# verses

text:
Dar voi, iubiţi fraţi, nu sunteţi nelămuriţi asupra acestor lucruri şi pe voi nu vă va lua prin surprindere, ca un hoţ, ziua revenirii Domnului.


text:
Prin urmare, rămâneţi de veghe, şi nu dormiţi ca ceilalţi. Vegheaţi în vederea întoarcerii sale şi ţineţi-vă treji.


text:
Haideţi însă ca noi, cei care trăim în lumină, să fim mereu treji, ocrotiţi de armura credinţei şi a iubirii, purtând drept coif nădejdea fericită a mântuirii.


text:
El a murit pentru noi ca noi să putem trăi în veci cu el, fie că suntem morţi, fie că suntem vii în momentul întoarcerii sale.


text:
<pb/>Iubiţi fraţi, acordaţi cinste fraţilor aleşi în conducerea bisericii, care lucrează din greu printre voi şi vă previn de tot ce e rău.


text:
Să aveţi o consideraţie deosebită pentru ei şi să le dăruiţi dragostea voastră din inimă, fiindcă ei îşi dau toată silinţa să vă fie de ajutor. Şi nu uitaţi, să nu existe certuri între voi.


text:
Iubiţi fraţi, avertizaţi pe cei leneşi ori nestăpâniţi; mângâiaţi-i pe cei speriaţi; îngrijiţi cu blândeţe pe cei slabi; şi aveţi răbdare cu fiecare.


text:
Luaţi seama să nu întoarceţi nimănui rău pentru rău, ci totdeauna străduiţi-vă să vă faceţi bine unul altuia şi la toţi ceilalţi.


text:
Fiţi recunoscători şi gata de a mulţumi, indiferent ce s-ar întâmplă, căci aceasta e voia lui Dumnezeu pentru voi, cei care aparţineţi lui Cristos Isus.


text:
dar verificaţi tot ce se spune pentru a vă asigura că e adevărat, şi numai după aceea acceptaţi aceste lucruri.


text:
Însuşi Dumnezeul păcii să vă cureţe pe deplin; şi fie ca spiritul, sufletul şi trupul vostru să fie păzite intacte şi nepătate, până în ziua când se va întoarce Domnul nostru Isus Cristos.


text:
Dumnezeu, care v-a chemat să deveniţi copiii săi, va face toate acestea pentru voi, după cum a făgăduit.


text:
<pb/>De la: Pavel, Sila şi Timotei. Către: Biserica din Tesalonic, aflată la adăpost în Dumnezeu Tatăl nostru şi în Domnul Isus Cristos.


text:
Dumnezeu Tatăl şi Domnul nostru Isus Cristos să vă dăruiască binecuvântări bogate, inimi şi minţi pline de pace.


text:
<pb/>Iubiţi fraţi, a-i mulţumi lui Dumnezeu pentru voi nu este doar un lucru nimerit prin însăşi natura sa, ci şi o datorie a noastră faţă de Dumnezeu, dat fiind felul minunat în care a evoluat credinţa voastră şi dragostea crescândă pe care o manifestaţi unii faţă de alţii.


text:
Suntem fericiţi să informăm alte biserici despre răbdarea şi credinţa voastră deplină în Dumnezeu, în ciuda tuturor necazurilor şi a greutăţilor copleşitoare prin care treceţi.


text:
Acesta nu e decât un exemplu al modului drept şi nepărtinitor al lui Dumnezeu de a acţiona, fiindcă el foloseşte suferinţele de care aveţi voi parte în vederea pregătirii voastre pentru Împărăţia sa,


text:
Şi astfel, aş dori să vă spun vouă, celor care suferiţi, că Dumnezeu vă va da odihnă împreună cu noi atunci când, în mod cu totul neaşteptat, Domnul Isus se va ivi din cer într-o flacără de foc, împreună cu falnicii săi îngeri,


text:
aducând judecată peste cei care nu vor să cunoască pe Dumnezeu şi peste cei care resping planul său de mântuire prin Domnul Isus Cristos.


text:
Ei vor fi pedepsiţi într-un iad veşnic, pe veci despărţiţi de faţa lui Dumnezeu, ca niciodată să nu vadă slava puterii sale,


text:
atunci când va veni el să primească toată lauda şi admiraţia ce i se cuvin din pricina a tot ce a făcut pentru poporul său, pentru toţi sfinţii săi. Şi voi veţi fi împreună cu el, fiindcă aţi crezut cuvântul lui Dumnezeu ce vi l-am dat.


text:
Şi astfel, nu mai contenim să ne rugăm pentru voi, ca Dumnezeul nostru să vă facă copii din aceia care-i plac lui – să vă facă atât de buni, cât aţi vrea şi voi să fiţi! – şi să vă răsplătească credinţa cu puterea sa.


text:
Atunci toţi vor lăuda fără încetare numele Domnului Isus Cristos, datorită rezultatelor pe care le văd în voi; şi cea mai mare glorie pentru voi o va constitui faptul că sunteţi ai lui. Îndurarea plină de duioşie a Domnului Isus Cristos este aceea care a făcut posibile toate acestea pentru voi.


text:
Vă rog să nu vă tulburaţi şi să nu vă agitaţi, scumpi fraţi, la auzul zvonului care circulă, după care ziua aceasta a Domnului a şi venit deja. Dacă auziţi despre unii că ar fi avut vedenii şi mesaje speciale din partea lui Dumnezeu în legătură cu aceasta ori scrisori venite, chipurile, din partea mea, să nu-i credeţi.


text:
<pb/>Nu vă lăsaţi duşi de nas şi amăgiţi de ei, indiferent ce v-ar spune. Căci ziua aceea nu va veni înainte ca să se întâmple două lucruri: mai întâi, va exista o perioadă de mare răzvrătire împotriva lui Dumnezeu şi, apoi, va veni omul fărădelegii – adică, fiul iadului.


text:
<pb/>El va sfida pe Dumnezeu însuşi şi va sfărâma orice obiect de adorare şi închinare. El va intra în templul lui Dumnezeu şi se va înscăuna acolo ca Dumnezeu, pretinzându-se a fi însuşi Dumnezeu.


text:
Şi ştiţi ce îl mai împiedică să iasă la iveala, căci el nu poate veni decât atunci când s-a împlinit vremea.


text:
Cât priveşte lucrarea pe care o va face acest om al răzvrătirii şi al iadului când va veni, ea este deja în desfăşurare, deşi el însuşi nu va veni decât atunci când Cel care-l mai reţine în prezent se va da la o parte din calea sa.


text:
Atunci se va arăta răul acela, pe care Domnul Isus îl va arde cu suflarea gurii sale şi-l va nimici prin prezenţa sa atunci când va reveni.


text:
Omul acesta al păcatului va veni ca o unealtă a Satanei, plin de putere satanică, şi-i va înşela pe toţi cei aflaţi pe calea pierzării cu demonstraţii stranii şi va simula minuni extraordinare.


text:
<pb/>El îi va amăgi de tot pe cei care se îndreaptă spre iad, fiindcă au spus „nu” adevărului; ei au refuzat să-l creadă şi să-l iubească, nelăsându-l să-i mântuiască


text:
şi astfel, toţi vor avea parte de judecata cuvenită pentru faptul că au crezut minciuna şi au respins adevărul, complăcându-se în păcatele lor.


text:
<pb/>Noi însă trebuie să aducem veşnic mulţumiri lui Dumnezeu pentru voi, fraţii noştri iubiţi de Domnul, fiindcă Dumnezeu a binevoit, de la bun început, să vă dăruiască mântuirea şi să vă cureţe prin activitatea Duhului Sfânt şi prin încrederea voastră în adevăr. Prin noi el v-a adus la cunoştinţă Evanghelia.


text:
Având în vedere toate aceste lucruri, iubiţi fraţi, rămâneţi tari şi ţineţi-vă strâns de adevărul pe care vi l-am comunicat în scrisorile noastre şi în timpul şederii noastre printre voi.


text:
Domnul nostru Isus Cristos însuşi şi Dumnezeu Tatăl nostru, care ne-a iubit şi ne-a dăruit mângâiere veşnică, şi speranţă nemeritată de noi,


text:
să vă mângâie inimile cu toată dărnicia şi să vă ajute în orice lucru bun pe care-l rostiţi sau înfăptuiţi.


text:
<pb/>În încheiere, iubiţi fraţi, apropi-indu-mă de sfârşitul acestei scrisori, vă rog să vă rugaţi pentru noi. Mai întâi, rugaţi-vă ca mesajul Domnului să se răspândească într-un timp cât mai scurt şi să triumfe oriunde ajunge, convertind oameni pretutindeni, aşa cum a făcut când a sosit şi la voi.


text:
Apoi, mai rugaţi-vă ca noi să fim salvaţi din ghearele unor oameni răi, căci nu toţi îl iubesc pe Domnul.


text:
Dar Domnul rămâne credincios; el vă va face puternici şi vă va feri de atacurile satanice de orice fel.


text:
Şi avem încredere în Domnul că veţi pune în practică lucrurile învăţate de la noi şi că veţi face aşa întotdeauna.


text:
Fie ca Domnul să vă facă să înţelegeţi tot mai profund iubirea lui Dumnezeu şi răbdarea care vine de la Cristos.


text:
<pb/>Şi acum, iată o poruncă, scumpi fraţi, pe care v-o dau în numele Domnului nostru Isus Cristos, prin autoritatea sa: feriţi-vă de orice creştin care-şi duce zilele în trândăvie şi nu urmează idealul de muncă statornică pe care vi l-am lăsat noi.


text:
Fiindcă ştiţi bine că aveţi datoria să urmaţi exemplul nostru: pe noi nu ne-aţi văzut niciodată pierzând vremea de pomană;


text:
n-am vrut să primim de la nimeni mâncare pe gratis; am muncit din greu zi şi noapte pentru banii de care aveam nevoie ca să ne întreţinem, aşa încât să nu fim pentru nici unul din voi o povară.


text:
Nu se pune problema că n-am fi avut dreptul să vă cerem să ne întreţineţi, dar am dorit prin aceasta să vă arătăm, în modul cel mai grăitor, cum trebuie să munciţi pentru a vă câştiga plinea.


text:
Chiar pe când eram încă acolo la voi v-am dat această regulă: „Cine nu munceşte, nici să nu mănânce!”


text:
Auzim totuşi că unii din voi trăiesc în trândăvie, refuzând să muncească şi irosindu-şi timpul cu flecăreli.


text:
În numele Domnului Isus Cristos, îi îndemnăm pe oamenii aceştia – le poruncim! – să se liniştească, să se apuce de lucru şi să-şi câştige singuri existenţa.


text:
Dacă refuză cineva să se supună celor spuse de noi în această scrisoare, notaţi-l şi apoi ocoliţi-l pentru ca să se ruşineze.


text:
<pb/>Fie ca Dumnezeul păcii însuşi să vă dea pacea sa, indiferent de ce s-ar întâmpla. Domnul să fie cu voi toţi.


text:
Iată acum salutul meu personal, scris chiar de mâna mea, aşa cum fac la sfârşitul tuturor scrisorilor mele, pentru a dovedi că vin într-adevăr din partea mea. Acesta e chiar scrisul meu.


text:
<pb/>De la: Pavel, apostol prin porunca lui Dumnezeu Mântuitorul nostru şi a lui Cristos Isus – singura noastră nădejde.


text:
Către: Timotei. Timotei, tu îmi eşti ca un fiu în credinţă. Fie ca Dumnezeu Tatăl nostru şi Isus Cristos Domnul nostru să-şi arate faţă de tine bunătatea şi îndurarea sa şi să dea multă pace inimii şi minţii tale.


text:
<pb/>Cum spuneam şi cu ocazia plecării mele spre Macedonia, te rog să rămâi acolo la Efes şi să încerci să-i opreşti pe cei care răspândesc o doctrină atât de greşită.


text:
Pune capăt miturilor şi născocirilor lor, precum şi ideii lor după care mântuirea se capătă prin câştigarea bunăvoinţei unui şir nesfârşit de îngeri care duc până la Dumnezeu – nişte idei smintite, care nu fac altceva decât să stârnească întrebări şi polemici aprinse, în loc să-i ajute pe oameni să accepte planul de mântuire prin credinţă al lui Dumnezeu.


text:
Dorinţa mea fierbinte este ca toţi creştinii de acolo să fie umpluţi cu acea iubire care vine din inimi curate, minţile să le fie neîntinate iar credinţa să le fie puternică.


text:
Întreaga idee le scapă cu desăvârşire acestor învăţători care îşi pierd vremea cu discuţii lipsite de sens şi polemici.


text:
Ei doresc să-şi câştige faima de învăţători ai legilor lui Moise, când, de fapt, habar nu au ce ne arată aceste legi.


text:
dar ele nu au fost făcute pentru noi, cei pe care Dumnezeu ne-a salvat; ele sunt destinate păcătoşilor, care urăsc pe Dumnezeu, au inimi răzvrătite, blastămă şi înjură, dau în tatăl şi mama lor şi săvârşesc crime.


text:
Aşa că, menirea unor astfel de legi este să-i înfiereze ca păcătoşi pe toţi cei care sunt imorali şi necuraţi: adică pe homosexuali, pe răpitori, pe mincinoşi şi pe toţi ceilalţi


text:
care prin faptele lor se împotrivesc Evangheliei binecuvântatului nostru Dumnezeu, al cărui mesager sunt.


text:
<pb/>îi mulţumesc nespus lui Cristos Isus Domnul nostru fiindcă m-a ales să fac parte din solii săi şi mi-a dat tăria să-i rămân credincios,


text:
deşi odinioară batjocoream numele lui şi-i hăituiam oamenii, făcându-le cât mai mult rău posibil. Dar Dumnezeu s-a îndurat de mine, fiindcă eu nu ştiam ce fac, deoarece la vremea aceea nu-l cunoşteam pe Cristos.


text:
O, ce bun a fost Domnul nostru, căci mi-a arătat cum să mă încred în el şi să ajung a fi umplut de dragostea lui Cristos Isus.


text:
Cât de adevărat este acest lucru şi cât de mult doresc ca toţi să cunoască faptul că Isus Cristos a venit în lume să-i mântuiască pe păcătoşi – dintre care eu sunt cel dintâi!


text:
Dar Dumnezeu a avut milă de mine pentru ca Isus Cristos să mă poată folosi ca pildă pentru a demonstra tuturor câtă răbdare are el chiar faţă de cei mai mari păcătoşi, astfel ca şi alţii să-şi dea seama că şi ei pot avea viaţă veşnică.


text:
Glorie şi onoare să-i fie lui Dumnezeu, în veci de veci! El este Regele veacurilor, cel nevăzut, care nu moare niciodată; el singur este Dumnezeu şi plin de toată înţelepciunea. Amin.


text:
<pb/>Şi acum, Timotei, fiul meu, iată ce îţi poruncesc: luptă lupta cea bună în bătăliile Domnului, aşa cum ne-a spus Domnul prin profeţii săi.


text:
Ţine-te strâns de credinţa ta în Cristos şi păstrează-ţi întotdeauna conştiinţa curată, făcând ceea ce ştii că e bine. Căci unii nu au dat ascultare glasului conştiinţei şi, cu bună ştiinţă, au făcut lucruri rele. Nu e de mirare că la scurtă vreme au naufragiat în ce priveşte credinţa.


text:
Imeneu şi Alexandru sunt două asemenea exemple. A trebuit să-i dau pe mâna Satanei pentru a fi pedepsiţi, până când vor învăţa să nu mai facă de ruşine numele lui Cristos.


text:
<pb/>Iată ce îndrumări îţi dau: roagă-te mult pentru alţii; cere fierbinte îndurarea lui Dumnezeu peste ei; mulţumeşte-i pentru tot ce va face el pentru ei.


text:
Roagă-te astfel pentru regi şi pentru toţi cei cu putere peste noi, precum şi pentru cei care au fost puşi în funcţii de mare răspundere, pentru ca noi să putem trăi în pace şi linişte, ducând o viaţă evlavioasă şi fiind mereu cu gândul la Domnul nostru.


text:
că Dumnezeu e de o parte, şi toţi oamenii sunt de cealaltă parte, iar Cristos Isus, el însuşi om, se află între ei pentru a-i uni,


text:
prin faptul că şi-a dat viaţa pentru întreaga omenire. Acesta e mesajul pe care l-a oferit Dumnezeu lumii, la timpul cuvenit.


text:
Iar eu am fost ales – şi acesta e un adevăr absolut – ca vestitor şi misionar al lui Dumnezeu, să-i învăţ pe ne-evrei adevărul acesta şi să le descopăr planul lui Dumnezeu de mântuire prin credinţă.


text:
Astfel, doresc ca oamenii de pretutindeni să se roage cu mâini sfinte înălţate către Dumnezeu, neatinşi de păcat, de mânie şi resentimente.


text:
<pb/>Femeile să se poarte, şi ele, în acelaşi fel, cu o notă de bun simţ şi cumpătare în purtarea şi felul lor de a se îmbrăca.


text:
Femeile creştine trebuie să reţină atenţia prin bunătatea şi cuviinţa lor, şi nicidecum prin coafura sau bijuteriile pe care le poartă ori prin cine ştie ce haine ieşite din comun.


text:
Eu nu permit unei femei să înveţe pe bărbat sau să aibe autoritate asupra lui – ea trebuie să tacă la întrunirile bisericii tale.


text:
Totuşi ea va fi mântuită prin naşterea de fii, dacă stăruieşte cu smerenie în credinţă, în dragoste şi în sfinţenie.


text:
Căci presbiterul, sau supraveghetorul, trebuie să fie un om cumsecade, a cărui viaţă să nu poată fi vorbită de rău. Nu-i este permis să aibă decât o singură soţie şi trebuie să fie harnic şi cumpătat, plin de fapte bune. Trebuie să fie bucuros de oaspeţi şi se cere să fie un bun învăţător al Bibliei.


text:
Fiindcă dacă un om nu poate face mica lui familie să se poarte cum trebuie, cum poate fi de folos bisericii întregi?


text:
Presbiterul <i>sau păstorul</i> nu trebuie să fie un creştin de curând convertit, fiindcă s-ar putea întâmpla să devină mândru pentru că a fost ales atât de repede, or, mândria vine înaintea căderii. (O pildă, în acest sens, o constituie prăbuşirea Satanei).


text:
De asemenea, trebuie ca oamenii din afara bisericii – aceia care nu sunt creştini – să-l vorbească de bine, încât Satan să nu-l poată prinde în cursă cu multe învinuiri şi să-i răpească libertatea de a-şi păstori turma.


text:
<pb/>Diaconii trebuie să fie, şi ei, acelaşi fel de oameni, de treabă şi statornici precum sunt şi pastorii. Nu trebuie să bea vin peste măsură şi nu trebuie să fie lacomi de bani.


text:
Ei trebuie să fie discipoli adevăraţi, din toată inima, ai lui Cristos, care este izvorul tainic al credinţei lor.


text:
Înainte de a fi rugaţi să devină diaconi, ar trebui să li se încredinţeze alte slujbe în biserică pentru a li se pune la încercare caracterul şi destoinicia iar dacă le îndeplinesc cu succes, atunci pot fi aleşi diaconi.


text:
Cei care dau rezultate bune ca diaconi vor fi răsplătiţi atât prin respectul arătat de ceilalţi, cât şi prin faptul că îşi vor dezvolta propria lor încredere şi îndrăzneală în Domnul.


text:
aşa încât, dacă nu voi putea veni imediat, tu să ştii ce fel de oameni să alegi în funcţiile de conducere pentru biserica Dumnezeului celui viu, temelia şi stâlpul puternic al adevărului.


text:
Este foarte adevărat că a trăi o viaţă evlavioasă nu e lucru uşor. Dar răspunsul se află în Cristos, cel care a venit pe pământ ca om, s-a dovedit a fi curat şi nepătat în duhul său, a fost slujit de către îngeri, a fost predicat printre naţiuni, a fost acceptat de oamenii de pretutindeni şi apoi a fost primit iarăşi acolo sus în slava sa cerească.


text:
<pb/>Duhul Sfânt însă ne spune lămurit că, în vremurile de pe urmă, unii din biserică se vor îndepărta de Cristos şi vor deveni adepţi înverşunaţi ai unor învăţători cu idei de inspiraţie diavolească.


text:
Aceşti învăţători vor minţi cu atâta seninătate şi o vor face atât de des, încât nici măcar nu-i va mai mustra conştiinţa.


text:
Ei vor veni şi vor afirma că e greşit să te căsătoreşti şi să consumi carne, cu toate că Dumnezeu a dăruit aceste lucruri unor creştini care nu duc lipsă de învăţătură sănătoasă, pentru a se bucura de ele şi a-i fi recunoscători.


text:
şi îi cerem binecuvântarea, fiindcă acel lucru devine bun datorită Cuvântului lui Dumnezeu şi rugăciunii.


text:
<pb/>Dacă vei explica aceste lucruri şi celorlalţi, îţi vei face datoria de păstor vrednic, care se hrăneşte cu credinţă şi cu învăţătura adevărată de felul aceleia pe care ai urmat-o tu.


text:
Nu-ţi pierde timpul cu polemici aprinse pentru nişte idei stupide, mituri şi legende absurde. Cheltuieşte-ţi timpul şi energia cu fapte care să te menţină sănătos duhovniceşte.


text:
Exerciţiile fizice sunt bune – nimic de zis – dar exerciţiile spirituale sunt cu mult mai importante şi constituie un tonic pentru toate acţiunile tale. Aşadar, exersează-te din punct de vedere spiritual şi antrenează-te în a deveni un creştin mai bun, fiindcă asta te va ajuta nu numai acum în viaţa de aici, ci şi în cea viitoare.


text:
Noi muncim din greu şi suferim mult pentru ca oamenii să-l creadă, căci speranţa noastră stă în Dumnezeul cel viu care a murit pentru toţi, şi îndeosebi pentru aceia – care au acceptat mântuirea sa.


text:
Nu-i da voie nimănui să te subaprecieze doar fiindcă eşti tânăr. Fii pentru toţi un ideal şi lasă ca ei să urmeze modul tău de a învăţa şi de a trăi; fii pentru ei un model prin dragostea ta, prin credinţa ta şi prin gândurile tale curate.


text:
Până ce voi ajunge eu, citeşte în public şi explică bisericii Scriptura; predică Cuvântul lui Dumnezeu şi învaţă-i pe oameni din el.


text:
Ai grijă să foloseşti darurile şi înzestrarea pe care ţi le-a dat Dumnezeu prin profeţii săi când şi-au pus presbiterii bisericii mâinile peste tine.


text:
Pune în practică aceste aptitudini; avântă-te cu toată râvna în sarcinile ce-ţi stau înainte, încât toţi să observe îmbunătăţirea şi progresele pe care le-ai realizat.


text:
Veghează atent la tot ce faci cu fapta sau cu gândul. Rămâi fidel faţă de ceea ce e drept şi Dumnezeu te va binecuvânta şi te va folosi ca să-i ajuţi şi pe alţii.


text:
<pb/>Să nu vorbeşti niciodată tăios cu un om mai în vârstă, ci să discuţi respectuos, ca şi cum ţi-ar fi tată. Celor mai tineri să le vorbeşti întocmai cum te-ai adresa unor fraţi pe care-i iubeşti.


text:
Pe femeile mai înaintate în vârstă să le tratezi ca pe nişte mame, iar cu fetele să te porţi ca şi când ţi-ar fi surori, având numai gânduri curate faţă de ele.


text:
Biserica are datoria să poarte de grijă, cu toată dragostea, femeilor ai căror soţi au murit, dacă acestea nu mai au pe nimeni care să le ajute.


text:
Dar dacă au copii sau nepoţi, aceştia sunt cei care trebuie să-şi ia răspunderea de a le ajuta, întrucât omenia trebuie să înceapă de acasă, prin întreţinerea părinţilor nevoiaşi. Tare mult îi place lui Dumnezeu o astfel de faptă.


text:
Biserica trebuie să aibe grijă şi de văduvele sărace care n-au pe nimeni pe lume, dacă acestea apelează la ajutorul lui Dumnezeu şi petrec mult timp în rugăciune;


text:
dar dacă tot timpul nu fac altceva decât să umble cu bârfe şi să alerge ahtiate după plăceri, prăpădindu-şi astfel sufletele, biserica nu mai este obligată să vadă de ele.


text:
Acestea trebuie să constituie norma bisericii tale, pentru ca toţi creştinii să ştie şi să aplice ceea ce e bine.


text:
Dar oricine refuză să asigure cele necesare rudelor sale atunci când acestea au nevoie de ajutor, îndeosebi celor care locuiesc împreună cu familia lui, şi-a pierdut dreptul de a se mai numi creştin. Un astfel de om e mai rău decât păgânii.


text:
Văduva care doreşte să fie trecută pe lista oficială a văduvelor din cadrul bisericii trebuie sa aibă cel puţin şaizeci de ani şi să nu fi fost căsătorită decât o singură dată.


text:
Ea trebuie să se bucure de stima tuturor, ca urmare a faptelor bune pe care le-a săvârşit. Şi-a crescut ea copiii cum trebuie? A fost bună cu străinii, precum şi cu creştinii? A spălat picioarele sfinţilor? I-a ajutat pe cei bolnavi şi năpăstuiţi? Este gata oricând să dea dovadă de omenie?


text:
Nu e bine însă ca văduvele mai tinere să devină membre ale acestui grup special, deoarece s-ar putea ca după un anumit timp să-şi nesocotească jurământul faţă de Domnul şi să se mărite iarăşi.


text:
În plus, s-ar putea să fie leneşe şi să umble tot timpul cu bârfe din casă în casă, băgându-şi nasul în treburile altora.


text:
De aceea, consider că e mai bine ca văduvele tinere să se recăsătorească şi să aibă copii, având grijă de casa lor.


text:
Căci tare mi-e teamă că unele din ele s-au şi îndepărtat deja de biserică şi au fost duse în rătăcire de Satana.


text:
Dă-mi voie să-ţi mai amintesc o dată, că rudele văduvei sunt acelea care trebuie să-i poarte de grijă şi că nu trebuie să lase acest lucru în sarcina bisericii, fiindcă numai astfel biserica îşi va putea întrebuinţa banii ajutând văduvele care n-au absolut pe nimeni şi nici la cine să apeleze.


text:
<pb/>Presbiterii care-şi fac treaba cum se cuvine trebuie plătiţi bine şi apreciaţi în mod deosebit, mai ales cei care depun o muncă grea ca predicatori, cit şi ca învăţători.


text:
Căci aşa spun Scripturile: „Să nu legi niciodată gura boului când ieşi la seceratul griului – lasă-l să mănânce în voie din mers.” Şi în alt loc: <J>„Cine munceşte este vrednic de plata lui.”</J>


text:
Nu-ţi pleca urechea la învinuirile aduse împotriva unuia din fruntaşii bisericii, decât dacă există doi sau trei martori care să-l acuze.


text:
Dacă într-adevăr a păcătuit, atunci să fie mustrat în faţa întregii biserici pentru ca nimeni să n-o ia pe urmele sale.


text:
Îţi poruncesc solemn, în prezenţa lui Dumnezeu, a Domnului Isus Cristos şi a sfinţilor îngeri, să faci acest lucru chiar dacă acest fruntaş îţi este prieten apropiat. Cu toţi trebuie să te porţi la fel.


text:
Niciodată să nu te pripeşti când îţi pui mâinile peste cineva; altfel s-ar putea să-i treci cu vederea păcatele şi va apărea că tu le aprobi. Şi ia seama ca tu însuţi să te fereşti de orice păcat.


text:
(Apropo, asta nu înseamnă că trebuie să renunţi complet la vin. Ar trebui să serveşti uneori câte puţin vin ca medicament pentru stomacul tău, fiindcă eşti destul de bolnăvicios.)


text:
Păcatele unora sar în ochi, ieşind în evidenţă cu mult înainte ca să se plângă cineva de ei, pe când păcatele altora sunt descoperite mult mai târziu.


text:
Tot aşa şi faptele bune se văd uşor, şi chiar dacă nu s-ar vedea, multă vreme nu vor rămâne ascunse.


text:
<pb/>Sclavii creştini au obligaţia să muncească sârguincios pentru stăpânii lor şi să-i respecte; să nu se zică niciodată că oamenii lui Cristos nu sunt buni de nimic când e vorba de muncă. Nu îngădui ca numele lui Dumnezeu ori învăţătura lui să ajungă de râs din pricina aceasta.


text:
Dacă proprietarul de sclavi este creştin, faptul nu poate constitui o scuză pentru ca sclavii să trândăvească; dimpotrivă, ar trebui să lucreze cu şi mai multă tragere de inimă, ştiind că osteneala lor îi este de ajutor unui frate de-al lor în credinţă. Învaţă pe oameni aceste adevăruri, Timotei, şi îndeamnă-i pe toţi să asculte de ele.


text:
<pb/>N-au decât să le respingă unii, dar ele rămân învăţaturile bune şi sănătoase ale Domnului Isus Cristos şi constituie temelia unei vieţi evlavioase.


text:
Oricine vine cu altă învăţătură decât aceasta e un încrezut şi un prost. Astfel de oameni se tocmesc asupra înţelesului cuvintelor lui Cristos şi stârnesc polemici aprinse, care sfârşesc în gelozie şi supărări, ce nu duc decât la învinuiri reciproce şi tot felul de suspiciuni urâte şi de ocară aruncate în obrazul celuilalt.


text:
Polemiştii aceştia – ale căror minţi sunt învăluite în păcat – nu ştiu să spună adevărul; pentru ei Evanghelia nu e decât un mijloc de câştig. Fereşte-te cât poţi de ei.


text:
La urma urmelor, noi nu am adus cu noi nimic când am venit pe lume şi nici nu putem lua de aici vreun bănuţ când murim.


text:
Prin urmare, ar trebui să fim pe deplin mulţumiţi fără bani, dacă avem hrana şi îmbrăcămintea necesară.


text:
Dar, oamenii care n-au alt gând decât să se îmbogăţească mai repede încep să se dedea la tot felul de fapte reprobabile doar pentru a aduna mai mulţi bani, fapte care le dăunează şi le întunecă minţile de răutate şi, în cele din urmă, îi duc de-a dreptul în iad.


text:
Căci iubirea banului este primul pas către toate formele de păcat. Ba, unii l-au părăsit până şi pe Dumnezeu din dragostea lor pentru bani şi, ca urmare, s-au străpuns cu o sumedenie de necazuri.


text:
Dar, tu, Timotei… o, tu eşti omul lui Dumnezeu. Fugi de toate relele acestea, punându-ţi, în schimb, toate eforturile în slujba binelui şi a dreptăţii, învăţând cum să te încrezi în el şi să-i iubeşti pe alţii, cum să fii plin de răbdare şi gingăşie.


text:
Luptă înainte pentru Dumnezeu! Ţine-te strâns de viaţa eternă pe care ţi-a dăruit-o Dumnezeu şi pe care ai mărturisit-o cu o mărturie atât de răsunătoare, în faţa multor martori.


text:
Îţi poruncesc înaintea lui Dumnezeu, care dă viaţă tuturor, şi înaintea lui Cristos Isus care a depus o mărturie neînfricată în faţa lui Pilat din Pont,


text:
să împlineşti tot ce ţi-a spus el să faci, pentru ca nimeni să nu-ţi poată găsi vreo vină, de acum şi până la revenirea Domnului nostru Isus Cristos.


text:
Căci la vremea potrivită Cristos va fi descoperit din cer de către binecuvântatul şi singurul Dumnezeu Atotputernic, Regele regilor şi Domnul domnilor,


text:
singurul care nu poate muri niciodată, cel care locuieşte într-o lumină atât de înfricoşătoare încât nici o fiinţă umană nu se poate apropia de el. Nici un om simplu nu l-a văzut vreodată, şi nici nu-l va vedea. Ale lui să fie onoarea, puterea veşnică şi stăpânirea în veci de veci. Amin.


text:
Spune-le celor bogaţi să nu se îngâmfe şi să nu-şi pună încrederea în banii lor, care vor pieri în curând, ci mândria şi încrederea lor să stea în Dumnezeul cel viu care întotdeauna ne dă la toţi cu mână largă toate lucrurile de care avem trebuinţă, ca să ne bucurăm de ele.


text:
Spune-le să folosească banii de care dispun pentru a face bine. Ei să fie bogaţi în fapte bune şi să dea cu bucurie tuturor celor care duc lipsă, fiind mereu gata să împartă cu alţii tot ce le-a dăruit Dumnezeu.


text:
Procedând astfel, îşi vor strânge o comoară adevărată în ceruri – unica investiţie sigură pentru eternitate! Şi-apoi vor trăi şi aici jos pe pământ o viaţă creştină rodnică.


text:
<pb/>O, Timotei, să nu uiţi să împlineşti toate lucrurile acestea pe care ţi le-a încredinţat Dumnezeu. Evită cu tot dinadinsul orice fel de discuţii contradictorii cu aceia care se fălesc cu „cunoştinţele” lor şi, tocmai prin asta, dovedesc că nu le au.


text:
Unii din ei au scăpat din vedere exact lucrul cel mai important din viaţă – ei nu-l cunosc pe Dumnezeu. Îndurarea lui Dumnezeu să fie peste tine!


text:
<pb/>De la: Pavel, apostol al lui Isus Cristos, prin voia lui, după promisiunea vieţii care este în Isus Cristos, Domnul nostru.


text:
Către: Timotei, fiul meu drag. Har, îndurare şi pace de la Dumnezeu Tatăl şi Cristos Isus, Domnul nostru.


text:
<pb/>De-ai şti cât de mult îi mulţumesc lui Dumnezeu pentru tine, Timotei. În fiecare zi mă rog pentru tine şi, de multe ori, în timpul lungilor nopţi, îl rog pe Dumnezeul meu din inimă să te binecuvânteze din belşug. El este Dumnezeul părinţilor mei şi Dumnezeul meu, şi singurul meu ţel în viaţă este acela de a-i face lui pe plac.


text:
O, ce dor îmi e să te văd iarăşi la faţă. Ce fericit aş fi, căci îmi amintesc bine lacrimile pe care le-ai vărsat când ne-am despărţit.


text:
Cunosc încrederea ta neprefăcută în Domnul, tot aşa au fost mama ta Eunice şi bunica ta Lois; şi sunt ferm convins că şi credinţa ta este ca a lor.


text:
Aşa stând lucrurile, doresc să-ţi aduc aminte să aprinzi din nou flacăra tăriei şi a îndrăznelii pe care ai primit-o când mi-am pus mâinile peste tine şi te-am binecuvântat.


text:
Căci Duhul Sfânt, care este darul lui Dumnezeu, nu doreşte ca tu să te temi de oameni, ci să fii înţelept şi puternic, să-i iubeşti şi să-ţi placă să stai cu ei.


text:
<pb/>Să nu-ţi fie frică sau ruşine să vorbeşti altora despre Domnul nostru şi să nu-ţi fie ruşine de mine pentru că mă aflu aici în închisoare, din pricina lui Cristos Fii gata să suferi împreună cu mine pentru Domnul, fiindcă el îţi va da tărie în suferinţă.


text:
El este acela care ne-a salvat şi ne-a ales pentru misiunea lui sfântă, nu pentru c-am fi meritat noi aceasta, ci fiindcă aşa a fost planul său, cu mult înainte de întemeierea lumii – ca el să-şi arate dragostea şi bunătatea faţă de noi, prin Cristos.


text:
Şi acum el ne-a elucidat toate aceste lucruri, prin venirea Salvatorului nostru Isus Cristos, care a frânt puterea morţii şi ne-a arătat calea spre viaţa eternă, care înseamnă încredere în el.


text:
De aceea sufăr eu acum în închisoare şi nu mă ruşinez de asta, fiindcă eu ştiu în cine mă încred şi sunt sigur că e în stare să păzească tot ce i-am încredinţat până în ziua întoarcerii sale.


text:
<pb/>Äine-te cu tot dinadinsul de modelul de adevăr învăţat de la mine, în special cu privire la credinţa şi dragostea pe care ţi le oferă Cristos Isus.


text:
Păzeşte cu străşnicie aptitudinea pe care ai primit-o în dar de la Duhul Sfânt, care trăieşte în tine.


text:
Domnul să-l binecuvânteze pe Onisifor şi toată casa lui, fiindcă adesea m-a vizitat şi m-a încurajat. Vizitele sale m-au înviorat ca un suflu de aer proaspăt, şi lui niciodată nu i-a fost ruşine de faptul că sunt întemniţat.


text:
Domnul să-i dea o binecuvântare deosebită în ziua revenirii lui Cristos. Şi-apoi, tu însuţi ştii, mai bine decât ţi-aş putea eu spune, cât de mult m-a ajutat el când eram în Efes.


text:
Căci trebuie să-i înveţi pe alţii lucrurile despre care atât tu, cât şi mulţi alţii m-aţi auzit vorbind. Predă aceste adevăruri mari unor oameni vrednici de încredere, care la rândul lor le vor transmite altora.


text:
Şi, ca oştean al lui Cristos, nu te lăsa prins în treburile lumeşti, fiindcă atunci nu vei mai mulţumi pe cel care te-a înrolat în oastea sa.


text:
<pb/>Urmează regulile Domnului de înfăptuire a lucrării sale, aşa după cum un atlet ori respectă regulile, ori e descalificat şi nu mai ia nici un premiu.


text:
Munceşte cu sârguinţă, asemenea unui agricultor care va primi o plată mai bună dacă va strânge o recoltă mai îmbelşugată.


text:
Meditează la aceste trei exemple pe care ţi le-am dat şi fie ca Domnul să te ajute să înţelegi cum trebuie să le aplici.


text:
Să nu uiţi niciodată minunatul fapt că Isus Cristos a fost om, născut din familia regelui David; şi că a fost Dumnezeu – o realitate dovedită prin aceea că a înviat din morţi.


text:
Tocmai pentru că eu am predicat aceste adevăruri mari am aici parte de necaz şi am fost azvârlit în temniţă ca un criminal. Dar Cuvântul lui Dumnezeu nu e în lanţuri, chiar dacă eu sunt.


text:
În ce mă priveşte eu sunt mai mult decât dispus să sufăr, dacă aceasta va aduce salvare şi glorie eternă în Cristos Isus celor pe care i-a ales Dumnezeu.


text:
<pb/>Sunt mângâiat de adevărul după care, atunci când suferim şi murim pentru Cristos, aceasta nu înseamnă altceva decât că vom începe să trăim cu el în cer.


text:
Iar dacă socotim că serviciul nostru actual în slujba lui este greu şi apăsător, să ne amintim că într-o zi vom sta împreună cu el şi vom domni cu el. Dar dacă ne dăm bătuţi atunci când suferim şi ne întoarcem împotriva lui Cristos, atunci şi el e nevoit să se întoarcă împotriva noastră.


text:
Chiar şi atunci când, de slabi ce suntem, nu ne mai rămâne nici un pic de credinţă, el rămâne credincios şi ne va ajuta, fiindcă nu ne poate dezmoşteni, întrucât suntem o parte din el, şi întotdeauna îşi va împlini făgăduinţele sale faţă de noi.


text:
<pb/>Reaminteşte-le alor tăi aceste mari adevăruri şi porunceşte-le în numele Domnului să nu poarte discuţii contradictorii pentru lucruri lipsite de importanţă. Asemenea discuţii sunt derutante şi inutile, ba chiar dăunătoare.


text:
Munceşte din greu, pentru ca Dumnezeu să-ţi poată spune: „Bravo!” Fii un lucrător de nădejde căruia nu are de ce să-i fie ruşine când Dumnezeu îi examinează munca. Caută să cunoşti ce vrea să spună şi să însemne Cuvântul lui Dumnezeu.


text:
Evită cu tot dinadinsul discuţiile fără sens care-i duc pe oameni în păcatul mâniei unora faţă de alţii.


text:
Căci în astfel de ocazii se spun lucruri care ustură şi dor pentru multă vreme după aceea. Imeneu şi Filet, în setea lor de polemică, sunt astfel de oameni.


text:
Ei au părăsit calea adevărului, predicând minciuna după care învierea morţilor a şi avut loc deja; şi au slăbit credinţa unora care-i ascultă.


text:
Dar adevărul lui Dumnezeu stă ferm în picioare, ca o stâncă măreaţă şi nimic nu-l poate clătina. Este o piatră de temelie cu următoarele inscripţii: „Domnul îi cunoaşte pe cei care sunt cu adevărat ai săi” precum şi cuvintele: „Orice persoană care-şi zice creştin trebuie să se ferească de păcat.”


text:
<pb/>Într-o casă sănătoasă, sunt vase din aur şi argint, după cum există şi unele făcute din lemn şi lut. Vasele scumpe se folosesc pentru musafiri iar cele ieftine se întrebuinţează la bucătărie sau la colectarea gunoiului.


text:
Dacă te vei feri de păcat şi tu vei fi unul din aceste vase lucrate din aurul cel mai curat – chiar cel mai de preţ din câte se găsesc în casă – aşa încât Cristos să te poată utiliza în scopurile sale cele mai înalte.


text:
<pb/>Fugi de tot ce-ţi trezeşte acele pofte atât de comune la tineri şi stai, în schimb, aproape de orice lucru care te face să doreşti a face bine. Ai credinţă şi dragoste şi gustă plăcerea pe care ţi-o oferă tovărăşia celor ce iubesc pe Domnul şi au inimi curate.


text:
Iarăşi îţi zic, nu te lăsa antrenat în discuţii contradictorii, care nu fac altceva decât să-i tulbure pe oameni şi să-i întărite la mânie.


text:
<pb/>Oamenii lui Dumnezeu nu au voie să fie certăreţi; ei trebuie să înveţe cu toată gingăşia şi răbdarea pe cei rătăciţi.


text:
Fii smerit atunci când încerci să-i înveţi pe cei cu o concepţie confuză despre adevăr. Căci dacă le vorbeşti curtenitor şi cu blândeţe, cu ajutorul lui Dumnezeu, e mai probabil ca ei să renunţe la ideile lor greşite şi să creadă în ceea ce este adevărat.


text:
Atunci ei îşi vor veni în fire şi vor scăpa din cursa Satanei, de robi ai păcatului, pe care acesta o foloseşte ori de câte ori îi convine, şi astfel vor putea începe să facă voia lui Dumnezeu.


text:
<pb/>N-ar strica să mai ştii şi aceasta, Timotei, că în zilele din urmă are să fie tare greu să fii creştin.


text:
Căci oamenii nu se vor iubi decât pe ei înşişi şi banii lor; vor fi mândri şi lăudăroşi, dispreţuitori la adresa lui Dumnezeu, neascultători faţă de părinţi, ingraţi faţă de ei, şi răi până în măduva oaselor.


text:
Vor avea inimi tari ca piatra şi niciodată nu vor ceda în faţa altora; vor fi mincinoşi învederaţi şi scandalagii şi nu vor da doi bani pe moralitate. Ei vor fi oameni duri, plini de cruzime şi-i vor batjocori pe cei care încearcă să fie buni.


text:
Ei îşi vor trăda prietenii; vor fi ca nişte pachete de nervi, se vor umfla în pene de îngâmfare, şi în locul închinării la Dumnezeu, vor prefera plăcerile,


text:
Ei sunt din cei care se furişează cu viclenie în casele altora şi leagă prietenii la repezeală cu femei uşuratice, împovărate de păcate şi le învaţă apoi doctrinele lor noi.


text:
Femeile de genul acesta aleargă mereu după alţi şi alţi învăţători, dar nu pricep niciodată adevărul.


text:
Iar în ceea ce-i priveşte pe ei, învăţătorii aceştia luptă împotriva adevărului, aşa cum au luptat şi Iane şi Iambre împotriva lui Moise. Ei au minţile întinate, pervertite şi smintite şi s-au întors împotriva credinţei creştine.


text:
Dar nu vor scăpa nepedepsiţi la nesfârşit. Într-o bună zi, înşelătoria lor va fi adusă la cunoştinţa tuturor, cum s-a întâmplat şi cu păcatul lui lane şi lambre.


text:
<pb/>Tu însă, care m-ai observat îndeaproape pe mine, ştii că eu nu sunt un astfel de om. Cunoşti ce cred eu, cum trăiesc eu şi care îmi sunt dorinţele, îmi ştii credinţa în Cristos şi cât de mult am suferit, îţi este cunoscută dragostea mea pentru tine şi răbdarea mea.


text:
Ştii prin câte necazuri am trecut ca urmare a faptului că am predicat Evanghelia. Nu-ţi sunt străine nici suferinţele pe care le-am îndurat în Antiohia, în Iconia şi Listra, însă Domnul m-a izbăvit.


text:
Da, aşa e, toţi cei care se hotărăsc să trăiască o viaţă evlavioasă, plăcută lui Cristos Isus, vor avea de suferit.


text:
De fapt, oamenii răi şi învăţătorii falşi se vor face tot mai răi, înşelându-i pe mulţi, după ce ei înşişi au fost mai întâi înşelaţi de Satana.


text:
Tu însă trebuie să crezi mai departe învăţăturile ce ţi s-au dat. Tu ştii că sunt adevărate, deoarece ştii că poţi avea încredere în aceia dintre noi care te-am învăţat.


text:
Ştiu cum, din fragedă copilărie, ai fost învăţat sfintele Scripturi; tocmai ele sunt acelea care-ţi dau înţelepciunea de a primi salvarea lui Dumnezeu crezând în Cristos Isus.


text:
Orice text din Scriptură ni s-a dat prin inspiraţie de la Dumnezeu şi este de o valoare nepreţuită pentru noi, ca să ne înveţe ceea ce e adevărat şi să ne facă să ne dăm seama ce e greşit în vieţile noastre; ea este cea care ne îndreaptă şi ne ajută să facem ce este bine.


text:
Este metoda lui Dumnezeu de a ne face să fim bine pregătiţi la orice pas, gata mereu a face bine tuturor.


text:
<pb/>Astfel, eu te îndemn din toată inima, înaintea lui Dumnezeu şi înaintea lui Isus Cristos – care va judeca într-o bună zi pe cei vii şi pe cei morţi, când se va arăta spre a-şi întemeia Împărăţia –


text:
să predici Cuvântul lui Dumnezeu cu stăruinţă în toate ocaziile, ori de câte ori ai prilejul, şi la timp, şi nelatimp, şi când e convenabil, şi când nu e. Îndreaptă-ţi şi mustră-ţi enoriaşii atunci când au nevoie de aceasta şi încurajează-i să facă ceea ce este bine, hrănindu-i în răbdare tot timpul, cu Cuvântul lui Dumnezeu.


text:
Căci va veni o vreme când oamenii nu vor mai vrea să audă adevărul, ci vor umbla după învăţători care să le spună doar ceea ce este pe placul auzului lor.


text:
Tu însă trebuie să stai treaz şi să fii cu ochii în patru în faţa acestor pericole. Să nu-ţi fie frică de suferinţa pentru Domnul. Adu-i pe alţii la Cristos. Nu lăsa nimic nefăcut din ceea ce trebuie să faci.


text:
<pb/>Spun asta fiindcă nu voi rămâne multă vreme în viaţă, ca să te mai pot ajuta. Timpul meu s-a scurs aproape în întregime, încă puţin şi-am să pornesc spre cer.


text:
Am luptat mult şi din greu pentru Domnul meu şi în tot acest răstimp i-am rămas credincios. Iar acum mi-a venit vremea şi mie să încetez lupta şi să mă odihnesc.


text:
<pb/>În cer mă aşteaptă o cunună pe care Domnul, Judecătorul cel drept, mi-o va da în măreaţa zi a reîntoarcerii sale. Dar nu numai mie, ci şi tuturor acelora în a căror viaţă se citeşte faptul că aşteaptă cu dor şi nerăbdare revenirea sa.


text:
fiindcă Dima m-a părăsit. El iubea lucrurile bune ale acestei vieţi şi s-a dus la Tesalonic. Crescens a plecat în Galatia iar Tit în Dalmaţia.


text:
Când vei veni, ai grijă să aduci şi haina pe care i-am lăsat-o în grijă fratelui Carpos la Troa precum şi cărţile şi, în special, sulurile.


text:
La prima mea înfăţişare înaintea judecătorului, n-a fost aici nimeni care să mă ajute. Au fugit cu toţii. Sper că nu vor trebui să dea socoteală pentru aceasta.


text:
Domnul însă este cel care a stat alături de mine şi mi-a dat prilejul să ţin cu îndrăzneală o întreagă predică, s-o audă toată lumea. Şi el m-a scăpat din primejdia de a fi fost aruncat la lei.


text:
Da, Domnul întotdeauna mă va scăpa de orice rău şi mă va duce în împărăţia sa cerească. A lui Dumnezeu să-i fie slava în veci de veci. Amin.


text:
<pb/>Te rog transmite salutări din partea mea lui Priscilla şi Aquila şi celor care trăiesc în casa lui Onisifor.


text:
Fă tot posibilul să fii aici înainte de sosirea iernii. Ebul îţi transmite salutări; le fel şi Pudens, Linus, Claudia şi toţi fraţii.


text:
<pb/>De la Pavel, robul lui Dumnezeu şi mesagerul lui Isus Cristos. Eu am fost trimis să vestesc credinţa celor aleşi de Dumnezeu şi să-i învăţ cum să cunoască adevărul lui Dumnezeu –


text:
adevăr din acela care schimbă vieţile oamenilor, astfel încât să aibă viaţa veşnică pe care le-a făgăduit-o Dumnezeu înainte de întemeierea lumii – or, el nu poate să mintă.


text:
Şi acum, la timpul rânduit de el, a revelat această Evanghelie şi mi-a îngăduit mie s-o aduc la cunoştinţa tuturor. Prin hotărârea lui Dumnezeu Mântuitorul nostru, am fost împuternicit să îndeplinesc această misiune pentru el.


text:
Către Tit, adevăratul meu fiu în credinţă. Har şi pace de la Dumnezeu Tatăl şi de la Cristos Isus Mântuitorul nostru.


text:
<pb/>Te-am lăsat acolo, pe insula Creta, spre a face tot ce era necesar pentru întărirea bisericii sale, a fiecăruia în parte, şi te-am rugat să numeşti în fiecare oraş presbiteri dispuşi să urmeze instrucţiunile ce ţi le-am încredinţat


text:
<pb/>Oamenii pe care-i alegi trebuie să câştige stima tuturor prin viaţa lor frumoasă; nu trebuie să aibă decât o singură soţie iar copiii lor trebuie să-l iubească pe Domnul şi să nu le meargă numele că sunt scandalagii ori neascultători faţă de părinţi.


text:
Presbiterii aceştia trebuie să aibă o viaţă ireproşabilă, întrucât ei sunt slujitorii lui Dumnezeu. Ei n-au voie să fie mândri ori impulsivi şi nu le este îngăduit să fie beţivi sau bătăuşi ori lacomi de bani.


text:
Trebuie să fie bucuroşi de oaspeţi şi trebuie să iubească orice lucru bun. Se cere să fie oameni oneşti, cu judecată. Şi mai trebuie să fie curaţi la suflet şi cumpătaţi în toate acţiunile lor.


text:
Credinţa în adevărul care le-a fost încredinţat trebuie să le fie puternică şi statornică, aşa încât şi ei, la rândul lor, să-i poată învăţa pe alţii adevărul şi să le arate celor care au altă părere decât ei unde au greşit.


text:
<pb/>Căci, mulţi sunt aceia care nu se supun; asta e cu precădere adevărat între aceia care zic că toţi creştinii trebuie să respecte legile evreieşti. Dar acestea sunt vorbe fără cap; ele orbesc pe oameni, să nu mai afle adevărul,


text:
de aceea, trebuie să li se pună capăt neîntârziat. Familii întregi au şi fost deja abătute de la harul lui Dumnezeu, învăţătorilor acestora nu le este gândul decât la banii voştri.


text:
Chiar unul de-al lor, profet din Creta, a zis despre ei aşa: „Oamenii aceştia din Creta sunt cu toţii nişte mincinoşi; sunt ca nişte animale leneşe, care nu trăiesc decât pentru a-şi sătura pântecele.”


text:
Acesta e adevărul. Aşa că, ia-i pe creştinii de acolo pe un ton cât de aspru se cere, numai să le întăreşti credinţa


text:
şi să-i faci să nu mai asculte la toate basmele acestea evreieşti şi pretenţiile unor oameni care au întors spatele adevărului.


text:
Omul cu inima curată vede în toate numai bine şi pentru el totul e curat, dar cel cu inima haină şi năpădită de bănuieli, nu ştiu cum se face, că numai rău găseşte în toate, deoarece priveşte şi ascultă totul prin mintea lui întinată şi inima lui răzvrătită.


text:
Oamenii aceştia au pretenţia că-l cunosc pe Dumnezeu, însă dacă te uiţi o clipă la felul cum se poartă, îţi dai seama că mint. Ei sunt răi şi neascultători, incapabili să facă vreun lucru bun.


text:
<pb/>În ce te priveşte pe tine, nu te sfii să afirmi cu tărie care este adevăratul fel de trai ce caracterizează creştinismul autentic.


text:
Învaţă-i pe cei mai în etate să fie cumpătaţi şi să nu se supere din nimica toată, ci să fie oameni cu judecată, care să cunoască şi să creadă adevărul, făcându-le pe toate cu dragoste şi răbdare.


text:
Pe femeile mai vârstnice învaţă-le să fie liniştite şi respectuoase în tot ce fac. Să nu se plimbe încolo şi încoace cu vorbe rele la adresa altora, şi să nu fie beţive, ci să îndemne la bine pe alţii.


text:
Femeile acestea mai bătrâne trebuie să caute a le deprinde pe cele mai tinere să trăiască o viaţă liniştită, să-şi iubească soţii şi copiii


text:
şi să fie cumpătate şi curate în gândire, stând pe la casele lor, ascultându-şi soţii şi purtându-se bine cu ei, aşa încât cei care le cunosc să nu poată nicicum vorbi de rău credinţa creştină.


text:
Şi aici, tu însuţi trebuie să le fii pildă, în fapte bune de tot felul. Fie ca în tot ceea ce faci să se oglindească iubirea ta faţă de adevăr, precum şi faptul că îi eşti ataşat cu toată suflarea.


text:
Felul tău de a vorbi ar trebui să fie atât de chibzuit încât oricine doreşte să poarte discuţii contradictorii cu tine să fie nevoit să se ruşineze, negăsind nimic în spusele tale care ar putea fi criticat!


text:
Îndeamnă-i pe robi să fie supuşi stăpânilor şi să-şi dea toată silinţa pentru a-i mulţumi pe deplin. Să nu le întoarcă vorba,


text:
şi să nu fure, ci să se arate în toate vrednici de încrederea acordată. Procedând astfel, îi vor determina pe oameni să creadă în Salvatorul şi Dumnezeul nostru.


text:
şi, împreună cu acest dar, intervine şi realizarea faptului că Dumnezeu doreşte să întoarcem spatele traiului nostru necredincios şi plăcerilor păcătoase, şi să trăim zi de zi o viaţă frumoasă, cu frica lui Dumnezeu,


text:
aşteptând cu bucurie vremea când se va arăta slava sa – slava măreţului nostru Dumnezeu şi Salvator Isus Cristos,


text:
cel care a murit îndurând judecata lui Dumnezeu împotriva păcatelor noastre, pentru ca să ne poată scăpa odată din veşnicile căderi în păcat şi să facă din noi oamenii săi, oameni cu inima curată, animaţi de un entuziasm real de a face fapte de bunătate în folosul altora.


text:
Să-i înveţi pe oamenii tăi aceste lucruri şi să-i încurajezi să le aplice, îndreptându-i ori de câte ori e nevoie, ca unul care ai tot dreptul s-o faci. Nu-i da nimănui voie să creadă că ceea ce spui tu e lipsit de însemnătate.


text:
<pb/>Adu-le aminte fraţilor să se supună guvernului şi funcţionarilor săi, fiind întotdeauna ascultători şi gata de orice muncă cinstită.


text:
<pb/>Să nu care cumva să vorbească de rău pe vreunul ori să se certe, ci să fie amabili, sinceri şi curtenitori faţă de toţi.


text:
Şi noi eram odată fără minte şi neascultători; ne-au dus alţii în rătăcire şi am devenit şi noi robii multor plăceri rele şi dorinţe nemernice. Viaţa noastră era plină de resentimente şi invidie, îi uram pe alţii şi ei ne urau la rândul lor.


text:
atunci el ne-a salvat – nu fiindcă am fi fost noi îndeajuns de buni pentru a fi mântuiţi, ci numai datorită bunătăţii şi îndurării sale. El ne-a spălat de păcatele noastre şi ne-a dat bucuria inedită a Duhului Sfânt care locuieşte acum în noi.


text:
El l-a turnat din plin peste noi cu prisosinţă – şi toate astea numai datorită celor săvârşite de Isus Cristos, Mântuitorul nostru,


text:
ca să ne poată declara buni în ochii lui Dumnezeu – toate sunt o urmare a îndurării lui nespuse; şi acum, noi ne putem împărtăşi din belşugul de viaţă veşnică pe care ni-l dă el şi aşteptăm cu bucurie şi nerăbdare s-o primim.


text:
Toate lucrurile care ţi le-am spus până acum sunt adevărate. Stăruie asupra lor, astfel ca toţi creştinii să fie cu luare aminte să facă fapte bune mereu, nu numai fiindcă aşa se cuvine, ci pentru că acest lucru va da rezultate.


text:
<pb/>Nu te încurca cu polemici asupra unor întrebări fără răspuns şi a unor idei teologice controversate; nu te băga în discuţiile şi certurile privitoare la respectarea legilor evreieşti, căci nu merită să te ocupi de aşa ceva; nu-ţi va aduce decât necaz.


text:
Dacă e vreunul printre voi care produce dezbinări, să i se dea o primă mustrare, şi apoi a doua mustrare. Dacă şi după asta persistă, atunci să nu mai aveţi nimic de-a face cu el,


text:
<pb/>Plănuiesc să ţi-l trimit fie pe Artemas, fie pe Tihic. De îndată ce soseşte vreunul unul din ei, încearcă să vii imediat la mine, la Nicopole, căci acolo m-am decis să ierne.


text:
Încearcă să-i dai tot ajutorul lui Zenas avocatul şi lui Apolo în călătoria lor; ai grijă să li se dea cele de trebuinţă.


text:
Căci oamenii noştri trebuie învăţaţi să sară în ajutorul oricui are nevoie, astfel ca viaţa lor să fie rodnică.


text:
Toţi cei de pe-aicea îţi trimit salutări. Transmite multă sănătate tuturor prietenilor creştini de acolo. Binecuvântarea lui Dumnezeu să fie cu voi toţi. Amin.


text:
<pb/>De la Pavel, întemniţatul lui Cristos Isus şi de la fratele nostru Timotei. Către Filimon, prea-iubitul nostru coleg, şi


text:
către biserica ce se adună în casa lui; către Apfia, sora noastră, şi către Arhip, care, asemenea mie, este un ostaş al crucii.


text:
Şi mă rog ca, pe măsură ce-ţi împărtăşeşti credinţa cu alţii, să fie antrenaţi şi ei de ea, când vor vedea în tine belşugul de fapte bune pe care Isus Cristos ne-a învăţat să le facem.


text:
Eu însumi am avut parte de multă bucurie şi mângâiere, graţie dragostei tale, fratele meu, deoarece bunătatea ta a înviorat de atâtea ori inimile copiilor lui Dumnezeu.


text:
<pb/>Acum vreau să te rog să-mi faci un serviciu. Ţi l-aş putea pretinde în numele lui Cristos, fiindcă pentru tine e o faptă bună,


text:
dar prefer să te rog eu, Pavel, care de-acum sunt un om bătrân, întemniţat aici din pricina lui Isus Cristos.


text:
Rugămintea mea fierbinte este ca tu să te porţi omenos cu fiul meu Onisim, pe care l-am câştigat pentru Cristos, în vreme ce mă aflam aici în lanţuri.


text:
Onisim (al cărui nume înseamnă „Folositor”) nu ţi-a fost de prea mare folos în trecut, dar acum are să ne fie de un real folos la amândoi.


text:
Chiar aveam de gând să-l opresc aici cu mine pentru cât voi sta în lanţurile acestea, cu care m-am ales pentru predicarea Evangheliei, căci el mi-ar fi fost de mare ajutor,


text:
dar n-am vrut s-o fac fără consimţământul tău. Nu voiam să fii bun din obligaţie, ci din propria-ţi dorinţă.


text:
Poate că ai putea să-ţi imaginezi lucrurile astfel: el a fugit de la tine pentru o vreme, pentru ca acum să fie al tău pe veci,


text:
nu doar un sclav, ci altceva, mult mai bun – un frate scump, în special pentru mine. Acum el va însemna mult mai mult şi pentru tine, fiindcă nu mai îţi este doar o slugă, ci şi un frate în Cristos.


text:
<pb/>Dacă ţi-a făcut vreun rău, cât de cât, ori dacă ţi-a furat ceva, trece-le pe toate în contul meu.


text:
Îţi voi plăti eu înapoi (Eu, Pavel, garantez personal acest lucru, scriind aici cu propria-mi mână) – însă nu voi aminti aici cât îmi datorezi tu mie! Dacă-i pe-aşa, tu îmi datorezi până şi sufletul.


text:
Da, dragul meu frate, fă-mi o bucurie prin acest act de iubire şi inima-mi ostenită îl va slăvi pe Domnul.


text:
Ţi-am scris această scrisoare fiindcă sunt încredinţat că vei face ce te-am rugat, ba încă şi mai mult!


text:
<pb/>Te rog să-mi pregăteşti o încăpere, fiindcă trag nădejde că Dumnezeu îţi va asculta rugăciunile şi-mi va îngădui să vin la tine în curând.


text:
Epafras, cel întemniţat aici cu mine, datorită predicării Evangheliei lui Cristos, îţi transmite salutări.


text:
<pb/>Cu multă vreme în urmă, Dumnezeu a vorbit părinţilor noştri în multe şi felurite chipuri, prin profeţi <i>sub formă de viziuni, visuri şi chiar faţă în faţă</i>, dezvăluindu-le treptat planurile sale.


text:
Dar acum, în zilele noastre, el ne-a vorbit prin Fiul său, căruia i-a încredinţat toate lucrurile şi prin care a făcut lumea şi tot ce există.


text:
Fiul lui Dumnezeu străluceşte învăluit de slava lui Dumnezeu şi tot ce este şi tot ce face Fiul lui Dumnezeu denotă că el este chiar Dumnezeu. El pune ordine în Univers, prin măreaţa putere a poruncii sale. El este cel care a murit ca să ne cureţe şi să ne şteargă păcatele după care s-a aşezat la locul de onoare supremă lângă Dumnezeul cerului.


text:
Astfel, el a devenit cu mult mai presus decât îngerii, fapt dovedit prin aceea că numele de „Fiul lui Dumnezeu”, care i-a fost dat de către Tatăl său, e cu mult mai măreţ decât numele şi titlurile îngerilor.


text:
<pb/>Căci Dumnezeu nu s-a adresat niciodată vreunui înger cu cuvintele: „Tu eşti Fiul meu şi astăzi ţi-am acordat onoarea ce i se cuvine acestui nume.”


text:
În schimb, despre Isus, Dumnezeu a afirmat acest lucru. Altă dată a spus: „Eu sunt Tatăl lui şi el este Fiul meu” şi, cu altă ocazie – când a venit Fiul său pe pământ – Dumnezeu a zis: „Toţi îngerii lui Dumnezeu să i se închine.”


text:
dar despre Fiul spune astfel: „Împărăţia ta, o, Dumnezeule, va dăinui în veci de veci; poruncile tale sunt întotdeauna drepte şi adevărate.


text:
Tu iubeşti ce e drept şi urăşti ce e rău; astfel, Dumnezeu, însuşi Dumnezeul tău, a turnat asupra ta mai multă bucurie decât peste oricare altul.”


text:
Dumnezeu l-a numit, de asemenea, „Domn”, când a zis: „Doamne, la început tu ai făcut pământul, iar cerurile sunt opera mâinilor tale.


text:
şi, într-o bună zi, tu le vei împături şi le vei înlocui cu altele. Dar tu însuţi niciodată nu te vei schimba iar anii tăi nu vor cunoaşte sfârşit.”


text:
Apoi, i-a zis oare Dumnezeu vreodată unui înger ce îi spune Fiului său: „Ia loc aici lângă mine în onoare, până îţi voi zdrobi toţi duşmanii sub picioare”?


text:
Nicidecum, fiindcă îngerii nu sunt altceva decât nişte soli spirituali, trimişi să dea ajutor şi să aibă grijă de aceia care primesc mântuirea sa.


text:
<pb/>Aşadar trebuie să ascultăm cu foarte mare băgare de seamă adevărurile pe care le-am auzit, fiindcă altminteri s-ar putea să ne abatem de la ele.


text:
Căci, întrucât mesajele aduse prin îngeri s-au dovedit întotdeauna adevărate şi oamenii au fost întotdeauna pedepsiţi pentru că nu le-au dat ascultare,


text:
ce ne face să credem că noi am putea scăpa, dacă rămânem nepăsători faţă de o mântuire atât de mare, vestită de însuşi Domnul Isus şi transmisă nouă de cei care l-au auzit vorbind?


text:
Dumnezeu ne-a dovedit întotdeauna că aceste mesaje sunt adevărate prin semne, minuni şi tot felul de miracole, precum şi prin aceea că a dat anumite aptitudini speciale de la Duhul Sfânt celor care cred; da, aşa este, Dumnezeu a împărţit asemenea daruri fiecăruia din noi.


text:
Nicidecum, întrucât aşa îi spune David lui Dumnezeu în cartea Psalmilor: „Ce este omul ca să-ţi pese atâta de el? Şi cine este acest fiu al omului pe care-l copleşeşti cu atâta onoare?


text:
Fiindcă, deşi l-ai făcut, pentru o vreme, mai prejos decât îngerii, acum l-ai încununat cu slavă şi onoare.


text:
L-ai pus stăpân absolut peste toate. N-a mai rămas nimic care să nu-i fi fost încredinţat lui.” Încă n-am asistat la împlinirea tuturor acestor lucruri,


text:
dar îl vedem pe Isus – care pentru o vreme a fost cu puţin mai prejos decât îngerii – încununat acum de Dumnezeu cu slavă şi onoare, din pricina faptului că a suferit moartea pentru noi. Da, în marea îndurare a lui Dumnezeu, Isus a gustat moartea pentru oamenii din întreaga lume.


text:
<pb/>Şi se cuvenea întru totul ca Dumnezeu care le-a făcut pe toate spre gloria lui proprie, să-i îngăduie lui Isus să sufere, fiindcă prin aceasta avea să aducă în cer un număr foarte mare de copii ai lui Dumnezeu; căci suferinţa sa a făcut din Isus un conducător desăvârşit, capabil să-i ducă la mântuire.


text:
Noi, cei care am fost sfinţiţi de către Isus, avem acum acelaşi Tată ca el. De aceea nu-i este ruşine lui Isus să ne facă fraţi.


text:
Căci aşa spune el în cartea Psalmilor: „Le voi vorbi fraţilor mei despre Dumnezeu, Tatăl meu, şi îi vom cânta împreună laude.”


text:
Altă dată a zis: „Îmi voi pune încrederea în Dumnezeu, la un loc cu fraţii mei.” Şi într-altă ocazie: „Iată-mă, împreună cu copiii pe care mi i-a dat Dumnezeu.”


text:
Întrucât noi, copiii lui Dumnezeu, suntem fiinţe umane – alcătuite din carne şi sânge – şi el a devenit carne şi sânge, născându-se într-un chip uman; fiindcă numai ca fiinţă umană putea muri şi numai astfel putea înfrânge tăria diavolului, care avea puterea morţii.


text:
Numai în chipul acesta putea el să izbăvească pe aceia care, prin frica morţii, au trăit toată viaţa lor robiţi de o groază permanentă.


text:
şi a trebuit ca Isus să ne semene nouă, fraţilor săi, pentru ca să poată fi marele nostru preot, plin de compasiune pentru noi şi demn de încredere înaintea lui Dumnezeu, un preot care să se poarte faţă de noi cu îndurare, iar faţă de Dumnezeu să rămână credincios în modul de a trata păcatele poporului.


text:
Căci, întrucât el însuşi a trecut prin mari suferinţe şi ispite, ştie ce înseamnă să suferim şi să fim ispitiţi, şi este pe deplin capabil să ne ajute.


text:
<pb/>De aceea, iubiţii mei fraţi, pe care Dumnezeu v-a pus deoparte pentru sine, ca unii care aţi fost aleşi de el pentru cer, aş dori acum să vă gândiţi la faptul că Isus este mesagerul lui Dumnezeu şi Marele preot al credinţei noastre.


text:
Căci el a fost credincios lui Dumnezeu, care l-a numit Mare preot, tot aşa după cum Moise a slujit cu credinţă în casa lui Dumnezeu.


text:
Dar gloria lui Isus întrece cu mult pe cea a lui Moise, tot aşa cum omului care zideşte o casă frumoasă îi revine mai multă laudă decât casei sale.


text:
Şi-apoi, mulţi oameni sunt în stare să ridice case, dar numai Dumnezeu singurul a făcut toate lucrurile.


text:
Nimic de zis, Moise a făcut lucruri deosebite în casa lui Dumnezeu, dar el nu era decât un slujitor; munca sa avea mai mult menirea să ilustreze şi să sugereze lucrurile ce aveau să se întâmple mult mai târziu.


text:
Pe când, Cristos, crediciosul Fiu al lui Dumnezeu, este stăpân absolut peste casa lui Dumnezeu. Iar noi, creştinii, suntem casa lui Dumnezeu – el trăieşte în noi! – dacă ne păstrăm curajul şi nădejdea cu care ne lăudăm.


text:
<pb/>Dată fiind superioritatea lui Cristos, Duhul Sfânt ne previne să-i dăm ascultare şi să fim cu băgare de seamă, să-i auzim glasul azi


text:
şi să nu dăm voie inimilor noastre să i se împotrivească, cum a făcut poporul Israel. Acesta s-a împotrivit iubirii sale şi s-a plâns de el în pustiu pe când era pus la încercare de el.


text:
Dar Dumnezeu l-a răbdat patruzeci de ani. Şi cu toate că răbdarea lui Dumnezeu fusese încercată până la maximum, el a continuat, în tot acest timp, să-i desfăşoare înaintea privirilor măreţele sale minuni.


text:
„Dar”, spune Dumnezeu, „m-am mâniat foarte tare pe ei, fiindcă inimile le erau mereu îndreptate într-altă parte decât spre mine, şi astfel n-au aflat niciodată cărările pe care doream să meargă.”


text:
Şi-atunci, plin de mânie împotriva lor, Dumnezeu s-a legat printr-un jurământ să nu le îngăduie niciodată să ajungă la locul său de odihnă.


text:
Prin urmare, iubiţi fraţi, păziţi-vă de propria voastră inimă, ca nu cumva să constataţi că e plină de răutate şi necredinţă şi a început să vă îndepărteze de Dumnezeul cel Viu.


text:
Discutaţi între voi aceste lucruri în fiecare zi, cât mai este timp, pentru ca nici unul din voi să nu se împietrească împotriva lui Dumnezeu sau să fie sedus de strălucirea deşartă a păcatului.


text:
Fiindcă, dacă rămânem credincioşi până la capăt, având aceeaşi încredere în Dumnezeu pe care am avut-o şi la început, când am devenit creştini, vom împărtăşi tot ce este al lui Cristos.


text:
Momentul potrivit însă este acum să nu uitaţi nici o clipă avertismentul dat: „Astăzi dacă auziţi glasul lui Dumnezeu care vă vorbeşte, nu vă împietriţi inimile împotriva sa, cum a făcut poporul Israel, când s-a răzvrătit contra lui în pustiu.”


text:
Dar oare cine erau oamenii aceia care au auzit glasul lui Dumnezeu vorbindu-le şi s-au răsculat totuşi împotriva sa? Erau cei care ieşiseră din Egipt sub conducerea lui Moise.


text:
Şi cine oare l-a întărâtat la mânie pe Dumnezeu de-a lungul celor patruzeci de ani? Tocmai acei oameni care au păcătuit şi, în consecinţă, au murit în pustiu.


text:
Şi cui se adresa Dumnezeu când s-a legat printr-un jurământ că nu vor putea intra niciodată în ţara pe care o făgăduise poporului său? Vorbea tuturor celor care l-au nesocotit:


text:
<pb/>Deşi promisiunea lui Dumnezeu – după care poţi intra în locul său de odihnă – rămâne încă valabilă, ar trebui să tremurăm de frică, fiindcă unii dintre voi s-ar putea să fie pe punctul de a nu putea intra, până la urmă.


text:
Deoarece vestea aceasta minunată – mesajul că Dumnezeu doreşte să ne mântuiască – ne-a fost dată nouă, aşa cum a fost dată şi celor care au trăit pe vremea lui Moise. Dar lor nu le-a folosit la nimic, fiindcă ei nu l-au crezut. Le lipsea credinţa.


text:
Căci numai noi, cei care credem în Dumnezeu, putem intra în locul său de odihnă. El a zis: „Am jurat, în mânia mea, ca cei care nu mă cred să nu intre niciodată”, cu toate că el e gata şi-i aşteaptă încă de la întemeierea lumii.


text:
Noi ştim că e gata şi aşteaptă, fiindcă e scris că Dumnezeu s-a odihnit în a şaptea zi de creaţie, după ce a isprăvit tot ce-şi propusese să facă.


text:
Cu toate acestea, ei n-au intrat, deoarece, până la urmă, Dumnezeu a zis: „Ei nu vor intra niciodată în odihna mea.”


text:
Şi totuşi promisiunea rămâne şi unii intră – dar nu aceia care au avut prima şansă, căci ei l-au nesocotit pe Dumnezeu şi n-au mai reuşit să beneficieze de promisiunea sa.


text:
Dar el a rânduit un alt timp pentru a se intra, şi timpul acela a venit acum. Vestea a fost anunţată de către Dumnezeu prin regele David, la mulţi ani după eşecul primului om de a intra, care s-a exprimat cu cuvintele citate deja: „Astăzi, când îi auziţi glasul care vă cheamă, nu vă împietriţi inimile”.


text:
Căci dacă losua le-ar fi dat odihnă, Dumnezeu nu ar mai fi vorbit atunci mai târziu despre o altă zi.


text:
căci oricine intră în odihna lui Dumnezeu se odihneşte de lucrările lui, cum s-a odihnit şi Dumnezeu de lucrările lui.


text:
<pb/>Să ne dăm toată silinţa pentru a intra şi noi în locul acela de odihnă, luând seama ca nu cumva să fim neascultători faţă de Dumnezeu, cum au fost copiii lui Israel, care n-au mai putut intra.


text:
Cuvântul lui Dumnezeu e plin de putere vie: este mai pătrunzător decât orice sabie cu două tăişuri, tăind adânc şi fulgerător în orice aspect al gându-rilor şi dorinţelor noastre celor mai tainice, dezvăluindu-le aşa cum sunt ele în realitate.


text:
El îi ştie pe toţi, oriunde s-ar afla. Suntem complet goi şi descoperiţi în faţa atotvăzătorilor ochi ai Dumnezeului nostru celui viu; nimic nu poate fi ascuns de acela căruia trebuie să-i dăm socoteală de tot ce am făcut.


text:
Dar Isus, Fiul lui Dumnezeu, este Marele nostru preot, care s-a suit până în cer ca să ne vină în ajutor; de aceea, sa nu încetăm niciodată a ne încrede în el.


text:
Marele nostru preot ne înţelege slăbiciunile, întrucât şi el a avut aceleaşi ispite ca şi noi, deşi el nu a cedat în faţa nici uneia dinele şi n-a păcătuit nici măcar o dată.


text:
Astfel, să ne a-propiem cu îndrăzneală de însuşi tronul lui Dumnezeu şi să rămânem acolo, pentru a găsi harul care să ne ajute în vreme de nevoie.


text:
<pb/>Marele preot evreu e un om, la fel ca ceilalţi, cu deosebirea că e ales ca purtător de cuvânt al tuturor celorlalţi oameni în relaţiile lor cu Dumnezeu. El se prezintă înaintea lui Dumnezeu cu darurile lor şi-i oferă sângele animalelor sacrificate, spre a ispăşi atât păcatele poporului, cât şi pe ale sale.


text:
Şi, pentru că şi el este om, se poate purta delicat cu alţi oameni, chiar dacă aceştia sunt mărginiţi şi neştiutori,


text:
Un alt lucru pe care nu trebuie să-l uităm este că nimeni nu poate fi mare preot doar fiindcă aşa vrea el. Trebuie să fie chemat de Dumnezeu pentru această sarcină, în acelaşi mod în care l-a ales Dumnezeu pe Aaron.


text:
Iată de ce Cristos nu s-a ales el singur la onoarea de a fi Mare preot, ci Dumnezeu l-a ales. Dumnezeu i-a spus: „Fiul meu, astăzi te-am onorat.”


text:
Şi, altă dată, Dumnezeu i-a mai zis: „Tu ai fost ales ca Preot, pe veci de veci, cu acelaşi rang ca al lui Melchisedec.”


text:
Totuşi, cât a stat aici pe pământ, Cristos a apelat la Dumnezeu, rugân-du-se cu lacrimi izvorâte din agonia sufletului său, la singurul care putea să-l salveze de la moarte. Şi Dumnezeu i-a ascultat rugăciunile, din pricina supunerii lui smerite.


text:
Cu toate că Isus a fost Fiul lui Dumnezeu, el a trebuit să înveţe din experienţă ce înseamnă să asculţi, atunci când ascultarea însemna suferinţă.


text:
Doar după ce s-a dovedit perfect, în cuprinsul acestei experienţe, Isus a devenit dătătorul mântuirii eterne tuturor acelora care ascultă de el.


text:
Fiindcă, nu trebuie să uitaţi că Dumnezeu l-a ales să fie Mare preot cu acelaşi rang ca al lui Melchisedec.


text:
<pb/>Aş mai avea încă multe să vă spun în această privinţă, dar nu păreţi prea interesaţi să ascultaţi, aşa că mi-e greu să vă fac să înţelegeţi.


text:
Sunteţi creştini de mult timp şi ar trebui ca voi să-i învăţaţi pe alţii; când colo, voi aţi recăzut la poziţia în care e nevoie ca cineva să vă înveţe iarăşi principiile elementare ale Cuvântului lui Dumnezeu. Sunteţi ca nişte copii nou-născuţi care nu pot bea decât lapte, întrucât vârsta nu le permite să consume hrană solidă.


text:
Or, când cineva trăieşte tot cu lapte, asta dovedeşte că nu a înaintat prea mult în viaţa de credinţă şi nu prea poate deosebi binele de rău. El este încă prunc în ale credinţei!


text:
Voi niciodată nu veţi putea mânca hrană spirituală solidă şi nu veţi reuşi să înţelegeţi lucrurile mai adânci din Cuvântul lui Dumnezeu până ce nu veţi deveni creştini mai buni şi veţi învăţa să deosebiţi binele de rău prin practicarea binelui.


text:
<pb/>Să nu mai repetăm la nesfârşit aceleaşi lucruri, expunând mereu aceleaşi noţiuni de bază privitoare la Cristos, ci haideţi să trecem la altele, ajungând la maturitate în puterea noastră de înţelegere, aşa cum le stă bine unor creştini adevăraţi. Ce rost ar mai avea să vorbim în continuare despre nerozia încercării de a fi mântuit prin fapte bune ori despre necesitatea de a crede în Dumnezeu?


text:
Nu vă mai trebuie alte învăţături suplimentare despre botez şi despre punerea mâinilor ori despre învierea morţilor şi judecata veşnică.


text:
Găsesc inutilă încercarea de a vă readuce la Domnul, după ce aţi înţeles Evanghelia şi aţi gustat personal minunăţiile cerului, şi v-aţi împărtăşit din Duhul Sfânt,


text:
ştiind cât de bun este Cuvântul lui Dumnezeu şi înţelegând puterile extraordinare ale lumii viitoare,


text:
pentru ca, totuşi, ulterior să vă întoarceţi împotriva lui Dumnezeu. N-aveţi cum să vă mai pocăiţi după ce, respingându-l, l-aţi răstignit din nou pe cruce pe Fiul lui Dumnezeu, şi l-aţi expus batjocurii şi ruşinii tuturor.


text:
Când pământul unui agricultor a avut parte de ploaie din belşug şi s-au făcut roade bogate, se poate spune că Dumnezeu a binecuvântat acel pământ.


text:
Dacă însă va continua să dea scaieţi şi mărăcini, atunci nimeni nu va mai da doi bani pe el, ci-l va socoti doar vrednic de ocară şi bun de ars.


text:
Dragi prieteni, chiar dacă mă exprim în felul acesta, nu cred că ceea ce spun se aplică în cazul vostru. Am încrederea că voi produceţi roade bune care vă însoţesc mântuirea.


text:
Fiindcă Dumnezeu nu poate fi nedrept. Cum ar putea el să uite râvna voastră neobosită pentru el ori să nu-şi aducă aminte câtă dragoste aveaţi când va pentru el, cum îi arătaţi, de altfel, şi acum – ajutându-i copiii?


text:
Şi dorinţa noastră fierbinte este ca şi de aici înainte să vă iubiţi semenii, câte zile veţi mai trăi, pentru ca să puteţi primi, la urmă, o răsplată deplină.


text:
Deci, ştiind ce vă aşteaptă, n-o să mai deveniţi indiferenţi şi serbezi din punct de vedere spiritual, ci veţi dori din toată inima să călcaţi pe urmele celor care au parte de tot ce le-a promis Dumnezeu, din pricina puternicei lor credinţe şi răbdări.


text:
Bunăoară, să luăm promisiunea făcută de Dumnezeu lui Avraam: Dumnezeu a depus un jurământ în numele său, întrucât nu se găsea nici un altul mai mare prin care să jure,


text:
Atunci, Avraam a aşteptat cu răbdare până când Dumnezeu, în fine, i-a dăruit un fiu, pe Isaac, întocmai cum făgăduise.


text:
Când un om depune un jurământ, el face apel la un altul mai mare decât el, care să-l silească să-şi îndeplinească promisiunea ori să-l pedepsească dacă nu se mai ţine de ea ulterior; astfel, jurământul curmă orice discuţii în acest sens.


text:
Şi Dumnezeu s-a legat printr-un jurământ, astfel ca cei pe care a făgăduit să-i ajute să aibă deplină siguranţă şi să nu mai trebuiască niciodată să creadă că el ar putea cumva să-şi schimbe planurile.


text:
El ne-a dat şi făgăduinţa şi jurământul său – deci două lucruri pe care ne putem bizui întru totul, căci e cu neputinţă ca Dumnezeu să mintă. Iar acum, toţi cei care aleargă la el ca să găsească salvare au motive să fie încurajaţi când le este dat să audă asemenea asigurări din partea lui Dumnezeu; acum ei pot avea deplina certitudine că el le va da mântuirea promisă.


text:
Nădejdea aceasta sigură, că vom fi mântuiţi, este pentru sufletele noastre o ancoră puternică, vrednică de încredere, care ne leagă de însuşi Dumnezeu, îndărătul uşilor sfinte ale cerului,


text:
unde s-a dus Cristos, înaintea noastră, ca să pledeze în favoarea noastră în calitate de Mare preot al nostru, având onoarea şi rangul lui Melchisedec.


text:
<pb/>Melchisedec era rege al oraşului Salem, şi de asemenea, preot al Dumnezeului Preaînalt. Întorcându-se Avraam acasă după ce câştigase o mare bătălie împotriva mai multor regi, a fost întâmpinat de Melchisedec, care l-a binecuvântat.


text:
Atunci Avraam a luat a zecea parte din tot ce câştigase în cursul bătăliei şi i-a dat-o lui Melchisedec. Numele lui Melchisedec înseamnă „dreptate” – prin urmare el este Regele Dreptăţii; tot el mai este şi Regele Păcii, datorită numelui Salem purtat de oraşul său care se traduce prin „Pace”.


text:
Melchisedec nu avea nici tată, nici mamă şi nu există nici un fel de date privitoare la strămoşii săi. El nu s-a născut niciodată şi n-a murit niciodată, dar viaţa sa e ca a Fiului lui Dumnezeu – preot în veci de veci.


text:
<pb/>Observaţi deci cât de mare este Melchisedec: (a) Până şi Avraam, întâiul şi cel mai onorat dintre toţi oamenii lui Dumnezeu, i-a dat lui Melchisedec o zecime din prăzile pe care le luase de la regii cu care s-a luptat.


text:
Ar fi lesne de înţeles motivul unei asemenea acţiuni din partea lui Avraam dacă Melchisedec ar fi fost preot evreu, fiindcă mai târziu oamenilor lui Dumnezeu li s-a cerut prin lege să facă danii preoţilor, întrucât aceştia erau rude cu ei.


text:
Dar Melchisedec nu-i era rudă lui Avraam, şi totuşi el i-a dat zeciuială. (b) Melchisedec l-a binecuvântat pe falnicul Avraam –


text:
or, după cum ştie oricine, persoana care are puterea de a binecuvânta este întotdeauna mai mare decât cea pe care o binecuvântează.


text:
(c) Preoţii iudei, deşi erau tot muritori, primeau zeciuială; nouă însă ni se spune că Melchisedec trăieşte în continuare.


text:
(d) Am putea spune că însuşi Levi (strămoşul tuturor preoţilor evrei, al tuturor acelora care primesc zeciuială) a plătit zeciuială lui Melchisedec prin intermediul lui Avraam.


text:
Fiindcă deşi Levi nu se născuse încă, sămânţa din care a provenit era deja în Avraam la vremea când acesta a plătit zeciuială lui Melchisedec.


text:
(e) Dacă ar fi putut preoţii evrei şi legile lor să ne salveze, de ce a mai fost nevoie ca Dumnezeu să-l trimită pe Cristos ca preot de rangul lui Melchisedec, în loc să-l fi trimis pe cineva de rangul lui Aaron – acelaşi rang pe care-l deţineau toţi ceilalţi preoţi?


text:
Când trimite Dumnezeu un nou fel de preot, legea sa trebuie modificată, cu scopul de a permite acest lucru.


text:
ci s-a tras din tribul lui Iuda, care nu fusese ales pentru preoţie; Moise nu îi încredinţase această sarcină.


text:
Deci vedem limpede că metoda lui Dumnezeu s-a schimbat, deoarece Cristos, noul mare preot care venea cu rangul lui Melchisedec,


text:
nu a devenit preot prin îndeplinirea vechii cerinţe de a te trage din tribul lui Levi pentru a fi preot, ci pe baza puterii ce izvorăşte dintr-o viaţă fără de sfârşit.


text:
Şi psalmistul scoate acest lucru în evidenţă când spune despre Cristos: „Tu eşti preot pe veci, cu rangul lui Melchisedec.”


text:
Da, vechiul sistem de preoţie bazat pe originea familiei a fost anulat fiindcă nu dădea deloc rezultate. Era neputincios şi inutil pentru mântuirea oamenilor.


text:
Nu a reuşit niciodată să pună pe cineva în ordine cu Dumnezeu. Dar acum avem speranţe mult mai mari, întrucât Cristos ne face acceptabili în ochii lui Dumnezeu, iar noi ne putem apropia de el.


text:
el n-a mai spus aceste cuvinte şi despre alţi preoţi. Numai lui Cristos i-a spus: „Domnul a jurat şi nu se va răzgândi niciodată: tu eşti preot pe veci, cu rangul lui Melchisedec.”


text:
Datorită jurământului lui Dumnezeu, Cristos poate garanta pe veci succesul acestui nou legământ, cu mult mai bun decât cel anterior.


text:
Sub vechiul legământ, trebuiau să fie o mulţime de preoţi pentru ca, pe măsură ce mureau cei bătrâni, să se poată asigura continuitatea sistemului prin cei care le preluau locul.


text:
El e în stare să-i mântuiască pe deplin pe toţi aceia care vin la Dumnezeu prin el. Întrucât va trăi în veac, va fi veşnic acolo, ca să-i reamintească lui Dumnezeu că a plătit pentru păcatele oamenilor prin sângele său.


text:
Prin urmare, el este tocmai marele preot de care avem noi nevoie; căci el e sfânt şi lipsit de orice cusur, nepătat de păcat, neîntinat de păcătoşi şi lui i s-a dat locul de onoare în cer.


text:
El nu mai are nici o trebuinţă de sângele zilnic al jertfelor animale, cum era cazul la ceilalţi preoţi, sânge care să le acopere mai întâi propriile lor păcate şi apoi păcatele poporului; fiindcă el a isprăvit cu toate jertfele, odată pentru totdeauna, când s-a adus jertfa pe sine pe cruce.


text:
În cadrul vechiului sistem, până şi preoţii erau oameni slabi şi păcătoşi care nu se puteau abţine de la rău, dar mai târziu Dumnezeu a desemnat prin jurâmântul lui pe Fiul său, cel în veci desăvârşit.


text:
<pb/>Iată ce spunem noi de fapt: Cristos, a cărui preoţie am descris-o adineaori, este Marele nostru preot şi se află în cer la locul de onoare supremă alături de Dumnezeu.


text:
El slujeşte în Templul din cer, adevăratul locaş de închinare zidit de Domnul, şi nu de mâini omeneşti.


text:
Întrucât fiecare mare preot este numit să aducă daruri şi sacrificii, şi Cristos trebuia să ofere o jertfa.


text:
Jertfa adusă de el e cu mult mai bună decât cele venite din partea preoţilor pământeşti. (Dar chiar aşa stând lucrurile, dacă s-ar afla Isus aici pe pământ, nici nu i s-ar mai cere să fie preot, fiindcă aici jos preoţii urmează tot vechiul sistem evreiesc de sacrificii).


text:
Munca lor este legată de un simplu model pământesc al adevăratei slujbe din cer. Deoarece, când Moise se pregătea să înalţe cortul, Dumnezeu i-a atras atenţia să urmeze întocmai tiparul cortului ceresc, aşa cum i s-a arătat pe Muntele Sinai.


text:
Dar Cristos, ca Preot în cer, a fost răsplătit cu o muncă mult mai importantă decât a celor care slujesc sub vechile legi, fiindcă noul acord pe care ni-l transmite de la Dumnezeu conţine promisiuni cu mult mai minunate.


text:
Vechiul legământ nu putea funcţiona perfect. Dacă ar fi avut succes, n-ar mai fi fost nevoie de un altul care să-l înlocuiască.


text:
Dar chiar Dumnezeu i-a găsit cusur celui vechi, fiindcă a zis: „Va veni ziua când eu voi încheia un nou acord cu poporul Israel şi cu poporul lui Iuda.


text:
Acest acord nou nu va mai fi ca cei vechi pe care l-am dat părinţilor lor în ziua în care i-am luat de mână să-i scot afară din ţara Egiptului; ei nu şi-au respectat partea care le revenea la această învoială, aşa că am anulat-o.


text:
Dar iată că acesta e noul acord pe care-l voi încheia cu poporul Israel, zice Domnul: îmi voi scrie legile în minţile lor pentru ca ei să ştie ce doresc de la ei, fără ca eu să mai trebuiască să le spun ce să facă, şi legile acestea vor fi în inimile lor pentru ca ei să dorească a le respecta, şi eu voi fi Dumnezeul lor iar ei vor fi poporul meu.


text:
Şi nimeni nu va mai trebui să se adreseze prietenului, vecinului sau fratelui său cu cuvintele: «Şi tu trebuie să-l cunoşti pe Domnul», fiindcă toată lumea, de la mic la mare, mă va cunoaşte deja.


text:
Dumnezeu spune că noile sale promisiuni şi noul său acord iau locul celor vechi; fiindcă cel vechi este perimat de-acuma şi a fost dat deoparte pe veci.


text:
<pb/>Acum se ştie că primul acord încheiat între Dumnezeu şi poporul său conţinea reguli pentru închinare şi exista un cort sacru aici pe pământ.


text:
În interiorul locaşului de închinare se găseau două încăperi. În prima se afla sfeşnicul de aur şi masa pe care se aşezau pâinile sfinte; partea aceasta se numea Locul Sfânt.


text:
Aici se aflau un altar pentru tămâiere, din aur, şi o cutie aurită, numită chivotul legământului, acoperită în întregime cu aur curat. Înăuntrul chivotului se găseau tăbliile de piatră, pe care erau înscrise Cele Zece Porunci, apoi un vas aurit cu puţină mană în el şi, în sfârşit, toiagul de lemn al lui Aaron, care a înmugurit.


text:
Deasupra chivotului erau nişte statui de îngeri numiţi heruvimi – sau apărători ai slavei lui Dumnezeu – care aveau aripile întinse peste capacul aurit al chivotului, numit locaşul îndurării. Dar, de ajuns cu atâtea amănunte.


text:
Când toate erau gata, preoţii puteau intra şi ieşi din prima încăpere când doreau, îndeplinindu-şi slujba.


text:
Însă numai marele preot intra în odaia dinăuntru, şi chiar şi el doar o singură dată pe an, absolut singur şi întotdeauna cu sânge cu care să stropească locaşul îndurării ca o ofrandă adusă lui Dumnezeu, care să-i răscumpere propriile sale greşeli şi păcate, precum şi pe acelea ale întregului popor.


text:
Iar Duhul Sfânt se foloseşte de toate acestea ca să ne arate că, sub vechiul sistem, oamenii de rând nu puteau intra în Sfânta Sfintelor câtă vreme Sfânta Sfintelor şi întregul sistem pe care îl reprezintă erau încă în folosinţă.


text:
Aceasta constituie o lecţie importantă pentru noi cei de azi. Fiindcă, sub vechiul sistem se aduceau daruri şi jertfe, dar acestea nu reuşeau să cureţe inimile oamenilor care le aduceau.


text:
Căci vechiul sistem nu se ocupa decât cu anumite ritualuri – respectiv stabileau ce mâncăruri ai voie să consumi, ce ai voie să bei, care sunt regulile de spălare, şi câte şi mai câte reguli. Oamenii au trebuit să respecte aceste reguli, ca s-o scoată cumva la capăt până la venirea lui Cristos, care a adus cu sine calea cea nouă, mult mai bună.


text:
<pb/>El a venit în calitate de Mare Preot al acestui sistem superior de care ne bucurăm în prezent. El a intrat în acel cort desăvârşit, şi mult mai mare, din cer, care nu este făcut de mâini omeneşti, şi nici nu e din lumea aceasta,


text:
şi a adus cu sine sânge în acea odaie interioară, în Sfânta Sfintelor, odată pentru totdeauna, şi a stropit cu el locaşul îndurării; dar sângele nu era de capre sau de viţei. Nu, el şi-a luat propriul sânge şi, de unul singur, a asigurat prin el, salvarea noastră eternă.


text:
Iar dacă sub vechiul sistem sângele taurilor şi al caprelor şi cenuşa junincilor puteau curaţi trupurile oamenilor de păcat,


text:
gândiţi-vă numai, cu cât mai sigur ne va transforma sângele lui Cristos vieţile şi inimile. Jertfa sa ne eliberează de povara şi grija de a respecta vechile rânduieli şi trezeşte în noi dorinţa de a-l sluji pe Dumnezeul cel Viu. Căci, prin ajutorul eternului Duh Sfânt, Cristos s-a dat de bună voie pe sine lui Dumnezeu, murind pentru păcatele noastre; el, Cel desăvârşit, fără nici un singur păcat sau cusur.


text:
<pb/>Cristos a venit cu acest nou legământ pentru ca toţi cei invitaţi să se poată apropia, bucurându-se pe veci de toate minunăţiile promise de Dumnezeu lor. Fiindcă Cristos a murit ca să-i scape de pedeapsa păcatelor săvârşite de ei câtă vreme se aflau sub vechiul sistem.


text:
Acum, dacă moare cineva şi lasă un testament – adică lista lucrurilor ce urmează a fi dăruite unor anumite persoane la moartea sa – nimeni nu capătă nimic, până când se va stabili cu certitudine că cel care a întocmit testamentul e mort de-a binelea.


text:
Testamentul intră în vigoare numai după moartea persoanei care l-a alcătuit. Câtă vreme mai este în viaţă, nimeni nu se poate sluji de el pentru a pune mâna pe vreunul din obiectele făgăduite prin testament.


text:
Fiindcă după ce a dat Moise poporului toate Legile lui Dumnezeu, a luat sângele viţeilor împreună cu apă, şi a stropit cu sângele respectiv cartea Legilor lui Dumnezeu şi poporul folosindu-se în acest scop de ramuri de isop şi lână stacojie.


text:
Şi, în acelaşi mod, a stropit cu sânge cortul sacru şi toate instrumentele care slujeau la închinare.


text:
De altfel, putem spune că aproape toate lucrurile se curăţau prin stropirea cu sânge, căci fără vărsare de sânge nu există iertare a păcatelor.


text:
Aşa se explică de ce cortul sacru de aici, de pe pământ, cu tot ce se găsea în el – totul fiind copiat după lucrurile din cer – trebuia purificat de Moise astfel prin stropirea cu sânge de animale. Dar lucrurile adevărate din cer, după care s-au făcut copiile de pe pământ, au fost purificate prin ofrande mult mai de preţ.


text:
Deoarece, Cristos a intrat chiar în cer, pentru ca acum să se înfăţişeze înaintea lui Dumnezeu ca prieten al nostru. El nu a înfăptuit acest lucru în locaşul pământesc de închinare, întrucât nu era decât o copie a Templului adevărat din cer.


text:
Şi nici nu s-a oferit mereu, mereu, cum oferă anual marele preot de-aici de pe pâmânt sânge de animale ca jertfă, în Sfânta Sfintelor.


text:
Dacă ar mai fi fost necesar aşa ceva, el ar fi fost nevoit să moară mereu, încă de la întemeierea lumii. Pe când lucrurile stau cu totul altfel! Căci el a venit o dată pentru totdeauna, la sfârşitul veacului, să îndepărteze pe veci puterea păcatului, murind pentru noi.


text:
tot aşa şi Cristos a murit numai o dată ca jertfă pentru păcatele multor oameni; şi el va veni din nou, dar nu ca să se mai ocupe de păcatele noastre, ci de data aceasta va aduce cu el mântuire tuturor acelora care îl aşteaptă cu dor şi răbdare.


text:
<pb/>Vechiul sistem de legi evreieşti nu oferea decât o palidă anticipare a frumoaselor lucruri pe care Cristos avea să le realizeze pentru noi. Sub vechiul sistem jertfele se repetau la nesfârşit, an de an, şi, cu toate acestea, nu puteau să-i mântuiască pe cei care trăiau sub rânduielile lor.


text:
Căci dacă ar fi putut, o singură ofrandă ar fi fost de ajuns; închinătorii ar fi fost curăţiţi astfel, odată pentru totdeauna, şi le-ar fi pierit semtimentul vinovăţiei.


text:
Când colo însă, s-a întâmplat tocmai invers: jertfele anuale nu le eliberau minţile, ci, din contră, le aduceau mereu aminte de neascultarea şi vinovăţia lor.


text:
De aceea a rostit Cristos aceste cuvinte la venirea sa în lume: „O, Dumnezeule, sângele taurilor şi al caprelor nu poate să te mulţumească, aşa că tu ai pregătit acest trup al meu, pentru jertfa pe altarul tău.


text:
Atunci am luat eu cuvântul, zicând: «Iată, am venit să fac voia ta, dându-mi viaţa, aşa cum mi-au prezis Scripturile.»”


text:
Şi spunând Isus aceasta, că Dumnezeu nu a fost mulţumit cu diversele jertfe şi ofrande cerute de vechiul sistem,


text:
a mai adăugat: „Iată-mă. Am venit să-mi dau viaţa.” El desfiinţează primul sistem în favoarea altuia, cu mult mai bun.


text:
În cadrul acestui nou plan, noi am fost iertaţi şi curăţiţi odată pentru totdeauna, prin moartea lui Cristos.


text:
În cadrul vechiului acord, preoţii stăteau în faţa altarului, zi de zi, aducândjertfe ce nu puteau îndepărta păcatele noastre.


text:
Dar Cristos s-a dat pe sine lui Dumnezeu, pentru păcatele noastre, ca jertfă unică pentru totdeauna, şi apoi s-a aşezat în locul de onoare supremă la dreapta lui Dumnezeu,


text:
Căci prin acea jertfă unică el i-a făcut pe veci desăvârşiţi în ochii lui Dumnezeu pe toţi aceia care sunt sfinţiţi de el.


text:
„Acesta e acordul pe care îl voi încheia cu poporul Israel, în ciuda faptului că şi-au încălcat prima învoială: îmi voi scrie legile mele în mintea lor, pentru ca să-mi cunoască voia în orice clipă, şi-mi voi pune legile în inima lor pentru ca ei să dorească să le respecte.”


text:
Acum, după ce păcatele au fost iertate şi date uitării, odată pentru totdeauna, nu mai este nici o nevoie să se aducă jertfe care să ne scape de ele.


text:
<pb/>Şi astfel, iubiţi fraţi, datorită sângelui lui Isus noi putem intra acum direct în Sfânta Sfintelor unde se află Dumnezeu.


text:
Aceasta e calea cea nouă şi înfloritoare, dătătoare de viaţă, pe care Cristos a croit-o pentru noi, sfâşiind perdeaua – adică trupul său – ca să putem pătrunde în sfânta prezenţă a lui Dumnezeu.


text:
să intrăm cu curaj, chiar la Dumnezeu, cu inimi credincioase, pe deplin încredinţaţi că ne va primi, fiindcă am fost curăţiţi prin stropirea cu sângele lui Cristos iar trupurile noastre au fost spălate cu apă curată.


text:
Acum avem motive să ne aşteptăm, bucuroşi şi încrezători, la mântuirea pe care ne-a promis-o Dumnezeu, îndoiala nu mai are ce căuta la noi. De-acum le putem spune şi altora că mântuirea este a noastră, fiindcă fără doar şi poate el se va ţine de cuvânt.


text:
Drept răspuns la tot ce a făcut el pentru noi, haideţi, să ne luăm şi noi la întrecere în facerea de bine, în a fi cât mai omenoşi şi săritori unii faţă de alţii.


text:
Să nu neglijăm îndatoririle noastre către biserică şi întrunirile din cadrul ei, cum fac unii, ci să ne încurajăm şi să ne prevenim reciproc, mai cu seamă în vremuri ca acestea, când ziua întoarcerii sale e atât de apropiată.


text:
Dacă păcătuieşte cineva dinadins, respingându-l pe Mântuitorul după ce a cunoscut o dată adevărul iertării, păcatul nu mai este acoperit de moartea lui Cristos; de-acum nu mai putem scăpa de el.


text:
Nu mai avem la ce să ne aşteptăm decât la groaznica pedeapsă a cumplitei mânii a lui Dumnezeu care-i va mistui pe toţi duşmanii săi.


text:
Omul care refuza să se supună legilor date de Moise era ucis fără cruţare, dacă se găseau doi sau trei martori la păcatul său.


text:
Gândiţi-vă cu cât mai îngrozitoare va fi pedeapsa acelora care l-au călcat în picioare pe Fiul lui Dumnezeu şi au luat sângele său curăţitor drept sânge obişnuit, nesfinţit, şi au insultat şi întărâtat pe Duhul Sfânt, care aduce oamenilor îndurarea lui Dumnezeu.


text:
Căci noi îl cunoaştem pe acela care a zis: „A mea este dreptatea; mă voi răzbuna pe ei!”; şi care a mai spus următoarele: „Domnul însuşi se va ocupa de cazurile acestea.”


text:
Să nu uitaţi niciodată acele zile minunate când aţi auzit prima dată despre Cristos. Aduceţi-vă aminte ce ataşaţi eraţi de Domnul, deşi aceasta presupunea o cumplită suferinţă.


text:
Uneori eraţi luaţi în râs şi bătuţi; alteori, văzându-i pe alţii că suferă la fel ca voi, luaţi şi voi parte la suferinţele lor.


text:
Eraţi alături de cei aruncaţi în închisoare şi, realmente, vă bucuraţi când vi se lua avutul, ştiind că-n cer vă aşteaptă lucruri mult mai bune, care vor fi ale voastre pe veci.


text:
Nu lăsaţi să se stingă această fericită încredere în Domnul, indiferent ce s-ar întâmpla. Amintiţi-vă ce răsplată vă aşteaptă!


text:
Este nevoie să fiţi mereu statornici, făcând voia lui Dumnezeu, dacă vreţi să facă şi Dumnezeu pentru voi tot ce v-a promis.


text:
Şi acei care, prin credinţa lor, au fost învredniciţi în ochii lui Dumnezeu trebuie să trăiască prin credinţă, în toate, punându-şi încrederea în el. Altminteri, dacă dau înapoi, Dumnezeu nu-şi va găsi nici o plăcere în ei.


text:
Noi însă nu i-am întors niciodată spatele lui Dumnezeu, ca să ne pecetluim cumva soarta. Dimpotrivă, credinţa noastră în el asigură mântuirea sufletelor noastre.


text:
<pb/>Ce este credinţa? Credinţa înseamnă că avem încredere deplină în lucrurile sperate; înseamnă că suntem siguri de lucrurile pe care nu le vedem.


text:
<pb/>Prin credinţă – adică prin încredere în Cuvântul lui Dumnezeu – ştim că lumea şi stelele, ca, dealtfel, toate lucrurile, au fost făcute, la porunca lui Dumnezeu; şi că au fost făcute din lucrurile care nu se văd.


text:
Prin credinţă a ascultat Abel de Dumnezeu şi i-a adus o ofrandă care i-a plăcut lui Dumnezeu mai mult decât de cea a lui Cain. Dumnezeu l-a acceptat pe Abel, şi a dovedit-o, prin aceea că i-a primit darul; şi, cu toate că Abel a murit de mult, încă avem ce învăţa de la el ca model de credinţă.


text:
Apoi, Enoh s-a încrezut şi el în Dumnezeu şi de aceea Dumnezeu l-a dus în cer fără să mai treacă prin moarte; a dispărut aşa, dintr-odată, fiindcă îl luase Dumnezeu. Dar până să se întâmple asta, Dumnezeu zisese deja că e foarte mulţumit de Enoh.


text:
Lui Dumnezeu nu-i poţi fi plăcut fără să ai credinţă, fără să depinzi de el. Oricine vrea să vină la Dumnezeu trebuie să creadă că el există şi că răsplăteşte pe cei care-l caută cu inima sinceră.


text:
Un altul care s-a încrezut în Dumnezeu a fost Noe. Când a auzit el semnalul de avertizare al lui Dumnezeu pentru viitor, Noe l-a crezut pe Dumnezeu deşi nu se zărea nici un semn al potopului şi, fără să piardă timpul, s-a apucat să construiască arca şi astfel şi-a salvat familia. Credinţa lui Noe în Dumnezeu era diametral opusă păcatului şi necredinţei ce caracterizau restul lumii – care refuza să se supună – şi, din pricina credinţei sale, el a intrat în rândurile celor acceptaţi de Dumnezeu.


text:
Avraam s-a încrezut în Dumnezeu şi, când i-a spus Dumnezeu să-şi părăsească casa părintească şi să plece departe, într-altă ţară, pe care a făgăduit să i-o dea, Avraam a ascultat şi a pornit îndată, deşi nu ştia nici măcar încotro se îndreaptă.


text:
Ba, chiar după ce a ajuns în ţara făgăduinţei lui Dumnezeu, a locuit în corturi ca un călător vremelnic, cum, de altfel, au făcut şi Isaac şi Iacob, cărora Dumnezeu le-a dăruit aceeaşi promisiune.


text:
Avraam a făcut lucrul acesta fiindcă se aştepta ca Dumnezeu să-l aducă în mod sigur în cetatea aceea puternică din cer, al cărei proiectant şi constructor este Dumnezeu.


text:
Şi Sara a avut credinţă, şi, din pricina aceasta, a putut fi mamă în ciuda bătrâneţelor sale, căci şi-a dat seama că Dumnezeu, care-i făcuse promisiunea, avea să-şi ţină în mod sigur făgăduinţa.


text:
Şi astfel, o întreagă naţiune s-a tras din Avraam, care era prea bătrân ca să mai aibă fie şi un copil – o naţiune cu atâtea milioane de oameni, că nu se pot număra, după cum nu poţi da de capăt stelelor de pe cer ori firelor de nisip de pe ţărmurile oceanelor.


text:
Oamenii aceştia ai credinţei pe care i-am pomenit aici au murit fără să fi primit în viaţă tot ce le făgăduise Dumnezeu; doar le-au văzut de departe cum îi aşteaptă şi s-au bucurat nespus, fiindcă se învoiseră cu toţii că acest pământ nu era căminul lor adevărat, ci aici jos nu erau decât nişte străini, simpli vizitatori, în trecere prin lumea aceasta.


text:
Şi e limpede că atunci când spuneau aşa, privirile le erau aţintite cu dor şi înfrigurare spre adevărata lor casă din cer.


text:
Dar n-au făcut-o fiindcă n-au voit. Ei trăiau pentru cer. Şi acum lui Dumnezeu nu-i este ruşine să se numească Dumnezeul lor, căci le-a făurit un oraş ceresc.


text:
Şi când l-a pus Dumnezeu la încercare, Avraam tot s-a încrezut în Dumnezeu şi în promisiunile sale şi astfel şi-a adus fiul, pe Isaac, ca jertfă, fiind gata să-l înjunghie pe altarul de sacrificii –


text:
da… chiar aşa; să-l înjunghie pe Isaac, cel prin care făgăduise Dumnezeu să-i dea lui Avraam o naţiune întreagă de urmaşi!


text:
El credea că şi dacă Isaac va muri, Dumnezeu avea să-l readucă la viaţă; or, cam asta s-a şi întâmplat, fiindcă, în ceea ce-l priveşte pe Avraam, Isaac era socotit ca şi mort, dar, până la urmă, s-a întors acasă viu.


text:
Prin credinţă, şi nu prin altceva, a ştiut Isaac că Dumnezeu îi va binecuvânta în viitor pe cei doi fii ai săi, Iacob şi Esau.


text:
Prin credinţă şi Iacob, la bătrâneţe, când nu mai avea mult de trăit, i-a binecuvântat pe cei doi fii ai lui Iosif, rugându-se, cum stătea în picioare, rezemat de toiagul său.


text:
Şi tot aşa, prin credinţă, şi Iosif, când i se apropia sfârşitul, a vorbit cu încredere despre felul în care avea să scoată Dumnezeu poporul lui Israel din Egipt; şi atâta de sigur era el de acest fapt, încât i-a pus să promită că vor lua cu ei oasele sale când vor pleca din Egipt.


text:
De asemenea, şi părinţii lui Moise au avut credinţă. Căci dacă au văzut ei că Dumnezeu le-a dăruit un copil deosebit, au avut încredere că Dumnezeu îl va salva de la moartea ordonată de regele Egiptului şi astfel l-au ascuns timp de trei luni, fără să se teamă de acea poruncă.


text:
preferând să împărtăşească maltratarea de care aveau parte copiii lui Dumnezeu, când, putea, foarte bine, să se fi bucurat de plăcerile trecătoare ale păcatului.


text:
El a socotit că e mai bine să sufere pentru Cristos cel făgăduit, decât să aibă toate comorile Egiptului, căci el anticipa frumoasa răsplată pe care Dumnezeu avea să i-o dea.


text:
Şi tocmai fiindcă s-a încrezut în Dumnezeu, a părăsit ţara Egiptului, fără să se teamă de mânia regelui. Moise mergea tot înainte, de parcă l-ar fi văzut pe Dumnezeu, realmente, acolo cu el.


text:
Şi numai fiindcă a crezut că Dumnezeu îi va salva poporul, le-a poruncit oamenilor săi să taie un miel, aşa cum le spusese Dumnezeu, şi să stropească cu sângele său uşorii caselor lor, aşa încât înspăimântătorul înger al morţii, trimisul lui Dumnezeu, să nu se poată atinge de fiul cel mai mare din familiile lor, cum avea să li se întâmple egiptenilor.


text:
Poporul Israel s-a încrezut în Dumnezeu şi a trecut de-a dreptul prin Marea Roşie, de parcă s-ar fi aflat pe uscat. Dar când au încercat egiptenii, care-l urmăreau, să facă la fel, s-au înecat cu toţii.


text:
Credinţa a fost aceea care a făcut să se prăbuşească zidurile Ierihonului, după ce poporul Israel le dăduseră ocol şapte zile, aşa cum le poruncise Dumnezeu.


text:
Prin credinţă, prostituata Rahab, pentru faptul că le-a adăpostit pe iscoade, nu a pierit la un loc cu cei necredincioşi.


text:
Ei, dar unde ar trebui să mă opresc? Mi-ar lua prea mult timp să redau toate cazurile de credinţă ale lui Ghedeon, Barac, Samson, Iefta, David, Samuel şi toţi profeţii.


text:
Oamenii aceştia s-au încrezut cu toţii în Dumnezeu şi, în consecinţă, au câştigat bătălii, au răsturnat împărăţii, şi-au condus bine poporul şi au primit ce le făgăduise Dumnezeu; au fost feriţi de orice rău într-o groapă cu lei


text:
şi într-un cuptor care ardea. Unii, prin credinţa lor, au scăpat de la moartea prin sabie. Alţii au fost întăriţi din nou, după ce fuseseră, mai întâi, slabi şi bolnavi. Unora li s-a dat o mare putere în bătălie; aceştia au întors armate întregi şi le-au pus pe fugă.


text:
Apoi, unele femei, prin credinţă, şi-au primit pe cei dragi înapoi de la moarte. Alţii însă s-au încrezut în Dumnezeu şi au fost omorâţi în bătăi, preferind să moară decât să se lepede şi să fie liberi, având convingerea că după ce avea să treacă şi asta, vor învia la o viaţă mai bună.


text:
Unii au fost batjocoriţi şi li s-au sfârtecat spinările cu biciul, pe când alţii au fost azvârliţi în carcere, ferecaţi în lanţuri.


text:
Unii au murit sub ploaia pietrelor ucigătoare iar alţii au fost tăiaţi în două cu fierăstrăul; altora li s-a promis libertatea, numai să renunţe la credinţă, iar când au refuzat să facă aşa, au fost ucişi cu sabia.


text:
Unii au umblat în piei de oi şi capre, rătăcind prin munţi şi locuri pustii, ascunzându-se prin peşteri şi văgăuni. Au răbdat foame, au suferit de boli şi au fost maltrataţi – ca unii care erau prea buni pentru lumea aceasta.


text:
Şi oamenii aceştia ai credinţei, deşi s-au încrezut în Dumnezeu şi i-au câştigat bunăvoinţa, n-au primit, încă nici unul, tot ce le făgăduise Dumnezeu.


text:
Căci Dumnezeu dorea ca ei să aştepte până vor împărtăşi, împreună cu noi, răsplăţi şi mai bune, ce ne-au fost pregătite nouă.


text:
<pb/>Întrucât suntem priviţi ca dintr-o tribună mare de o mulţime atât de uriaşă de martori, să ne eliberăm de orice lucru care ne încetineşte mersul sau ne trage înapoi, mai cu seamă de acele păcate care se încolăcesc în jurul nostru atât de strâns şi ne fac să ne împiedicăm; şi să străbatem răbdători cursa aceasta deosebită pe care Dumnezeu o aşterne fiecăruia înainte.


text:
Aţintiţi-vă privirile la Isus, conducătorul şi învăţătorul nostru. El a fost dispus să moară, o moarte ruşinoasă pe cruce, pentru bucuria de care ştia că va avea parte după aceea; şi acum stă la locul de onoare lângă tronul lui Dumnezeu.


text:
Dacă vreţi să ştiţi cum veţi reuşi să nu cădeţi de oboseală şi să nu vă pierdeţi cu firea, gândiţi-vă la răbdarea lui în faţa atâtor mârşăvii câte i-au făcut nişte oameni păcătoşi.


text:
<pb/>La urma urmelor, voi n-aţi luptat şi nu v-aţi zbătut niciodată atât de mult împotriva păcatului şi a tentaţiei, încât să vă iasă broboane mari de sudoare amestecate cu sânge.


text:
Ori aţi uitat cumva de încurajatoarele cuvinte ce vi le-a adresat Dumnezeu vouă, care sunteţi copiii săi? „Fiul meu nu te supăra când te pedepseşte Domnul. Nu te descuraja când e nevoit să-ţi arate unde ai greşit.


text:
Fiindcă, în pedeapsa lui e dovada că te iubeşte. Când te bate cu nuiaua e o dovadă că eşti fiul său cu adevărat.”


text:
Lăsaţi-l pe Dumnezeu să vă educe, fiindcă el se poartă cu voi ca un tată care îşi iubeşte copiii. Cine a mai auzit de un fiu care să nu fie corectat niciodată?


text:
Dar dacă Dumnezeu nu vă pedepseşte când ar trebui s-o facă, cum îşi pedepsesc şi alţi părinţi copiii, atunci înseamnă că voi nu mai sunteţi fiii săi – că, de fapt, nu faceţi parte din familia lui.


text:
Dat fiind că ne respectăm părinţii aceştia pământeşti, deşi ne pedepsesc, oare nu ar trebui să ne supunem, cu şi mai multă seninătate, educaţiei pe care ne-o face Dumnezeu, pentru ca să putem începe a trăi cu adevărat?


text:
Părinţii noştri pământeşti ne-au educat doar un anumit număr de ani, făcând tot ce ştiau ei că e mai bine pentru noi, dar corecţia lui Dumnezeu e totdeauna dreaptă şi spre folosul nostru, ca să ne putem împărtăşi din sfinţenia sa.


text:
Adevărat, nu e prea plăcut să fii pedepsit, cât timp durează pedeapsa – de ce să n-o recunoaştem: doare! Dar după aceea îi putem vedea roadele: o creştere tăcută dar sigură în har şi în caracter.


text:
<pb/>Aşadar, întăriţi-vă din nou mâinile voastre istovite, ţineţi-vă bine pe picioarele voastre slăbite


text:
şi trasaţi o cărare dreaptă şi netedă pentru paşii voştri, ca cei care vin după voi, chiar dacă sunt slabi şi ologi, să nu cadă şi să nu se lovească, ci să devină puternici.


text:
Siliţi-vă să nu luaţi parte la nici un fel de certuri, ci să trăiţi o viaţă curată şi sfântă, căci cine nu e sfânt nu va vedea pe Domnul.


text:
Purtaţi-vă de grijă unii altora, ca nici unul să nu scape binecuvântările lui Dumnezeu cele mai alese. Vegheaţi să nu prindă rădăcini printre voi nici un fel de amărăciune, căci odată ce dă lăstar, provoacă mari necazuri, rănindu-i pe mulţi în viaţa lor spirituală.


text:
Luaţi seama să nu fie prins nici unul din voi în păcate sexuale ori să ajungă să nu-i mai pese de Dumnezeu, cum s-a întâmplat cu Esau, care şi-a vândut dreptul de întâi născut pentru un blid de linte.


text:
Şi, mai pe urmă, când şi-a cerut înapoi drepturile, a fost prea târziu, chiar dacă i-a părut rău şi a plâns cu lacrimi amare. Deci, reţineţi toate aceste lucruri şi fiţi cu băgare de seamă.


text:
<pb/>Voi încă n-a trebuit să înfruntaţi groaza, focul acela mistuitor, bezna nepătrunsă şi cumplita furtună de care au avut parte israeliţii pe Muntele Sinai, când le-a dat Dumnezeu legile sale.


text:
Căci s-a auzit un zgomot asurzitor de trompetă şi un glas care aducea un mesaj atât de înfricoşător, încât oamenii l-au implorat pe Dumnezeu să înceteze a le mai vorbi.


text:
Ei s-au dat înapoi, clătinându-se la porunca lui Dumnezeu, după care şi un animal dacă se atingea de munte trebuia să moară.


text:
Însuşi Moise a fost atât de înspăimântat de această privelişte, încât a început să tremure ca varga.


text:
Voi însă v-aţi suit până sus pe Muntele Sion, la cetatea Dumnezeului celui viu, Ierusalimul ceresc; şi la adunarea fericiţilor îngeri, fără număr;


text:
şi la biserica, alcătuită din toţi cei care au fost înscrişi în cer; şi la Dumnezeu care este Judecătorul tuturor; şi la duhurile celor răscumpăraţi, din ceruri, care au devenit deja perfecţi;


text:
şi la Isus însuşi, care ne-a adus minunatul său legământ nou; şi la sângele stropit care, în loc să strige după răzbunare ca sângele lui Abel, ne iartă cu generozitate păcatele.


text:
<pb/>Aşadar, luaţi seama să ascultaţi de cel care vă vorbeşte. Căci dacă n-a scăpat poporul Israel când a refuzat să ia aminte la Moise, mesagerul pământesc, ce groaznică e primejdia noastră dacă refuzăm să-l ascultăm pe Dumnezeu care ne vorbeşte din cer.


text:
Când a vorbit el de pe Muntele Sinai, vocea sa a făcut să se cutremure pământul dar spune el: „Data viitoare voi zgudui nu numai pământul, ci şi cerurile.”


text:
Prin aceasta vrea să spună că va cerne tot ce n-are temelie sigură, ca să nu mai rămână decât lucrurile care nu se clatină.


text:
Având o Împărăţie care nu poate fi distrusă de nimic, să căutăm să-i facem pe plac lui Dumnezeu, slujindu-l cu inimi pline de recunoştinţă, cu frică sfântă şi veneraţie.


text:
Nu uitaţi să-i omeniţi pe străinii care vă bat la uşă, căci unii care au făcut aşa, fără să-şi fi dat seama, au găzduit îngeri!


text:
Apoi, nu uitaţi nici de cei care sunt la închisoare. Suferiţi şi voi ca şi când v-aţi afla acolo, alături de ei. Luaţi şi voi parte la durerea celor obidiţi, ştiind prin ce trec aceştia.


text:
Cinstiţi căsnicia şi jurămintele sale şi fiţi neîntinaţi; căci Dumnezeu îi va pedepsi cu siguranţă pe toţi cei care sunt imorali ori săvârşesc adulter.


text:
Nu iubiţi banul, ci mulţumiţi-vă cu ce aveţi, căci aşa a zis Dumnezeu: „Niciodată nu te voi lăsa, cu nici un chip nu te voi părăsi.”


text:
De aceea, putem declara fără nici o urmă de îndoială sau teamă: „Domnul este sprijinitorul meu şi nu mă voi teme de ce mi-ar putea face un biet om.”


text:
<pb/>Aduceţi-vă aminte şi de conducătorii voştri care v-au învăţat Cuvântul lui Dumnezeu. Gândiţi-vă ce mult bine au adus vieţile acestora şi încercaţi să vă încredeţi şi voi în Domnul cu aceeaşi tărie ca a lor.


text:
Deci nu vă lăsaţi atraşi de tot felul de idei noi şi ciudate. Căci forţa voastră spirituală vine ca dar din partea lui Dumnezeu, şi nu ca urmare a unor reguli ceremoniale care prescriu doar consumul unor anumite mâncăruri – o metodă care nu a fost de nici un folos celor care au încercat-o.


text:
Noi avem un altar, adică crucea pe care a fost jertfit Isus, şi cei care continuă să caute mântuirea prin respectarea legilor iudaice n-au să găsească nici un ajutor acolo.


text:
În cadrul sistemului de legi evreieşti, marele preot aducea sângele animalelor înjunghiate în sanctuar, drept jertfă pentru păcate, după care trupurile animalelor erau arse în afara cetăţii.


text:
De aceea a suferit şi Isus şi a sângerat şi a murit afară din cetate, unde sângele său ne-a spălat păcatele.


text:
Aşadar, să ieşim afară la el, dincolo de zidurile cetăţii <i>adică, în afara intereselor acestei lumi, acceptând de bună voie să fim dispreţuiţi</i> să suferim acolo, împreună cu el, suportând ocara lui.


text:
Cu ajutorul lui Isus, vom aduce necontenit jertfa noastră de laudă lui Dumnezeu, vorbind şi altora despre gloria numelui său.


text:
Nu uitaţi să faceţi bine şi să împărţiţi avutul cu cei care duc lipsă, căci astfel de sacrificii îi fac multă plăcere.


text:
Ascultaţi de conducătorii voştri spirituali, fiind gata să faceţi ce vă spun aceştia. Căci ei au misiunea să vegheze asupra sufletelor voastre şi Dumnezeu îi va judeca după vrednicia cu care îşi îndeplinesc această slujbă. Daţi-le prilejul să ducă lui Dumnezeu veşti îmbucurătoare despre voi, nu întristare şi necaz, fiindcă, altminteri, veţi suferi şi voi.


text:
Acum am nevoie de rugăciunile voastre mai mult ca oricând pentru a mă putea întoarce la voi, cât mai curând.


text:
<pb/>Şi acum, fie ca Dumnezeul păcii care l-a înviat din morţi pe Domnul nostru Isus, Marele Păstor al oilor,


text:
să vă înzestreze cu tot ce vă lipseşte pentru a face voia sa, prin sângele veşnicului legământ încheiat între Dumnezeu şi voi. El să producă în voi, prin puterea lui Cristos, tot ceea ce îi face plăcere lui, şi a lui să fie toată slava în veci de veci. Amin.


text:
Fraţilor, vă rog să luaţi aminte, cu răbdare, la tot ce v-am spus în această scrisoare, căci nu e prea lungă.


text:
Vreau să ştiţi că fratele Timotei a ieşit acum de la închisoare; dacă se abate pe-aici în curând, voi veni împreună cu el să vă văd.


text:
Transmiteţi salutările mele tuturor conducătorilor şi celorlalţi credincioşi de la voi. Creştinii din Italia, care se află aici împreună cu mine, vă transmit dragostea lor.


text:
<pb/>De la Iacob, slujitor al lui Dumnezeu şi al Domnului Isus Cristos. Către creştinii evrei împrăştiaţi peste tot: Salutări!


text:
<pb/>Iubiţi fraţi, este cumva viaţa voastră plină de greutăţi şi ispite? Atunci bucuraţi-vă din tot sufletul,


text:
Numai, lăsaţi-o să crească şi nu daţi bir cu fugiţii în faţa dificultăţilor de care vă loviţi. Fiindcă atunci când răbdarea voastră va fi făcut pe deplin lucrarea, veţi deveni oameni maturi, cu un caracter bine format, împliniţi în toate privinţele.


text:
Dacă doriţi să ştiţi ce vrea Dumnezeu de la voi, rugaţi-l să vă spună ce trebuie să faceţi şi el vă va spune bucuros, căci oricând e gata să dea o măsură îndoită de înţelepciune tuturor celor care i-o cer; şi niciodată n-are să vă reproşeze că i-aţi cerut-o.


text:
Dar când îi cereţi în rugăciune, aşteptaţi-vă şi primiţi. Credeţi şi nu vă îndoiţi, căci cel care se îndoieşte este ca valul mării, purtat de vânt şi aruncat încolo în încoace.


text:
Creştinul pe care lumea nu pune prea mult preţ trebuie să fie bucuros, pentru că e mare în ochii Domnului.


text:
Dar bogatul ar trebui să fie smerit, căci bogăţiile sale nu înseamnă nimic pentru Domnul iar el va dispare în curând,


text:
ca o floare ce şi-a pierdut frumuseţea de îndată ce s-a veştejit sub arşiţa soarelui de vară. Ca iarba sunt bogaţii! Curând vor muri şi ei, lăsând în urmă toate activităţile lor febrile.


text:
Fericit e omul care nu cedează, refuzând să păcătuiască atunci când e ispitit, fiindcă după ce trece ispita, va primi ca răsplată cununa vieţii, promisă de Dumnezeu tuturor celor care-l iubesc.


text:
<pb/>Nu uitaţi că, atunci când cineva e atras la rău, nu Dumnezeu este ce-l care îl ispiteşte, fiindcă Dumnezeu nu poate fi ispitit şi nici nu ispiteşte pe nimeni,


text:
Dar orice dar bun şi desăvârşit se coboară de sus, de la Tatăl luminilor, la care nu este schimbare sau umbră de mutare.


text:
<pb/>Iubiţi fraţi, să nu uitaţi că cel mai bine e să asculţi mult, să vorbeşti puţin şi să nu te superi,


text:
Aşadar, debarasându-vă de orice murdărie şi revărsare de răutate, primiţi cu blândeţe cuvântul sădit, care poate să vă mântuiască sufletele.


text:
Dar să nu uitaţi că nu e deajuns să auziţi acest mesaj, ci trebuie să-l împliniţi prin faptele voastre. Prin urmare, luaţi seama să nu vă înşelaţi singuri.


text:
Fiindcă, persoana care se rezumă doar la ascultarea mesajului, fără să-l şi împlinească, e ca omul care-şi priveşte faţa în oglindă.


text:
De îndată ce se îndepărtează de ea, imaginea chipului său dispare, iar el nu-şi mai aminteşte cum arată la faţă.


text:
Dar dacă cineva pătrunde cu privirea adâncimea legii lui Dumnezeu, care este legea libertăţii, nu numai că o va reţine, ci se va şi conforma în faptă, iar Dumnezeu îl va binecuvânta nespus în tot ce va face.


text:
Oricine îşi zice creştin, şi totuşi nu-şi înfrânează limba sa cea ascuţită, se amăgeşte singur iar religia sa nu are prea multă valoare.


text:
Creştinul curat şi fără prihană, din punctul de vedere al lui Dumnezeu, este acela care are grijă de orfani şi de văduve, care rămâne credincios Domnului şi nu se lasă întinat sau contaminat de legăturile sale cu lumea.


text:
<pb/>Iubiţi fraţi, cum mai puteţi avea pretenţia că sunteţi ai Domnului Isus Cristos, ai Domnului slavei, când îi onoraţi pe bogaţi iar la cei săraci vă uitaţi de sus?


text:
Dacă vă intră în biserică unul îmbrăcat în haine scumpe şi încărcat de inele preţioase de aur pe degete şi, în aceeaşi clipă, intră un sărac în haine ponosite şi rupte de-atâta purtat,


text:
iar voi vă agitaţi numaidecât în jurul bogatului, neştiind cum să-i mai intraţi în voie, şi-i oferiţi locul cel mai bun din biserică, zicând în schimb, săracului: „Dacă-ţi convine să stai acolo, bine!…


text:
<pb/>Dacă nu… n-ai decât să te aşezi pe jos!” – ei bine, asemenea gest pune sub semnul întrebării întreaga voastră credinţă – mai sunteţi voi oare creştini în vreun fel? – Această atitudine dovedeşte că motivele de care sunteţi animaţi nu sunt deloc în ordine.


text:
Ascultaţi la mine, scumpi fraţi: Dumnezeu i-a ales pe cei săraci să fie bogaţi în credinţă şi Împărăţia lui Dumnezeu este a lor, fiindcă acesta e darul făgăduit de el tuturor celor care îl iubesc.


text:
Cu toate acestea, dintre cei doi străini, voi pe cel sărac l-aţi dispreţuit. Or, nu vă daţi seama că, îndeobşte, bogaţii sunt aceia care se leagă de voi ca să vă caute pricină şi să vă târască în faţa legii?


text:
Şi, de cele mai multe ori, ei sunt aceia care râd de Isus Cristos, al cărui nume nobil voi îl purtaţi.


text:
Da, într-adevăr, e bine când ascultaţi întrutotul de porunca Domnului: „Să-ţi iubeşti şi să-ţi ajuţi semenii la fel cum te iubeşti şi te îngrijeşti pe tine însuţi.”


text:
Dar tocmai această lege a Domnului o călcaţi voi când îi favorizaţi pe cei bogaţi şi vă linguşiţi pe lângă ei: este un păcat.


text:
Şi persoana care respectă toate legile lui Dumnezeu, până la una, dar face doar un singur pas greşit, e la fel de vinovată ca şi persoana care le-a călcat pe toate.


text:
Fiindcă Dumnezeu, care a zis că n-ai voie să te încurci cu o femeie care are deja un soţ, a mai spus şi că nu-ţi este permis să ucizi. Deci, chiar dacă n-ai călcat legile căsătoriei prin adulter, dar ai omorât pe cineva, ai călcat din plin legile lui Dumnezeu şi te găseşti total vinovat în faţa lui.


text:
Vei fi judecat după cum faci sau nu ceea ce-ţi cere Cristos, Aşadar, fii treaz la tot ce faci cu fapta sau cu gândul;


text:
fiindcă cei necruţători nu vor avea parte de nici un pic de milă. Dar dacă ai fost îndurător, atunci îndurarea lui Dumnezeu va atârna mai greu în cântarul judecăţii sale împotriva ta.


text:
<pb/>Iubiţi fraţi, ce rost are să ziceţi că aveţi credinţă şi că sunteţi creştini, dacă n-o dovediţi, ajutându-i pe alţii? Oare asemenea credinţă va mântui pe cineva?


text:
şi vii tu şi-i spui: „Pace, şi Domnul să te binecuvânteze; ai grijă să nu stai în frig şi să mănânci cum trebuie”, şi-l laşi fără haine sau alimente, ce bine mai e şi acesta?


text:
Vedeţi dar, că nu de de ajuns să ai credinţă. Trebuie să şi faci dovada credinţei prin fapte bune. Credinţa care nu se manifestă prin fapte bune nu e o credinţă vie – e formală şi nefolositoare.


text:
<pb/>„Bine, bine”, va zice cineva, „dar ai afirmat că nu se poate ajunge la Dumnezeu decât prin credinţă, şi prin nimic altceva.” La care eu voi spune doar atât, că faptele bune sunt cel puţin la fel de importante, deoarece fără fapte bune nu poţi dovedi că ai sau nu credinţă. Pe când oricine poate vedea că am credinţă, după felul cum mă port.


text:
Mai sunt încă şi acuma printre voi din aceia care susţin că nu trebuie altceva decât „să crezi?” Adică, asta ar fi marea greutate, să crezi în unicul Dumnezeu? Dar ce? Diavolii oare nu cred şi ei în Dumnezeu? – ba da, şi încă ce mai cred, de se cutremură şi se înfioară!


text:
Sărmanul de tine! Nepriceputule! Când ai de gând să înţelegi odată, că nu-ţi foloseşte la nimic „să crezi”, dacă nu faci faptele cerute de Dumnezeu? Credinţa care nu e transpusă în fapte bune nu e deloc credinţă adevărată.


text:
Nu vă amintiţi că şi părintele nostru Avraam a fost declarat vrednic pentru ceea ce a făcut, atunci când a acceptat să asculte de Dumnezeu, deşi această ascultare însemna să-şi aducă fiul, Isaac, ca jertfă pe altar?


text:
Fiindcă, vedeţi, el se încredea în Dumnezeu atât de mult, încât era gata să facă, fără şovăire, tot ce i-ar fi cerut Dumnezeu; credinţa sa a fost împlinită de ceea ce a făcut, prin acţiunile şi prin faptele sale bune.


text:
Şi astfel, s-a întâmplat întocmai cum spun Scripturile, că Avraam s-a încrezut în Dumnezeu şi Dumnezeu l-a declarat bun în ochii săi, ba chiar a fost numit „prietenul lui Dumnezeu.”


text:
Prostituata Rahab e un alt exemplu în acest sens. Ea a fost salvată din pricina faptei sale, când i-a ascuns pe mesagerii aceia, trirniţându-i înapoi, teferi, pe un alt drum.


text:
După cum trupul e mort când nu mai este duh în el, tot aşa, e moartă şi credinţa care nu se transpune în fapte.


text:
<pb/>Nu mulţi dintre voi, fraţilor, ar trebui să fiţi învăţători, fiindcă ştiţi că noi cei care-i învăţăm pe alţii vom fi judecaţi mai aspru.


text:
Noi toţi greşim în multe feluri, însă dacă nu greşeşte cineva niciodată în ceea ce spune, este un om perfect, în stare să-şi ţină tot trupul în stăpânire.


text:
Prin intermediul unei zăbale mici puse în gura calului, îl putem struni să se întoarcă şi să meargă încotro vrem noi, oricât de mare ar fi acesta.


text:
De asemenea, printr-o cârmă mică timonierul poate schimba cursul unei nave uriaşe în direcţia dorită de el, chiar dacă vântul potrivnic suflă cu putere.


text:
<pb/>Tot aşa, limba este un organ mic, dar ce pagube enorme poate provoca. Cât e pădurea de mare, nu-i trebuie decât o singură scânteie ca să ia foc.


text:
Iar limba e o flacără de foc. Este plină de răutate şi otrăveşte cu veninul ei orice colţişor al trupului. Ea este aprinsă chiar de iad şi poate să facă din întreaga noastră viaţă o văpaie care aduce prăpăd şi dezastru.


text:
Omul a dresat, şi poate să îmblânzească orice animal sau pasăre care există şi orice fel de peşti sau reptile,


text:
dar nici o fiinţă omenească nu poate îmblânzi limba. Ea este gata oricând să-şi reverse otrava-i ucigătoare.


text:
Acum îl laudă pe Tatăl nostru din cer, acum izbucneşte în blesteme la adresa unor oameni făcuţi după chipul şi asemănarea lui Dumnezeu.


text:
Şi aşa se face că din aceeaşi gură ies şi binecuvântâri, şi blesteme. Fraţii mei iubiţi, fireşte că acest lucru nu poate fi în ordine.


text:
Sau, poate cineva culege măsline dintr-un smochin şi smochine dintr-o viţă de vie? Da de unde – niciodată! După cum nu poţi scoate apă dulce proaspătă dintr-o fântână sărată.


text:
<pb/>Dacă sunteţi înţelepţi, trăiţi o viaţă de statornicie în bunătate, pentru ca să nu iasă la suprafaţă decât fapte bune. Iar dacă veţi reuşi să nu vă făliţi cu ele, atunci veţi fi înţelepţi cu adevărat!


text:
În orice caz, nu cumva să vă lăudaţi că sunteţi înţelepţi şi buni, dacă, dimpotrivă, sunteţi plini de invidie şi egoism; ar fi cea mai josnică dintre minciuni.


text:
Fiindcă, invidia şi egoismul nu fac parte din înţelepciunea lui Dumnezeu. Astfel de lucruri nu vin de sus, ci sunt lumeşti, fiind inspirate de diavolul.


text:
Căci oriunde există invidie şi ambiţie personală, va domni dezordinea, însoţită de toate relele posibile.


text:
Dar înţelepciunea care vine din cer este, mai întâi de toate, curată şi plină de blândeţe discretă, care nu poate fi tulburată de nimic. Apoi este iubitoare de pace şi curtenitoare. Admite discuţia şi e gata să cedeze în faţa altora; este plină de îndurare şi fapte bune. Este dintr-o bucată, sinceră şi deschisă.


text:
<pb/>Care să fie pricina certurilor şi luptelor dintre voi? Nu cumva, puhoiul de dorinţe rele dinlăuntrul vostru?


text:
Poftiţi ce nu-i al vostru şi atunci săvârşiţi omor, numai ca să puneţi mâna pe lucrul dorit. Vi se scurg ochii după tot ce au alţii şi, fiindcă ştiţi bine că nu o să ajungeţi niciodată să aveţi aşa ceva, vă luaţi la luptă să le smulgeţi cu forţa, însă motivul pentru care nu aveţi ceea ce doriţi este că nu cereţi de la Dumnezeu.


text:
<pb/>Dar şi când cereţi, tot nu primiţi, fiindcă scopul vostru e total greşit – nu doriţi decât ceea ce vă va satisface pe voi.


text:
Sunteţi ca o soţie necredinciosă care iubeşte duşmanii soţului ei. Oare nu vă daţi seama că împrietenirea cu vrăjmaşii lui Dumnezeu – adică plăcerile josnice ale acestei lumi – vă transformă în duşmani ai lui Dumnezeu? Vin iarăşi şi zic, că dacă ţelul vostru este acela de a gusta plăcerile păcătoase ale acestei lumi fără de Dumnezeu, nu mai puteţi rămâne prieteni cu Dumnezeu.


text:
Sau ce credeţi că vrea să spună Scriptura când declară că Duhul Sfânt, pe care Dumnezeu l-a pus în voi, veghează asupra noastră cu o gelozie plină de duioşie?


text:
Dar el ne dăruieşte din ce în ce mai multă tărie ca să ne împotrivim la toate poftele acestea rele. După cum spune Scriptura: Dumnezeu dă tărie celui smerit, dar se opune celor mândri şi trufaşi.


text:
<pb/>Aşadar, dăruiţi-vă pe voi înşivă, cu smerenie, lui Dumnezeu, împotriviţi-vă diavolului şi el va fugi de voi.


text:
Şi când vă veţi apropia de Dumnezeu, şi el se va apropia de voi. Spălaţi-vă mâinile, păcătoşilor! Şi-n inimă nu-l lăsaţi decât pe Dumnezeu, pentru ca el să v-o cureţe şi s-o facă credincioasă lui.


text:
Să curgă lacrimi pentru toate relele pe care le-aţi săvârşit. Durerea şi întristarea sinceră să vă cuprindă inima. Tristeţea să ia locul râsului şi bucuria să se prefacă în mâhnire.


text:
Şi-atunci, când vă veţi simţi nevrednicia înaintea Domnului, el vă va înălţa, vă va îmbărbăta şi vă va da ajutor.


text:
<pb/>Nu vă criticaţi şi nu vă vorbiţi de rău, fraţii mei scumpi. Căci făcând aşa, vă veţi trezi luptând împotriva legii lui Dumnezeu care spune să vă iubiţi unii pe alţii, şi o veţi declara nedreaptă. Dar treaba voastră nu e să stabiliţi dacă e dreaptă ori ba, ci să vă supuneţi ei.


text:
Numai cine a făcut legea este îndreptăţit să judece între noi. Doar el hotărăşte ce să facă cu noi, să ne salveze, ori să ne piardă. Aşa că, ce drept ai tu să judeci sau să critici pe alţii?


text:
Ia, ascultaţi aici, voi cei care spuneţi: „Astăzi sau mâine o să ne ducem în cutare oraş, o să stăm acolo un an şi o să pornim nişte afaceri rentabile.


text:
De unde ştiţi ce are să se întâmple mâine? Fiindcă lungimea vieţii noastre e ca ceaţa dimineţii – o vezi o clipă, iar apoi a dispărut.


text:
Ar trebui să spunem, mai degrabă, aşa: „Dacă va voi Domnul, vom trăi şi vom face cutare sau cutare lucru.”


text:
Altminteri, vă veţi trezi fălindu-vă cu planurile voastre şi o asemenea încredere de sine nu-i face plăcere niciodată lui Dumnezeu.


text:
<pb/>Ascultaţi şi voi bogaţilor! Acum e timpul să plângeţi şi să gemeţi, chinuiţi de durere, din pricina cumplitelor necazuri ce vă aşteaptă.


text:
De pe-acum au şi început să vă putrezească averile şi veşmintele voastre alese devin nişte amărâte de cârpe, mâncate de molii.


text:
Valoarea aurului şi a argintului vostru scade vertiginos; cu toate acestea, va rămâne ca mărturie împotriva voastră şi vă va mistui, ca focul – carnea trupului. Asta aţi pus deoparte să aveţi, asta veţi avea în ziua judecăţii!


text:
Căci, ascultaţi şi veţi auzi ţipetele lucrătorilor pe care i-aţi jecmănit la plată. Strigătele lor au ajuns la urechile Domnului Oştirilor.


text:
Voi v-aţi cheltuit anii aici pe pământ în distracţii şi în satisfacerea oricărui capriciu iar acum inimile voastre îmbuibate sunt gata de tăiere.


text:
Însă în ceea ce vă priveşte pe voi, iubiţi fraţi, care aşteptaţi întoarcerea Domnului, fiţi răbdători, ca un gospodar care aşteaptă până-n toamnă să-i dea în pârg preţioasa-i recoltă.


text:
Nu tot bombăniţi împotriva celuilalt, fraţilor! Ce, voi înşivă sunteţi în afara oricărei critici? Priviţi-l numai pe Marele Judecător cum vine. Aproape că a ajuns, <i>lăsaţi în grija lui orice critică ce-ar trebui făcută</i>.


text:
Noi ştim ce fericiţi sunt ei acum fiindcă i-au rămas credincioşi cândva, în ciuda grelelor suferinţe pe care le-au îndurat din această cauză. Iov este un exemplu al omului care a continuat să se încreadă în Dumnezeu chiar şi la necaz; vedem, din experienţa sa, că planul lui Dumnezeu s-a terminat, până la urmă, cu bine, căci aşa e el, plin de milă şi duioşie.


text:
Dar mai presus de toate, iubiţi fraţi, să nu juraţi nici pe cer, nici pe pământ ori pe altceva, ci spuneţi doar atât: „da” sau „nu” ca nu cumva să păcătuiţi şi să se abată blestemul lui Dumnezeu asupra voastră.


text:
<pb/>Suferă vreunul din voi? Să se roage fără încetare pentru asta. Şi cei ce au motive să fie recunoscători să aducă necontenit laude Domnului.


text:
Este cineva bolnav? Să cheme fruntaşii bisericii şi aceştia să se roage cu mâinile deasupra lui şi să-l ungă cu untdelemn, implorându-l pe Domnul să-l vindece.


text:
Şi rugăciunea lor, dacă a fost făcută cu credinţă, îl va vindeca, iar dacă boala i s-a tras de la un păcat, Domnul îl va ierta.


text:
Recunoaşteţi-vă greşelile unii altora şi rugaţi-vă unul pentru celălalt ca să puteţi fi vindecaţi. Rugăciunea fierbinte a unui om neprihănit are mare influenţă şi dă rezultate minunate.


text:
Ilie era om ca noi, şi totuşi, când s-a rugat el cu intensitate să nu cadă ploaie deloc, nici n-a căzut, timp de trei ani şi jumătate!


text:
Iar când s-a rugat iarăşi, de data aceasta ca sa plouă, ploaia a curs şiroaie, iarba a înverzit şi grădinile au început din nou să rodească.


text:
<pb/>Scumpi fraţi, dacă a alunecat cineva, depărtându-se de Dumnezeu şi nu se mai încrede acum în Domnul, şi se găseşte cineva care să-l ajute să înţeleagă încă o dată Adevărul,


text:
cel care îl readuce la Dumnezeu va fi salvat un suflet rătăcit de la moarte, prilejuind iertarea numeroaselor sale păcate.


text:
<pb/>De la Petru, apostol al lui Isus Cristos, către aleşii lui Dumnezeu, străini în lumea aceasta, împrăştiaţi prin Pont, Galatia, Capadocia, Asia şi Bitinia,


text:
care au fost aleşi după preştiinţa lui Dumnezeu Tatăl, prin lucrarea de sfinţire a Duhului Sfânt, pentru ascultarea de Isus Cristos şi stropirea cu sângele lui: Harul şi pacea să le aveţi din belşug!


text:
<pb/>Toată cinstea şi lauda să-i fie Dumnezeului şi Tatălui Domnului nostru Isus Cristos; căci numai îndurarea lui nemărginită a fost aceea care ne-a dăruit privilegiul de a ne naşte din nou, pentru ca acum să facem parte, ca membri, din însăşi familia lui Dumnezeu. Acum trăim în speranţa unei vieţi eterne, întrucât Cristos a înviat din morţi.


text:
Şi Dumnezeu a pus deoparte pentru copiii săi darul nepreţuit al vieţii veşnice care vă este păstrat în ceruri, curat şi nepătat, fără posibilitate de schimbare ori degradare.


text:
Şi, fiindcă aveţi încredere în Dumnezeu, tot el este acela care, în măreaţa sa putere, va avea grijă să ajungeţi acolo teferi, pentru a putea lua darul în primire. Viaţa veşnică va fi a voastră în ziua aceea de apoi, pentru ca toţi s-o poată vedea.


text:
Deci, nu încetaţi să vă bucuraţi! Căci minunată-i bucuria ce ne aşteaptă, chiar dacă, pentru o vreme, drumul e greu aici jos.


text:
Greutăţile acestea nu au altă menire decât să vă încerce credinţa, pentru a stabili dacă este sau nu puternică şi curată. Ea este pusă la încercare, aşa cum şi aurul este încercat şi purificat prin foc – dar Dumnezeu preţuieşte credinţa voastră incomparabil mai mult decât aurul acela. Deci, dacă credinţa voastră rămâne puternică, după ce a fost încercată în foc, ea vă va aduce multă laudă, glorie şi onoare în ziua revenirii sale.


text:
Voi îl iubiţi, deşi nu l-aţi văzut niciodată; deşi nu-l vedeţi, vă încredeţi în el; şi încă de-acum sunteţi fericiţi, simţind acea bucurie inexprimabilă care provine direct din cer.


text:
<pb/>Profeţii, totuşi, n-au prea înţeles mântuirea aceasta. Deşi au scris despre ea, ei aveau multe nelămuriri cu privire la sensul ei.


text:
Ei se întrebau ce-a vrut să zică Duhul lui Cristos din ei, când le spunea să aştearnă în scris evenimentele referitoare la Cristos respectiv suferinţele sale şi marea sa glorie ulterioară. Şi se mai întrebau când şi cui aveau să i se întâmple toate aceste lucruri.


text:
Până la urmă, au fost înştiinţaţi că aceste fapte nu se vor petrece în timpul vieţii lor, ci mulţi ani mai târziu, pe vremea voastră. Şi acum, în sfârşit, Vestea aceasta Bună ne-a fost explicată desluşit, nouă tuturor. Şi ne-a fost predicată, în puterea aceluiaşi Duh Sfânt trimis din cer care le vorbise şi lor. Este un fapt minunat şi, în acelaşi timp, ciudat că până şi îngerii din cer ar da orice, numai să poată afla mai multe despre ea.


text:
<pb/>De aceea, voi aveţi toate motivele să vă bucuraţi, încă de pe acum, în mod cumpătat şi în deplină cunoştinţă de cauză, la gândul că veţi avea parte de mai multă îndurare de la Dumnezeu când se va întoarce Isus Cristos.


text:
Ascultaţi de Dumnezeu, pentru că sunteţi copiii lui; nu vă întoarceţi iarăşi la vechile voastre năravuri, când nu ştiaţi să faceţi decât rău.


text:
Acum însă fiţi sfinţi în tot ceea ce faceţi, după cum şi Domnul, care v-a invitat să-i fiţi copii este sfânt.


text:
<pb/>Şi nu uitaţi că Tatăl vostru ceresc, la care vă rugaţi, nu are preferaţi atunci când judecă. El vă va judeca şi pe voi, cu dreptate absolută, pentru toate faptele voastre. Purtaţi-vă deci cu acea frică plină de respect faţă de el, de acum şi până veţi ajunge în cer.


text:
Dumnezeu a plătit un preţ de răscumpărare ca să vă salveze de pe drumul acela pe care au mers părinţii voştri, care nu putea să ducă niciodată la cer, şi plata nu s-a făcut în aur sau argint, cum bine ştiţi;


text:
ci aţi fost plătiţi cu sângele scump al lui Cristos, Mielul fără prihană şi fără cusur al lui Dumnezeu.


text:
El l-a ales în vederea acestui scop, cu mult înainte de întemeierea lumii, dar a fost adus numai de curând în ochii lumii, ca o binecuvântare pentru voi, abia în aceste zile.


text:
Datorită acestui fapt, vă puteţi pune încrederea în Dumnezeu care l-a înviat pe Cristos din morţi şi i-a dăruit mare slavă. Acum credinţa şi nădejdea voastră se pot odihni numai în el singur.


text:
Acum puteţi avea o dragoste reală pentru toţi, fiindcă inimile v-au fost curăţite de egoism şi ură atunci când v-aţi încrezut în Cristos pentru a fi mântuiţi; aşadar, aveţi grijă să vă iubiţi unii pe alţii cu căldură şi din toată inima.


text:
Căci voi aveţi o viaţă nouă. Nu una care v-a fost transmisă de la părinţii voştri, fiindcă aceasta se stinge cu timpul, ci una nouă care va ţine în veac, întrucât provine de la Cristos, mesajul veşnic viu al lui Dumnezeu către oameni.


text:
Într-adevăr, viaţa noastră pământească va trece ca iarba când se îngălbeneşte şi moare veştejită. Toată măreţia noastră e ca o floare ce îndată se ofileşte şi cade la pământ, strivită;


text:
dar Cuvântul Domnului va dăinui în veac şi mesajul său este tocmai Evanghelia ce vi s-a predicat vouă.


text:
<pb/>Prin urmare, nu vă prefaceţi doar că sunteţi buni, ci lepădaţi sentimentele voastre de ură! Încetaţi odată cu necinstea, cu invidia şi nu mai vorbiţi de rău pe alţii, pe la spate.


text:
Apropiaţi-vă de Cristos, Temelia cea Vie de Stâncă pe care zideşte Dumnezeu; chiar dacă oamenii l-au dispreţuit, el rămâne scump în ochii lui Dumnezeu, care l-a ales să fie mai presus de toţi ceilalţi.


text:
Şi acum voi aţi devenit pietre vii de construcţie de care Dumnezeu se serveşte la zidirea casei sale. Ba, încă şi mai mult, sunteţi preoţii lui sfinţi. De aceea, veniţi la el <i>ca unii care i-aţi câştigat bunăvoinţa lui Isus Cristos</i> şi oferiţi-i lucruri plăcute.


text:
Cum se exprimă şi Scriptura: „Iată, îl trimit pe Cristos ca să fie preţioasa piatră unghiulară a bisericii mele, aleasă cu multă grijă, iar pe aceia care se încred în el niciodată nu-i voi dezamăgi.”


text:
Da, foarte scump vă este el vouă, celor care credeţi; pe când, celor care-l resping… ce să le spun? – „Aceeaşi Piatră care a fost respinsă de zidar a devenit piatră unghiulară, adică partea cea mai importantă şi mai de preţ din toată clădirea.”


text:
Şi Scripturile adaugă: „El este Piatra de care unii se vor poticni fiindcă nu vor să audă Cuvântul lui Dumnezeu, nici să se lase călăuziţi de el, şi atunci trebuie să urmeze, drept pedeapsă, căderea lor.


text:
Dar voi nu sunteţi din aceia, fiindcă voi aţi fost aleşi chiar de Dumnezeu – sunteţi preoţii Regelui, sunteţi sfinţi şi curaţi, sunteţi chiar ai lui Dumnezeu – şi toate acestea cu un singur scop: ca să puteţi arăta şi altora cum v-a chemat Dumnezeu din întuneric la lumina sa minunată.


text:
Cândva eraţi cum nu se poate mai rău; dar acum sunteţi chiar ai lui Dumnezeu. Cândva nu cunoşteaţi prea multe despre îndurarea lui Dumnezeu; acum însăşi viaţa v-a fost schimbată de această îndurare.


text:
<pb/>Iubiţi fraţi, aici nu sunteţi decât nişte călători în trecere pe acest pământ. Dat fiind că adevărata voastră casă este în cer, vă rog fierbinte, feriţi-vă cu desăvârşire de plăcerile rele ale acestei lumi; ele nu sunt pentru voi, deoarece se luptă direct cu sufletul vostru.


text:
Fiţi atenţi cum vă purtaţi în mijlocul semenilor voştri necredincioşi; fiindcă atunci, chiar dacă sunt suspicioşi faţă de voi şi vă vorbesc de rău, până la urmă vor sfârşi prin a-l lăuda pe Dumnezeu pentru faptele voastre bune, la întoarcerea lui Cristos.


text:
De dragul Domnului, supuneţi-vă tuturor legilor cârmuirii de care aveţi parte: atât legilor regelui, ca şef de stat,


text:
cât şi celor ale slujbaşilor acestuia, pe care el i-a trimis să pedepsească pe toţi răufăcătorii şi să onoreze pe cei drepţi.


text:
Voia lui Dumnezeu este ca vieţile voastre frumoase să reducă la tăcere pe cei care vorbesc ca nişte prosti împotriva Evangheliei, fără să ştie măcar ce poate face aceasta pentru ei, întrucât nu i-au cunoscut niciodată puterea.


text:
Voi sunteţi liberi faţă de lege, dar asta nu înseamnă că sunteţi liberi să faceţi rău. Trăiţi ca aceia care sunt liberi să facă numai voia lui Dumnezeu, în orice clipă a vieţii.


text:
Purtaţi-vă respectuos cu toată lumea. Iubiţi-i pe creştinii de pretutindeni. Temeţi-vă de Dumnezeu şi daţi cinste guvernului.


text:
<pb/>Şi voi, slugilor, trebuie să vă respectaţi stăpânii şi faceţi tot ce vă pretind – nu numai când sunt oameni de treabă şi înţelegători, ci şi atunci când sunt aspri şi necruţători.


text:
Se înţelege că n-aveţi nici un merit atunci când răbdaţi dacă sunteţi bătuţi pentru nişte fapte rele; dar dacă voi sunteţi corecţi şi trebuie să suferiţi pentru asta, îndurând loviturile, Dumnezeu va fi onorat.


text:
Suferinţa aceasta face parte integrantă din slujba pe care v-a încredinţat-o Dumnezeu. Cristos, care a suferit pentru voi, este exemplul vostru. Călcaţi pe urmele sale:


text:
şi n-a ripostat niciodată la insulte; iar când a suferit, n-a ameninţat că se va răzbuna, ci şi-a încredinţat soarta în mâinile lui Dumnezeu care totdeauna judecă drept.


text:
El a purtat, personal, povara păcatelor noastre în propriul său trup, când a murit pe cruce, pentru ca noi să isprăvim odată cu păcatul şi să trăim, de acum încolo, o viaţă ca a lui. Căci rănile sale le-au vindecat pe ale noastre.


text:
Ca nişte oi, voi vă rătăciserăţi de la Dumnezeu, dar acum v-aţi întors la Păstorul şi Păzitorul sufletelor voastre, care vă păzeşte de toate atacurile.


text:
Nevestelor, integraţi-vă în planurile soţilor voştri; căci dacă ei refuză să asculte când le vorbiţi despre Domnul, vor fi în schimb câştigaţi prin purtarea voastră curată şi respectuoasă.


text:
Nu vă preocupaţi de frumuseţea exterioară ce stă în bijuterii sau haine frumoase, ori în pieptănătură.


text:
Frumuseţea voastră să fie cea interioară, a inimii pătrunse de acel farmec nepieritor al unui duh liniştit, care îi este atât de scump lui Dumnezeu.


text:
Tocmai această frumuseţe profundă era podoaba sfintelor femei din vechime, care s-au încrezut în Dumnezeu şi s-au integrat în planurile soţilor lor.


text:
Bunăoară, Sara a ascultat de soţul ei, Avraam, şi l-a cinstit ca pe un cap de familie. Dacă veţi face şi voi la fel, veţi păşi pe urmele ei, ca nişte fiice bune şi veţi proceda cum e bine; atunci nu veţi avea de ce să vă temeţi <i>că v-aţi putea jigni bărbaţii</i>.


text:
Şi voi, soţilor, trebuie să aveţi grijă de soţiile voastre, fiind atenţi la nevoile lor, acordându-le înţelegerea ce li se cuvine ca vas mai slab, amintindu-vă că şi ele vor moşteni împreună cu voi harul vieţii, pentru că să nu fie împiedicate rugăciunile voastre.


text:
<pb/>Şi acum am câteva cuvinte pentru voi toţi: Voi ar trebui să fiţi ca o familie mare de oameni fericiţi, plini de înţelegere unii faţă de alţii, iubindu-vă între voi cu inimi duioase şi minţi smerite.


text:
Nu răspundeţi la rău cu rău. Nu ripostaţi celor care fac afirmaţii urâte la adresa voastră, ci, mai degrabă, rugaţi-vă lui Dumnezeu să-i ajute, căci datoria noastră este să fim buni unii cu alţii, iar Dumnezeu ne va binecuvânta pentru asta.


text:
Dacă vrei să trăieşti o viaţă frumoasă şi fericită, ţine-ţi limba în frâu şi păzeşte-ţi buzele de minciuni.


text:
Întoarce-ţi faţa de la rău şi fă bine. Sileşte-te să trăieşti în pace, chiar dacă va trebui uneori să alergi după ea şi s-o ţii în loc.


text:
Căci Domnul veghează asupra copiilor săi, ascultându-le rugăciunile, dar se încruntă la faţă împotriva celor ce fac răul.


text:
Sfinţiţi în inimile voastre pe Cristos ca Domn şi dacă o fi să vă întrebe cineva de ce credeţi ceea ce credeţi, fiţi gata să-i răspundeţi, dar s-o faceţi cu blândeţe şi respect.


text:
Purtaţi-vă corect, fiindcă atunci, chiar dacă vă vor vorbi oamenii de rău, aruncându-vă în obraz tot felul de cuvinte rele, când vor vedea că aţi făcut numai bine, se vor ruşina de faptul că v-au învinuit pe nedrept.


text:
Nu uitaţi acest lucru, că dacă Dumnezeu voieşte să suferiţi, atunci e mai bine să suferiţi pentru fapte bune, decât pentru cele rele.


text:
Şi Cristos a suferit. El a murit odată pentru păcatele noastre ale tuturor, el care n-a putut fi găsit vinovat nicicând măcar de un singur păcat, pentru ca să ne poată duce în pace acasă, la Dumnezeu. Trupeşte a fost ucis, dar duhul său a continuat să trăiască


text:
erau duhurile acelora care, demult, pe vremea lui Noe, au refuzat să ia aminte la Dumnezeu, deşi el i-a aşteptat cu îndelungă răbdare tot timpul cât a construit Noe arca. Totuşi numai opt persoane au fost salvate de la înec când a venit potopul acela îngrozitor.


text:
(În paranteză fie spus, asta întruchipează pentru noi botezul: prin el arătăm că am fost salvaţi de la moarte şi osândă prin învierea lui Cristos; nu pentru că trupurile noastre sunt spălate cu apă, ci fiindcă atunci, când suntem botezaţi, ne întoarcem către Dumnezeu şi-l rugăm să ne cureţe inima de păcat).


text:
Şi acum Cristos este în cer, unde stă la locul de onoare, chiar lângă Dumnezeu Tatăl, cu toţi îngerii şi puterile cerului plecate şi supuse lui.


text:
<pb/>Întrucât Cristos a suferit şi a îndurat durerea, şi voi trebuie să aveţi aceeaşi atitudine ca el, fiind gata să suferiţi şi voi. Fiindcă nu trebuie să uitaţi că atunci când suferă trupul vostru, păcatul îşi pierde puterea


text:
iar voi nu veţi mai alerga niciodată în viaţă pentru satisfacerea unor dorinţe păcătoase, ci veţi dori din toată inima să faceţi voia lui Dumnezeu.


text:
Destul v-aţi complăcut în trecut în ticăloşiile îndrăgite de cei fără nici un Dumnezeu – păcatul sexual, poftele, beţiile, petrecerile deşănţate, chefurile şi închinarea la idoli – care conduc la alte păcate şi mai grave.


text:
Cum e şi firesc, prietenii voştri de odinioară se vor mira foarte tare când nu veţi mai participa, ca altădată, cu toată fiinţa voastră, la faptele lor rele şi vor începe să râdă de voi, cu dispreţ.


text:
Voi însă amintiţi-vă un lucru, că şi ei vor trebui să dea faţă cu Judecătorul tuturor, şi-al morţilor, şi-al viilor, şi îşi vor primi pedeapsa pentru felul lor de trai.


text:
Aşa se explică de ce a fost predicată Evanghelia chiar şi celor înecaţi în apele potopului, pentru ca ei să poată trăi în duhurile lor, aşa cum trăieşte Dumnezeu, deşi trupurile lor au fost pedepsite cu moartea.


text:
<pb/>Sfârşitul lumii se apropie curând. Fiţi, prin urmare, oameni maturi şi cumpătaţi ai rugăciunii.


text:
Şi, mai important decât toate, continuaţi să manifestaţi unul faţă de altul aceeaşi dragoste profundă, căci dragostea compensează multe din greşelile voastre.


text:
Împărtăşiţi-vă cu voioşie casa împreună cu aceia care au nevoie de o masă ori un loc de dormit peste noapte.


text:
Dumnezeu v-a dat la fiecare anumite aptitudini speciale; aveţi grijă să le folosiţi la ajutorarea voastră reciprocă, transmiţând mai departe numeroasele feluri de binecuvântări ale lui Dumnezeu.


text:
Eşti chemat să predici? Predică dar ca şi când ar vorbi însuşi Dumnezeu prin tine. Eşti chemat să dai ajutor altora? Fă-o cu toate forţele şi energia ce ţi le oferă Dumnezeu, pentru ca el să fie glorificat prin Isus Cristos – a lui să fie toată slava şi puterea în veci de veci! Amin.


text:
<pb/>Să nu vă miraţi şi să nu fiţi contrariaţi, iubiţi prieteni, când treceţi prin încercări grele de tot felul, întrucât ceea ce vi se întâmplă nu este un lucru neobişnuit.


text:
Dimpotrivă, bucuraţi-vă din toată inima, fiindcă încercările acestea vă fac părtaşi la suferinţele lui Cristos şi, după aceea, veţi avea bucuria neasemuită de a vă împărtăşi din slava sa, în ziua aceea, nu prea îndepărtată, când frumuseţea ei va fi dezvăluită.


text:
Bucuraţi-vă când vă înjură şi vă insultă oamenii fiindcă sunteţi creştini, deoarece, în acele momente, Duhul lui Dumnezeu se va coborî peste voi cu mare slavă.


text:
Dar să n-aud cumva că suferiţi pentru un omor sau furt ori fiindcă aţi provocat scandal sau v-aţi băgat nasul în treburile altora.


text:
Nu e însă nici o ruşine să suferi fiindcă eşti creştin. Lăudaţi-l pe Dumnezeu pentru privilegiul de a face parte din familia lui Cristos şi de a purta minunatul său nume!


text:
Căci a sosit vremea judecăţii, care trebuie să înceapă mai întâi de la copiii lui Dumnezeu. Or, dacă până şi noi, care suntem creştini, trebuie să fim judecaţi, ce cumplită soartă îi aşteaptă pe aceia care n-au crezut niciodată în Domnul?


text:
Prin urmare, dacă suferiţi după voia lui Dumnezeu, continuaţi să faceţi, neobosiţi, tot ce e bine şi drept şi încredinţaţi-vă lui Dumnezeu, care v-a făcut, căci n-are să vă înşele aşteptările.


text:
<pb/>Către presbiterii bisericii din mijlocul vostru: fac apel la voi, fiind şi eu presbiter, ca unul care am fost martor la suferinţele lui Cristos şi ca unul care voi avea parte de slava ce se va arăta.


text:
Păstoriţi turma lui Dumnezeu ce vi s-a dat în grijă, să slujiţi ca nişte supraveghetori – nu din obligaţie, ci de voie bună, cum vrea Dumnezeu să fiţi; nu lacomi de bani, ci dornici să slujiţi;


text:
Iar când are să vină Păstorul Păstorilor, veţi avea ca răsplată o veşnică parte din gloria şi onoarea sa.


text:
Şi voi, cei mai tineri, urmaţi călăuzirea celor mai vârstnici. Slujiţi-vă între voi, cu toţii, într-un spirit de smerenie, căci Domnul acordă binecuvântări deosebite celor smeriţi, dar se ridică împotriva celor mândri.


text:
Lăsaţi pe seama lui toate îngrijorările şi neliniştile voastre, căci el se gândeşte mereu la voi şi este atent la toate lucrurile care vă afectează.


text:
Fiţi cu băgare de seamă şi vegheaţi, ca nu cumva să vă ia prin surprindere atacurile Satanei – marele vostru duşman – care dă târcoale şi urlă ca un leu flămând, gata să-şi sfâşie prada.


text:
Staţi neclintiţi când vă atacă. Încredeţi-vă în Domnul şi nu uitaţi că şi alţi creştini din lumea asta mare trec prin aceleaşi suferinţe ca şi voi.


text:
După ce veţi fi suferit puţină vreme, Dumnezeul nostru, care este plin de îndurare prin Cristos, vă va da slava sa veşnică. El va veni personal să vă ia acolo sus şi să vă aşeze definitiv la locul ce vi se cuvine, făcându-vă mai puternici ca oricând.


text:
<pb/>Vă trimit această scurtă scrisoare prin bunăvoinţa lui Silvan care, după părerea mea, este un frate foarte credincios. Sper să vă fi îmbărbătat cu această scrisoare, căci v-am făcut o expunere fidelă a felului în care binecuvântează Dumnezeu. Cele scrise de mine mai sus au menirea şi datoria să v-ajute să rămâneţi fermi în iubirea sa.


text:
Cea care este în Babilon, aleasă împreună cu voi, vă trimite salutările ei, de asemenea şi fiul meu Marcu.


text:
Salutaţi-vă unii pe alţii cu o sărutare de dragoste. Vă doresc pace, tuturor celor care sunteţi în Cristos.


text:
<pb/>Simon Petru, slujitor şi apostol al lui Isus Cristos, Către toţi cei care prin neprihănirea Dumnezeului şi Mântuitorului nostru Isus Cristos au primit o credinţă de aceeaşi preţ cu a noastră:


text:
<pb/>Puterea lui divină ne-a dat tot ce ne trebuie pentru viaţă şi evlavie prin cunoaşterea celui care ne-a chemat prin slava şi bunătatea lui.


text:
Prin acestea el ne-a dat chiar promisiunile sale mari şi scumpe, pentru ca prin ele să puteţi participa la natura divină şi să scăpaţi de corupţia care este în lume, pricinuită de dorinţele rele.


text:
De aceea, daţi-vă toate silinţele să adăugaţi la credinţa voastră bunătatea; iar la bunătate cunoştinţă;


text:
iar la cunoştinţă stăpânire de sine; iar la stăpânire de sine perseverenţă; iar la perseverenţă evlavie;


text:
Căci dacă veţi poseda aceste calităţi în măsură tot mai mare, ele nu vă vor lăsa să fiţi leneşi, nici neroditori în cunoaşterea Domnului nostru Isus Cristos.


text:
Dar dacă cineva nu le are pe acestea, este miop şi orb şi a uitat că a fost curăţit de păcatele sale de altă dată.


text:
Aşadar, iubiţii mei fraţi, munciţi din greu pentru a dovedi că faceţi parte cu adevărat dintre aceia pe care Dumnezeu i-a chemat şi i-a ales, şi atunci nu vă veţi poticni şi nu veţi aluneca niciodată de la drumul cel bun.


text:
Iar Dumnezeu vă va deschide larg porţile cerului ca să intraţi în împărăţia veşnică a Domnului şi Mântuitorului nostru Isus Cristos.


text:
<pb/>Am de gând să vă amintesc încontinuu despre aceste lucruri, chiar dacă le cunoaşteţi deja şi faceţi progrese frumoase.


text:
Însă mie Domnul Isus Cristos mi-a arătat că zilele mele pe pământ au fost numărate şi că în curând am să mor.


text:
în speranţa că vi se vor întipări atât de bine în minte, încât vă veţi aduce aminte de ele şi după ce voi fi plecat eu dintre voi.


text:
Fiindcă nu vă spuneam basme când vă explicam puterea Domnului nostru Isus Cristos şi revenirea sa. Chiar ochilor mei le-a fost dat să vadă splendoarea şi gloria sa.


text:
Eu eram acolo pe muntele sfânt când el a strălucit de slava ce i-o dăduse Dumnezeu, Tatăl său; am auzit cu urechile mele glasul acela slăvit şi maiestuos răsunând din cer cu cuvintele:


text:
Prin urmare, s-a văzut şi s-a dovedit că spusele profeţilor s-au adeverit. Bine-aţi face dacă aţi cerceta şi voi cu, luare aminte tot ce au scris aceştia căci, asemenea unor lumini aprinse în unghere întunecate, cuvintele lor ne ajută să înţelegem multe lucruri care, altminteri, ar fi neclare şi greu de priceput pentru noi. Dar când vă veţi opri asupra minunatului adevăr cuprins în cuvintele profeţilor, în sufletele voastre va răsări lumina, iar Cristos, luceafărul de dimineaţă, va străluci în inima voastră.


text:
ci Duhul Sfânt din aceşti oameni evlavioşi a fost acela care le-a dat mesaje autentice de la Dumnezeu.


text:
<pb/>Dar şi pe vremea aceea erau profeţi falşi, aşa cum vor fi şi printre voi învăţători mincinoşi. Aceştia îşi vor răspândi, cu multă dibăcie, minciunile cu privire la Dumnezeu, întorcându-se până şi împotriva învăţătorului lor care i-a răscumpărat; vor avea însă parte de un sfârşit cumplit şi neîntârziat.


text:
Mulţi se vor lua după învăţătura lor pervertită, conform căreia nu e nici un rău să comiţi păcate sexuale. Şi, din pricina lor, Cristos şi calea lui vor fi batjocorite.


text:
În lăcomia lor nemăsurată, învăţătorii aceştia vă vor spune orice, numai să pună mâna pe banii voştri. Dar Dumnezeu i-a osândit deja demult şi nimicirea lor se apropie cu paşi repezi.


text:
<pb/>Căci Dumnezeu n-a cruţat nici măcar pe îngerii care au păcătuit, ci i-a aruncat în iad, unde stau ferecaţi în lanţuri, în văgăuni lugubre, în beznă adâncă, până la ziua judecăţii.


text:
Şi nu i-a cruţat nici pe unul din oamenii care au trăit în timpurile străvechi, dinaintea potopului, în afară de Noe, singurul care şi-a ridicat glasul în favoarea lui Dumnezeu – şi familia sa de şapte persoane. Cu acea ocazie, Dumnezeu a nimicit complet întreaga lume de oameni păgâni printr-un potop uriaş.


text:
Mai târziu, a prefăcut oraşele Sodoma şi Gomora în mormane de cenuşă şi le-a ras de pe faţa pământului, ca să servească de pildă mai târziu pentru toţi pagânii, să-şi amintească de ele cu groază.


text:
Tot astfel ne poate izbăvi Domnul, pe tine şi pe mine, de ispitele care ne înconjoară, continuând să-i pedepsească pe cei nelegiuiţi, până când va sosi ziua judecăţii finale.


text:
El este deosebit de aspru şi necruţător cu aceia care dau curs gândurilor lor rele şi pline de pofte, precum şi cu cei mândri şi îndărătnici care, în cutezanţa lor, nu se sfiesc să ia în râs până şi fiinţele slăvite, fără să tresară măcar,


text:
deşi îngerii din cer care se află chiar în prezenţa Domnului, fiind cu mult mai mari în putere şi forţă decât învăţătorii aceştia falşi, nu rostesc niciodată vreo vorbă lipsită de respect la adresa acestor forţe puternice ale răului.


text:
Însă învăţătorii falşi sunt nişte proşti, care pot fi puşi în rând cu animalele, născute doar pentru a fi prinse şi tăiate. Ei fac absolut tot ce le trece prin cap şi râd de forţele înspăimântătoare ale lumii de jos, despre care au atât de puţin habar. Dar şi ei vor fi nimiciţi la un loc cu demonii şi puterile iadului.


text:
Asta va fi plata pe care o vor primi pentru păcatul lor, căci zi de zi trăiesc în plăceri păcătoase. Ei sunt o ruşine şi o pată pentru voi. Fiindcă ei vă înşală, trăind pe ascuns în păcate murdare şi, în acelaşi timp, participând la mesele voastre de dragoste, chipurile, ca nişte oameni cumsecade.


text:
Nici o femeie nu poate scăpa de privirea lor plină de pofte păcătoase, iar ei nu se mai satură niciodată. Ei se distrează ademenind femeile uşuratice. Se antrenează să fie hrăpăreţi. Ei sunt osândiţi şi blestemaţi.


text:
S-au abătut de la calea cea dreaptă şi au devenit ca Balaam, fiul lui Beor, care s-a îndrăgostit de banii pe care-i putea câştiga de pe urma relelor săvârşite;


text:
dar Balaam a fost oprit din goana sa nebună atunci când măgarul său i s-a adresat cu grai omenesc, certându-l şi mustrându-l.


text:
Oamenii aceştia sunt nişte netrebnici. Asemenea unor izvoare secate, promit mult dar nu dau nimic; sunt nestatornici, ca nişte nori goniţi de furtună. Ei sunt sortiţi să zacă în infernul veşnic al întunericului.


text:
Se fălesc, nevoie mare, cu păcatele şi cuceririle lor şi, folosindu-se de pofte ca momeală, îi ademenesc să se întoarcă în păcat pe aceia care abia au scăpat de un trai atât de josnic.


text:
„Doar nu pentru că sunteţi buni veţi fi mântuiţi”, zic ei, „aşa că, tot una e, şi dacă sunteţi răi. Puteţi face ce poftiţi; fiţi liberi!” Însă tocmai învăţătorii care promit această „libertate” faţă de lege sunt ei înşişi robi ai păcatului şi ai nimicirii. Fiindcă, omul e robul oricărui lucru care-l stăpâneşte.


text:
Or, când a scăpat cineva de căile rele ale lumii aflând despre Domnul şi Mântuitorul nostru Isus Cristos, şi apoi se încurcă din nou în păcat şi revine la păcatul lui, e şi mai rău de el decât înainte.


text:
Mai bine ar fi fost să nu fi auzit niciodată despre Cristos, decât să afle despre el şi apoi să întoarcă spatele poruncilor sale sfinte.


text:
Există o zicală veche care spune aşa: „Câinele se întoarce la ce-a vărsat şi porcul, după ce-a fost spălat, se duce din nou să se bălăcească în noroi.” Aşa e şi cu cei care se întorc din nou la păcat.


text:
<pb/>Aceasta e cea de-a doua scrisoare pe care v-am scris-o, fraţii mei scumpi, şi în ambele am încercat să vă aduc aminte – cu permisiunea voastră –


text:
de fapte pe care deja le cunoaşteţi: lucruri pe care le-aţi învăţat de la sfinţii profeţi şi de la noi, apostolii, care v-am adus cuvintele Domnului şi Mântuitorului nostru.


text:
Mai întâi, aş dori să vă reamintesc că în zilele din urmă vor veni oameni batjocoritori care vor săvârşi toate relele, imaginabile şi vor lua adevărul în râs.


text:
Cam aşa sună argumentele lor: „Adică, Isus a promis că se va întoarce, nu? Bun, dar atunci unde este? N-o să mai vină niciodată, asta e! De când e lumea, toate au rămas întocmai cum erau din prima zi a creţiei.”


text:
Însă ei uită cu bună ştiinţă următorul fapt: că Dumnezeu a nimicit deja lumea o dată printr-un potop cumplit, la multă vreme după ce făcuse cerurile prin porunca sa


text:
Şi Dumnezeu a poruncit ca pământul şi cerurile să fie păstrate deoparte în vederea unui foc nimicitor, care va avea loc în ziua judecăţii, când toţi oamenii fără Dumnezeu vor pieri.


text:
<pb/>Nu uitaţi însă acest lucru, iubiţi fraţi, că o zi este ca o mie de ani la Domnul şi o mie de ani ca o zi.


text:
Nu se poate spune că ar întârzia cu întoarcerea sa promisă, chiar dacă uneori ar părea astfel. El aşteaptă însă dintr-un motiv bine întemeiat, şi anume, fiindcă nu voieşte să piară nici unul şi le mai oferă păcătoşilor timp să se pocăiască.


text:
<pb/>Ziua Domnului va veni negreşit, ca hoţul la care nu te aştepţi, şi atunci cerurile se vor topi cu zgomot înfiorător iar corpurile cereşti vor dispare în foc şi pământul cu tot ce se află pe el se vor face scrum.


text:
Aşadar, întrucât tot ce ne înconjoară va pieri într-o bună zi, ce viaţă sfântă şi evlavioasă ar trebui să trăim noi!


text:
Voi trebuie să anticipaţi cu bucurie şi să grăbiţi venirea acestei zile, când Dumnezeu va da foc cerurilor şi corpurile cereşti se vor topi mistuite de foc.


text:
Noi însă aşteptăm cu bucurie şi nerăbdare împlinirea făgăduinţei lui Dumnezeu, conform căreia vor urma apoi ceruri noi şi un pământ nou, unde nu va mai fi decât neprihănirea.


text:
<pb/>Scumpii mei prieteni, în aşteptarea acestor lucruri care au să se întâmple şi a venirii sale, daţi-vă toată silinţa să trăiţi fără să păcătuiţi; şi fiţi în pace cu toţii, pentru ca atunci când se va întoarce el, să fie mulţumit de voi.


text:
Nu uitaţi care este motivul aşteptării sale. El ne acordă timp ca să putem transmite altora mesajul său. Tot despre aceste lucruri a vorbit şi Pavel, preaiubitul şi înţeleptul nostru frate, în multe din scrisorile sale.


text:
Unele din afirmaţiile sale nu sunt prea uşor de înţeles şi mai există câte unii care dinadins sunt proşti. Aceştia cer mereu să li se ofere nu ştiu ce interpretare neobişnuită – ei au răstălmăcit scrisorile sale, dându-le un sens total diferit de cel avut în vedere de Pavel, cum fac, de altfel, şi cu celelalte texte din Scriptură. Urmarea acestui fapt va fi pentru ei un dezastru.


text:
Eu vă previn din timp, scumpii mei fraţi, să vegheaţi şi să nu vă lăsaţi antrenaţi de greşelile acestor oameni răi, pentru ca nu cumva să vă treziţi că v-aţi amestecat cu ei.


text:
Voi însă creşteţi în forţa spirituală şi căutaţi să-l cunoaşteţi cât mai bine pe Domnul şi Mântuitorul nostru Isus Cristos! A lui să fie toată slava şi onoarea sublimă, acum şi-n veci de veci!


text:
<pb/>Ceea ce a fost de la început, ceea ce am auzit, ceea ce am văzut cu ochii noştri, ceea ce am privit şi am pipăit cu mâinile noastre – iată ce vestim privitor la Cuvântul vieţii.


text:
Viaţa s-a arătat; noi am văzut-o şi o adeverim. Astfel noi vă predicăm viaţa veşnică, cea care a fost la Tatăl şi ni s-a arătat nouă.


text:
Noi vă vestim ce am văzut şi am auzit, pentru ca şi voi să aveţi părtăşie cu noi. Şi părtăşia noastră este cu Tatăl şi cu Fiul lui, Isus Cristos.


text:
<pb/>Iată mesajul pe care ni l-a încredinţat Dumnezeu să vi-l transmitem: Dumnezeu este Lumină şi în el nu se află nici un pic de întuneric.


text:
Prin urmare, dacă afirmăm că-i suntem prieteni, dar continuăm să trăim în păcat şi în întuneric spiritual, minţim.


text:
Dacă însă, asemenea lui Cristos, trăim în lumina prezentei lui Dumnezeu, stabilim o minunată frăţie şi bucurie unii cu alţii iar sângele lui Isus, Fiul său ne curăţă de orice păcat.


text:
<pb/>Dacă zicem că n-avem păcat deloc, nu facem altceva decât să ne înşelăm singuri şi să respingem adevărul.


text:
Dar dacă îi mărturisim păcatele noastre, ne putem bizui pe el că ne va ierta şi ne va curaţi de orice rău. Şi e întrutotul drept ca Dumnezeu să procedeze astfel, întrucât Cristos a murit ca să ne spele cu desăvârşire păcatele.


text:
Dacă susţinem că n-am păcătuit, minţim şi-l facem pe Dumnezeu mincinos în faţă, şi cuvântul lui n-are loc în viaţa noastră.


text:
<pb/>Dragii mei copilaşi, vă spun aceasta ca să vă feriţi de păcat. Dacă aţi păcătuit totuşi, există Cineva care să pledeze în favoarea voastră înaintea Tatălui. Acesta este Isus Cristos, întruchiparea a tot ce este bun, care îi este cu totul plăcut lui Dumnezeu.


text:
El este acela care a luat asupra sa mânia lui Dumnezeu îndreptată împotriva păcatelor noastre şi ne-a adus într-o stare de părtăşie cu Dumnezeu; el este iertarea păcatelor noastre, şi nu numai alor noastre, ci ale lumii întregi.


text:
<pb/>Şi cum putem fi siguri că suntem ai lui? Aruncând o privire în lăuntrul nostru şi întrebându-ne astfel: căutăm noi să facem cu adevărat ceea ce doreşte el de la noi?


text:
Poate va zice cineva: „Eu îl cunosc”. Dar dacă nu face ceea ce îi spune Cristos, atunci este un mincinos.


text:
Pe când, cei care împlinesc spusele lui Cristos, vor învăţa să-l iubească pe Dumnezeu tot mai mult. Iată cum poţi şti dacă eşti creştin sau nu.


text:
Fraţii mei dragi, porunca aceasta despre care vă scriu nu este nouă, ci este tot cea veche pe care aţi avut-o de la început. Această poruncă veche este mesajul pe care l-aţi auzit.


text:
Totuşi vă scriu o poruncă nouă. Adevărul ei se vede în Cristos şi în voi, fiindcă întunericul trece şi lumina a început să strălucească.


text:
Oricine zice că umblă în lumina lui Cristos, dar îşi urăşte fratele de credinţă, se află tot în întuneric.


text:
Pe când, oricine îşi iubeşte fratele de credinţă „umblă în lumină” şi vede unde să calce fără să se poticnească în beznă şi păcat.


text:
Căci cel care-şi urăşte fratele de credinţă orbecăie într-o beznă spirituală şi nu ştie unde se duce, fiindcă întunericul l-a orbit de nu mai vede calea.


text:
<pb/>Vă scriu toate acestea, vouă copilaşilor, fiindcă păcatele v-au fost iertate în numele Salvatorului nostru Isus.


text:
Vă spun aceste lucruri vouă, celor mai vârstnici, fiindcă-l cunoaşteţi cu adevărat pe Cristos, cel viu de la începutul începuturilor. Şi vă vorbesc şi vouă, tinerilor, fiindcă aţi ieşit învingători în lupta cu Satana. De asemenea, vă scriu şi vouă, băieţilor şi fetelor mai tinere, întrucât şi voi aţi învăţat să-l cunoaşteţi pe Dumnezeu Tatăl nostru.


text:
Şi astfel, mă adresez vouă, taţilor, care-l cunoaşteţi pe Veşnicul Dumnezeu şi vouă, tinerilor, care sunteţi tari, având cuvântul lui Dumnezeu în inimă, vouă celor care aţi câştigat bătălia împotriva Satanei:


text:
nu mai iubiţi lumea aceasta rea şi tot ce vă oferă ea, deoarece, atunci când iubiţi aceste lucruri dovediţi că, de fapt, pentru Dumnezeu nu mai aveţi nici un pic de dragoste.


text:
Căci toate lucrurile acestea lumeşti, dorinţele rele, cum ar fi: goana nebună după sex, ambiţia de a cumpăra tot ce place privirilor, mândria izvorâtă din bogăţie şi poziţie importantă, toate acestea nu vin de la Dumnezeu, ci sunt produsul acestei lumi ticăloase.


text:
Or, lumea de azi este în destrămare, iar lucrurile acestea rele, neîngăduite, vor pieri şi ele odată cu ea, dar oricine face mereu voia lui Dumnezeu va trăi în veac.


text:
<pb/>Copilaşilor, a sosit ceasul de pe urmă al acestei lumi. Aţi auzit de Anticrist care urmează să vină – despre acela care se împotriveşte lui Cristos. Ei bine, deja şi-au făcut apariţia multe persoane de genul acesta. Faptul ne întăreşte şi mai mult convingerea că sfârşitul lumii este aproape.


text:
Aceşti „potrivnici ai lui Cristos” au fost cândva membri ai bisericilor noastre; în realitate însă ei n-au fost niciodată dintre ai noştri, căci altfel n-ar fi plecat dintre noi. Când ne-au părăsit, au dovedit că nu erau de-ai noştri.


text:
Prin urmare, vouă nu vă scriu ca unora care au nevoie să cunoască adevărul, decât vă previn ca oameni care puteţi discerne între adevăr şi minciună.


text:
Şi cine este cel mai mare mincinos? Acela care zice că Isus nu este Cristos. Un asemenea om este anticrist, fiindcă nu crede în Dumnezeu Tatăl şi în Fiul său.


text:
Fiindcă cel care nu crede în Cristos, Fiul lui Dumnezeu, nu poate să-l aibă nici pe Dumnezeu Tatăl. Dar cel care îl are pe Cristos, Fiul lui Dumnezeu, îl are şi pe Dumnezeu Tatăl.


text:
Aşadar, credeţi fără încetare ceea ce aţi fost învăţaţi de la început. Făcând aşa, veţi rămâne mereu în strânsă părtăşie atât cu Dumnezeu Tatăl, cât şi cu Fiul său.


text:
Observaţiile făcute de mine în legătură cu Anticrist îi vizează pe unii care tare ar mai dori să vă lege la ochi şi să vă ducă la pierzare.


text:
Dar voi aţi primit Duhul Sfânt şi el locuieşte în voi, în inimile voastre, aşa că n-aveţi nevoie de nimeni ca să vă înveţe ce e bine. Căci el vă învaţă toate lucrurile, fiind el însuşi adevărul, şi nu un mincinos; şi astfel, întocmai cum a spus el, voi trebuie să trăiţi în Cristos şi să nu vă îndepărtaţi niciodată de el.


text:
<pb/>Iar acum, copilaşii mei, rămâneţi în părtăşie fericită cu Domnul, pentru ca atunci când va veni el să fiţi siguri că toate-s bune şi să nu vă roşească obrazul de ruşine sau să vă codiţi să-l întâmpinaţi.


text:
Dat fiind că ştim că Dumnezeu e totdeauna bun şi nu face decât bine, avem temeiuri să credem că toţi cei care fac bine sunt copiii săi.


text:
<pb/>Vedeţi dar ce mult ne iubeşte Tatăl nostru, că ne îngăduie să ne numim copiii săi – gândiţi-vă numai – şi suntem cu adevărat copiii lui! Dar, întrucât majoritatea oamenilor nu-l cunosc pe Dumnezeu, natural, ei nu înţeleg că noi suntem copiii săi.


text:
Da, aşa e, iubiţi prieteni, noi suntem deja copiii lui Dumnezeu, chiar în clipa de faţă, şi nici nu ne putem măcar imagina cum va fi mai târziu. Dar un lucru ştim, că atunci când va veni el, noi vom fi ca el, drept urmare a faptului că îl vom vedea aşa cum este în realitate.


text:
Şi oricine crede cu adevărat acest lucru îşi va da toată silinţa să rămână curat fiindcă şi Cristos e curat.


text:
<pb/>Dar cei care păcătuiesc întruna sunt împotriva lui Dumnezeu, deoarece orice păcat este comis împotriva voii lui Dumnezeu.


text:
Şi voi ştiţi că el s-a făcut om ca să ne poată lua păcatele, şi că în el nu este nici un păcat, că n-a dat greş niciodată în împlinirea voii lui Dumnezeu, în nici un fel.


text:
Deci dacă rămânem apropiaţi de el şi-i suntem ascultători, nu vom păcătui nici noi; cât priveşte pe cei care o ţin numai în păcat, ar trebui să-şi dea seama de următorul fapt: că ei păcătuiesc fiindcă nu l-au cunoscut niciodată cu adevărat şi n-au devenit copiii săi.


text:
O, scumpii mei copii, nu daţi voie nimănui să vă înşele cu privire la aceasta: anume, că dacă faceţi bine necontenit, asta se datoreşte faptului că sunteţi buni, aşa cum este el.


text:
Dar dacă păcătuiţi la nesfârşit, se vădeşte că sunteţi de-ai Satanei, care de atunci de când a început sa păcătuiască o ţine necontenit aşa. Dar Fiul lui Dumnezeu a venit să distrugă activităţile Diavolului.


text:
Cel care s-a născut în familia lui Dumnezeu nu-şi face obişnuinţă din a păcătui, deoarece are acum în el viaţa lui Dumnezeu; aşa că nu mai poate păcătui la infinit, întrucât a luat naştere în el această viaţă nouă care îl ţine în frâu – el a fost născut din nou.


text:
În felul acesta, putem şti acum cine este copil de-al lui Dumnezeu şi cine este de-al Satanei. Oricine trăieşte o viaţă de păcat şi nu-şi iubeşte fratele dovedeşte că nu face parte din familia lui Dumnezeu;


text:
Să nu fim asemenea lui Cain care era de-al Satanei şi şi-a ucis fratele. De ce l-a omorât? Deoarece Cain săvârşise deja rău şi ştia foarte bine că viaţa fratelui său e mai bună decât a lui.


text:
Dacă-i iubim pe creştini e o dovadă că am fost izbăviţi de iad şi am primit viaţă eternă. Dar cel care nu are dragoste pentru alţii se îndreaptă spre moarte veşnică.


text:
Oricine îşi urăşte fratele de credinţă este, în fond, un ucigaş în inima sa; şi ştiţi că nici unul care doreşte să ia viaţa altuia nu are în el viaţă eternă.


text:
Noi ştim ce este dragostea adevărată din pilda lăsată de Cristos prin moartea sa pentru noi. Şi astfel, şi noi ar trebui să ne dăm viaţa pentru fraţii noştri creştini.


text:
Dacă însă un om care se vrea creştin are bani destui ca să trăiască bine şi-şi vede fratele la strâmtoare fără să-i vină în ajutor – oare cum mai poate locui dragostea lui Dumnezeu într-un asemenea om?


text:
Copilaşilor, să încetăm odată de a spune doar cu gura că-i iubim pe oameni! Haideţi să-i iubim cu adevărat, dovedind-o cu fapta.


text:
<pb/>Atunci vom fi încredinţaţi pe deplin, de acţiunile noastre, că suntem de partea lui Dumnezeu, iar cugetul nostru va fi curat, chiar şi atunci când vom sta înaintea Domnului.


text:
Dar dacă ne mustră conştiinţa şi simţim că am greşit, Domnul va simţi şi mai acut lucrul acesta, fiindcă îi sunt cunoscute toate faptele noastre.


text:
Pe de altă parte, preaiubiţii mei prieteni, dacă cugetul ne este curat, putem veni la Domnul cu deplină asigurare şi încredere,


text:
Şi iată ce spune Dumnezeu că trebuie să facem: să credem în numele Fiului său, Isus Cristos, şi să ne iubim unii pe alţii.


text:
Cei care fac ce zice Dumnezeu locuiesc împreună cu Dumnezeu şi Dumnezeu locuieşte cu ei. Ştim că lucrul acesta e adevărat fiindcă ne-o spune Duhul Sfânt pe care el ni l-a dat.


text:
<pb/>Preaiubiţii mei prieteni, să nu credeţi întotdeauna orice vă ajunge la urechi doar fiindcă spune cineva că e un mesaj de la Dumnezeu: puneţi spusele sale la încercare pentru a vedea cât de adevărate sunt. Căci mulţi învăţători falşi dau târcoale în jurul nostru


text:
şi felul prin care puteţi afla dacă mesajul lor vine din partea Duhului Sfânt este să puneţi următoarea întrebare: „Recunoaşte el că Isus Cristos, Fiul lui Dumnezeu, a devenit om, luând asupra sa un trup uman?” Dacă răspunsul e afirmativ, atunci mesajul vine de la Dumnezeu.


text:
În schimb, dacă se dă un răspuns negativ la această întrebare, atunci mesajul nu e de la Dumnezeu, ci de la un potrivnic al lui Cristos, asemenea lui „Anticrist”, cel despre care aţi auzit că are să vină şi atitudinea sa duşmănoasă faţă de Cristos s-a şi răspândit deja în lume.


text:
Prieteni dragi, voi sunteţi ai lui Dumnezeu şi aţi câştigat bătălia cu aceia care se împotrivesc lui Cristos, fiindcă este cineva în inima voastră care e mai tare decât orice învăţător rău din lumea asta ticăloasă.


text:
Oamenii aceştia aparţin acestei lumi şi, prin urmare, e cât se poate de firesc ca ei să fie preocupaţi de probleme lumeşti iar lumea să le acorde atenţie.


text:
În schimb, noi suntem copii ai lui Dumnezeu şi aşa se explică de ce numai acei care au umblat şi au vorbit cu Dumnezeu sunt gata să ne asculte. Ceilalţi nu ne vor asculta. Iată deci încă un mod de a afla dacă un mesaj vine cu adevărat din partea lui Dumnezeu: dacă este într-adevăr de la el, atunci lumea nu-i va da ascultare.


text:
<pb/>Scumpi prieteni, să practicăm iubirea unuia pentru altul, căci dragostea vine de la Dumnezeu şi cei pătrunşi de iubire şi bunătate dovedesc că sunt copiii lui Dumnezeu şi că au început să-l cunoască mai îndeaproape.


text:
Dar dacă n-are cineva dragoste şi bunătate în el, asta dovedeşte că nu-l cunoaşte pe Dumnezeu – căci Dumnezeu este dragoste.


text:
Dumnezeu a demonstrat cât de mult ne-a iubit trimiţând pe singurul său Fiu în lumea aceasta ca să ne aducă viaţa eternă prin moartea sa.


text:
Vedem în fapta aceasta ce este dragostea adevărată: nu este dragostea noastră faţă de Dumnezeu, ci dragostea sa faţă de noi, când l-a trimis pe Fiul lui să ia asupra sa mânia lui Dumnezeu împotriva păcatelor noastre.


text:
<pb/>Iubiţi prieteni, dat fiind că Dumnezeu ne-a iubit atât de mult, de bună seamă că şi noi trebuie să ne iubim unii pe alţii.


text:
Fiindcă, deşi nu l-am văzut încă pe Dumnezeu, când ne iubim unii pe alţii, Dumnezeu trăieşte în noi şi dragostea sa din lăuntrul nostru creşte tot mai mult.


text:
Şi el şi-a pus propriul Duh Sfânt în inimile noastre, ca dovadă că trăim în el şi el trăieşte în noi.


text:
Ba, mai mult chiar, noi am văzut cu ochii noştri şi acum spunem lumii întregi că Dumnezeu şi-a trimis Fiul lui ca să salveze această lume.


text:
Oricine crede şi afirmă că Isus este Fiul lui Dumnezeu îl are pe Dumnezeu trăind în el şi trăieşte cu Dumnezeu.


text:
Şi noi ştim cât de mult ne iubeşte Dumnezeu, fiindcă i-am simţit dragostea şi fiindcă îl credem când ne spune că ne iubeşte cu mult dor. Dumnezeu este dragoste şi oricine trăieşte în dragoste trăieşte cu Dumnezeu şi Dumnezeu trăieşte cu el.


text:
Şi, în măsura în care trăim cu Cristos, dragostea noastră se desăvârşeşte şi se împlineşte tot mai mult. În felul acesta, nu ne va mai fi ruşine şi nu ne vom mai simţi stingheriţi în ziua judecăţii, ci vom putea sta faţă în faţă cu el bucuroşi şi încrezători, fiindcă el ne iubeşte şi noi îl iubim la rândul nostru.


text:
N-avem de ce să ne temem de cineva care ne iubeşte cu o dragoste desăvârşită. Iubirea sa perfectă faţă de noi izgoneşte orice simţământ de groază, de ce ne-ar putea face. Dacă ne este totuşi frică, asta se datorează faptului că ne temem de ce-ar putea să ne facă şi dovedeşte că nu suntem deplin convinşi de iubirea sa pentru noi.


text:
Dacă zice cineva „Îl iubesc pe Dumnezeu”, dar continuă să-şi urască fratele, acela este un mincinos; căci dacă nu-şi iubeşte fratele care e chiar acolo lângă el, cum poate să-l iubească pe Dumnezeu pe care nu l-a văzut niciodată?


text:
<pb/>Dacă credeţi că Isus este Cristos – adică Fiul lui Dumnezeu şi Salvatorul vostru – atunci sunteţi copiii lui Dumnezeu. Şi oricine iubeşte pe Dumnezeu iubeşte şi copiii săi.


text:
Prin urmare, puteţi afla cât de mult îi iubiţi pe copiii lui Dumnezeu-pe fraţii şi pe surorile voastre în Domnul – după măsura în care îl iubiţi şi îl ascultaţi pe Dumnezeu.


text:
A-l iubi pe Dumnezeu înseamnă a face ceea ce-ţi spune el să faci şi asta nu constituie, în fond, nici o greutate,


text:
<pb/>întrucât toţi copiii lui Dumnezeu pot s-asculte de el, învingând păcatul şi plăcerile murdare, prin încredere în Cristos că el îi va ajuta.


text:
<pb/>El, Isus Cristos, este Cel ce a venit cu apă şi cu sânge; şi Duhul este Cel ce mărturiseşte despre lucrul acesta, fiindcă Duhul este adevărul.


text:
Şi trei sunt care mărturisesc pe pământ: Duhul, apa şi sângele, şi aceştia trei sunt una în mărturisirea lor.


text:
Noi dăm crezare celor care depun mărturie la tribunalele noastre; dar atunci, cu atât mai mult, putem crede absolut toate declaraţiile lui Dumnezeu. Or, Dumnezeu declară că Isus este Fiul său.


text:
Toţi cei care cred aceasta cunosc, în inima lor, că este adevărat. Dacă nu crede pineva lucrul acesta, îl face pe Dumnezeu mincinos în faţă, fiindcă nu crede ce a spus Dumnezeu despre Fiul său.


text:
<pb/>V-am scris aceste lucruri vouă, celor care credeţi în Fiul lui Dumnezeu, pentru ca să ştiţi că aveţi viaţă veşnică.


text:
<pb/>Şi noi suntem siguri de aceasta, că ne va asculta ori de câte ori îi cerem orice lucru corespunzător voii sale.


text:
Şi dacă ştim precis că ne ascultă când îi vorbim şi-i prezentăm cererile noastre, atunci putem fi siguri că ne va răspunde.


text:
Dacă vedeţi un creştin păcătuind într-un fel care nu duce la moarte, trebuie să-l rugaţi pe Dumnezeu să-l ierte şi Dumnezeu îi va da viaţă, cu condiţia să nu fi comis acel singur păcat fatal. Există însă un păcat unic care duce la moarte şi dacă pe acesta l-a săvârşit, atunci nu mai are nici un rost să te rogi pentru el.


text:
Fireşte, orice rău este un păcat. Nu mă refer la păcatele acestea obişnuite, ci la cel care sfârşeşte prin moarte.


text:
Nici un om care a devenit membru al familiei lui Dumnezeu nu face din păcat o practică, deoarece Cristos, Fiul lui Dumnezeu, îl ţine în siguranţă şi Diavolul nu poate pune mâna pe el.


text:
Noi ştim că suntem copiii lui Dumnezeu şi că restul lumii, toţi ceilalţi din jurul nostru, se află sub puterea şi controlul Satanei.


text:
Şi mai ştim că Cristos, Fiul lui Dumnezeu, a venit să ne ajute să-l înţelegem şi să-l descoperim pe adevăratul Dumnezeu. Şi acum noi suntem în Dumnezeu fiindcă suntem în Isus Cristos, Fiul său, care este unicul Dumnezeu adevărat; şi el este viaţa veşnică.


text:
Iubiţi copii, păziţi-vă cu străşnicie de orice lucru care ar putea lua locul lui Dumnezeu în inima voastră. Amin.


text:
<pb/>De la Ioan, presbiterul. Către acea doamnă aleasă şi copiii ei, pe care îi iubesc atât de mult şi eu şi toţi cei ce cunosc adevărul –


text:
Harul, îndurarea şi pacea de la Dumnezeu Tatăl şi de la Isus Cristos, Fiul Tatălui, vor fi cu noi în adevăr şi în dragoste.


text:
<pb/>Cât de fericit sunt să dau peste copiii tăi aici şi să constat că trăiesc aşa cum se cuvine, urmând adevărul şi ascultând de porunca lui Dumnezeu.


text:
<pb/>Şi acum, aş dori să vă reamintesc cu hotărâre porunca pe care ne-a dat-o Dumnezeu chiar de la început, şi anume că creştinii trebuie să se iubească între ei.


text:
Dacă-l iubim pe Dumnezeu, vom face tot ce ne spune el. Şi el ne-a spus de la bun început să ne iubim unii pe alţii.


text:
<pb/>Fiţi atenţi la conducătorii falşi, că tare mulţi mai sunt aceia care nu cred că Isus Cristos a venit pe pământ ca fiinţă umană, cu un trup ca al nostru. Asemenea oameni sunt împotriva adevărului şi împotriva lui Cristos.


text:
Feriţi-vă să nu fiţi ca ei şi să pierdeţi răsplata pentru care şi eu, şi voi am muncit atât de mult. Faceţi totul ca să câştigaţi de la Domnul întreaga voastră răsplată.


text:
Fiindcă dacă o luaţi de capul vostru dincolo de învăţătura lui Cristos, pe Dumnezeu îl veţi lăsa în urma voastră; însă dacă rămâneţi credincioşi învăţăturilor lui Cristos, îl veţi avea şi pe Dumnezeu. Atunci amândoi vor fi ai voştri, şi Tatăl, şi Fiul.


text:
Dacă vine să vă înveţe unul care nu crede învăţătura lui Cristos, nici măcar să nu-l poftiţi în casă la voi. Să nu-l încurajaţi defel,


text:
<pb/>Încolo, aş mai dori să vă spun multe lucruri, dar nu vreau să le amintesc în această scrisoare, întrucât am speranţa că voi putea să vă vizitez în curând şi atunci vom putea discuta acele lucruri pe-ndelete şi vom petrece clipe fericite.


text:
<pb/>Prieten scump, mă rog ca scrisoarea aceasta să te găsească tot aşa de sănătos trupeşte, cât te ştiu sufleteşte.


text:
M-am bucurat mult să aud de la nişte fraţi care au trecut pe aici că ai în continuare o viaţă curată şi devotată şi că te călăuzeşti în traiul tău după normele Evangheliei.


text:
<pb/>Dragul meu prieten, tu faci o treabă bună pentru Dumnezeu, prin aceea că te îngrijeşti de învăţătorii şi misionarii aflaţi în trecere pe acolo.


text:
Ei au relatat bisericii de aici despre prietenia pe care le-ai arătat-o şi despre faptele tale de dragoste. Mă bucur când îi trimiţi la drum cu câte un dar frumos.


text:
Căci ei călătoresc pentru Domnul şi nu iau cu ei nici hrană, nici îmbrăcăminte iar de la necredincioşi nu primesc bani, şi nici adăpost, chiar dacă le predică.


text:
Aşa că noi suntem aceia care trebuie să avem grijă de ei, pentru ca să devenim părtaşi cu ei la lucrarea Domnului.


text:
<pb/>Referitor la aceasta, am trimis bisericii o scurtă scrisoare, dar trufaşul de Diotref, căruia îi place să se amestece în toate, dându-se drept conducătorul creştinilor de acolo, nu acceptă autoritatea mea şi refuză să mă asculte.


text:
<pb/>Când vin, am să vă spun câteva din lucrurile pe care le face el şi ce ticăloşii rosteşte la adresa mea şi cu ce limbaj jignitor vorbeşte. Nu numai că refuză să-i primească pe misionarii călători, dar le mai spune şi altora să facă la fel, iar dacă aceştia îi primesc totuşi, umblă să-i dea afară din biserică.


text:
Prieten drag, nu te lăsa influenţat de acest exemplu rău. Tu ia-te numai după ceea ce este bine. Adu-ţi aminte că cei ce umblă drept, dovedesc că sunt copiii lui Dumnezeu; dar cei care persistă în rău demonstrează că sunt foarte departe faţă de Dumnezeu.


text:
<pb/>Dar oricine, inclusiv adevărul însuşi, are cuvinte de laudă la adresa lui Dimitrie. Chiar şi eu însumi pot spune aceleaşi lucruri despre el, şi voi ştiţi că eu spun numai adevărul.


text:
fiindcă sper să vă văd în curând şi atunci vom avea destule de discutat împreună. Aşa că până atunci vă spun la revedere. Prietenii de aici vă transmit dragostea lor şi eu vă rog să-i salutaţi în mod deosebit, din partea mea, pe toţi.


text:
<pb/>De la: Iuda, slujitor al lui Isus Cristos şi frate cu Iacob. Către creştinii de pretutindeni, căci Dumnezeu Tatăl v-a ales şi Isus Cristos v-a păzit.


text:
Preaiubiţi prieteni, plănuisem să vă scriu câteva gânduri privitoare la mântuirea pe care ne-a dat-o Dumnezeu, dar acum descopăr că trebuie să vă scriu despre altceva şi anume să vă îndemn să apăraţi cu hotărâre credinţa dată de Dumnezeu, o dată pentru totdeauna, poporului său, ca s-o păstreze neschimbată de-a lungul anilor.


text:
Zic asta întrucât s-au strecurat printre voi nişte învăţători fără de Dumnezeu, care susţin că, după ce am devenit creştini, putem face absolut tot ce dorim fără să ne temem de pedeapsa lui Dumnezeu. Soarta unor astfel de oameni a fost de mult pecetluită, căci ei s-au întors împotriva singurului nostru stăpân şi Domn, Isus Cristos.


text:
<pb/>Iată ce le răspund eu acestora: aduceţi-vă aminte de un lucru – pe care de fapt îl şi ştiţi – că Domnul a scăpat un întreg popor din ţara Egiptului, dar că după aceea i-a ucis pe toţi aceia care nu s-au încrezut în el şi nu l-au ascultat.


text:
Şi vă mai amintesc de îngerii aceia care erau odată curaţi şi sfinţi, dar s-au abătut de bună voie la o viaţă de păcat, în prezent, Dumnezeu îi ţine legaţi în lanţuri în temniţe întunecate, unde aşteaptă ziua judecăţii.


text:
Nu uitaţi de locuitorii Sodomei şi Gomorei, oraşele învecinate în care se răsfăţau în poftele de tot felul, inclusiv homosexualitatea. Cetăţile acelea au fost distruse de foc şi rămân până în ziua de azi un avertisment pentru noi că există un iad în care sunt pedepsiţi păcătoşii.


text:
<pb/>Cu toate acestea, învăţătorii falşi de care vorbeam îşi trăiesc mai departe viaţa lor desfrânată şi ticăloasă, înjosindu-şi trupurile şi râzând de cei slăviţi <i>acele puteri uriaşe ale răului înfiorător care şi-au părăsit starea dintâi.</i>


text:
Până şi Mihael, unul din cei mai mari îngeri, când s-a certat cu Satana pentru trupul lui Moise, nu a îndrăznit să-l acuze pe Satana sau să-l ia în zeflemea, ci a spus doar atât: „Domnul să te mustre.”


text:
Oamenii aceştia însă batjocoresc şi blestemă absolut tot ce nu pricep şi, asemenea unor dobitoace, fac tot ce le trece prin cap, ruinându-şi astfel sufletele.


text:
<pb/>Vai de ei! Căci o iau pe urmele lui Cain, care şi-a omorât fratele; şi, întocmai ca Balaam, ar face orice când e vorba de bani; l-au nesocotit pe Dumnezeu precum Core, în speranţa unui câştig; ei vor pieri sub blestemul său.


text:
Când oamenii aceştia iau parte la mesele voastre de dragoste în biserică, ei sunt ca nişte pietre ascunse printre voi, care râd şi-i dau înainte, îndopându-se până ce nu mai pot, fără să se gândească deloc la ceilalţi din jurul lor. Ei sunt ca nişte nori fără ploaie, mânaţi de vânt peste ţinuturi aride, promiţând mult, dar nedând nimic. Sunt ca nişte pomi în care nu găseşti un fruct măcar, la vremea culesului. Nu sunt doar morţi, ci morţi de două ori, căci au fost smulşi cu rădăcină cu tot pentru a fi arşi.


text:
Nu lasă în urma lor decât ruşine şi ocară, ca dâra murdară de spumă ce rămâne pe nisip în urma valurilor sălbatice. Ei rătăcesc de colo-colo, de parcă ar fi nişte stele strălucitoare, dar, în fond, înaintea lor zace bezna veşnică ce le-a pregătit-o Dumnezeu.


text:
Enoh, care a trăit demult, la scurtă vreme după Adam, avea cunoştinţă de aceşti oameni, căci iată ce spunea el despre ei: „Priviţi! Vine Domnul cu milioanele sale de sfinţi.


text:
El îi va aduce pe oamenii lumii înaintea sa la judecată, ca să primească pedeapsa dreaptă şi să dovedească lucrurile groaznice săvârşite de ei în răzvrătirea lor faţă de Dumnezeu, scoţând la iveală tot ce au rostit împotriva sa.”


text:
Oamenii aceştia se plâng în permanenţă, veşnic nemulţumiţi, şi săvârşesc toate relele la care îi poate duce mintea. Sunt nişte lăudăroşi cu gură mare, cărora le place să se dea în spectacol şi, chiar atunci când manifestă respect faţă de cineva, o fac numai pentru a obţine ceva în schimb.


text:
că în vremurile din urmă vor veni batjocoritorii aceştia, care nu vor avea alt scop în viaţă decât să se distreze pe toate căile rele imaginabile.


text:
Ei stârnesc discuţii în contradictoriu; iubesc lucrurile rele ale lumii şi Duhul Sfânt nu locuieşte în ei.


text:
Dar voi, iubiţii mei prieteni, trebuie să vă zidiţi vieţile tot mai trainic pe temelia sfintei noastre credinţe, învăţând să vă rugaţi în puterea şi forţa Duhului Sfânt.


text:
Rămâneţi mereu înăuntrul hotarelor în care vă poate cuprinde şi binecuvânta iubirea lui Dumnezeu. Aşteptaţi cu răbdare viaţa veşnică pe care are să v-o dea Domnul Isus Cristos, în îndurarea lui.


text:
Salvaţi-i pe unii, smulgându-i ca din flăcările iadului însuşi. Cât priveşte pe alţii, ajutaţi-i să-l afle pe Domnul printr-o purtare omenoasă faţă de ei, dar aveţi grijă ca nu cumva să fiţi târâţi şi voi în păcatele lor. Urâţi până şi haina mânjită de păcat, dar fiţi îndurători faţă de ei ca păcătoşi.


text:
<pb/>Şi acum toată slava să-i fie singurului Dumnezeu, care ne mântuieşte prin Isus Cristos, Domnul nostru; da, într-adevăr, toată splendoarea şi maiestatea, toată puterea şi autoritatea sunt ale sale de la început;


text:
ale lui sunt şi ale lui vor rămâne în veci de veci. Şi el este în stare să vă ferească de orice alunecare şi de orice cădere şi să vă aducă, fără păcat şi desăvârşiţi, în slăvită sa prezenţă, cu chiote de bucurie veşnică. Amin.


text:
<pb/>Revelaţia lui Isus Cristos, pe care Dumnezeu i-a dat-o să arate slujitorilor săi ce urmează în curând să se întâmple. El a făcut cunoscut aceasta trimiţându-şi îngerul la robul său, Ioan,


text:
Binecuvântat este cel ce citeşte cuvintele acestei profeţii şi binecuvântaţi sunt cei ce o aud şi pun la inimă ceea ce e scris în ea, căci vremea este aproape.


text:
Din partea lui Ioan, către cele şapte biserici din provincia Asia: Har vouă şi pace de la cel ce este şi care era şi care vine, şi de la cele şapte Duhuri (sau: Duhul înşeptit) care sunt înaintea tronului său,


text:
<pb/>şi de la Isus Cristos, care este martorul credincios, întâiul născut din morţi, şi domnul regilor pământului. Celui ce ne iubeşte şi ne-a spălat de păcatele noastre prin sângele lui


text:
şi ne-a făcut o împărăţie, preoţi pentru Dumnezeu şi Tatăl său; – a lui să fie slava şi stăpânirea în vecii vecilor!


text:
Iată! El vine, înconjurat de nori; şi toţi ochii îl vor vedea – da, îl vor vedea şi cei ce l-au străpuns. Şi toate naţiunile vor plânge cu mare jale din pricina lui. Aşa va fi! Amin.


text:
<pb/><J>„Eu sunt Alfa şi Omega,”</J> spune Domnul, <J>„care este şi care era şi care vine, Cel Atotputernic.”</J>


text:
Eu, Ioan, fratele vostru, şi părtaş la suferinţă, la împărăţie şi la răbdare în Isus, mă aflam pe insula Patmos din pricina Cuvântului lui Dumnezeu şi a mărturiei lui Isus.


text:
zicând: <J>„Scrie pe un sul tot ce vezi şi trimite <i>scrisoarea</i> celor şapte biserici: bisericii din Efes, celei din Smirna şi celor din Peram, Tiati-ra, Sardis, Filadelfia şi Laodiceea.”</J>


text:
Şi în mijlocul lor stătea cineva care semăna la chip cu „Fiul omului”, îmbrăcat într-o mantie lungă şi având petrecută de-a curmezişul pieptului o eşarfă de aur.


text:
Picioarele sale străluceau ca arama încinsă în cuptor iar glasul lui tuna ca vuietul valurilor când se izbesc de ţărm.


text:
În mâna dreaptă ţinea şapte stele şi din gură ieşea o sabie ascuţită, cu două tăişuri, iar faţa îi strălucea cum e soarele mai strălucitor.


text:
Când l-am văzut, i-am căzut îndată la picioare, ca mort; dar el şi-a pus mâna dreaptă peste mine şi mi-a zis: <J>„Nu te teme! Eu sunt Cel Dintâi şi Cel de pe Urmă,</J>


text:
<J>cel viu, care a murit şi acum este viu în vecii vecilor, care are cheile morţii şi ale Hadesului – să nu-ţi fie frică!</J>


text:
<J>Iată tâlcul celor şapte stele pe care le-ai văzut în mâna mea dreaptă şi al celor şapte sfeşnice de aur: cele şapte stele sunt îngerii celor şapte biserici iar cele şapte sfeşnice sunt chiar bisericile însele.”</J>


text:
<J>Îngerului bisericii din Efes scrie-i: „Iată cuvintele celui ce ţine cele şapte stele în mâna dreaptă şi umblă în mijlocul celor şapte sfeşnice de aur:</J>


text:
<J>Cunosc numeroasele tale fapte bune. Ţi-am urmărit îndeaproape râvna şi răbdarea; ştiu că nu suporţi păcatul în rândul membrilor tăi şi că ai cercetat cu de-amănuntul pretenţiile celor care-şi zic apostoli, dar nu sunt, şi ai dovedit că mint cu sfruntare.</J>


text:
<J>Ai suferit cu răbdare, de dragul meu, fără să dai înapoi o clipă – dar ţi-ai părăsit dragostea dintâi!</J>


text:
<J>Adu-ţi aminte de înălţimea de la care ai căzut! Pocăieşte-te şi fă din nou lucrurile pe care le făceai la început. Dacă nu te pocăieşti, voi veni la tine şi-ţi voi lua sfeşnicul.</J>


text:
<J>Însă un lucru e într-adevăr bun la tine şi anume acela că urăşti faptele desfrânaţilor de nicolaiţi, pe care le urăsc şi eu.</J>


text:
<J>Cine are urechi să audă ce spune bisericilor Duhul: tuturor învingătorilor le voi da să mănânce din pomul vieţii în Paradisul lui Dumnezeu.”</J>


text:
<pb/><J>Îngerului bisericii din Smirna scrie-i următoarea scrisoare: „Mesajul acesta vine din partea aceluia care este Cel Dintâi şi Cel de pe Urmă, care a fost mort şi apoi a înviat:</J>


text:
<J>Ştiu cât de mult suferi tu pentru Domnul şi ştiu totul despre sărăcia ta (dar ai bogăţii cereşti) şi cunosc defăimările aduse de cei care ţi se împotrivesc, care zic că sunt evrei – deci copiii lui Dumnezeu – când, de fapt, nu sunt, ci fac parte din sinagoga lui Satana.</J>


text:
<J>Să nu-ţi mai fie frică de ce ai să suferi curând – căci nu peste mult timp Diavolul are să arunce pe unii din voi în închisoare ca să vă pună la încercare. Veţi fi persecutaţi timp de „zece zile”. Ţine sus şi tare credinţa, chiar atunci când eşti confruntat cu moartea şi eu îţi voi da cununa vieţii – un viitor glorios care nu se va sfârşi niciodată.</J>


text:
<J>Oricine are urechi să asculte ce spune bisericilor Duhul; Cel care învinge nu va mai fi lovit de Moartea a Doua.”</J>


text:
<pb/><J>Scrie această scrisoare îngerului bisericii din Pergam: „Mesajul de faţă vine din partea aceluia care mânuieşte sabia ascuţită, cu două tăişuri.</J>


text:
<J>Sunt pe deplin conştient de faptul că locuieşti în cetatea de scaun a Satanei, în centrul de închinăciune satanică; şi totuşi mi-ai rămas credincioasă, refuzând să te lepezi de mine, chiar când Antipa, martorul meu credincios, a fost martirizat printre voi de către adepţii înfocaţi ai Satanei.</J>


text:
<J>Şi totuşi am câteva lucruri împotriva ta. Tu îngădui în mijlocul tău pe unii care procedează la fel ca Balaam când l-a învăţat pe Balac să ducă poporul Israel de râpă, târându-l în păcate sexuale şi îndemnându-l să ia parte la ospeţe în cinstea idolilor.</J>


text:
<J>Da, aşa este, ai în mijlocul tău, nici mai mult, nici mai puţin, decât pe unii din aceşti discipoli ai lui Balaam.</J>


text:
<J>Să asculte oricine are urechi de auzit ce spune bisericilor Duhul: oricine biruieşte va mânca din mana ascunsă, din hrana cea tainică din cer; şi-i voi da fiecăruia o piatră albă şi pe acea piatră va fi săpat un nume pe care nu-l ştie decât cel care o primeşte.”</J>


text:
<pb/><J>Scrie această scrisoare îngerului bisericii din Tiatira: „Iată mesajul din partea Fiului lui Dumnezeu, ai cărui ochi sunt pătrunzători ca para focului şi ale cărui picioare strălucesc ca arama încinsă.</J>


text:
<J>Am cunoştinţă despre toate faptele tale bune – omenia ta faţă de cei săraci, darurile făcute lor şi felul cum îi îngrijeşti; de asemenea, cunosc dragostea, credinţa şi răbdarea ta şi văd cum progresezi mereu în toate aceste privinţe.</J>


text:
<J>Mai am însă ceva împotriva ta: tu îi permiţi femeii aceleia numită Izabela, care-şi zice proorocită, să-i înveţe pe slujitorii mei că nu e cine ştie ce fapt grav să comiţi păcate sexuale; ea îi îndeamnă să fie imorali şi să consume carne sacrificată în prealabil idolilor.</J>


text:
<J>Fii acum atent la ce-ţi spun: O voi lovi cu o suferinţă cumplită, care-o va doborî la pat, la un loc cu ceilalţi ucenici imorali ai ei, dacă nu se întorc iarăşi la mine, pocăindu-se de păcatul săvârşit cu ea;</J>


text:
<J>şi-i voi lovi copiii cu moartea. Şi toate bisericile vor cunoaşte că eu sunt acela care cercetează adânc străfundurile inimii şi minţii omeneşti; eu vă voi da fiecăruia din voi tot ce vi se cuvine, după merit.</J>


text:
<J>Cât vă priveşte pe voi ceilalţi din Tiatira care nu aţi urmat această învăţătură falsă („adevăruri mai adânci”, cum le numesc ei – de fapt, sunt adâncimile Satanei)</J>


text:
<J>Voi le veţi guverna cu un toiag de fier, aşa cum mi-a dat şi mie Tatăl autoritate să le conduc; ele vor fi sfărâmate ca un vas de lut din care nu mai rămân decât cioburi.</J>


text:
<J>Îngerului bisericii din Sardis scrie-i următoarea scrisoare: „Mesajul acesta ţi-l transmit din partea aceluia care are Duhul înşeptit al lui Dumnezeu şi cele şapte stele. Îţi cunosc reputaţia de biserică vie şi activă, însă acum eşti moartă.</J>


text:
<J>Trezeşte-te! Şi întăreşte puţinul rămas, fiindcă şi ce mai rămâne este pe moarte. Faptele tale nu sunt deloc drepte în ochii lui Dumnezeu.</J>


text:
<J>Întoarce-te la ceea ce ai auzit şi ai crezut de la început; ţine-te strâns de aceasta şi vino iarăşi la mine. Fiindcă, dacă nu, voi veni pe neaşteptate la tine, ca un hoţ, şi te voi pedepsi.</J>


text:
<J>Cu toate acestea, până şi acolo în Sardis sunt unii care nu şi-au mânjit hainele cu necurăţia lumii; ei vor păşi cu mine îmbrăcaţi în alb, pentru că sunt vrednici.</J>


text:
<J>Oricine biruieşte va fi înveşmântat în alb şi eu nu-i voi şterge numele din cartea vieţii, ci i-l voi rosti cu glas tare înaintea Tatălui meu şi a îngerilor săi, căci el este al meu.</J>


text:
<pb/><J>Scrie această scrisoare îngerului bisericii din Filadelfia: „Mesajul care urmează ţi l-a trimis cel sfânt şi adevărat, care are cheia lui David, cu care deschide şi nimeni nu mai poate închide, şi închide şi nimeni nu mai poate deschide.</J>


text:
<J>Te cunosc foarte bine; nu eşti puternică, dar ţi-ai dat silinţa să asculţi şi nu mi-ai tăgăduit numele. De aceea, ţi-am deschis o uşă pe care n-o poate închide nimeni.</J>


text:
<J>Reţine următoarele: îi voi forţa pe cei care sprijină cauzele Satanei, dându-se drept copiii mei (deşi mint, fiindcă nu sunt) să-ţi cadă la picioare şi să recunoscă faptul că eu pe voi vă iubesc.</J>


text:
<J>Fiindcă ai ascultat de mine cu răbdare, în ciuda persecuţiilor, eu te voi ocroti de epoca de mare năpastă şi ispitire, care se va abate asupra lumii, ca să-i pună la încercare pe toţi cei rămaşi în viaţă.</J>


text:
<J>Iată, eu vin curând! Păstrează puţina forţă de care dispui – pentru ca nimeni să nu-ţi ia cununa.</J>


text:
<J>Cât despre cel care biruie, voi face din el un stâlp în templul Dumnezeului meu; acolo va fi în afara oricărei primejdii şi nu va mai ieşi din el; voi scrie pe el numele Dumnezeului meu şi el va fi un cetăţean în oraşul Dumnezeului meu – noul Ierusalim, care se va coborî din cer de la Dumnezeul meu; şi va avea înscris pe el noul meu nume.</J>


text:
<pb/><J>Scrie următoarea scrisoare îngerului bisericii din Laodiceea: „Mesajul acesta vine din partea aceluia care rămâne neclintit, martorul adevărat şi credincios <i>a tot ce este, a fost ori va mai fi, în veci de veci</i>, sursa primară a creaţiei lui Dumnezeu:</J>


text:
<J>Tu zici: Sunt bogată şi am tot ce-mi doresc; nimic nu-mi mai lipseşte! Şi nu-ţi dai seama că, spiritualiceşte, eşti jalnică şi nenorocită, săracă, oarbă şi goală.</J>


text:
<J>Sfatul meu este să cumperi aur curat de la mine, aur purificat prin foc – şi numai după aceea vei fi cu adevărat bogată. Apoi, să cumperi de la mine veşminte albe, curate şi neîntinate, ca să-ţi acoperi goliciunea şi să nu-ţi mai fie ruşine; şi să-ţi procuri de la mine leacuri pentru ochi, ca să te vindeci şi să vezi iar.</J>


text:
<J>Eu îndrept şi pedepsesc mereu pe toţi aceia pe care îi iubesc; aşa că, trebuie să te pedepsesc, dacă nu te laşi de nepăsarea ta şi nu dobândeşti râvnă pentru lucrurile lui Dumnezeu.</J>


text:
<J>Iată, de cât timp stau la uşă şi bat întruna! Dacă îmi aude cineva chemarea şi deschide uşa, voi intra la el, mă voi bucura de părtăşia lui şi el de a mea.</J>


text:
<J>Tuturor acelora care înving le voi îngădui să ia loc alături de mine pe tronul meu, aşa cum mi-am ocupat şi eu locul cu tatăl meu pe tronul său, după ce am ieşit biruitor.</J>


text:
<pb/>Apoi am privit şi am văzut o uşă deschisă în cer şi aceeaşi voce pe care o auzisem mai înainte, ca un sunet puternic de trâmbiţă, mi-a vorbit, zicând: „Vino aici sus şi am să-ţi arăt ce trebuie să se întâmple în viitor!”


text:
Şi, în aceeaşi clipă m-am şi aflat cu duhul, acolo sus în cer şi am văzut – o, cât de slăvit era! – un tron pe care stătea cineva!


text:
Şi el emitea cascade de lumină, ca un diamant străfulgerător sau un rubin scânteietor, şi tronul său era înconjurat de un curcubeu cu strălucire de smarald.


text:
<pb/>De jur-împrejurul acestui tron erau alte douăzeci şi patru de tronuri mai mici, pe care şedeau douăzeci şi patru de bătrâni; toţi erau îmbrăcaţi în alb şi aveau pe cap cununi de aur.


text:
Din tron ţâşneau fulgere şi tunete, în care se puteau auzi glasuri. Drept în faţa acestui tron erau şapte lămpi aprinse care înfăţişează cele şapte Duhuri (sau: Duhul înşeptit) ale lui Dumnezeu trimise în toată lumea.


text:
În faţa lui se desfăşoară o mare strălucitoare, de cristal. Patru fiinţe, înzestrate şi-n faţă, şi-n spate cu ochi, stăteau în dreptul celor patru laturi ale tronului.


text:
Prima dintre aceste fiinţe vii avea forma unui leu; a doua semăna cu un bou; a treia purta chip de om; iar a patra avea formă de vultur, cu aripile desfăcute, ca pentru zbor.


text:
Fiecare din aceste fiinţe vii avea şase aripi şi partea centrală a aripilor lor era toată plină de ochi. Zi de zi, şi noapte de noapte, ele rosteau întruna: „Sfânt, sfânt, sfânt, Doamne, Dumnezeu Atotputernic – cel care a fost, este şi va veni.”


text:
<pb/>Şi când fiinţele îl slăvesc, îl cinstesc şi îi mulţumesc celui care stă pe tron, care trăieşte în vecii vecilor,


text:
cei douăzeci şi patru de bătrâni cad cu faţa la pământ înaintea lui şi i se închină, celui veşnic viu, aruncându-şi cununile înaintea lui şi cântând:


text:
„O, Doamne, tu eşti vrednic să primeşti glorie, o-noare şi putere, căci tu ai creat toate lucrurile. Prin voinţa ta au fost ele create şi îşi au fiinţa.”


text:
<pb/>Şi am văzut un sul în mâna dreaptă a unuia care şedea pe tron, şi sulul era scris şi pe dinăuntru, şi pe dinafară, fiind pecetluit cu şapte sigilii.


text:
<pb/>Un înger măreţ cu voce puternică striga această întrebare: „Cine este vrednic să rupă peceţile acestui sul şi să-l desfăşoare?”


text:
Dar nimeni de pe întreg cuprinsul cerului sau al pământului ori dintre morţi nu a putut să-l deschidă şi să-l citească.


text:
Dar unul din cei douăzeci şi patru de bătrâni mi-a zis: „Nu mai plânge! Căci iată! Leul din tribul lui Iuda, rădăcina lui David, a cucerit şi s-a dovedit vrednic să deschidă sulul şi să-i rupă cele şapte peceţi,”


text:
<pb/>Am privit şi iată că înaintea celor douăzeci şi patru de bătrâni stătea un Miel, în faţa tronului şi a fiinţelor, şi Mielul avea răni care îi pricinuiseră cândva moartea. El avea şapte coarne şi şapte ochi, care reprezintă Duhul înşeptit al lui Dumnezeu, trimis în toate colţurile lumii.


text:
<pb/>Şi când a luat sulul, cei douăzeci şi patru de bătrâni au căzut cu faţa la pământ înaintea Mielului, fiecare din ei având o harpă şi flacoane de aur umplute cu tămâie – adică rugăciunile poporului lui Dumnezeu.


text:
Ei îi cântau o cântare nouă cu următoarele cuvinte: „Vrednic eşti tu să iei sulul, să-i rupi peceţile şi să-l desfaci; căci tu ai fost înjunghiat şi sângele tău a răscumpărat oameni din toate naţiunile ca daruri închinate lui Dumnezeu.


text:
Şi i-ai adunat într-o Împărăţie şi i-ai făcut preoţi ai Dumnezeului nostru; ei vor domni pe pământ.”


text:
Apoi, în viziunea mea, am auzit cântarea milioanelor de îngeri ce înconjurau tronul, fiinţele acelea şi bătrânii:


text:
„Vrednic este Mielul! – cântau ei cu voce tare – Mielul a fost înjunghiat. El este vrednic să primească puterea şi bogăţia, înţelepciunea, tăria şi onoarea, slava şi lauda.”


text:
Şi atunci i-am auzit pe toţi cei din cer şi de pe pământ, şi pe morţii de sub pământ şi din mare exclamând: „Binecuvântarea, onoarea, gloria şi puterea sunt ale celui care stă pe tron şi ale Mielului, în veci de veci.”


text:
Şi cele patru fiinţe ziceau întruna: „Amin!” Iar cei douăzeci şi patru de bătrâni au căzut cu faţa la pământ şi i se închinau.


text:
<pb/>În timp ce priveam eu, Mielul a rupt prima pecete şi a început să desfăşoare sulul. Atunci una din cele patru fiinţe a rostit cu voce ca de tunet: „Vino!”


text:
M-am uitat şi iată că în faţa mea se afla un cal alb. Călăreţul său purta un arc şi i s-a aşezat pe cap o cunună; el a pornit vijelios pe cal, să învingă în multe bătălii şi să câştige războiul.


text:
<pb/>Apoi a desfăcut sulul până la cea de a doua pecete, pe care a rupt-o, de asemenea. Şi am auzit-o pe a doua fiinţă vie zicând: „Vino!”


text:
De data aceasta a ieşit un cal roşu. Călăreţului său i s-a dat o sabie lungă şi puterea să alunge pacea şi să aducă anarhie pe pământ; pretutindeni au izbucnit război şi ucideri.


text:
<pb/>După ce a rupt a treia pecete, am auzit-o pe fiinţa a treia zicând: „Vino!” Şi am văzut un cal negru, al cărui călăreţ ţinea în mâna o cumpănă.


text:
Şi o voce din rândul celor patru fiinţe zicea: „O pâine pentru plata unei zile de muncă ori un kilogram de faină de orz, dar nu există nici ulei de măsline, nici vin.”


text:
Şi, de data aceasta, am văzut un cal galben, al cărui călăreţ se numea Moartea. Şi după el venea un alt cal care se numea Hades. Li s-a dat în stăpânire o pătrime din pământ, ca să ucidă cu război, foamete, boli şi animale sălbatice.


text:
<pb/>Şi când a rupt pecetea a cincea, am văzut un altar alb şi sub el toate sufletele celor care muriseră ca martiri fiindcă predicaseră Cuvântul lui Dumnezeu şi fiindcă aduseseră mărturii cinstite.


text:
Ei strigau către Domnul şi ziceau: „O, Stăpâne Doamne, Sfânt şi Adevărat, cât mai este până când ai să judeci oamenii pământului pentru ceea ce ne-au făcut? Când ai să te răzbuni pentru sângele nostru pe locuitorii pământului?”


text:
Li s-a dat fiecăruia câte o mantie albă şi li s-a spus să mai aştepte puţin, până când şi fraţii lor, robi ca şi ei ai lui Isus, vor fi fost martirizaţi pe pământ şi li se vor fi alăturat.


text:
<pb/>Am privit cum a rupt el pecetea a şasea şi îndată s-a produs un mare cutremur de pământ; soarele s-a întunecat ca un veşmânt de doliu şi luna s-a făcut roşie ca sângele.


text:
Apoi, nu ştiu cum s-a făcut, că parcă stelele cerului au început să cadă pe pământ, ca smochinele verzi doborâte din pom de vântul puternic.


text:
Şi cerurile înstelate au dispărut cum se strânge un sul; şi fiecare munte şi insulă s-au cutremurat şi s-au mutat de la loc.


text:
Regii pământului, conducătorii lumii şi oamenii bogaţi, comandanţii militari şi toţi ceilalţi oameni, mari şi mici, robi sau liberi, s-au ascuns în peşterile şi stâncile munţilor


text:
şi le-au strigat munţilor să îi strivească sub ei. „Cădeţi peste noi,” se rugau ei, „şi ascundeţi-ne de faţa aceluia care stă pe tron, şi de mânia Mielului,


text:
<pb/>Apoi am văzut patru îngeri stând la cele patru colţuri ale pământului, ţinând în loc cele patru vânturi, să nu mai sufle, astfel că nici o frunză nu mai foşnea în copaci, iar oceanul s-a făcut neted ca oglinda.


text:
Şi am văzut un alt înger care venea de la răsărit şi aducea cu el marele sigiliu al Dumnezeului celui Viu. Şi el le-a strigat celor patru îngeri cărora li se dăduse putere să vatăme pământul şi marea:


text:
„Staţi pe loc! Să nu faceţi încă nimic – să nu loviţi nici pământul, nici marea, nici copacii – până voi fi pus sigiliul lui Dumnezeu pe frunţile slujitorilor săi.”


text:
Dar câţi au primit semnul acesta? Am auzit numărul – erau 144.000, luaţi din toate seminţiile lui Israel, după cum urmează:


text:
<pb/>După asta, am văzut o mulţime uriaşă de oameni, atât de mare încât nu se putea număra, din toate popoarele şi provinciile, de toate limbile, care stăteau înaintea tronului şi în faţa Mielului, îmbrăcaţi în alb, cu ramuri de palmier în mâini.


text:
Şi ei strigau cu glas tare: „Mântuirea vine de la Dumnezeul nostru, care sade pe Tron, şi de la Miel.”


text:
Şi iată că toţi îngerii au făcut cerc în jurul tronului şi împrejurul bătrânilor şi al celor patru fiinţe, căzând cu faţa la pământ înaintea tronului şi închinându-se lui Dumnezeu.


text:
„Amin!” ziceau ei. „Lauda şi gloria, înţelepciunea şi mulţumirea, onoarea, puterea şi tăria să fie, toate, ale Dumnezeului nostru, în veci de veci. Amin!”


text:
Atunci unul dintre bătrâni m-a întrebat: „Cine sunt aceştia, îmbrăcaţi în haine albe, şi de unde vin ei?”


text:
„Domnul meu, tu ştii”, am răspuns eu. „Spune-mi te rog şi mie!” Aceştia sunt cei care vin din marea strâmtoare, mi-a răspuns el. Ei şi-au spălat hainele şi le-au albit în sângele Mielului.


text:
De aceea, se găsesc acum în faţa tronului lui Dumnezeu, slujindu-l zi şi noapte în templul său. Cel care stă pe tron îi va adăposti;


text:
ei nu vor mai fi flămânzi niciodată şi nici nu le va mai fi sete şi vor fi ocrotiţi de arşiţa soarelui.


text:
Căci Mielul care stă în faţa tronului îi va hrăni, va fi păstorul lor şi-i va duce la izvoarele apei vieţii. Şi Dumnezeu le va şterge lacrimile toate din ochi.”


text:
<pb/>Când a rupt Mielul pecetea a şaptea, s-a făcut tăcere pe tot cuprinsul cerului, timp de vreo jumătate de oră.


text:
Şi i-am văzut pe cei şapte îngeri care stăteau în picioare înaintea lui Dumnezeu. Lor li s-au dat şapte trâmbiţe.


text:
Apoi, a venit un alt înger cu o cădelniţă de aur şi s-a oprit la altar; şi i s-a dat o mare cantitate de tămâie pe care s-o combine cu rugăciunile copiilor lui Dumnezeu şi s-o aducă apoi ca jertfă pe altarul de aur din faţa tronului.


text:
Şi mireasma amestecului de tămâie şi rugăciuni s-a suit de pe altarul pe care le turnase îngerul până sus la Dumnezeu.


text:
Apoi îngerul a umplut cădelniţa cu foc de pe altar şi a aruncat-o pe pământ; şi tunetul bubuia iar fulgerul cădea şi s-a produs un cutremur de pământ îngrozitor.


text:
<pb/>A sunat primul înger din trtmbiţă, şi asupra pământului s-a abătut grindină şi foc amestecate cu sânge. O treime din pământ a luat foc, aşa încât, a treia parte din pomi au ars, împreună cu iarba verde.


text:
<pb/>Apoi a sunat al doilea înger din trâmbiţă şi ceva care părea a fi un munte uriaş aprins a fost aruncat în mare şi a distrus o treime din toate corăbiile;


text:
<pb/>A sunat îngerul al treilea şi o stea mare de foc a căzut din cer peste a treia parte din râuri şi izvoare.


text:
Steaua se numea „Amărăciune”, întrucât a otrăvit o treime din toate apele de pe pământ şi au murit mulţi oameni.


text:
<pb/>A sunat şi îngerul al patrulea din trâmbiţă şi numaidecât o treime din soare şi o treime din lună şi stele s-au întunecat şi au fost nimicite, aşa încât lumina zilei a fost redusă cu o treime iar noaptea a devenit şi mai întunecată.


text:
Cum priveam aşa, am văzut un vultur singuratic zburând pe ceruri şi strigând cât putea de tare: „Vai, vai, vai de oamenii pământului din pricina grozăviilor care se vor întâmpla de îndată ce vor suna din trâmbiţe ceilalţi trei îngeri care au mai rămas.”


text:
<pb/>Apoi a sunat al cincilea înger din trâmbiţă sa şi am văzut pe unul care a căzut din cer pe pământ şi i s-a dat cheia gropii fără fund.


text:
Când a deschis-o, a răbufnit din ea un fum gros, ca dintr-o sobă uriaşă, şi soarele împreună cu aerul s-au înnegrit de fum.


text:
Apoi au ieşit din fum nişte lăcuste care s-au îndreptat asupra pământului şi au căpătat puterea să înţepe ca scorpionii.


text:
Dar li s-a spus să nu vatăme iarba, nici plantele, nici arborii, ci să se năpustească doar asupra acelor oameni care nu posedă semnul lui Dumnezeu pe frunte.


text:
Aveau ordine să nu-i omoare, ci doar să-i tortureze cinci luni de zile, cu acea agonie pricinuită de înţepăturile scorpionului.


text:
În zilele acelea, oamenii vor încerca să se sinucidă dar va fi în zadar, fiindcă moartea nu va veni. Vor dori din suflet să moară, dar moartea, pur şi simplu, va fugi de ei!


text:
Lăcustele păreau nişte cai îmbrăcaţi în zale, gata de luptă. Pe cap aveau ca nişte cununi de aur şi feţele le erau ca de om.


text:
Purtau platoşe făcute parcă din fier şi vuietul aripilor lor era al carelor şi al cailor în bătălie.


text:
Regele lor era îngerul abisului, care în ebraică se numeşte Abadon iar în greacă Apolion (adică Nimicitorul).


text:
<pb/>A sunat şi al şaselea înger din trâmbiţă şi am auzit un glas dinăuntrul celor patru coarne ale altarului de aur ce stă în faţa tronului lui Dumnezeu,


text:
care i-a spus îngerului al şaselea: „Eliberează-i pe cei patru demoni mari, ţinuţi legaţi la marele fluviu Eufrat.”


text:
Ei fuseseră pregătiţi pentru anul acela, luna, ziua şi ceasul respectiv, şi acum au fost dezlegaţi să ucidă o treime din toată omenirea.


text:
Ei mergeau în fruntea unei armate de 200 de milioane de războinici – am aflat cifra aceasta dintr-un anunţ pe care l-am auzit atunci.


text:
În vedenia mea, am văzut cum li se răspândesc caii peste tot; călăreţii purtau platoşe de fier înroşit, deşi unele erau de albastrul cerului iar altele erau galbene.


text:
Capetele cailor semănau foarte mult cu ale leilor şi din gurile lor ţâşnea fum, foc şi pucioasă aprinsă, şi au ucis o treime din toţi oamenii.


text:
Puterea lor de ucidere nu stătea doar în gură, ci şi în cozile lor, fiindcă ele se asemănau cu nişte capete de şarpe, cu care izbeau şi muşcau, producând răni fatale.


text:
Dar oamenii rămaşi în viaţă după aceste calamităţi tot n-au voit să se închine lui Dumnezeu! N-au voit nicidecum să se lase de închinarea la idoli sau să renunţe la idolii lor făcuţi din aur şi argint, aramă, piatră şi lemn, care nici nu văd, nici nu aud, şi nici nu umblă.


text:
De asemenea, n-au vrut să se pocăiască de toate crimele şi vrăjitoria lor, de imoralitatea şi hoţia lor.


text:
<pb/>Atunci am văzut un alt înger puternic coborându-se din cer, învăluit de un nor şi având deasupra capului un curcubeu; faţa îi strălucea ca soarele iar picioarele îi scăpărau ca focul.


text:
Şi în mână ţinea desfăcut un sul mic. Şi-a pus piciorul drept în mare iar stângul şi l-a aşezat pe pământ


text:
Tocmai mă pregăteam să notez ce-au spus tunetele, când am auzit din cer un glas care mi-a zis: „Să nu faci asta. Cuvintele lor nu trebuie să fie destăinuite.”


text:
şi a jurat pe Cel care trăieşte în vecii vecilor, care a creat cerul şi tot ce se află în el şi pământul cu tot ce conţine acesta şi marea cu toate ale ei, că nu va mai fi nici o întârziere,


text:
ci, când va suna îngerul al şaptelea din trâmbiţă, se va împlini planul de nepătruns al lui Dumnezeu, ce fusese ţinut ascuns veacuri de-a rândul, încă de la anunţarea sa de către robii săi, profeţii.


text:
Apoi vocea din cer mi-a vorbit din nou, zicându-mi: „Du-te şi ia sulul desfăcut de la îngerul falnic care stă în picioare pe mare şi pe uscat.”


text:
Astfel, m-am apropiat şi l-am rugat să-mi dea sulul. „Poftim! Ia-l şi mănâncă-l!” mi-a zis el. „La început, va avea gust de miere, dar când îl vei înghiţi, vei simţi o senzaţie de acru în stomac!”


text:
Aşadar, i l-am luat din mână şi l-am mâncat. Într-adevăr, aşa cum mi s-a spus, l-am simţit dulce în gură dar, după ce l-am înghiţit, m-a durut stomacul.


text:
<pb/>După aceea, mi s-a dat o vergea de măsurat şi mi s-a spus să mă duc să măsor Templul lui Dumnezeu, inclusiv curtea interioară unde se află altarul, şi să număr credincioşii.


text:
„Curtea exterioară însă să n-o masori”, mi s-a spus, „fiindcă ea a fost predată naţiunilor. Ele vor călca în picioare Cetatea Sfântă timp de patruzeci şi două de luni.


text:
<pb/>Şi eu le voi da putere celor doi martori ai mei să proorocească 1.260 de zile îmbrăcaţi în pânză de sac.”


text:
<pb/>Martorii aceştia sunt cei doi măslini şi cele două sfeşnice care stau înaintea Dumnezeului întregului pământ.


text:
Ei au putere să închidă zăgazurile cerului, ca să nu mai plouă deloc în timpul celor trei ani şi jumătate cât vor prooroci ei, şi să prefacă apele curgătoare şi oceanele în sânge, precum şi puterea de a abate asupra pământului tot soiul de plăgi, ori de câte ori doresc.


text:
<pb/>Când îşi vor încheia cei trei ani şi jumătate de mărturie solemnă, tiranul care va ieşi din groapa fără fund va declara război împotriva lor şi-i va birui, omorându-i apoi;


text:
timp de trei zile şi jumătate, trupurile lor neînsufleţite vor fi expuse privirilor, pe străzile marelui oraş „Sodoma” şi „Egipt”) – adică, tocmai acolo unde fusese răstignit Domnul lor.


text:
Timp de trei zile şi jumătate oameni din toate popoarele, triburile, limbile şi naţiunile pământului vor privi trupurile lor neînsufleţite şi vor refuza să-i îngroape.


text:
Şi va avea loc o sărbătoare mondială – oamenii de pretutindeni se vor bucura şi-şi vor face unii altora cadouri, dând petreceri în cinstea morţii celor doi profeţi care-i chinuiseră atât de mult.


text:
<pb/>Dar, după trei zile şi jumătate, duhul de viaţă de la Dumnezeu va intra în ei şi se vor scula. Va intra în toţi o mare spaimă.


text:
După aceea, se va auzi strigătul puternic al unei voci din cer, glăsuind astfel: „Veniţi aici sus!” Şi ei se vor înălţa la cer pe un nor, sub privirile duşmanilor lor.


text:
În aceeaşi oră se va produce un cutremur îngrozitor de pământ, care va dărâma a zecea parte din oraş, lăsând în urmă 7.000 de morţi. Atunci toţi cei rămaşi în viaţă, de groază, îl vor slăvi pe Dumnezeul cerului.


text:
<pb/>Deoarece, chiar atunci îngerul al şaptelea a sunat din trâmbiţă şi s-au auzit îndată nişte voci din cer care strigau: „Împărăţia acestei lumi este acum a Domnului nostru şi a Cristosului său; şi el va domni în veci de veci.”


text:
Şi cei douăzeci şi patru de bătrâni care stau pe tronuri înaintea lui Dumnezeu s-au aruncat cu faţa la pământ, în semn de închinare, zicând:


text:
„Îţi mulţumim, Doamne, Dumnezeule Atotputernic, care eşti, ai fost şi acum ţi-ai preluat măreaţa ta putere şi ai început să domneşti.


text:
Popoarele s-au mâniat pe tine, dar acum a venit rândul tău să te mânii pe ele. E timpul să judeci pe morţi şi să-ţi răsplăteşti slujitorii – profeţii şi oamenii de rând, pe toţi cei care se tem de numele tău, mari şi mici – şi să-i distrugi pe aceia care au făcut să vină nimicirea pe pământ.”


text:
Apoi, în cer s-a deschis Templul lui Dumnezeu şi înăuntru s-a văzut chivotul legământului său. Cerul era brăzdat de fulgere şi tunete asurzitoare. A urmat, apoi, o mare furtună cu grindină şi lumea a fost zguduită de un cutremur de pământ înfiorător.


text:
<pb/>Apoi în cer şi-a făcut apariţia un măreţ alai sărbătoresc, ca o întruchipare a lucrurilor viitoare. Am văzut o femeie învăluită în lumină având sub picioare luna şi pe cap o cunună formată din douăsprezece stele.


text:
Cu coada trăgea după el o treime din stele, pe care le-a azvârlit apoi pe pământ. S-a oprit în faţa femeii, care sta să nască, pentru a-i înghiţi deîndată pruncul!


text:
Ea a născut un băiat care urma să cârmuiască toate naţiunile cu o mână de fier. Copilul a fost răpit la Dumnezeu şi la tronul său.


text:
<pb/>Apoi a fost război în cer; Mihail împreună cu îngerii aflaţi sub comanda lui s-au luptat cu balaurul şi cu oştirea lui de îngeri căzuţi.


text:
Balaurul acesta mare, care nu e altul decât Şarpele din vechime numit şi Diavolul ori Satan, cel care înşală întreaga lume, a fost azvârlit pe pământ cu toată armata sa.


text:
Apoi am auzit un glas puternic, ce străbătea cerurile de la un capăt la altul şi zicea: în sfârşit s-a întâmplat! Iată în fine mântuirea lui Dumnezeu, puterea şi cârmuirea sa şi autoritatea Cristosului său; căci Pârâşul fraţilor noştri, care îi acuza zi şi noapte înaintea lui Dumnezeu, a fost aruncat din cer jos pe pământ.


text:
Ei l-au învins prin sângele Mielului şi prin mărturia lor, fiindcă nu şi-au iubit propria viaţă, ci şi-au dat-o pentru el.


text:
Strigaţi de bucurie, voi cerurilor! şi voi, cetăţeni ai cerului, săltaţi de bucurie şi fericire! Cât despre voi, oamenii lumii, vai şi amar de voi, căci Diavolul s-a coborât la voi spumegând de mânie, ştiind că nu mai are decât foarte puţin timp.”


text:
Dar ea a primit două aripi ca acelea ale unui vultur măreţ, cu care să zboare la locul ce i se pregătise în pustiu unde avea să fie îngrijită şi apărată de furia Şarpelui – de Balaur – timp de trei ani şi jumătate.


text:
Atunci, Balaurul înfuriat a pornit la atac împotriva celorlalţi copii ai ei – împotriva tuturor acelora care păzesc poruncile lui Dumnezeu şi mărturisesc că sunt ai lui Isus. El s-a oprit pe ţărmul oceanului şi a rămas acolo în aşteptare.


text:
<pb/>Apoi, în vedenia mea, am văzut o fiară ieşind din mare. Avea şapte capete şi zece coarne, pe care erau zece coroane. Şi pe fiecare cap erau scrise nume de ocară ce constituiau, fiecare, o sfidare şi o insultă la adresa lui Dumnezeu.


text:
Fiara pe care am văzut-o semăna cu un leopard însă avea labe de urs şi gură de leu. Şi Balaurul i-a dat fiarei puterea sa, împreună cu tronul şi o mare autoritate.


text:
Am văzut că unul din capetele sale avea o rană incurabilă – totuşi rana aceasta fatală s-a vindecat. Lumea întreagă a rămas înmărmurită în faţa acestei minuni şi a mers după fiară, cuprinsă de veneraţie.


text:
Oamenii s-au închinat balaurului, fiindcă acesta i-a dat atâta putere, şi s-au închinat şi fiarei, zicând: „Cine este asemenea fiarei şi cine poate să se măsoare cu ea în luptă?”


text:
Atunci i s-a dat fiarei o gură să rostească cuvinte pline de semeţie şi hule şi să-şi exercite autoritatea timp de patruzeci şi două de luni.


text:
Şi şi-a deschis gura în hule împotriva lui Dumnezeu, ca să hulească numele lui şi locuinţa lui şi pe cei ce locuiesc în cer.


text:
Şi i s-a dat să facă război cu sfinţii şi să-i biruiască. Şi i s-a dat stăpânire peste orice seminţie şi popor şi limbă şi neam.


text:
Şi toţi locuitorii pământului, al căror nume nu sunt scrise, de la întemeierea lumii, în cartea vieţii Mielului cel înjunghiat, se vor închina fiarei.


text:
Oricine urmează să meargă în robie, în robie va merge. Oricine urmează să fie omorât cu sabia, cu sabia va fi omorât. Asta necesită răbdare şi credin-cioşie din partea sfinţilor.


text:
<pb/>Apoi am văzut un alt animal ciudat, ieşind, de data aceasta, din pământ, cu două corniţe ca de miel însă cu o voce înfricoşătoare, asemănătoare Balaurului.


text:
El a exercitat întreaga autoritate a fiarei căreia i se vindecase rana, şi a obligat pe toată lumea să se închine acesteia.


text:
El a făcut minuni nemaipomenite, cum ar fi coborârea focului din cer pe pământ în faţa ochilor tuturor.


text:
Prin aceste miracole reuşea să amăgească pe toţi locuitorii pământului. Putea face aceste lucruri extraordinare ori de câte ori era de faţă fiara să-l urmărească. Şi a poruncit oamenilor din întreaga lume să-i facă o mare statuie primei fiare ce fusese rănită de moarte şi totuşi trăise.


text:
I s-a îngăduit să dea suflare acestei statui, şi chiar s-o facă să vorbească. Apoi statuia a ordonat să fie omorât oricine refuză să i se închine.


text:
El a poruncit ca toţi oamenii, mic şi mare, bogat şi sărac, sclav sau liber – să fie tatuaţi cu un semn anumit pe mâna dreaptă ori pe frunte.


text:
Şi nimeni nu putea obţine nici o slujbă şi nu putea cumpăra în nici un magazin fără permisul conferit de acel semn, care consta fie din numele fiarei, fie dintr-o cifră ce reprezenta forma codificată a acestui nume.


text:
Iată o enigmă care se cere rezolvată cu chibzuinţă profundă. Fie ca cei ce sunt în stare, să traducă acest cod: valorile numerice ale literelor numelui său adunate dau 666.


text:
<pb/>Apoi am văzut un Miel, stând în picioare pe Muntele Sion din Ierusalim, şi împreună cu el erau 144.000 de persoane ce purtau scrise pe frunţi numele lui şi numele Tatălui său.


text:
Şi am auzit din cer un sunet asemenea vuietului unei cascade uriaşe ori bubuiturilor unui tunet. Era cântarea unui cor acompaniat de harpe.


text:
Corul acesta extraordinar, de 144.000 de voci, cânta o melodie nouă, neasemuit de frumoasă, în faţa tronului lui Dumnezeu şi înaintea celor douăzeci şi patru de bătrâni; şi nimeni nu era în stare să cânte această cântare, în afară de cei 144.000, care fuseseră răscumpăraţi de pe pământ.


text:
Căci ei sunt neîntinaţi spiritualiceşte, având puritatea unei fecioare şi-l urmează pe Miel oriunde merge. Ei au fost cumpăraţi cu un preţ mare din mijlocul oamenilor de pe pământ, ca o ofrandă sfinţită adusă lui Dumnezeu şi Mielului.


text:
<pb/>Şi am văzut un alt înger, străbătând cerurile în zbor şi ducând cu el eterna evanghelie ca s-o vestească celor de pe pământ – la fiecare neam, trib, limbă şi popor.


text:
„Temeţi-vă de Dumnezeu”, striga el, „şi proslăviţi-i măreţia, căci a sosit timpul ca el să fie Judecătorul, închinaţi-vă aceluia care a făcut cerul şi pământul, marea şi toate izvoarele ei.”


text:
Apoi, el a fost urmat în cer de un alt înger, care zicea: „A căzut Babilonul, cetatea cea mare, fiindcă ea era seducătoarea naţiunilor lumii, şi le făcea să soarbă împreună cu ea din vinul cumplitelor sale necurăţenii şi păcate.”


text:
<pb/>Apoi au fost urmaţi de un al treilea înger, care striga: „Oricine se închină fiarei ieşite din mare şi statuii ei, primind semnul ei pe mână sau pe frunte,


text:
trebuie să bea vinul mâniei lui Dumnezeu. Şi ei vor fi chinuiţi cu foc şi cu pucioasă aprinsă, în prezenţa sfinţilor săi îngeri şi a Mielului.


text:
Fumul caznelor lor se va ridica în veci de veci şi nu vor cunoaşte alinare nici ziua, nici noaptea, fiindcă s-au închinat fiarei şi statuii sale şi au fost tatuaţi cu codul numelui ei.


text:
Fie ca aceasta să constituie o încurajare pentru copiii lui Dumnezeu, ca ei să îndure răbdători toate încercările şi persecuţiile care vin, fiindcă sunt sfinţii lui care rămân neclintiţi până la sfârşit, în ascultarea poruncilor sale şi în încrederea lor în Isus.”


text:
Şi am auzit în ceruri, deasupra mea, o voce, care zicea: „Binecuvântaţi sunt morţii care mor de-acum în Domnul. Da, aşa e, zice Duhul, binecuvântaţi, cu adevărat, sunt aceştia, fiindcă acum ei se vor odihni după toată truda şi încercările prin care au trecut; căci faptele lor bune îi vor urma în cer!”


text:
<pb/>Apoi scena s-a schimbat şi am văzut un nor alb, pe care şedea cineva semănând cu cel ce fusese numit „Fiul omului.” Pe cap el purta o coroană de aur masiv şi în mână ţinea o seceră ascuţită.


text:
După asta, a ieşit un înger din templu şi i-a strigat astfel: „Pune secera la lucru, fiindcă a venit timpul să seceri; s-a copt recolta pe pământ.”


text:
Tocmai atunci îngerul care are putere să distrugă lumea cu foc i-a strigat îngerului cu secera: „Treci la acţiune cu secera ta şi retează cu ea ciorchinii de struguri de pe viţa de vie a pământului, fiindcă sunt copţi, numai buni de judecată.”


text:
Astfel, îngerul şi-a rotit secera pe pământ şi a încărcat strugurii în teascul cel mare al mâniei lui Dumnezeu.


text:
Şi strugurii au fost zdrobiţi sub picioare în teascul din afara oraşului şi au curs şuvoaie de sânge, pe o distanţă de 300 kilometri, cu o înălţime ce ajungea până la zăbala unui cal.


text:
<pb/>Şi am văzut în cer un alt alai măreţ ce înfăţişa lucrurile ce aveau să urmeze: şapte îngeri au fost desemnaţi să aducă pe pământ cele şapte plăgi finale – şi abia atunci se va sflrşi, în cele din urmă, mânia lui Dumnezeu.


text:
Înaintea mea se întindea ceva care părea a fi un ocean de foc şi sticlă pe care stăteau toţi aceia care biruiseră fiara, chipul ei, semnul şi numărul ei. Toţi ţineau în mână harpe ale lui Dumnezeu,


text:
şi cântau cântarea lui Moise, robul lui Dumnezeu, şi cântarea Mielului: „Mari şi minunate sunt faptele tale, Doamne, Dumnezeule Atotputernic! Drepte şi adevărate sunt căile tale, o, Rege al veacurilor.


text:
Cine este acela care nu se va teme de tine, o, Doamne, şi nu-ţi va proslăvi numele? Căci singur tu eşti Sfânt. Toate naţiunile vor veni înaintea ta să se închine, pentru că faptele tale neprihănite au fost acum arătate.”


text:
Cei şapte îngeri desemnaţi să-şi verse cele şapte urgii au ieşit din templu, îmbrăcaţi în în curat, de un alb strălucitor, şi încinşi peste piept cu eşarfe de aur.


text:
Şi una din cele patru fiinţe vii i-a dat fiecăruia din ei câte o cupă de aur, plină cu mânia cumplită a Dumnezeului care trăieşte, în veci de veci.


text:
Templul s-a umplut de fum din cauza gloriei şi puterii sale; şi n-a putut intra nimeni, până când au terminat îngerii de vărsat cele şapte urgii.


text:
<pb/>Şi am auzit o voce impunătoare, strigând din templu către cei şapte îngeri: „Porniţi acum la drum şi goliţi cele şapte potire cu mânia lui Dumnezeu pe pământ.”


text:
Aşadar, ieşi din templu cel dintâi înger şi vărsă potirul deasupra pământului şi toţi oamenii care purtau semnul Făpturii şi se închinau statuii sale fură îndată năpădiţi de răni respingătoare şi dureroase.


text:
<pb/>Turnă şi cel de-al doilea înger potirul asupra oceanelor şi ele se făcură ca sângele apos al unui om mort; şi tot ce avea viaţă muri.


text:
<pb/>Apoi goli şi îngerul al treilea potirul deasupra tuturor apelor curgătoare şi acestea se prefăcură în sânge.


text:
Şi l-am auzit pe îngerul acesta al apelor, zicând cu glas tare: „Drept eşti să trimiţi această judecată, o, Sfântule, care eşti şi ai fost,


text:
fiindcă sfinţii şi profeţii tăi au murit ca martiri şi sângele lor a fost vărsat pe pământ; şi acum şi tu ai vărsat sângele acelora care i-au omorât. Aceasta e răsplata care li se cuvine.”


text:
Şi am auzit pe îngerul de la altar zicând: „Da, Doamne, Dumnezeule Atotputernic, pedepsele tale sunt drepte şi adevărate.”


text:
<pb/>Apoi şi-a vărsat şi îngerul al patrulea potirul asupra Soarelui, făcându-l să-i pârjolească pe oameni cu focul său.


text:
Toată lumea s-a ales cu arsuri de pe urma acestui val de căldură şi au blestemat cu toţii numele lui Dumnezeu care a trimis aceste urgii – tot nu s-au pocăit şi nu i-au dat slavă.


text:
<pb/>Apoi şi-a turnat îngerul al cincilea potirul peste tronul fiarei ieşite din mare, şi regatul ei a fost cufundat în întuneric. Iar supuşii ei şi-au muşcat limba de durere


text:
şi au blestemat pe Dumnezeul cerului, din pricina chinurilor şi suferinţelor îndurate, şi tot n-au voit să se pocăiască pentru faptele lor rele.


text:
<pb/>Al şaselea înger şi-a turnat apoi potirul asupra marelui fluviu Eufrat şi acesta a secat numaidecât, aşa încât regii de la răsărit au putut trece nestingheriţi spre apus cu trupele lor.


text:
Şi am văzut duhurile rele deghizate în broaşte, sărind afară din gura balaurului, a făpturii şi a proorocului ei mincinos.


text:
Demonii aceştia cu puteri miraculoase au discutat cu toţi conducătorii lumii, adunându-i pe toţi laolaltă ca să lupte împotriva Domnului, în acea măreaţă zi viitoare a Judecăţii lui Dumnezeu, Atotputernicul.


text:
<J>„Luaţi seama: Eu voi veni ca un hoţ, când nici nu vă aşteptaţi! Binecuvântaţi sunt toţi aceia care mă aşteaptă, care îşi ţin mantiile la îndemână şi nu vor fi nevoiţi să umble goi şi să le fie ruşine.”</J>


text:
Şi au adunat toate armatele lumii lângă o localitate numită în ebraică Armaghedon – adică muntele lui Meghido.


text:
<pb/>Apoi şi-a turnat şi îngerul al şaptelea potirul, în văzduh; şi de la tronul templului din cer s-a auzit un puternic strigăt, care zicea aşa: „S-a isprăvit!”


text:
Atunci a bubuit tunetul şi cerul a fost brăzdat de fulgere; şi s-a produs un năpraznic cutremur de pământ, a cărui tărie nu avea precedent în toată istoria omenirii.


text:
Marea cetate a „Babilonului” s-a scindat în trei părţi şi oraşele din lumea întreagă s-au prefăcut în mormane de moloz; şi astfel în gândurile lui Dumnezeu s-au amintit toate păcatele „Babilonului” şi el a fost pedepsit până ce s-a scurs ultima picătură de mânie din cupa cu vin a înfricoşătoarei sale furii.


text:
şi a căzut din cer o furtună nemaipomenită de grindină; au căzut din cer pietre de grindină cântărind fiecare câte 50 de kilograme peste oamenii de jos, care l-au blestemat pe Dumnezeu pentru crâncenul potop de grindină.


text:
<pb/>Unul din cei şapte îngeri care au turnat urgiile pe pământ s-a apropiat şi a intrat în vorbă cu mine. „Vino cu mine”, mi-a zis el, „şi-ţi voi arăta ce are să se întâmple cu prostituata aceea notorie care şade pe mulţimea de ape ale lumii.


text:
Regii lumii au avut raporturi imorale cu ea şi oamenii lumii au fost îmbătaţi cu vinul desfrânării sale.”


text:
Aşadar, îngerul m-a dus cu duhul în pustiu. Acolo am văzut o femeie, aşezată pe un animal stacojiu cu şapte capete şi zece coarne, toate acoperite de inscripţii insultătoare la adresa lui Dumnezeu.


text:
Femeia purta îmbrăcăminte de culoare purpurie şi stacojie, bijuterii alese, din aur, pietre preţioase şi perle iar în mână ţinea un pocal de aur, plin de obscenităţi.


text:
Purta pe frunte o denumire misterioasă: „Babilonul cel mare, mama prostituatelor şi a închinării la idoli din lumea întreagă.”


text:
Mi-am dat seama că era beată – se îmbătase de sângele martirilor lui Isus pe care-i omorâse. Şi, privind-o, m-am înfiorat de groază.


text:
„De ce te miri aşa?” m-a întrebat îngerul. „Am să-ţi spun cine este şi ce reprezintă animalul pe care călăreşte.


text:
<pb/>El era în viaţă dar acum nu mai trăieşte. Şi totuşi, nu peste mult timp, va ieşi din groapa fără fund şi se va duce la pierzare veşnică; iar locuitorii pământului ale căror nume n-au fost scrise în Cartea Vieţii, înainte de întemeierea lumii, vor rămâne înlemniţi când îl vor vedea din nou, după ce murise o dată.


text:
Şi acum, gândeşte-te bine: cele şapte capete ale sale reprezintă un anume oraş, clădit pe şapte dealuri, în care îşi are reşedinţa această femeie.


text:
De asemenea, ele mai reprezintă şapte regi. Cinci au căzut deja, al şaselea domneşte în prezent, iar al şaptelea urmează să vină, dar domnia lui va fi scurtă.


text:
Animalul stacojiu care a murit este regele al optulea, care a domnit anterior ca unul dintre cei şapte; după a doua domnie a sa, va merge şi el la osânda lui.


text:
Cele zece coarne ale sale sunt zece regi care nu au ajuns încă la putere; ei vor fi rânduiţi să domnească cu el, în regatele lor, pentru o scurtă perioadă.


text:
Împreună ei vor porni un război împotriva Mielului, dar Mielul îi va învinge; căci el e Domn, mai presus de toţi domnii, şi Rege al regilor iar poporul constă din aleşii şi credincioşii lui.


text:
Oceanele, lacurile şi râurile pe care stă femeia reprezintă mulţimile de oameni de toate rasele şi de toate neamurile.


text:
Animalul stacojiu cu cele zece coarne ale sale, reprezentând pe cei zece regi care vor domni împreună cu el, urăsc cu toţii femeia şi o vor ataca, lăsând-o în pielea goală şi răvăşită de foc.


text:
Căci Dumnezeu va pune un plan în minţile lor, plan care îi va aduce la îndeplinire scopurile sale: ei vor cădea la învoială să-i dea animalului stacojiu autoritatea lor, pentru ca, astfel, să se împlinească cuvintele lui Dumnezeu.


text:
Şi femeia asta pe care ai văzut-o tu în vedenie reprezintă cetatea cea mare care domneşte peste regii pământului.”


text:
<pb/>După toate acestea, am văzut un alt înger coborându-se din cer cu mare putere, şi pământul s-a luminat tot de splendoarea sa.


text:
El a scos un strigăt puternic: „A căzut Marea Cetate Babilon, cea care devenise un cuib de demoni, un refugiu al diavolilor şi duhurilor rele de tot soiul.


text:
Căci toate popoarele au băut din vinul ucigător al neînchipuitei ei imoralităţi. Chinuitorii pământului s-au distrat cu ea şi oamenii de afaceri din lumea întreagă s-au îmbogăţit de pe urma traiului ei luxos.”


text:
<pb/>Apoi am auzit o altă voce din cer, care glăsuia astfel: „Depărtaţi-vă de ea, poporul meu! Nu luaţi parte la păcatele ei, ca să nu fiţi pedepsiţi odată cu ea!


text:
Fiindcă păcatele ei s-au ridicat până la cer, de multe ce sunt, şi Dumnezeu e gata s-o judece pentru nelegiuirile ei.


text:
Fă-i aşa cum ţi-a făcut şi ea ţie, ba, încă şi mai mult – dă-i o pedeapsă îndoită pentru toate faptele ei nemernice. Din multe calamităţi a dat ea să soarbă altora – dă-i, acum, de două ori pe-atâta.


text:
A trăit în lux şi-n plăceri de tot felul – dă-i acum răsplata acestora sub formă de chinuri şi dureri. Ea se laudă: «Eu sunt regină, pe tronul meu, nu o văduvă neputincioasă. Eu nu voi avea parte de durere.»


text:
Tocmai de aceea, durerile morţii, de jale şi de foamete, o vor năpădi într-o singură zi şi focul o va mistui cu desăvârşire; căci mare este Domnul, care o judecă.”


text:
<pb/>Şi conducătorii lumii, care au luat parte la faptele ei imorale şi au beneficiat de favorurile ei, o vor boci când vor vedea fumul ridicându-se de pe rămăşiţele ei carbonizate.


text:
Se vor da înapoi, înfricoşaţi, tremurând de spaimă şi abia îngăimând: „Vai, Babilonule! Cetatea cea mare! Cum a venit într-o clipă judecata ta!”


text:
Ea era clientul lor de bază pentru aur şi argint, pietre preţioase, perle, inurile cele mai alese, mătăsurile purpurii şi ţesături de un roşu aprins; de asemenea, ea cumpăra toate sortimentele de lemn aromat, produse din fildeş, cele mai scumpe sculpturi în lemn, aramă, fier, şi marmură,


text:
precum şi mirodenii, parfumuri şi tămâie, alifii şi esenţe parfumate, vin, ulei de măsline şi făină foarte fină; grâu, vite, oi, care şi sclavi – ba, chiar şi suflete omeneşti.


text:
„Toate lucrurile minunate care îţi plăceau ţie atât de mult s-au dus acum pe gârlă”, vor striga ei. „Articolele de lux şi splendoarea la care ţineai atât de mult nu vor mai fi niciodată ale tale. Duse vor fi pe veci!”


text:
Şi astfel, comercianţii care făcuseră avere vânzându-i ei aceste mărfuri vor sta la mare depărtare, de frică să nu păţească şi ei la fel, şi vor plânge şi jeli astfel:


text:
„Vai, vai, oraşul acela mare, atât de frumos, ca o femeie, îmbrăcată în ţesăturile cele mai fine de purpură şi în roşu aprins, împodobită cu aur, pietre scumpe şi perle.


text:
Într-o clipă, s-a dus de râpă toată bogăţia acestui oraş!” Şi toţi proprietarii de nave, împreună cu căpitanii vaselor comerciale şi echipajele acestora vor sta la mare depărtare


text:
şi vor plânge, văzând cum se ridică fumul, şi vor zice: „Unde s-a mai văzut un alt oraş ca acesta în toată lumea?”


text:
Şi-şi vor arunca ţărână în cap, de mâhnire, zicând: „Vai! Vai de cetatea asta mare! I-a îmbogăţit pe atâţia din marea sa bogăţie, şi acum, uite, s-a dus, într-un singur ceas…”


text:
<pb/>Dar tu, o, cerule, bucură-te nespus de soarta ei; şi voi, copii ai lui Dumnezeu, profeţi şi apostoli: bucuraţi-vă! Căci, în sfârşit, Dumnezeu a pronunţat judecata asupra ei.


text:
Apoi un înger măreţ şi impunător a luat un bolovan, ce semăna cu o piatră de hotar, şi l-a aruncat în ocean, strigând: „Babilonul, cetatea cea mare, va fi aruncată cum am aruncat eu piatra aceasta, şi va pieri pentru totdeauna.


text:
Niciodată nu se va mai auzi acolo sunetul muzicii de harpe, flaut şi trompete. Nu va mai exista nici un fel de industrie acolo, şi nu se vor mai macină boabe.


text:
Negre ca tăciunele vor fi nopţile sale; nu se va mai vedea nici măcar o lampă la vreo fereastră. Adio zurgălăi veseli de nuntă şi glasuri fericite de miri şi mirese. Oamenii de afaceri erau cunoscuţi pe tot globul şi ea a amăgit toate popoarele cu vrăjitoriile ei.


text:
<pb/>După asta, am auzit strigătele unei mulţimi uriaşe din cer: „Aleluia! Slavă Domnului! Mântuirea e de la Dumnezeul nostru. Onoarea şi autoritatea sunt numai ale lui.


text:
Căci judecăţile lui sunt drepte şi adevărate. El a pedepsit-o pe marea prostituată, care a corupt pământul cu desfrânarea ei; şi el a răzbunat moartea robilor săi.”


text:
Şi iarăşi, vocile lor răsunau cu cuvintele: „Lăudaţi pe Domnul! Fumul trupului ei ars se ridică în veci de veci!”


text:
Atunci cei douăzeci şi patru de bătrâni şi cele patru fiinţe au căzut cu faţa la pământ şi s-au închinat lui Dumnezeu, care stătea pe tron, spunând: „Amin! Aleluia! Slavă Domnului!”


text:
<pb/>Şi din tron ieşea o voce care zicea: „Lăudaţi pe Dumnezeul nostru, voi, toţi robii săi, mari şi mici, care vă temeţi de el.”


text:
Atunci am auzit din nou un glas care aducea cu strigătul unei vaste mulţimi ori cu valurile a o sută de oceane izbindu-se de ţărm ori cu bubuiturile asurzitoare ale unui tunet puternic: „Lăudaţi pe Domnul, căci Domnul Dumnezeul nostru Atotputernic domneşte.


text:
Să ne bucurăm, să ne veselim şi să-l cinstim! Căci a venit vremea ospăţului de nuntă al Mielului şi mireasa lui s-a gătit.


text:
Ei i s-a îngăduit să poarte cel mai curat, mai alb şi mai fin dintre inuri.” (Inul subţire reprezintă faptele bune săvârşite de poporul lui Dumnezeu.)


text:
Şi îngerul mi-a dictat următoarea propoziţie: „Binecuvântaţi sunt invitaţii la nunta Mielului.” Şi a adăugat: „Dumnezeu însuşi declară acest lucru.”


text:
Atunci i-am căzut la picioare ca să mă închin lui dar el mi-a zis: „Nu cumva să faci una ca asta! Căci şi eu sunt doar un slujitor al lui Dumnezeu, ca tine şi ca fraţii tăi creştini, care mărturisesc credinţa lor în Isus. Scopul oricărei profeţii şi a tot ce ţi-am arătat este de a vorbi despre Isus.”


text:
<pb/>Apoi am văzut cerul deschis şi în el un cal alb. Cel care stătea pe cal se numea „Credincios şi Adevărat” – cel ce pedepseşte drept şi face război.


text:
Ochii săi erau ca nişte flăcări şi pe cap avea multe coroane. Avea scris pe frunte un nume, al cărui înţeles nu-l ştia decât el.


text:
În gură ţinea o sabie ascuţită cu care să lovească popoarele. El le-a condus cu o mână de fier; şi a călcat cu picioarele în teascul înverşunatei mânii a lui Dumnezeu Atotputernicul.


text:
Apoi am văzut un alt înger stând în lumina soarelui şi strigând cu glas tare păsărilor: „Veniţi şi culegeţi pentru cina Măreţului Dumnezeu!


text:
Veniţi şi mâncaţi carnea regilor, a căpitanilor şi a marilor generali; a cailor şi a călăreţilor; şi a omenirii întregi deopotrivă: mari şi mici, sclavi şi liberi.”


text:
Apoi am văzut-o pe fiară adunând guvernele pământului şi armatele acestora să lupte împotriva celui aşezat pe cal şi a oştirii sale.


text:
Şi fiara a fost prinsă şi împreună cu ea profetul mincinos, care era în stare să facă miracole mari când era de faţă fiara – minuni ce au înşelat pe toţi aceia care acceptaseră semnul fiarei şi se închinaseră statuii acesteia. Ambii – atât fiara, cât şi profetul mincinos – au fost aruncaţi de vii în iazul de foc ce arde cu pucioasă.


text:
Şi întreaga lor armată a fost ucisă cu sabia ascuţită din gura celui călare pe calul alb, şi toate păsările cerului s-au ospătat din carnea lor.


text:
L-a apucat pe balaur – pe Şarpele cel vechi, pe Diavolul, pe Satana – şi l-a legat în lanţuri pentru o mie de ani,


text:
şi l-a aruncat în groapa fără fund, pe care a închis-o şi a încuiat-o, pentru ca să nu mai poată înşela popoarele, până când se vor împlini cei o mie de ani. După aceea, va fi pus în libertate pentru o scurtă perioadă.


text:
<pb/>Apoi am văzut nişte tronuri şi pe ele şedeau cei cărora li se dăduse dreptul să judece. Şi am văzut sufletele acelora care fuseseră decapitaţi din pricina mărturiei lor despre Isus, datorită propovăduirii Cuvântului lui Dumnezeu, care nu se închinaseră fiarei ori statuii acesteia, nici nu voiseră să primească semnul ei pe mână ori pe frunte. Ei înviaseră cu toţii şi acum domneau cu Cristos o mie de ani.


text:
Aceasta e Prima înviere. (Restul morţilor n-au înviat decât după ce s-au terminat cei o mie de ani.)


text:
Binecuvântaţi şi sfinţi sunt cei care au parte de prima înviere, căci Moartea a doua nu-i mai poate îngrozi, deoarece ei vor fi preoţi ai lui Dumnezeu şi ai lui Cristos, şi vor domni cu el o mie de ani.


text:
Se va duce să înşele popoarele lumii şi să le adune la un loc, cu Gog şi Magog, în vederea unei bătălii – o oştire puternică, numeroasă ca nisipul de pe ţărm.


text:
Vor înainta peste câmpia întinsă a pământului şi vor încercui din toate părţile poporul lui Dumnezeu şi cetatea iubită a Ierusalimului. Dar asupra acestor armate pornite la atac se va năpusti, ca un trăsnet, foc din cer de la Dumnezeu şi-i va mistui pe toţi.


text:
<pb/>Atunci Diavolul, care-i trădase, va fi aruncat din nou în iazul de foc care arde cu pucioasă, unde se află fiara şi profetul fals şi vor fi chinuiţi zi şi noapte, în veci de veci.


text:
<pb/>Şi am văzut un mare tron alb şi pe cel ce şedea pe el, de a cărui faţă fugiseră pământul şi văzduhul, dar n-au găsit un loc să se ascundă.


text:
Am văzut morţii, mari şi mici, stând în picioare înaintea lui Dumnezeu; şi s-au deschis cărţile, inclusiv Cartea Vieţii. Şi morţii au fost judecaţi după ce era scris acolo în cărţi, fiecare pe măsura faptelor săvârşite.


text:
Oceanele şi-au predat trupurile îngropate în ele; pământul şi locuinţa morţilor au predat şi ei morţii ce-i aveau. Într-adevăr, fiecare a fost judecat după faptele sale.


text:
Şi moartea împreună cu iadul au fost aruncate în iazul de foc. Aceasta e moartea a doua – iazul cu foc.


text:
Iar dacă numele cuiva nu a fost găsit trecut în Cartea Vieţii, acela a fost aruncat în iazul de foc.


text:
<pb/>Apoi am văzut un pământ nou, (fără mări şi oceane), şi un cer nou, căci pământul cu cerul actual dispăruseră.


text:
Şi eu, Ioan, am văzut Cetatea Sfântă, noul Ierusalim, coborându-se de la Dumnezeu din cer. Era o privelişte glorioasă, frumoasă ca o mireasă la nunta ei.


text:
Am auzit un strigăt puternic de la tron care zicea: „Iată! Locuinţa lui Dumnezeu e acum printre oameni şi el va trăi în mijlocul lor, iar ei vor fi poporul lui; da, chiar Dumnezeu însuşi va fi printre ei.


text:
El le va şterge toate lacrimile din ochi şi nu va mai fi moarte, nici întristare, nici plâns, nici durere. Toate acestea vor fi duse pe veci!”


text:
Şi cel care stătea pe tron a zis: „Iată, eu fac toate lucrurile noi!” Şi apoi mi-a zis: „Scrie asta, fiindcă ceea ce-ţi spun este vrednic de crezare şi adevărat;


text:
S-a sfârşit! Eu sunt Alfa şi Omega – începutul şi Sfârşitul. Eu le voi da celor însetaţi izvoarele apei vieţii, în dar.


text:
Oricine învinge va moşteni toate aceste binecuvântări şi eu voi fi Dumnezeul său iar el va fi fiul meu.


text:
Cât despre laşii care dau înapoi şi nu mă mai urmează, cei care îmi sunt necredincioşi, corupţii, ucigaşii, imoralii, şi cei care vorbesc cu demonii, precum şi închinătorii la idoli şi toţi mincinoşii – locul lor de osândă este în iazul care arde cu foc şi cu pucioasă. Aceasta e moartea a doua.”


text:
<pb/>Atunci, unul din cei şapte îngeri, care goliseră potirele conţinând cele şapte urgii finale, a venit şi mi-a spus: „Haide cu mine şi-ţi voi arăta mireasa, soţia Mielului.”


text:
Şi el m-a dus pe vârful unui munte foarte înalt, de unde am privit oraşul acela minunat, Ierusalimul sfânt, coborând din ceruri de la Dumnezeu.


text:
Era plin cu slava lui Dumnezeu şi strălucea şi scânteia tot ca un giuvaer ales, limpede cum e cristalul şi curat ca jaspul.


text:
Zidurile sale erau late şi înalte, cu douăsprezece porţi, păzite de doisprezece îngeri. Şi pe ele erau scrise numele celor douăsprezece seminţii ale lui Israel.


text:
Zidurile aveau douăsprezece pietre de temelie şi pe ele erau scrise numele celor doisprezece apostoli ai Mielului.


text:
Îngerul ţinea în mână o riglă aurită de măsurat ca să măsoare cu ea cetatea, porţile şi zidurile sale.


text:
Măsurând-o, a constatat că e un pătrat, lăţimea fiind egală cu lungimea; de fapt, avea forma unui cub, întrucât înălţimea era identică cu celelalte dimensiuni – fiecare latură având 2.400 kilometri.


text:
Apoi a măsurat grosimea zidurilor şi le-a găsit de 66 metri (îngerul îmi striga aceste măsurători, folosind unităţi de măsură standard.)


text:
Zidul era făcut din jasp şi era clădit pe douăsprezece straturi de pietre de temelie, încrustate cu nestemate: primul strat cu jasp; al doilea cu safir; al treilea cu calcedonie; al patrulea cu smarald; al cincilea cu sardonix;


text:
al şaselea cu sardiu; al şaptelea cu oii vină; al optulea cu berii; al nouălea cu topaz; al zecelea cu crisopraz; al unsprezecelea cu hiacint; al doisprezecelea cu ametist.


text:
Cele douăsprezece porţi erau alcătuite din perle – fiecare poartă dintr-o singură perlă. Şi strada principală era din aur pur, transparent, ca sticla.


text:
Nu se vedea nici un templu în oraş, fiindcă lumea se închina Dumnezeului Atotputernic şi Mielului la fiecare colţişor al său.


text:
Şi oraşul n-are trebuinţă de soare ori de lună ca să-l lumineze, fiindcă slava lui Dumnezeu şi a Mielului îl iluminează.


text:
Lumina sa va lumina naţiunile pământului şi conducătorii pământului vor veni şi-i vor aduce gloria lor.


text:
Nimic rău nu va fi îngăduit să intre acolo – nimeni care e imoral ori necinstit – numai aceia ale căror nume sunt scrise în Cartea Vieţii Mielului.


text:
<pb/>Şi el mi-a arătat un râu cu apa curată a vieţii, limpede cum e cristalul, ce curgea de la tronul lui Dumnezeu şi al Mielului,


text:
prin mijlocul străzii principale. De fiecare parte a râului creşteau pomi ai vieţii, ce rodeau de douăsprezece ori pe an, dând câte o nouă recoltă în fiecare lună; frunzele erau folosite ca leac pentru vindecarea naţiunilor.


text:
Nu va exista rău în oraşul acela; căci tronul lui Dumnezeu şi al Mielului vor fi acolo şi slujitorii săi i se vor închina.


text:
Şi nu va mai fi noapte acolo – nu va mai fi nevoie de lămpi ori de soare – fiindcă Domnul Dumnezeu va fi lumina lor; şi ei vor domni în veci de veci.


text:
<pb/>Atunci îngerul mi-a spus: „Cuvintele acestea sunt vrednice de crezare şi adevărate: «Vin curând!»


text:
<J>Dumnezeu, care le destăinuie profeţilor săi ce rezervă viitorul şi-a trimis îngerul să-ţi spună că lucrurile acestea se vor întâmpla în curând. Binecuvântaţi sunt cei care le cred pe acestea şi pe toate celelalte câte mai sunt scrise în sul”.</J>


text:
Eu, Ioan, am văzut toate aceste lucruri şi am căzut cu faţa la pământ, să mă închin îngerului care mi le-a arătat;


text:
dar el mi-a spus din nou: „Nu! Să nu cumva să faci una ca asta, fiindcă şi eu sunt un slujitor ca tine şi ca fraţii tăi, profeţii, şi ca toţi aceia care iau aminte la adevărul cuprins în această carte. Numai lui Dumnezeu să i te închini.”


text:
Apoi m-a învăţat aşa: „Nu sigila ceea ce ai scris, fiindcă vremea împlinirii acestor lucruri este aproape.


text:
Şi când va veni timpul acela, toţi cei care fac rău îl vor săvârşi şi mai vârtos; cei răi vor deveni şi mai răi; cei buni vor fi şi mai buni; cei care sunt sfinţi vor merge mai departe, din sfinţenie în sfinţenie.”


text:
<J>Binecuvântaţi sunt, în veci, toţi aceia care îşi spală mantiile, ca să aibă dreptul să intre pe porţile cetăţii şi să mănânce fructe din pomul vieţii.</J>


text:
<J>Afară din oraş sunt toţi aceia care s-au rătăcit de la Dumnezeu, vrăjitorii şi imoralii, ucigaşii şi cei care se închină la idoli, precum şi toţi aceia cărora le place să mintă şi mint.</J>


text:
<J>Eu, Isus, mi-am trimis îngerul la tine să comunice bisericilor toate aceste lucruri. Eu sunt rădăcina lui David, şi urmaşul său. Eu sunt Luceafărul strălucitor de dimineaţă.</J>


text:
Duhul şi mireasa zic: «Vino.» Oricine îi aude să zică la fel: «Vino!» Să vină şi cel însetat – toţi cei care doresc, să vină! Să vină şi să bea apa vieţii fără plată.


text:
<pb/>Şi eu declar solemn oricui citeşte această carte: dacă adaugă cineva ceva la ceea ce s-a scris aici, Dumnezeu îi va adăuga urgiile descrise în această carte.


text:
Iar dacă va scoate cineva vreo parte din aceste profeţii, Dumnezeu îi va lua partea lui de la pomul vieţii şi din Cetatea Sfântă care a fost descrisă mai sus.”


text:
<pb/>Cel care a spus toate aceste lucruri declară: <J>„Da, eu vin curând!”</J> Amin! Vino, Doamne Isuse!


