# verses

text:
A sochory vyčnievaly, takže bolo vidieť konce sochorov z truhly na predok svätyne svätých, ale von ich nebolo vidieť. A je tam až do tohoto dňa.


text:
Nebolo v truhle ničoho krome dvoch dosiek, ktoré ta dal Mojžiš na Horebe, keď učinil Hospodin smluvu so synmi Izraelovými, vtedy, keď vyšli z Egypta.


text:
A stalo sa, keď vyšli kňazi zo svätyne (lebo všetci kňazi, ktorí sa našli, boli sa posvätili, a nebolo treba dbať na oddelenia),


text:
a Levitovia speváci, všetci, ktorí prináležali Azafovi, Hémanovi, Jedutúnovi a ich synom aj ich bratom súc oblečení v kmente a opatrení cymbalmi, harfami a citarami stáli na východnej strane oltára a s nimi sto dvadsiati kňazi, ktorí trúbili na trúby,


text:
a tedy stalo sa, keď trúbili jako jeden muž, a speváci spievali, jako čo by spieval jeden hlas, chváliac a oslavujúc Hospodina, a keď pozdvihli hlas na trúby, na cymbaly a na iné nástroje k sprievodu spevu, a v tom, čo chválili Hospodina, že je dobrý, že jeho milosť trvá na veky, stalo sa, že bol dom plný oblaku, dom Hospodinov,


text:
A riekol: Požehnaný Hospodin, Bôh Izraelov, ktorý hovoril svojimi ústami s Dávidom, mojím otcom, a svojimi rukami to naplnil povediac:


text:
Po celý čas od toho dňa, ktorého som vyviedol svoj ľud z Egyptskej zeme, nevyvolil som si niktorého mesta z niktorého pokolenia Izraelovho vystaviť dom, aby tam bolo moje meno, ani som si nevyvolil niktorého muža, aby bol vojvodom nad mojím ľudom Izraelom;


text:
ale som si vyvolil Jeruzalem, aby tam bolo moje meno, a vyvolil som si Dávida, aby bol nad mojím ľudom Izraelom.


text:
Ale Hospodin riekol Dávidovi, môjmu otcovi: To, že si zamýšľal vystaviť môjmu menu dom, dobre si učinil, že to bolo v tvojom srdci.


text:
Len že ty nebudeš staväť toho domu, ale tvoj syn, ktorý pojde z tvojich bedier, ten vystaví môjmu menu dom.


text:
A Hospodin splnil svoje slovo, ktoré hovoril. Lebo som povstal namiesto Dávida, svojho otca, a sedím na tróne Izraelovom tak, ako hovoril Hospodin, a vystavil som menu Hospodina, Boha Izraelovho, dom.


text:
Lebo Šalamún bol spravil medený nástupok, ktorý umiestil prostred nádvoria; päť lakťov bol dlhý, päť lakťov široký a tri lakte vysoký, a postavil sa naň. Potom kľakol na svoje kolená pred celým shromaždením Izraelovým a rozprestrúc svoje ruky k nebesiam


text:
riekol: Hospodine, Bože Izraelov, nie je tebe podobného Boha ani na nebi ani na zemi, ktorý ostríhaš smluvu a milosť svojim služobníkom, chodiacim pred tebou celým svojím srdcom,


text:
ktorý si zachoval svojmu služobníkovi Dávidovi, môjmu otcovi, to, čo si mu hovoril; a hovoril si svojimi ústami a svojou rukou si to naplnil, ako to vidieť dnes.


text:
A tak teraz, Hospodine, Bože Izraelov, zachovaj svojmu služobníkovi Dávidovi, môjmu otcovi, to, čo si mu hovoril, povediac: Nebude ti vyhladený muž zpred mojej tvári, ktorý by sedel na tróne Izraelovom, ak len budú ostríhať tvoji synovia svoju cestu, aby chodili v mojom zákone, jako si ty chodil predo mnou.


text:
Nuž teraz, Hospodine, Bože Izraelov, nech stojí pevne tvoje slovo, ktoré si hovoril svojmu služobníkovi, Dávidovi.


text:
Lebo či naozaj bude bývať Bôh s človekom na zemi?! Veď hľa, nebesia a nebesia nebies ťa neobsiahnu a čo potom tento dom, ktorý som vystavil!


text:
Ale však pohliadni na modlitbu svojho služobníka a na jeho pokornú prosbu, Hospodine, môj Bože, počujúc radostný krik a modlitbu, ktorú sa modlí tvoj služobník pred tebou,


text:
aby boly tvoje oči otvorené na tento dom vodne i vnoci, na miesto, o ktorom si povedal, že tam položíš svoje meno, aby si vyslýchal modlitbu, ktorú sa bude modliť tvoj služobník, obrátený k tomuto miestu.


text:
A budeš počúvať na pokorné prosby svojho služobníka a svojho ľudu Izraela, ktoré sa budú modliť k tomuto miestu, a tak ty vypočuješ z miesta svojho bývania, z nebies, a vyslyšíš a odpustíš.-


text:
Keby zhrešil človek proti svojmu blížnemu, a naloží mu prísahu, aby ju prisahal, a keď prijde prísaha pred tvoj oltár do tohoto domu,


text:
ty vypočuj z nebies a učiň a rozsúď svojich služobníkov zaplatiac bezbožnému dajúc mu jeho cestu na jeho hlavu a ospravedlniac spravedlivého dajúc mu podľa jeho spravedlivosti.-


text:
A keby bol tvoj ľud Izrael porazený pred nepriateľom, preto, že zhrešili proti tebe a keď sa navrátia a budú oslavovať tvoje meno a budú sa modliť a pokorne prosiť pred tebou v tomto dome,


text:
ty vyslyš z nebies a odpusti hriech svojho ľudu Izraela a navráť ich do zeme, ktorú si im dal aj ich otcom.-


text:
Keby boly zavrené nebesia, a nebolo by dažďa, pretože zhrešili proti tebe a keby sa modlili, obrátení k tomuto miestu a oslavovali by tvoje meno a odvrátili by sa od svojho hriechu, pretože si ich ponížil,


text:
ty vyslyš na nebesiach a odpusti hriech svojich služobníkov a svojho ľudu Izraela, ktorých si ponížil, pretože ich učíš dobrej ceste, ktorou majú ísť, a daj dážď na svoju zem, ktorú si dal svojmu ľudu za dedičstvo.-


text:
Keby bol hlad v zemi, keby bol mor, sucho a ruda, kobylky a chrústy keby boly; keby ho sovrel jeho nepriateľ v zemi jeho brán, keby ho stihla jakákoľvek rana a jakákoľvek nemoc:


text:
každú modlitbu, každú pokornú prosbu, ktorú by mal ktorýkoľvek človek, alebo všetok tvoj ľud Izrael, ktorí by poznali, každý svoju ranu a svoju bolesť, a keby rozprestrel svoje ruky, obrátený k tomuto domu,


text:
ty vyslyš z nebies, na pevnom mieste svojho bývania a odpusti a daj každému podľa všetkých jeho ciest, ty, ktorý znáš jeho srdce,- lebo len ty sám znáš srdce synov človeka,-


text:
aby sa ťa báli a chodili po tvojich cestách po všetky dni, ktoré budú žiť na tvári zeme, ktorú si dal našim otcom.


text:
Áno i cudzozemca, ktorý nie je z tvojho ľudu Izraela, keby prišiel z ďalekej zeme pre tvoje veľké meno a pre tvoju mocnú ruku a pre tvoje vystreté rameno, tedy keby prišli a modlili by sa, obrátení k tomuto domu,


text:
ty vyslyš z nebies, z pevného miesta svojho bývania a učiň všetko, o čo bude ktorý volať k tebe, cudzozemec, aby poznaly všetky národy zeme tvoje meno, a aby sa ťa báli, jako sa ťa bojí tvoj ľud Izrael, a aby vedeli, že je tvoje meno menované nad týmto domom, ktorý som vystavil.-


text:
Keby vyšiel tvoj ľud do boja proti svojim nepriateľom, cestou, ktorou by si ich poslal, a keď sa ti budú modliť, obrátení smerom k tomuto mestu, ktoré si si vyvolil, a k domu, ktorý som vystavil tvojmu menu,


text:
Keby zhrešili proti tebe, lebo veď nieto človeka, ktorý by nehrešil, a rozhneval by si sa na nich a vydal by si ich nepriateľovi, a ich jatci by ich zajali do ďalekej zeme alebo hoc i do blízkej,


text:
a keby vstúpili do svojho srdca v zemi, v ktorej by boli zajatí, a keby sa obrátili a pokorne by prosili volajúc k tebe v zemi svojho zajatia a vraveli by: Zhrešili sme, činili sme prevrátene a páchali sme bezbožnosť,


text:
a tedy keby sa obrátili k tebe celým svojím srdcom a celou svojou dušou v zemi svojho zajatia, do ktorej by ich zajali, a keby sa modlili, obrátení smerom k svojej zemi, ktorú si dal ich otcom, a smerom k mestu, ktoré si vyvolil, a k domu, ktorý som vystavil tvojmu menu,


text:
vyslyš z nebies, z pevného miesta svojho bývania, ich modlitbu a ich pokorné prosby a učiň ich súd a odpusti svojmu ľudu, čo zhrešili proti tebe.


text:
Teraz, môj Bože, nech sú, prosím, tvoje oči otvorené a tvoje uši pripravené počuť modlitbu z tohoto miesta.


text:
A tak teraz povstaň, Hospodine, Bože, aby si si odpočinul ty i truhla tvojej sily; tvoji kňazi, Hospodine, Bože, nech sa oblečú v spasenie, a tvoji svätí nech sa radujú v dobrom!


text:
Hospodine, Bože, neodvracuj tvári svojho pomazaného, pamätaj na rôznu milosť, preukázanú Dávidovi, svojmu služobníkovi!


text:
A keď sa prestal Šalamún modliť, sostúpil oheň s nebies a strávil zápalnú obeť ako aj iné bitné obeti, a sláva Hospodinova naplnila dom,


text:
A všetci synovia Izraelovi hľadeli na to, keď sostupoval oheň i sláva Hospodinova na dom, a skloniac sa na kolená padli tvárou k zemi na dlažbu, klaňali sa a oslavovali Hospodina, že je dobrý, že jeho milosť trvá na veky.


text:
A kráľ Šalamún obetoval bitnú obeť, dvadsaťdva tisíc volov a oviec sto dvadsať tisíc, a tak posvätili dom Boží kráľ i všetok ľud.


text:
A kňazi stáli pri svojich úradoch i Levitovia s nástrojami ku sprievodu spevu Hospodinovho, ktorých narobil kráľ Dávid oslavovať Hospodina, pretože jeho milosť trvá na veky, keď chválil Dávid Hospodina skrze nich, a kňazi trúbili naproti nim, a celý Izrael, všetci stáli.


text:
A Šalamún posvätil prostredok dvora, ktorý je pred domom Hospodinovým, lebo tam obetoval zápalné obeti i tuky pokojných obetí, pretože medený oltár, ktorý spravil Šalamún, nestačil pojať zápal a obilný dar obetný a tuky.


text:
A tedy slávil Šalamún slávnosť toho času sedem dní a celý Izrael s ním, shromaždenie, veľmi veliké, sídené z celej zeme, odtiaľ, ako sa ide do Chamatu, až po Egyptský potok.


text:
Potom ôsmeho dňa slávili zvláštnu slávnosť, lebo posviacku oltára slávili sedem dní a ináče slávnosť sedem dní.


text:
A dvadsiateho tretieho dňa siedmeho mesiaca prepustil ľud, všetkých do ich stánov, radujúcich sa a veselého srdca pre dobré, ktoré učinil Hospodin Dávidovi a Šalamúnovi a Izraelovi, svojmu ľudu.


text:
A tak dostavil Šalamún dom Hospodinov i dom kráľov, i všetko, čo bolo prišlo na srdce Šalamúnovo, aby to učinil v dome Hospodinovom i vo svojom dome, sa mu podarilo.


text:
Potom sa ukázal Hospodin Šalamúnovi vnoci a riekol mu: Počul som tvoju modlitbu a vyvolil som si toto miesto sebe za dom bitnej obeti.


text:
Keby som zavrel nebesia, a nebolo by dažďa, a keby som rozkázal kobylkám, aby požraly úrody zeme, a keby som poslal mor na svoj ľud,


text:
a keby sa zohnul, a tak sa pokoril môj ľud, nad ktorým je vzývané moje meno, a keby sa modlili a hľadali by moju tvár a odvrátili by sa od svojich zlých ciest, ja vyslyším z nebies, odpustím ich hriech a uzdravím ich zem.


text:
A tak teraz som si vyvolil a posvätil som tento dom, aby tam bolo moje meno až na veky, a moje oči a moje srdce tam budú po všetky dni.


text:
A ty, ak budeš chodiť predo mnou, jako chodil Dávid, tvoj otec, tak aby si činil podľa všetkého toho, čo som ti prikázal, a budeš ostríhať moje ustanovenia a moje súdy,


text:
postavím pevne trón tvojho kráľovstva, jako som učinil smluvu s Dávidom, tvojím otcom, povediac: Nebude ti vyhladený muž, ktorý by panoval v Izraelovi.


text:
Ale ak sa vy odvrátite a opustíte moje ustanovenia a moje prikázania, ktoré som dal pred vás, a jestli odíduc budete slúžiť iným bohom a budete sa im klaňať:


text:
vyplienim ich, takých ľudí, zo svojej zeme, ktorú som im dal, i tento dom, ktorý som posvätil svojmu menu, odvrhnem od svojej tvári a dám ho za príslovie a za rezavý posmech medzi všetkými národami.


text:
A tento dom, ktorý bol taký vyvýšený, spustne, takže každý, kto pojde popri ňom, sa zdesí a povie: Prečo tak učinil Hospodin tejto zemi a tomuto domu?


text:
A rieknu: Preto, že opustili Hospodina, Boha svojich otcov, ktorý ich vyviedol z Egyptskej zeme, a chopili sa iných bohov a klaňali sa im a slúžili im, preto uviedol na nich všetko toto zlé.


text:
Vystavil aj Horný Bét-choron i Dolný Bét-choron, ohradené to mestá, s múrami a s bránami a opatrené závorami,


text:
i Balát i všetky skladištné mestá, ktoré mal Šalamún, i všetky mestá vozov i mestá jazdcov i všetko, čo si žiadal Šalamún, čo si žiadal vystaviť v Jeruzaleme i na Libanone i v celej zemi svojho panovania.


text:
Čo do všetkého ľudu, ktorý bol pozostal z Hetejcov, Amorejcov, Ferezejcov, Hevejcov a z Jebuzejcov, ktorí neboli z Izraela,


text:
z ich synov, ktorí boli pozostali po nich v zemi, ktorých neboli vykynožili synovia Izraelovi, tým uložil Šalamún poddanskú službu jako daň, a tak je až do tohoto dňa.


text:
Ale zo synov Izraelových, ktorých nedal Šalamún za sluhov ku svojmu dielu, pretože oni boli mužmi vojny, veliteľmi jeho kráľovskej družiny a veliteľmi jeho vozov a jeho jazdcov,


text:
tedy tí boli poprednými úradníkmi, ktorých mal kráľ Šalamún, dvesto päťdesiati, ktorí vládli nad ľudom.


text:
A dcéru faraonovu prestehoval Šalamún z mesta Dávidovho hore do domu, ktorý jej vystavil. Lebo riekol: Nebude bývať moja žena v dome Dávida, izraelského kráľa, lebo sväté sú miesta, na ktoré prišla truhla Hospodinova.


text:
Vtedy obetoval Šalamún Hospodinovi zápalné obeti na oltári Hospodinovom, ktorý vystavil pred dvoranou,


text:
každý deň to, čo na ktorý náležalo obetovať podľa prikázania Mojžišovho, na soboty, na novomesiace a na výročné slávnosti, tri razy do roka, na slávnosť nekvasených chlebov, na slávnosť týždňov a na slávnosť stánov.


text:
A postavil podľa ustanoveného poriadku Dávida, svojho otca, oddelenia kňazov, aby konali svoju službu, aj Levitov, aby konali svoju povinnosť, aby chválili Boha a posluhovali pred kňazmi v tom, čo vyžadoval ktorý deň, i vrátnych po ich oddeleniach pri každej bráne; lebo tak znelo prikázanie Dávida, muža Božieho.


text:
A neuhli od prikázania kráľovho, daného o kňazoch a Levitoch, čo do ktorejkoľvek veci ani čo do pokladov.


text:
A tak bolo pripravené celé dielo Šalamúnovo do dňa založenia domu Hospodinovho a tak až po jeho dokončenie, až bol dom Hospodinov so všetkým úplne hotový.


text:
A Chíram mu poslal lode po svojich služobníkoch i služobníkov, znajúcich more, ktorí odplaviac sa prišli so služobníkmi Šalamúnovými do Ofíra a vzali odtiaľ štyristo päťdesiat hrivien zlata a priniesli ku kráľovi Šalamúnovi.


text:
A kráľovná zo Šeby počula povesť o Šalamúnovi a prišla, aby zkúsila Šalamúna ťažkými otázkami v Jeruzaleme, a prišla s bohatstvom, veľmi velikým, a to s veľblúdmi, ktoré niesly voňavé veci a množstvo zlata i drahé kamene. A prijdúc k Šalamúnovi hovorila s ním o všetkom, čo mala vo svojom srdci.


text:
A Šalamún jej dal odpoveď na všetky jej slová, ani nebolo veci, ktorá by bola bývala skrytá pred Šalamúnom, na ktorú by jej nebol dal odpovedi.


text:
a jedlá jeho stola a sediská jeho služobníkov a stanoviská jeho posluhovačov a ich rúcha a jeho pohárnikov a ich rúcha a jeho schodište, ktorým chodil hore do domu Hospodinovho, nebolo v nej viacej ducha od úžasu,


text:
a neverila som ich slovám, dokiaľ som neprišla, a dokiaľ nevidely moje oči, a hľa, nebola mi povedaná ani polovica veľkosti tvojej múdrosti; prevýšil si povesť, ktorú som počula.


text:
Blahoslavení sú tvoji mužovia a blahoslavení títo tvoji sluhovia, ktorí stoja pred tebou ustavične a počúvajú tvoju múdrosť.


text:
Nech je požehnaný Hospodin, tvoj Bôh, ktorý si ťa obľúbil, aby ťa dal na svoj trón za kráľa, Hospodinovi, tvojmu Bohu; pretože tvoj Bôh miluje Izraela postaviac ho tak, aby stál na veky, dal ťa nad nimi za kráľa, aby si činil súd a spravedlivosť.-


text:
A dala kráľovi sto dvadsať hrivien zlata a voňavých vecí veliké množstvo i drahých kameňov. Ani nebolo nikdy viacej dovezené toľko a takých voňavých vecí jako to, čo dala kráľovná zo Šeby kráľovi Šalamúnovi.


text:
Ale aj služobníci Chíramovi a služobníci Šalamúnovi, ktorí doviezli zlato z Ofíra, doviezli algummového dreva i drahých kameňov.


text:
A kráľ narobil z toho algummového dreva chodieb do domu Hospodinovho a do domu kráľovho a citár a hárf pre spevákov, a nebolo nikdy predtým vidieť takých vecí v zemi Júdovej.


text:
A kráľ Šalamún dal kráľovnej zo Šeby všetko, čo len chcela, čo si žiadala, krome toho, čo bola doniesla ku kráľovi. Potom sa obrátila a odišla do svojej zeme, ona i jej služobníci.-


text:
krome toho, čo prišlo od kupcov a čo donášali obchodníci, ale i všetci kráľovia Arábie i správcovia zeme donášali Šalamúnovi zlato a striebro.


text:
A kráľ Šalamún spravil dvesto veľkých štítov z kovaného zlata; šesťsto šeklov kovaného zlata dal na jedenkaždý štít.


text:
Spravil aj tristo malých štítov z kovaného zlata; tristo šeklov zlata dal na jeden taký štít. A kráľ ich složil v dome lesa Libanona.


text:
Trón mal šesť stupňov i podnož zo zlata, ktoré boly prichytené k trónu, a operadlá boly z jednej i z druhej strany nad sediskom, a dvaja ľvi stáli vedľa operadiel.


text:
A všetky nádoby kráľa Šalamúna, z ktorých sa pilo, boly zo zlata, a všetky nádoby domu lesa Libanona boly z rýdzeho zlata. Nebolo ničoho zo striebra, lebo striebro nebolo vo dňoch Šalamúnových považované za nič;


text:
pretože kráľove lode chodily do Taršíša so služobníkmi Chíramovými; raz za tri roky prichádzaly taršíšske lode, ktoré dovážaly zlato a striebro, slonovu kosť a opice a pávy.


text:
Preto všetci kráľovia zeme hľadali vidieť tvár Šalamúnovu, aby počuli jeho múdrosť, ktorú dal Bôh do jeho srdca.


text:
A tí všetci donášali každý svoj dar, strieborné nádoby a zlaté nádoby a rúcha, zbraň a voňavé veci, kone a mulice, čo na ktorý rok prišlo.-


text:
A Šalamún mal štyri tisíce stájí pre kone a vozy a dvanásť tisíc jazdcov, ktorých umiestil v mestách vozov a u seba, u kráľa, v Jeruzaleme.


text:
A kráľ nahromadil striebra v Jeruzaleme jako kamenia a cedrového dreva nahromadil ako sykomôr, planých fíkov, ktorých je na rovine množstvo.


text:
A ostatné deje Šalamúnove, prvé i posledné, či nie sú napísané v dejinách proroka Nátana a v proroctve Achiáša Šilonského a vo videniach vidiaceho Iddu o Jeroboámovi, synovi Nebátovom?


text:
A tak ľahol Šalamún a ležal so svojimi otcami, a pochovali ho v meste Dávida, jeho otca. A kraľoval Rechabeám, jeho syn, miesto neho.


text:
A stalo sa, keď počul o tom Jeroboám, syn Nebátov, ktorý bol v Egypte, kam bol utiekol pred kráľom Šalamúnom, že sa navrátil Jeroboám z Egypta.


text:
Lebo poslali po neho a povolali ho. A tedy prišiel Jeroboám i celý Izrael a hovorili Rechabeámovi a riekli:


text:
Tvoj otec spravil tvrdým naše jarmo, nuž teraz poľahči ujmúc z tvrdej služby svojho otca a s jeho ťažkého jarma, ktoré vzložil na nás, a budeme ti slúžiť.


text:
A hovorili mu a riekli: Ak budeš dobrý a láskavý na tento ľud a urobíš im po vôli a budeš im hovoriť dobré slová, budú ti služobníkmi po všetky dni.


text:
A povedal im: Čo vy radíte, že čo máme odpovedať tomuto ľudu, ktorí mi hovorili a riekli: Poľahči nám ujmúc od jarma, ktoré vzložil na nás tvoj otec?


text:
A mládenci, ktorí rástli s ním, mu hovorili a riekli: Takto povieš ľudu, ktorí ti hovorili a riekli: Tvoj otec učinil ťažkým naše jarmo, ale ty poľahči ujmúc od nášho jarma, tedy takto im povieš: Môj malíček je tlstejší ako boly bedrá môjho otca.


text:
Tak teraz, môj otec vraj naložil na vás ťažké jarmo, ale ja ešte pridám na vaše jarmo; môj otec vás trestal bičíkami, ale ja vás budem trestať uzlovatými bičmi!


text:
A tak prišiel Jeroboám i všetok ľud k Rechabeámovi tretieho dňa, jako hovoril kráľ povediac: Prijďte zase ku mne tretieho dňa.


text:
a hovoril im podľa rady mládencov a povedal: Môj otec učinil ťažkým vaše jarmo, ale ja ešte pridám naň; môj otec vás trestal bičíkmi, ale ja budem trestať uzlovatými bičmi.


text:
A neposlúchol a nepovolil kráľ ľudu, lebo to bol obrat od Boha, aby postavil Hospodin svoje slovo, ktoré hovoril skrze Achiáša Šilonského Jeroboámovi, synovi Nebátovmu.


text:
A videl celý Izrael, že ho nevyslyšal kráľ, a preto odpovedal ľud kráľovi a riekol: Akýže máme podiel v Dávidovi? Ani nemáme dedičstva v synovi Izaiho! Každý do svojich stánov, Izraelu! Teraz už opatri svoj dom, Dávide! A tak odišiel celý Izrael do svojich stánov.


text:
Keď potom poslal kráľ Rechabeám Adoráma, ktorý bol nad daňami, uhádzali ho synovia Izraelovi kamením, aj zomrel. A kráľ Rechabeám sobral všetku silu, aby vysadol na voz a utiekol do Jeruzalema.


text:
A keď prišiel Rechabeám do Jeruzalema, shromaždil dom Júdov a Benjaminov, sto osemdesiat tisíc vybraných bojovníkov, aby bojovali proti Izraelovi a tak prinavrátili kráľovstvo Rechabeámovi.


text:
Povedz Rechabeámovi, synovi Šalamúnovmu, judskému kráľovi, i celému Izraelovi, ktorý je v Judsku i v Benjaminovi, a riekni:


text:
Takto hovorí Hospodin: Nechoďte hore ani nebojujte proti svojim bratom! Navráťte sa každý do svojho domu, lebo odo mňa sa stala tá vec. A poslúchli slová Hospodinove a vrátili sa a neišli proti Jeroboámovi.


text:
Lebo Levitovia opustili svoje predmestia i svoje državie a odišli do Judska a do Jeruzalema, preto že ich zavrhol Jeroboám i jeho synovia, aby nekonali kňazskej služby Hospodinovi.


text:
A za nimi zo všetkých pokolení Izraelových tí, ktorí oddali svoje srdce hľadať Hospodina, Boha Izraelovho, prišli do Jeruzalema obetovať Hospodinovi, Bohu svojich otcov.


text:
A tak upevnili kráľovstvo Júdovo a posilňovali Rechabeáma, syna Šalamúnovho, tri roky; lebo chodili po ceste Dávidovej a Šalamúnovej tri roky.


text:
A Rechabeám si vzal ženu, Machalať, dcéru Jerimóta, syna Dávidovho, a Abichaiľ, dcéru Eliába, syna Izaiho,


text:
A Rechabeám miloval Maachu, dcéru Absalomovu, nado všetky svoje ženy a svoje ženiny, lebo si bol vzal osemnásť žien a šesťdesiat ženín a splodil dvadsaťosem synov a šesťdesiat dcér.


text:
A Rechabeám postavil Abiáša, syna Maachy, za hlavu, za vojvodu medzi jeho bratmi, lebo ho mienil učiniť kráľom.


text:
A počínal si rozumne a rozsadil zo všetkých svojich synov do všetkých zemí Júdu a Benjamina, do všetkých ohradených miest, a dal im množstvo poživy a napýtal im hromadu žien.


text:
A stalo sa, keď už stálo pevne kráľovstvo Rechabeámovo a keď už cítil svoju silu, že opustil zákon Hospodinov a celý Izrael s ním.


text:
A stalo sa v piatom roku kráľa Rechabeáma, že prišiel hore Šišak, egyptský kráľ, proti Jeruzalemu, lebo sa boli prehrešili proti Hospodinovi dopustiac sa nevernosti,


text:
s tisíc a dvesto vozmi a so šesťdesiat tisíc jazdcami, a nebolo počtu ľudu, ktorý prišiel s ním z Egypta, Lýbovia, Sukkovia a Ethiopi.


text:
Vtedy prišiel prorok Šemaiáš k Rechabeámovi a k judským kniežatám, ktorí sa boli shromaždili do Jeruzalema pred Šišakom, a riekol im: Takto hovorí Hospodin: Vy ste mňa opustili, a preto som i ja vás opustil a vydal do ruky Šišaka.


text:
A keď videl Hospodin, že sa pokorili, stalo sa slovo Hospodinovo k Šemaiášovi povediac: Pokorili sa, nezahladím ich, ale im dám, aby o málo času unikli, a nevylejem svojho hnevu na Jeruzalem skrze Šišaka.


text:
A tedy vyšiel Šišak, egyptský kráľ, hore proti Jeruzalemu a pobral poklady domu Hospodinovho i poklady domu kráľovho. Všetko pobral a vzal i malé štíty zlaté, ktorých bol narobil Šalamún.


text:
A kráľ Rechabeám narobil malých štítov medených miesto nich a oddal ich do ruky veliteľom behúňov kráľovskej stráže, ktorí strážili vchod do domu kráľovho.


text:
A bývalo, že kedykoľvek išiel kráľ do domu Hospodinovho, prišli behúni a nosili ich a zase ich odnášali zpät do strážnice behúňov.


text:
Ale keď sa pokoril, odvrátil sa od neho hnev Hospodinov, a nechcel ho celkom zahladiť. A boly aj v Júdovi dobré veci.-


text:
A tedy sa zmocnil kráľ Rechabeám v Jeruzaleme a kraľoval, lebo Rechabeám mal štyridsaťjeden rokov, keď začal kraľovať, a kraľoval sedemnásť rokov v Jeruzaleme, v meste, ktoré si vyvolil Hospodin zo všetkých pokolení Izraelových nato, aby tam položil svoje meno. A meno jeho matky bolo Naama Ammonská.


text:
A deje Rechabeámove, prvé i posledné, či nie sú napísané v dejinách proroka Šemaiáša a vidiaceho Iddu, kde sa vypočitujú rody? A vojny boly medzi Rechabeámom a Jeroboámom po všetky dni.


text:
A tak ľahol Rechabeám a ležal so svojimi otcami a bol pochovaný v meste Dávidovom. A kraľoval Abiáš, jeho syn, miesto neho.


text:
Tri roky kraľoval v Jeruzaleme. A meno jeho matky bolo Michaja, dcéra Uriélova z Gibee. A bola vojna medzi Abiášom a medzi Jeroboámom.


text:
A Abiáš nadviazal vojnu s vojskom udatných bojovníkov, so štyristo tisíc vybranými mužmi. A Jeroboám sa prihotovil s ním do boja s osemsto tisíc vybranými mužmi udatnými.


text:
A Abiáš sa postavil od hora vrchu Cemaraima, ktorý je v pohorí Efraimovom, a riekol: Počujte ma, Jeroboáme a celý Izrael!


text:
Či vy nemáte vedieť, že Hospodin, Bôh Izraelov, dal kráľovstvo nad Izraelom Dávidovi na veky, jemu a jeho synom smluvou soli?


text:
Ale povstal Jeroboám, syn Nebátov, služobník Šalamúna, syna Dávidovho, a sprotivil sa svojmu pánovi!


text:
A sobrali sa spolu s ním bohaprázdni mužovia zaháľčiví, synovia beliála, a zmocnili sa proti Rechabeámovi, synovi Šalamúnovmu, kým Rechabeám bol dieťa a nežného srdca a neukázal sa pred nimi silným.


text:
A tak teraz vy hovoríte vo svojom srdci, že sa ukážete silnými voči kráľovstvu Hospodinovmu, ktoré je v ruke synov Dávidových, a je vás veliké množstvo a máte so sebou zlaté teľce, ktoré vám spravil Jeroboám, za bohov!


text:
Či ste azda nezahnali kňazov Hospodinových, synov Áronových, a Levitov? A narobili ste si kňazov ako národy iných zemí; ktokoľvek prijde, aby naplnil svoju ruku juncom alebo siedmimi baranmi, nuž stane sa kňazom tomu, čo nie je Bohom.


text:
Ale naším Bohom je Hospodin, a neopustili sme ho, a kňazmi, ktorí svätoslúžia Hospodinovi, sú synovia Áronovi, a Levitovia sú pri svojej práci


text:
a kadiac pália Hospodinovi zápalné obeti každého rána a každého večera a kadivo z voňavých vecí, aj predloženie chleba je na čistom stole, i zlatý svietnik máme i jeho lampy, aby ich zapaľovali každého večera. Lebo my ostríhame nariadenia Hospodina, svojho Boha; ale vy ste ho opustili.


text:
A hľa, preto je s nami na čele Bôh ako vodca, a sú s nami jeho kňazi a trúby radostného pretrubovania, aby mocne trúbily proti vám, synovia Izraelovi! Nebojujte s Hospodinom, Bohom svojich otcov, lebo sa vám nepovodí šťastne!


text:
Medzitým poslal Jeroboám úkladníkov naokolo, aby im prišli od chrbta. A tak boli pred Júdom, a úklad im bol od chrbta.


text:
A keď sa obrátili mužovia Júdovi, uvideli, že hľa, nastáva im boj zpredu aj zozadu. Vtedy kričali k Hospodinovi, a kňazi trúbili na trúby.


text:
A mužovia Júdovi kričali, nadšení na boj. A stalo sa v tom, keď kričali mužovia Júdovi na boj, že Bôh porazil Jeroboáma i celého Izraela pred Abiášom a pred Júdom.


text:
A tak ich porazili, Abiáš a jeho ľud, veľkou porážkou, takže padlo zabitých z Izraela päťsto tisíc vybraných mužov.


text:
A tak boli zohnutí synovia Izraelovi toho času. A zmocnili sa synovia Júdovi, lebo sa opreli na Hospodina, Boha svojich otcov.


text:
A tedy honil Abiáš utekajúceho Jeroboáma a vzal mu mestá, Bét-el a jeho dediny, Ješanu a jej dediny a Efron a jeho dediny.


text:
A tak ľahol Abiáš a ležal so svojimi otcami, a pochovali ho v meste Dávidovom. A kraľoval Aza, jeho syn, miesto neho. Za jeho dní mala zem pokoj desať rokov.


text:
A rozkázal Júdovi, aby hľadali Hospodina, Boha svojich otcov, a aby robili to, čo káže zákon a prikázanie.


text:
A odstránil výšiny a slnečné obrazy zo všetkých miest Júdových, a tak bolo kráľovstvo pred ním na pokoji.


text:
A vystavil ohradené mestá v Judsku, lebo zem bola na pokoji, ani nebolo proti nemu vojny v tých rokoch, lebo Hospodin mu dal odpočinutia.


text:
A riekol Júdovi, svojmu ľudu: Vystavme tie mestá a ohraďme ich múrami, opevnime vežami a opatrime bránami a závorami, kým ešte je zem pred nami v pokoji. Lebo sme hľadali Hospodina, svojho Boha, hľadali sme ho, a dal nám odpočinutia zo všetkých strán. A tak staväli, a darilo sa im.


text:
A Aza mal vojsko takých, ktorí nosili veľký štít a ťažkú kopiju z pokolenia Júdovho tristo tisíc mužov, a z Benjamina takých, ktorí nosili malý štít a strieľali z luku, dvesto osemdesiat tisíc. To všetko boli udatní mužovia.


text:
A vyšiel proti nim Ethiop Zerach s vojskom, ktorého bolo tisíc tisícov, a vozov mal tristo. Prišiel až k mestu Maréša.


text:
Vtedy volal Aza k Hospodinovi, svojmu Bohu, a riekol: Hospodine, u teba nie je rozdielu, keď ty chceš pomôcť, či má niekto mnoho, alebo či nemá sily. Pomôž, nám, ó, Hospodine, náš Bože! Lebo na teba sa opierame a v tvojom mene sme prišli proti tomuto množstvu. Hospodine, ty si naším Bohom, nech nemá proti tebe moci mizerný človek!


text:
A Aza ich prenasledoval i ľud, ktorý bol s ním, až po Gerár. A padlo toľko Ethiopov, že sa nemohli zotaviť, pretože boli skrúšení pred Hospodinom a pred jeho vojskom. A odniesli koristi veľmi mnoho.


text:
A zbili všetky mestá v okolí Gerára, lebo strach Hospodinov prišiel na nich, a vyplienili všetky tie mestá, pretože bolo v nich mnoho plenu.


text:
a vyšiel proti Azovi a riekol mu: Počujte ma, Aza i celý Júda i Benjamin! Hospodin bol s vami, kým ste boli s ním a keď ho budete hľadať, dá sa vám najsť; ale ak ho opustíte, opustí vás.


text:
A keď sa vo svojej úzkosti obrátil k Hospodinovi, Bohu Izraelovmu, a keď ho hľadali, dal sa im najsť.


text:
Ale v takých časoch bez pravého Boha niet pokoja ani tomu, kto vychádza, ani tomu, kto vchádza, lebo veľký nepokoj, a mnoho ráz, vládne nad všetkými obyvateľmi zemí,


text:
A keď počul Aza tie slová a proroctvo proroka Odéda, posilnil sa a odpratal ošklivosti z celej zeme Júdovej a Benjaminovej ako i z miest, ktoré zaujal z pohoria Efraimovho, a obnovil oltár Hospodinov, ktorý bol pred dvoranou Hospodinovou.


text:
Potom shromaždil celé pokolenie Júdovo i Benjaminovo i cudzincov, ktorí spolu bývali s nimi, z Efraima, z Manassesa a zo Simeona, lebo ich mnoho prebehlo k nemu z Izraela vidiac, že Hospodin, jeho Bôh, je s ním.


text:
A vošli v smluvu, že budú hľadať Hospodina, Boha svojich otcov, celým svojím srdcom a celou svojou dušou.


text:
A celý Júda sa radoval prísahe, lebo prisahali celým svojím srdcom a hľadali ho celou svojou chuťou, a dal sa im najsť. A Hospodin im dal odpočinutia zo všetkých strán.


text:
I Maachu, matku kráľa Azu, odstránil, aby nebola kráľovnou, pretože bola spravila ohavu - modlu pre háj. Ale Aza vyťal jej ohavnú modlu a rozdrvil a spálil pri potoku Kidrone.


text:
No, napriek tomu len neustúpily výšiny z Izraela, iba toľko, že srdce Azovo bolo celé s Hospodinom po všetky jeho dni.


text:
A vniesol posvätené veci svojho otca i svoje vlastné posvätené veci do domu Božieho, striebro, zlato a nádoby.


text:
V tridsiatom šiestom roku kráľovstva Azovho vyšiel hore Báša, izraelský kráľ, proti Júdovi a staväl Rámu, aby nedal nikomu ani vyjsť ani vojsť k Azovi, judskému kráľovi.


text:
Vtedy vyniesol Aza striebro a zlato z pokladov domu Hospodinovho i domu kráľovho a poslal k Ben-hadadovi, sýrskemu kráľovi, ktorý býval v Damašku, povediac:


text:
Je smluva medzi mnou a medzi tebou, medzi mojím otcom a medzi tvojím otcom. Hľa, posielam ti striebro a zlato. Idi, zruš svoju smluvu s Bášom, izraelským kráľom, aby odišiel hore odo mňa.


text:
A Ben-hadad poslúchol kráľa Azu a poslal veliteľov vojsk, ktoré mal, proti mestám Izraelovým, a zbili Ijjon a Dán a Ábel-maim i všetky skladištia, mestá Naftaliho.


text:
A kráľ Aza pojal celého Júdu, a pobrali kamene mesta Rámy i jeho drevo, z ktorého staväl Báša, a vystavil z toho Gebu a Micpu.


text:
V tom čase prišiel vidiaci Chanani k Azovi, judskému kráľovi, a riekol mu: Za to, že si sa oprel na sýrskeho kráľa a neoprel si sa na Hospodina, svojho Boha, preto uniklo vojsko sýrskeho kráľa z tvojej ruky.


text:
Či nebolo Ethiopov a Lýbov množstvo vojska, čo do vozov a jazdcov, veľmi mnoho? A keď si sa oprel na Hospodina, vydal ich do tvojej ruky.


text:
Lebo oči Hospodinove chodia sem a ta po celej zemi, aby dokázal svoju silu pri tých, ktorých srdce je celé obrátené k nemu. Preto si bláznivo urobil, lebo odteraz budú proti tebe vojny.


text:
A Aza sa rozhneval na vidiaceho a dal ho do väzenia, lebo sa bol rozzúril preto na neho. A Aza utiskoval niektorých z ľudu toho času.


text:
Potom v tridsiatom deviatom roku svojho kráľovstva onemocnel Aza na svoje nohy, a to veľmi ťažkou nemocou. No, ani vo svojej nemoci nehľadal Hospodina, ale lekárov.


text:
A pochovali ho v jeho hroboch, ktoré si vytesal v meste Dávidovom. A položili ho na ležište, ktoré bol naplnil voňavými vecami, a to rôznymi, a masťami, pripravenými na umelý spôsob lekárnický, a pálili mu toho hromadu, náramne veľkú.


text:
A umiestil vojsko po všetkých mestách Júdových, ktoré boly ohradené. Rozložil i posádky stráže v zemi Júdovej a po mestách Efraimových, ktoré zaujal Aza, jeho otec.


text:
A Hospodin bol s Jozafatom, lebo chodil po prvých cestách Dávida, svojho otca, a nevyhľadával Bálov.


text:
Preto Hospodin upevnil kráľovstvo v jeho ruke, a dali všetci obyvatelia Júdovi Jozafatovi dary, takže mal hojne bohatstva a slávy.


text:
A v treťom roku svojho kraľovania poslal svoje kniežatá, Benchaila, Obadiáša, Zachariáša, Natanaela a Michaiáša, aby učili po mestách Júdových.


text:
A išli s nimi Levitovia Šemaiáš, Netaniáš, Zebadiáš, Azael, Šemiramót, Jonatán, Adoniáš, Tobiáš a Tobadoniáš, Levitovia, a s nimi Elišama a Jehorám, kňazi.


text:
A tak učili po Judsku majúc so sebou knihu zákona Hospodinovho a chodili dookola po všetkých mestách Júdových a učili medzi ľudom.


text:
A bol strach Hospodinov na všetkých kráľovstvách zemí, ktoré boly vôkol Judska, a nebojovaly proti Jozafatovi.


text:
A z Filištínov donášali rôzni Jozafatovi dary i striebra uloženú daň. Aj Arabovia mu dovádzali drobný dobytok, po každé sedem tisíc sedemsto baranov a kozlov tiež sedem tisíc sedemsto.


text:
A toto je ich počet podľa domu ich otcov. Z Júdu velitelia nad tisícami: veliteľ Adna a s ním udatných mužov tristo tisíc.


text:
A vedľa toho Amaziáš, syn Zichriho, ktorý sa dobrovoľne oddal Hospodinovi, a s ním dvesto tisíc udatných mužov.


text:
Potom po rokoch odišiel k Achabovi dolu do Samárie. A Achab nabil pre neho drobného dobytka a volov, množstvo, i pre ľud, ktorý prišiel s ním a nahováral ho, aby išiel hore proti Rámot-gileáda.


text:
A Achab, izraelský kráľ, povedal Jozafatovi, judskému kráľovi: Či pojdeš so mnou do Rámot-gileáda? A on mu odpovedal: Ja som ako ty, a môj ľud ako tvoj ľud, a budem s tebou v tom boji.


text:
A izraelský kráľ shromaždil prorokov štyristo mužov a povedal im: Či máme ísť do Rámot-gileáda do vojny, a či mám nechať tak? A oni odpovedali: Iď hore, a Bôh ho dá do ruky kráľovej.


text:
Na to povedal izraelský kráľ Jozafatovi: Je tu ešte jeden muž, skrze ktorého by bolo možno opýtať sa Hospodina; ale ja ho nenávidím, lebo mi nikdy neprorokuje dobrého, ale vždycky zlé. Je to Micheáš, syn Jimlu. Avšak Jozafat povedal: Nech tak nehovorí kráľ!


text:
Medzitým izraelský kráľ a Jozafat, judský kráľ, sedeli každý na svojom tróne, odiati kráľovským rúchom. A sedeli na voľnom priestore pri vchode do brány mesta Samárie. A všetci tí proroci prorokovali pred nimi.


text:
A Cedekiáš, syn Kenaánov, si bol spravil železné rohy a povedal: Takto hovorí Hospodin: Týmito budeš drgať Sýrov, dokiaľ len im neučiníš konca.


text:
A všetci proroci prorokovali tak a vraveli: Iď hore do Rámot-gileáda a konaj šťastne, a Hospodin dá do ruky kráľovej.


text:
A posol, ktorý išiel zavolať Micheáša, mu hovoril: Hľa, slová prorokov, ako by jednými ústy, predpovedajú kráľovi dobré veci; nech je tedy, prosím, tvoje slovo jako slovo niektorého z nich, a hovor dobré.


text:
Keď potom prišiel ku kráľovi, povedal mu kráľ: Micheášu, či máme ísť proti Rámot-gileáda do vojny, a či mám nechať tak? A on riekol: Iďte hore a konajte šťastne, a budú daní do vašej ruky.


text:
A kráľ mu povedal: Koľko ráz ťa mám zaviazať prísahou, že mi nebudeš hovoriť iné ako pravdu v mene Hospodinovom?


text:
Vtedy riekol: Videl som všetok ľud Izraelov rozptýlený po vrchoch ako ovce, ktoré nemajú pastiera. A Hospodin riekol: Títo nemajú pána; nech sa navrátia každý do svojho domu v pokoji.


text:
A ešte riekol: Preto počujte slovo Hospodinovo: Videl som Hospodina sedieť na jeho tróne, a všetko vojsko nebies stálo po jeho pravici a po jeho ľavici.


text:
A Hospodin riekol: Kto oklame Achaba, izraelského kráľa, aby odišiel hore a padol v Rámot-gileáda? Na to hovoril ktorý čo, jeden hovoril to, a druhý hovoril iné.


text:
Vtedy vyšiel nejaký duch a postavil sa pred Hospodinom a povedal: Ja ho oklamem. A Hospodin mu riekol: Akým spôsobom?


text:
A on odpovedal: Vyjdem a budem lživým duchom v ústach všetkých jeho prorokov. Na to mu riekol: Oklameš, aj zmôžeš, vyjdi a učiň tak!


text:
A teraz hľa, Hospodin dal lživého ducha do úst týchto tvojich prorokov, a Hospodin hovoril proti tebe zlé.


text:
Vtedy pristúpil Cedekiáš, syn Kenaánov a uderil Micheáša na líce a povedal: Kde - ktorou cestou odišiel duch Hospodinov odo mňa, aby hovoril tebe?


text:
A izraelský kráľ povedal: Pojmite Micheáša, a zaveďte ho zpät k Amonovi, kniežaťu mesta, a k Joašovi, synovi kráľovmu.


text:
A poviete: Takto hovorí kráľ: Vsaďte tohoto do žalára a dávajte mu jesť chlieb súženia a piť vodu súženia, dokiaľ sa nenavrátim v pokoji.


text:
Ale Micheáš povedal: Ak sa ty naozaj navrátiš v pokoji, nehovoril Hospodin skrze mňa. A doložil: Počujte to, ľudia, všetci!


text:
A izraelský kráľ povedal Jozafatovi: Prestrojiť sa, a tak ísť do boja; ale ty si len obleč svoje rúcho. A tedy sa prestrojil izraelský kráľ, a tak išli do boja.


text:
A sýrsky kráľ prikázal veliteľom nad svojimi vozmi a riekol: Nebojujte ani s malým ani s veľkým, ale iba s izraelským kráľom samotným.


text:
A bolo, keď uvideli velitelia nad vozmi Jozafata, že riekli: To je izraelský kráľ! A obrátili sa dookola proti nemu bojovať. Vtedy skríkol Jozafat, a Hospodin mu pomohol, a Bôh ich odvábil od neho.


text:
A stalo sa, keď uvideli velitelia nad vozmi, že to nie je izraelský kráľ, že sa obrátili preč od neho.


text:
V tom nejaký muž natiahol lučište vo svojej prostote a postrelil izraelského kráľa tam, kde sa pancier spojuje. Preto povedal vozkovi: Obráť svoje ruky a vyvez ma z vojska, lebo som nemocný.


text:
A keď sa rozmohol boj toho dňa, premáhal sa izraelský kráľ a stál na voze naproti Sýrom až do večera a zomrel o čase, keď zapádalo slnko.


text:
vyšiel mu v ústrety Jehu, syn Chananiho, vidiaci, a povedal kráľovi Jozafatovi: Či si mal ísť pomáhať bezbožnému a tých, ktorí nenávidia Hospodina, budeš milovať? Pre to sa zapálil na teba hnev zpred Hospodina.


text:
Avšak našly sa pri tebe i dobré veci, lebo si odpratal háje zo zeme a ustavil si svoje srdce hľadať Boha.


text:
A Jozafat býval v Jeruzaleme. A zase vyšiel medzi ľud a pochodil všade od Bér-šeby až po pohorie Efraimovo a navrátil ich k Hospodinovi, Bohu otcov.


text:
A riekol sudcom: Vidzte, čo robíte: lebo nesúdite za človeka, ale za Hospodina, ktorý je s vami pri vykonávaní súdu.


text:
Preto teraz nech je strach Hospodinov na vás. Ostríhajte a čiňte. Lebo u Hospodina, nášho Boha, nieto neprávosti, ani nehľadí na osobu ani neprijme úplatného daru.


text:
Ba aj v Jeruzaleme postavil Jozafat niektorých z Levitov a kňazov a z hláv otcov Izraelových k súdu Hospodinovmu a riešiť pravoty. Potom sa on i jeho ľudia navrátili do Jeruzalema.


text:
A pri každej pravote, ktorá prijde pred vás od vašich bratov, ktorí bývajú vo svojich mestách, v ktorej treba rozsúdiť medzi krvou a krvou, medzi zákonom a prikázaním, čo do ustanovení a súdov, poučíte ich, aby nehrešili proti Hospodinovi, a aby neprišiel na vás hnev a na vašich bratov. Tak robte a nezhrešíte.


text:
A hľa, Amariáš, najvyšší kňaz, bude nad vami vo všetkých veciach Hospodinových a Zebadiáš, syn Izmaelov, vojvoda domu Júdovho, vo všetkých veciach kráľových, a správcovia Levitovia sú pred vami. Buďte zmužilí a konajte! A Hospodin bude s tým, kto bude dobrý.


text:
A potom sa stalo, že prišli synovia Moábovi a synovia Ammonovi a s nimi iní z Ammonovcov proti Jozafatovi do vojny.


text:
Vtedy prišli poslovia a oznámili Jozafatovi a riekli: Prišlo proti tebe veľké množstvo zo zámoria, zo Sýrie, a hľa, sú v Chacecon-támare, ktoré je En-gedi.


text:
Vtedy sa shromaždili synovia Júdu, aby hľadali pomoc od Hospodina, a prišli aj zo všetkých miest Júdových hľadať Hospodina.


text:
a riekol: Hospodine, Bože našich otcov, či nie si ty Bohom na nebi? A veď ty panuješ nado všetkými kráľovstvami národov, a v tvojej ruke je sila a udatnosť, a nieto nikoho, kto by sa mohol postaviť proti tebe!


text:
Či si ty azda, náš Bože, nevyhnal obyvateľov tejto zeme zpred svojho ľudu Izraela? A dal si ju semenu Abraháma, svojho milovaného priateľa, na veky.


text:
Keby prišlo na nás zlé, meč súdu, mor a hlad, a keby sme sa postavili pred týmto domom a pred tebou, pretože je tvoje meno v tomto dome, a keby sme kričali k tebe zo svojej úzkosti, vyslyšíš a zachrániš.


text:
A teraz hľa, synovia Ammonovi a Moábovi a vrch Seir, cez ktorých prejsť si nedal Izraelovi, keď boli prišli z Egyptskej zeme, ale uhnuli od nich a nezahladili ich,


text:
nuž hľa, oni sa nám odplácajú tým, že prišli, aby nás vyhnali z tvojho dedičstva, ktoré si nám dal večite.


text:
Náš Bože, či nebudeš súdiť nad nimi? Lebo v nás nie je sily, aby sme obstáli pred týmto veľkým množstvom, ktoré prišlo na nás, ani my nevieme, čo by sme mali robiť, ale jedine na teba hľadia naše oči.-


text:
Vtedy prišiel na Jachaziela, syna Zachariáša, syna Benaiáša, syna Jehiela, syna Mattaniáša, Levitu zo synov Azafových, Duch Hospodinov prostred shromaždenia,


text:
a riekol: Pozorujte, všetok Júda a obyvatelia Jeruzalema, i ty kráľu Jozafate! Takto vám hovorí Hospodin: Nebojte sa vy ani sa nestrachujte pred tým velikým množstvom, lebo nie vám je boj, ale Bohu.


text:
Zajtra sídite na nich. Hľa, pojdú hore stráňou Cíc, a najdete ich na konci údolia pred púšťou Jeruel.


text:
Nebude to vašou vecou bojovať v tomto boji. Postavte sa, stojte a vidzte spasenie Hospodinovo, ktorý je s vami, Júda a Jeruzalem. Nebojte sa ani sa nestrachujte! Zajtra vyjdite proti nim, a Hospodin bude s vami.


text:
A Jozafat sa sklonil tvárou k zemi, a všetok Júda i obyvatelia Jeruzalema padli pred Hospodinom klaňajúc sa Hospodinovi.


text:
Potom vstali Levitovia zo synov Kehátovcov a zo synov Kórachovcov, aby chválili Hospodina, Boha Izraelovho, velikým hlasom, náramne.


text:
A tak vstali skoro ráno a vyšli na púšť Tekoa. A keď vychádzali, Jozafat stál a povedal: Počujte ma, Júda a obyvatelia Jeruzalema! Verte v Hospodina, svojho Boha, a stojte verne; verte v jeho prorokov a konajte šťastne!


text:
A keď sa poradil s ľudom, postavil spevákov Hospodinovi, a to aby chválili okrasu svätosti idúc pred ozbrojencami a aby hovorili: Oslavujte Hospodina, lebo jeho milosť trvá na veky!


text:
A v tom čase, keď začali plesať a chváliť, dal Hospodin úkladníkov na synov Ammonových a Moábových a na obyvateľov vrchu Seira, ktorí boli prišli proti Júdovi, a boli porazení.


text:
Lebo sa postavili synovia Ammonovi a Moábovi proti obyvateľom vrchu Seira, aby ich oddali úplnej záhube a aby ich zahladili. A keď dokončili proti obyvateľom Seira, pomáhali druh proti druhovi zahladiť.


text:
Medzitým prišiel Júda na výhľadisko na púšť a obrátiac sa pozreli na množstvo. A hľa, videli, že sú mŕtvolami, ležiacimi na zemi, a že ani nebolo toho, kto by bol ušiel.


text:
Vtedy prišiel Jozafat a jeho ľud pobrať ich korisť a našli jej u nich množstvo i majetku i klenotov u mŕtvol i vzácneho náradia, a nabrali si koristi každý toľko, že to až nemohli uniesť. A tri dni brali korisť, lebo jej bolo mnoho.


text:
Potom štvrtého dňa sa shromaždili do doliny Berácha, lebo tam dobrorečili Hospodinovi. Preto nazvali meno toho miesta Emek-berácha, a tak sa volá až do tohoto dňa.


text:
A vrátili sa všetci mužovia Júdovi aj mužovia Jeruzalema i Jozafat na ich čele, aby sa navrátili do Jeruzalema s radosťou, lebo im dal Hospodin radosť z porážky ich nepriateľov.


text:
A strach Boží prišiel na všetky kráľovstvá tých zemí, keď počuli, že Hospodin bojoval proti nepriateľom Izraelovým.


text:
A Jozafat kraľoval nad Júdom. Tridsaťpäť rokov mal, keď začal kraľovať, a kraľoval dvadsaťpäť rokov v Jeruzaleme. A meno jeho matky bolo Azuba, a bola dcérou Šilchiho.


text:
Chodil po ceste svojho otca Azu ani neuhol od nej robiac to, čo je spravedlivé v očiach Hospodinových.


text:
A ostatné deje Jozafatove, prvé i posledné, tie hľa, sú napísané v dejinách Jehu-va, syna Chananiho, čo bolo vnesené do knihy kráľov Izraelových.


text:
Spolčil sa s ním preto, aby narobil lodí, ktoré maly ísť do Taršíša. A narobili lodí v Ecjon-gábere.


text:
Vtedy prorokoval Eliézer, syn Dodavahú-va z Maréše, proti Jozafatovi povediac: Za to, že si sa spolčil s Achaziášom, Hospodin rozborí tvoje práce. Aj stroskotaly lode a nemohly ísť do Taršíša.


text:
A tak ľahol Jozafat a ležal so svojimi otcami a bol pochovaný so svojimi otcami v meste Dávidovom. A kraľoval Jehorám, jeho syn, miesto neho.


text:
A mal bratov, synov Jozafatových, Azariáša, Jechiela, Zachariáša, Azariahú-va, Michaela a Šefatiáša. Tí všetci boli synmi Jozafata, kráľa Izraelovho.


text:
A ich otec im dal mnoho darov, striebra, zlata a iných drahých vecí s ohradenými mestami v Judsku a kráľovstvo dal Jehorámovi, pretože on bol prvorodený.


text:
Ale keď nastúpil Jehorám a dostal moc nad kráľovstvom svojho otca, zmocnil sa a pobil všetkých svojich bratov mečom, ba aj niektorých z kniežat Izraelových.


text:
A chodil po ceste kráľov Izraelových a robil tak, ako robil dom Achabov; lebo mal dcéru Achabovu za ženu a robil to, čo je zlé v očiach Hospodinových.


text:
Avšak Hospodin nechcel zahladiť dom Dávidov pre smluvu, ktorú učinil s Dávidom, a pretože povedal, že mu dá sviecu i jeho synom po všetky dni.


text:
Preto prešiel ta Jehorám so svojimi kniežatami, i všetky vozy s ním. A stalo sa, že vstanúc vnoci porazil Edoma, ktorý ho bol obkľúčil, i veliteľov nad vozmi.


text:
Ale Edom len jednako odpadol a vytrhol sa zpod ruky Júdovej, a je tak až do tohoto dňa. Vtedy odpadlo i mesto Libna, toho času a vymyklo sa zpod jeho ruky, pretože opustil Hospodina, Boha svojich otcov.


text:
Krome toho narobil ešte aj výšin na vrchoch Judska a spôsobil to, aby smilnili obyvatelia Jeruzalema, a tak zaviedol aj obyvateľov Júdu.


text:
A prišlo k nemu písmo od proroka Eliáša, v ktorom bolo napísané: Takto hovorí Hospodin, Bôh Dávida, tvojho otca: Za to, že si nechodil po cestách Jozafata, svojho otca, a po cestách Azu, kráľa Júdovho,


text:
ale že si chodil po ceste kráľov Izraelových a spôsobil si to, aby smilnil Júda i obyvatelia Jeruzalema, jako pôsobil smilniť dom Achabov, ba ešte aj svojich bratov, dom svojho otca, ktorí boli lepší, ako si ty, si povraždil,


text:
A ty budeš trpieť ťažkou nemocou mnohou, chorobou svojich vnútorností, až i vyjdú z teba tvoje črevá od nemoci, ktorá bude trvať dlhé časy.


text:
a prišli hore proti Judsku, vtrhli do neho a pobrali všetok majetok, ktorý sa našiel a patril domu kráľovmu, áno, i jeho synov i jeho ženy, takže mu nezostalo syna krome Jehoachaza, najmladšieho z jeho synov.


text:
A stalo sa, že sa rozmáhala odo dňa ku dňu, a keď prišiel čas, na konci dvoch rokov, vyšli jeho vnútornosti od jeho nemoci, a zomrel v hrozných bolestiach. A jeho ľud mu nepálil voňavých vecí, jako pálili jeho otcom.


text:
Tridsaťdva rokov mal, keď začal kraľovať, a kraľoval osem rokov v Jeruzaleme a odišiel ta nie žiadúcny. A pochovali ho v meste Dávidovom, ale nie v hroboch kráľov.


text:
A obyvatelia Jeruzalema urobili kráľom Achaziáša, jeho najmladšieho syna, miesto neho, lebo všetkých starších pobila čata lupičov, ktorá bola prišla medzi Arabmi do tábora. A tedy kraľoval Achaziáš, syn Jehoráma, kráľa Júdovho.


text:
Achaziáš mal štyridsaťdva rokov, keď začal kraľovať, a kraľoval jeden rok v Jeruzaleme. A meno jeho matky bolo Atália, dcéra Omriho.


text:
A robil to, čo je zlé v očiach Hospodinových, ako dom Achabov, lebo tí mu boli radcami po smrti jeho otca jemu na záhubu.


text:
Aj tedy chodil podľa ich rady a odišiel s Jehorámom, synom Achabovým, izraelským kráľom, do boja proti Hazaelovi, sýrskemu kráľovi, v Rámot-gileáda. Ale Sýrovia porazili a ranili Joráma,


text:
ktorý sa navrátil, aby sa liečil v Jizreele, lebo mal rany ktoré mu zadali v Ráme, keď bojoval s Hazaelom, sýrskym kráľom. A Azariáš-Achaziáš, syn Jehoráma, judského kráľa, odišiel dolu, aby navštívil Joráma, syna Achabovho, v Jizreele, pretože bol nemocný.


text:
A bolo to od Boha na záhubu Achaziášovi, aby prišiel k Jorámovi. Lebo keď prišiel, vyšiel s Jorámom proti Jehu-vovi, synovi Nimšiho, ktorého bol pomazal Hospodin nato, aby vyplienil dom Achabov.


text:
A stalo sa, keď sa súdil Jehu s domom Achabovým, že našiel kniežatá Júdove i synov bratov Achaziášových, ktorí konali Achaziášovi službu a pobil ich.


text:
Potom hľadali Achaziáša a najdúc ho jali ho; skrýval sa totiž v Samárii, a doviedli ho k Jehu-vovi, zabili ho a pochovali, lebo riekli: Bol synom Jozafatovým, ktorý hľadal Hospodina celým svojím srdcom. Ani nebolo z domu Achaziášovho nikoho, kto by bol vládal prevziať kráľovstvo.


text:
A keď videla Atália, matka Achaziášova, že zomrel jej syn, vstala a zkazila všetko kráľovské semä domu Júdovho.


text:
Ale Jehošabať, dcéra kráľova, vzala Joasa, syna Achaziášovho, a ukradnúc ho zpomedzi synov kráľových, ktorí mali byť zabití, dala ho i jeho dojku do izby postelí a tak ho ukryla Jehošabať, dcéra kráľa Jehoráma, žena kňaza Jehojadu, lebo ona bola sestrou Achaziášovou, pred Atáliou, a nezabila ho.


text:
Ale v siedmom roku sa zmocnil Jehojada a pojal so sebou veliteľov nad stami, Azariáša, syna Jerochámovho, Izmaela, syna Jehochanánovho, Azariáša, syna Obédovho, Maaseiáša, syna Adaiášovho, a Elišafata, syna Zichriho, a učinil s nimi smluvu.


text:
A pochodiac dookola po Judsku shromaždili Levitov zo všetkých miest Júdových ako i hlavy otcov čeľadí Izraelových, a prišli do Jeruzalema.


text:
A celé to shromaždenie učinilo smluvu v dome Božom s kráľom. A Jehojada im riekol: Hľa, syn kráľov bude kraľovať, ako hovoril Hospodin o synoch Dávidových.


text:
Toto je vec, ktorú učiníte: tretina z vás, ktorí prichádzavate v sobotu, tretina kňazov a Levitov, budú vrátnymi strážiac u prahov;


text:
tretina bude pri dome kráľovom a tretina pri bráne Základu, a všetok ľud bude vo dvoroch domu Hospodinovho.


text:
Ale nech nikto nevojde do domu Hospodinovho krome kňazov a tých, ktorí posluhujú, z Levitov; tí nech vojdú, lebo sú svätí, ale všetok ľud bude strážiť stráž Hospodinovu.


text:
A Levitovia obstúpia kráľa dookola majúc každý svoju zbraň vo svojej ruke, a ten, kto by vošiel do domu, zomrie. A budú vždy s kráľom, už či vojde či vyjde.


text:
A Leviti a všetok Júda urobili všetko tak, ako rozkázal kňaz Jehojada, a pojali každý svojich mužov, ktorí prichádzavali v sobotu, i s tými, ktorí odchádzavali v sobotu, lebo kňaz Jehojada nebol prepustil niktorého z oddelení.


text:
A Jehojada, kňaz, dal veliteľom nad stami kopije a malé štíty jako aj iné štíty, ktoré patrily kedysi kráľovi Dávidovi a ktoré boly v dome Božom.


text:
A tak postavil všetok ľud, z ktorých mal každý svoju zbraň vo svojej ruke, od pravej strany domu až po ľavú stranu domu, pozdĺž oproti oltáru a oproti domu, pri kráľovi dookola.


text:
Potom vyviedli von syna kráľovho a dali na neho korunu i svedoctvo a urobili ho kráľom, a pomazali ho Jehojada a jeho synovia, a hovorili: Nech žije kráľ!


text:
A keď počula Atália hukot bežiaceho ľudu, a tých, ktorí chválili kráľa, vošla k ľudu do domu Hospodinovho.


text:
A vidiac, že hľa, kráľ stojí na svojom vyvýšenom mieste pri vchode, a že velitelia a trubači stoja pri kráľovi, a že všetok ľud zeme sa raduje, a že trúbia na trúby, a že speváci spievajú pri nástrojoch ku sprievodu spevu a učia, ako chváliť, vtedy roztrhla Atália svoje rúcho a riekla: Zrada, zrada!


text:
Vtedy vyviedol kňaz Jehojada veliteľov nad stami, ustanovených nad vojskom, a riekol im: Vyveďte ju preč zpomedzi radov, a ten, kto by išiel za ňou, nech zomrie mečom! Pretože bol riekol kňaz: Nezabite jej v dome Hospodinovom.


text:
A rozostúpili sa jej na obe strany. Ale keď prišla ku vchodu do Koňskej brány domu kráľovho, tam ju zabili.


text:
Vtedy učinil Jehojada smluvu medzi sebou, medzi všetkým ľudom a medzi kráľom, aby boli ľudom Hospodinovým.


text:
Potom vošiel všetok ľud do domu Bálovho, a rozborili ho a jeho oltáre i jeho obrazy roztrieskali a Mattána, kňaza Bálovho, zabili pred oltármi.


text:
A Jehojada zase ustanovil úrady, ktoré maly dozor v dome Hospodinovom, pod správou kňazov Levitov, ktorých bol rozdelil Dávid ustanoviac ich nad domom Hospodinovým, aby obetovali zápalné obeti Hospodinove, jako je napísané v zákone Mojžišovom, s radosťou a so spevom, podľa nariadenia Dávidovho.


text:
A pojal veliteľov nad stami a popredných v národe jako aj tých, ktorí panovali nad ľudom, i všetok ľud zeme a viedol kráľa z domu Hospodinovho dolu, a vošli vyšnou bránou do domu kráľovho, kde posadili kráľa na tróne kráľovstva.


text:
Joas mal sedem rokov, keď začal kraľovať, a kraľoval štyridsať rokov v Jeruzaleme. A meno jeho matky bolo Cibia z Bér-šeby.


text:
Preto shromaždil kňazov a Levitov a riekol im: Vyjdite do miest Júdových a shromažďujte od všetkého Izraela peniaze na opravu domu svojho Boha, z roka na rok, a vy sa ponáhľajte s vecou. Avšak Levitovia sa neponáhľali.


text:
Vtedy zavolal kráľ Jehojadu, predného kňaza, a riekol mu: Prečo nevyžaduješ od Levitov, aby doniesli z Judska a z Jeruzalema dávku Mojžiša, služobníka Hospodinovho, i celé shromaždenie Izraelovo, pre stán svedoctva?


text:
Lebo synovia Atálie, tej bezbožnice, boli sa vlámali do domu Božieho, áno i všetky posviatne veci domu Hospodinovho obrátili na Bálov.


text:
A vyhlásili po Judsku a po Jeruzaleme, aby doniesli Hospodinovi dávku Mojžiša, služobníka Božieho, uloženú na Izraela na púšti.


text:
A stávalo sa v taký čas, keď doniesli truhlicu do úradu kráľovho Levitami, a keď videli, že je v nej mnoho peňazí, že prichádzaval pisár kráľov a úradník najvyššieho kňaza a vyprázdnili truhlicu. Potom ju zase odniesli a postavili na jej miesto. Tak to robili každý deň. A nahromadili množstvo peňazí.


text:
A kráľ a Jehojada ich dávali tým, ktorí konali dielo služby domu Hospodinovho, a oni najímali kameniarov a remeselníkov, aby obnovili dom Hospodinov, ako aj tým, ktorí pracovali zo železa a z medi, aby opravili dom Hospodinov.


text:
Nuž tak pracovali tí, ktorí konali dielo, ktoré aj bolo šťastne zavŕšené ich rukami. A tedy postavili dom Boží, takže stál vo svojom spôsobe, a upevnili ho.


text:
A keď dokončili, doniesli ostatok peňazí pred kráľa a Jehojadu. A dali z nich narobiť nádob pre dom Hospodinov, nádob k službe a k obetovaniu zápalov a lyžíc, a to nádob zlatých a strieborných. A obetovali zápalné obeti v dome Hospodinovom ustavične, po všetky dni Jehojadu.


text:
A pochovali ho v meste Dávidovom s kráľmi, lebo robil dobré v Izraelovi i voči Bohu i voči jeho domu.


text:
A po smrti Jehojadovej prišly kniežatá Júdove a poklonily sa kráľovi. Vtedy ich vypočul kráľ a dovolil.


text:
A tak opustili dom Hospodina, Boha svojich otcov, a slúžili hájom a modlám, a preto prišiel hnev Boží na Júdu a na Jeruzalem, pre ten ich hriech.


text:
Ba keď prišiel Duch Boží na Zachariáša, syna kňaza Jehojadu, a keď sa postavil z vyššieho miesta pred ľud a riekol im: Takto hovorí Bôh: Prečo prestupujete prikázania Hospodinove? Nepovedie sa vám dobre! Lebo preto, že ste opustili Hospodina, opustí aj on vás!


text:
A nepamätal kráľ Joas na milosrdenstvo, ktoré mu učinil Jehojada, jeho otec, ale zavraždil jeho syna. A keď zomieral, povedal: Nech pohliadne Hospodin a nech vyhľadá!


text:
A stalo sa na konci roka, že prišlo hore proti nemu sýrske vojsko, a prišli do Judska a do Jeruzalema a zahubili všetky kniežatá ľudu z ľudu, a všetko to, čo ukoristili u nich, poslali kráľovi Damašku.


text:
Lebo hoci v malom počte mužov prišlo sýrske vojsko, Hospodin jednako vydal do ich ruky veľmi veliké vojsko, pretože opustili Hospodina, Boha svojich otcov, a nad Joasom vykonali súdy.


text:
A keď odišli od neho, lebo ho zanechali v mnohých ťažkých nemociach, spikli sa proti nemu jeho služobníci pre vyliatu krv synov kňaza Jehojadu a zavraždili ho na jeho posteli, a tak zomrel. A pochovali ho v meste Dávidovom, ale ho nepochovali v hroboch kráľov.


text:
A toto sú tí, ktorí sa spikli proti nemu: Zabad, syn Šimeaty Ammonskej, a Jehozabad, syn Šimrity Moábskej.


text:
A o jeho synoch a o veľkom bremeni, vloženom na neho, jako aj o oprave domu Božieho od základu, hľa, to všetko je napísané vo výklade knihy kráľov. A kraľoval Amaziáš, jeho syn, miesto neho.


text:
Amaziáš kraľoval, keď mal dvadsaťpäť rokov, a kraľoval dvadsaťdeväť rokov v Jeruzaleme. A meno jeho matky bolo Jehoaddána z Jeruzalema.


text:
A stalo sa, keď už bolo kráľovstvo pevné pri ňom, že pobil svojich služobníkov, ktorí zabili kráľa, jeho otca.


text:
Ale ich synov nepobil, lebo urobil tak, ako je napísané v zákone, v knihe Mojžišovej, kde prikázal Hospodin povediac: Nezomrú otcovia za synov, ani synovia nezomrú za otcov, ale každý zomrie za svoj vlastný hriech.


text:
Potom shromaždil Amaziáš Júdu a postavil z nich, podľa domu otcov, za veliteľov nad tisícami a za veliteľov nad stami po celom Judsku a Benjaminsku a spočítal ich vo veku od dvadsiatich rokov a vyše a našiel ich tristo tisíc vybraných mužov, ktorí boli súci vyjsť do vojny a znali narábať ťažkou kopijou a veľkým štítom.


text:
Ale prišiel k nemu nejaký muž Boží a povedal: Ó, kráľu, nech nejde s tebou vojsko Izraelovo, lebo Hospodin nie je s Izraelom, s niktorým zo synov Efraimových.


text:
Ale však len iď ty, konaj, buď silný do boja: ináče Bôh učiní to, aby si klesol pred nepriateľom, pretože je sila v Bohu i pomôcť i poraziť.


text:
Vtedy povedal Amaziáš mužovi Božiemu: A čo urobiť so sto hrivnami, ktoré som dal vojsku Izraelovmu? Na to riekol muž Boží: Hospodin má toľko, že ti môže dať o mnoho viac ako to.


text:
A tak ich oddelil Amaziáš, totiž vojsko, ktoré bolo prišlo k nemu z Efraima, aby odišli na svoje miesto. Preto sa veľmi rozhnevali na Júdu a navrátili sa na svoje miesto, rozpálení hnevom.


text:
A Amaziáš sa vzmužil a pojmúc svoj ľud odišiel do Soľnej doliny a porazil synov Seira, desať tisíc mužov.


text:
A desať tisíc zajali synovia Júdovi živých a vyviedli ich na vrch skaly a pohádzali ich s vrchu tej skaly, takže sa všetci porozrážali.


text:
Ale mužovia vojska, ktoré poslal Amaziáš zpät, aby neišlo s ním do boja, vtrhli do miest Júdových do Samárie až po Bét-choron a pobili z nich tri tisíce a nalúpili mnoho lúpeže.


text:
A stalo sa, keď prišiel Amaziáš od porážky Edomejcov, že dopravil bohov synov Seira a postavil ich sebe za bohov a klaňal sa pred nimi a kadil im.


text:
Preto sa zapálil hnev Hospodinov na Amaziáša a poslal k nemu proroka, ktorý mu povedal: Prečo si hľadal bohov ľudu, ktorí nevytrhli svojho ľudu z tvojej ruky?


text:
A stalo sa, keď mu to hovoril, že mu povedal kráľ: Či sme ťa ustanovili za radcu kráľovi? Nože prestaň, lebo načo ťa majú nabiť? A tak prestal prorok, avšak povedal: Teraz viem, že Bôh usúdil zahladiť ťa, keď si to urobil a neposlúchol si mojej rady.


text:
Potom sa poradil Amaziáš, judský kráľ, a poslal poslov k Joasovi, synovi Jehoachaza, syna Jehu-va, izraelskému kráľovi, povediac: Poď, pozrime si do tvári!


text:
A Joas, izraelský kráľ, poslal k Amaziášovi, judskému kráľovi, povedať: Bodliak, ktorý bol na Libanone, poslal výzvu k cedre, ktorá je na Libanone, povediac: Daj svoju dcéru môjmu synovi za ženu! Ale išla tade poľná zver, ktorá žije na Libanone, a zašliapala bodliak.


text:
Hovoríš: hľa, porazil si Edoma. Preto ťa pozdvihlo tvoje srdce, aby si sa honosil. Seď teraz vo svojom dome. Prečo sa pletieš do zlého, aby si padol i ty i Júda s tebou?


text:
Ale Amaziáš neposlúchol; lebo to bolo od Boha, aby ich vydal do ruky tamtých, pretože hľadali bohov Edomových.


text:
A tak odišiel hore Joas, izraelský kráľ, a pozreli si do tvári, on i Amaziáš, judský kráľ, v Bét-šemeši, ktoré patrí Júdovi.


text:
A Amaziáša, judského kráľa, syna Joasa, syna Jehoachazovho, chytil Joas, izraelský kráľ, v Bét-šemeši a doviedol ho do Jeruzalema a sboril z jeruzalemského múru od brány Efraimovej až po bránu Uhlu, na štyristo lakťov.


text:
A pobral všetko zlato a striebro i všetky nádoby, ktoré sa našli v dome Božom u Obéd-edoma, jako aj poklady domu kráľovho i synov zálohy a navrátil sa do Samárie.


text:
A ostatné deje Amaziášove, prvé i posledné, či hľa, nie sú napísané v knihe kráľov Júdových a Izraelových?


text:
A od toho času, jako sa odvrátil Amaziáš, aby nenasledoval Hospodina, spikli sa proti nemu v Jeruzaleme. A keď utiekol do Lachiša, poslali za ním do Lachiša a zabili ho tam.


text:
A všetok judský ľud vzal Uziáša, ktorý mal šestnásť rokov, a urobili ho kráľom namiesto jeho otca Amaziáša.


text:
Uziáš mal šestnásť rokov, keď začal kraľovať, a kraľoval päťdesiatdva rokov v Jeruzaleme. A meno jeho matky bolo Jecholia z Jeruzalema.


text:
A vyhľadával Boha vo dňoch Zachariáša, ktorý sa rozumel videniu Božiemu, a vo dňoch, v ktorých hľadal Hospodina, dával mu Bôh šťastný prospech.


text:
A vyjdúc bojoval proti Filištínom a rozboril múr mesta Gátu aj múr mesta Jabneho i múr mesta Ašdóda. A vystavil mestá v Ašdódsku a v zemi Filištínov.


text:
A Ammonci dávali Uziášovi dary. A jeho meno sa roznieslo až hen, kade sa ide do Egypta, pretože bol náramne mocný.


text:
Vystavil veže aj na púšti a vykopal mnoho studieň, lebo mal mnoho stáda jako na nížinách tak i na rovinách, oráčov a vinárov po vrchoch a po úrodných poliach, pretože bol milovníkom pôdy.


text:
A Uziáš mal vojsko bojovníkov, vychádzajúcich do vojny po čatách, v počte, v akom boli počítaní od pisára Jehiela a úradníka Maaseiáša pod správou Chananiáša, jedného z veliteľov kráľových.


text:
A pod ich správou bolo vojenného ľudu tristo sedem tisíc päťsto, udatných bojovníkov, aby pomáhali kráľovi proti nepriateľovi.


text:
A Uziáš im pripravil, všetkému vojsku, malé štíty, ťažké kopije, prilby, panciere, lučištia i kamene do prakov.


text:
A narobil v Jeruzaleme vtipne vymyslených nástrojov vojenných, myšlienky to vtipného muža, aby boly na vežiach a na uhloch strieľať strelami a hádzať veľké kamene. A jeho meno sa roznieslo širokoďaleko, pretože mu bolo zázračne pomáhané, až i zmocnel.


text:
Ale keď zmocnel, pozdvihlo sa jeho srdce, až sa i porušil a dopustil sa hriechu nevernosti proti Hospodinovi, svojmu Bohu, lebo vošiel do chrámu Hospodinovho, aby kadil na oltári na kadenie.


text:
A postavili sa proti kráľovi Uziášovi a riekli mu: Nie tebe, Uziášu, náleží kadiť Hospodinovi, ale kňazom, synom Áronovým, ktorí sú posvätení nato, aby kadili. Vyjdi zo svätyne, lebo si sa dopustil hriechu nevernosti, ani ti to nebude na česť od Hospodina Boha.


text:
Na to sa rozhneval Uziáš a vo svojej ruke držal kadidlo, aby kadil. A v tom, čo bol rozhnevaný na kňazov, zjavilo sa malomocenstvo na jeho čele pred kňazmi v dome Hospodinovom, ako stál nad oltárom, na ktorom sa kadilo.


text:
A keď sa obrátil k nemu Azariáš, najvyšší kňaz, a pozrel na neho jako aj všetci kňazi, videli, že hľa, je malomocný na svojom čele; preto ho rýchle vyviedli odtiaľ, ale aj on sám sa ponáhľal vyjsť, pretože ho ranil Hospodin.


text:
A tak bol kráľ Uziáš malomocný až do dňa svojej smrti a súc malomocný býval v osobitnom dome, pretože bol vylúčený z domu Hospodinovho. A Jotám, jeho syn, bol nad domom kráľovým súdiac ľud zeme.


text:
A tak ľahol Uziáš a ležal so svojimi otcami, a pochovali ho s jeho otcami na poli pohrabišťa, ktoré patrilo kráľom, lebo riekli: Je malomocný. A kraľoval Jotám, jeho syn, miesto neho.


text:
Jotám mal dvadsaťpäť rokov, keď začal kraľovať, a kraľoval šestnásť rokov v Jeruzaleme. Meno jeho matky bolo Jeruša, dcéra Cádokova.


text:
A robil to, čo je spravedlivé v očiach Hospodinových, všetko tak, ako robil Uziáš, jeho otec, len že nevošiel do chrámu Hospodinovho. Ale ľud bol ešte vždy porušený.


text:
Ten istý tiež bojoval s kráľom synov Ammonových a premohol ich. A synovia Ammonovi mu dali toho roku sto hrivien striebra a desať tisíc korov pšenice a jačmeňa tiež desať tisíc. Toľko mu dali synovia Ammonovi i druhého roku i tretieho.


text:
A ostatné deje Jotámove jako i všetky jeho vojny i jeho cesty, tie hľa, sú napísané v knihe kráľov Izraelových a Júdových.


text:
A tak ľahol Jotám a ležal so svojimi otcami, a pochovali ho v meste Dávidovom. A kraľoval Achaz, jeho syn, miesto neho.


text:
Achaz mal dvadsať rokov, keď začal kraľovať, a kraľoval šestnásť rokov v Jeruzaleme. Ale nerobil toho, čo je spravedlivé v očiach Hospodinových, ako robil Dávid, jeho otec.


text:
Krome toho aj kadil v doline syna Hinnoma a pálil svojich synov ohňom podľa ohavností pohanov, ktorých vyhnal Hospodin zpred tvári synov Izraelových.


text:
Preto ho vydal Hospodin, jeho Bôh, do ruky sýrskeho kráľa. A tak uderiac na neho zajali od neho veľké množstvo zajatých a doviedli ich do Damašku. Krome toho bol daný i do ruky kráľa Izraelovho, ktorý uderil na nebo a spôsobil mu veľkú porážku.


text:
Lebo Pekach, syn Remaliášov, pobil v Judsku sto dvadsať tisíc za jeden deň, všetko to udatných mužov, pretože opustili Hospodina, Boha svojich otcov.


text:
Pritom Zichri, mocný muž udatný z Efraima, zabil Maaseiáša, syna kráľovho, a Azrikáma, správcu domu, a Elkánu, druhého po kráľovi.


text:
A synovia Izraelovi zajali zo svojich bratov dvesto tisíc, žien, synov a dcér, ako aj nalúpili od nich mnoho koristi a dopravili korisť do Samárie.


text:
Ale bol tam prorok Hospodinov, ktorého meno bolo Odéd, a ktorý vyšiel oproti vojsku, prichádzajúcemu do Samárie, a riekol im: Hľa, Hospodin, Bôh vašich otcov, rozhnevajúc sa na obyvateľov Júdu vydal ich do vašej ruky, a vy ste povraždili mnohých z nich v zúrivosti, že to dosiahlo až do neba.


text:
A teraz ešte hovoríte, že si podrobíte synov Júdu a Jeruzalema sebe za sluhov a za dievky. Či ste sa aj vy sami nedopustili hriechov proti Hospodinovi, svojmu Bohu?


text:
Preto teraz ma poslúchnite a vráťte a zaveďte zpät zajatých, ktorých ste zajali zo svojich bratov, lebo páľa hnevu Hospodinovho je na vás.


text:
Vtedy povstali mužovia, zpomedzi hláv synov Efraimových, Azariáš, syn Jehochanánov, Berechiáš, syn Mešillemótov, Ezechiáš, syn Šalúmov, a Amaza, syn Chadlaiho, proti tým, ktorí prichádzali z vojny,


text:
a riekli im: Nedovediete zajatých sem, lebo to, čo hovoríte, je uvaliť na vás vinu u Hospodina, pridať ešte k našim hriechom a k našej vine, lebo máme velikú vinu, a páľa hnevu je na Izraelovi.


text:
Potom povstali mužovia, ktorí boli označení podľa mena, pojali zajatých a všetkých ich nahých zaodiali z koristi. A keď ich zaodiali a zaobuli, nakŕmili ich a napojili aj ich pomazali a sprevodili ich na osloch, všetkých nemocných, a doviedli ich do Jericha, do mesta paliem, do blízkosti ich bratov, a potom sa vrátili do Samárie.


text:
Aj Filištíni vtrhli do miest na nížinách i na juh Judska a zaujali Bét-šemeš, Ajalon, Gederót, Socho a jeho vsi, Timnu i jej vsi, Gimzo i jeho vsi a bývali tam.


text:
Lebo Hospodin zohol Júdu pre Achaza, kráľa Izraelovho, pretože si bezúzdne počínal v Judsku a dopúšťal sa veľkých hriechov proti Hospodinovi.


text:
Lebo hoci olúpil Achaz dom Hospodinov i dom kráľov i kniežatá a dal to assýrskemu kráľovi, nebolo mu to na pomoc.


text:
A kedykoľvek ho sužovali, vše znova a vše väčších hriechov sa dopúšťal proti Hospodinovi. To bol kráľ Achaz.


text:
Lebo obetoval bohom Damašku, ktorí ho porazili, a riekol: Pretože bohovia sýrskych kráľov im pomáhajú, nuž budem obetovať tým, aby aj mne pomohli. Ale práve oni mu boli na to, aby spôsobili jeho pád i celého Izraela.


text:
A Achaz sobral nádoby domu Božieho a posekal nádoby domu Božieho na kusy, zamkol dvere domu Hospodinovho a narobil si oltárov, na každom uhle v Jeruzaleme.


text:
I v jednom každom meste Judska narobil výšin, aby kadil iným bohom, a tak popudzoval Hospodina, Boha svojich otcov.


text:
A ostatné jeho deje i všetky jeho cesty, prvé i posledné, tie hľa, sú napísané v knihe kráľov Júdových a Izraelových.


text:
A tak ľahol Achaz a ležal so svojimi otcami, a pochovali ho v meste, v Jeruzaleme, lebo ho nezaniesli do hrobov kráľov Izraelových. A kraľoval Ezechiáš, jeho syn, miesto neho.


text:
Ezechiáš začal kraľovať, keď mal dvadsaťpäť rokov a kraľoval dvadsaťdeväť rokov v Jeruzaleme. A meno jeho matky bolo Abia, dcéra Zachariášova.


text:
On hneď prvého roku svojho kraľovania, prvého mesiaca otvoril dvere domu Hospodinovho a opravil ich.


text:
A povedal im: Počujte ma, Levitovia! Teraz sa posväťte a posväťte dom Hospodina, Boha svojich otcov, a vyneste nečistotu zo svätyne.


text:
Lebo naši otcovia hrešili dopúšťajúc sa nevernosti a robili to, čo je zlé, v očiach Hospodina nášho Boha, a opustili ho a odvrátiac svoju tvár od príbytku Hospodinovho obrátili mu chrbát.


text:
Ba ešte aj zamkli dvere dvorany a zahasili lampy a kadiva nekadili ani neobetovali zápalnej obeti v svätyni Bohu Izraelovmu.


text:
Preto prišiel hnev Hospodinov na Júdu a na Jeruzalem, a vydal ich za postrk, za desnú púšť a za ostrý posmech, ako to vidíte na vlastné oči.


text:
Preto teraz som si umienil, že učiním smluvu s Hospodinom, Bohom Izraelovým, aby sa odvrátila od nás páľa jeho hnevu.


text:
Moji synovia, neblúďte už teraz, ubezpečení. Lebo vás si vyvolil Hospodin, aby ste stáli pred ním slúžiac mu a aby ste mu svätoslúžili a kadili mu.


text:
Vtedy povstali Levitovia, Machat, syn Amasaiho, a Joel, syn Azariášov, zo synov Kehátovcov, a zo synov Meráriho: Kíš, syn Abdiho, a Azariáš, syn Jehallelélov, a z Geršonovcov: Joach, syn Zimmu, a Éden, syn Joachov;


text:
A shromaždili svojich bratov a posvätili sa. A prišli podľa rozkazu kráľovho, založeného na slovách Hospodinových, aby vyčistili dom Hospodinov.


text:
Tak vošli kňazi do vnútra do domu Hospodinovho, aby ho vyčistili, a vyniesli všetku nečistotu, ktorú našli v chráme Hospodinovom, na dvor domu Hospodinovho, odkiaľ to brali Levitovia, aby to vyniesli von do potoka Kedrona.


text:
A začali posväcovať prvého dňa prvého mesiaca a ôsmeho dňa toho istého mesiaca vošli do dvorany Hospodinovej a posväcovali dom Hospodinov za osem dní a šestnásteho dňa toho istého prvého mesiaca dokončili.


text:
Vtedy vošli dnu ku kráľovi Ezechiášovi a riekli: Vyčistili sme celý dom Hospodinov aj oltár na zápaly jako aj všetky jeho nádoby i stôl predloženia i všetky jeho nádoby


text:
i všetky nádoby, ktoré bol odhodil kráľ Achaz po čas svojho kraľovania, keď hrešil robiac neverne, pripravili sme a posvätili, a hľa, sú pred oltárom Hospodinovým.


text:
Potom vstal kráľ Ezechiáš skoro ráno a shromaždil náčelníkov mesta a vyšiel hore do domu Hospodinovho.


text:
A doviedli sedem juncov, sedem baranov, sedem oviec a sedem kozlov na obeť za hriech, donesenú za kráľovstvo, za svätyňu a za Júdu. A povedal synom Áronovým, kňazom, aby obetovali zápaly na oltári Hospodinovom.


text:
A tak pobili voly, a kňazi berúc krv kropili na oltár. Potom pobili aj baranov a kropili ich krv na oltár; pobili aj ovce a kropili krv na oltár.


text:
Napokon doviedli kozlov obeti za hriech pred kráľa a pred shromaždenie, ktorí položili svoje ruky na nich.


text:
A pobili ich kňazi a ich krvou očistili oltár od hriechu, aby pokryli hriech celého Izraela, lebo za celého Izraela rozkázal kráľ obetovať zápal a obeť za hriech.


text:
A zase postavil Levitov do domu Hospodinovho s cymbalmi, s harfami a s citarami podľa príkazu Dávida a Gáda, vidiaceho kráľovho, a proroka Nátana, lebo to prikázanie bolo od Hospodina, prikázané skrze jeho prorokov.


text:
A Ezechiáš rozkázal obetovať zápalnú obeť na oltári. A keď sa začala zápalná obeť, začal sa spev Hospodinov i trúbenie na trúby, a to poriadkom hudobných nástrojov Dávida, kráľa Izraelovho.


text:
A celé shromaždenie sa klaňalo, a speváci spievali, a trubači trúbili; to všetko sa tak dialo, kým sa len nedokončila zápalná obeť.


text:
Krome toho rozkázal kráľ Ezechiáš i kniežatá Levitom, aby chválili Hospodina slovami Dávida a vidiaceho Azafa. A chválili, až bola radosť, a skloniac hlavy klaňali sa.


text:
Vtedy odpovedal Ezechiáš a riekol: Teraz ste naplnili svoju ruku Hospodinovi, posvätili ste sa; pristúpte a doveďte bitné obeti aj obeti chvály do domu Hospodinovho. A tak dovádzalo shromaždenie bitné obeti a obeti chvály, i každý, kto bol ochotného srdca, zápalné obeti,


text:
takže bol počet zápalnej obeti, ktorú doviedlo shromaždenie, sedemdesiat volov, sto baranov a dvesto oviec, všetko to na zápalnú obeť Hospodinovi.


text:
Len že kňazov bolo primálo, takže nemohli sami stiahnuť z kože všetky zápalné obeti, a preto im pomáhali ich bratia Leviti, až dokiaľ nebolo dielo dokončené, a dokiaľ sa neposvätili kňazi, lebo Leviti boli úprimnejšieho srdca a ochotnejší posvätiť sa než kňazi.


text:
K tomu ešte bolo množstvo zápalných obetí s tukmi pokojných obetí i s liatymi obeťami ku každému zápalu. A tak bola znova uvedená služba domu Hospodinovho do poriadku.


text:
A Ezechiáš sa radoval i všetok ľud nad tým, čo Bôh pripravil svojmu ľudu; lebo to všetko sa bolo rýchle stalo.


text:
Potom poslal Ezechiáš poslov k celému Izraelovi a Júdovi, ba ešte aj listy napísal na Efraima a Manassesa, aby prišli do domu Hospodinovho do Jeruzalema sláviť Veľkú noc Hospodinovi, Bohu Izraelovmu.


text:
Lebo kráľ sa bol uradil i jeho kniežatá i celé shromaždenie v Jeruzaleme, že budú sláviť Veľkú noc druhého mesiaca,


text:
lebo ju nemohli sláviť toho času, pretože sa nebolo posvätilo dosť kňazov, ani sa nebol shromaždil ľud do Jeruzalema.


text:
A usniesli sa, že dajú vyhlásiť po celom Izraelovi, od Bér-šeby až po Dán, aby prišli sláviť Veľkú noc Hospodinovi, Bohu Izraelovmu, do Jeruzalema; lebo už dávno neboli slávili tak, ako je napísané.


text:
A tak odišli poslovia-behúni s listami od kráľa a od jeho kniežat do celého Izraelska a Judska a hovorili podľa príkazu kráľovho: Synovia Izraelovi, navráťte sa k Hospodinovi, Bohu Abrahámovmu, Izákovmu a Izraelovmu, a navráti sa k uniklému ostatku, ktorý vám pozostal uniknúc z ruky kráľov Assýrie.


text:
A nebuďte jako vaši otcovia a jako vaši bratia, ktorí hrešili dopúšťajúc sa nevernosti proti Hospodinovi, Bohu svojich otcov, pre čo ich vydal za hroznú púšť, ako vidíte.


text:
Preto teraz nezatvrdzujte svoje šije, jako robili vaši otcovia. Podajte ruku Hospodinovi a poďte do jeho svätyne, ktorú posvätil, aby bola svätá na veky, a slúžte Hospodinovi, svojmu Bohu, a odvráti sa od vás páľa jeho hnevu.


text:
Lebo keď sa navrátite k Hospodinovi, vaši bratia a vaši synovia najdú milosrdenstvo pred tými, ktorí ich zajali, takže sa navrátia do tejto zeme, lebo milostivý a milosrdný je Hospodin, váš Bôh, a neodvráti svojej tvári od vás, jestli sa navrátite k nemu.


text:
A keď chodili behúni z mesta do mesta po zemi Efraimovej a Manassesovej a až po Zabulona, smiali sa na nich a posmievali sa im.


text:
Áno, i na Júdovi bola dobrotivá ruka Božia, takže im dal Bôh jedno srdce, aby vykonali príkaz kráľov i kniežat, podľa slova Hospodinovho.


text:
A tedy sišlo sa do Jeruzalema mnoho ľudu, aby slávili sviatok nekvasených chlebov druhého mesiaca, shromaždenie veľmi veliké.


text:
Vtedy vstali a odstránili oltáre, ktoré boly v Jeruzaleme, a odstránili aj všetky oltáre na kadenie a pohádzali do potoka Kidrona.


text:
Potom zabili veľkonočného baránka štrnásteho dňa druhého mesiaca. A kňazi a Levitovia zahanbiac sa posvätili sa a doviedli zápalné obeti do domu Hospodinovho.


text:
A stáli na svojom stanovišti podľa svojho poriadku, podľa zákona Mojžiša, muža Božieho; kňazi kropili krv berúc ju z ruky Levitov.


text:
Lebo mnoho bolo v shromaždení takých, ktorí sa neboli posvätili, preto boli Levitovia nad zabíjaním veľkonočných baránkov za každého, kto nebol čistý, aby ich posvätili Hospodinovi.


text:
Lebo veliká čiastka ľudu, množstvo z Efraima, Manassesa, Izachára a zo Zabulona, nebola sa očistila, ale jedli baránka inak, ako je napísané. Ale Ezechiáš sa modlil za nich povediac: Dobrotivý Hospodin nech pokryje hriech a tak odpustí


text:
každému, kto ustavil svoje srdce hľadať Boha, Hospodina, Boha svojich otcov, hoc by aj nebol očistený podľa očisťovania, predpísaného svätyňou.


text:
A tak slávili synovia Izraelovi, ktorí sa našli v Jeruzaleme, slávnosť nekvasených chlebov sedem dní s veľkou radosťou, a chválili Hospodina deň po dni, Levitovia a kňazi, zvučnými nástrojami oslavujúc Hospodina.


text:
A Ezechiáš hovoril k srdcu všetkým Levitom, ktorí vyučovali dobrej a užitočnej známosti Hospodinovej. A tak jedli obeti výročnej slávnosti sedem dní obetujúc bitné obeti pokojné a oslavujúc Hospodina, Boha svojich otcov.


text:
A celé shromaždenie sa usnieslo na tom, že budú sláviť ešte druhých sedem dní. A tak aj slávili sedem dní s radosťou.


text:
Lebo Ezechiáš, judský kráľ, daroval obeťou pozdvihnutia shromaždeniu tisíc juncov a sedem tisíc kusov drobného dobytka; i kniežatá darovaly takým činom shromaždeniu tisíc juncov a drobného dobytka desať tisíc. A posvätilo sa množstvo kňazov.


text:
A radovalo sa celé shromaždenie Júdovo i kňazi i Levitovia i celé shromaždenie tých, ktorí prišli z Izraela, i pohostíni, ktorí prišli zo zeme Izraelovej, ako aj tí, ktorí bývali v Judsku.


text:
A bola veľká radosť v Jeruzaleme, lebo odo dní Šalamúna, syna Dávida, izraelského kráľa, nebolo ničoho takého v Jeruzaleme.


text:
Potom vstali kňazi a Levitovia a dali ľudu požehnanie, a ich hlas bol vyslyšaný, a ich modlitba prišla do príbytku jeho svätosti, do neba.


text:
Keď sa to všetko dokončilo, vyšli všetci synovia Izraelovi, ktorí sa tam nachádzali, do miest Júdových a rozlámali modlárske sochy a posekali háje a rozborili výšiny aj oltáre a odpratali to z celého Judska, Benjaminska, Efraimska a zo zeme Manassesovej až i všetko dokončili. Potom sa navrátili všetci synovia Izraelovi, každý do svojho državia, do svojich miest.


text:
A tedy Ezechiáš zase postavil oddelenia kňazov a Levitov po ich oddeleniach, každého podľa jeho služby, z kňazov a Levitov k zápalným a pokojným obetiam, aby svätoslúžili, oslavovali a chválili v bránach vojsk Hospodinových.


text:
A čiastka kráľova z jeho majetku venovaná bola na zápalné obeti, na zápalné obeti ranné a večerné, i na zápalné obeti, predpísané na soboty, na novmesiace a na výročné slávnosti, jako je napísané v zákone Hospodinovom.


text:
A rozkázal ľudu, obyvateľom Jeruzalema, dávať čiastku, ustanovenú pre kňazov a Levitov, aby sa vzmužili v zákone Hospodinovom.


text:
A hneď, ako vyšiel rozkaz, nasnášali synovia Izraelovi mnoho prvotín obilia, vína, oleja, medu a všetkých úrod poľných i desiatku zo všetkého nadonášali hojne.


text:
Aj synovia Izraelovi a Júdovi, ktorí bývali v mestách Júdových, tí tiež donášali desiatok z volov a z drobného dobytka jako aj desiatok svätých vecí, ktoré boly zasvätené Hospodinovi, ich Bohu, a skladali to po hromadách.


text:
A Azariáš, najvyšší kňaz z domu Cádokovho, mu odpovedal a riekol: Odkedy začali donášať obeť pozdvihnutia do domu Hospodinovho, vše sme jedli a nasýtili sme sa, a ešte zostáva hojne, lebo Hospodin požehnal svoj ľud, a čo zbudlo, je táto hromada.


text:
a ta potom vnášali obeť pozdvihnutia i desiatok i posvätené veci, a verne. A bol nad nimi za správcu Konaniáš, Levita, a Šimei, jeho brat bol druhý.


text:
A Jechiel, Azaziáš, Nachat, Asahel, Jerimót, Jozabad, Eliel, Izmachiáš, Machat a Benaiáš boli úradníkmi pod správou Konaniáša a Šimeiho, jeho brata, z nariadenia kráľa Ezechiáša a Azariáša, vojvodu domu Božieho.


text:
A Kóre syn Jimnu, Levita, vrátny brány na východ, bol nad tým, čo dobrovoľne obetovali Bohu, aby rozdeľoval obeť pozdvihnutia Hospodinovu a sväté svätých.


text:
Jemu ku pomoci boli: Éden, Minjamin, Ješua, Šemaiáš, Amariáš a Šechaniáš po mestách kňazov, verní to mužovia, aby rozdeľovali svojim bratom po jednotlivých oddeleniach ako veľkému, tak malému,


text:
krome zapísaných v ich rodokmeni, ktorí boli mužského pohlavia, vo veku od troch rokov a vyše, všetkým tým, ktorí prichádzali do domu Hospodinovho pre to, čo im pripádalo na ktorý ten deň, podľa ich služby v ich úlohách a podľa toho, jaké boly ich oddelenia,


text:
(A čo do rodokmeňa kňazov, podľa domu ich otcov, a Levitov, popísaní boli vo veku od dvadsiatich rokov a vyše podľa toho, čo bola ktorého úloha a ktoré ktorého oddelenie.)


text:
a aby dávali popísaným podľa rodu spolu so všetkými ich drobnými deťmi, s ich ženami, s ich synmi a s ich dcérami, celému shromaždeniu, lebo vo svojej vernosti sa posvätili, aby boli svätí.


text:
Aj pre synov Áronových, kňazov, ktorí boli na vidieku obvodu svojich miest, vo všetkých jednotlivých mestách boli ustanovení mužovia, ktorí boli označení podľa mena, aby dávali čiastky všetkým mužského pohlavia medzi kňazmi jako i všetkým zapísaným podľa rodu medzi Levitami.


text:
A tak urobil Ezechiáš po celom Judsku a urobil to, čo je dobré a spravedlivé, pravdivé a verné pred Hospodinom, svojím Bohom.


text:
V každom diele, ktoré začal v službe domu Božieho a v zákone a v prikázaní hľadajúc svojho Boha, to všetko robil celým svojím srdcom a dobre sa mu vodilo.


text:
Po týchto veciach a po tejto vernosti prišiel Senacherib, assýrsky kráľ, a vtrhnúc do Judska položil sa táborom proti ohradeným mestám a povedal si, že ich prelomí a dobyje pre seba.


text:
uradil sa so svojimi veliteľmi a so svojimi udatnými mužmi, že pozapchávajú a tak ukryjú vody studieň, ktoré sú vonku za mestom. A pomáhali mu.


text:
A shromaždilo sa mnoho ľudu, a pozapchávali všetky studne a zatarasili aj potok, ktorý sa lial prostredkom zeme povediac: Prečo by mali assýrsky kráľovia, keď prijdú, nájsť tak mnohé vody?!


text:
Pritom sa posilnil a vystavil celý múr, kde bol zborený, a vystúpil až na veže a vonku vybudoval ešte druhý múr a opraviac upevnil Millo, mesto Dávidovo. A narobil množstvo striel a malých štítov.


text:
A ustanovil vojenných veliteľov nad ľudom a shromaždil ich k sebe do ulice mestskej brány a hovoril k ich srdcu a riekol:


text:
Buďte zmužilí a smelí! Nebojte sa a nedeste sa tvári assýrskeho kráľa ani sa nedeste pred celým tým množstvom, ktoré je s ním, lebo s nami je väčší ako s ním.


text:
S ním je rameno tela, ale s nami je Hospodin, náš Bôh, aby nám pomohol a vybojoval naše boje. A ľud sa spoľahol na slová Ezechiáša, judského kráľa.


text:
Po tomto poslal Senacherib, assýrsky kráľ, svojich služobníkov do Jeruzalema, kým on sám táboril proti Lachišu a celé jeho kráľovské panstvo s ním, tedy poslal k Ezechiášovi, judskému kráľovi, a k celému Júdovi, ktorý bol shromaždený v Jeruzaleme, povediac:


text:
takto hovorí Senacherib, assýrsky kráľ: Na čože sa to vy nadejete a zostávate obľahnutí v ohrade, v Jeruzaleme?


text:
Či vás to azda nenahovára Ezechiáš, aby vás vydal ta, aby ste pomreli hladom a smädom, hovoriac: Hospodin, náš Bôh, nás vytrhne z ruky assýrskeho kráľa?


text:
Či azda on sám, Ezechiáš, neodstránil jeho výšin a jeho oltárov a nepovedal Júdovi a Jeruzalemu: Pred jedným oltárom sa budete klaňať a na ňom budete kadiť.


text:
Či neviete, čo som ja urobil a moji otcovia všetkým národom zemí? Či azda mohli bohovia národov tých zemí vytrhnúť svoju zem z mojej ruky?


text:
Kde ktorý to bol medzi všetkými bohmi tých národov, ktoré, zarieknuté na záhubu, docela zahubili moji otcovia, ktorý by bol mohol vytrhnúť svoj ľud z mojej ruky, že by vás mohol váš Bôh vytrhnúť z mojej ruky?


text:
Preto teraz nech vás neklame Ezechiáš ani nech vás nenahovára takým činom, ani mu neverte! Lebo veď nemohol niktorý boh niktorého národa alebo kráľovstva vytrhnúť svoj ľud z mojej ruky a z ruky mojich otcov, a tedy istá vec, že ani vaši bohovia nevytrhnú vás z mojej ruky!


text:
A ešte i viac hovorili jeho služobníci proti Hospodinovi, Bohu, a proti Ezechiášovi, jeho služobníkovi.


text:
Aj listy písal rúhajúc sa Hospodinovi, Bohu Izraelovmu, hovoriac v nich proti nemu a vravel: Ako bohovia národov zemí, ktorí nevytrhli svojho ľudu z mojej ruky, tak nevytrhne ani Bôh Ezechiášov svojho ľudu z mojej ruky.


text:
A volali veľkým hlasom židovsky na ľud Jeruzalema, ktorý bol na múre, aby pustili na nich strach a predesili ich, aby zaujali mesto.


text:
A Hospodin poslal anjela, ktorý zahladil každého muža udatného i vojvodu i veliteľa vo vojsku assýrskeho kráľa. A navrátil sa s hanbou svojej tvári do svojej zeme. A keď vošiel do domu svojho boha, niektorí z tých, ktorí vyšli z jeho života, zabili ho tam mečom.


text:
A tak zachránil Hospodin Ezechiáša a obyvateľov Jeruzalema z ruky Senacheriba, assýrskeho kráľa, a z ruky všetkých a vodil ich všade vôkol.


text:
A mnohí donášali Hospodinovi obilné obeti do Jeruzalema a drahocenné dary Ezechiášovi, judskému kráľovi, takže bol potom povznesený pred očami všetkých národov.


text:
V tých dňoch bol onemocnel Ezechiáš až na smrť a modlil sa Hospodinovi. A odpovedal mu a dal mu vidieť zázrak.


text:
Avšak Ezechiáš neodplatil podľa dobrodenia, ktoré mu bolo učinené; ale jeho srdce sa pozdvihlo, a preto povstal proti nemu prchký hnev i proti Júdovi i proti Jeruzalemu.


text:
Ale keď sa pokoril Ezechiáš pre pozdvihnutie sa svojho srdca, on i obyvatelia Jeruzalema, neprišiel na nich prchký hnev Hospodinov za dní Ezechiášových.


text:
A Ezechiáš mal bohatstva a slávy veľmi mnoho a nadovážil si pokladov striebra a zlata i drahého kamenia i voňavých vecí i malých štítov a všelijakého vzácneho náradia.


text:
A mal i skladištia pre úrodu obilia, vína a oleja a stáje pre všelijaké hovädá a mnohé stáda po chlievoch.


text:
A nadovážil si miest a stáda drobného dobytka i volov množstvo, pretože mu Bôh dal imania veľmi mnoho.


text:
Ten istý Ezechiáš pokryl horný výtok vody Gichona a viedol ju priamo dolu na západnú stranu do mesta Dávidovho. A šťastne sa vodilo Ezechiášovi vo všetkých jeho prácach.


text:
Ale tak aj pri posloch kniežat Babylona, ktoré poslaly k nemu opýtať sa na zázrak, ktorý sa bol stal v zemi, ho bol opustil Bôh zkúsiť ho, aby zvedel všetko, čo je v jeho srdci.


text:
A ostatné deje Ezechiášove a jeho zbožné skutky, tie hľa, sú napísané vo videní Izaiáša, syna Ámosovho, proroka, a v knihe kráľov Júdových a Izraelových.


text:
A tak ľahol Ezechiáš a ležal so svojimi otcami, a pochovali ho na svahu hrobov synov Dávidových, a preukázali mu poctu, keď zomrel, všetok Júda aj obyvatelia Jeruzalema. A kraľoval Manasses, jeho syn, miesto neho.


text:
Lebo zase vystavil výšiny, ktoré bol rozboril Ezechiáš, jeho otec, a postavil oltáre Bálom a narobil hájov a klaňal sa všetkému vojsku nebeskému a slúžil im.


text:
A vystavil oltáre aj v dome Hospodinovom, o ktorom povedal Hospodin: V Jeruzaleme bude moje meno na veky.


text:
A on sám dal previesť svojich synov cez oheň v údolí syna Hinnoma a planetáril, veštil a čaril a nadovážil si duchárov a vedomcov robiac mnoho takéto, čo je zlé v očiach Hospodinových, aby ho popudzoval.


text:
Postavil aj rytý obraz modly z kameňa, ktorý spravil, v dome Božom, o ktorom povedal Bôh Dávidovi a Šalamúnovi, jeho synovi: V tomto dome a v Jeruzaleme, ktorý som vyvolil zpomedzi všetkých pokolení Izraelových, položím svoje meno, aby tam bolo až na veky.


text:
A neučiním toho viacej, aby som dal uhnúť nohe Izraelovej preč zo zeme, ktorú som osobitne postavil pre vašich otcov, len ak budú pozorovať, aby činili všetko to, čo som im prikázal, celý zákon a ustanovenia a súdy, vydané skrze Mojžiša.


text:
Ale Manasses zaviedol Júdu a obyvateľov Jeruzalema do bludu, aby robili horšie ako národy, ktoré vyhladil Hospodin zpred tvári synov Izraelových.


text:
Preto doviedol na nich Hospodin veliteľov vojska assýrskeho kráľa, ktorí jali Manassesa na tŕne a poviažuc ho dvoma medenými reťazami odviedli ho do Babylona.


text:
No, keď bol sovrený, ponižoval sa a krotil tvár Hospodina, svojho Boha, a veľmi sa koril pred Bohom svojich otcov.


text:
A modlil sa mu. A Bôh sa mu dal uprosiť a vyslyšal jeho pokornú prosbu a doviedol ho zpät do Jeruzalema do jeho kráľovstva. A tak poznal Manasses, že on, Hospodin, je Bohom.


text:
Potom vystavil vonkajší múr mesta Dávidovho na západ od Gichona, v údolí, a jako sa ide k Rybej bráne, a obohnal múrom Ofel a vyhnal ho, múr, veľmi vysoko. A postavil veliteľov vojska do všetkých miest ohradených v Judsku.


text:
A odstránil cudzích bohov aj kamenný obraz modly z domu Hospodinovho i všetky oltáre, ktoré bol vystavil na vrchu domu Hospodinovho a v Jeruzaleme, a vyhádzal to von za mesto.


text:
Potom vystavil oltár Hospodinov a obetoval na ňom pokojné obeti bitné a obeti chvály a rozkázal Júdovi, aby slúžili Hospodinovi, Bohu Izraelovmu.


text:
A ostatné deje Manassesove a jeho modlitba k jeho Bohu jako i slová vidiacich, ktorí mu hovorievali v mene Hospodina, Boha Izraelovho, to hľa, je napísané v dejinách kráľov Izraelových.


text:
A jeho modlitba, a jako sa mu dal Bôh uprosiť, a všetky jeho hriechy i jeho prestúpenie i miesta, na ktorých bol vystavil výšiny, a kde bol postavil háje a rytiny, prv ako sa pokoril, to hľa, je napísané v dejinách Chozaiho.


text:
A tak ľahol Manasses a ležal so svojimi otcami, a pochovali ho v jeho dome. A kraľoval Amon, jeho syn, miesto neho.


text:
Robil to, čo je zlé v očiach Hospodinových, ako bol robil Manasses, jeho otec, lebo Amon obetoval všetkým rytinám, ktorých bol narobil Manasses, jeho otec, a slúžil im.


text:
Nepokoril sa pred Hospodinom, ako sa pokoril Manasses, jeho otec, lebo on, Amon, hrešil o mnoho viac.


text:
A zase ľud zeme pobil všetkých tých, ktorí sa sprisahali proti kráľovi Amonovi, a ľud zeme urobil kráľom Joziáša, jeho syna, miesto neho.


text:
A robil to, čo je spravedlivé v očiach Hospodinových, a chodil po cestách Dávida, svojho otca, a neuchýlil sa ani napravo, ani naľavo.


text:
Ôsmeho roku svojho kraľovania, keď bol ešte len chlapec, začal hľadať Boha Dávida, svojho otca, a dvanásteho roku začal čistiť Judsko a Jeruzalem od výšin a hájov, od rytín a sliatin.


text:
Lebo pred ním rozborili oltáre Bálov a slnečné obrazy, ktoré boly hore na nich, posekal, a háje, rytiny a sochy modiel skrúšil a obrátil na prach a rozsypal po hroboch tých, ktorí im obetovávali.


text:
I po mestách pokolenia Manassesovho, Efraimovho a Simeonovho a až po Naftaliho, po ich pustinách naokolo,


text:
poboril oltáre a háje a rytiny roztrieskal a obrátil na prach a všetky slnečné obrazy posekal po celej zemi Izraelovej. Potom sa navrátil do Jeruzalema.


text:
A osemnásteho roku svojho kraľovania, keď čistil zem i dom Boží, poslal Šafána, syna Acaliášovho, a Maaseiáša, veliteľa mesta, a Joacha, syna Joachazovho, kancelára, aby opravil dom Hospodina, jeho Boha,


text:
ktorí, keď prišli k veľkňazovi Hilkiášovi, dali mu peniaze, donesené do domu Božieho, ktoré boli sobrali Levitovia, strážni prahu, od Manassesa a Efraima a od všetkého ostatku Izraelovho i od celého Júdu a Benjamina jako aj od obyvateľov Jeruzalema.


text:
A dali ich na ruku tých, ktorí konali prácu, ktorí boli ustanovení dozerať v dome Hospodinovom, a tí ich dávali tým, ktorí robili prácu, ktorí robili v dome Hospodinovom, aby ponaprávali čo bolo poškodené, a tiež aby aj ináče opravili dom.


text:
A dali tesárom a staviteľom, aby nakúpili tesaných kameňov a dreva na väzby a aby hradami opatrili domy, ktoré boli porúchali kráľovia Júdovi.


text:
A mužovia konali verne prácu, nad ktorými boli ustanovení Jachat a Obadiáš, Levitovia zo synov Meráriho, a Zachariáš a Mešullam zo synov Kehátových, aby boli na čele. A boli to Levitovia, ktorí sa všetci rozumeli do nástrojov k spevu.


text:
A boli aj nad tými, ktorí nosili bremená, a viedli predok všetkým, ktorí konali prácu čo do jakejkoľvek služby. A z Levitov boli tiež pisári, úradníci a vrátni.


text:
A keď vynášali peniaze, ktoré boly podonášané do domu Hospodinovho, našiel kňaz Hilkiáš knihu zákona Hospodinovho, vydaného skrze Mojžiša.


text:
Vtedy odpovedal Hilkiáš a riekol Šafánovi, pisárovi: Našiel som knihu zákona v dome Hospodinovom. A Hilkiáš dal knihu Šafánovi.


text:
A Šafán doniesol knihu ku kráľovi a doniesol kráľovi aj odpoveď a riekol takto: Všetko, čo bolo oddané do rúk tvojich služobníkov, robia.


text:
A vysypúc peniaze, ktoré sa našly v dome Hospodinovom, dali ich do rúk ustanoveným na dozor a do rúk tým, ktorí robia prácu.


text:
Pri tom oznámil Šafán, pisár, kráľovi a riekol: Kňaz Hilkiáš mi dal knihu. A Šafán z nej čítal pred kráľom.


text:
A kráľ rozkázal Hilkiášovi a Achikámovi, synovi Šafánovmu, a Abdonovi, synovi Míchovmu, a Šafánovi, pisárovi, a Asaiášovi, služobníkovi kráľovmu, a povedal:


text:
Iďte, opýtajte sa Hospodina o mne a o ľude, pozostalom z Izraela a Júdu, vzhľadom na slová knihy, ktorá sa našla, lebo je to veľká prchlivosť Hospodinova, ktorá je vyliata na nás, pretože naši otcovia neostríhali slova Hospodinovho, aby boli činili podľa všetkého toho, čo je napísané v tejto knihe.


text:
A tak odišiel Hilkiáš a tí, ktorých poslal kráľ, k prorokyni Hulde, žene to Šallúma, syna Tokhata, syna Chasru, ktorý strážil rúcha. Bývala v Jeruzaleme na druhej strane, a hovorili s ňou podľa toho.


text:
Takto hovorí Hospodin: Hľa, uvediem zlé na toto miesto a na jeho obyvateľov, všetky zlorečenstvá, ktoré sú napísané v knihe, ktorú čítali pred kráľom Júdovým.


text:
Pre to, že ma opustili a kadili iným bohom, aby ma popudzovali všelijakými dielami svojich rúk; preto sa vyleje moja prchlivosť na toto miesto a nebude uhasená.


text:
A judskému kráľovi, ktorý vás poslal pýtať sa Hospodina, takto poviete: Takto hovorí Hospodin, Bôh Izraelov, čo sa týka slov, ktoré si počul.-


text:
Pretože zmäklo tvoje srdce, a pokoril si sa pred Bohom, keď si počul jeho slová proti tomuto miestu a proti jeho obyvateľom, tedy preto, že si sa pokoril predo mnou a roztrhol si svoje rúcho a plakal si predo mnou, preto som i ja počul, hovorí Hospodin.


text:
Hľa, pripojím ťa k tvojim otcom, a budeš sprataný do svojich hrobov v pokoji, a nebudú hľadieť tvoje oči na všetko to zlé, ktoré uvediem na toto miesto a na jeho obyvateľov.- A doniesli kráľovi odpoveď.


text:
A kráľ vyšiel hore do domu Hospodinovho i všetci mužovia Júdu, obyvatelia Jeruzalema, kňazi, Levitovia a všetok ľud, od veľkého až do malého, a čítal v ich prítomnosti, tak aby počuli, všetky slová knihy smluvy, ktorá bola najdená v dome Hospodinovom.


text:
A kráľ stojac na svojom mieste učinil smluvu pred Hospodinom, že bude nasledovať Hospodina a ostríhať jeho prikázania, jeho svedoctvá a jeho ustanovenia celým svojím srdcom a celou svojou dušou a že bude činiť slová smluvy, ktoré sú napísané v tejto knihe.


text:
A rozkázal, aby stál pri tom každý, kto sa nachádza v Jeruzaleme a v Benjaminovi. A obyvatelia Jeruzalema robili podľa smluvy Boha, Boha svojich otcov.


text:
A Joziáš odstránil všetky ohavnosti zo všetkých zemí, ktoré patrily synom Izraelovým, a pridŕžal všetkých, ktorí sa nachádzali v Izraelsku, aby slúžili Hospodinovi, svojmu Bohu. Neodstúpili po všetky jeho dni, aby neboli nasledovali Hospodina, Boha svojich otcov.


text:
A Joziáš slávil Hospodinovi Veľkú noc v Jeruzaleme. A zabili veľkonočného baránka štrnásteho dňa prvého mesiaca.


text:
A riekol Levitom, ktorí vyučovali všetok izraelský ľud, svätým Hospodinovi: Dajte truhlu svätosti do domu, ktorý vystavil Šalamún, syn Dávidov, izraelský kráľ. Nebude vám bremenom, ktoré by ste museli nosiť na pleciach; teraz len slúžte Hospodinovi, svojmu Bohu, a jeho ľudu Izraelovi.


text:
Pripravte sa podľa domu svojich otcov po svojich oddeleniach podľa písma od Dávida, izraelského kráľa, a podľa napísaného od Šalamúna, jeho syna.


text:
A stojte v svätyni podľa oddielov domu otcov za svojich bratov, synov ľudu, a to vše oddelenie patričného domu otca Levitov.


text:
A zabíjajte veľkonočného baránka a posväťte sa a pripravte svojim bratom, aby robili podľa slova Hospodinovho, daného skrze Mojžiša.


text:
A Joziáš daroval synom ľudu obeťou pozdvihnutia drobného dobytka, baránkov a kozliat, všetko na veľkonočného baránka, všetkým, ktorí sa tam nachádzali, počtom tridsať tisíc, a volov tri tisíce. To všetko bolo z majetku kráľovho.


text:
A jeho kniežatá za dobrovoľnú obeť ľudu, kňazom a Levitom, tiež darovali obeťou pozdvihnutia; Hilkiáš, Zachariáš a Jechiel, vojvodovia domu Božieho, dali kňazom na veľkonočného baránka dva tisíce šesťsto kusov a volov tristo.


text:
A Konaniáš a Šemaiáš a Natanael, jeho bratia, a Chašabiáš, Jehiel a Jozabad, kniežatá z Levitov, darovali Levitom obeťou pozdvihnutia na veľkonočného baránka päť tisíc kusov a volov päťsto.


text:
A tak bola pripravená služba, a kňazi stáli na svojom mieste a Levitovia vo svojich oddeleniach podľa príkazu kráľovho.


text:
A oddelili, čo bolo na zápal, aby to dali synom ľudu podľa rozdelení domu otcov, aby obetovali Hospodinovi tak, ako je napísané v knihe Mojžišovej. A tak urobili aj s volmi.


text:
A piekli veľkonočného baránka na ohni podľa predpísaného poriadku a iné veci posvätené varili v hrncoch, v kotloch a na panviciach a rozdávali behom všetkým synom ľudu.


text:
Potom pripravili sebe a kňazom, lebo kňazi, synovia Áronovi, boli zamestnaní obetovaním zápalu a tukov až do noci; preto pripravili Levitovia sebe i kňazom, synom Áronovým.


text:
Aj speváci, synovia Azafovi, boli na svojom mieste podľa príkazu Dávidovho a Azafovho, Hémanovho a Jedutúnovho, vidiaceho kráľovho, a vrátni strážili pri každej bráne; nemuseli odchádzať od svojej služby, lebo ich bratia, Levitovia, im pripravili.


text:
A tak bola pripravená celá služba Hospodinova toho dňa, aby slávili veľkonočného baránka a obetovali zápalné obeti na oltári Hospodinovom podľa príkazu kráľa Joziáša.


text:
A tedy slávili synovia Izraelovi, ktorí sa nachádzali, veľkonočného baránka toho času i slávnosť nekvasených chlebov sedem dní.


text:
Taká Veľká noc, ako bola tá, nebola slávená v Izraelovi odo dní proroka Samuela, ani niktorý zo všetkých kráľov izraelských neslávil takej Veľkej noci, jakú slávil Joziáš a kňazi a Levitovia i všetok Júda a Izrael, ktorý sa ešte nachádzal, i s obyvateľmi Jeruzalema.


text:
Po tom po všetkom, keď už bol Joziáš pripravil dom Boží, prišiel hore Necho, egyptský kráľ, aby bojoval proti Charkemišu nad Eufratom, a Joziáš vyšiel proti nemu.


text:
Ale on poslal k nemu poslov s odkazom: Čo ja mám s tebou, judský kráľu? Ja nejdem dnes proti tebe, ale proti domu, s ktorým vediem vojnu. A Bôh mi rozkázal, aby som sa ponáhľal. Daj tedy pokoj Bohu, ktorý je so mnou, nech ťa nezničí!


text:
Avšak Joziáš neodvrátil svojej tvári od neho, ale, aby bojoval s ním, zamenil svoj odev a neposlúchol na slová Necha, pošlé z úst Božích. A prišiel, aby bojoval na doline Megiddo.


text:
A strelci strelili do kráľa Joziáša. Vtedy povedal kráľ svojim služobníkom: Odvezte ma, lebo som veľmi nemocný.


text:
A tak ho preniesli jeho služobníci z bitevného voza a vyložili ho na jeho druhý voz a doviezli ho do Jeruzalema. Aj zomrel a bol pochovaný v hroboch svojich otcov. A celý Júda a Jeruzalem smútili nad Joziášom.


text:
A Jeremiáš spieval trúchlivú pieseň nad Joziášom. A všetci speváci a speváčky hovorili vo svojich trúchlych spevoch o Joziášovi až do tohoto dňa, a urobili ich pravidlom v Izraelovi. A hľa, sú zapísané v trúchlospevoch.


text:
A odstránil ho egyptský kráľ v Jeruzaleme a pokutoval zem na sto hrivien striebra a na hrivnu zlata.


text:
A egyptský kráľ urobil kráľom Eljakima, jeho brata, nad Judskom a nad Jeruzalemom a premenil jeho meno na Jehojakima, kým Joachaza, jeho brata, vzal Necho a zaviedol ho do Egypta.


text:
Jehojakim mal dvadsaťpäť rokov, keď začal kraľovať, a kraľoval jedenásť rokov v Jeruzaleme. A robil to, čo je zlé v očiach Hospodina, jeho Boha.


text:
Proti nemu prišiel hore Nabuchodonozor, babylonský kráľ, a poviazal ho dvoma medenými reťazami, aby ho odviedol do Babylona.


text:
Aj niečo z nádob domu Hospodinovho odpravil Nabuchodonozor do Babylona a dal ich do svojho chrámu v Babylone.


text:
A ostatné deje Jehojakimove jako i jeho ohavnosti, ktoré páchal, a čo sa iné našlo pri ňom, to hľa, je napísané v knihe kráľov Izraelových a Júdových. A kraľoval Jehojachin, jeho syn, miesto neho.


text:
Jehojachin mal osem rokov, keď začal kraľovať, a kraľoval tri mesiace a desať dní v Jeruzaleme. A robil to, čo je zlé v očiach Hospodinových.


text:
Potom po roku poslal kráľ Nabuchodonozor po neho a dal ho zaviesť do Babylona so vzácnymi nádobami domu Hospodinovho a urobil kráľom Cedekiáša, jeho brata, príbuzného, nad Judskom a nad Jeruzalemom.


text:
A robil to, čo je zlé v očiach Hospodina, jeho Boha. Nepokoril sa pred prorokom Jeremiášom, ktorý mu hovoril slovo z úst Hospodinových.


text:
Ba sprotivil sa i kráľovi Nabuchodonozorovi, ktorý ho zaviazal prísahou na Boha, a zatvrdil svoju šiju a urputne sa zoprel vo svojom srdci, že sa nevráti k Hospodinovi, Bohu Izraelovmu.


text:
Áno, aj všetky kniežatá kňazov i ľud dopúšťali sa mnohých a veľkých prestúpení robiac podľa všetkých ohavností pohanských národov a poškvrnili dom Hospodinov, ktorý bol posvätil v Jeruzaleme.


text:
A keď posielal k nim Hospodin, Bôh ich otcov, výstražný hlas po svojich posloch zavčasu a znova a znova, lebo mu bolo ľúto jeho ľudu a jeho príbytku,


text:
posmievali sa poslom Božím a opovrhovali jeho slovami a mali jeho prorokov za bludárov, až vzplanul prchký hnev Hospodinov na jeho ľud tak, že už nebolo lieku.


text:
A doviedol hore na nich chaldejského kráľa, ktorý pobil ich mládencov mečom v dome ich svätyne a nezľutoval sa ani nad mládencom ani nad pannou, nad starším ani nad kmeťom; všetkých vydal do jeho ruky.


text:
K tomu i všetky nádoby domu Božieho, veľké i malé, i poklady domu Hospodinovho i poklady kráľove i jeho kniežatá, to všetko pobral a dopravil do Babylona.


text:
A napokon spálili dom Boží a rozborili múr Jeruzalema i všetky jeho paláce popálili ohňom i všetko jeho vzácne náradie zničili.


text:
A to, čo pozostalo po meči, prestehoval do Babylona do zajatia, a boli jemu a jeho synom za služobníkov, až dokiaľ nekraľovalo perzské kráľovstvo,


text:
aby sa naplnilo slovo Hospodinovo, povedané skrze ústa Jeremiášove, dokiaľ sa nenakochala zem svojich sobôt; po všetky dni, ktoré ležala púšťou, odpočívala, aby sa vyplnilo sedemdesiat rokov.


text:
Potom prvého roku Cýra, perzského kráľa, aby sa naplnilo slovo Hospodinovo, povedané skrze ústa Jeremiáša, zobudil Hospodin ducha Cýra, perzského kráľa, a tak dal vyhlásiť po celom svojom kráľovstve, a to i písmom týmito slovami:


text:
Takto hovorí Cýrus, perzský kráľ: Hospodin, Bôh nebies, mi dal všetky kráľovstvá zeme a on mi naložil, aby som mu vystavil dom v Jeruzaleme, ktorý je v Judsku. Preto kto je kde medzi vami zo všetkého jeho ľudu, Hospodin, jeho Bôh, nech je s ním, a nech ide ta hore.-


text:
Potom prvého roku Cýra, perzského kráľa, aby sa naplnilo slovo Hospodinovo z úst Jeremiáša, zobudil Hospodin ducha Cýra, perzského kráľa, a tak dal vyhlásiť po celom svojom kráľovstve, a to i písmom týmito slovami:


text:
Takto hovorí Cýrus, perzský kráľ: Hospodin, Bôh nebies, mi dal všetky kráľovstvá zeme a on mi naložil, aby som mu vystavil dom v Jeruzaleme, ktorý je v Judsku.


text:
Preto, kto je kde medzi vami zo všetkého jeho ľudu, nech je jeho Bôh s ním, a nech ide hore do Jeruzalema, ktorý je v Judsku, a nech stavia dom Hospodina, Boha Izraelovho; to je ten Bôh, ktorý je v Jeruzaleme.


text:
A každému, kto pozostal, na ktoromkoľvek mieste, kde pohostíni, nech mu pomôžu ľudia jeho miesta striebrom a zlatom, majetkom a dobytkom popri dobrovoľnej obeti pre dom Boha, ktorý je v Jeruzaleme.


text:
A tak povstaly hlavy otcov pokolenia Júdu a Benjamina a kňazi a Leviti, každý, ktorého ducha zobudil Bôh, aby išiel hore staväť dom Hospodinov, ktorý je v Jeruzaleme.


text:
A všetci, ktorí bývali okolo nich, posilňovali ich ruky striebornými nádobami, zlatom, majetkom a dobytkom a drahocennými vecami krome všetkého toho, čo dali dobrovoľne.


text:
A kráľ Cýrus vydal nádoby domu Hospodinovho, ktoré bol pobral Nabuchodonozor z Jeruzalema a bol ich dal do domu svojho boha.


text:
A Cýrus, perzský kráľ, ich vydal skrze Mitredata, správcu pokladu, ktorý ich odčítal Šešbacarovi, judskému kniežaťu.


text:
Všetkých nádob, zlatých a strieborných, bolo päť tisíc štyristo. Všetko to odniesol Šešbacar spolu vtedy, keď sa stehoval zajatý ľud z Babylona hore do Jeruzalema.


text:
A toto sú synovia krajiny Júdovej, ktorí išli hore zo zajatia prestehovaných, ktorých bol prestehoval Nabuchodonozor, babylonský kráľ, do Babylona, a navrátili sa do Jeruzalema a do Judska, každý do svojho mesta,


text:
ktorí prišli so Zerubábelom, s Ješuom, Nehemiášom, so Saraiášom, s Reelaiášom, Mardocheom, Bilšanom, Misparom, Bigvajom, Rechúmom a Baanom. Počet mužov, ľudu Izraelovho:


text:
synov vrátnych: synov Šallúmových, synov Atérových, synov Talmonových, synov Akkúbových, synov Chatíta-ových, synov Šobajových, všetkých bolo sto tridsaťdeväť;


text:
A toto sú tí, ktorí išli hore z Tel-melacha, z Tel-charše: Kerúb, Addán a Immér, ale sa nemohli vykázať domom svojich otcov a svojím semenom, či pochádzajú z Izraela:


text:
A zo synov kňazov: synovia Chabaiášovi, synovia Hakkócovi, synovia Barzillajovi, ktorý si vzal ženu z dcér Barzillaja Gileádskeho a bol nazvaný ich menom.


text:
Tí hľadali svoje písmo chcúc sa vykázať svojím rodom, ale sa nenašli zapísaní a preto boli vyhlásení za obecných a boli vylúčení z kňazstva.


text:
krome ich sluhov a ich dievok, ktorých bolo sedem tisíc tristo tridsaťsedem, a mali spevákov a speváček dvesto.


text:
A niektorí z hláv otcov, keď prišli do domu Hospodinovho, ktorý je v Jeruzaleme, obetovali dobrovoľne na dom Boží, aby ho postavili na jeho mieste:


text:
dali podľa možností do pokladu na konanie práce, a to zlata šesťdesiatjeden tisíc daríkov, a striebra päť tisíc mánov a kňazských sukieň sto.


text:
A kňazi a Leviti i niektorí z ľudu a speváci a vrátni jako aj Netinejci osadili sa vo svojich mestách i všetok Izrael vo svojich mestách.


text:
A keď prišiel siedmy mesiac, a synovia Izraelovi boli v mestách, shromaždil sa ľud ako jeden muž do Jeruzalema.


text:
Vtedy vstal Ješua, syn Jocadákov, i jeho bratia, kňazi, i Zerubábel, syn Šealtielov, i jeho bratia a vystavili oltár Boha Izraelovho, aby obetovali na ňom zápalné obeti, jako je napísané v zákone Mojžiša, muža Božieho.


text:
A tak postavili oltár na jeho základoch, lebo doliehal na nich strach od národov zemí, a obetovali na ňom zápalné obeti Hospodinovi, zápalné obeti ráno a večer.


text:
A slávili slávnosť stánov, ako je napísané, obetujúc zápalnú obeť každého dňa v predpísanom počte a podľa poriadku každý deň to, čo bolo na ktorý deň nariadené,


text:
a potom zápalnú obeť ustavičnú i na novmesiace i na všetky výročné slávnosti Hospodinove zasvätené a za každého dobrovoľne obetujúceho nejakú dobrovoľnú obeť Hospodinovi.


text:
Od prvého dňa siedmeho mesiaca začali obetovať zápalné obeti Hospodinovi, hoci chrám Hospodinov nebol ešte založený.


text:
Ale dali peniaze kameniarom a tesárom a stravu, nápoj a olej Sidoncom a Týranom, aby dopravili cedrové drevo s Libanona po mori do Joppy podľa dovolenia Cýra, perzského kráľa, ktoré mali.


text:
A druhého roku po svojom príchode k domu Božiemu do Jeruzalema, druhého mesiaca, začali Zerubábel, syn Šealtielov, a Ješua, syn Jocadákov, a ostatok ich bratov, kňazi a Leviti, jako i všetci, ktorí prišli zo zajatia do Jeruzalema, a postavili Levitov vo veku od dvadsať rokov a vyše, aby dohliadali na dielo domu Hospodinovho.


text:
A tak stál Ješua, jeho synovia a jeho bratia, Kadmiel a jeho synovia, synovia Júdovi, spolu, aby dohliadali na tých, ktorí konali prácu na dome Božom, synovia Chenadádovi, ich synovia a ich bratia, Leviti.


text:
A keď kládli stavitelia základy chrámu Hospodinovho, postavili kňazov, oblečených v bohoslužobnom rúchu, s trúbami a Levitov, synov Azafových, s cymbalmi, aby chválili Hospodina podľa nariadenia Dávida, kráľa Izraelovho.


text:
A chváliac a oslavujúc Hospodina odpovedali si navzájom, že je dobrý, že jeho milosť trvá nad Izraelom na veky. A všetok ľud pokrikoval veľkým krikom radostným chváliac Hospodina nad založením domu Hospodinovho.


text:
Ale mnohí z kňazov a Levitov a z hláv otcov, starci, ktorí videli tamten prvý dom, keď zakladali tento dom pred ich očami, plakali veľkým hlasom, kým zase mnohí v radostnom pokrikovaní pozdvihovali svoj hlas,


text:
takže ľud nemohol rozoznať hlasu radostného kriku od hlasu plačúceho ľudu, lebo ľud kričal veľkým krikom, takže bolo počuť hlas naďaleko.


text:
A keď počuli protivníci Júdovi a Benjaminovi, že synovia prestehovania staväjú chrám Hospodinovi, Bohu Izraelovmu,


text:
pristúpili k Zerubábelovi a k hlavám otcov a povedali im: Budeme staväť s vami, lebo hľadáme vášho Boha jako vy a jemu obetujeme odo dní Esar-chaddona, assýrskeho kráľa, ktorý nás doviedol sem hore.


text:
Na to im povedal Zerubábel a Ješua i ostatok hláv otcov Izraela: Vy nemáte spolu s nami staväť dom nášmu Bohu, ale my sami budeme staväť Hospodinovi, Bohu Izraelovmu, jako nám rozkázal kráľ Cýrus, perzský kráľ.


text:
A najímali proti nim radcov, aby zmarili ich radu, a tak robili po všetky dni Cýra, perzského kráľa, a to až do kraľovania Dária, perzského kráľa.


text:
A keď kraľoval Ahasver, na začiatku jeho kraľovania, napísali žalobu na obyvateľov Judska a Jeruzalema.


text:
A zase za dní Artaxerxa písal Bišlam, Mitredat, Tabel a ostatní jeho spoločníci, na Artaxerxa, perzského kráľa. A písmo toho listu bolo písané aramejsky, sýrsky, aj bolo preložené na aramejsky.


text:
Vtedy písal Rechúm, kancelár, a Šimšai, pisár, a ostatní ich spoločníci, Díňania, Afarsatechania, Tarpeľania, Afares-ania, Arkevänia, Babylonci, Susanechania, Dehavänia a Élamiti


text:
a ostatné národy, ktoré prestehoval Asnapar, veľký a slávny, a osadil ich v meste Samárii a v ostatných krajoch za riekou a tak ďalej.


text:
Toto je odpis listu, ktorý mu poslali, kráľovi Artaxerxovi: Tvoji služobníci, ľudia za riekou a tak ďalej.


text:
Nech je známe kráľovi, že Židia, ktorí odišli hore od teba, prišli k nám, do Jeruzalema: staväjú to mesto, odbojné a škodlivé a murujú múry a spájajú základy.


text:
Preto teraz nech je známe kráľovi, že ak bude to mesto vystavené, a múry budú domurované, nebudú dávať dane, poplatku alebo cla, a na koniec narobí mesto kráľom škody.


text:
A tak teraz, pretože solíme soľou paláca, nesluší sa nám dívať sa nečinne na obnažovanie kráľa, a preto sme poslali zprávu a oznámili sme to kráľovi,


text:
aby hľadali v knihe pamätí tvojich otcov, a najdeš v knihe pamätí a zvieš, že to mesto je odbojné mesto a že škodí kráľom a krajinám, a že v ňom robievali vzbury od pradávna, a preto aj bolo to mesto spustošené.


text:
Tedy oznamujeme kráľovi, že ak to mesto bude vystavené a múry budú domurované, to bude príčinou, že nebudeš mať dielu za riekou.


text:
Na to poslal kráľ odpoveď Rechúmovi, kancelárovi, a Šimšaimu, pisárovi, a ostatným ich spoločníkom, ktorí bývali v Samárii, jako aj ostatným za riekou: Pokoj a tak ďalej.


text:
A odo mňa bol vydaný rozkaz, a hľadali a našli, že to mesto od pradávna povstávalo proti kráľom, a že sa v ňom robieval odboj a vzbura,


text:
a že mocní kráľovia bývali pánmi nad Jeruzalemom a panovali nad všetkým, čo je za riekou a dávala sa im daň, poplatok a clo.


text:
Preto teraz vydajte rozkaz, aby zastavili tých mužov, a to mesto aby nebolo staväné, dokiaľ by odo mňa nebol daný rozkaz.


text:
A hľaďte, aby ste pri tom neurobili nejakej chyby. Lebo načo by malo vzrásť nejaké zlo, aby narobilo kráľom škody!


text:
Vtedy, keď bol prečítaný odpis listu kráľa Artaxerxa pred Rechúmom a pred Šimšaim, pisárom, a pred ich spoločníkmi, odišli rýchle do Jeruzalema k Židom a zastavili ich silou a mocou.


text:
A tak bolo zastavené dielo domu Božieho, ktorý je v Jeruzaleme, a stálo tak až do druhého roku kraľovania Dária, perzského kráľa.


text:
Toho času prorokoval prorok Haggeus a Zachariáš, syn Iddov, proroci, Židom, ktorí boli v Judsku a v Jeruzaleme, v mene Boha Izraelovho, ktorý bol nad nimi.


text:
Vtedy povstal Zerubábel, syn Šealtielov, a Ješua, syn Jocadákov, a začali staväť dom Boží, ktorý je v Jeruzaleme, a s nimi proroci Boží pomáhajúc im.


text:
V tom čase prišiel k nim Tattenai, vojvoda za riekou, a Šetarbozenai a ich spoločníci a takto im riekli: Kto vám rozkázal, aby ste staväli tento dom a vymurovali tento múr?


text:
Ale oko ich Boha bolo obrátené na starších zo Židov, a neprekazili im, dokiaľ by vec neprišla pred Dária, a vtedy že dajú odtiaľ odpoveď na písma o tom.


text:
Odpis listu, ktorý poslal Tattenai, vojvoda za riekou, a Šetarbozenai a jeho spoločníci, Afarsechania, ktorí boli za riekou, kráľovi Dáriovi.


text:
Nech je známe kráľovi, že sme prišli do Judskej krajiny k domu veľkého Boha, ktorý to dom staväjú z veľkých kameňov a kladú drevo do stien a konajú dielo veľmi rýchle, a darí sa v ich rukách.


text:
Vtedy sme sa pýtali tých starších a takto sme im povedali: Kto vám rozkázal staväť tento dom a vymurovať tento múr?


text:
Áno, i na ich mená sme sa ich pýtali, aby sme popísali mená mužov, ktorí sú prední medzi nimi, aby sme ti ich oznámili.


text:
A oni nám takto odpovedali: My sme služobníci Boha nebies a zeme a staviame dom, ktorý bol už pred týmto vystavený pred mnohými roky, a staväl ho veľký kráľ Izraelov i dostavil ho.


text:
Ale pretože rozhnevali naši otcovia Boha nebies, vydal ich do ruky Nabuchodonozora, babylonského kráľa, Chaldeja, ktorý zboril tento dom a jeho ľud prestehoval do Babylona.


text:
Ba ešte i nádoby domu Božieho, zlaté i strieborné, ktoré bol Nabuchodonozor vyniesol z chrámu, ktorý bol v Jeruzaleme, a bol ich vniesol do chrámu v Babylone, teda i tie vyniesol kráľ Cýrus z chrámu v Babylone, a boly dané mužovi, menom Šešbacarovi, ktorého ustanovil za vojvodu.


text:
A riekol mu: Vezmi tieto nádoby, iď a slož ich v chráme, ktorý je v Jeruzaleme, a nech vystavia dom Boží na jeho mieste.


text:
Vtedy prišiel ten istý Šešbacar a založil základy domu Božieho, ktorý je v Jeruzaleme, a stavia sa odvtedy až doteraz, a ešte nie je dostavený.


text:
A tak teraz, jestli sa to vidí kráľovi za dobré, nech sa vyhľadá v dome pokladov kráľových, ktoré sú tam v Babylone, či je tomu tak, že bol od kráľa Cýra vydaný rozkaz staväť tento dom Boží, ktorý je v Jeruzaleme, a potom nech nám pošle vôľu kráľovu o tom.


text:
A našla sa v Achmete na hrade, ktorý je v Médskej krajine, jedna kniha, v ktorej bolo takto napísané na pamäť:


text:
V prvom roku kráľa Cýra rozkázal kráľ Cýrus: Dom Boží, ktorý bol v Jeruzaleme, nech vystavia ten dom na mieste, na ktorom obetujú obeti, a nech vyzdvihnú jeho základ. Jeho výška bude šesťdesiat lakťov a jeho šírka taktiež šesťdesiat lakťov.


text:
Aj nádoby domu Božieho, zlaté a strieborné, ktoré vyniesol Nabuchodonozor z chrámu, ktorý bol v Jeruzaleme, a dopravil do Babylona, nech navrátia, a nech to ide do chrámu, ktorý je v Jeruzaleme, na svoje miesto, a složíš to v dome Božom.


text:
A tak teraz ty, Tattenai, vojvoda za riekou, Šetar-bozenai, so svojimi spoločníkmi, Afarsechania, ktorí sú za riekou, buďte ďaleko odtiaľ.


text:
Nechajte dielo toho domu Božieho na pokoji. Vojvoda Židov a starší Židov nech staväjú ten dom Boží na jeho mieste.


text:
A odo mňa je daný rozkaz o tom, čo máte urobiť s tými staršími zo Židov, aby mohli vystaviť ten dom Boží, totiž aby sa bez odkladu dával náklad z pokladov kráľových, z dane za riekou, tým mužom, aby im nebolo prekazené v tom diele.


text:
A čoho bude treba, či juncov či baranov či oviec na zápalné obeti Bohu nebies, obilia, soli, vína a oleja, podľa toho, čo povedia kňazi, ktorí sú v Jeruzaleme, nech sa im dáva každého dňa bez akéhokoľvek podvodu,


text:
A taktiež je odo mňa vydaný rozkaz, aby každý človek, ktorý by zmenil to slovo, bol takto odpravený: Vytiahne sa drevo z jeho domu a postaví sa, a jeho pribijú naň, a jeho dom nech je preto obrátený na hnojisko.


text:
A Bôh, ktorý učinil to, aby tam prebývalo jeho meno, nech porazí každého kráľa i ľud, ktorý by vystrel svoju ruku, aby to zmenil a tak zkazil ten dom Boží, ktorý je v Jeruzaleme. Ja Dárius dávam rozkaz, aby sa to vykonalo bez odkladu.


text:
Vtedy Tattenai, vojvoda za riekou, Šetar-bozenai a ich spoločníci urobili bez odkladu podľa toho, jakú odpoveď poslal kráľ Dárius.


text:
A tak staväli starší Židov, a darilo sa im podľa proroctva proroka Haggea a Zachariáša, syna Iddovho. A tedy staväli a dokončili z rozkazu Boha Izraelovho a z rozkazu Cýra, Dária a Artaxerxa, perzského kráľa.


text:
Aj tak dokončili ten dom Boží do tretieho dňa mesiaca adara, a to bol šiesty rok kraľovania kráľa Dária.


text:
Vtedy slávili synovia Izraelovi, kňazi a Leviti a ostatok synov prestehovania posviacku toho domu Božieho v radosti.


text:
A obetovali na posvätenie toho domu Božieho sto volov, dvesto baranov, štyristo oviec a dvanásť kozlov na obeť za hriech za celého Izraela podľa počtu pokolení Izraelových.


text:
A postavili kňazov v ich triedach a Levitov v ich oddeleniach k službe Božej v Jeruzaleme podľa toho, jako je napísané v knihe Mojžišovej.


text:
Lebo sa boli očistili kňazi a Leviti jako jeden muž, všetci boli čistí, a zabíjali veľkonočného baránka všetkým synom prestehovania i svojim bratom kňazom i sebe.


text:
A tak jedli synovia Izraelovi, ktorí sa boli navrátili z prestehovania, i každý, kto sa bol oddelil od nečistoty národov zeme a pripojil sa k nim hľadajúc Hospodina, Boha Izraelovho.


text:
A slávili aj slávnosť nekvasených chlebov sedem dní v radosti, lebo ich Hospodin obdaril radosťou a obrátil srdce assýrskeho kráľa k nim, aby posilnil ich ruky v diele domu Boha, Boha Izraelovho.


text:
A po tých veciach za kraľovania Artaxerxa, perzského kráľa, išiel hore Ezdráš, syn Seraiáša, syna Azariáša, syna Hilkiáša.


text:
Ten istý Ezdráš išiel hore z Babylona, a bol to učený človek, zbehlý v zákone Mojžišovom, ktorý dal Hospodin, Bôh Izraelov, a kráľ mu dal podľa toho, jako bola ruka Hospodina, jeho Boha, na ňom, všetko, čo si žiadal.


text:
A išli hore aj niektorí zo synov Izraelových i z kňazov i Levitov i spevákov i vrátnych i Netinejcov do Jeruzalema v siedmom roku kráľa Artaxerxa.


text:
Lebo prvého dňa prvého mesiaca odišiel hore z Babylona a prvého dňa piateho mesiaca prišiel do Jeruzalema tak, ako bola dobrá ruka jeho Boha na ňom.


text:
Lebo Ezdráš bol ustavil svoje srdce zpytovať zákon Hospodinov a činiť a učiť v Izraelovi ustanovenie a súd.


text:
A toto je odpis listu, ktorý dal kráľ Artaxerxes kňazovi Ezdrášovi, učenému v zákone, učenému v slovách prikázaní Hospodinových a jeho ustanovení o Izraelovi:


text:
Artaxerxes, kráľ kráľov, kňazovi Ezdrášovi, učenému v zákone Boha nebies, dokonalý pokoj a tak ďalej.


text:
Odo mňa je daný rozkaz, aby každý, kto by v mojom kráľovstve z ľudu Izraelovho a z jeho kňazov i Levitov chcel dobrovoľne ísť do Jeruzalema s tebou, aby išiel,


text:
pretože si poslaný od kráľa a od jeho siedmich radcov, aby si prezkúmal veci o Judsku a o Jeruzaleme podľa zákona svojho Boha, ktorý máš vo svojej ruke,


text:
a aby si doniesol striebro a zlato, ktoré dobrovoľne obetovali kráľ a jeho radcovia Bohu Izraelovmu, ktorého príbytok je v Jeruzaleme,


text:
a všetko striebro a zlato, ktoré najdeš v celej krajine Babylonskej s dobrovoľnou obeťou ľudu a kňazov, ktorí by dobrovoľne obetovali pre dom svojho Boha, ktorý je v Jeruzaleme.


text:
Preto nakúp bez odkladu za to striebro volov, baranov, oviec ako aj ich obilných obetí a ich liatych obetí a obetuj ich na oltári domu vášho Boha, ktorý je v Jeruzaleme.


text:
A čo sa ti bude vidieť za dobré i tvojim bratom učiniť s ostatkom striebra a zlata, učiňte podľa vôle svojho Boha.


text:
A ostatné, čo by bolo potrebné pre dom tvojho Boha, čo by ti pripadlo dať, to dáš z domu pokladov kráľových.


text:
A ja, kráľ Artaxerxes, rozkazujem všetkým pokladníkom, ktorí ste za riekou, aby sa všetko, o čo by vás požiadal kňaz Ezdráš, učený v zákone Boha nebies, vykonalo bez odkladu,


text:
až do sto hrivien striebra a až do sto korcov pšenice a až do sto batov vína a až do sto batov oleja a soli bez zápisu.


text:
Všetko, čo je z rozkazu Boha nebies, nech sa vykoná presne pre dom Boha nebies. Lebo načo má byť zanietená prchlivosť na kráľovstvo kráľa a na jeho synov?!


text:
A tiež vám oznamujeme, že čo do všetkých kňazov, Levitov, spevákov, vrátnych, Netinejcov a vôbec tých, ktorí konajú službu v dome toho Boha, nikto nemá práva uvaliť na nich daň, poplatok alebo clo.


text:
A ty, Ezdrášu, podľa múdrosti svojho Boha, ktorou si obdarený, ustanov vrchnostenské osoby a sudcov, ktorí by súdili všetok ľud, ktorý je za riekou, zo všetkých tých, ktorí sú znalí zákonov tvojho Boha, a toho, kto by ich neznal, naučíte.


text:
Ale nad každým, nech by to bol ktokoľvek, kto by nečinil zákona tvojho Boha a zákona kráľovho, nech sa bez odkladu vykoná súd, už či aby zomrel či aby bol poslaný do vyhnanstva či aby bol pokutovaný na majetku alebo aby bol zatvorený do žalára.-


text:
Požehnaný Hospodin, Bôh našich otcov, ktorý dal takú vec do srdca kráľovho, aby okrášlil dom Hospodinov, ktorý je v Jeruzaleme!


text:
A naklonil ku mne milosť pred kráľom a pred jeho radcami a pred všetkými kniežatami kráľovými, mocnými! A ja súc posilnený podľa toho, jako bola ruka Hospodina, môjho Boha, nado mnou, shromaždil som popredných z Izraela, aby išli so mnou hore.


text:
A toto sú hlavy ich otcov a ich rodokmeň, tých, ktorí išli so mnou za kraľovania kráľa Artaxerxa hore z Babylona.


text:
Zo synov Šechaniášových, ktorý bol zo synov Parošových, Zachariáš a s ním po rode zapísaných osôb mužského pohlavia sto päťdesiat.


text:
Zo synov Adonikámových poslední, ktorých mená sú toto: Elifelet, Jehiel a Šemaiáš a s nimi šesťdesiat osôb mužského pohlavia.


text:
A shromaždil som ich k rieke, ktorá vteká do Ahavy, a táborili sme tam tri dni. A keď som prehliadal ľud a kňazov, nenašiel som tam niktorého zo synov Léviho.


text:
Vtedy som poslal po Eliézera, po Ariela, po Šemaiáša, po Elnatána, po Jariba, po Elnatána, po Nátana, po Zachariáša, po Mešullama, predných, a po Jojariba a po Elnatána, umných učiteľov.


text:
A povedal som im, aby išli k Iddovi, hlave to v mieste Chasifii, a vložil som do ich úst slová, jako majú hovoriť Iddovi, Achivovi, Netinejcom, v mieste Chasifii, aby nám doviedli svätoslužobníkov pre dom nášho Boha.


text:
A tak nám doviedli podľa toho, jako bola dobrá ruka nášho Boha nad nami, rozumného muža zo synov Machliho, syna Léviho, syna Izraelovho, a Šerebiáša a jeho synov a jeho bratov, osemnástich,


text:
A z Netinejcov, ktorých bol dal Dávid a kniežatá k službe Levitom, Netinejcov dvesto dvadsiatich. Tí všetci boli pomenovaní podľa mena.


text:
A vyhlásil som tam pôst, pri rieke Ahave, aby sme sa ponižovali pred svojím Bohom hľadajúc od neho priamu cestu pre seba, pre svoje deti a pre všetko svoje imanie.


text:
Lebo som sa hanbil žiadať od kráľa vojsko a jazdcov, aby nám pomáhali brániť sa proti nejakému nepriateľovi na ceste, lebo sme boli povedali kráľovi, že ruka nášho Boha je nad všetkými tými, ktorí ho hľadajú, na ich dobré, a že jeho moc a jeho hnev je proti všetkým tým, ktorí ho opúšťajú.


text:
A odvážil som im striebro a zlato a tie nádoby, obeť to pozdvihnutia domu nášho Boha, ktorú obetovali kráľ a jeho radcovia a jeho kniežatá a celý Izrael, všetci, ktorí sa tam našli.


text:
A tedy odvážil som do ich ruky striebra šesťsto päťdesiat hrivien a strieborných nádob sto hrivien, zlata sto hrivien,


text:
dvadsať zlatých pohárov v hodnote tisíc daríkov a dve nádoby z medi výborného lesku, vzácne jako zlato.


text:
A riekol som im: Vy ste svätí Hospodinovi, i tie nádoby sú sväté, a striebro a zlato je dobrovoľná obeť, daná Hospodinovi, Bohu vašich otcov.


text:
Pozorujte a strážte to, dokiaľ to neodvážite pred kniežatami kňazov a Levitov a pred kniežatami otcov Izraela v Jeruzaleme, v komorách domu Hospodinovho.


text:
A tak prevzali kňazi a Leviti váhu striebra a zlata a nádoby, aby to dopravili do Jeruzalema, do domu nášho Boha.


text:
Potom sme sa hnuli od rieky Ahavy dvanásteho dňa prvého mesiaca, aby sme išli do Jeruzalema. A ruka nášho Boha bola nad nami, a vytrhol nás z ruky nepriateľa a úkladníka na ceste.


text:
A štvrtého dňa bolo odvážené striebro a zlato a nádoby v dome nášho Boha do ruky Meremóta, syna Uriáša, kňaza, a bol s ním Eleazár, syn Pinchasov, a s nimi Jozabad, syn Ješuov, a Noadiáš, syn Binnujov, Levitovia.


text:
Tí, ktorí prišli zo zajatia, synovia prestehovania, obetovali Bohu Izraelovmu zápalné obeti, dvanásť juncov za celého Izraela, deväťdesiatšesť baranov, sedemdesiatsedem oviec a dvanásť kozlov na obeť za hriech; to všetko bola zápalná obeť Hospodinovi.


text:
A oddali vladárom kráľovým nariadenia kráľove a vojvodom za riekou. A tak pomáhali ľudu a domu Božiemu.


text:
A keď sa to vykonalo, pristúpili ku mne kniežatá a riekli: Neoddelil sa izraelský ľud ani kňazi ani Levitovia od národov zemí, ale robia podľa ich ohavností, podľa ohavností Kananejov, Hetejov, Ferezejov, Jebuzejov, Ammoncov, Moábov, Egypťanov a Amorejov;


text:
lebo si pobrali, sebe aj svojim synom, z ich dcér za ženy a smiešali sa, sväté semeno, s národami zemí, a ruka kniežat a vrchnostenských osôb bola prvá v tom prestúpení.


text:
Keď som počul tú vec, roztrhnul som svoje rúcho i svoj plášť a trhal som si vlasy z hlavy i z brady a sedel som zdesený.


text:
A shromaždili sa ku mne všetci, ktorí sa triasli pred slovami Boha Izraelovho pre také prestúpenie prestehovaných, a ja som tak sedel zdesený až do večernej obeti.


text:
A v čas večernej obeti som vstal od ponižovania sa majúc roztrhnuté svoje rúcho i svoj plášť a kľakol som na svoje kolená a rozprestrúc svoje ruky k Hospodinovi, svojmu Bohu,


text:
riekol som: Môj Bože, hanbím sa a stydím pozdvihnúť, môj Bože, svoju tvár k tebe, lebo naše neprávosti sa rozmnožily tak, že sahajú až nad našu hlavu, a naše previnenie narástlo, že sahá až do neba.


text:
Odo dní svojich otcov sme vo veľkej vine až do tohoto dňa, a pre svoje neprávosti boli sme vydaní my, naši kráľovia i naši kňazi do ruky kráľov zemí, pod meč, do zajatia, na lúpež a v hanbu tvári, jako je tomu i dnes.


text:
A teraz na malú chvíľku stala sa nám milosť od Hospodina, nášho Boha, aby nám zanechal nejaký zbytok, ktorý unikol záhube, a aby nám dal kolík na mieste svojej svätosti, aby náš Bôh osvietil naše oči a aby nám dal trochu ožiť v našej porobe.


text:
Lebo sme boli sluhami, a náš Bôh nás neopustil v našej poddanskej službe, ale naklonil k nám milosť pred perzskými kráľmi, aby nám dal ožiť, aby sme vyzdvihli dom svojho Boha a aby sme postavili jeho pustiny, a aby nám dal plot v Judsku a v Jeruzaleme.


text:
ktoré si prikázal skrze svojich služobníkov prorokov povediac: Zem, do ktorej idete, aby ste ju zaujali dedične, je nečistá zem pre nečistotu národov tých zemí, pre ich ohavnosti, ktorými ju naplnili od jedného konca po druhý vo svojej nečistote.


text:
Preto teraz nedávajte svojich dcér ich synom ani neberte ich dcér svojim synom za ženy a nehľadajte ich pokoja ani ich dobrého a tak až na veky, aby ste sa zmocnili a jedli dobré veci zeme a zanechali ju za dedičstvo svojim synom až na veky.


text:
A či teraz, po tom po všetkom, čo prišlo na nás pre naše zlé skutky a pre naše veľké previnenie, lebo ty, náš Bože, si zdŕžal svoj prút a netrestal si nás tak, ako by boly zaslúžily naše neprávosti, a dal si nám takto aspoň vo zbytku uniknúť záhube;


text:
nuž, či by sme tedy mali zase zrušiť tvoje prikázania a spriazniť sa s týmito ohavnými národami? Či by si sa potom nemal rozhnevať na nás tak, až by si nás docela zahladil, tak, že by nezostal nikto ani neuniknul?


text:
Hospodine, Bože Izraelov, ty si spravedlivý, lebo sme pozostali iba uniklý zbytok, ako to dnes vidieť. Hľa, sme pred tebou vo svojom previnení, lebo nemožno preto obstáť pred tebou.


text:
Keď sa tak modlil Ezdráš a vyznával plačúc a padnúc na tvár ležal pred domom Božím, shromaždil sa k nemu z Izraela zástup, veľmi veliký, mužov i žien i detí, lebo ľud plakal veľkým plačom.


text:
Vtedy odpovedal Šechaniáš, syn Jechielov, zo synov Élamových, a riekol Ezdrášovi: My sme sa dopustili prestúpenia proti svojmu Bohu, že sme si pobrali za ženy cudzozemky, z národov zeme. Ale však je ešte preto teraz nádej pre Izraela.


text:
A tak teraz učiňme smluvu so svojím Bohom, že vyvedieme preč všetky ženy aj ich deti podľa rady Pána, a tých, ktorí sa trasú pred prikázaním nášho Boha, a učiní sa podľa zákona.


text:
Vtedy vstal Ezdráš a zaviazal prísahou kniežatá kňazov, Levitov i celého Izraela, aby učinili podľa toho slova. A prisahali.


text:
A Ezdráš vstanúc zpred domu Božieho odišiel do izby Jehochanána, syna Eljašibovho, a išiel ta bez toho, že by bol jedol chlieb alebo pil vodu, lebo smútil nad prestúpením prestehovaných.


text:
Potom dali vyhlásiť po Judsku a po Jeruzaleme všetkým synom prestehovania, aby sa shromaždili do Jeruzalema.


text:
A že každý, kto by neprišiel do troch dní podľa rady kniežat a starších, celý jeho majetok bude daný pod kliatbu a bude zničený, a on sám bude vylúčený zo shromaždenia prestehovaných.


text:
Preto sa shromaždili všetci mužovia pokolenia Júdu a Benjamina do Jeruzalema do tretieho dňa, a to bol deviaty mesiac, na dvadsiateho toho mesiaca. A všetok ľud sedel na ulici domu Božieho trasúc sa pre tú vec a od dažďov.


text:
Vtedy vstal Ezdráš, kňaz, a riekol im: Vy ste sa dopustili prestúpenia tým, že ste si pobrali za ženy cudzozemky, aby ste pridali k previneniu Izraelovmu.


text:
Preto teraz vyznajte sa Hospodinovi, Bohu svojich otcov, a čiňte jeho vôľu a oddeľte sa od národov zeme aj od žien cudzozemiek.


text:
Na to odpovedali všetci, celé shromaždenie, a riekli velikým hlasom: Tak, podľa tvojho slova, sme povinní učiniť!


text:
Ale ľudu je mnoho, a je čas dažďov, a nevládzeme stáť vonku, a práce nie je na jeden deň ani na dva, lebo sme mnohonásobne zhrešili v tejto veci.


text:
Nech stoja, prosíme, naše kniežatá za celú obec, a každý, kto je v našich mestách, kto si vzal za ženy cudzozemky, nech prijde na ustanovený čas, a s nimi starší z každého mesta i jeho, toho mesta sudcovia, dokiaľ neodvrátime pále hnevu svojho Boha od seba, dokiaľ nebude tejto veci koniec.


text:
Len Jonatán, syn Azaelov, a Jachaziáš, syn Tikvu, povstali proti tomu, a Mešullam a Šabbetaj, Levita, im pomáhali.


text:
Ale synovia prestehovania učinili tak. A boli oddelení Ezdráš, kňaz, mužovia hlavy otcov podľa domu svojich otcov a tí všetci podľa mena a zasadli prvého dňa desiateho mesiaca, aby vyšetrili vec.


text:
A dokončili pri všetkých mužoch, ktorí si boli vzali za ženy cudzozemky, do prvého dňa prvého mesiaca.


text:
A našli sa aj z kňazských synov, ktorí si boli vzali za ženy cudzozemky: zo synov Ješuu, syna Jocadáka, a z jeho bratov: Maaseiáš, Eliézer, Jarib a Gedaliáš.


text:
Ale dali svoju ruku, že vyvedú preč svoje ženy. A tí, ktorí sa previnili, obetovali barana zo stáda za svoju vinu.


text:
zo synov Pachat-moábových: Adna a Chelal, Benaiáš, Maaseiáš, Mattaniáš, Bacaleel, Binnuj a Manasses,


text:
Slová Nehemiáša, syna Chachaliášovho. A stalo sa dvadsiateho roku v mesiaci kisleve, keď som ja bol na hrade Susane,


text:
že prišiel Chanani, jeden z mojich bratov, on aj s niektorými mužmi z Judska, ktorých som sa pýtal na Židov, uniklých záhube, ktorí boli pozostali zo zajatia, a na Jeruzalem.


text:
A riekli mi: Pozostalí, ktorí pozostali zo zajatia tam v tej krajine, sú vo veľkom súžení a v potupe, i múr Jeruzalema je rozborený, a jeho brány sú spálené ohňom.


text:
A stalo sa, keď som počul tie slová, že som sadol a plakal som a smútil som niekoľko dní, postil som sa a modlil pred Bohom nebies.


text:
A riekol som: Prosím, ó, Hospodine, Bože nebies, Bože, veľký a strašný, ktorý ostríhaš smluvu a milosť tým, ktorí ťa milujú, a ktorí ostríhajú tvoje prikázania,


text:
nech pozoruje, prosím, tvoje ucho, a nech sú tvoje oči otvorené, aby si počul modlitbu svojho služobníka, ktorú sa ja modlím pred tebou dnes, vodne i vnoci, za synov Izraelových, tvojich služobníkov, a vyznávam hriechy synov Izraelových, ktorými sme hrešili proti tebe, i ja i dom môjho otca sme hrešili.


text:
Hrubo sme hrešili proti tebe a neostríhali sme prikázaní a ustanovení ani súdov, ktoré si prikázal Mojžišovi, svojmu služobníkovi.


text:
Rozpomeň sa, prosím, na slovo, ktoré si prikázal Mojžišovi, svojmu služobníkovi, povediac: Vy zhrešíte dopustiac sa nevernosti, ja vás rozptýlim medzi národy.


text:
Ale keď sa navrátite ku mne a budete ostríhať moje prikázania a budete ich činiť, keby boli niektorí z vás zahnaní až na konci nebies, aj odtiaľ ich shromaždím a dovediem ich na miesto, ktoré som si vyvolil na to, aby tam prebývalo moje meno.


text:
A oni sú predsa tvojimi služobníkmi a tvojím ľudom, ktorých si si vykúpil svojou velikou silou a svojou mocnou rukou.


text:
Prosím tedy, ó, Pane, nech pozoruje tvoje ucho na modlitbu tvojho služobníka a na modlitbu tvojich služobníkov, ktorí si žiadajú báť sa tvojho mena, a daj dnes, prosím, svojmu služobníkovi zdaru a daj mu najsť zľutovanie pred tým mužom. A ja som bol pohárnikom kráľovým.


text:
A stalo sa v mesiaci nísane dvadsiateho roku kráľa Artaxerxa, keď bolo víno pred ním, že som vzal víno a podal som kráľovi. A nebýval som smutný pred ním.


text:
Preto mi povedal kráľ: Prečo je smutná tvoja tvár, keď nie si nemocný? To nie je iné ako zármutok srdca. A bál som sa náramne.


text:
Vtedy som povedal kráľovi: Nech žije kráľ na veky! Jako by nebola smutná moja tvár, keď je mesto, domovina hrobov mojich otcov, spustošené, a keď sú jeho brány strávené ohňom.


text:
A povedal som kráľovi: Jestli sa to vidí kráľovi za dobré, a jestli sa ti ľúbi tvoj služobník, prosím, žeby si ma poslal do Judska, do mesta hrobov mojich otcov, aby som ho zase vystavil.


text:
A kráľ mi povedal (a kráľovná sedela vedľa neho): Dokedy potrvá tvoja cesta, a kedy sa navrátiš? A ľúbilo sa to kráľovi, a poslal ma a udal som mu istý čas.


text:
Potom som povedal kráľovi: Jestli sa to vidí kráľovi za dobré, nech mi dajú listy na vojvodov za riekou, aby mi dali prejsť, dokiaľ neprijdem do Judska,


text:
jako aj list na Azafa, dozorcu kráľovho lesa, aby mi dal drevo pokryť hradami brány hradu, ktorý patrí domu Božiemu, a pre múry mesta a pre dom, do ktorého vojdem. A kráľ mi dal všetko podľa toho, jako bola dobrá ruka môjho Boha nado mnou.


text:
A tak som prišiel k vojvodom za riekou a oddal som im listy kráľove. A kráľ poslal so mnou i veliteľov vojska i jazdcov.


text:
A keď to počul Sanballat Choronský a Tobiáš, ammonský sluha, náramne sa im to neľúbilo, že prišiel človek hľadať dobré synov Izraelových.


text:
Potom som vstal vnoci ja a niekoľko málo mužov so mnou a neoznámil som nikomu, čo dal môj Bôh do môjho srdca, aby som vykonal pre Jeruzalem, a nemal som so sebou hoväda krome hoväda, na ktorom som jazdil.


text:
A vyšiel som bránou Údolia vnoci, a to von proti Dračej studni a ku Hnojnej bráne a obhliadal som múry Jeruzalema, ktoré boly miestami sborené, a jeho brány boly strávené ohňom.


text:
A prešiel som k Studničnej bráne a k rybníku kráľovmu; ale tam nebolo miesta pre hovädo, aby bolo prešlo podo mnou.


text:
A tak som išiel hore dolinou potoka vnoci a obhliadal som múr. Potom som sa vrátil a vošiel som bránou Údolia a tak som sa navrátil.


text:
Ale pohlavári od správy nevedeli, kde som chodil alebo čo som robil, ani som toho dovtedy nebol oznámil ani Židom ani kňazom ani popredným ani pohlavárom ani ostatku tých, ktorí konali prácu.


text:
A tak som im povedal: Vy vidíte to zlé, v ktorom sme, že Jeruzalem je spustošený, a že jeho brány sú zničené ohňom. Poďte a vystavme múr Jeruzalema a nebuďme ďalej potupou.


text:
A keď som im oznámil o dobrej ruke svojho Boha, ktorá bola nado mnou, a k tomu aj slová kráľove, ktoré mi povedal, riekli: Vstaneme a vystavíme! A tak posilnili svoje ruky na dobré.


text:
A keď to počul Sanballat Choronský a Tobiáš, ammonský sluha, a Gešem Arabský, posmievali sa nám, pohŕdali nami a vraveli: Čože je to jaká vec, ktorú to tu robíte? Či sa azda chcete sprotiviť kráľovi?


text:
A ja som im odpovedal a riekol som im: Bôh nebies je to, ktorý nám dá, aby sa nám to podarilo, a my, jeho služobníci, vstaneme a vystavíme. Ale vy nemáte dielu ani práva ani pamiatky v Jeruzaleme.


text:
Vtedy povstal Eljašib, najvyšší kňaz, i jeho bratia, kňazi, a vystavili Ovčiu bránu. Tí ju aj posvätili a postavili jej vráta a posvätili ju až po vežu Mea, až po vežu Chananel.


text:
A Rybnú bránu staväli synovia Sena-ovi. Tí ju pokryli hradami a postavili jej vráta s jej zámkami a s jej závorami.


text:
Vedľa nich opravoval Meremót, syn Uriáša, syna Hakkócovho. A vedľa nich opravoval Mešullam, syn Berechiáša, syna Mešezabelovho, a vedľa nich opravoval Cádok, syn Baanov.


text:
A vedľa nich opravovali Tekoania, ale ich slávnejší nepodložili svojej šije, aby boli konali prácu svojho Pána.


text:
A bránu starého múru opravovali Jojada, syn Páseachov, a Mešullam, syn Besodiášov. Tí ju pokryli trámami a postavili jej vráta s jej zámkami a s jej závorami.


text:
A vedľa nich opravoval Melatiáš Gibeonský a Jadon Meronotský, mužovia z Gibeona a z Micpy, ktorí patrili stolici vojvodu za riekou.


text:
Vedľa neho opravoval Uzziel, syn Charhaiášov, zlatníci. A vedľa neho opravoval Chananiáš z lekárnikov. A pomohli opraviť Jeruzalem až po široký múr.


text:
A vedľa nich opravoval Jedadiáš, syn Charúmatov, a to oproti svojmu domu. A vedľa neho opravoval Chattúš, syn Chašabneiášov.


text:
Bránu Údolia opravoval Chanún a obyvatelia zo Zánoacha. Tí ju vystavili a postavili jej vráta s jej zámkami a s jej závorami a tisíc lakťov múru, až po Hnojnú bránu.


text:
A Hnojnú bránu opravil Malkiáš, syn Rechabov, knieža okresu Bét-hakkérema. Ten ju vystavil a postavil jej vráta s jej zámkami a s jej závorami.


text:
A Studničnú bránu opravoval Šallúm, syn Kol-chozeho, knieža okresu Micpy. Ten ju vystavil a pokryl ju a postavil jej vráta s jej zámkami a s jej závorami i múr rybníka Šelacha pri zahrade kráľovej a až po schody, ktoré sostupujú z mesta Dávidovho.


text:
Za ním opravoval Nehemiáš, syn Azbukov, knieža polovice okresu Bét-cúra, až po miesto naproti hrobom Dávidovým a až po umele spravený rybník a až po dom tých hrdinov.


text:
Za ním opravovali Levitovia, Rechúm, syn Bániho. Vedľa neho opravoval Chašabiáš, knieža polovice okresu Keíly, za svoj okres.


text:
A vedľa neho opravoval Ézer, syn Ješuu, knieža Micpy, druhý diel, naproti miestu, kde sa ide hore k zbrojárni Mikcoa.


text:
Za ním horiac snahou opravoval Báruch, syn Zabbajov, druhý diel od Mikcoy až po dvere domu Eljašiba, najvyššieho kňaza.


text:
Za ním opravoval Meremót, syn Uriáša, syna Hakkócovho, druhý diel, odo dverí domu Eljašibovho až po koniec domu Eljašibovho.


text:
Za tým opravoval Benjamin a Chaššúb naproti svojmu domu. Za tým opravoval Azariáš, syn Maaseiáša, syna Ananiášovho, vedľa svojho domu.


text:
Palal, syn Uzajov, naproti Mikcoe a veži, ktorá vystupuje z horného domu kráľovho a je pri dvore väzenia; za ním Pedaiáš, syn Parošov.


text:
Za tým opravovali Tekoania druhý diel, od miesta naproti veľkej veži vystupujúcej a tak až po múr Ofela.


text:
Za tým opravoval Cádok, syn Immérov, naproti svojmu domu. A za ním opravoval Šemaiáš, syn Šechaniášov, strážca východnej brány.


text:
Za ním opravoval Chananiáš, syn Šelemiášov, a Chanún, šiesty syn Cálafov, druhý diel. Za ním opravoval Mešullam, syn Berechiášov, naproti svojej komore.


text:
Za ním opravoval Malkiáš, syn zlatníkov, až po dom čeľade Netinejcov a kramárov, naproti bráne Mifkád, a až po vrchnú dvoranu uholnú.


text:
A stalo sa, keď počul Sanballat, že znova staviame múr, rozpálil sa hnevom a veľmi sa rozľútil a posmieval sa Židom


text:
a povedal pred svojimi bratmi a pred vojskom Samárie a riekol: Čo to robia tí mizerní Židia? Či im to ponechajú? Či budú obetovať? Či dokončia za deň? Či azda vzkriesia tie kamene z hromád prachu, ktoré sú predsa spálené?!


text:
A Tobiáš Ammonský bol vedľa neho a povedal: Ale aj to, čo vystavia, ak prijde hore líška, sborí ich kamenný múr. -


text:
Počuj, náš Bože, lebo opovrhujú nami, a obráť ich potupu na ich hlavu a vydaj ich v lúpež v zemi zajatia.


text:
A neprikry ich neprávosti, a ich hriech nech nie je vytretý zpred tvojej tvári, pretože ťa popudzovali pred staväjúcimi.


text:
A tak sme staväli múr, až bol celý múr spojený až do svojej polovice. A srdce ľudu bolo ochotné konať.


text:
A stalo sa, keď počul Sanballat, Tobiáš, Arabi, Ammoniti a Ašdóďania, že sa opravujú múry Jeruzalema, že sa začaly zatarasovať trhliny, veľmi sa rozpálili hnevom.


text:
Preto sme sa modlili svojmu Bohu a postavili sme stráž proti nim vodne i vnoci, pretože sme sa ich báli.


text:
A Júda povedal: Klesá sila nosiča, a narúcaného prachu je mnoho, nuž my nebudeme môcť staväť na múre.


text:
A naši protivníci riekli: Nezvedia ani neuvidia, len až vojdeme do ich stredu a pobijeme ich a zastavíme to dielo.


text:
A stalo sa, keď prišli Židia, ktorí bývali vedľa nich, že nám riekli aj desaťkrát, a to z každého toho miesta, vraj navráťte sa k nám!


text:
Preto som postavil stráž od dola miesta za múrom, na otvorených miestach, a postavil som ľud po čeľadiach s ich mečami, s ich kopijami a s ich lukami.


text:
A keď som to videl, vstal som a riekol som popredným a pohlavárom správy a ostatným z ľudu: Nebojte sa ich, ale pamätajte na Pána, veľkého a strašného, a bojujte za svojich bratov, za svojich synov a za svoje dcéry, za svoje ženy a za svoje domy!


text:
A stalo sa, keď počuli naši nepriatelia, že nám je to oznámené, vtedy zmaril Bôh ich radu, a tak sme sa všetci navrátili k múru, každý ku svojej práci.


text:
Ale bolo od toho dňa tak, že jedna polovica mojich sluhov konala prácu, a ich druhá polovica držala kopije, štíty a luky a mala oblečené panciere, a kniežatá stály za celým domom Júdovým.


text:
A teda tí, ktorí staväli na múre, jako aj tí, ktorí nosili bremä, robili; každý jednou svojou rukou robil dielo a druhou držal zbraň.


text:
A tak tedy tí, ktorí staväli, každý mal svoj meč pripásaný na svojich bedrách, a tak staväli, a trubač stál vedľa mňa.


text:
A povedal som popredným a pohlavárom správy jako aj ostatným z ľudu: Práce je mnoho a je rozsiahla, a my sme roztrúsení po múre, ďaleko jeden od druhého.


text:
Preto na miesto, z ktorého by ste počuli zvuk trúby, ta sa shromaždíte k nám. Náš Bôh bude bojovať za nás.


text:
A tak sme pracovali na diele, a polovica ich držala kopije od skorého rána, ako vzišla zora, až dokiaľ nevyšly hviezdy.


text:
Toho času som tiež povedal ľudu: Každý aj so svojím sluhom nech nocuje vnútri v Jeruzaleme, a budú nám vnoci strážou a vodne budú konať prácu.


text:
A tak ani ja ani moji bratia ani moji služobníci ani mužovia stráže, ktorí boli za mnou, nevyzliekali sme svojich šiat. Každý išiel so svojou zbraňou po vodu.


text:
Pretože boli niektorí takí, ktorí hovorili: Je nás mnoho, našich synov a našich dcér; zadovážime si za nich zbožia a budeme jesť a tak budeme žiť!


text:
A boli iní, ktorí hovorili: Pozastavujeme svoje polia a svoje vinice a svoje domy a zadovážime si zbožia v tomto hlade.


text:
A zase niektorí iní hovorili: Požičali sme si peniaze na daň kráľovu zastaviac svoje polia a svoje vinice,


text:
kým predsa je naše telo jako telo našich bratov; jakí sú ich synovia, takí sú aj naši synovia, a hľa, my depceme svojich synov a svoje dcéry predávajúc ich za otrokov, a už aj sú niektoré z našich dcér zdeptané za otrokyne, a nemôžeme si pomôcť, a naše polia a naše vinice majú iní. -


text:
A rozmýšľal som o tom vo svojom srdci a dohováral som popredným a pohlavárom správy a povedal som im: Vy úžerou utiskujete každý svojho brata! A svolal som proti nim veľké shromaždenie.


text:
A riekol som im: My kupujeme svojich bratov Židov, ktorí boli predaní pohanom, podľa svojej možnosti. A čo azda aj vy budete predávať svojich bratov, aby sa potom nám predávali? A mlčali ani nenašli slova.


text:
A ďalej som povedal: Nie je to dobrá vec, ktorú robíte. Či nemáte radšej chodiť v bázni našeho Boha ako v potupe pohanov, našich nepriateľov?


text:
A veď i ja, moji bratia a moji služobníci im požičiavame peniaze i zbožie. Nože zanechajme tú úžeru!


text:
Navráťte im, prosím, ešte dnes ich polia, ich vinice, ich olivové sady a ich domy a celý úrok peňazí a zbožia, vína a oleja, čo od nich úžerou beriete.


text:
A odpovedali: Navrátime a nebudeme pohľadávať od nich. Urobíme tak, ako hovoríš. Vtedy som svolal kňazov a zaviazal som ich prísahou, aby urobili tak.


text:
Vytriasol som i svoje ňádra a povedal som: Tak nech vytrasie Bôh každého muža, ktorý by nedodržal toho slova, z jeho domu a z výťažku jeho práce, a nech je taký vytrasený a prázdny! Na to rieklo celé shromaždenie: Ameň! A chválili Hospodina. A tedy ľud urobil tak.


text:
Ani odo dňa, ktorého mi prikázali, aby som bol ich vojvodom v zemi Júdovej, od dvadsiateho roku až do tridsiateho druhého roku kráľa Artaxerxa, dvanásť rokov, nejedol som vojvodského chleba ani ja ani moji bratia.


text:
A drievni vojvodovia, ktorí boli predo mnou, uvaľovali ťarchu na ľud berúc od nich na chlieb a na víno, keď už boli vybrali v peňazoch štyridsať šeklov. Ba ešte aj ich sluhovia panovali nad ľudom, ale ja som tak nerobil, pretože som sa bál Boha.


text:
Ale aj pri práci toho múru som spolu opravoval, a nekúpili sme poľa, a všetci moji služobníci boli tam shromaždení ku práci.


text:
A k tomu Židia a pohlavári správy, sto päťdesiat mužov, ako aj tí, ktorí prichádzali k nám z národov, ktoré boly vôkol nás, jedávali pri mojom stole.


text:
A tak to, čo bolo pripravené na jeden deň, bolo: jeden vôl, šesť vybraných oviec a vtáci mi boli pripravovaní, a jeden deň v desiatich dňoch dávalo sa všelijakého vína hojne. A pri tom pri všetkom nežiadal som vojvodského chleba, lebo to bola ťažká služba, ktorá doliehala na ten ľud.


text:
A stalo sa, keď sa dopočul Sanballat, Tobiáš, Gešem Arabský a ostatní naši nepriatelia, že som vystavil múr, a že nezostalo v ňom medzery, hoci som ešte do toho času nebol postavil vrát do brán,


text:
tedy stalo sa, že poslal ku mne Sanballat a Gešem, a riekli: Prijdi, a sídime sa spolu vo vsiach na rovine Onó-ve. Ale oni zamýšľali urobiť mi zlé.


text:
A tak som poslal k nim poslov a povedal som: Konám veliké dielo, preto nemôžem odísť ta dolu. Prečo by malo dielo stáť, keby som ho opustil a odišiel dolu k vám?


text:
Potom poslal ku mne Sanballat po piate s tým istým odkazom svojho sluhu, ktorý mal v ruke otvorený list.


text:
A bolo v ňom napísané: Počuť medzi národami, a Gašmu tiež hovorí, že ty aj so Židmi zamýšľate sa sprotiviť, a že preto staviaš múr a že ty chceš byť ich kráľom podľa tých rečí.


text:
A že si postavil aj prorokov, aby hlásali o tebe v Jeruzaleme a hovorili: Kráľ v Judsku! A tak teraz dopočuje sa kráľ takých vecí. Preto teraz poď a poradíme sa spolu.


text:
Vtedy som poslal k nemu a riekol som: Nestalo sa nič také, jako čo ty hovoríš, ale ty si si to sám vymyslel vo svojom srdci.-


text:
Lebo tí všetci nás strašili hovoriac: Však ich ruky zomdlejú, a upustia od tej práce, a nevykoná sa. A preto teraz, ó, Bože, posilni moje ruky!


text:
A ja som vošiel do domu Šemiáša, syna Delaiáša, syna Mehetabelovho, ktorý sa bol zavrel, a riekol mi: Sídime sa do domu Božieho, do vnútra chrámu a zamknime dvere chrámu, lebo prijdú ťa zabiť a prijdú vnoci ťa zabiť.


text:
Na to som povedal: Či by muž, ako som ja, mal utekať? A kde kto je taký jako ja, kto by vošiel do chrámu a žil? Nevojdem.


text:
A poznal som, že hľa, neposlal ho Bôh, ale to proroctvo hovoril proti mne, a Tobiáš a Sanballat ho boli najali za mzdu,


text:
aby bol on najatý, aby som sa bál a aby som urobil tak a aby som zhrešil, a aby im to bolo na zlú povesť o mne, aby ma potupili.


text:
Pamätaj, môj Bože, na Tobiáša a na Sanballata podľa tých jeho skutkov i na prorokyňu Noadiu a na ostatných prorokov, ktorý ma strašili!


text:
A stalo sa, keď to počuli všetci naši nepriatelia, a videly to všetky národy, ktoré boly vôkol nás, padli veľmi vo svojich očiach a poznali, že sa to dielo dialo od nášho Boha.


text:
No, aj v tých dňoch popísali poprední Judska mnoho svojich listov, ktoré išly k Tobiášovi, a zase Tobiášove dochádzaly k nim.


text:
Pretože v Judsku bolo mnoho tých, ktorí sa boli s ním sprisahali, pretože bol zaťom Šechaniáša, syna Arachovho. A jeho syn Jehochanán si vzal dcéru Mešullama, syna Berechiášovho, za ženu.


text:
Aj všeličo dobré hovorili predo mnou o ňom, a zase moje slová vynášali jemu. Listy posielal Tobiáš nato, aby ma strašil.


text:
A stalo sa, keď už bol múr dostavený, a keď som postavil vráta, a boli ustanovení vrátni a speváci a Levitovia,


text:
že som dal rozkaz Chananimu, svojmu bratovi a Chananiášovi, veliteľovi hradu, o Jeruzaleme, pretože on bol verný muž a bál sa Boha nad mnohých iných.


text:
A riekol som im: Nech sa neotvárajú brány Jeruzalema, dokiaľ nehreje slnko, a nech zavrú vráta, kým ešte oni stoja na stráži, a zamknite. A postaviť stráže z obyvateľov Jeruzalema, každého na jeho strážište a každého naproti jeho domu.


text:
A môj Bôh to dal do môjho srdca, aby som shromaždil popredných a pohlavárov správy i ľud, aby boli počítaní podľa rodu. A našiel som aj knihu rodov tých, ktorí najprv prišli hore, a našiel som v nej napísané:


text:
Toto sú synovia krajiny, ktorí prišli hore zo zajatia toho prestehovania, ktorých bol prestehoval Nabuchonodozor, babylonský kráľ, a navrátili sa do Jeruzalema a do Judska, každý do svojho mesta.


text:
Tí, ktorí prišli so Zerubábelom, s Ješuom, Nehemiášom, Azariášom, Raamiášom, Nachmanim, Mardochajom, Bilšanom, Misperetom, Bigvajom, Nechúmom, Baanom. Počet mužov ľudu Izraelovho:


text:
vrátnych: synov Šallúmových, synov Aterových, synov Talmonových, synov Akkúbových, synov Chatítových, synov Šobajových sto tridsaťosem;


text:
A toto sú tí, ktorí išli hore z Tel-melacha, z Tel-charše: Kerúb, Addon a Immér; ale nemohli povedať domu svojich otcov ani svojho semena, či pochádzajú z Izraela:


text:
A z kňazov: synovia Chabaiášovi, synovia Hakkócovi, synovia Barzillajovi, ktorý si vzal ženu z dcér Barzillaja Gileádskeho a bol nazvaný ich menom.


text:
Tí hľadali svoje písmo chcúc sa vykázať svojím rodom, ale sa nenašlo, a preto, jako obecní, boli vylúčení z kňazstva.


text:
krome ich sluhov a ich dievok, ktorých bolo sedem tisíc tristo tridsaťsedem, a mali spevákov a speváček dvesto štyridsaťpäť.


text:
A niektorí z hláv otcov dali na dielo. Tiršata dal do pokladu, a to zlata tisíc daríkov, päťdesiat čiaš, kňazských sukieň päťsto tridsať.


text:
A z hláv otcov dali rôzni do pokladu diela, a to tiež zlata dvadsať tisíc daríkov a dva tisíce dvesto mán striebra.


text:
A toho, čo dali ostatní z ľudu, bolo zlata dvadsať tisíc daríkov a dva tisíce mán striebra a kňazských sukieň šesťdesiatsedem.


text:
A kňazi, Levitovia, vrátni a speváci i niektorí z ľudu jako i Netineji a celý Izrael osadili sa vo svojich mestách. A keď prišiel siedmy mesiac, synovia Izraelovi boli vo svojich mestách.


text:
A shromaždil sa všetok ľud ako jeden muž na námestie, ktoré je pred Vodnou bránou, a povedali Ezdrášovi, učenému v zákone, aby doniesol knihu zákona Mojžišovho, ktorý to zákon prikázal Hospodin Izraelovi.


text:
A tak doniesol kňaz Ezdráš zákon pred shromaždenie, kde bolo všetko od muža až po ženu, a pred všetkých rozumných, schopných počuť, prvého dňa siedmeho mesiaca.


text:
A čítal z neho pred námestím, ktoré je pred Vodnou bránou, od rána, hneď, ako bolo svetlo, až do poludnia pred mužmi i pred ženami i pred všetkými tými, ktorí boli schopní rozumieť, a uši všetkého ľudu boly obrátené ku knihe zákona.


text:
A Ezdráš, učený v zákone, stál na vyvýšenom drevenom rečništi, ktoré spravili na tú vec. A vedľa neho stál Mattitiáš, Šema, Anaiáš, Uriáš, Chilkiáš a Maaseiáš, po jeho pravej ruke, a po jeho ľavej ruke stál Pedaiáš, Mišael, Malkiáš, Chašum, Chašbaddana, Zachariáš a Mešullam.


text:
Ezdráš otvoril knihu pred očami všetkého ľudu, lebo stojac na rečništi bol nad všetkým ľudom. A keď ju otváral, povstal všetok ľud.


text:
A Ezdráš dobrorečil Hospodinovi, tomu veľkému Bohu, a všetok ľud odpovedal: Ameň, ameň! pozdvihnúc svoje ruky. A zohnúc sa poklonili sa Hospodinovi tvárou k zemi.


text:
A Ješua, Báni, Šerebiáš, Jamin, Akkúb, Šabbetaj, Hodiáš, Maaseiáš, Kelíta, Azariáš, Jozabad, Chanán, Pelaiáš a Levitovia vyučovali ľud zákonu. A ľud stál na svojom mieste.


text:
A čítali z knihy, zo zákona Božieho, srozumiteľne, vykladajúc smysel. A tak rozumeli ľudia tomu, čo sa čítalo.


text:
Potom riekol Nehemiáš, a on bol tiršata, a kňaz Ezdráš, učený v zákone, a Levitovia, ktorí vyučovali ľud, všetkému ľudu: Tento deň je svätý Hospodinovi, vášmu Bohu, preto nesmúťte ani neplačte! Lebo plakal všetok ľud, keď počuli slová zákona.


text:
A povedal im: Iďte a jedzte tučné a pite sladké a posielajte čiastky tomu, kto nemá nachystaného; lebo tento deň je svätý nášmu Pánovi, a nermúťte sa, lebo radosť Hospodinova je vašou silou.


text:
A tak odišiel všetok ľud jesť a piť a posielať čiastky a sláviť s veľkou radosťou, lebo porozumeli slovám, ktoré im oznámili.


text:
Potom druhého dňa sa shromaždily hlavy otcov všetkého ľudu, kňazi aj Levitovia k Ezdrášovi, učenému v zákone, a to aby ďalej pozorovali na slová zákona.


text:
A našli napísané v zákone, že Hospodin prikázal skrze Mojžiša, aby synovia Izraelovi bývali v stánoch na slávnosť siedmeho mesiaca


text:
a že to majú dať vyhlásiť. A tak dali vyvolať vo všetkých svojich mestách i v Jeruzaleme povediac: Vyjdite na vrchy a doneste olivových haluzí a haluzí olejových stromov, myrtových haluzí, palmových haluzí a haluzí hustých stromov narobiť stánov podľa toho, jako je napísané.


text:
A tedy vyšiel ľud, a doniesli a narobili si stánov, každý na svojom postreší a na svojich dvoroch i v nádvoriach domu Božieho i na námestí Vodnej brány i na námestí brány Efraimovej.


text:
A tak narobili, všetko shromaždenie tých, ktorí sa navrátili zo zajatia, stánov a bývali v stánoch; lebo neboli tak urobili synovia Izraelovi odo dní Jozuu, syna Núnovho, až do toho dňa. A bola radosť veľmi veliká.


text:
A čítali z knihy zákona Božieho deň ako deň, od prvého dňa až do posledného dňa. A slávili slávnosť sedem dní. A ôsmeho dňa bolo slávnostné shromaždenie podľa poriadku.


text:
Potom dvadsiateho štvrtého dňa toho istého mesiaca shromaždili sa synovia Izraelovi postiac sa a súc oblečení v smútočnom rúchu drsnom a majúc zem posypanú na sebe.


text:
A semä Izraelovo sa boli oddelili od všetkých synov cudziny a stojac vyznávali svoje hriechy a neprávosti svojich otcov.


text:
A povstanúc na svojom mieste čítali z knihy zákona Hospodina, svojeho Boha, štvrtinu dňa a štvrtinu vyznávali a klaňali sa Hospodinovi, svojmu Bohu.


text:
A povstal na vyvýšenom mieste Levitov Ješua, Banaj, Kadmiel, Šebaniáš, Bunni, Šerebiáš, Báni a Chenáni a kričali veľkým hlasom k Hospodinovi, svojmu Bohu.


text:
A riekli Levitovia, Ješua, Kadmiel, Báni, Chašabneiáš, Šerebiáš, Hodiáš, Šebaniáš a Petachiáš: Vstaňte, dobrorečte Hospodinovi, svojmu Bohu, od vekov až na veky! A nech dobrorečia menu tvojej slávy a vyvýšenému nad každé dobrorečenie a chválu!


text:
Ty si, ó, Hospodine, ty si sám jediný! Ty si učinil nebesia, nebesia nebies a všetko ich vojsko, zem a všetko, čo je na nej, moria a všetko, čo je v nich, a ty dávaš tomu všetkému život, a vojsko nebies sa tebe klania.


text:
Ty si, Hospodine, ten Bôh, ktorý si si vyvolil Abrama a vyviedol si ho z Úr Chaldejov a dal si mu meno Abrahám.


text:
A našiel si jeho srdce verné pred sebou a učinil si s ním smluvu, že dáš zem Kananeja, Heteja, Amoreja, Ferezeja, Jebuzeja a Gergezeja, že ju dáš jeho semenu a uskutočnil si svoje slová, lebo ty si spravedlivý.


text:
A dal si činiť znamenia a zázraky na faraonovi a na všetkých jeho sluhoch a na všetkom ľude jeho zeme, lebo si vedel, že prevádzali pýchu proti nim, a tak si si učinil meno, jako to vidieť dnes.


text:
A more si rozdelil vo dvoje pred nimi, takže prešli prostredkom mora po suchu, a tých, ktorí ich stíhali, vrhol si do hlbín ako nejaký kameň do mohutných vôd prudkých.


text:
A viedol si ich v oblakovom stĺpe vodne a v ohnivom stĺpe vnoci osvecujúc im cestu, ktorou mali ísť.


text:
Potom si sostúpil na vrch Sinai a hovoril si s nimi s neba, dal si im spravedlivé súdy a pravdivé zákony vyučujúce, dobré ustanovenia a prikázania.


text:
A dal si im poznať sobotu svojej svätosti a prikázal si im zachovávať prikázania, ustanovenia a vyučujúci zákon skrze Mojžiša, svojho služobníka.


text:
Dal si im aj chlieb z neba v ich hlade a vyviedol si im vody zo skaly v ich smäde a riekol si im, aby vošli dedične zaujať zem, vzhľadom na ktorú si bol pozdvihol svoju ruku prisahajúc, že im ju dáš.


text:
A nechceli počuť ani nepamätali na tvoje divy, ktoré si činil pri nich, ale zatvrdili svoju šiju a ustanovili si vodcu, aby sa vrátili do svojho rabstva vo svojej spúre. Ale ty si Bôh odpúšťania, milosrdný a ľútostivý, dlho zhovievajúci a veľký čo do milosti a preto si ich neopustil.


text:
Ba ešte si spravili aj teľa - sliatinu a povedali: Toto je tvoj boh, ktorý ťa vyviedol hore z Egypta! A dopustili sa veľkých rúhaní.


text:
Ale ty vo svojom mnohom zľutovaní jednako si ich len neopustil na púšti. Oblakový stĺp neuhnul zponad nich vodne, aby ich viedol cestou, ani ohnivý stĺp vnoci, aby im svietil a osvecoval cestu, ktorou mali ísť.


text:
A dal si svojho dobrého Ducha, aby ich učil rozumu, a svojej manny si neodňal od ich úst a dal si im vody v ich smäde.


text:
Štyridsať rokov si ich zaopatroval na púšti; nemali nedostatku; ich rúcha nezvetšely, a ich nohy neopuchly.


text:
Potom si im dal kráľovstvá a národy a podelil si ich na kraje. A tak zaujali dedične zem Síchonovu a zem kráľa Chešbona a zem Óga, kráľa Bázana.


text:
A ich synov si rozmnožil, čo do počtu, jako hviezdy nebies. A voviedol si ich do zeme, o ktorej si povedal ich otcom, aby vošli do nej zaujať ju dedične.


text:
A tak vošli synovia a zaujali zem dedične, a zohnul si pred nimi obyvateľov zeme, Kananejov, a dal si ich do ich ruky aj ich kráľov aj národy zeme, aby urobili s nimi tak, ako sa im ľúbi.


text:
A vzali ohradené mestá a úrodnú zem a zaujali dedične domy, plné všetkého dobrého, vyrúbané studne, vinice, olivové sady a ovocných stromov množstvo. A tak jedli a nasýtili sa a vytučili sa a kochali sa v tvojej veľkej dobrote.


text:
Ale sa stali neposlušnými a sprotivili sa ti a zavrhli tvoj zákon za svoj chrbát a povraždili tvojich prorokov, ktorí svedčili proti nim nato, aby ich navrátili k tebe, a dopúšťali sa veľkých rúhaní.


text:
Vtedy si ich vydal do ruky ich protivníkov, ktorí ich sužovali. A potom v čase svojho súženia kričali k tebe, a ty si vše len vyslyšal z nebies a podľa svojho mnohého zľutovania si im dal záchrancov, ktorí ich zachránili z ruky ich protivníkov.


text:
Ale keď mali zase pokoj, znova sa navrátili robiť to, čo je zlé pred tvojou tvárou, a tak si ich opustil v ruke ich nepriateľov, aby vládli nad nimi. No, keď sa obrátili a kričali k tebe, ty si vyslyšal z nebies a vytrhol si ich podľa svojho mnohonásobného zľutovania, a to tak po mnohé časy.


text:
A svedčil si proti nim nato, aby si ich navrátil ku svojmu zákonu; ale oni robili pyšne a nepočúvali na tvoje prikázania a hrešili proti tvojim súdom (ktoré keby činil človek, žil by nimi) a vymykli spurné plece zpod jarma Božieho a zatvrdili svoju šiju a neposlúchali.


text:
Avšak zhovieval si im po mnohé roky a svedčil si proti nim svojím Duchom skrze svojich prorokov, ale nepozorovali svojimi ušami, a preto si ich vydal do ruky národov zemí.


text:
Avšak pre svoje mnohé zľutovania neučinil si im konca a neopustil si ich, pretože si ty silný Bôh milostivý a ľútostivý.


text:
A tak teraz, náš Bože, ty silný, veľký, mocný a strašný Bože, ktorý ostríhaš smluvu a milosť, nech nie je to za málo pred tvojou tvárou, všetko to ťažké strádanie, ktoré nás stihlo, našich kráľov, naše kniežatá, našich kňazov, našich prorokov, našich otcov a všetok tvoj ľud odo dní kráľov Assýrie až do tohoto dňa.


text:
Ale ty si spravedlivý pri všetkom tom, čo prišlo na nás, lebo ty si činil verne a pravdu, ale my sme páchali bezbožnosť.


text:
A naši kráľovia, naše kniežatá, naši kňazi a naši otcovia nečinili tvojho zákona ani nepozorovali na tvoje prikázania a na tvoje svedoctvá, ktorými si svedčil proti nim.


text:
Lebo oni vo svojom kráľovstve a v tvojej veľkej a mnohej dobrote, ktorú si im preukazoval, a v zemi, širokej a úrodnej, ktorú si dal pred nich, neslúžili ti ani sa neodvrátili od svojich zlých skutkov.


text:
Hľa, my sme dnes sluhami, a zem, ktorú si dal našim otcom, aby jedli jej ovocie a jej dobré, hľa, my sme v nej sluhami!


text:
A svoju hojnú úrodu vydáva kráľom, ktorých si ustanovil nad nami pre naše hriechy, a tak panujú nad našimi telami i nad naším hovädom, tak ako sa im ľúbi, a my sme vo veľkom súžení.


text:
Pri tom pri všetkom činíme pevnú smluvu a píšeme, ktorú spečaťujú naše kniežatá, naši Levitovia a naši kňazi.


text:
A ostatok ľudu, kňazi, Levitovia, vrátni, speváci, Netineji a každý, kto sa bol oddelil od národov zemí a obrátil sa k zákonu Božiemu, ich ženy, ich synovia a ich dcéry, každý, kto znal a rozumel,


text:
všetci radom chopili sa toho so svojimi bratmi, so svojimi slávnymi a prichádzali so zaklnutím a s prísahou zaväzujúc sa chodiť v zákone Božom, ktorý bol daný skrze Mojžiša, služobníka Božieho, a ostríhať a činiť všetky prikázania Hospodina, svojho Pána, i jeho súdy i jeho ustanovenia.


text:
A čo do národov zeme, ktorí donesú krám alebo jakékoľvek potraviny v sobotný deň na predaj, nevezmeme od nich v sobotu alebo vo svätý deň a necháme siedmy rok polia na pokoji i požadovanie jakéhokoľvek dlhu.


text:
A postavili sme vzhľadom na seba prikázania uložiť na seba poplatok, tretinu šekla na rok, na službu domu svojho Boha,


text:
na chleby predloženia a na obilný dar ustavičný a na zápalnú obeť ustavičnú na soboty, na novomesiace, na výročné slávnosti a na posviatne veci a na obeti za hriech pokryť hriechy na Izraelovi a na všetku prácu domu svojho Boha.


text:
A hodili sme aj losy o donášanie dreva, kňazi, Levitovia i ľud, že ho budeme donášať pre dom svojho Boha podľa domu svojich otcov na ustanovené časy z roka na rok, aby horelo na oltári Hospodina, nášho Boha, jako je napísané v zákone.


text:
A tiež, že budeme donášať prvotiny svojej zeme a prvotiny každého ovocia každého stromu z roka na rok do domu Hospodinovho


text:
jako i prvorodené svojich synov a svojho hoväda, jako je napísané v zákone, a prvencov svojich volov a svojho drobného stáda, že tedy budeme donášať do domu svojho Boha, kňazom, svätoslúžiacim v dome nášho Boha,


text:
a prvotinu svojho cesta a svojich obetí pozdvihnutia a ovocia akéhokoľvek stromu, vína a oleja budeme donášať kňazom do komôr domu svojho Boha a desatinu svojej zeme Levitom. A oni, Levitovia, budú vyberať desatiny vo všetkých mestách, kde budeme obrábať zem.


text:
A kňaz, syn Áronov, bude s Levitami, keď budú Levitovia vyberať desatinu, a zase aj Levitovia odnesú desatinu desatiny hore do domu nášho Boha, do komôr, do domu pokladu.


text:
Lebo do komôr budú nosiť synovia Izraelovi a synovia Léviho obeť pozdvihnutia obilia, vína a oleja, kde sú nádoby svätyne i svätoslúžiaci kňazi, vrátni a speváci, a neopustíme domu svojho Boha.


text:
A kniežatá ľudu bývali v Jeruzaleme, a ostatok ľudu hádzali losy, aby doviedli jedného z desiatich bývať v Jeruzaleme, vo svätom meste, a deväť čiastok aby bývalo v iných mestách.


text:
A toto sú poprední krajiny, ktorí bývali v Jeruzaleme, a v mestách Júdových bývali, každý vo svojom državí, vo svojich mestách, Izrael, kňazi, Levitovia, Netineji a synovia služobníkov Šalamúnových.


text:
A v Jeruzaleme bývali jedni zo synov Júdových a druhí zo synov Benjaminových. Zo synov Júdových: Ataiáš, syn Uzziáša, syna Zachariáša, syna Amariáša, syna Šefatiáša, syna Mahalelovho, zo synov Fáresových.


text:
A Maaseiáš, syn Bárucha, syna Kol-chozeho, syna Chazaiáša, syna Adaiáša, syna Jojariba, syna Zachariáša, syna Šilonského.


text:
A toto boli synovia Benjaminovi: Sallu, syn Mešullama, syna Joéda, syna Pedaiáša, syna Kolaiáša, syna Maaseiáša, syna Itiela, syna Izaiášovho.


text:
Seraiáš, syn Chilkiáša, syna Mešullama, syna Cádoka, syna Merajóta, syna Achitúbovho, vojvoda domu Božieho.


text:
A ich bratov, ktorí konali prácu pre dom, bolo osemsto dvadsaťdva. A Adaiáš, syn Jerocháma, syna Pelaliáša, syna Amciho, syna Zachariáša, syna Pašchúra, syna Malkiášovho.


text:
A jeho bratov, hláv otcov, dvesto štyridsaťdva. A Amašsaj, syn Azareela, syna Achzaja, syna Mešillemóta, syna Immérovho.


text:
A ich bratov, hrdinských mužov, bolo sto dvadsaťosem, a dozorcom nad nimi bol Zabdiel, syn Haggedolímov.


text:
A Mattaniáš, syn Míchu, syna Zabdiho, syna Azafovho, hlava, ktorý začínal chváliť pri modlitbe, a Bakbukiáš, druhý z jeho bratov, a Abda, syn Šammuu, syna Gálala, syna Jedutúnovho.


text:
A dozorcom Levitov v Jeruzaleme bol Uzzi, syn Bániho, syna Chašabiáša, syna Mattaniáša, syna Míchovho, zo synov Azafových, spevákov, pri práci domu Božieho,


text:
pretože bol príkaz kráľov o nich a pevné ustanovenie o spevákoch čo do ich zaopatrenia, ako to vyžaduje ktorý deň.


text:
A Petachiáš, syn Mešezabélov, zo synov Zéracha, syna Júdovho, bol po ruke kráľovej pre každú vec, ktorá sa týkala ľudu.


text:
A čo do dvorov na ich poliach, tí, ktorí boli zo synov Júdových, bývali v Kirjat-arbe a v jeho vsiach a v Díbone a v jeho vsiach a v Jekabceele a v jeho dvoroch


text:
v Zánoachu, v Adullame a v ich dvoroch, v Lachiši a na jeho poliach, v Azéke a v jej vsiach. A tak táborili od Bér-šeby až po údolie Hinnom.


text:
A toto sú kňazi a Levitovia, ktorí prišli hore so Zerubábelom, synom Šealtielovým, a s Ješuom: Šeraiáš, Jeremiáš, Ezdráš,


text:
A Levitovia: Ješua, Binnuj, Kadmiel, Šerebiáš, Júda, Mattaniáš, postavený nad chválospevmi, on i jeho bratia.


text:
Levitovia vo dňoch Eljašiba, Jojadu, Jochanána, Jadduu sú zapísaní, hlavy otcov, i kňazi, za kraľovania Peržana Dária.


text:
A hlavy Levitov: Chašabiáš, Šerebiáš a Ješua, syn Kadmielov, a ich bratia naproti nim, aby chválili a oslavovali Boha podľa príkazu Dávida, muža Božieho, stráž naproti stráži.


text:
Mattaniáš, Bakbukiáš, Obadiáš, Mešullam, Talmon, Akkúb, strážni vrátni stráže pri skladištiach vedľa brán.


text:
Tí boli vo dňoch Jojakima, syna Ješuu, syna Jocadákovho, a vo dňoch vojvodu Nehemiáša a za kňaza Ezdráša, učeného v zákone.


text:
A pri posviacke múru Jeruzalema hľadali Levitov zo všetkých miest, aby ich doviedli do Jeruzalema vykonať posviacku a urobiť radosť, a to s oslavovaním a so spevom pri cymbaloch, pri harfách a citarách.


text:
Potom som rozkázal kniežatám Júdovým, aby vyšly hore na múr, a postavil som dva veľké zástupy oslavujúcich a pochodujúcich, z ktorých jedni išli napravo hore ku Hnojnej bráne.


text:
a zo synov kňazov, s trúbami, Zachariáš, syn Jonatána, syna Šemaiáša, syna Mattaniáša, syna Michaiáša, syna Zakkúra, syna Azafovho,


text:
a jeho bratia: Šemaiáš, Azareel, Milalaj, Gilalaj, Maaj, Natanael a Júda, Chanáni s hudobnými nástrojmi Dávida, muža Božieho a Ezdráš, učený v zákone, pred nimi,


text:
a išli hore k Studničnej bráne a priamo pred seba, išli hore po schodoch mesta Dávidovho, pri výstupe na múr, od miesta nad domom Dávidovým až k Vodnej bráne na východe.


text:
A zase druhý zástup oslavujúcich, ktorý išiel naľavo, a ja za ním i polovica ľudu, hore po múre od veže Pecí až po široký múr


text:
a od brány Efraimovej hore ku bráne starého múru a hore k Rybnej bráne, k veži Chananel a k veži Mea a tak až k Ovčej bráne, a zastáli pri bráne väzenia.


text:
A tak sa zastavily obidva zástupy oslavujúcich v dome Božom i ja i polovica pohlavárov správy so mnou


text:
a Maaseiáš, Šemaiáš, Eleazár, Uzzi, Jehochanán, Malkiáš, Élam a Ezer. A speváci spievali hlasne, a Jizrachiáš bol dozorcom.


text:
A obetovali toho dňa veľké bitné obeti a radovali sa, lebo ich Bôh obdaril veľkou radosťou, ba i ženy i deti sa radovaly, takže bolo počuť radosť Jeruzalema naďaleko.


text:
Toho dňa boli ustanovení aj mužovia nad komorami pre poklady, pre obeti pozdvihnutia, pre prvotiny a pre desatiny shromažďovať do nich s polí jednotlivých miest čiastky, ustanovené podľa zákona, pre kňazov a pre Levitov: lebo Júda mal radosť hľadiac na kňazov a na Levitov, ktorí tam stáli.


text:
A tak strážili stráž svojho Boha a stráž očisťovania, i speváci i vrátni, podľa príkazu Dávida a Šalamúna, jeho syna.


text:
Lebo už za dní Dávidových, a to Azaf, už od dávna, bol hlavou spevákov a piesne chvály a oslavovania Boha.


text:
A tak celý Izrael, vo dňoch Zerubábela a vo dňoch Nehemiáša, dávali čiastky pre spevákov a pre vrátnych, na každý deň to, čo ktorý deň vyžadoval. A posväcovali Levitom, a Levitovia posväcovali synom Áronovým.


text:
Toho dňa bolo čítané z knihy Mojžišovej tak, aby počul ľud, a našlo sa v nej napísané, že Ammonita a Moábita nesmie vojsť do shromaždenia Božieho, a to tak až na veky.


text:
Pretože neprišli vústrety synom Izraelovým s chlebom a s vodou. Lež najali proti nemu, proti Izraelovi, Baláma za mzdu, aby mu zlorečil. Ale náš Bôh obrátil to zlorečenie na požehnanie.


text:
bol mu spravil veľkú komoru, kam dávali predtým obetný dar obilný, kadivo a nádoby a desatinu obilia, vína a oleja, nariadenú čiastku Levitov, spevákov a vrátnych ako aj pozdvihnutia obeť kňazov.


text:
Ale kým sa to všetko dialo, nebol som v Jeruzaleme. Lebo v tridsiatom druhom roku Artaxerxa, babylonského kráľa, som bol prišiel ku kráľovi. Ale po nejakom čase som si opät vyžiadal od kráľa odísť.


text:
A tak som zase prišiel do Jeruzalema. A srozumel som tomu zlému, ktoré urobil Eljašib pre Tobiáša spraviac mu komoru vo dvoroch domu Božieho.


text:
A rozkázal som, aby očistili komory. A zase som ta vniesol nádoby domu Božieho, obetný dar obilný a kadivo.


text:
A dozvedel som sa, že sa nedávaly čiastky Levitom, a že sa rozutekali každý na svoje pole, Levitovia i speváci, konajúci prácu.


text:
Preto som prísne dohováral pohlavárom správy a riekol som: Prečo je opustený dom Boží? A shromaždiac ich postavil som ich na ich miesto.


text:
A ustanovil som za skladníkov nad skladmi Šelemiáša, kňaza, a Cádoka, učeného v zákone, a Pedaiáša z Levitov a im k ruke Chanána, syna Zakkúra, syna Mattaniášovho, pretože boli považovaní za verných. A ich úlohou bolo rozdeľovať ich bratom.


text:
Pamätaj na mňa, môj Bože, pre to a nedaj vytrieť mojich dobrodení, ktoré som učinil na dome svojho Boha a na jeho strážach!-


text:
V tých dňoch som videl v Judsku takých, ktorí šliapali kade hrozna v sobotu a donášali snopy a nakladali na oslov i víno, hrozná a fíky a všelijaké iné bremeno a dopravovali do Jeruzalema v sobotný deň. A svedčil som im a dohováral v deň, v ktorý predávali potraviny.


text:
Aj Týrania bývali v ňom, ktorí donášali ryby a všeličo na predaj a predávali v sobotu synom Júdovým, a to v Jeruzaleme!


text:
Preto som prísne dohováral popredným Judska a povedal som im: Čo je to jaká zlá vec, ktorú robíte a poškvrňujete sobotný deň?!


text:
Či nerobili tak aj vaši otcovia? Preto potom uviedol náš Bôh všetko toto zlé na nás i na toto mesto, a vy ešte pridávate pále hnevu na Izraela poškvrňujúc sobotu!


text:
A stalo sa, že hneď, ako boly zatônené brány Jeruzalema pred sobotou, rozkázal som, aby zamkli vráta, a tiež som rozkázal, aby ich neotvorili iba až po sobote. K tomu i niektorých zo svojich služobníkov som postavil pri bránach, aby nevošlo nijaké bremeno v sobotný deň.


text:
A svedčil som proti nim a povedal som im: Prečo vy nocujete naproti múru? Ak to urobíte ešte raz, vystriem na vás ruku.- Od toho času neprišli v sobotu.


text:
A rozkázal som Levitom, aby sa očisťovali a prichádzajúc strážili brány, aby ľudia svätili sobotný deň. I čo do toho pamätaj na mňa, môj Bože, a buď mi milostivý podľa množstva svojej milosti.-


text:
A tak aj ich synovia hovorili zpola ašdódsky a nevedeli hovoriť židovsky, ale hovorili podľa jazyka už či toho a či toho národa.


text:
A dohadoval som sa s nimi a zlorečil som im a bil som niektorých mužov z nich a ruval som ich a zaviazal som ich prísahou na Boha, ak reku dáte svoje dcéry ich synom alebo ak vezmete z ich dcér svojim synom alebo sebe za ženy...!


text:
Či nezhrešil pre to aj Šalamún, kráľ Izraelov, hoci medzi tak mnohými národami nebolo kráľa jemu rovného, a bol milý svojmu Bohu, a Bôh ho ustanovil za kráľa nad celým Izraelom, a ešte aj jeho zviedly hrešiť ženy cudzozemky.


text:
A či by sme mali vám povoliť, aby ste robili všetko toto veliké zlo, aby ste sa dopúšťali nevernosti proti nášmu Bohu a brali si za ženy cudzozemky?


text:
A jeden zo synov Jojadu, syna Eljašiba, najvyššieho kňaza, bol zaťom Sanballata Choronského, a preto som ho zahnal od seba.


text:
Pamätaj na nich, môj Bože, pre poškvrnenia, ktorými poškvrnili kňazstvo a smluvu kňazstva i Levitov.


text:
A tak som ich očistil od každého cudzozemca a ustanovil som poradie stráže pre kňazov a pre Levitov; každého som postavil do jeho práce,


text:
jako som aj určil poriadok pre nosenie dreva na ustanovené časy i pre prvotiny.- Pamätaj na mňa, môj Bože, na moje dobré!


text:
A stalo sa vo dňoch Ahasvera (To bol ten Ahasver, ktorý kraľoval od Indie až po Ethiopiu, nad sto dvadsiatimi a siedmimi krajinami),


text:
v treťom roku svojho kraľovania, urobil hostinu všetkým svojim kniežatám a svojim služobníkom. Vojsko Peržanov a Médov, veľmoži a kniežatá jednotlivých krajín boli pred ním,


text:
keď ukazoval bohatstvo slávy svojho kráľovstva a skvosty, nádheru svojho veličenstva, za mnoho dní, za sto osemdesiat dní.


text:
A keď sa vyplnily tie dni, urobil kráľ všetkému ľudu, ktorý sa nachádzal na hrade Súsane, od najväčšieho do najmenšieho, hostinu, ktorá trvala sedem dní, v nádvorí, v zahrade paláca kráľovho.


text:
Boly tam na kmentových a šarlatových povrázkoch pripevnené biele, zelené a hyacintovomodré čalúny, na strieborných krúžkoch a na stĺpoch z bieleho mramoru, lože, zlaté a strieborné, na dlažbe zo zeleného, bieleho, žltého a čierneho mramoru.


text:
A nápoj podávali v zlatých nádobách, a to v nádobách iných a iných, a kráľovského vína hojne, podľa kráľovej veľkej možnosti.


text:
Ale sa pilo podľa nariadenia: nikto nenútil; lebo tak bol naložil kráľ všetkým správcom svojho domu, aby urobili každému podľa toho, jako sa ktorému bude ľúbiť.


text:
Potom siedmeho dňa, keď sa bolo rozveselilo srdce kráľovo vínom, rozkázal Mehúmanovi, Bizetovi, Charbonovi, Bigtovi a Abagtovi, Zetarovi a Karkasovi, siedmim komorníkom, ktorí slúžili pred kráľom Ahasverom,


text:
aby doviedli kráľovnú Vastu pred kráľa v kráľovskej korune, aby ukázal národom a kniežatám jej krásu, preto že bola pekného vzozrenia.


text:
Ale kráľovna Vasta odoprela prijsť na slovo kráľovo, ktoré poslal po komorníkoch. Vtedy sa veľmi rozhneval kráľ, a jeho prchlivosť horela v ňom ako oheň.


text:
A kráľ povedal mudrcom, znajúcim časy (lebo tak sa riešila vec kráľova, pred všetkými znalými zákona a práva;


text:
a najbližší k nemu bol Karšena, Šetár, Admata, Taršíš, Meres, Marsena a Memúchan, sedem kniežat, perzských a médskych, ktorí hľadeli na tvár kráľovu a ktorí sedeli na prvom mieste v kráľovstve):


text:
Čo urobiť podľa zákona kráľovnej Vaste, keď nevykonala rozkazu kráľa Ahasvera, vyriadeného po komorníkoch?


text:
Vtedy povedal Memúchan pred kráľom a pred kniežatami: Nie len proti samému kráľovi prehrešila sa kráľovna Vasta, ale aj proti všetkým kniežatám a proti všetkým národom, ktoré sú vo všetkých krajinách kráľa Ahasvera.


text:
Lebo to, čo urobila kráľovná, roznesie sa ku všetkým ženám, a bude to na to, aby pohŕdly svojimi mužmi vo svojich očiach, keď povedia: Kráľ Ahasver rozkázal doviesť kráľovnú Vastu pred seba, a neprišla.


text:
Áno, už tohoto dňa to budú hovoriť kňahyne Peržanov a Médov, ktoré počuly o tom, čo urobila kráľovná, všetkým kniežatám kráľovým, a naplodí sa hojne opovrženia a hnevu.


text:
Jestli sa tedy vidí kráľovi za dobré, nech vyjde kráľovský rozkaz zpred jeho tvári, a nech sa to napíše medzi zákony Peržanov a Médov, aby toho nikto neprekročil, že Vasta neprijde viacej pred kráľa Ahasvera, a jej kráľovstvo nech dá kráľ jej družke, ktorá je lepšia než ona.


text:
A keď sa počuje výrok kráľov, ktorý dá vyhlásiť po celom svojom kráľovstve, lebo je veľké, dajú všetky ženy svojim mužom úctu, od najväčšieho do najmenšieho.


text:
A rozoslal listy do všetkých krajín kráľových, do každej krajiny jej vlastným písmom a ku každému národu v jeho vlastnom jazyku, aby bol každý muž pánom vo svojom dome a hovoril to jazykom svojho ľudu.


text:
Potom po týchto udalostiach, keď sa upokojila prchlivosť kráľa Ahasvera, spomenul si na Vastu a na to, čo urobila, jako i na to, čo bolo usúdené proti nej.


text:
A mládenci kráľovi, ktorí mu posluhovali, riekli: Nech vyhľadajú kráľovi mladice panny krásneho vzozrenia,


text:
a nech ustanoví kráľ úradníkov vo všetkých krajinách svojho kráľovstva, ktorí shromaždia všetky mladice panny krásneho vzozrenia na hrad Súsan do domu žien pod ruku Hégeho, komorníka kráľovho, strážcu žien, a nech sa im dá to, čo potrebujú, aby sa očistily a ozdobily.


text:
A mladica, ktorá sa bude ľúbiť kráľovi, nech kraľuje miesto Vasty. A slovo sa ľúbilo kráľovi a urobili tak.


text:
A bol nejaký Žid na hrade Súsane, ktorému bolo meno Mardocheus, syn Jaira, syna Šimeiho, syna Kíšovho, človek z pokolenia Benjaminovho,


text:
ktorý bol prestehovaný z Jeruzalema s prestehovanými, ktorí boli prestehovaní s Jekoniášom, judským kráľom, ktorých prestehoval Nabuchodonozor, babylonský kráľ.


text:
Ten vychovával Hadasu, ináče Ester, dcéru svojho strýca, lebo nemala ani otca ani matky. A deva bola krásnej postavy a peknej tvári, a po smrti jej otca a jej matky si ju vzal Mardocheus za dcéru.


text:
A stalo sa, keď sa počulo slovo kráľovo a jeho nariadenie, a keď bolo shromažďované mnoho mladíc na hrad Súsan pod ruku Hégeho, že bola vzatá aj Ester do domu kráľovho pod ruku Hégeho, strážcu žien.


text:
A deva sa mu ľúbila a našla milosť pred jeho tvárou, a ponáhľal sa dať jej to, čo potrebovala na svoje očistenie a ozdobenie, a jej diely aj jej dať sedem spôsobných mladíc z domu kráľovho a premiestnil ju i jej mladice do najlepšieho miesta domu žien.


text:
Ale Ester neoznámila svojho ľudu ani svojej rodiny, lebo Mardocheus jej bol prikázal, aby neoznámila.


text:
A Mardocheus sa prechádzal každého dňa popred dvor domu žien, aby zvedel, ako sa má Ester, a čo sa s ňou deje.


text:
A keď prišiel rad na niektorú mladicu, aby vošla ku kráľovi Ahasverovi, keď sa jej už bolo dialo podľa nariadenia žien za dvanásť mesiacov (lebo tak vypĺňaly sa dni ich prípravy voňavkami, šesť mesiacov myrrhovým olejom a šesť mesiacov rôznymi voninami a ešte inými ženskými voňavými masťami),


text:
vtedy tak vošla mladica ku kráľovi: dalo sa jej všetko, čo žiadala, aby to išlo s ňou, a to tak z domu žien až do domu kráľovho.


text:
Večer prišla a ráno sa vrátila do druhého domu žien pod dozor Šaašegaza, komorníka kráľovho, strážcu ženín. Nevošla viacej ku kráľovi, len ak sa ľúbila kráľovi a bola povolaná podľa mena.


text:
Keď potom prišiel rad na Ester, dcéru Abichaila, strýca Mardocheovho, ktorú si bol vzal za dcéru, aby vošla ku kráľovi, nežiadala si ničoho iba to, čo povedal Hége, komorník kráľov, strážca žien. A Ester našla priazeň v očiach všetkých, ktorí ju videli.


text:
A tak bola Ester vzatá ku kráľovi Ahasverovi, do domu jeho kráľovstva, desiateho mesiaca, ktorý to mesiac je mesiac tébet, siedmeho roku jeho kraľovania.


text:
A kráľ si zamiloval Ester nado všetky ženy, a našla priazeň a milosť pred ním nado všetky tie panny, a položil kráľovskú korunu na jej hlavu a učinil ju kráľovnou miesto Vasty.


text:
K tomu učinil kráľ veľkú hostinu všetkým svojim kniežatám a svojim služobníkom, hostinu Esterinu, a pripravil krajinám úľavu od poplatkov a dal dary podľa kráľovej možnosti.


text:
Ester neoznámila svojej rodiny ani svojho národa, tak ako jej prikázal Mardocheus, lebo Ester plnila rozkaz Mardocheov tak, ako keď bola u neho v opatere.


text:
V tých dňoch, keď sedel Mardocheus v bráne kráľovej, rozhnevali sa Bigtán a Téreš, dvaja komorníci kráľovi zpomedzi strážcov prahu, a hľadali príležitosť vystrieť ruku na kráľa Ahasvera.


text:
Keď sa dozvedel o tom Mardocheus, oznámil to kráľovnej Esteri, a Ester to povedala kráľovi v mene Mardocheovom.


text:
A keď bola vec vyšetrená a najdená, obesili obidvoch na šibenici. A bolo to zapísané do knihy letopisov pred kráľom.


text:
Po týchto udalostiach zveličil kráľ Ahasver Hámana, syna Hammedátu Agagského, a vyvýšil ho, takže postavil jeho stolicu nado všetky kniežatá, ktoré boly s ním.


text:
A všetci služobníci kráľovi, ktorí boli v bráne kráľovej, kľakali a klaňali sa Hámanovi, lebo tak bol rozkázal o ňom kráľ; ale Mardocheus nekľakol ani sa nepoklonil.


text:
Vtedy povedali služobníci kráľovi, ktorí boli v bráne kráľovej, Mardocheovi: Prečo ty prestupuješ prikázanie kráľovo?


text:
A stalo sa, keď mu len hovorili o tom deň ako deň, a neposlúchol ich, že to oznámili Hámanovi, aby videli, či budú stáť slová Mardocheove, lebo im oznámil, že je on Žid.


text:
A keď videl Háman, že Mardocheus nekľaká ani sa mu neklania, vtedy bol Háman naplnený veľkým hnevom.


text:
A pohŕdal ním vo svojich očiach natoľko, že nepovažoval toho za hodné vystrieť ruku len na samého Mardochea; lebo mu boli oznámili národ Mardocheov, a tak hľadal Háman vyhladiť všetkých Židov, kde ktorí boli v celom kráľovstve Ahasverovom, celý národ Mardocheov.


text:
A tedy prvého mesiaca, ktorý to mesiac je mesiac nísan, dvanásteho roku kráľa Ahasvera, hodili púr, to jest los, pred Hámanom, a tak hádzali zo dňa na deň a z mesiaca na mesiac, až do dvanásteho, ktorý to mesiac je adar.


text:
A Háman riekol kráľovi Ahasverovi: Je nejaký národ, rozptýlený a oddelený od iných medzi národami po všetkých krajinách tvojho kráľovstva, a ich, toho národa zákony sú rozdielne od zákonov všetkých národov, a kráľových zákonov nezachovávajú. Preto nie je to na prospech kráľovi nechať ich na pokoji.


text:
Jestli sa to vidí kráľovi za dobré, nech sa napíše, aby ich vyhubili, a odvážim desať tisíc hrivien striebra do rúk tým, ktorí konajú kráľovu prácu, aby ich vniesli medzi poklady kráľove.


text:
A kráľ snímuc svoj prsteň so svojej ruky dal ho Hámanovi, synovi Hammedatovmu, Agagskému, protivníkovi Židov.


text:
A kráľ povedal Hámanovi: To striebro je dané tebe i ten ľud, aby si s ním spravil to, čo sa ti ľúbi.


text:
Vtedy boli povolaní pisári kráľovi, prvého mesiaca, trinásteho dňa. Toho dňa bolo napísané všetko tak, ako to rozkázal Háman vladárom kráľovým a vojvodom, ktorí boli nad každou krajinou, a kniežatám každého národa, každej krajine podľa jej písma a každému národu podľa jeho jazyka; v mene kráľa Ahasvera to bolo napísané a zapečatené prsteňom kráľovým.


text:
A listy boly poslané po behúňoch do všetkých krajín kráľových, aby plienili, vraždili a zahubili všetkých Židov od mladého do starého, deti i ženy jedného dňa, trinásteho dňa dvanásteho mesiaca, ktorý to mesiac je mesiac adar, a ich ulúpený majetok aby pobrali za korisť.


text:
Odpis toho písma, aby bol vydaný taký zákon po všetkých jednotlivých krajinách, bol poslaný otvorený, verejný všetkým národom, aby boli hotoví na ten deň.


text:
Vtedy vyšli behúni, hnaní slovom kráľovým, aby sa ponáhľali. A zákon bol vydaný na hrade Súsane. A kráľ a Háman si sadli, aby pili, kým mesto Súsan bolo celé zdesené a zmätené.


text:
A Mardocheus zvedel všetko, čo sa stalo. Vtedy roztrhol Mardocheus svoje rúcho a obliekol smútočné rúcho drsné a popol a vyjdúc do prostred mesta kričal velikým krikom a žalostným.


text:
A vo všetkých krajinách ako i na každom mieste, kam došlo slovo kráľovo a jeho zákon, mali Židia veliký smútok a pôst a plakali a kvílili, a mnohí mali postlané vrece a popol.


text:
Vtedy prišly dievčiny Esterine a jej komorníci a oznámili jej to. A kráľovná sa veľmi zarmútila, bolestne, a poslala šaty obliecť Mardochea a sňať jeho vrece s neho, ale neprijal.


text:
Vtedy zavolajúc si Ester Hatacha, jedného z komorníkov kráľových, ktorého bol postavil k nej, aby jej slúžil, rozkázala mu odísť k Mardocheovi, aby zvedel, čo je to, a prečo je to.


text:
A Mardocheus mu oznámil všetko, čo sa mu prihodilo, aj o sume striebra, o ktorom povedal Háman, že ho odváži a pridá ku pokladom kráľovým za Židov, aby ich zahubili.


text:
A dal mu aj odpis písma zákona, ktorý bol vydaný v Súsane, aby ich vyhladili, aby ho ukázal Esteri a oznámil jej to, a aby jej prikázal vojsť ku kráľovi a žiadať o zľutovanie u neho a prosiť pred jeho tvárou za svoj ľud.


text:
Všetci služobníci kráľovi i ľud krajín kráľových vedia o tom, že nech by to bol ktokoľvek, či muž či žena, kto by vošiel ku kráľovi do vnútorného dvora, kto by nebol volaný, jeden a ten istý zákon platí o ňom: zabiť ho, krome toho, proti komu by kráľ vystrel zlatú berlu, aby žil; a ja som nebola volaná, aby som vošla ku kráľovi, toto už tridsať dní.


text:
riekol Mardocheus, aby dali Esteri odpoveď: Nemysli si vo svojej duši, že sama unikneš v dome kráľovom zo všetkých Židov.


text:
Ba ak budeš naozaj mlčať v tento čas, dostaví sa Židom z iného miesta úľava a vyslobodenie, a ty a dom tvojho otca zahyniete. A kto vie, či práve pre čas, ako je toto, neprišla si ku kráľovstvu!


text:
Idi, shromaždi všetkých Židov, ktorí sa nachádzajú v Súsane, a postite sa za mňa a nejedzte ani nepite tri dni ani vodne ani vnoci, a ja tiež i moje dievčatá sa budeme tak postiť, a tak vojdem ku kráľovi, čo nebude podľa zákona, a jestli zahyniem, zahyniem.


text:
A stalo sa tretieho dňa, že sa obliekla Ester do kráľovského rúcha a postavila sa do vnútorného dvora domu kráľovho, oproti domu kráľovmu. A kráľ sedel na tróne svojho kráľovstva v dome kráľovstva naproti dveriam domu.


text:
A stalo sa, keď uvidel kráľ kráľovnú Ester, že stojí vo dvore, že našla milosť v jeho očiach, a kráľ vystrel zlatú berlu, ktorá bola v jeho ruke, oproti Esteri. Vtedy pristúpila Ester a dotkla sa konca berly.


text:
A kráľ jej povedal: Čo chceš, kráľovná Ester? A jaká je tvoja prosba? A čo by si žiadala až do polovice kráľovstva, bude ti dané.


text:
A Ester povedala: Jestli sa to vidí kráľovi za dobré, nech prijde kráľ s Hámanom dnes na hostinu, ktorú som mu pripravila.


text:
Na to povedal kráľ: Zavolajte rýchle Hámana, aby vyplnil žiadosť Esteri. A tak prišiel kráľ i Háman na hostinu, ktorú pripravila Ester.


text:
Potom riekol kráľ Esteri, na hostine, na ktorej sa pilo víno: Jaká je tvoja žiadosť? A bude ti daná. A jaká je tvoja prosba? A čo by bolo až do polovice kráľovstva, učiní sa.


text:
Jestli som našla milosť v očiach kráľa, a jestli sa to vidí kráľovi za dobré dať moju žiadosť a vyplniť moju prosbu, nech prijde kráľ i Háman na hostinu, ktorú im ešte pripravím, a potom zajtra učiním podľa slova kráľovho.


text:
A tak vyšiel Háman toho dňa veselý a dobrej vôle. Ale, keď videl Háman Mardochea v bráne kráľovej, že ani nepovstal ani sa nehnul pred ním, naplnený bol Háman proti Mardocheovi veľkým hnevom.


text:
Ale sa zdržal Háman a vošiel do svojho domu. A pošlúc povolal svojich priateľov a Zéreš, svoju ženu.


text:
A Háman im rozprával o sláve svojho bohatstva a o množstve svojich synov a o všetkom tom, ako ho zveličil kráľ, i to, že ho povýšil nad všetky kniežatá a nad všetkých služobníkov kráľových.


text:
A k tomu doložiac povedal Háman: Ba ani nepozvala kráľovná Ester s kráľom na hostinu, ktorú pripravila, nikoho krome mňa, a ešte i na zajtra som pozvaný k nej s kráľom.


text:
Na to mu riekla Zéreš, jeho žena, a všetci jeho priatelia: Nech spravia šibenicu, vysokú päťdesiat lakťov, a ráno povedz kráľovi, aby na nej obesili Mardochea, a potom vojdi s kráľom na hostinu veselý. A tá vec sa ľúbila Hámanovi, a dal spraviť šibenicu.


text:
V tú noc utekal spánok od kráľa, takže nemohol zaspať, a preto rozkázal doniesť knihu pamätí, letopisy, ktoré boly potom čítané pred kráľom.


text:
A našlo sa tam napísané, že Mardocheus bol oznámil o Bigtánovi a Térešovi, o dvoch komorníkoch kráľových zpomedzi strážcov prahu, že hľadali príležitosť vystrieť ruku na kráľa Ahasvera.


text:
Vtedy povedal kráľ: Aká česť a hodnosť sa dostala za to Mardocheovi? A mládenci kráľovi, jeho služobníci, riekli: Nedostal nijakej odmeny.


text:
A kráľ povedal: Kto je to na dvore? A to bol prišiel Háman, do vonkajšieho dvora domu kráľovho povedať kráľovi, aby obesili Mardochea na šibenici, ktorú mu pripravil.


text:
A keď vošiel Háman, riekol mu kráľ: Čo sa má urobiť mužovi, ktorého chce kráľ ctiť? A Háman si povedal vo svojom srdci: Komu inému by chcel kráľ preukázať česť krome mne?


text:
Nech donesú kráľovské rúcho, ktoré nosí kráľ, a dovedú koňa, na ktorom jazdí kráľ, a na ktorého hlavu sa dáva kráľovská koruna,


text:
a nech dajú rúcho i koňa do ruky niektorého z najprednejších kniežat kráľových a oblečú muža, ktorého chce kráľ ctiť, a nech ho vodia nesúceho sa na koni po ulici mesta a volajú pred ním: Tak nech sa učiní mužovi, ktorého chce kráľ ctiť!


text:
Vtedy riekol kráľ Hámanovi: Ponáhľaj sa, vezmi rúcho a koňa, ako si hovoril, a učiň tak Židovi Mardocheovi, ktorý sedí v bráne kráľovej. Nevynechaj ničoho zo všetkého toho, čo si hovoril.


text:
A tak vzal Háman rúcho a koňa a obliekol Mardochea a vodil ho nesúceho sa na koni po ulici mesta a volal pred ním: Tak nech sa činí mužovi, ktorého chce kráľ ctiť!


text:
Potom sa navrátil Mardocheus ku bráne kráľovej, a Háman sa ponáhľal do svojho domu smutný a so zakrytou hlavou.


text:
A Háman rozprával Zéreši, svojej žene, a všetkým svojim priateľom všetko, čo sa mu prihodilo. A jeho mudrci mu riekli i Zéreš, jeho žena: Ak je Mardocheus zo semena Židov, pred ktorým si začal padať, nezdoláš ničoho proti nemu, ale istotne padneš pred ním.


text:
A kým ešte hovorili s ním, prišli komorníci kráľovi ponáhľajúc sa, aby čím skôr doviedli Hámana na hostinu, ktorú pripravila Ester.


text:
A kráľ povedal Esteri aj druhého dňa, keď sa pilo víno: Jaká je tvoja žiadosť, kráľovná Ester? A dá sa ti. A jaká je tvoja prosba? Čo by bolo až do polovice kráľovstva, učiní sa.


text:
Na to odpovedala kráľovná Ester a riekla: Jestli som našla milosť v tvojich očiach, ó, kráľu, a jestli sa to vidí kráľovi za dobré, nech mi je daný môj život na moju žiadosť a môj národ na moju prosbu.


text:
Lebo sme predaní, ja i môj národ, aby sme boli vyhladení, povraždení a vyhubení. A keby sme aspoň predaní boli za sluhov a za dievky, mlčala by som, hoci by protivník nemohol nahradiť škody, ktorá by sa tým stala kráľovi.


text:
Vtedy povedal kráľ Ahasver a riekol kráľovnej Esteri: A kto je to, a kde je ten, ktorého naplnilo jeho srdce takou zlobou, aby vykonal takú vec?


text:
A Ester povedala: Človek protivník a nepriateľ, tento zlostný Háman. A Háman sa predesil pred kráľom a pred kráľovnou.


text:
A kráľ vstal vo svojej prchlivosti od hostiny pri víne a vyšiel do zahrady paláca; ale Háman zostal stáť, aby prosil kráľovnú Ester za svoj život, lebo videl, že mu je zlé usúdené od kráľa.


text:
Keď sa potom navrátil kráľ zo zahrady paláca do domu hostiny pri víne, ležal Háman zvalený na posteli, na ktorej bola Ester. A kráľ povedal: Či azda ešte i znásilniť kráľovnú u mňa v dome? A sotva vyšlo to slovo z úst kráľových, zakryli tvár Hámanovu.


text:
A Charbona, jeden z komorníkov, ktorí stáli pred kráľom, povedal: Hľa, je tu aj šibenica, ktorú pripravil Háman Mardocheovi, ktorý hovoril dobré o kráľovi; stojí v dome Hámanovom, vysoká päťdesiat lakťov. A kráľ povedal: Obeste ho na nej!


text:
A tak obesili Hámana na šibenici, ktorú bol prihotovil Mardocheovi. A prchlivosť kráľova sa upokojila.


text:
Toho dňa dal kráľ Ahasver kráľovnej Esteri dom Hámana, protivníka Židov, a Mardocheus prišiel pred kráľa, lebo mu oznámila Ester, čím jej je.


text:
A kráľ strhol svoj prsteň, ktorý bol vzal od Hámana, a dal ho Mardocheovi. A Ester ustanovila Mardochea nad domom Hámanovým.


text:
Potom zase hovorila Ester pred kráľom padnúc pred jeho nohy a plačúc pokorne ho prosila, žeby odvrátil zlo Hámana Agagského a jeho úmysel, ktorý umyslel proti Židom.


text:
a riekla: Jestli sa vidí kráľovi za dobré, a jestli som našla milosť pred jeho tvárou, a jestli je to slušná vec a prípustná pred kráľom, a jestli som ja príjemná v jeho očiach, nech sa napíše, aby boly odvolané listy, úmysel Hámana, syna Hammedatovho, Agagského, ktoré napísal, aby vyhubili Židov, ktorí sú kdekoľvek vo všetkých krajinách kráľových.


text:
Lebo jako by som sa mohla dívať na zlé, ktoré by prišlo na môj národ, a jako by som sa mohla dívať na záhubu svojho rodu?!


text:
A kráľ Ahasver povedal kráľovnej Esteri a Židovi Mardocheovi: Hľa, dom Hámanov som dal Esteri, a jeho obesili na šibenici, pretože vystrel svoju ruku na Židov.


text:
A vy tedy napíšte Židom, ako sa vám vidí za dobré, v mene kráľovom a zapečaťte prsteňom kráľovým; lebo písmo, ktoré je napísané v mene kráľovom a je zapečatené prsteňom kráľovým, nemôže byť odvolané.


text:
A tak boli svolaní pisári kráľovi toho času, tretieho mesiaca, ktorý to mesiac je mesiac sívan, dvadsiateho tretieho dňa toho istého mesiaca. A napísalo sa všetko tak, ako to rozkázal Mardocheus, Židom a vladárom a vojvodom a kniežatám krajín, ktoré sa rozprestieraly od Indie až po Ethiopiu, sto dvadsať sedem krajín, každej krajine jej vlastným písmom a každému národu jeho vlastným jazykom i Židom ich vlastným písmom a ich vlastným jazykom.


text:
A tedy napísal v mene kráľa Ahasvera a zapečatil prsteňom kráľovým a poslal listy po behúňoch na koňoch, ktorí jazdili na rýchlych koňoch vladárskych a výborných,


text:
že kráľ dal právo Židom, ktorí sú v ktoromkoľvek meste, aby sa shromaždili a postavili sa do boja za svoj život, aby plienili, vraždili a zahubili každé vojsko národa alebo krajinu, tých, ktorí by útočili na nich, deti i ženy, a ich ulúpený majetok aby pobrali za korisť,


text:
jedného dňa vo všetkých krajinách kráľa Ahasvera, trinásteho dňa dvanásteho mesiaca, ktorý to mesiac je mesiac adar.


text:
Odpis toho písma, aby bol vydaný taký zákon vo všetkých jednotlivých krajinách, poslaný bol otvorený všetkým národom a aby boli Židia hotoví na ten deň, aby sa pomstili na svojich nepriateľoch.


text:
A tedy behúni, ktorí jazdili na rýchlych koňoch vladárskych, vyšli súrení súc a hnaní slovom kráľovým, aby sa ponáhľali. A zákon bol vydaný na hrade Súsane.


text:
A Mardocheus vyšiel zpred kráľa v kráľovskom rúchu, v hyacintovomodrom a bielom, v zlatej korune veľkej a v kmentovom a šarlátovom plášti. A mesto Súsan plesalo a radovalo sa.


text:
A vo všetkých krajinách a vo všetkých mestách, na každom mieste, kam došlo slovo kráľovo a jeho zákon, mali Židia radosť a veselosť, hostinu a dobrý deň, sviatok. A mnohí z národov zeme pristupovali čo do náboženstva k Židom, lebo padol na nich strach Židov.


text:
Potom dvanásteho mesiaca, ktorý to mesiac je mesiac adar, trinásteho dňa toho mesiaca, ktorého prišlo slovo kráľovo a jeho zákon ta, aby boly vykonané, toho dňa, ktorého sa nadejali nepriatelia Židov, že dostanú moc nad nimi, obrátilo sa to tak, že oni, Židia, dostali moc nad tými, ktorí ich nenávideli.


text:
Lebo sa shromaždili Židia vo svojich mestách vo všetkých krajinách kráľa Ahasvera, aby vystreli ruku na tých, ktorí hľadali ich zlé, ani neobstál nikto pred nimi, lebo ich strach padol na všetky národy.


text:
I všetky kniežatá krajín a vladári, vojvodovia a tí, ktorí konali prácu kráľovu, pomáhali Židom, lebo padol na nich strach Mardocheov.


text:
Lebo Mardocheus bol veľkým v dome kráľovom, a jeho povesť išla po všetkých krajinách, pretože muž Mardocheus bol čo ďalej tým väčší.


text:
A Židia uderili na všetkých svojich nepriateľov bijúc ich mečom, vraždiac a hubiac a tak urobili tým, ktorí ich nenávideli, po svojej vôli.


text:
desiatich synov Hámana, syna Hammedatovho, protivníka Židov, zabili, ale po lúpeži nevystreli svojej ruky.


text:
povedal kráľ kráľovnej Esteri: Na hrade Súsane zabili Židia a zahubili päťsto mužov a desiatich synov Hámanových. A čo učinili v ostatných krajinách kráľových? A čo je tvoja žiadosť? A bude ti daná. A čo je ešte tvoja prosba? A učiní sa.


text:
A Ester odpovedala: Jestli sa vidí kráľovi za dobré, nech sa dá i zajtra Židom, ktorí sú v Súsane, aby urobili podľa zákona tohoto dňa, a desiatich synov Hámanových nech obesia na šibenicu.


text:
A kráľ rozkázal, aby sa urobilo tak, a tedy bol vydaný zákon v Súsane, a desiatich synov Hámanových obesili.


text:
A Židia, ktorí boli v Súsane, shromaždili sa aj štrnásteho dňa mesiaca adara a zabili v Súsane tristo mužov, ale po koristi nevystreli svojej ruky.


text:
A ostatní Židia, ktorí boli v krajinách kráľových, tiež sa shromaždili a postavili sa do boja za svoj život a tak mali pokoj od svojich nepriateľov a pobili z tých, ktorí ich nenávideli, sedemdesiatpäť tisíc, ale po koristi nevystreli svojej ruky.


text:
To bolo trinásteho dňa mesiaca adara, a mali pokoj štrnásteho dňa toho mesiaca a urobili ho dňom hodu a radosti.


text:
Ale Židia, ktorí boli v Súsane, shromaždili sa trinásteho dňa toho mesiaca i štrnásteho dňa toho mesiaca a mali pokoj pätnásteho dňa toho istého mesiaca a urobili ho dňom hodu a radosti.


text:
Preto Židia, obyvatelia dedín, ktorí bývajú v neohradených mestách, svätia štrnásty deň mesiaca adara jako deň radosti a hodu a jako dobrý deň, to jest sviatok, a posielajú jedni druhým čiastky pokrmov.


text:
A Mardocheus opísal tieto veci a poslal listy ku všetkým Židom, ktorí boli kdekoľvek po všetkých krajinách kráľa Ahasvera, blízkym i ďalekým,


text:
podľa dní, v ktorých mali Židia už pokoj od svojich nepriateľov a podľa mesiaca, ktorý sa im obrátil z trápenia duše na radosť a zo smútku na dobrý deň, aby ich svätili jako dni hodu a radosti a aby si navzájom posielali pôcty, čiastky slávnostného pokrmu, a dary chudobným.


text:
Lebo Háman, syn Hammedatov, Agagský, protivník všetkých Židov, zamýšľal o Židoch, aby ich zahubil a hodil púr, to jest los, aby ich rozdrtil a zahubil.


text:
Ale keď to prišlo pred kráľa, rozkázal listom, aby sa jeho zlostný úmysel, ktorý bol umyslel proti Židom, obrátil na jeho hlavu, a tak ho obesili i jeho synov na šibenicu.


text:
Preto pomenovali tie dni Púrim podľa mena púr. A preto pre všetky slová toho listu, a preto, čo videli pri tom, a čo ich bolo stihlo,


text:
ustanovili a prijali Židia na seba a na svoje semeno jako i na všetkých tých, ktorí by sa kedy pripojili k nim, že to nezajde, aby nesvätili tých dvoch dní podľa toho, jako je o nich napísané, a podľa ich času každého roku,


text:
a že sa má pamätať na tie dni, a že sa majú svätiť v každom pokolení, v každej čeľadi, v každej krajine a v každom meste, a že tie dni Púrim nezajdú z prostredku Židov, ani že ich pamiatka nevyhynie u ich potomstva.


text:
A písala i kráľovná Ester, dcéra Abichailova, i Žid Mardocheus dôrazne, s celou mocou, i po druhé, aby pevne postavili ten list o sviatku Púrim.


text:
A poslal listy ku všetkým Židom, do sto dvadsaťsedem krajín kráľovstva Ahasvera, slová pokoja a pravdy,


text:
postaviť pevne tie dni Púrim, aby ich zachovávali na ich časy, jako im ich nariadil Žid Mardocheus a kráľovná Ester, a jako to prijali za ustanovenie na seba a na svoje semä, predpisy pôstov a ich kriku.


text:
A všetky činy jeho moci a jeho hrdinská sila i zpráva o veľkosti Mardocheovej, na jakú ho zveličil kráľ, či nie je to napísané v knihe letopisov kráľov médskych a perzských?


text:
Lebo Žid Mardocheus bol druhý po kráľovi Ahasverovi a veľký u Židov a vzácny celému množstvu svojich bratov, hľadajúci dobré svojho ľudu a hovoril to, čo donášalo pokoj všetkému jeho semenu.


text:
Bol nejaký muž v zemi Úc, ktorému bolo meno Job. Bol to muž bezúhonný, priamy a spravedlivý, ktorý sa bál Boha a chránil sa zlého.


text:
A mal dobytka sedem tisíc kusov drobného stáda, tri tisíce veľblúdov, päťsto párov volov, päťsto oslíc a služobníctva veľmi mnoho. A ten muž bol väčší od všetkých synov východu.


text:
A jeho synovia chodievali a robievali hostiny po dome, každý na svoj deň. A posielavali a povolávali aj svoje tri sestry, aby jedly a pily s nimi.


text:
A bývalo tak, že keď kolom obišly dni hostiny, posielaval Job a posväcoval ich a vstávajúc skoro ráno obetoval zápalné obeti podľa počtu všetkých ich. Lebo Job hovorieval: Možno, že zhrešili moji synovia a zlorečili Bohu vo svojom srdci. Tak to robieval Job po všetky tie dni.


text:
A stalo sa jedného dňa, keď prišli synovia Boží, aby sa postavili pred Hospodinom, že prišiel medzi nimi aj Satan.


text:
A Hospodin riekol Satanovi: Odkiaľ ideš? A Satan odpovedal Hospodinovi a riekol: Chodil som sem a ta po zemi a prechádzal som sa po nej.


text:
A zase riekol Hospodin Satanovi: Či si si všimnul môjho služobníka Joba, že nie je jemu rovného na zemi, takého bezúhonného muža, priameho a spravedlivého, ktorý sa bojí Boha a chráni sa zlého?


text:
Či si ho ty azda neohradil i jeho domu a všetkého, čo má, zo všetkých strán? Dielo jeho rúk si požehnal, a jeho dobytok sa náramne rozmnožil na zemi.


text:
Vtedy riekol Hospodin Satanovi: Hľa, všetko, čo má, je v tvojej ruke, len na neho nevystri svojej ruky. A Satan vyšiel od tvári Hospodinovej.


text:
A stalo sa jedného dňa, keď jedli jeho synovia a jeho dcéry a pili víno v dome svojho prvorodeného brata,


text:
a vtrhli Šebänia a zajali ich a sluhov pobili ostrím meča, a utečúc zachránil som sa iba ja sám, aby som ti to oznámil.


text:
Kým ešte tento hovoril, prišiel druhý a povedal: Oheň Boží padol s neba a roznietil sa na drobné stádo i na sluhov a strávil ich, a utečúc zachránil som sa iba ja sám, aby som ti to oznámil.


text:
Kým ešte tento hovoril, prišiel tretí a povedal: Chaldeji rozostavili tri čaty a vrhli sa na veľblúdov a zajali ich a sluhov pobili ostrím meča, a utečúc zachránil som sa iba ja sám, aby som ti to oznámil.


text:
A keď tento ešte nebol dopovedal, prišiel štvrtý a riekol: Tvoji synovia a tvoje dcéry jedli a pili víno v dome svojho prvorodeného brata,


text:
a hľa, prišiel veliký vietor zpoza púšte a uderil na štyri uhly domu, takže padol na mladých ľudí, a zomreli, a utečúc zachránil som sa iba ja sám, aby som ti to oznámil.


text:
A riekol: Nahý som vyšiel zo života svojej matky a nahý sa ta navrátim. Hospodin dal, Hospodin vzal. Nech je požehnané meno Hospodinovo.


text:
A zase sa stalo jedného dňa, keď prišli synovia Boží, aby sa postavili pred Hospodinom, že prišiel medzi nimi aj Satan, aby sa postavil pred Hospodinom.


text:
A zase riekol Hospodin Satanovi: Či si si všimnul môjho služobníka Joba, že nie je jemu rovného na zemi, takého bezúhonného muža, priameho a spravedlivého, ktorý sa bojí Boha a chráni sa zlého, ktorý sa ešte vždy drží svojej bezúhonnosti, hoci si ma popudil proti nemu, aby som ho pohltil bez príčiny.


text:
A keď vyšiel Satan zpred tvári Hospodinovej, ranil Joba zlým vredom od spodku jeho nohy až po jeho temeno,


text:
Na to jej povedal: Hovoríš, ako hovorieva niektorá z bláznivých. Či azda len dobré budeme brať od Boha a zlého nebudeme brať? V tom vo všetkom nezhrešil Job svojimi rtami.


text:
Keď potom počuli traja priatelia Jobovi o všetkom tom zlom, ktoré prišlo na neho, prišli každý zo svojho miesta: Elifaz Témanský, Bildad Šuchský a Cófar Naamatský a uradili sa spoločne, že prijdú poľutovať ho a potešiť.


text:
A keď pozdvihli svoje oči zďaleka, nepoznali ho. Potom pozdvihli svoj hlas a plakali a roztrhnúc každý svoj plášť sypali prach na svoje hlavy vrhajúc ho k nebu.


text:
A sedeli s ním na zemi sedem dní a sedem nocí, a nikto neprehovoril k nemu ani slova, lebo videli, že jeho bolesť je veľmi veliká.


text:
Nech sa zatmejú hviezdy jej šera, aby čakajúc na svetlo nedočkala sa ho ani nech neuvidí mihalníc rannej zory,


text:
Jestli sa pokúsime prehovoriť k tebe slovo, neunaví ťa to? Ale kto by sa aj mohol zdržať, aby nehovoril?!


text:
Zastál, ale som nepoznal jeho tvári, len nejaká podoba stála pred mojimi očima. Bolo ticho, a počul som nejaký hlas:


text:
A čo potom povedať o tých, ktorí bývajú v domoch z hliny, ktorých základ je založený na prachu?! Rozdrtia ich skôr ako moľa.


text:
Jeho žnivo pojedol hladný, ba ešte i zpomedzi tŕnia ho pobral, a žíznivý človek, hrabivý, dychtivo siahol po ich majetku.


text:
Lebo strely Všemohúceho väzia vo mne, ktorých jed pije môj duch; hrôzy Božie postavily sa do šiku proti mne.


text:
Či azda reve divoký osol nad mladistvou trávou? Alebo či ručí vôl nad svojím krmom, slaným a miešaným?


text:
A mal by som ešte vždy útechu a vyskočil by som v bolesti, ktorej nešetrí, lebo som nezatajil slov Najsvätejšieho.


text:
Vráťte sa, prosím, a zkúste, nech nie je neprávosti! Vráťte sa a zkúste ešte, moja spravedlivosť leží v tom!


text:
Keď ležím, hovorím: Kedyže už vstanem? Ale zase sa tiahne večer, a tak som sýty prehadzovania sa až do mraku.


text:
Preto ani ja nebudem zdŕžať svoje ústa; hovoriť budem v úzkosti svojho ducha; vravieť budem v horkosti svojej duše.


text:
Jako dlho to bude ešte trvať, čo neodvrátiš odo mňa svojho zraku? Prečo ma nepustíš, aspoň dokiaľ neprehltnem svojej sliny?


text:
Zhrešil som; čo ti mám učiniť, ó, ty, ktorý strežieš ľudí? Prečo si si ma postavil za cieľ, aby som bol sám sebe bremenom?


text:
A prečo neodpustíš môjho prestúpenia a neodnímeš mojej neprávosti? Lebo teraz už ľahnem do prachu, a keď ma budeš ráno hľadať, nebude ma.


text:
keby si bol čistý a spravedlivý, doista by sa teraz zobudil za teba a pokojným by učinil príbytok tvojej spravedlivosti.


text:
Áno, je pravda, viem, že je tak; lebo veď ako by mohol byť smrteľný človek spravedlivý pred silným Bohom?


text:
A jako by som mu tedy ja mohol odpovedať, aké by som si vybral svoje slová, aby som mohol s ním hovoriť?!


text:
Keby som sa robil spravedlivým, odsúdia ma moje vlastné ústa, a keby bezúhonným, dokáže mi, že som prevrátený.


text:
Moja duša si oškliví môj život. A už akokoľvek, zanechám na sebe svoju žiaľbu; budem hovoriť v horkosti svojej duše.


text:
Či ti je to dobré, že utiskuješ, že opovrhuješ prácnym dielom svojich rúk a svietiš na radu bezbožných?


text:
Keby som spáchal bezbožnosť, beda mi, a jestli som spravedlivý, nepozdvihnem svojej hlavy, sýty potupy a vidiac svoje trápenie.


text:
obnovíš svojich svedkov proti mne a rozmnožíš u mňa svoju nevoľu; vyšleš čatu za čatou, a vojsko bude u mňa.


text:
Či azda nie je i tak mojich dní iba málo? Nechže už prestane; nech odvráti odo mňa svoj pozor, aby som sa poveselil trochu,


text:
Vtedy by ti oznámil tajomstvá múdrosti, lebo dvakrát toľko si zaslúžil vskutku a vedz, že ti Bôh dáva zabudnúť mnoho z tvojej neprávosti.


text:
- jestli je neprávosť v tvojej ruke, vzdiaľ ju od seba a nedopusti, aby v tvojich stánoch prebývala nešľachetnosť -


text:
a položiac sa budeš ležať v pokoji, a nebude nikoho, kto by poplašil, a mnohí budú hladkať tvoju tvár.


text:
Za posmech som svojmu vlastnému priateľovi; človek, ktorý volával k Bohu, a ohlasoval sa mu; za posmech je spravedlivý a bezúhonný.


text:
Opovrhnutou fakľou, podľa mienky toho, kto žije bezpečne, je ten, kto stojí blízko tých, ktorých noha klesá.


text:
Bezstarostné sú stány lúpežníkov a nádejné tých, ktorí popudzujú silného Boha, tých, ktorých uvedie Bôh do svojej ruky.


text:
Vaše pamäti, ktorými ma poučujete, sú príslovia z popola; vaše bašty, za ktoré sa kryjete, budú baštami z hliny.


text:
Ak tedy sú určené jeho dni, počet jeho mesiacov je u teba; položil si mu hranice, ktorých neprekročí:


text:
tak i človek, keď ľahne, nevstane; dokiaľ len budú nebesia, neprebudia sa ani sa nezobudia zo svojho spánku.


text:
Oj, aby si ma ukryl v hrobe, aby si ma zakryl, dokiaľ by sa neodvrátil tvoj hnev, aby si mi uložil lehotu a potom sa rozpamätal na mňa!


text:
Ak zomrie muž, či ešte kedy ožije? Vtedy po všetky dni svojho vojenia budem sa nadejať, dokiaľ len neprijde moja zmena.


text:
I ja by som chcel hovoriť tak ako vy! Oj, aby bola vaša duša na mieste mojej duše, chcel by som i ja pospájať slová proti vám a pokývať nad vami svojou hlavou!


text:
Jeho hnev chvace jako dravec a útočí na mňa; škrípe na mňa svojimi zubami; môj protivník ostrí na mňa svoje oči.


text:
Bol som bezpečný a na pokoji, a zdrtil ma a pochytiac ma za šiju roztrepal ma a postavil si ma za terč.


text:
Ty, ktorý trháš na kusy svoju dušu vo svojom hneve, či azda pre teba bude opustená zem, a odtrhne sa skala so svojho miesta?


text:
Jeho synovia budú hľadať priazne chudobných, a jeho ruky navrátia jeho nespravedlivo nadobudnutý majetok.


text:
Nech len má, čím by naplnil svoje brucho; Bôh pošle na neho páľu svojho hnevu a dá to pršať na neho pri jeho pokrme.


text:
Vytasí meč, ale vyjde z jeho vlastného tela, a lesklá oceľ vyjde z jeho žlči, kým budú na ňom hrôzy smrti.


text:
Samá tma je skrytá pre jeho poklady; strávi ho oheň, ktorý nebol rozdúchaný, a spasie ostatok v jeho stáne.


text:
Koľko ráz zhasne lampa bezbožných? A či prichádzava na nich ich zhuba? Či im Bôh udeľuje bolesti vo svojom hneve?


text:
Či bude mať Všemohúci niečo z toho, keď budeš spravedlivý? Alebo či bude mať z toho nejaký zisk, keď budeš robiť tak, aby boly tvoje cesty bezúhonné?


text:
Jestli sa navrátiš k Všemohúcemu, budeš zase vybudovaný, a jestli vzdiališ neprávosť od svojich stánov.


text:
Hľa, jako divokí osli na púšti vychádzajú po svojej práci hľadajúc korisť skoro za rána. Púšť mu dáva chlieb pre jeho deti.


text:
Zabudne ho život matky; sladnúť bude červom; nebude viacej spomínaný, a tak bude neprávosť zlomená jako strom,


text:
Keď sa povýšia voľačo málo, hneď ich neni, a sú snížení; uchvátení sú jako všetci iní a skosení sú jako vŕšok klasu.


text:
A jako by tedy mohol byť smrteľný človek spravedlivý pred silným Bohom, alebo jako byť čistý splodený zo ženy?


text:
Hľa, to sú výbežky jeho ciest. A jaký je to ešte len šepot toho, čo sme počuli o ňom! A hromu jeho hrdinskej sily kto porozumie?!


text:
To nech je preč odo mňa, aby som vás uznal za spravedlivých vo vašich vineniach. Dokiaľ nezomriem, nedám odstrániť od seba svoju nevinu.


text:
Držím sa svojej spravedlivosti ani sa jej nepustím. Moje srdce nebude potupovať niktorý z mojich dní.


text:
Lomí dol hlboko od toho, kto býva hore; tí, ktorých zabudla noha, visia, vzdialení súc od ľudí kolíšu sa sem a ta.


text:
Volil som ich cestu a sedel som ako hlava a prebýval som ako kráľ vo vojsku, jako ten, kto teší zarmútených.


text:
A teraz sa mi smejú vekom mladší odo mňa, ktorých otcami som opovrhoval, ani len ich postaviť so psami svojho drobného stáda.


text:
Jestli sa môj krok odchýlil s cesty, a moje srdce odišlo za mojimi očima, a jestli ľpí na mojich rukách nejaká škvrna;


text:
Jestli sa dalo zvábiť moje srdce k cudzej žene, alebo jestli som úkladil pri dveriach svojho blížneho,


text:
čo by som bol urobil, keby bol povstal silný Bôh a keby to bol vyhľadával, čo by som mu bol odpovedal?


text:
Či azda ten, ktorý mňa učinil v živote matky, neučinil i jeho? A či nás oboch neutvoril jeden a ten istý v lone matky?


text:
Lebo išiel na mňa strach pred zkazou silného Boha, a pre jeho velebnosť nemohol som vykonať takú vec.


text:
keď som sa azda bál veľkého davu, a desilo ma opovrženie rodín, a mlčal som nevychádzajúc zo dverí -


text:
Oj, aby som mal toho, kto by ma vypočul! Tu hľa, je moje znamenie! Nech mi odpovie Všemohúci! A písmo aby som mal, ktoré napísal môj protivník!


text:
Ale tu sa rozpálil hnev Elíhuva, syna Barachéla, Buzitu, z čeľade Rám-ov, na Joba sa rozpálil jeho hnev, pretože ospravedlňoval svoju dušu skôr než Boha.


text:
A tak odpovedal Elíhu, syn Barachéla, Buzitu, a riekol: Ja som mladý vekom, a vy ste starci, preto som sa ostýchal a bál som sa vysloviť s vami to, čo viem,


text:
Ale vidím, že je ona Duch Boží v smrteľnom človekovi, a dych Všemohúceho je to, ktorý robí ľudí rozumnými.


text:
A bedlivo som vás pozoroval, a hľa, nie je toho, kto by pokarhal Joba, kto by z vás odpovedal na jeho reči.


text:
bude sa modliť Bohu, a bude mu milostivý, a uvidí jeho tvár s jasotom, a Bôh navráti smrteľnému človekovi jeho spravedlivosť.


text:
Bude spievať hľadiac na ľudí a povie: Zhrešil som a prevrátil som to, čo je pravé, a nie je mi odplatené podľa zásluhy.


text:
Preto, mužovia rozumného srdca, počujte ma! Nech je to preč od silného Boha, aby mal učiniť nejakú bezbožnosť a Všemohúci nejakú neprávosť!


text:
Či by azda ten, kto by nenávidel súdu, mohol spravovať? Alebo či toho, ktorý je svrchovane spravedlivý a mocný, vyhlásiš za bezbožného?


text:
Tým menej tomu, ktorý nehľadí na osobu vladárov, a u ktorého nemá prednosti urodzený pred chudobným, lebo všetci sú dielom jeho rúk.


text:
No, keď on upokojí, kto potom odsúdi?! Alebo keď skryje svoju tvár, kto ho uvidí? Jedno, či už nad celým národom a či nad jednotlivým človekom,


text:
Či to azda má odplacovať podľa tvojho zdania, keď zavrhuješ? Lebo ty budeš voliť a nie ja. Alebo čo vieš, hovor!


text:
Lebo pridáva k svojmu hriechu spúru; medzi nami tlieska rukami a množí svoje reči proti silnému Bohu.


text:
ktorý nás vyučuje, aby sme boli rozumnejší ako hovädá zeme, a činí nás múdrejších ako vtáctvo nebies?


text:
Neodvráti svojich očí od spravedlivého, ale ich posadzuje s kráľmi na trón a usadzuje ich ta na večnosť, a tak bývajú povýšení.


text:
A tak by istotne vyvábil i teba z tlamy súženia do priestranstva, kde neni úzkosti, a to, čo by sa položilo na tvoj stôl, bolo by plné tuku.


text:
ktorý sa prevracia jeho riadením naokolo, aby tie veci vykonaly všetko to, čo im rozkazuje na tvári okruhu zeme,


text:
A teraz síce nevidia ľudia svetla, ktoré svieti jasne na nebesiach; ale prejde vietor a vyčistí ich.


text:
Čo do Všemohúceho, nenajdeme a nevystihneme ho; je prevysoký v sile; a keď aj je u neho súd a množstvo spravedlivosti, netrápi.


text:
Kto pripravuje havranovi jeho pokrm, keď volajú jeho mláďatá k silnému Bohu, keď blúdia bez potravy?


text:
Tvrde zaobchodí so svojimi mláďatami, jako keby neboly jeho, i keby jeho práca mala byť nadarmo, nestrachuje sa o ňu.


text:
On je počiatkom ciest silného Boha. Ten, ktorý ho učinil, sám jediný to dokáže, aby sa priblížil k nemu jeho meč.


text:
Že kto je to, kto zahaľuje radu bez známosti? Preto vyznávam, že nerozumiem. Sú to predivné veci, nad môj rozum; a neznám toho.


text:
A stalo sa, keď už bol hovoril Hospodin Jobovi tie slová, že riekol Hospodin Elifazovi Témanskému: Môj hnev horí proti tebe i proti tvojim dvom priateľom, pretože ste nehovorili o mne toho, čo je pravé, jako môj služobník Job.


text:
A tak teraz si vezmite sedem juncov a sedem baranov a iďte k môjmu služobníkovi Jobovi a obetujte zápalnú obeť za seba, a môj služobník Job sa bude modliť za vás; lebo len jeho tvár prijmem, aby som vám neučinil zlého, lebo nehovorili ste o mne toho, čo je pravé, jako môj služobník Job.


text:
A tak išli, Elifaz Témanský, Bildad Šuchský a Cófar Naamatský, a učinili tak, ako im hovoril Hospodin, a Hospodin prijal tvár Jobovu.


text:
A Hospodin navrátil to, čo bolo odňaté Jobovi, keď sa modlil za svojho priateľa. A Hospodin pridal všetkého toho, čo mal Job, dvojnásobne.


text:
A tak prišli k nemu všetci jeho bratia a všetky jeho sestry jako i všetci, ktorí ho znali pred tým, a jedli s ním chlieb v jeho dome a mali s ním sústrasť a tešili ho nad všetkým tým zlým, ktoré bol Hospodin uviedol na neho. A dali mu každý jednu kesítu peňazí a každý jednu zlatú obrúčku.


text:
A Hospodin požehnal posledok života Jobovho, viac ako bol požehnal jeho počiatok. A mal štrnásť tisíc kusov drobného stáda, a šesť tisíc veľblúdov, tisíc párov volov a tisíc oslíc.


text:
A nenašlo sa takých krásnych žien, ako boly dcéry Jobove v celej zemi. A ich otec im dal dedičstvo medzi ich bratmi.


text:
Blahoslavený muž, ktorý nechodí podľa rady bezbožných, na ceste hriešnikov nestojí a na stolici posmievačov nesedí.


text:
A bude jako strom, zasadený nad potokmi vody, ktorý dáva svoje ovocie svojím časom, ktorého list nevädne, a všetko, čokoľvek bude robiť, podarí sa mu.


text:
Kráľovia zeme sa postavujú, a kniežatá sa spolu radia proti Hospodinovi a proti jeho pomazanému a hovoria:


text:
Ľúbajte syna, aby sa nerozhneval, a pohynuli by ste na ceste, lebo sa skoro zapáli jeho hnev. Blahoslavení sú všetci, ktorí sa utiekajú k nemu.


text:
Povstaň, ó, Hospodine, zachráň ma, môj Bože, lebo ty udrieš všetkých mojich nepriateľov na líce, zuby bezbožným vyrazíš.


text:
Ohlás sa mi, keď volám, ó, Bože mojej spravedlivosti, ktorý si mi v úzkosti upriestranňoval. Zmiluj sa nado mnou a vyslyš moju modlitbu!


text:
Synovia smrteľného človeka, dokiaľ bude tupená moja sláva? Dokiaľ budete milovať márnosť, hľadať lož?! Sélah.


text:
Ale vedzte, že Hospodin učiní zvláštnu vec pri svojom milom. Hospodin vyslyší, keď budem volať k nemu.


text:
A dáš do môjho srdca väčšiu radosť, ako majú oni vtedy, keď sa im urodí hojnosť zbožia, a keď natlačia množstvo vína.


text:
Ale ja v množstve tvojej milosti vojdem do tvojho domu a budem sa klaňať, obrátený k chrámu tvojej svätosti, v tvojej bázni.


text:
Hospodine, voď ma vo svojej spravedlivosti pre tých, ktorí ma strežú. Urovnaj predo mnou svoju cestu.


text:
Lebo niet stáleho v jeho ústach. Ich nútro je zývajúca priepasť, ich hrdlo otvorený hrob, a jazykom lichotia.


text:
Uvaľ na nich, ó, Bože, ich vinu! Nech padnú od svojich rád; zažeň ich pre množstvo ich prestúpení, lebo sa ti protivia.


text:
A nech sa radujú všetci, ktorí sa utiekajú k tebe; nech plesajú na veky, a ochraňuj ich, a nech sa veselia v tebe tí, ktorí milujú tvoje meno.


text:
Zmiluj sa nado mnou, Hospodine, lebo som zomdlený; uzdrav ma, Hospodine, lebo moje kosti sa chvejú zdesením;


text:
Hanbiť sa budú a zdesení súc budú sa veľmi triasť všetci moji nepriatelia. Nazpät sa obrátia a budú sa hanbiť razom.


text:
Hospodine, môj Bože, k tebe sa utiekam; zachráň ma od všetkých tých, ktorí ma prenasledujú, a vytrhni ma!


text:
ak som odplácal zlým tomu, kto žil so mnou v pokoji (Áno, vytrhoval som zo zlého toho, ktorý sa mi protivil bez príčiny!),


text:
vtedy nech honí nepriateľ moju dušu a nech ju dostihne a pošliape môj život na zem a moju slávu nech položí do prachu. Sélah.


text:
Povstaň, ó, Hospodine, vo svojom hneve! Povznes sa na vzteklosť mojich protivníkov, zobuď sa a pospieš ku mne, ty, ktorý si rozkázal súd.


text:
Hospodin bude súdiť národy. Súď ma, Hospodine, podľa mojej spravedlivosti a podľa neviny, ktorá je pri mne.


text:
Nech je raz koniec zlosti bezbožných, a postav pevne spravedlivého. Ale však ten, kto zkúša srdcia a ľadviny, je spravedlivý Bôh.


text:
Hospodine, náš Pane, jaké slávne je tvoje meno na celej zemi, ktorý si dal svoje veličenstvo na nebesiach!


text:
Z úst nemluvniat a tých, ktorí požívajú prsia, pripravil si moc pre svojich protivníkov, aby si umlčal nepriateľa a pomstiaceho sa.


text:
Nepriateľu, dokonané sú tvoje pustošenia na večnosť, a poboril si mestá; zahynula s nimi aj ich pamiatka.


text:
A budú v teba dúfať tí, ktorí znajú tvoje meno; lebo ty neopustíš tých, ktorí ťa hľadajú, ó, Hospodine.


text:
Zmiluj sa nado mnou, Hospodine; vidz moje trápenie, ktoré znášam od tých, ktorí ma nenávidia, ty, ktorý ma vyzdvihuješ z brán smrti,


text:
Hospodin sa učinil známym; vykonal súd; bezbožník sa zaplietol do diela svojich vlastných rúk. Higgájon. Sélah.


text:
V pýche bezbožného ohnive prenasledujú biedneho. Nech sú lapení do svojich pletích, ktoré vymýšľajú!


text:
Lebo sa honosí bezbožník nad dosiahnutou žiadosťou svojej duše; lakomec sa rúha, popudzuje Hospodina.


text:
Bezbožník podľa vysokosti svojej tvári hovorí: Nebude to vyhľadávať nikto; všetka jeho myseľ je, že niet Boha.


text:
Jeho cesty sú zdarné každého času. Podľa jeho mienky sú tvoje súdy vysoko od neho; pyšne fúka na všetkých svojich nepriateľov.


text:
Úkladí v skrýši jako lev vo svojej peleši; čihá, aby uchvatol biedneho; uchvatne biedneho vtiahnuc ho do svojej siete.


text:
Ale ty vidíš, lebo ty hľadíš na trápenie a na zármutok, aby si dal každému svojou rukou; na teba sa spustí bezmocný; sirote si ty spomocníkom.


text:
Náčelníkovi speváckeho sboru. Žalm Dávidov. K Hospodinovi sa utiekam; ako tedy hovoríte mojej duši: Uleť na váš vrch, vtáča!


text:
Lebo hľa, bezbožníci natiahli luk; položili svoje šípy na tetivu, aby vo tme strieľali na tých, ktorí sú úprimného srdca.


text:
Hospodin, ktorý je v chráme svojej svätosti; Hospodin, ktorý má svoj trón na nebesiach, jeho oči hľadia, jeho víčka zkúšajú synov človeka.


text:
Dá pršať na bezbožníkov smečky jako dážď, oheň a síru, zúrivý vietor spaľujúci bude čiastkou ich kalicha.


text:
Pre útisk biednych, pre vzdychanie chudobných teraz už povstanem, hovorí Hospodin; zachránim toho, na koho bezbožník pyšne fúka.


text:
Slová Hospodinove sú čisté slová, sú jako striebro, prepálené v topičskom kotle z hliny, prečistené sedem ráz.


text:
Dokedy budem skladať rady vo svojej duši vnoci, trápenie nosiť vo svojom srdci vodne? Dokedy sa bude povyšovať môj nepriateľ nado mnou!?


text:
Ale ja sa nadejem na tvoju milosť; moje srdce bude plesať v tvojom spasení. Spievať budem Hospodinovi, lebo on dokoná za mňa.


text:
Náčelníkovi speváckeho sboru. Žalm Dávidov. Blázon hovorí vo svojom srdci: Niet Boha. - Porušení sú a páchajú ohavný skutok. Neni toho, kto by činil dobré.


text:
Hospodin pozrel z nebies na synov človeka, aby videl, či je niekto medzi nimi rozumný, hľadajúci Boha.


text:
Či toho nevedia všetci činitelia neprávosti, ktorí zjedajú môj ľud, ako jedia chlieb, a na Hospodina nevolajú?


text:
Ó, aby bolo dané spasenie Izraelovi so Siona! Keď navráti Hospodin zajatých svojho ľudu, plesať bude Jakob, radovať sa bude Izrael.


text:
Žalm Dávidov. Hospodine, kto bude pohostíniť v tvojom stáne? Kto bude bývať na vrchu tvojej svätosti?


text:
kto neohovára svojím jazykom, neučiní svojmu priateľovi zlého a na svojho blížneho nevznesie potupy;


text:
v ktorého očiach nemá cti zavrhnutý, ale tých, ktorí sa boja Hospodina, ctí; kto, keď prisahal, čo i na svoje zlé, nezmení;


text:
kto nedáva svojich peňazí na úžeru a proti nevinnému nevezme úplatného daru. Ten, kto to činí, nepohne sa na veky.


text:
Rozmnožia sa bolesti tých, ktorí sa ponáhľajú k inému bohu cudziemu. Nevylejem ich liatej obeti z krvi ani nevezmem ich mien na svoje rty.


text:
Dáš mi znať cestu života. Radosti do sýtosti je pred tvojou tvárou, rozmanitého blaženstva v tvojej pravici na večnosť.


text:
Modlitba Dávidova. Počuj, Hospodine, spravedlivosť! Pozoruj, prosím, moje volanie! Nakloň svoje uši k mojej modlitbe, ktorej nehovorím falošnými rtami.


text:
Zkúsil si moje srdce; navštívil si vnoci; zkúsil si ma ohňom, ako zkúšajú zlato, a nenašiel si viny. Keď som rozmýšľal, neprekročily moje ústa.


text:
Preukáž svoju predivnú milosť, ty, ktorý zachraňuješ tých, ktorí sa utiekajú k tebe, zachraňuješ svojou pravicou od tých, ktorí povstávajú proti nim.


text:
od zlých mužov tvoja ruka, Hospodine, od mužov tohoto sveta, ktorí majú svoj podiel v tomto živote, a ktorých brucho naplňuješ zo svojich zásobární; nasýtia sa aj ich synovia, a svoj zbytok zanechajú svojim nemluvňatám.


text:
Náčelníkovi speváckeho sboru. Žalm služobníka Hospodinovho, Dávida, ktorý hovoril Hospodinovi slová tejto piesne v deň, v ktorý ho vytrhnul Hospodin z ruky všetkých jeho nepriateľov, i z ruky Saula,


text:
Hospodin je mojou skalou a mojím hradom, mojím vysloboditeľom, mojím silným Bohom, mojím bralom, ku ktorému sa utiekam, mojím štítom a rohom môjho spasenia, mojou vysokou pevnosťou.


text:
Vo svojej úzkosti som volal na Hospodina, a úpenlivo som volal o pomoc na svojho Boha. Uslyšal môj hlas zo svojho chrámu, a moje volanie prišlo pred jeho tvár a dostalo sa do jeho uší.


text:
Vtedy sa pohla a zatriasla zem, a od strachu sa chvely základy vrchov a pohybovaly sa, lebo horel hnevom.


text:
Vtedy zahrmel na nebesiach Hospodin, a Najvyšší vydal svoj hlas; dal, aby padal kamenec a žeravé uhlie.


text:
A ukázaly sa riečištia vôd, a odkryly sa základy okruhu sveta od tvojho žehrania, Hospodine, od dychu ducha tvojich nozdier.


text:
Vytrhol ma z moci môjho silného nepriateľa a z moci tých, ktorí ma nenávideli, pretože boli mocnejší ako ja.


text:
A Hospodin mi zaplatil podľa mojej spravedlivosti, podľa čistoty mojich rúk, ktorá je pred jeho očima.


text:
Cesta silného Boha je bezúhonná. Reč Hospodinova je čistá, dokázaná sťa zlato v ohni. On je štítom všetkým, ktorí sa utiekajú k nemu.


text:
A dávaš mi štít, svoje spasenie, a podopieraš ma svojou pravicou, a tvoja blahosklonnosť ma zveličuje.


text:
Mojich nepriateľov si mi dal, aby som im stúpil na šiju, a tých, ktorí ma nenávideli, aby som vyplienil.


text:
Môj vysloboditeľ, ktorý ma vyslobodzuješ od mojich nepriateľov, áno, povýšil si ma nad tých, ktorí povstávali proti mne; vytrhol si ma z moci ukrutného človeka.


text:
Dáva veliké spasenie svojmu kráľovi a činí milosť svojmu pomazanému, Dávidovi, a jeho semenu, až na veky.


text:
Od jedného konca nebies je jeho východ a na ich druhom konci jeho západ, a nieto ničoho, čo by sa mohlo ukryť pred jeho horúčosťou.


text:
Zákon Hospodinov je dokonalý, občerstvujúci dušu; svedoctvo Hospodinovo verné, ktoré robí prostého múdrym.


text:
Ustanovenia Hospodinove sú priame, obveseľujúce srdce; prikázanie Hospodinovo je čisté, osvecujúce oči.


text:
Bázeň Hospodinova je čistá a stojí na veky; súdy Hospodinove sú pravda, a všetky, koľko ich je, sú spravedlivé.


text:
Žiadúcnejšie sú nad zlato a nad množstvo rýdzeho zlata; sladšie sú ako med, a ako med, tečúci z plástov.


text:
Aj od spupných zdrž svojho služobníka, aby nepanovaly nado mnou; vtedy budem dokonalý a očistený od veľkého previnenia.


text:
Nech sú príjemné slová mojich úst a to, čo myslí moje srdce, pred tebou, Hospodine, moja skalo a môj vykupiteľu!


text:
Nech plesáme v tvojom spasení, a v mene svojho Boha vztýčime prápor. Nech naplní Hospodin všetky tvoje prosby!


text:
Teraz viem, že Hospodin zachraňuje svojho pomazaného, ozve sa mu z nebies svojej svätosti; v hrdinskej sile sa mu ozve spasenie jeho pravice.


text:
Lebo mu prichádzaš vústrety s požehnaniami dobrého; položil si na jeho hlavu korunu z rýdzeho zlata.


text:
Učiníš ich, že budú jako horiaca pec, keď prijde čas tvojej tvári, obrátiť sa proti nim. Hospodin ich pohltí vo svojom hneve, a žrať ich bude oheň.


text:
lebo predesiac ich učiníš to, aby obrátili chrbát, pretože strely na svojich tetivách namieriš do ich tvári.


text:
a hovoria: Uvalil svoju vec na Hospodina; nech ho vyslobodí; nech ho vytrhne, lebo veď má v ňom záľubu!


text:
No, isteže si ty ten, ktorý ma vytiahol zo života matky, ten, ktorý spôsobil to, aby som mal nádej, keď som bol ešte len na prsiach svojej matky.


text:
Som rozliaty jako voda; rozstúpily sa všetky moje kosti. Moje srdce je ako vosk; taje v mojich vnútornostiach.


text:
Moja sila je vyschlá jako črep, a môj jazyk je prilepený na moje ďasná, a ešte ma položíš do prachu smrti.


text:
Vy, ktorí sa bojíte Hospodina, chváľte ho! Všetko semä Jakobovo, oslavujte ho! A bojte sa ho, všetko semä Izraelovo!


text:
Lebo neopovrhuje utrápeným a neoškliví si jeho trápenia ani neskrýva pred ním svojej tvári, ale keď pokorne volá k nemu, počuje.


text:
Pokorní budú jesť a nasýtia sa, a tí, ktorí hľadajú Hospodina, budú ho chváliť. Nech žije vaše srdce až naveky!


text:
Rozpamätajú sa a navrátia sa k Hospodinovi všetky končiny zeme. A všetky čeľade národov sa budú klaňať pred tebou.


text:
Jesť a klaňať sa budú všetci tuční zeme; pred ním sa sklonia všetci, ktorí sostupujú do prachu, a nikto z nich nezachová svojej duše živej.


text:
Aj keby som išiel dolinou tône smrti, nebudem sa báť zlého, lebo ty si so mnou; tvoj prút a tvoja palica ma potešujú.


text:
Pripravuješ predo mnou stôl pred mojimi protivníkmi; olejom mažeš bohate moju hlavu; môj pohár preteká.


text:
Áno, len dobré a milosť ma budú sledovať po všetky dni môjho života, a budem bývať v dome Hospodinovom dlhé časy.


text:
Ten, kto je nevinných rúk a čistého srdca, kto nepovzniesol svojej duše k márnosti a neprisahal falošne.


text:
To je pokolenie tých, ktorí sa pýtajú po ňom, pokolenie hľadajúcich tvoju tvár, Bože Jakobov. Sélah.


text:
Beth. Môj Bože, na teba sa nadejem. Nech nie som zahanbený! Nech neplesajú moji nepriatelia nado mnou!


text:
Gimel. A tak sa ani nebude hanbiť nikto z tých, ktorí očakávajú na teba; hanbiť sa budú tí, ktorí neverne robia bez príčiny.


text:
Hé. Daj, aby som chodil v tvojej pravde, Vav. a vyuč ma; lebo ty si Bôh môjho spasenia; na teba očakávam každý deň.


text:
Cheth. Neráč pamätať na hriechy mojej mladosti a na moje prestúpenia! Pamätaj ty na mňa podľa svojej milosti, pre svoju dobrotu, ó, Hospodine!


text:
Kaf. Všetky stezky Hospodinove sú milosťou a pravdou tým, ktorí ostríhajú jeho smluvu a jeho svedoctvá.


text:
Samech. Tajomstvo Hospodinovo je známe tým, ktorí sa ho boja, a jeho smluva je nato, aby im ju dal vedieť.


text:
Žalm Dávidov. Súď ma, Hospodine, lebo ja chodím vo svojej bezúhonnosti a nadejem sa na Hospodina; nepohnem sa.


text:
Žalm Dávidov. Hospodin je mojím svetlom a mojím spasením - koho sa budem báť?! Hospodin je pevnosťou môjho života - koho sa budem strachovať?!


text:
Keď urobili zlostníci útok na mňa, aby žrali moje telo, moji protivníci a moji nepriatelia, oni klesli a padli.


text:
Keby sa vojsko táborom rozložilo proti mne, nebude sa báť moje srdce; keby povstala proti mne vojna, i v tom sa ja nadejem.


text:
Jedno si žiadam od Hospodina, iba to budem hľadať: aby som mohol bývať v dome Hospodinovom po všetky dni svojho života, aby som hľadel na krásu Hospodinovu a zpytoval v jeho chráme;


text:
A tak teraz sa povýši moja hlava nad mojich nepriateľov okolo mňa, a budem, áno, budem obetovať v jeho stáne obeti radostného pokrikovania, budem spievať, a spievať budem Hospodinovi žalmy.


text:
Neskrývaj svojej tvári predo mnou; nezapuď v hneve svojho služobníka, veď si bol mojou pomocou; neodmietni ma ani ma neopusti, Bože môjho spasenia!


text:
Nevydaj ma do ľubovôle mojich protivníkov; lebo povstali falošní svedkovia proti mne i ten, kto srší ukrutnosťou.


text:
Žalm Dávidov. Na teba, Hospodine, volám moja skalo! Nemlč, odvrátený odo mňa, aby sa nestalo, že by si sa mi neozval, a ja by som bol podobný tým, ktorí sostupujú do jamy.


text:
Počuj hlas mojich pokorných prosieb, keď volám k tebe o pomoc, keď pozdvihujem svoje ruky k najsvätejšej svätyni tvojej svätosti.


text:
Nezachváť ma a neodvleč s bezbožnými a s tými, ktorí robia neprávosť, ktorí hovoria o pokoji so svojimi blížnymi, kým je v ich srdci zlo.


text:
Daj im podľa ich skutku a podľa nešľachetnosti ich činov; daj im podľa diela ich rúk; zaplať im to, čo zaslúžili.


text:
Lebo im nezáleží na tom, aby rozumeli skutkom Hospodinovým a dielu jeho rúk. Rozborí ich a nevybuduje.


text:
Hospodin je mojou silou a mojím štítom; na neho sa nadeje moje srdce, a preto mi bude spomožené, moje srdce bude plesať, a budem ho oslavovať svojou piesňou.


text:
Hlas Hospodinov to činí, aby v bolestiach sa svíjajúc rodily jelenice, a obnažuje lesy. Ale v jeho chráme všetko, čo mu patrí, hovorí o jeho sláve.


text:
Vyvyšovať ťa budem, Hospodine, že si ma vytiahol z hlbín a nedal si mojim nepriateľom, aby sa radovali nado mnou.


text:
Hospodine, vyviedol si moju dušu z ríše smrti, oživil si ma a vychvátil zpomedzi tých, ktorí sostupujú do jamy.


text:
Lebo na chvíľu trvá vo svojom hneve, dať život má vo svojej záľube. Večer ponocuje plač, a ráno už má plesanie.


text:
Hospodine, vo svojej ľúbosti si postavil môjmu vrchu silu; keď si ukryl svoju tvár, bol som predesený.


text:
Aký zisk budeš mať z mojej krvi a z toho, keď sostúpim do jamy? Či ťa bude oslavovať prach? Či bude zvestovať tvoju pravdu?


text:
Obrátil si mi môj zármutok v plesanie. Rozviazal si mi a dal složiť moje smútočné vrece a opásal si ma radosťou,


text:
K tebe, Hospodine, sa utiekam, nedaj, aby som sa musel hanbiť, na veky! Vysloboď ma vo svojej spravedlivosti!


text:
Nakloň ku mne svoje ucho! Rýchle ma vytrhni a buď mi pevnou skalou a ohradeným domom, aby si ma zachránil.


text:
Veseliť a radovať sa budem v tvojej milosti, pretože si videl moje trápenie; znal si v súžení moju dušu


text:
Zmiluj sa nado mnou, Hospodine, lebo mi je úzko; moje oko zomdlelo od trápenia, moja duša i celé moje telo.


text:
Lebo môj život hynie v žalosti, a moje roky unikajú vo vzdychaní; moja sila klesá pre moju neprávosť, a moje kosti práhnu.


text:
Pre všetkých a tak mnohých svojich protivníkov som potupou, a svojmu súsedovi zvlášte, a postrachom svojim známym; tí, ktorí ma vonku vídavajú, utekajú predo mnou.


text:
Lebo som počul vravu mnohých, strach ho vraj obňal zo všetkých strán, keď sa spolu radili proti mne a snovali plány vziať moju dušu.


text:
V tvojej ruke sú moje časy. Vytrhni ma z ruky mojich nepriateľov a z moci tých, ktorí ma prenasledujú.


text:
Hospodine, nedopusť, aby som sa musel hanbiť, lebo volám na teba. Nech sa hanbia bezbožníci, nech umĺknu, vrhnutí do pekla.


text:
Jaké veľké a mnohé je tvoje dobré, ktoré si ukryl pre tých, ktorí sa ťa boja, to, čo si učinil pre tých, ktorí sa utiekajú k tebe, pred synmi človeka!


text:
Skryješ ich v skrýši svojej tvári pred mätežou človeka; ukryješ ich vo svojom stáne pred svárom jazykov.


text:
Ale ja som bol povedal vo svojom predesení: Odrezaný som zpred tvojich očí. Avšak ty si počul hlas mojich pokorných prosieb, keď som volal na teba o pomoc.


text:
Milujte Hospodina, všetci jeho svätí, lebo Hospodin ostríha verných a hojne odpláca tomu, ktorý robí pýchu.


text:
Žalm Dávidov, vyučujúci. Blahoslavený je ten, komu je odpustené prestúpenie, ktorého hriech je prikrytý!


text:
Lebo dňom i nocou ťažela na mne tvoja ruka, a preto sa moja životná šťava obrátila na letné sucho. Sélah.


text:
Preto som povedal: Vyznám ti svoj hriech. A svojej neprávosti som nezakryl. Riekol som: Vyznám Hospodinovi svoje prestúpenia. A ty si odpustil neprávosť môjho hriechu. Sélah.


text:
Preto sa ti bude modliť každý svätý v príhodnom čase. Len k tomu sa nedostanú a nedotknú sa ho veľké vody v čas povodne.


text:
Hospodin riekol: Dám ti rozum a vyučím ťa ceste, po ktorej pojdeš; dám radu obrátiac na teba svoje oko.


text:
Nebuďte jako kôň a mul, ktoré nemajú rozumu, a ktoré musíš skrotiť zubadlom a úzdou, ich ozdobou, aby ti neublížily.


text:
Radujte sa v Hospodinovi a plesajte, spravedliví; pokrikujte radostne všetci, ktorí ste priameho srdca!


text:
Zajin. A povedia: Tento biedny volal, a Hospodin počul a vyslobodil ho zo všetkých jeho úzkostí a zachránil.


text:
Kaf. Mladí ľvi biedia a hladujú; ale tí, ktorí hľadajú Hospodina, nebudú mať nedostatku ničoho dobrého.


text:
Dávidov Pravoť sa, Hospodine, s tými, ktorí sa so mnou pravotia! Bojuj s tými, ktorí so mnou bojujú!


text:
Vezmi kopiju a zastaň do cesty oproti tým, ktorí ma honia! Povedz mojej duši: Ja som tvoje spasenie.


text:
Nech sa hanbia a pýria tí, ktorí hľadajú moju dušu. Nech uhnú zpät a rumenejú studom tí, ktorí myslia na moje zlé!


text:
Nech prijde na neho pohroma, tak čo nezvie, a jeho sieť, ktorú ukryl, nech lapí jeho samého; v pohrome nech padne do nej.


text:
Všetky moje kosti povedia: Hospodine, kto je tebe podobný, ktorý vytrhuješ biedneho z ruky toho, ktorý je silnejší od neho, biedneho a chudobného z moci toho, ktorý ho zdiera?!


text:
kým som sa ja, keď oni boli nemocní, odieval drsným rúchom smútočným; trápil som svoju dušu pôstom a modlieval som sa v sebe za nich.


text:
Choval som sa naproti nemu, jako keby mi bol býval priateľom, ako čo by mi bol býval bratom, žialil som ako nad matkou; chodil som smutný, zronený!


text:
A keď som ja klesol, oni sa radujú a shromažďujú sa, shromažďujú sa proti mne najmizernejší, tak, čo ja neviem, utŕhajú mi a nemlčia.


text:
Pane, dokedy sa budeš dívať na to? Navráť moju dušu vytrhnúc ju od ich všelijakej zkazy, od mladých ľvov moju jedinú.


text:
Nech sa neradujú nado mnou moji lživí nepriatelia; nech nežmurkajú okom tí, ktorí ma nenávidia bez príčiny.


text:
Nech sa hanbia a rumenejú všetci dovedna, ktorí sa radujú môjmu zlému; nech oblečú hanbu a stud, ktorí sa povyšujú nado mňa.


text:
Nech hlasite plesajú a radujú sa tí, ktorí majú záľubu v mojej spravedlivosti, a nech vždycky hovoria: Veľký je Hospodin, ktorý má záľubu v pokoji svojho služobníka.


text:
Nepravá reč bezbožníka ma usvedčuje hlboko v mojom srdci o tom, že niet bázne Božej pred jeho očima.


text:
O márnosti rozmýšľa na svojom ležisku; stavia sa na cestu, ktorá nie je dobrá; nezavrhuje toho, čo je zlé.


text:
Tvoja spravedlivosť stojí pevne jako vrchy silného Boha; tvoje súdy sú jako veľká hlbina; zachrániš človeka i hovädo, ó, Hospodine!


text:
Mlč Hospodinovi a čakaj na neho! Nehnevaj sa na toho, ktorému sa darí jeho cesta, na človeka, ktorý robí falošne.


text:
Bezbožníci vytasili meč a napäli svoje lučište, aby porazili biedneho a chudobného, aby pobili tých, ktorí idú priamou cestou.


text:
Ale bezbožníci istotne zahynú, a nepriatelia Hospodinovi sa pominú jako prelesť lúk, pominú sa jako dym.


text:
Mladý som bol aj som sa zostarel, ale som nevidel spravedlivého opusteného ani jeho semena žobrať chleba.


text:
Lebo Hospodin miluje súd a neopustí svojich svätých; sú strážení na veky; ale semeno bezbožníkov bude vyťaté.


text:
Očakávaj na Hospodina a ostríhaj jeho cestu, a povýši ťa, aby si dedične zaujal zem, z ktorej že bezbožníci budú vyťatí, uvidíš.


text:
Videl som ukrutného bezbožníka ohromnej sily, rozvetveného jako samorastlý strom zelený v domácej zemi.


text:
a Hospodin im pomôže a vyslobodí ich, vyslobodí ich od bezbožníkov a zachráni ich, lebo sa utiekajú k nemu.


text:
Lebo moje neprávosti sahajú nad moju hlavu; sú jako ťažké bremeno, ťažšie sú než to, čo ja môžem uniesť.


text:
Tí, ktorí ma ináče milujú, a moji priatelia, ustupujú pred úderom, ktorý ma stihol, a moji blížni stoja zďaleka.


text:
Tí, ktorí hľadajú moju dušu, kladú mi smečky, a tí, ktorí sa snažia o moje zlé, hovoria o zkaze a celý deň myslia na všelijakú lesť.


text:
Lebo som povedal: Aby sa mi neradovali! Keby sa zaklátila moja noha, na veľko by roztvorili svoje ústa proti mne.


text:
Povedal som: Budem pozorovať na svoje cesty, aby som nezhrešil svojím jazykom; budem strážiť svoje ústa, aby maly úzdu, dokiaľ bude predo mnou bezbožný.


text:
Moje srdce sa rozpálilo v mojom vnútri, a keď som rozmýšľal, zanietil sa vo mne oheň; vravel som svojím jazykom


text:
a riekol som: Daj mi znať, ó, Hospodine, môj koniec, a jaký je výmer mojich dní, aby som vedel, ako rýchle sa pominiem.


text:
A hľa, dal si mi dní na šír niekoľko dlaní, a môj vek je pred tebou jako nič. Áno, všetko je márnosť, i každý človek, čo i jako pevne stojí. Sélah.


text:
Áno, človek ide ta jako tôňa; púha márnosť je, za čo sa nepokojí; hromadí, a nevie, kto to všetko poberie.


text:
Keď kárajúc pre neprávosť tresceš človeka, rozpadáva sa jeho pôvab ako moľovina. Áno, vskutku je márnosťou každý človek. Sélah.


text:
Počuj moju modlitbu, Hospodine; nakloň ucho k môjmu volaniu o pomoc! Nemlč na moje slzy! Lebo som cudzincom u teba; som pohostínom, ako boli aj všetci moji otcovia.


text:
Vytiahol ma z hučiacej jamy, z bahnivého blata, a postavil moje nohy na skalu a stavia pevne moje kroky.


text:
A dal do mojich úst novú pieseň, chválu našemu Bohu. Mnohí to uvidia a budú sa báť a nadejať sa budú na Hospodina.


text:
Blahoslavený muž, ktorý položil Hospodina za svoju nádej a neobracia sa k pyšným a k tým, ktorí chodia za lžou.


text:
Mnohé a veľké sú tvoje divy, ktoré si ty učinil, Hospodine, môj Bože, a tvoje myšlienky, vzťahujúce sa na nás! Nikto sa nemôže tebe prirovnať! Povedal som: Budem to oznamovať a hovoriť o tom. Ale je toho taká sila, že sa to nedá vyrozprávať.


text:
Bitnej obeti a posvätného daru oltárneho si nechcel; uši si mi otvoril. Zápalnej obeti a obeti za hriech si nežiadal.


text:
Zvestoval som spravedlivosť vo veľkom shromaždení; hľa, nezdŕžal som svojich rtov, Hospodine, ty vieš.


text:
Neukryl som tvojej spravedlivosti vo svojom srdci; povedal som o tvojej vernosti a o tvojom spasení. Nezatajil som veľkému shromaždeniu tvojej milosti a tvojej pravdy.


text:
A ty, Hospodine, nezadržíš svojej ľútosti odo mňa; tvoja milosť a tvoja pravda nech ma stále ostríhajú!


text:
Lebo sa so všetkých strán shrnulo na mňa toľko zlého, že tomu nieto počtu. Dostihly ma moje neprávosti, takže nemôžem vidieť. Je ich viac ako vlasov na mojej hlave, a moje srdce ma opustilo.


text:
Nech sa hanbia a rumenejú všetci dovedna, ktorí hľadajú moju dušu, aby ju zahladili! Nech uhnú zpät a stydia sa, ktorí chcú moje zlé.


text:
Nech sa veselia a radujú v tebe všetci, ktorí ťa hľadajú a nech hovoria povždy: Veľký je Hospodin! všetci tí, ktorí milujú tvoje spasenie!


text:
A ja, keď aj som biedny a chudobný, ale Pán pečuje o mňa. Mojou pomocou a mojím vysloboditeľom si ty, môj Bože. Neodkladaj!


text:
Hospodin ho bude strážiť a zachová ho pri živote; bude blažený na zemi, a nevydáš ho, Pane, do vôle jeho nepriateľov.


text:
Hospodin ho posilní, keď bude neduživieť na posteli. Premeníš, Bože, celé jeho ležište v jeho nemoci.


text:
A keď aj prijde niektorý vidieť, hovorí márnosť; jeho srdce si sberá neprávosť; vyjde von, hovorí ju.


text:
Ba ešte aj človek, s ktorým som žil v priateľstve a v pokoji, na ktorého som sa nadejal, ktorý jedol môj chlieb, pozdvihol pätu proti mne.


text:
Moja duša žízni túžbou po Bohu, po živom Bohu, a hovorí: Kedy už prijdem a ukážem sa pred tvárou Božou!


text:
Lebo ta prišlo, že mi je moja slza chlebom vodne i vnoci, keď mi hovoria každý deň: Kdeže je tvoj Bôh?


text:
Keď sa rozpomínam na to, vylievam v sebe svoju dušu, že som chodieval so zástupom a vodieval som ich až do domu Božieho s hlasom spevu a chvály, slávnostné množstvo.


text:
Prečo si smutná, moja duša, a prečo sa nepokojíš vo mne? Čakaj na Boha lebo ho ešte budem chváliť, rôzne spasenie jeho tvári.


text:
Môj Bože, moja duša smúti vo mne; preto sa rozpomínam na teba zo zeme Jordána, zo zeme výšin Hermona a od vrchu Mic'ára.


text:
Priepasť priepasti sa ozýva na zvuk tvojich trubíc, plných riavy. Všetok tvoj príboj a všetky tvoje vlny sa valia prezo mňa.


text:
Avšak vodne prikáže Hospodin svojej milosti, a vnoci bude jeho pieseň u mňa, a modlitba sa bude vznášať k silnému Bohu môjho života.


text:
Poviem silnému Bohu, svojej skale: Prečo si zabudol na mňa? Prečo musím chodiť smutný pre útisk nepriateľa?


text:
Je to, jako čo by mi lámal kosti, keď sa mi rúhajú moji protivníci, keď mi hovoria deň ako deň: Kde je tvoj Bôh?


text:
Prečo si smutná, moja duša, a prečo sa nepokojíš vo mne? Čakaj na Boha, lebo ho ešte budem chváliť, rôzne spasenie svojej tvári a svojho Boha.


text:
Súď ma, ó, Bože, a rozrieš moju pru! Vysloboď ma od nemilosrdného národa, od človeka, ľstivého a nepravého!


text:
Sošli svoje svetlo a svoju pravdu, to nech ma vedie a dovedie na vrch tvojej svätosti a do tvojich príbytkov,


text:
aby som pristúpil k oltáru Božiemu, k silnému Bohu radosti, môjho plesania, a budem ťa chváliť na harfe, ó, Bože, môj Bože!


text:
Bože, svojimi ušami sme slýchali, naši otcovia nám rozprávali. Dielo si vykonal za ich dní, za dávnych dní.


text:
Lebo neopanovali dedične zeme svojím mečom, ani im nepomohlo ich rameno, ale tvoja pravica a tvoje rameno a svetlo tvojej tvári, pretože si ich ľúbil.


text:
Učinil si to, aby sme boli svojim súsedom za potupu, za posmech a za útržku tým, ktorí bývajú vôkol nás.


text:
Učinil si nás porekadlom medzi pohanmi a spôsobil si to, aby medzi národami krútili hlavou nad nami.


text:
Moje srdce vynáša dobré slovo. Ja hovorím: Moje básnické diela patria kráľovi. Môj jazyk je ako pero hbitého pisára.


text:
Si krásnejší nad všetkých synov človeka. Ľúbeznosť je rozliata na tvojich rtoch, preto ťa požehnal Bôh na veky.


text:
Čo do tvojej nádhery: jazdi zdarne na slove pravdy a pokory spravedlivosti; to ťa vyučí, zázračným skutkom tvoju pravicu.


text:
Miloval si spravedlivosť a nenávidel si bezbožnosti: preto ťa pomazal, Bože, tvoj Bôh olejom veselosti nad tvojich druhov.


text:
A všetko tvoje rúcho je samá myrra, áloe a kassia. Z palácov zo slonovej kosti ťa obveseľujú ľúbezné zvuky strún.


text:
Dcéry kráľov sú medzi tvojimi vzácnymi ženami. Kráľovská manželka ti stojí po tvojej pravici v rýdzom zlate z Ofíra.


text:
Preto sa nebudeme báť, ani keby zem uhla so svojho miesta, a keby sa hneď aj vrchy pohybovaly a rútily sa doprostred mora.


text:
a hovorí: Prestaňte a vedzte, že ja som Bôh a budem vyvýšený medzi národami, budem vyvýšený na zemi.


text:
Kniežatá národov sa shromaždia, ľud Boha Abrahámovho, pretože Bohu patria štíty zeme; bude náramne vyvýšený.


text:
Jako sme počuli, tak sme videli v meste Hospodina Zástupov, v meste svojeho Boha. Bôh ho postavil tak, aby stálo až na veky. Sélah.


text:
Jaké je tvoje meno, Bože taká je i tvoja chvála až do končín zeme. Tvoja pravica je plná spravedlivosti.


text:
Myslia si, že ich domy budú trvať na veky, ich príbytky z pokolenia na pokolenie; nazývajú zeme po svojich menách.


text:
Ako ovce budú složení v hrobe; smrť ich spasie, a ráno budú priami panovať nad nimi. A ich obraz? Je na to, aby sa rozpadol v hrobe jako vetché rúcho preč zo svojho vznešeného obydlia.


text:
Žalm Azafov. Silný Bôh bohov, Hospodin prehovoril a zavolal na zem od východu slnka až po jeho západ.


text:
Počuj, môj ľude, a budem hovoriť; pozoruj, Izraelu, a budem svedčiť proti tebe: Bohom, tvojím Bohom som ja!


text:
Ale bezbožníkovi hovorí Bôh: Čo tebe do toho, že rozprávaš moje ustanovenia a berieš moju smluvu do svojich úst,


text:
To si robil, a mlčal som. Domnieval si sa, že áno, i ja budem tebe podobný! Trestať ťa budem a predostriem ti to pred oči!


text:
A tak tedy rozumejte tomu, vy, ktorí zabúdate na Boha, aby som nejako neuchvatnul, a nebolo by toho, kto by vytrhol!


text:
Zmiluj sa nado mnou, ó, Bože, podľa svojej milosti! Podľa množstva svojho milosrdenstva zahľaď moje prestúpenia.


text:
Tebe samému som zhrešil a učinil som to, čo je zlé v tvojich očiach, aby si bol spravedlivý, keď hovoríš, a čistý, keď súdiš.


text:
Vytrhni ma z hriechov krví, ó, Bože, Bože môjho spasenia, a môj jazyk bude s plesaním ospevovať tvoju spravedlivosť.


text:
Vtedy sa ti budú ľúbiť obeti spravedlivosti, zápal a celková obeť; vtedy budú obetovať juncov na tvojom oltári.


text:
A preto ťa i silný Bôh porazí na večnosť; pochytí ťa, čo sa nenazdáš, a vytrhne ťa zo stánu a vykorení ťa zo zeme živých. Sélah.


text:
Hľa, to je ten človek, ktorý neučinil Boha svojou pevnosťou, ale sa nadejal na svoje veľké bohatstvo a zmocňoval sa vo svojej zkaze.


text:
Velesláviť ťa budem, ó, Pane, na veky, že si to učinil, a budem očakávať na tvoje meno, lebo je dobré pred tvojimi svätými.


text:
Blázon hovorí vo svojom srdci: Neni Boha. Zkazení sú a páchajú ohavnú neprávosť. Neni toho, kto by robil dobré.


text:
Bôh pozorujúc hľadel z nebies na synov človeka, aby videl, či je niekto rozumný medzi nimi, hľadajúci Boha.


text:
Tam sa raz budú náramne desiť, kde nie je sa čoho desiť, pretože Bôh rozmece kosti tých, ktorí ťa obľahli táborom. Zahanbíš ich, lebo ich Bôh zavrhol.


text:
Bárs by bolo dané spasenie Izraelovi so Siona! Keď navráti Bôh zajatých svojho ľudu, plesať bude Jakob, bude sa radovať Izrael.


text:
lebo cudzinci povstali proti mne, a ukrutníci hľadajú moju dušu; nepredstavili si Boha pred seba. Sélah.


text:
pre krik nepriateľa, pre útlak bezbožníka, pretože ma zahrnujú neprávosťou a vo vzteku útočia na mňa.


text:
A povedal som: Ó, keby som mal krýdla jako holubica! Zaletel by som ďaleko a býval by som na pokoji.


text:
Lebo ma nepotupuje nejaký nepriateľ, lebo to by som zniesol, ani sa nepozdvihol proti mne niektorý môj nenávistník, lebo by som sa bol skryl pred ním,


text:
Nech uderí na nich smrť, čo sa nenazdajú, aby živí sostúpili do pekla, pretože je všelijaká nešľachetnosť v ich príbytku, v ich srdci.


text:
Vykúpi moju dušu, aby bola v pokoji, a zachráni ju pred útokom, namiereným proti mne, lebo vo väčšine sú so mnou.


text:
Počuje silný Bôh a poníži ich, ten, ktorý tróni od pradávna, sélah, pretože niet u nich zmeny, a neboja sa Boha.


text:
Hladká bola smotana jeho úst, a jeho srdce bolo hotové k útoku; slová boly jemnejšie nad olej, a v skutku boly jako vytasené meče.


text:
Uvrhni na Hospodina svoje bremä, a on ťa bude opatrovať. Nedopustí na veky, aby sa pohnul spravedlivý.


text:
Ale ty, Bože, spôsobíš to, aby sostúpili do jamy zkazy, krvaví ľudia a ľstiví, ktorí nedožijú polovice svojich dní; ale ja sa budem nadejať na teba.


text:
Náčelníkovi speváckeho sboru na nápev: Nemá holubica ďalekých krajov. Zlatý žalm Dávidov, keď ho boli jali Filištíni v Gáte.


text:
Zmiluj sa nado mnou, ó, Bože, lebo človek dychtí po mne, aby ma pohltil, bojujúci tlačí ma každý deň.


text:
Moji čihajúci protivníci dychtia každého dňa, aby ma pohltili, lebo je mnoho tých, ktorí bojujú proti mne, ty, vysoký Bože!


text:
Ty si počítal, koľko ráz som sa musel potulovať na úteku. Sober moje slzy do svojej nádoby; lebo či azda nie sú zapísané v tvojej knihe?


text:
lebo si vytrhol moju dušu zo smrti. A či si nezachránil mojich nôh od poklesnutia nato, aby som chodil pred Bohom vo svetle života?!


text:
Náčelníkovi speváckeho sboru na nápev: Nezahub! Zlatý žalm Dávidov. Z času, keď utekal pred Saulom a bol sa skryl v jaskyni.


text:
Zmiluj sa nado mnou, ó, Bože, zmiluj sa nado mnou, lebo sa k tebe utieka moja duša, a nech sa utečiem do tône tvojich krýdel dokiaľ neprejde zkaza.


text:
Pošle z nebies a zachráni ma, potupí toho, ktorý dychtí, aby ma pohltil. Sélah. Bôh pošle svoju milosť a svoju pravdu.


text:
Moja duša je medzi ľvami; líham medzi soptiacimi oheň, medzi synmi človeka, ktorých zuby sú jako kopija a jako strelné šípy a ich jazyk je ako ostrý meč.


text:
Boli pripravili mojim krokom sieť; zohnuli moju dušu; vykopali predo mnou jamu; ale sami padli do nej. Sélah.


text:
Bezbožníci sa uchýlili na cestu neprávosti hneď od života matky; blúdia hneď od narodenia tí, ktorí hovoria lož.


text:
Nech sa rozlejú ako voda, ktorá sa rozplýva a mizne. A keby niekto z nich natiahol lučište a naložil svoje šípy, nech sú, jako čo by boly porezané!


text:
Prv ako pocítia vaše hrnce horiaci bodliak, nech ho, už či surového a či horúceho, zachváti víchrica!


text:
a nech povie človek, že áno, má spravedlivý z toho užitok, že robí spravedlivo, a že áno, sú Bohovia, ktorí súdia už tu na zemi.


text:
Náčelníkovi speváckeho sboru na nápev: Nezahub! Zlatý žalm Dávidov. Z času, keď bol Saul poslal svojich sluhov, ktorí striehli dom, aby ho zabili.


text:
Lebo hľa, úkladia mojej duši; rotia sa proti mne mocní bez toho, že by som sa bol dopustil viny alebo hriechu, ó, Hospodine!


text:
Bez toho, že by som bol vykonal nejakú neprávosť, behajú a chystajú sa. Prebuď sa, vyjdi mi vústrety a vidz!


text:
A ty, Hospodine, Bože Zástupov, Bože Izraelov, precítni, aby si navštívil všetky národy! Nezľutuj sa nad niktorým z vierolomníkov, páchajúcich neprávosť. Sélah.


text:
Keď on prevádza svoju moc, ja mám obrátený svoj pozor na teba; lebo ty, Bože, si mojím vysokým hradom.


text:
Nepobi ich, aby nezabudol môj ľud. Spôsob to vo svojej moci, aby sa túlali a poníž ich, ty, náš štítu, náš Pane!


text:
Pre hriech svojich úst, pre slovo svojich rtov nech sú lapení vo svojej pýche a pre kliatbu a pre lož, ktorú rozprávajú.


text:
Učiň koniec vo svojom prchkom hneve, učiň im koniec, tak aby ich nebolo, a aby poznali, že Bôh panuje v Jakobovi, všade až do končín zeme. Sélah.


text:
Ale ja budem ospevovať tvoju silu a hneď za rána budem plesajúc spievať o tvojej milosti, lebo si mi bol vysokým hradom a útočišťom v deň, keď mi bolo úzko.


text:
Keď sa potýkal s Aramom z Mezopotámie a s Aramom z Cóby, a keď sa navrátil Joáb a zbil Edoma v Soľnej doline, dvanásť tisíc mužov.


text:
Náčelníkovi speváckeho sboru na nápev: Neginat, to jest pieseň pri hudobnom nástroji strunovom. Dávidov.


text:
Dokedy budete útočiť na človeka? Pobití budete všetci, koľko vás je. Budete jako nachýlená stena jako navalený múr.


text:
Len o tom sa radia, ako by ho svrhli s jeho výše. Majú radi lož. Svojimi ústy dobrorečia a vo svojom srdci zlorečia. Sélah.


text:
Nadejte sa na neho každého času, ó, ľudia! Vylievajte pred ním svoje srdce. Bôh nám je útočišťom! Sélah.


text:
Púha márnosť sú synovia človeka, lož i synovia mocného muža. Keby ich položil na váhu, boli by všetci dovedna ľahší než márnosť.


text:
Nenadejte sa na útisk a na lúpež a nebuďte márnomyseľní! Keď pribúda majetku, nepridávajte k tomu srdca.


text:
Bože, ty si môj silný Bôh. Hľadám ťa hneď za svitania. Moja duša žízni túžbou po tebe; moje telo práhne po tebe vo vyschlej zemi a zomdlenej bez vody.


text:
Ale kráľ sa bude radovať v Bohu. Chváliť sa ním bude každý, kto prisahá na neho, lebo budú zapchané ústa tým, ktorí hovoria lož.


text:
Upevňujú sa v zlej veci; rozprávajú, že vraj ukryť a nadstaviť osídla a hovoria, že veď kto ich vidí?!


text:
Vyhľadávajú nešľachetnosti. Bude nám koniec, keď bude plán vymyslený. A vnútro človeka a srdce je hlboké!


text:
A spôsobia to, že ich jazyk dopadne na nich na samých tak, že zdesení budú krútiť hlavou všetci, ktorí budú hľadieť na nich.


text:
Spravedlivý sa bude radovať v Hospodinovi a utečie sa k nemu, a chváliť sa ním budú všetci, ktorí sú priameho srdca.


text:
Blahoslavený je ten, koho vyvolíš a komu dáš, aby sa priblížil a býval v tvojich dvoroch. Tam sa nasýtia dobrým tvojho domu, dobrým svätyne tvojho chrámu.


text:
Hroznými vecami nám odpovieš v spravedlivosti, Bože nášho spasenia, nádeja všetkých končín zeme i ďalekého mora,


text:
takže sa musia báť tvojich zázrakov i obyvatelia najďaľších zemí; pôsobíš to, aby plesaly východiská rána a večera.


text:
Navštevuješ zem a štedre ju polievaš; hojne ju obohacuješ. Potok Boží je plný vody. Pripravuješ im zbožie, lebo ju tak spravuješ.


text:
Pažite sa odievajú stádom jakoby rúchom, a doliny sa pokrývajú obilím; pokrikujú radosťou a prespevujú.


text:
Recte Bohu: Jaký hrozný si čo do svojich diel! Pre veľkosť tvojej sily budú sa ti lichotne koriť tvoji nepriatelia.


text:
Celá zem, všetko a všetci sa ti budú klaňať a budú ti spievať žalmy, ospevovať budú tvoje meno. Sélah.


text:
Vo svojej hrdinskej sile panuje na veky; jeho oči pozorujú národy; spurní nech sa nepovyšujú! Sélah.


text:
Bol si vysadil mizerného človeka na našu hlavu; boli sme vošli do ohňa a do vody, a vyviedol si nás do hojnosti.


text:
Zápalné obeti tučných baránkov ti budem obetovať, s kadivom škopcov; pripravím vola s kozlami. Sélah.


text:
Ľudia sa budú radovať a budú plesať, lebo budeš spravedlivo súdiť národy a spravujúc ľudí povedieš ich na zemi. Sélah.


text:
Keď povstane Bôh, hneď sa rozpŕchnu jeho nepriatelia, a budú utekať od jeho tvári tí, ktorí ho nenávidia.


text:
Ako sa rozháňa dym, tak ich rozoženieš; ako sa roztápa vosk od ohňa, tak zahynú bezbožníci od tvári Božej.


text:
Spievajte Bohu! Ospevujte jeho meno! Urovnajte cestu tomu, ktorý sa vznáša na hustých oblakoch. Hospodin je jeho meno, a plesajte pred ním!


text:
Bôh uvádza osamotnelých bývať v dome; vyvádza väzňov do blahobytu, ale spurní budú bývať vo vypráhlej zemi.


text:
Tvoje zástupy sa osadily v ňom, v tvojom dedičstve, ktoré si ty, Bože, pripravil vo svojej dobrotivosti pre chudobného.


text:
Kráľovia veľkých vojsk utekali, hej, utekali, a tá, ktorá cudzieho nežiadajúc opatrovala svoj dom, delila korisť.


text:
Ba isté je, že nebudete ležať v košiaroch, na krýdlach holubice, pokrytej striebrom, ktorej perute sú pozlatené rýdzim zlatom.


text:
Vy, vrcholnaté vrchy, prečo pozeráte tak závistlivo? Prečo pozeráte závistlivo na vrch, ktorého sa zažiadalo Bohu, aby býval na ňom? Áno, Hospodin bude bývať na ňom na veky.


text:
Vystúpil si na výsosť, zajal si zajatie; vzal si dary medzi ľuďmi, áno, i medzi spurnými odbojcami, aby Hospodin, Bôh býval medzi nimi.


text:
No, isté je, že Bôh skrúši hlavu svojich nepriateľov, vlasaté temeno toho, kto chodí vo svojich hriechoch.


text:
Tam nech je Benjamin, najmladší, ktorý panuje nad nimi, kniežatá Júdove, ich hrmotný zástup, kniežatá Zabulona, kniežatá Naftaliho.


text:
Okríkni, zastraš zviera trsti, stádo mocných juncov s telcami národov, ktoré padnúc na zem bude sa koriť s kusami striebra. - Rozptýli národy, ktoré majú záľubu v bojoch.


text:
Hrozný si, Bože, keď vyjdeš zo svojich svätýň, silný Bôh Izraelov! - On dáva národu silu a moc. Nech je požehnaný Bôh!


text:
Hrúžam sa v hlbokom bahne, a nieto na čom zastať. Vošiel som do hlbín vôd, a zalial ma valiaci sa prúd.


text:
Tých, ktorí ma nenávidia bez príčiny, je viac ako vlasov na mojej hlave. Zmocneli tí, ktorí sa usilujú ma zničiť, moji lživí nepriatelia. Čoho som neulúpil, mám potom vrátiť.


text:
Nech sa nehanbia pre mňa tí, ktorí očakávajú na teba, Pane, Hospodine Zástupov; nech sa nestydia mojou vinou tí, ktorí ťa hľadajú, ó, Bože Izraelov!


text:
Ale ja k tebe odosielam svoju modlitbu, Hospodine; nech je to príjemný čas; Bože, pre mnohú svoju milosť ozvi sa mi, pre vernosť svojho spasenia.


text:
Vytrhni ma z blata, aby som sa nepohrúžil! Nech som vytrhnutý od tých, ktorí ma nenávidia, a z hlbokostí vôd.


text:
Nech ma nezaleje valiaci sa prúd vody, nech ma nepohltí hlbina, a nech nezavrie jama nado mnou svojich úst!


text:
Ozvi sa mi, Hospodine, lebo je dobrá tvoja milosť. Podľa množstva svojho milosrdenstva pohliadni na mňa!


text:
Pohanenie skrúšilo moje srdce, a preto som zronený. Keď čakám, že ma niekto poľutuje, nieto nikoho, a keď čakám na tešiteľov, nenachádzam ich.


text:
Pretože Bôh zachráni Sion a vystaví mestá Judska, a budú tam bývať, a ňou, zemou, budú vládnuť dedične.


text:
Nech sa hanbia a rumenejú tí, ktorí hľadajú moju dušu! Nech uhnú zpät a stydia sa tí, ktorí chcú moje zlé.


text:
Nech sa veselia a radujú v tebe všetci, ktorí ťa hľadajú, a tí, ktorí milujú tvoje spasenie, nech vždycky hovoria: Nech je velebený Bôh!


text:
Ale ja som biedny a chudobný; Bože, ponáhľaj sa ku mne! Mojou pomocou a mojím vysloboditeľom si ty! Hospodine, neodkladaj!


text:
Buď mi skalou obydlia, kam by som vždycky vošiel. Rozkázal si zachrániť ma, lebo mojou skalou a mojou pevnosťou si ty.


text:
Na teba sa spolieham od narodenia; ty si ten, ktorý si ma odlúčil od života mojej matky. V tebe je moja chvála neprestajne.


text:
Nech sa hanbia a zhynú, ktorí útočia na moju dušu! Nech sa pokryjú hanbou a studom ako rúchom tí, ktorí hľadajú moje zlé.


text:
A tak až do staroby a do šedín, ó, Bože, ma neopusti, dokiaľ neoznámim svojmu pokoleniu tvojho ramena a každému, ktoré prijde, tvojej hrdinskej sily.


text:
A tvoja spravedlivosť, ó, Bože, sahá až na výsosť. Ktože je rovný tebe, Bože, ktorý činíš také veľké veci?!


text:
Ty, ktorý si nám bol dal vidieť mnohé a veľké súženia a zlé veci, zase nás oživíš a zase nás vyvedieš z priepastí zeme.


text:
A ja ťa tiež budem chváliť na harfe, tvoju pravdu, môj Bože! Budem ti spievať žalmy pri citare, Svätý Izraelov!


text:
I môj jazyk bude každý deň rozprávať o tvojej spravedlivosti, lebo sa budú hanbiť, lebo rumenieť budú tí, ktorí hľadajú moje zlé.


text:
A budú žiť a budú mu dávať zlato zo Šéby, a vždy sa budú modliť za neho. Žehnať ho budú každého dňa.


text:
Bude hojnosť obilia v zemi hore na temeni vrchov; jeho úroda bude šumieť ako Libanon, a ľudia z mesta budú kvitnúť ako bylina zeme.


text:
Jeho meno bude na veky; dokiaľ trvá slnce, bude trvať i jeho meno. Ľudia sa ním budú žehnať; všetky národy ho budú blahoslaviť.


text:
A nech je požehnané meno jeho slávy až na veky! A nech je celá zem naplnená jeho slávou! Ameň, ameň.


text:
Lebo hľa, všetci tí, ktorí sa vzďaľujú od teba, zahynú! Vytneš každého, kto cudzoloží odchádzaním od teba.


text:
Ale mne je dobre blížiť sa Bohu. Pána Hospodina som učinil svojím útočišťom, aby som, Pane, rozprával všetky tvoje skutky.


text:
Vyučujúci Azafov. Prečo si nás, ó, Bože, zavrhol na večnosť? Prečo je roznietený tvoj hnev na stádo tvojej pastvy?


text:
Rozpamätaj sa na svoje shromaždenie, ktoré si tam dávno kúpil, na prútok svojho dedičstva, ktorý si vykúpil, na vrch Sion, toď, na ktorom bývaš.


text:
Hovoria vo svojom srdci: Vyhubme ich všetkých dovedna! Popálili všetky shromaždištia silného Boha v zemi.


text:
Nevidíme svojich odznakov; už nieto proroka, ani nieto medzi nami toho, kto by vedel, dokedy to bude trvať.


text:
Povstaň, ó, Bože, a rozrieš svoju pravotu! Rozpomeň sa na svoje pohanenie, ktoré sa ti deje od blázna každý deň.


text:
Nezabudni na hlas svojich protivníkov, na hrmot tých, ktorí povstávajú proti tebe, a ktorý vystupuje neprestajne.


text:
Keď sa rozplýva zem a hrôzou všetci jej obyvatelia, vtedy ja postavím jej stĺpy tak, aby stály. Sélah.


text:
Lebo kalich je v ruke Hospodinovej, a víno sa v ňom pení: je plný miešaného, a bude nelievať z neho, ba ešte i jeho kvasnice vysrkajú a vypijú všetci bezbožníci zeme.


text:
Olúpení sú mužovia udatného srdca; usnuli svojím spánkom, a niktorí mužovia silní nenašli svojich rúk.


text:
Sľubujte Hospodinovi, svojmu Bohu, sľuby a plňte ich, všetci, ktorí ste vôkol neho! Nech donášajú Prehroznému dary.


text:
V deň svojho súženia hľadám Pána; vnoci sa vystiera moja ruka po ňom bez ustania; moja duša sa nechce dať potešiť.


text:
Rozpomínať sa budem na skutky Hospodinove. Istotne sa budem rozpomínať na tvoje zázraky, ktoré si činil od dávna.


text:
Zvuk tvojho hromu rachotil na nebeskej okruhline; blesky osvecovaly okruh zeme; nepokojila a triasla sa zem.


text:
Nezatajíme toho pred ich synmi rozprávajúc budúcemu pokoleniu chvály Hospodinove, jeho silu a jeho divy, ktoré činil.


text:
Postavil svedoctvo v Jakobovi a zákon položil v Izraelovi, o ktorých veciach prikázal našim otcom, aby ich oznámili svojim synom,


text:
aby poznali budúce pokolenie, synovia, ktorí sa narodia, aby aj tí povstali a rozprávali to svojim synom,


text:
aby složili svoju nádej v Bohu a nezabudli na skutky silného Boha, ale aby ostríhali jeho prikázania,


text:
a aby neboli jako ich otcovia, pokolenie odpadlícke a spurné, pokolenie, ktoré neupravilo svojho srdca poslúchať Hospodina a ktorého duch nebol verný voči silnému Bohu.


text:
Hľa, uderil skalu, a tiekly vody, a lialy sa potoky. - Či bude môcť dať i chlieb? Či vystanoví svojmu ľudu mäso?


text:
Preto počujúc to Hospodin rozhneval sa, a oheň sa zapálil proti Jakobovi, a tiež i hnev vystúpil proti Izraelovi;


text:
vystúpil hnev Boží proti nim a pobil mnohých zpomedzi ich tučných a vybraných Izraelových zohnul k zemi.


text:
on súc milosrdný odpúšťal ich neprávosti a nezahubil a mnoho ráz odvrátil svoj hnev a nezobudil všetkej svojej prchlivosti.


text:
Vyhnal národy zpred ich tvári a dajúc losovať vymeral im dedičstvo povrazom a dal, aby v ich stánoch bývaly pokolenia Izraelove.


text:
odtiaľ ako chodil za brezými ovcami, a zaviedol ho, aby pásol Jakoba, jeho ľud, a Izraela, jeho dedičstvo.


text:
Žalm Azafov. Bože, pohania vtrhli do tvojho dedičstva; poškvrnili chrám tvojej svätosti. Obrátili Jeruzalem na hromadu rumov.


text:
Nepamätaj nám na neprávosti našich predkov. Nech nás rýchle predídu tvoje milosrdenstvá, lebo sme veľmi zbiedení.


text:
Pomôž nám, Bože nášho spasenia, pre slávu svojho mena a vytrhni nás a prikry naše hriechy pre svoje meno!


text:
Prečo majú hovoriť pohania: Kdeže je ich Bôh?! Nech sa pozná medzi pohanmi, pred našimi očami, pomsta za krv tvojich služobníkov, ktorá bola vyliata.


text:
Nech prijde pred tvoju tvár vzdychanie väzňa! Podľa veľkosti moci svojho ramena učiň to, že by zbudlo zo synov smrti.


text:
Ale my, tvoj ľud a stádo tvojej pastvy, ťa budeme chváliť na veky, z pokolenia na pokolenie budeme rozprávať tvoju chválu.


text:
Pastieru Izraelov, prosíme, nakloň svoje ucho! Ty, ktorý šetrne vodíš Jozefa jako stádo, ktorý tróniš na cherubínoch, zaskvej sa!


text:
Dal to na svedoctvo v Jozefovi, keď bol vyšiel proti Egyptskej zemi, kde som počúval jazyk, ktorého som neznal.


text:
Volal si v súžení, a vytrhnul som ťa; ohlásil som sa ti zo skrýše hromu; zkúšal som ťa pri vodách sváru. Sélah.


text:
Ja som Hospodin, tvoj Bôh, ktorý som ťa vyviedol z Egyptskej zeme. Otvor svoje ústa na široko, a naplním ich.


text:
Nalož s nimi, s ich vodcami jako s Orébom a Zeebom, jako s Zebachom a Calmunnom, so všetkými ich kniežatami,


text:
Práhne, i hynie moja duša túžbou po sieňach Hospodinových. Moje srdce a moje telo plesajú oproti silnému Bohu živému.


text:
Ešte len aj vrabec najde dom a lastovička sebe hniezdo, v ktorom složí svoje mláďatá, tvoje oltáre, Hospodine Zástupov, môj Kráľu a môj Bože!


text:
Lebo lepší je deň v tvojich dvoroch než inde tisíc. Radšej volím sedieť na prahu v dome svojho Boha než bývať v stánoch bezbožnosti.


text:
Lebo Hospodin Bôh je slncom a štítom. Ľúbeznosť a slávu udieľa Hospodin. Neodoprie ničoho dobrého tým, ktorí chodia v úprimnosti.


text:
Chcem počuť, čo hovorí silný Bôh Hospodin. Lebo isteže hovorí pokoj svojmu ľudu a svojim svätým, len aby sa zase nenavracovali k bláznovstvu.


text:
Ostríhaj moju dušu, lebo si mi dal svoju milosť. Zachráň svojho služobníka, ty, môj Bože, toho, ktorý sa nadeje na teba.


text:
Lebo ty, Pane, si dobrotivý a hotový odpustiť a máš mnoho milosti pre všetkých, ktorí volajú na teba.


text:
Vyuč ma, Hospodine, svojej ceste, aby som chodil v tvojej pravde, sústreď moje srdce na bázeň svojho mena.


text:
Ó, Bože, pyšní povstali proti mne, a hajno násilníkov hľadá moju dušu, a nepredstavili si teba pred seba.


text:
Obráť svoju tvár ku mne a zmiluj sa nado mnou! Daj svojmu služobníkovi svoju silu a zachráň syna svojej dievky!


text:
Učiň pri mne znamenie na dobré, čo keď uvidia tí, ktorí ma nenávidia, budú sa hanbiť, že ty, Hospodine, si mi pomohol a potešil si ma.


text:
Budem pripomínať tým, ktorí ma znajú, Rahaba a Babylon, hľa, Filišteu a Týrus s Kúšom. Povedia: Tento sa tam narodil.


text:
Pieseň. Žalm synov Kórachových. Náčelníkovi speváckeho sboru na nápev: Nemoc pokoriť. Vyučujúci Hémana Ezrachitského.


text:
Pohodený som medzi mŕtvych; som ako pobití, ležiaci v hrobe, na ktorých sa už viacej nerozpomenieš, a ktorí sú vyťatí od tvojej ruky.


text:
Na veky budem spievať o rôznej milosti Hospodinovej; od pokolenia do pokolenia budem oznamovať tvoju pravdu svojimi ústami, Pane!


text:
Lebo som povedal: Milosť sa bude budovať na veky. A čo do nebies, na nich upevníš svoju pravdu, jako si povedal:


text:
Lebo kto na nebi môže sa prirovnať Hospodinovi?! Kto je podobný Hospodinovi medzi synmi silných bohov?!


text:
Hospodine, Bože Zástupov! kto je ako ty, mocný Hospode? A čo jako tvoja pravda, ktorá je vôkol teba?


text:
Blahoslavený ľud, ktorý ti vie radostne pokrikovať, Hospodine, tí, ktorí chodia vo svetle tvojej tvári!


text:
Vtedy si hovoril svojim svätým vo videní a riekol si: Položil som pomoc na hrdinského muža; vyvýšil som vybraného z ľudu.


text:
Až do kedy, Hospodine? Či sa len na veky budeš skrývať? Či navždy bude horieť tvoja prchlivosť ako oheň?


text:
Rozpomeň sa na mňa! Lebo veď čože je ľudský vek?! Na ktorú márnosť si stvoril všetkých synov človeka?


text:
Rozpomeň sa, Pane, na potupu svojich služobníkov, ktorú nosím vo svojom lone od všetkých veľkých národov,


text:
Prv ako boly splodené vrchy, a prv ako si roditeľsky sformoval zem a okruh sveta, od veku na vek si ty silný Bôh!


text:
Pôsobíš to, aby sa smrteľný človek biedny navrátil až do prachu, a hovoríš: Navráťte sa, synovia človeka!


text:
Dní našich rokov je v tom sedemdesiat rokov, a keď je niekto silnejšieho prirodzenia, trvá osemdesiat rokov, a to ich najlepšie, na čo býva človek hrdý, je únavná práca a márnosť; lebo sa rýchle pominie, a my ta zaletíme.


text:
Nech je ľúbeznosť Pána, našeho Boha, nad nami, a upevni dielo našich rúk u nás! Prosíme, upevni dielo našich rúk!


text:
Keď aj rastú bezbožníci jako bylina, a kvitnú všetci činitelia neprávosti, je to nato, aby boli vyhladení na večné veky.


text:
Lebo hľa, tvoji nepriatelia, Hospodine, lebo hľa, tvoji nepriatelia zahynú. Rozpŕchnu sa všetci činitelia neprávosti.


text:
A moje oko sa podíva na tých, ktorí ma strežú; moje uši počujú o zlostníkoch, ktorí povstávajú proti mne.


text:
Hospodin kraľuje. Obliekol velebnosť. Hospodin sa obliekol a opásal sa silou. Áno, upevnil aj okruh sveta, aby sa nepohol.


text:
Kto by bol za mňa povstal proti zlostníkom? Kto by sa bol postavil za mňa proti činiteľom neprávosti?


text:
A obráti ich neprávosť na nich samých, ich vlastnou zlosťou ich zahladí; zahladí ich Hospodin, náš Bôh.


text:
Štyridsať rokov som sa nesnádil s tým pokolením a povedal som: Oni sú ľud, ktorý blúdi srdcom. A oni nepoznali mojich ciest,


text:
Povedzte medzi národami: Hospodin kraľuje! Áno, aj okruh sveta bude upevnený tak, aby sa nepohnul. Bude súdiť národy spravedlivo.


text:
pred Hospodinom, lebo ide, lebo ide súdiť zem! Bude súdiť okruh sveta v spravedlivosti a národy vo svojej pravde.


text:
Nech sa hanbia všetci, ktorí slúžia rytine, ktorí sa chlúbia modlami! Klaňajte sa mu, všetci bohovia!


text:
Vy, ktorí milujete Hospodina, majte v nenávisti to, čo je zlé! On ostríha duše svojich svätých; vytrhuje ich z ruky bezbožníkov.


text:
Žalm. Spievajte Hospodinovi novú pieseň, lebo učinil divy. Pomohla mu jeho pravica a rameno jeho svätosti.


text:
Pamätá na svoju milosť a na svoju pravdu, domu Izraelovmu. Všetky končiny zeme uvidia spasenie nášho Boha.


text:
pred Hospodinom, lebo ide súdiť zem; bude súdiť okruh sveta v spravedlivosti a národy podľa spravedlivého práva.


text:
A moc kráľova miluje súd; ty si ustanovil spravedlivé právo; súd a spravedlivosť si ty učinil v Jakobovi.


text:
Mojžiš a Áron sú medzi jeho kňazmi a Samuel medzi tými, ktorí vzývajú jeho meno. Volávali na Hospodina, a on ich vyslýchal.


text:
Hospodine, náš Bože, ty si ich vyslýchal; bol si im odpúšťajúcim Bohom silným, keď si aj pomstil ich výčiny.


text:
Vyvyšujte Hospodina, našeho Boha, a klaňajte sa obrátení k vrchu jeho svätosti, lebo Hospodin, náš Bôh, je svätý.


text:
Rozumne si chcem počínať na ceste dokonalosti. Ó, kedyže prijdeš ku mne? Budem chodiť v bezúhonnosti svojho srdca i vo svojom dome.


text:
Nepostavím si pred svoje oči veci beliála. Nenávidím skutku tých, ktorí sa uchyľujú od Boha; neprichytí sa ma.


text:
Kto tajne škodí svojmu blížnemu jazykom, toho vytnem. Človeka vysokých očí a nadutého srdca nemôžem strpieť.


text:
Moje oči hľadia na verných zeme, aby bývali so mnou. Slúžiť mi bude ten, kto chodí cestou dokonalosti.


text:
Každého rána budem plieniť všetkých nešľachetníkov zeme, aby som z mesta Hospodinovho vyťal všetkých činiteľov neprávosti.


text:
Neskrývaj predo mnou svojej tvári v deň, keď mi je úzko. Nakloň ku mne svoje ucho. V deň, keď volám, rýchle sa mi ozvi.


text:
Ty povstaneš a zľutuješ sa nad Sionom, lebo je čas učiniť mu milosrdenstvo, lebo už prišiel určený čas.


text:
Vravel som: Môj Bože, neber ma preč v polovici mojich dní, veď tvoje roky sú cez pokolenia pokolení.


text:
Ale milosť Hospodinova trvá od vekov až na veky nad tými, ktorí sa ho boja, a jeho spravedlivosť detným deťom,


text:
Dobrorečte Hospodinovi, jeho anjelia, silní hrdinovia, ktorí činíte jeho slovo, hotoví počuť hlas jeho slova.


text:
Dobrorečte Hospodinovi, všetky jeho skutky, na všetkých miestach jeho panstva! Dobroreč, moja duša, Hospodinovi!


text:
Dobroreč, moja duša, Hospodinovi! Hospodine, môj Bože, si veľmi veliký! Obliekol si veličenstvo a nádheru.


text:
ktorý si kleníš na vodách svoje paláce; ktorý si učinil oblaky svojím vozom; ktorý sa vznášaš na krýdlach vetra;


text:
A víno obveseľuje srdce smrteľného človeka, aby sa skvela tvár nad olej, a pokrm posilňuje srdce človeka.


text:
aby som videl dobré veci tvojich vyvolených, aby som sa radoval radosťou tvojho národa a chválil sa tvojím dedičstvom.


text:
Naši otcovia v Egypte neporozumeli tvojim divom a nezmúdreli z nich; nepamätali na tvoju mnohú milosť, ale sa protivili pri mori, v Červenom mori.


text:
Preto povedal, že ich zahladí, čo by aj bol urobil, keby nebol Mojžiš, jeho vyvolený, stal do trhliny pred neho, aby odvrátil jeho rozpálený hnev, aby nezahubil.


text:
A vylievali nevinnú krv, krv svojich synov a svojich dcér, ktoré obetovali kananejským modlám, a zem sa poškvrnila krvou,


text:
Mnoho ráz ich vytrhol, ale oni len predsa popudzovali k hnevu svojou radou a upádali do biedy pre svoju neprávosť.


text:
Zachráň nás, Hospodine, náš Bože, a shromaždi nás z pohanov, aby sme oslavovali tvoje sväté meno a chlúbili sa tvojou chválou.


text:
Hneď vystupujú akoby do neba, hneď zase sostupujú do priepasti; ich duša sa rozplýva v nebezpečenstve.


text:
Nech nemá nikoho, kto by mu preukázal milosť, ani nech nie je toho, kto by sa zmiloval nad jeho sirotami.


text:
pretože nepamätal na to, aby činil milosť, ale prenasledoval človeka, biedneho a chudobného a zbitého srdcom, aby ho zavraždil.


text:
A keďže miloval kliatbu, nech tedy prijde na neho; nemal záľuby v požehnaní, nuž nech sa vzdiali od neho.


text:
A tak oblečie kliatbu jako svoj odev, a vojde do jeho vnútorností jako voda a jako olej do jeho kostí.


text:
To bude odplatou od Hospodina tých, ktorí útočia na mňa, a tých, ktorí hovoria zlé proti mojej duši.


text:
Ale ty, Hospodine, môj Pane, učiň so mnou podľa svojej lásky pre svoje meno; lebo tvoja milosť je dobrá; vytrhni ma!


text:
Dávidov. Žalm. Hospodin riekol môjmu Pánovi: Seď po mojej pravici, dokiaľ nepoložím tvojich nepriateľov za podnožie tvojim nohám.


text:
Tvoj ľud samá ochota v deň tvojej vojennej moci, v ozdobe svätosti, z lona rannej zory; tebe rosa tvoja mlaď.


text:
Počiatok múdrosti je bázeň Hospodinova. Výborný rozum majú všetci, ktorí to robia. Jeho chvála stojí na večnosť.


text:
Uvidí to bezbožník a bude sa zlostiť; bude škrípať zubami a rozplývať sa. Žiadosť bezbožníkov zahynie.


text:
Prosím, ó, Hospodine, lebo ja som tvoj služobník, som tvoj služobník, syn tvojej dievky; rozviazal si moje putá.


text:
I keby kniežatá sadly do rady a shováraly sa proti mne, tvoj služobník i tak bude rozmýšľať o tvojich ustanoveniach.


text:
Budem pozdvihovať svoje ruky k tvojim prikázaniam, ktoré milujem, a budem rozmýšľať o tvojich ustanoveniach.


text:
Nech mi je už tedy, prosím, tvoja milosť na potešenie podľa tvojej reči, ktorú si povedal svojmu služobníkovi.


text:
Pieseň na cestu hore do Jeruzalema. Dávidova. Radujem sa, keď mi hovoria: Poďme do domu Hospodinovho!


text:
kam vystupujú pokolenia, pokolenia Hospodinove na svedoctvo Izraelovi, aby oslavovali meno Hospodinovo.


text:
Hľa, jako oči sluhov na ruku ich pánov, ako oči dievky na ruku jej panej, tak hľadia naše oči na Hospodina, našeho Boha, dokiaľ sa nezmiluje nad nami.


text:
Pieseň na cestu hore do Jeruzalema. Dávidova. Keby s nami nebol býval Hospodin - Nech tak povie Izrael! -,


text:
Pieseň na cestu hore do Jeruzalema. Tí, ktorí sa nadejú na Hospodina, sú jako vrch Sion, ktorý sa nepohne, ale trvá na veky.


text:
Lebo nebude spočívať berla bezbožnosti na údele spravedlivých, aby nevystreli spravedliví svojich rúk po neprávosti.


text:
Ale tých, ktorí sa uchyľujú na svoje krivé cesty, nech ta zavedie Hospodin s činiteľmi neprávosti. - Pokoj na Izraela!


text:
Pieseň na cestu hore do Jeruzalema. Keď viedol Hospodin zpät zajatých Siona, bolo nám to tak, ako keby sa nám bolo snívalo.


text:
Vtedy boly naše ústa naplnené smiechom a náš jazyk plesaním. Vtedy povedali medzi národami: Veliké veci učinil s nimi Hospodin!


text:
Ta ide pomaly a plače ten, kto rozsieva semeno, ale potom istotne prijde s plesaním nesúc svoje snopy.


text:
Pieseň na cestu hore do Jeruzalema Šalamúnova. Ak nebude Hospodin staväť dom, nadarmo sa namáhajú tí, ktorí ho staväjú. Ak nebude Hospodin strážiť mesto, nadarmo bdeje strážca.


text:
Daromné vám je skoro vstávať, neskoro sadať a jesť chlieb bolesti. Bôh i tak dáva svojmu milému sen.


text:
Blahoslavený muž, ktorý nimi naplnil svoj túl. Nezahanbia sa, keď budú hovoriť s nepriateľmi v bráne.


text:
Pieseň na cestu hore do Jeruzalema. Blahoslavený každý, kto sa bojí Hospodina, kto chodí po jeho cestách.


text:
Tvoja žena bude jako plodný vinič vo vnútri tvojho domu, tvoji synovia ako mladistvé olivy vôkol tvojho stola.


text:
A nepovedia tí, ktorí pojdú pomimo: Požehnanie Hospodinovo na vás; dobrorečíme vám v mene Hospodinovom.


text:
Pieseň na cestu hore do Jeruzalema. Dávidova. Hospodine, nepozdvihlo sa moje srdce ani sa nepovýšily moje oči, jako ani nejdem za veľkými vecmi a nemožnými pre mňa.


text:
Ale isteže som upokojoval a tíšil svoju dušu jako odlúčené dieťa pri jeho matke. Jako odlúčené dieťa je u mňa moja duša.


text:
Hospodin prisahal Dávidovi a vravel pravdu, od ktorej sa nevráti: Z plodu tvojho života posadím ti na tvoj trón.


text:
Ak budú tvoji synovia ostríhať moju smluvu a moje svedoctvá, ktorým ich budem učiť, budú aj ich synovia sedieť na tvojom tróne až na veky.


text:
Pieseň na cestu hore do Jeruzalema. Dávidova. Hľa, aké dobré a jaké milé je to, keď bratia prebývajú jednomyseľne spolu!


text:
Je to jako rosa Hermona, ktorá sostupuje na vrchy Siona. Lebo tam prikázal Hospodin požehnaniu, životu až na veky.


text:
Pieseň na cestu hore do Jeruzalema. Hľa, dobrorečte Hospodinovi, všetci služobníci Hospodinovi, ktorí stojíte po nociach v dome Hospodinovom!


text:
ktorý pôsobí to, aby vystupovaly pary od konca zeme, robí dažďu blesky a vyvodí vietor zo svojich pokladov,


text:
lebo tam žiadali od nás tí, ktorí nás boli zajali, slová piesne, a tí, ktorí nás trápili, radosť, keď vraveli: Zaspievajte nám niektorú pieseň sionskú!


text:
Nech sa prilepí môj jazyk na moje ďasno, ak by som sa nerozpomínal na teba, ak nebude Jeruzalem vrcholom mojej radosti.


text:
Pamätaj, Hospodine, synom Edoma na deň Jeruzalema, ktorí hovorili: Rozborte, rozborte v ňom všetko až do základu!


text:
Dcéro Babylona, ty, ktorá máš byť spustošená! Blahoslavený ten, kto ti odplatí to, čo si nám urobila zlého!


text:
Klaňať sa budem, obrátený k chrámu tvojej svätosti, a budem oslavovať tvoje meno pre tvoju milosť a pre tvoju pravdu, lebo si zvelebil nad všetko svoje meno a svoje slovo.


text:
Keby som chodil aj prostred súženia, i tak ma obživíš; na hnev mojich nepriateľov vystrieš svoju ruku, a tvoja pravica ma zachráni.


text:
Oslavovať ťa budem preto, že som hrozne a predivne utvorený. Predivné sú tvoje skutky, a moja duša to zná veľmi dobre.


text:
Niktorá moja kosť nie je ukrytá pred tebou, ktorý som učinený v skrytosti; utkaný som v hlbinách zeme.


text:
Tvoje oči videly môj trup, a do tvojej knihy sú zapísané všetky moje údy jako aj dni, v ktorých boly utvorené, keď ešte nebolo ani jedného z nich.


text:
Či nie je tak, Hospodine, že nenávidím tých, ktorí teba nenávidia? A tí, ktorí povstávajú proti tebe, sa mi ošklivia.


text:
Ostríhaj ma, Hospodine, a zachovaj od rúk bezbožníka! Uchovaj ma od muža ukrutností, od tých, ktorí myslia vyraziť moje kroky.


text:
Človek zlého jazyka nebude stáť pevne v zemi; ukrutného človeka bude stíhať zlé jako lovec, aby padol.


text:
No, spravedliví budú istotne oslavovať tvoje meno, Hospodine, a priami budú bývať pred tvojou tvárou.


text:
Nedaj, aby sa moje srdce naklonilo k zlej veci, robiť bezbožné skutky s mužmi, páchajúcimi neprávosť, a aby som nejedol z ich lakôt.


text:
Nech ma tlčie spravedlivý, bude to milosť, a nech ma tresce; to olej na hlavu; nech neodoprie moja hlava. Lebo kým len trvám, moja modlitba bude vždy proti ich rôznej zlosti.


text:
Pozri napravo a vidz! Nemám nikoho, kto by ma poznal. Zahynulo mne útočište; nieto nikoho, kto by sa pýtal po mojej duši.


text:
Pozoruj ušima na moje volanie, lebo som veľmi zomdlený. Vytrhni ma z moci tých, ktorí ma prenasledujú, lebo sú mocnejší odo mňa.


text:
Vyveď moju dušu zo žalára, aby som oslavoval tvoje meno. Spravedliví ma obstúpia, keď mi dobre učiníš.


text:
Žalm Dávidov. Hospodine, počuj moju modlitbu; pozoruj ušima moje pokorné prosby! Ohlás sa mi vo svojej vernosti pre svoju spravedlivosť.


text:
Preto, že nepriateľ stíha moju dušu, depce môj život na zem, posadil ma do tmy, takže som ako tí, ktorí dávno pomreli,


text:
Rýchle ma vyslyš, Hospodine, môj duch hynie; neskrývaj predo mnou svojej tvári, lebo by som bol podobný tým, ktorí sostupujú do jamy.


text:
Daj, že by som ráno počul tvoju milosť, lebo na teba sa nadejem. Oznám mi cestu, ktorou mám ísť, lebo k tebe pozdvihujem svoju dušu.


text:
A vo svojej milosti vyplieň mojich nepriateľov a zahub všetkých, ktorí trápia moju dušu, lebo ja som tvoj služobník.


text:
moja milosť a môj hrad, moja vysoká veža, môj vysloboditeľ, môj štít; k nemu sa utiekam, ktorý mi podmaňuje môj ľud.


text:
Vysloboď ma a vytrhni z ruky cudzozemcov, ktorých ústa hovoria márnosť, a ktorých pravica je pravicou lži,


text:
aby boli naši synovia ako rastúce štepy podarené vo svojej mladosti, naše dcéry jako uholné stĺpy, krásne tesané, vzoru chrámu;


text:
aby naše komory boly plné a vydávaly potravu rôzneho druhu; naše stádo aby rodilo na tisíce, na desaťtisíce na našich poliach.


text:
Naše voly nech sú naložené; nech nie je nepriateľského vpádu ani výpadu, ani nech nie je kvílenia na našich uliciach.


text:
Moje ústa budú hovoriť chválu Hospodinovu, a každé telo bude dobrorečiť menu jeho svätosti na večné veky.


text:
Hallelujah, chváľte Hospodina, lebo je dobre spievať našemu Bohu žalmy, lebo je to krásne a milé; slušná je chvála.


text:
tomu, ktorý prikrýva nebesia hustými oblaky, ktorý nastrojuje zemi dážď, ktorý pôsobí, aby na vrchoch rástla tráva,


text:
Nech chvália meno Hospodinovo, lebo jeho meno samo je vyvýšené, jeho veličenstvo nad zemou i nad nebesami.


text:
A vyvýšil roh svojho ľudu, chválu všetkých svojich svätých, synov Izraelových, ľud, blízky jemu. Hallelujah!


text:
Až dokedy, hlúpi, budete milovať hlúposť, a posmievači dokedy budú obľubovať posmech a blázni nenávidieť známosť?


text:
No, preto, že som volala, a odopierali ste; vystierala som svoju ruku, a nebolo nikoho, kto by bol pozoroval ušima;


text:
preto sa i ja budem smiať vo vašom nešťastí; budem sa posmievať, keď prijde to, čoho sa strachujete;


text:
keď prijde to, čoho sa strachujete, jako búrka, a vaše nešťastie sa dovalí jako víchrica, keď prijde na vás súženie a úzkosť.


text:
Nech ťa neopustia milosrdenstvo a pravda; priviaž si ich na svoje hrdlo; napíš si ich na tabuľu svojho srdca,


text:
Ale stezka spravedlivých je ako jasné svetlo rána, ktoré svieti viac a viac, dokiaľ nestojí deň na výši.


text:
Jako ľúbezná laň a utešená srna; nech ťa opájajú jej prsia každého času; v jej láske sa kochaj ustavične.


text:
Učiň, učiň toto, môj synu, a vyprosti sa, lebo si vošiel do ruky svojho blížneho. Idi, pokor sa a naľahni na svojho blížneho.


text:
Keď budeš chodiť, bude ťa to vodiť; keď budeš ležať a spať, bude strážiť nad tebou, a keď sa prebudíš, bude to rozprávať s tebou.


text:
Lebo pre ženu smilnicu schudobneje človek až po okruh chleba, a žena, ktorá má muža, ulovuje drahú dušu.


text:
až prenikla strela jeho jatra; ponáhľal sa, jako sa ponáhľa vtáča do osídla a nevie, že tam ide o jeho život.


text:
Bázeň Hospodinova je nenávidieť zlé; pýchy a vysokomyseľnosti a zlej cesty a úst prevrátenosti nenávidím.


text:
Hospodin si ma nadobudol za počiatok svojej cesty, pred všetkými svojimi skutkami, pred všetkými časy.


text:
a bola som pri ňom dielovedúcim a bola som všelijako jeho rozkošou deň ako deň hrajúc sa pred ním každého času,


text:
Blahoslavený človek, ktorý počúva na mňa bdejúc pri mojich vrátach deň ako deň, strážiac podvoje mojich dverí.


text:
Ale ten, kto hreší proti mne, pácha ukrutnosť na svojej duši; všetci, ktorí ma nenávidia, milujú smrť.


text:
Ten, kto učiac tresce posmievača, odnáša si hanbu, a tomu, kto dohovára bezbožnému, to bude škvrnou.


text:
Niekto zrovna rozhadzuje, a ešte mu pribýva, a zase iný šetrí viac ako je slušné, ale vše na nedostatok.


text:
Tomu, kto zadržuje zbožie, budú zlorečiť ľudia; ale požehnanie prijde na hlavu toho, kto ho predáva.


text:
Chrabrá žena statočná je korunou svojho muža; ale jako hnis v jeho kostiach je tá, ktorá pôsobí hanbu.


text:
Z ovocia svojich úst bude každý jesť dobré; ale duša tých, ktorí robia neverne, sa najie ukrutnosti.


text:
Ten, kto strežie svoje ústa, ostríha svoju dušu; kto príliš roztvára svoje rty, na toho prijde zkaza.


text:
Spravedlivosť strežie toho, ktorého cesta je bez úhony; ale bezbožnosť vyvráti toho, kto pácha hriech.


text:
Ten, kto chodí vo svojej úprimnosti, bojí sa Hospodina; ale ten, ktorého cesty sú prevrátené, pohŕda ním.


text:
Ten, kto utiskuje chudobného, potupuje toho, ktorý ho učinil, a ctí ho ten, kto sa zľutováva nad biednym.


text:
Ohavnosťou je Hospodinovi každý vysokomyseľného srdca; keby si hneď vzal pomoc na pomoc, nebude bez trestu.


text:
Milosťou a pravdou sa pokrýva neprávosť, a v bázni Hospodinovej leží múdrosť a sila odstúpiť od zlého.


text:
Nadobudnúť múdrosti, oj, o koľko je to lepšie ako zlato! A nadobudnúť rozumnosti je výbornejšie nad striebro.


text:
Lepší ten, kto je pomalý do hnevu, ako silák, a kto panuje nad svojím duchom, ako ten, kto zaujal mesto.


text:
Ten, kto sa posmieva chudobnému, rúha sa tomu, ktorý ho učinil; ten, kto sa raduje nešťastiu, nebude bez trestu.


text:
Ten, kto ospravedlňuje bezbožného, jako i ten, kto odsudzuje spravedlivého, obidvaja sú ohavnosťou Hospodinovi.


text:
Človek krivolakého srdca nenajde dobrého, a ten, kto je prevrátený čo do svojho jazyka, padne do zlého.


text:
Ten, kto sa svojmyseľne oddeľuje, hľadá to, čo sa jemu ľúbi, a stavia sa na odpor všetkému, čo by prospelo.


text:
Človek, ktorý hľadá primnoho priateľov, robí to na vlastnú škodu; ale niekto milujúci pridŕža sa vernejšie ako brat.


text:
Lepší je chudobný, ktorý chodí vo svojej prostote a nevine, ako ten, kto je prevrátených rtov a je blázon.


text:
Všetci bratia chudobného nenávidia ho, a pravdaže vzdialia sa jeho priatelia od neho; ženie sa za slovami útechy, no, tých niet.


text:
Bázeň Hospodinova je na život, a ten, kto v nej chodí, prenocuje sýty noc bez toho, že by bol navštívený zlým.


text:
Prestaň, môj synu, prestaň poslúchať naučenie, ktoré vedie k tomu, aby si zablúdil od slov známosti.


text:
Mnohý človek sa stretne s mužom, ktorý mu preukáže nejaké milosrdenstvo; ale verného muža spoľahlivého kto najde?


text:
Ten, kto zapcháva svoje ucho, aby nepočul kriku chudobného, bude tiež raz volať, ale nebude vyslyšaný.


text:
Ten, kto utiskuje chudobného, aby rozmnožil svoje, a ten, kto dáva bohatému, robí to iba na nedostatok.


text:
Lebo to bude krásne a príjemné, keď ich budeš ostríhať vo svojom vnútri, keď budú pevne stáť spolu na tvojich rtoch.


text:
Aby som ti oznámil istotu pravdivých rečí, aby si odpoveďou doniesol zpät slová pravdy tým, ktorí by ťa poslali.


text:
Či by si dal zaletieť svojim očiam naň, na bohatstvo, ktorého čo nevidieť neni? Lebo je isté, že si spravilo krýdla jako krýdla orla, a odletuje k nebesiam.


text:
Povieš: Nabili ma, a nebolelo ma; natĺkli ma, a necítil som. Keď sa prebudím, urobím znova, pojdem to zase hľadať.


text:
Keby si povedal: Hľa, nevedeli sme o tom, či azda ten, ktorý zpytuje srdcia, nerozumie? A ten, ktorý strežie tvoju dušu, vie a odplatí človekovi podľa jeho skutku.


text:
Tak vedz, je múdrosť tvojej duši; ak ju najdeš, bude ti v budúcnosti odmena, a tvoje očakávanie nebude vyťaté.


text:
Kto hovorí bezbožnému: Si spravedlivý, toho budú preklínať ľudia, zúrivo sa budú na neho hnevať národy.


text:
A hľa, všetko to bolo porastené prhľavou, jeho povrch bol pokrytý bodliakmi, a jeho kamenná ohrada bola zborená.


text:
Lebo je lepšie, aby ti povedali: Vystúp sem, než aby ťa ponížili pred kniežaťom, ktoré videly tvoje oči.


text:
Nepúšťaj sa náhle do sporu, aby si napokon neprišiel do úzkosti, čo robiť, keďby ťa zahanbil tvoj blížny.


text:
Jako chlad snehu v deň žatvy je verný posol tým, ktorí ho posielajú, a občerstvuje dušu svojich pánov.


text:
Ten, kto vyzlieka odev za studeného dňa; ten, kto leje ocot na sanitru, a ten, kto spieva pesničky smutnému srdcu, sú jedno.


text:
Ako čo odletiac poletuje vrabec, ako čo odletí lastovička, tak ani kliatba, vyslovená bez príčiny, neprijde.


text:
Jako strelec, ktorý raní všetko, tak i ten, kto najíma blázna, i ten, kto najíma idúcich pomimo, sú jedno.


text:
Svojho priateľa a priateľa svojho otca neopusti, ale nevchádzaj do domu svojho brata v deň svojho nešťastia; lepší je blízky súsed ako ďaleký brat.


text:
Tomu, kto veľkým hlasom dobrorečí svojmu priateľovi vstanúc skoro za rána, počíta sa to za zlorečenie.


text:
Pre prestúpenie zeme býva mnoho jej kniežat; ale pre rozumného človeka znalého sa predĺži pokojný stav.


text:
Lepší je chudobný, ktorý chodí vo svojej prostote a nevine, ako ten, kto je krivých ciest a je bohatý.


text:
Ten, kto rozmnožuje svoj majetok úžerou a úrokom, shromažďuje ho tomu, kto sa zľutováva nad chudobnými.


text:
Tomu, kto prikrýva svoje prestúpenia, nepovedie sa šťastne; ale ten, kto vyzná a opustí, dojde milosrdenstva.


text:
Blahoslavený človek, ktorý sa vždycky strachuje; ale ten, kto zatvrdzuje svoje srdce, padne do zlého.


text:
Ten, kto chodí bezúhonný, bude zachránený; ale ten, kto je prevrátený čo do svojich ciest, padne razom.


text:
Ten, kto dáva chudobnému, nebude mať nedostatku; ale ten, kto zakrýva svoje oči, bude mať mnoho zlorečení.


text:
Človek, ktorý miluje múdrosť, obveseľuje svojho otca; ale ten, kto sa druží so smilnicami, premrhá majetok.


text:
Ohavnosťou spravedlivým je človek, ktorý pácha neprávosť, a ohavnosťou bezbožnému je ten, kto ide rovnou cestou.


text:
Kto vystúpil hore na nebesia i sostúpil? Kto sobral vietor do svojich hrstí? Kto sviazal vody do rúcha? Kto postavil všetky končiny zeme? Čo je jeho meno? A čo meno jeho syna, keď vieš?


text:
márnosť a lživé slovo vzdiaľ odo mňa; chudoby ani bohatstva mi nedaj; živ ma pokrmom podľa mojej potreby,


text:
aby som sa nenasýtil a nezaprel a nepovedal: Kto je Hospodin? Alebo aby som neschudobnel a neukradol a nesiahol na meno svojho Boha.


text:
Je pokolenie, ktorého zuby sú jako meče a jeho črenové zuby jako nože, aby zožieralo chudobných zo zeme a biednych zpomedzi ľudí.


text:
Pijavica má dve dcéry, ktoré hovoria: Daj, daj! Tieto tri veci sa nenasýtia, štyri, ktoré nepovedia: Dosť:


text:
Oko, ktoré sa vysmieva otcovi a pohŕda poslušnosťou matky, vykľujú potoční havrani, a zožerú ho orlíčatá.


text:
Ide k poludniu a obracia sa k polnoci; obracajúc sa hneď sem hneď ta, tak ide ta vietor, a na svojich okruhoch zase sa navracia vietor.


text:
Všetky rieky tečú do mora, a more nie je preplnené; na to miesto, z ktorého tečú rieky, ta sa zase navracujú, aby zase tiekly.


text:
Všetky veci sú plné trudu; nemohol by to človek vypovedať; oko sa nenasýti hľadenia, a ucho sa nenaplní počúvaním.


text:
Ak i je nejaká vec, o ktorej niekto povie: Pozri, toto je nové, už to bolo dávno za vekov, ktoré boly pred nami.


text:
Nieto pamäti predošlým pokoleniam, ani budúcim, ktoré povstanú, nebude pamäti u tých, ktorí povstanú potom.


text:
a priložil som svoje srdce k tomu, aby som hľadal a zkúmal v múdrosti všetko, čo sa deje pod nebom. Je to trudné zamestnanie, ktoré dal Bôh synom človeka, aby sa ním trápili.


text:
Hovoril som so svojím srdcom a riekol som: Hľa, nadobudol som veľkej a vše väčšej múdrosti nad všetkých, ktorí boli predo mnou nad Jeruzalemom, a moje srdce videlo mnoho múdrosti a vedomosti,


text:
preto som priložil svoje srdce poznať múdrosť a poznať nerozum a bláznovstvo, ale som poznal, že aj to je shon po vetre;


text:
Povedal som si vo svojom srdci: Nože teda idi, zkúsim ťa radosťou, a vidz a užívaj dobré! Ale hľa, i to je márnosť.


text:
Rozmýšľal som vo svojom srdci, že budem povoľovať svojmu telu pri víne spravujúc pri tom svoje srdce múdrosťou a že sa budem držať bláznovstva dovtedy, dokiaľ neuvidím, čo je dobré synom človeka, čo by mali robiť pod nebom, v tom malom počte dní svojho života.


text:
Nadovážil som si sluhov a slúžek a mal som čeľaď, zrodenú doma, i dobytka, hoviad a drobného stáda som mal mnoho, nad všetkých, ktorí boli predo mnou v Jeruzaleme.


text:
Nashromaždil som si aj striebra a zlata a vlastníctva kráľov a krajín; zaopatril som si spevákov a speváčky a iné rozkoše synov človeka, ženu i ženy.


text:
A bol som veľký a vše väčší, nad všetkých, ktorí boli predo mnou v Jeruzaleme, a tomu mi stála i moja múdrosť po ruke.


text:
A všetko, čo si len zažiadaly moje oči, ničoho som im neodoprel; nezdržal som svojho srdca od nijakej radosti, lebo moje srdce sa radovalo zo všetkej mojej práce, a to bol môj podiel zo všetkej mojej práce.


text:
Ale keď som sa obrátil, aby som sa podíval na všetky svoje diela, ktoré konaly moje ruky, a na prácu, ktorou som sa trudil, hľa, všetko to bola márnosť a honba po vetre, a videl som, že niet užitku pod slnkom.


text:
Potom som sa obrátil, aby som videl múdrosť, nerozum a bláznovstvo. Lebo čo dokáže človek, ktorý prijde po kráľovi? Len to, čo už iní dávno vykonali.


text:
Múdry má svoje oči vo svojej hlave, a blázon chodí vo tme. Ale som poznal i to, že jeden a ten istý osud stíha ich všetkých.


text:
Preto som povedal vo svojom srdci: Keďže to, čo sa prihodí bláznovi, prihodí sa aj mne, načože som ja vtedy bol múdrejší? A povedal som vo svojom srdci, že i to je márnosť.


text:
Lebo nie je na veky pamäti ani múdremu ani bláznovi, pretože už v budúcich dňoch sa dávno všetko zabudne. A jako zomiera múdry rovnako jako blázon!


text:
A tak som nenávidel život, pretože sa mi protivilo všetko to, čo sa deje pod slnkom, lebo je všetko márnosť a honba po vetre.


text:
Nenávidel som všetku svoju prácu, ktorou som sa trudil pod slnkom, pretože ju zanechám človekovi, ktorý bude po mne.


text:
A kto vie, či bude múdry a či blázon? A bude vládnuť nad všetkou mojou prácou, ktorou som sa trudil a ktorú som konal múdry pod slnkom. Aj to je márnosť.


text:
Potom som sa obrátil, aby som dal svojmu srdcu zúfať si nad všetkou prácou, ktorou som sa trudil pod slnkom.


text:
Lebo niektorý človek robí svoju prácu múdre a umne a so zdarom, a človekovi, ktorý sa ňou netrudil, ju dáva za jeho podiel. Aj to je márnosť a veľké zlo.


text:
Lebo veď čo má človek zo všetkej svojej trudnej práce a z trápenia svojho srdca, čím sa trudí pod slnkom?!


text:
Lebo všetky jeho dni sú plné bolesti a jeho zamestnanie iba hnev, ani len vnoci neodpočíva jeho srdce. A to je márnosť.


text:
Nieto ničoho lepšieho pre človeka, než aby jedol a pil a dal vidieť svojej duši dobré zo svojej práce. Ale aj to som ja videl, že to pochádza z ruky Božej.


text:
Lebo človekovi, ktorý je dobrý pred ním, dáva múdrosť, vedomosť a radosť, a hriešnikovi dáva zamestnanie, aby sberal a shromažďoval, aby to potom dal tomu, kto je dobrý pred Bohom. Aj to je márnosť a honba po vetre.


text:
Učinil všetko krásne v svoj čas, i večnosť dal do ich srdca, iba že človek nevystihne diela, ktoré koná Bôh, a to tak od počiatku až po koniec.


text:
Ale aj to, keď ktorýkoľvek človek jedol a pil a videl dobré z ktorejkoľvek svojej práce, je dar Boží.


text:
Viem, že všetko, čokoľvek činí Bôh, bude trvať na veky: nedá sa nič k tomu pridať, ani sa nedá nič od toho odňať, a Bôh to tak učinil preto, aby sa báli pred ním.


text:
A ďalej som videl pod slnkom: miesto súdu, a tam bezbožnosť, a miesto spravedlivosti, a tam tiež bezbožnosť.


text:
Povedal som vo svojom srdci: Bôh bude súdiť i spravedlivého i bezbožného, lebo každá vec má svoj čas, a tam sa prijde na každý skutok.


text:
Povedal som vo svojom srdci: Deje sa to pre synov človeka, aby ich Bôh cúdil, a aby videli, že sú si podobní hovädám.


text:
Lebo to, čo prichádza na synov človeka, prichádza i na hovädá; jedno a to isté prichádza na nich. Jako zomiera toto, tak zomiera i tamto, a všetko to má jedného a toho istého ducha, ani nemá človek nič viacej ako hovädo, lebo je všetko márnosť.


text:
A tak som videl, že nie je ničoho lepšieho nad to, než aby sa človek radoval vo svojich dielach, lebo to je jeho podiel. Lebo kto ho dovedie zpät, aby videl to, čo bude po ňom?


text:
Potom som sa obrátil a videl som všetky tie útisky, ktoré sa dejú pod slnkom, a hľa, slzy utiskovaných, a nemali toho, kto by potešil, ani moci vyprostiť sa z ruky tých, ktorí ich utiskovali, ani tedy nemali toho, kto by potešil.


text:
Preto som za šťastnejších vychvaľoval mŕtvych, ktorí už dávno pomreli, ako živých, ktorí žijú po dnes,


text:
a že lepšie nad obojich je tomu, kto ešte vôbec nebol, kto nevidel zlého skutku, ktorý sa deje pod slnkom.


text:
A videl som všetku tú námahu a každú tú obratnosť v práci, že je to revnivosť jedného na druhého. Aj to je márnosť a honba po vetre.


text:
Niekto je sám, a neni druhého; nemá ani syna ani brata, a predsa nie je konca všetkej jeho namáhavej práci, ani sa jeho oči nenasýtia bohatstva, ani si nepovie: Pre koho sa ja trudím a pracujem a unímam svojej duši dobrého? Aj to je márnosť a zlé zamestnanie.


text:
Lebo ak padnú, jeden pozdvihne svojho druha. Ale beda jednému, ktorý padne; neni druhého, aby ho pozdvihol.


text:
A keby sa niekto chcel zmocniť toho jedného, oni dvaja sa postavia proti nemu, a motúz, spletený vo troje, nepretrhne sa tak rýchle.


text:
Videl som všetkých živých, ktorí chodia pod slnkom, s tým druhým dieťaťom, ktoré sa postavilo na jeho miesto.


text:
Nebolo konca všetkému ľudu, všetkým, ktorým bol na čele; ale už potomci sa mu neradovali. Istotne je i to márnosť a shon po vetre.


text:
Strež svoju nohu, keď ideš do domu Božieho, a pristúp, aby si počul, lebo to je lepšie, ako keď blázni dávajú bitnú obeť, pretože nevedia o tom, keď robia zle.


text:
Nenáhli svojimi ústami, a tvoje srdce nech sa neponáhľa vyniesť slovo pred Bohom, pretože Bôh je na nebesiach, a ty si na zemi, preto nech je tvojich slov málo.


text:
Nedaj svojich úst, aby spôsobily to, že by hrešilo tvoje telo, ani nepovedz pred anjelom, že je to omyl. Prečo sa má Bôh hnevať na tvoj hlas a zkaziť dielo tvojich rúk?


text:
Keby si videl utiskovanie chudobného a olupovanie súdu a spravedlivosti v krajine, nediv sa tej veci; lebo však vysoký s hora pozoruje vysokého a vysokí nad nimi.


text:
Ten, kto miluje peniaze, nenasýti sa peňazí; a ten, kto miluje bohatstvo, nenasýti sa dôchodku. Aj to je márnosť.


text:
Keď sa množí majetok, množia sa i tí, ktorí ho jedia; a jaký iný užitok má jeho pán krome že sa naň dívajú jeho oči?


text:
Jako vyšiel zo života svojej matky, zase tak odchádza nahý, jako prišiel, ani nevezme ničoho za svoju prácu, čo by odniesol vo svojej ruke.


text:
Aj to je šeredné zlo, že celkom tak, ako prišiel, aj odíde, a tedy jaký má užitok z toho, že pracoval do vetra?


text:
Hľa, čo som ja videl: čo je dobré a čo pekné, je to, aby jedol človek a pil a videl dobré vo všetkej svojej práci, ktorou sa trudí pod slnkom ten skromný počet dní svojho života, ktoré mu dal Bôh, lebo to je jeho podiel.


text:
Ako aj keď dal Bôh ktorémukoľvek človekovi bohatstvo a poklady a učinil ho pánom, aby jedol z toho a bral svoj podiel a radoval sa vo svojej práci, je to dar Boží.


text:
(Lebo nebude toho mnoho, čo bude pamätať na dni svojho života), pretože Bôh odpovedá radosťou jeho srdca.


text:
Človek, ktorému dal Bôh bohatstvo, poklady a slávu, a nemá, čo do svojej duše, nijakého nedostatku ničoho z toho, čo si žiada; ale Bôh ho neučinil pánom, aby jedol z toho, lež cudzí človek to pojie. Je to márnosť a zlý neduh.


text:
Keby niekto splodil hoci sto synov a žil by mnoho rokov, a keby teda bolo mnoho dní jeho rokov, a keby sa jeho duša nenasýtila dobrého, ba nemal by ani pohrabu, hovorím, že lepšie je mŕtvemu nedochôdčaťu ako jemu;


text:
A Keby aj žil dvakrát tisíc rokov a dobrého keby nevidel, či nejde i tak všetko na jedno a na to isté miesto?


text:
Čím kto je, bol už dávno pomenovaný svojím menom, a je známe, že je to človek, a nemôže sa pravotiť s tým, kto je mocnejší od neho.


text:
Lebo kto vie, čo by bolo dobré človekovi v jeho živote, v tom skromnom počte dní života jeho márnosti, aby ich strávil jako tieň? Lebo kto oznámi človekovi, čo bude po ňom pod slnkom?!


text:
Lepšie je ísť do domu smútku ako ísť do domu hodovania a pitia, pretože tamto je koniec každého človeka, a živý si to berie k svojmu srdcu.


text:
Nepovedz: Ako je to, že predošlé dni boly lepšie, ako sú tieto? Lebo by si sa nepýtal na to z múdrosti.


text:
Lebo byť v tôni múdrosti je to isté, čo byť v tôni striebra; a je užitok z vedomosti; múdrosť dáva život tým, ktorí ju majú.


text:
V dobrý deň buď tedy šťastný v dobrom a v zlý deň hľaď: Bôh učinil i tento popri tamtom nato, aby nenašiel človek po ňom ničoho.


text:
Všetko to som videl vo dňoch svojej márnosti: Stáva sa, že spravedlivý hynie vo svojej spravedlivosti, ako sa tiež stáva, že bezbožný dlho žije vo svojej zlobe.


text:
Je dobre, aby si sa držal tohoto, ale ani od tamtoho nespusti svojej ruky; lebo ten, kto sa bojí Boha, ujde všetkému tomu.


text:
Preto tiež neprikladaj svojho srdca ku všetkým slovám, ktoré hovoria, aby si nepočul svojho sluhu, že ti zlorečí.


text:
Obrátil som sa a ustavil svoje srdce, aby som poznával a zkúmal a hľadal múdrosť a smysel a aby som poznal, že je bezbožnosť bláznovstvom a nerozum voči Bohu šialenstvom.


text:
A našiel som vec, horkejšiu ako smrť, ženu, ktorá je samá sieť, a samá smečka jej srdce, putami jej ruky; ten, kto je dobrým pred tvárou Božou, jej unikne; ale ten, kto hreší, býva lapený od nej.


text:
čo ešte vždy hľadá moja duša, avšak som nenašiel. Jedného muža som našiel z tisíca, ale ženy som medzi všetkými tými nenašiel.


text:
Iba toto, pozri, som našiel, že totiž Bôh učinil človeka priameho, statočného, ale oni hľadajú mnohé výmysly nepravé.


text:
Kto je ako múdry, a kto zná výklad veci? Múdrosť človeka osvecuje jeho tvár, a tvrdosť jeho tvári sa mení.


text:
Niet človeka, ktorý by vládol nad duchom, aby zadržal ducha, ani niet vlády nado dňom smrti, ani niet prepustenia z toho boja, ako ani nezachráni bezbožnosť toho, kto ju pácha.


text:
To všetko som videl priložiac svoje srdce ku každému dielu, ktoré sa deje pod slnkom, a videl som i to, že niekedy vládne človek nad človekom na svoje zlé.


text:
A tak som videl bezbožných pochovaných, a došli pokoja; ale zo svätého miesta odišli a boli zabudnutí v meste tí, ktorí robili spravedlivo. Aj to je márnosť.


text:
Pretože sa ihneď nevykonáva súdny výrok za zlý skutok, preto je plné srdce synov človeka v nich robiť zlé.


text:
Hoci sa niekedy hriešnikovi, ktorý vykoná i stokrát zlé, odkladá, viem i to cele iste, že bude dobre tým, ktorí sa boja Boha, ktorí sa boja jeho tvári.


text:
Ale nebude dobre bezbožnému, ani nepredĺži svojich dní, ktoré sa pominú jako tieň, pretože sa nebojí tvári Božej.


text:
Je márnosť, ktorá sa deje na zemi, že sú spravedliví, ktorých stíha zlé, jako keby robili skutky bezbožných, a sú bezbožní, ktorých stíha dobré, jako keby robili skutky spravedlivých. Povedal som, že aj to je márnosť.


text:
Preto som vychvaľoval radosť, pretože človek nemá ničoho dobrého pod slncom krome jesť a piť a radovať sa, a to aby ho sprevádzalo v jeho trudnej práci vo dňoch jeho života, ktoré mu dal Bôh pod slnkom.


text:
A keď som priložil svoje srdce, aby som poznal múdrosť a videl zamestnanie, ktoré sa vykonáva na zemi, lebo ani vodne ani vnoci nevidí človek spánku na svojich očiach,


text:
videl som všetko dielo Boha, že človek nemôže vystihnúť dielo, ktoré sa deje pod slnkom; keby sa i jakokoľvek namáhal človek vyhľadať, nenajde, ba ani keby povedal múdry, že pozná, nebude môcť najsť.


text:
Lebo to všetko som priložil k svojmu srdcu, a to aby som vysvetlil všetko to, že spravedliví a múdri jako aj ich skutky sú v ruke Božej, i láska i nenávisť. Človek nevie o ničom, čo je pred ktorým.


text:
Všetko deje sa jednako všetkým. Jedna a tá istá príhoda sa prihodí spravedlivému a bezbožnému, dobrému a čistému i nečistému, tomu, kto obetuje, i tomu, kto neobetuje, jako dobrému tak i hrešiacemu, tomu, kto prisahá, jako i tomu, kto sa bojí prísahy.


text:
To je zlo, a je pri všetkom, čo sa deje pod slnkom, lebo jedna a tá istá príhoda prihodí sa všetkým, a k tomu aj srdce synov človeka je plné zlého, a šialenstvo je v ich srdci, kým len žijú, a potom k mŕtvym.


text:
Lebo kde kto je z toho vyňatý? No, u všetkých živých je ešte vždy nádej, lebo je lepšie živému psu ako mŕtvemu ľvu.


text:
Lebo živí vedia, že zomrú; ale mŕtvi nevedia ničoho ani nemajú viacej nijakej odplaty, lebo sa zabudla ich pamiatka.


text:
Aj ich láska aj ich nenávisť aj ich revnivosť už dávno zahynula, a nemajú viacej nijakého podielu na veky v ničom tom, čo sa deje pod slnkom.


text:
Iď, teda, jedz svoj chlieb v radosti a pi svoje víno veselým srdcom, lebo už dávno si Bôh obľúbil tvoje skutky.


text:
Užívaj život so svojou ženou, ktorú miluješ, po všetky dni života svojej márnosti, ktoré ti dal Bôh pod slnkom, po všetky dni svojej márnosti, lebo to je tvoj podiel v živote a v tvojej práci, ktorou sa trudíš pod slnkom.


text:
Všetko, čo najde tvoja ruka robiť v tvojej sile, rob; lebo neni diela ani výmyslu ani vedomosti ani múdrosti v ríši mŕtvych, kam ideš.


text:
A zase obrátiac sa videl som pod slnkom, že nie je beh vecou rýchlych ani boj udatných ako ani živnosť múdrych ani bohatstvo rozumných ani priazeň umných, ale čas a náhoda prihodí sa všetkým.


text:
Lebo človek ani nezná svojho času jako ryby, ktoré sa chytajú do zhubnej siete, a jako vtáci, chytaní do osídla, tak podobne bývajú lapení synovia človeka na zlý čas, keď náhle pripáda na nich.


text:
Bolo malé mesto a mužov v ňom málo, a prišiel proti nemu veľký kráľ a obľahol ho dookola a vystavil proti nemu veľké bašty.


text:
Ale našiel v ňom chudobného muža múdreho, a ten vyslobodil mesto svojou múdrosťou, hoci nikto nepamätal na toho chudobného muža.


text:
Preto som povedal: Lepšia je múdrosť ako sila; ale múdrosť chudobného je opovrhnutá, a jeho slová sa nečujú.


text:
Jako mŕtva mucha nasmradí a nakvasí masť apotekára, tak i vzácneho človeka pre múdrosť a slávu potupí máličko bláznovstva.


text:
Ak povstane proti tebe duch panovníka, neopusti svojho miesta; lebo krotká pokojnosť činí prietrž velikým hriechom.


text:
Ak je železo tupé, a niekto nenabrúsi jeho ostria, človek musí napnúť sily; avšak lepšie to spraví múdrosť.


text:
Blahoslavená si zem, ktorej kráľom je syn rodu šľachetných, a ktorej kniežatá jedia na čas, pre posilnenie a nie pre opilstvo.


text:
Ani vo svojej mysli nezloreč kráľovi jako ani vo svoje ložnici nezloreč bohatému, lebo nebeský vták odnesie hlas, a okrýdlenec oznámi vec.


text:
Keď sa naplnia oblaky, vylievajú dážď na zem, a keď padne strom na juh alebo keď na sever, na mieste, na ktoré padne strom, tam je.


text:
Ako nevieš, čo ktorá je cesta vetra, jako rastú kosti v živote tehotnej, tak ani neznáš diela Boha, ktorý činí všetko.


text:
Za rána sej svoje semeno a večer nedaj odpočinutia svojej ruke, lebo nevieš, ktoré sa lepšie hodí, toto a či tamto, alebo či je oboje jednako dobré.


text:
Lebo keby aj mnoho rokov žil človek, nech sa raduje v nich vo všetkých a nech pamätá na dni temnosti, lebo ich bude mnoho. Všetko, čo prišlo, je márnosť.


text:
Raduj sa tedy, mládenče, vo svojej detskej mladi, a nech ťa obveseľuje tvoje srdce vo dňoch tvojej mladosti, a choď po cestách svojho srdca a podľa videnia svojich očí, ale vedz, že ťa Bôh pre to pre všetko privedie na súd.


text:
Preto odstráň hnev od svojho srdca a odvráť zlé od svojho tela, lebo detstvo a ranná mladosť je márnosť.


text:
A pamätaj na svojho Stvoriteľa vo dňoch svojej mladosti, kým neprijdú dni zlého, a nepriblížia sa roky, o ktorých povieš: Nemám v nich záľuby;


text:
toho dňa, keď sa budú triasť strážcovia domu, a nakrivia sa silní mužovia, a prestanú pracovať melúce, pretože ich bude málo, a zatmia sa tie, ktoré vyzerajú z okien,


text:
a zavrú sa dvere do ulice pri slabom zvuku mlyna a človek povstane na hlas vtáka, a mlčiac budú sa krčiť všetky dcéry veselého spevu;


text:
aj vysokého miesta sa budú báť a budú vidieť strachy na ceste; kvitnúť bude mandlový strom, a ťažko sa povlečie kobylka, a poruší sa žiadosť, lebo človek ide do domu svojej večnosti, a po ulici budú vôkol chodiť oplakávajúci;


text:
kým sa neroztrhne strieborný povraz, a nerozrazí sa zlatá čaša, a nerozbije sa vedierce nad prameňom, a nerozláme sa kolo a padne do jamy,


text:
A nad to, čo bol Kazateľ múdry, ešte vyučoval i ľud vedomosti a vyzvedal a zpytoval: složil množstvo prísloví.


text:
Slová múdrych sú jako pobádajúce ostne a jako hlboko zabité hreby výroky shromaždení múdrych, vydané od jedného pastiera.


text:
A nad to viac, môj synu, daj sa poučiť! Robeniu kníh nieto nijakého konca, a mnoho čítať je zomdlením tela.


text:
Suma všetkého toho, čo si počul: Boj sa Boha a ostríhaj jeho prikázania, lebo to je povinnosťou každého človeka,


text:
Tiahni ma, a pobežíme za tebou. Kráľ ma uviedol do svojich komnát; plesať a radovať sa budeme v tebe; spomínať budeme tvoju ľúbosť viac ako víno; úprimne a právom ťa milujú.


text:
Nehľaďte na mňa, že som počerná, že ma opálilo slnko! Synovia mojej matky sa rozpálili hnevom proti mne: postavili ma, za strážcu strážiť vinice, a svojej vlastnej vinice som nestrážila.


text:
Nože mi oznám ty, ktorého miluje moja duša, kde pasieš, kde dávaš rozložiť sa svojmu stádu na poludnie? Lebo prečo mám byť ako zahalená pri stádach tvojich druhov?


text:
Jestliže nevieš, oj, ty najkrásnejšia medzi ženami, nuž vyjdi po stopách drobného stáda a pas svoje kozľatá popri bývaniskách pastierov.


text:
Jako jabloň medzi stromami lesa, tak môj milý medzi synmi. Žiadala som si sedieť v jeho tôni a sedím, a jeho ovocie je sladké môjmu ďasnu.


text:
Prísahou vás zaväzujem, dcéry Jeruzalema, na srny alebo jelenice poľa, aby ste neprebudily ani nebudily mojej lásky, dokiaľ by sama nechcela.


text:
Môj milý je podobný srne alebo mladému jeleňu. Hľa, tu stojí za našou stenou; nazerá cez obloky; díva sa cez mrežu.


text:
Fík už do červena farbí svoje holičky, a viniče samý kvet, vydávajú vôňu. Nože tedy povstaň, moja priateľko, moja krásna, a poď!


text:
Moja holubico v rozsadlinách skaly, v skrýši príkreho svahu, ukáž mi svoju tvár; daj nech počujem tvoj hlas! Lebo tvoj hlas je sladký a tvoja tvár krásna.


text:
dokiaľ nezavanie a neschladí sa deň, a neutečú tiene. Obídi, buďže podobný, môj milý, srne alebo mladému jeleňu na vrchoch Bétera.


text:
Na svojej loži po nociach hľadala som toho, ktorého miluje moja duša; hľadala som ho, ale som ho nenašla.


text:
Nože tedy nech vstanem a obídem po meste; po námestiach a po uliciach budem hľadať toho, ktorého miluje moja duša. Hľadala som ho, ale som ho nenašla.


text:
Len čo som odišla od nich, našla som toho, ktorého miluje moja duša. Chopila som sa ho a nepustila som ho, dokiaľ som ho nedoviedla do domu svojej matky a do izby tej, ktorá ma počala.


text:
Kto je to tá, ktorá vystupuje od púšte jako stĺpy dymu; okadená myrrhou a kadivom nad každý prach kupca-voninára?


text:
Jeho stĺpy porobil zo striebra, jeho operadlo zo zlata, jeho sedisko z purpuru, jeho vnútrajšok je vystlaný láskou od dcér Jeruzalema.


text:
Vyjdite a vidzte, dcéry Siona, kráľa Šalamúna v korune, ktorou ho korunovala jeho matka v deň jeho veselia a v deň radosti jeho srdca.


text:
Hľa, krásna si, moja priateľko, hľa, či si len krásna! Tvoje oči holubice zpod tvojho závoja, tvoje vlasy jako stádo kôz, ktoré sa spúšťajú s vrchu Gileáda;


text:
tvoje zuby jako stádo strihaných oviec, ktoré vystupujú z kúpeľa, z ktorých každá rodí po dvoje, a nieto medzi nimi takej, ktorá by nerodila;


text:
tvoje rty sú jako šarlátový povrázok, dvakrát farbený, a tvoje ústa krásne, jako polovica granátového jablka tvoja slucha zpod tvojho závoja;


text:
tvoje hrdlo jako veža Dávidova, vystavená na zbrojáreň: tisíc štítov visí na nej, všetky veľké štíty junákov;


text:
So mnou s Libanona, nevesto, so mnou s Libanona prijdeš; budeš sa dívať s vrchola vrchu Amány, s vrchola vrchu Šeníra a Hermona, s peleší ľvov, s vrchov pardov.


text:
Jala si moje srdce, moja sestro, nevesto, jala si moje srdce jedným svojím okom, jedným nákrčníkom svojeho hrdla.


text:
Jaká krásna je tvoja ľúbosť, moja sestro, nevesto! O koľko lepšia tvoja ľúbosť ako víno a vôňa tvojich mastí nad všetky voniny!


text:
Tvoje rty kvapkajú najčistejším medom, nevesto; med a mlieko pod tvojím jazykom a vôňa tvojeho rúcha jako vôňa Libanona.


text:
nardu a šafranu, voňavej trsti a škorice s každým stromovím, vydávajúcim kadivo, myrrhy a aloe so všetkými najvýbornejšími vecami voňavými.


text:
Zobuď sa, severu, a prijdi, juhu, prevej moju zahradu, nech tečú jej voniny, aby prišiel môj milý do svojej zahrady a jedol svoje skvostné ovocie.


text:
Prišiel som do svojej zahrady, moja sestro, nevesto, sbieram svoju myrrhu so svojou voninou, jem svoj plást so svojím medom; pijem svoje víno so svojím mliekom. Jedzte, priatelia, pite a napite sa hojne, milí!


text:
Ja spím, ale moje srdce bdeje. Hlas môjho milého! Klepe! Otvor mi, moja sestro, moja priateľko, moja holubico, moja bezvadná; lebo moja hlava je plná rosy, moje kadere kropají noci.


text:
Vstala som ja otvoriť svojmu milému, a moje ruky kvapkaly myrrhou a moje prsty tekutou myrrhou na rukoväti závory.


text:
Otvorila som ja svojmu milému, ale môj milý sa už bol vzdialil, odišiel. Moja duša bola vyšla, keď prehovoril. Hľadala som ho, ale som ho nenašla; volala som ho, ale sa mi neozval.


text:
Našli ma strážcovia, ktorí obchádzajú po meste, zbili ma, ranili ma; vzali môj plášť so mňa tí, ktorí strážia múry.


text:
Prísahou vás zaväzujem, dcéry Jeruzalema, ak najdete môjho milého, čo mu poviete? Že som nemocná od lásky.


text:
Čo má tvoj milý nad milého, ty najkrásnejšia medzi ženami? Čo má tvoj milý nad iného milého, že nás tak zaväzuješ prísahou?


text:
jeho líca jako záhony vonín, vyvýšené hriadky voňavých bylín; jeho rty ľalie, prýštiace tekutú myrrhu;


text:
jeho ruky obliny zlata, vysádzané taršíšom; jeho telo umelecké dielo zo slonovej kosti, obložené zafírami;


text:
jeho nohy mramorové stĺpy, postavené na podstavcoch z čistého zlata; jeho vzozrenie ako Libanon, výborné jako cedry;


text:
Kam išiel tvoj milý, ó, ty najkrásnejšia medzi ženami? Kam sa obrátil tvoj milý? A budeme ho hľadať s tebou.


text:
Krásna si ty, moja priateľko, jako mesto Tirca, pekná jako Jeruzalem, strašná jako voje s práporami.


text:
Odvráť svoje oči odo mňa, lebo ma vzrušujú; tvoje vlasy jako stádo kôz, ktoré sa spúšťajú s vrchu Gileáda;


text:
tvoje zuby jako stádo oviec, ktoré vystupujú z kúpeľa, z ktorých každá rodí po dvoje, a nieto medzi nimi takej, ktorá by nerodila,


text:
ale iba jedna je moja holubica, moja bezvadná, jediná svojej matky, vyvolená tej, ktorá ju porodila. Videly ju dcéry a blahoslavily ju, kráľovny a ženiny, a chválily ju.


text:
Kto je to tá, ktorá vyzerá jako ranná zora, krásna jako mesiac, čistá jako slnce, strašná jako voje s práporami?


text:
Sišla som do orechovej zahrady pozrieť ovocie údolia, pozrieť, či kvitne vinič, či kvitnú granátové jablone.


text:
Vráť sa, vráť sa, ó, Šulamitka! Vráť sa, vráť sa, nech sa podívame na teba! Čo by ste sa mali dívať na Šulamitku jako na kolotanec Machanajima?!


text:
Oj, aké sú krásne tvoje kroky v ľahkej obuvi, kniežacia dcéro! Zaokruhlenia tvojich bedier ako ozdobné zápony, dielo rúk umelca;


text:
tvoje lono okrúhla čaša, ktorej nikdy nechýba miešané víno voňavé; tvoj život hromada pšenice, obložená ľaliami;


text:
tvoje hrdlo jako veža zo slonovej kosti; tvoje oči jazerá v Chešbone pri bráne Bat-rabbím; tvoj nos ako veža Libanona, ktorá hľadí smerom na Damašek;


text:
tvoja hlava na tebe jako Karmel a splývajúce vlasy tvojej hlavy jako šarlát; kráľ je spútaný tými kaderami.


text:
Povedal som: Vyjdem na palmu, chytím sa jej vetví, a nechže sú tedy tvoje prsia jako strapce viniča a vôňa tvojho dychu jako vôňa jabĺk,


text:
Vstaneme skoro ráno a pojdeme do viníc, pozrieme, či kvitne vinič, či sa roztvoril vinný kvet, či kvitnú granátové jablone; tam ti dám svoju ľúbosť.


text:
Ľúbostné jabĺčka vydávajú vôňu, a nad našimi dverami všelijaké skvostné ovocie, nové i staré, ktoré som tebe, môj milý, zachovala.


text:
Oj, aby si mi bol ako brat, ktorý ssal na prsiach mojej matky! Keď by som ťa našla vonku, bozkala by som ťa; ani by mnou neopovrhovali pre to.


text:
Pojala by som ťa a doviedla by som ťa do domu svojej matky; vyučoval by si ma, a ja by som ti dala piť z voňavého vína korenného, z nového vína sladkého zo svojich granátových jabĺk.


text:
Prísahou vás zaväzujem, dcéry Jeruzalema; načo by ste budily a načo prebudily moju lásku, dokiaľ by sama nechcela?!


text:
Kto je to tá, ktorá vystupuje od púšte, ktorá sa podopiera na svojho milého? Pod jabloňou som ťa zobudila; tam ťa svíjajúc sa v bolestiach porodila tvoja matka, tam sa v bolestiach svíjala tá, ktorá ťa porodila.


text:
Polož ma jako pečať na svoje srdce, jako pečatný prsteň na svoje rameno, lebo láska je silná jako smrť, tvrdá jako peklo žiarlivosť; jej blkot je blkotom ohňa, plameňom Hospodinovým.


text:
Ani mnohé vody nemôžu uhasiť lásku, a rieky jej nezatopia. Keby niekto dával všetko imanie svojho domu za lásku, opovrhli by ním.


text:
Keby bola múrom, postavili by sme na nej baštu zo striebra, a keby bola dverami, privreli by sme ich doskou z cedry.


text:
Šalamún mal vinicu v Bál-hamone, vydal vinicu strážcom, aby každý donášal za jej ovocie tisíc striebra.


text:
Ale moja vinica, ktorú ja mám, je predo mnou. Ten tisíc nech je tebe, Šalamúne, a dvesto tým, ktorí strážia jej ovocie.


text:
Videnie Izaiáša, syna Ámosovho, ktoré videl o Júdovi a o Jeruzaleme za dní Uziáša, Jotama, Achaza a Ezechiáša, judských kráľov.


text:
Počujte, nebesia, pozoruj ušima, zem, lebo Hospodin hovorí: Synov som vychoval a vyvýšil, ale oni zradne odpadli odo mňa.


text:
Beda hriešnemu národu, ľudu, obťaženému neprávosťou, semenu zlostníkov, porušeným synom! Opustili Hospodina, rúhali sa Svätému Izraelovmu, odvrátili sa zpät.


text:
Načo aj máte byť ešte bití, keď sa len zase a vše viac odvraciate?! Celá hlava je nemocná, a celé srdce neduživé.


text:
Od spodku nohy až po vrch hlavy neni na ňom celého miesta zdravého; všetko je samá rana, modrina a hnisavá rana otvorená; rany neboly vytlačené ani obviazané ani na úľavu obmäkčené olejom.


text:
Vaša zem leží púšťou, vaše mestá sú vypálené ohňom, a vaša pôda, cudzinci ju zožierajú pred vami, a je púšťou, jako podvrátená od cudzincov,


text:
kým dcéra Siona pozostala jako búdka vo vinici a jako nočný úchylok na uhorkovom poli, jako obľahnuté mesto.


text:
Keby nám Hospodin Zástupov nebol zanechal niečo málo pozostatku, boli by sme jako Sodoma, Gomore by sme boli podobní.


text:
Načože mi je to množstvo vašich bitných obetí? hovorí Hospodin. Nasýtil som sa zápalných obetí baranov i tuku vykŕmeného dobytka, a krvi juncov, oviec a kôz nie som žiadostivý.


text:
Keď prichádzate, aby ste sa ukázali pred mojou tvárou, ktože to kedy vyhľadával z vašej ruky, aby ste šliapali moje nádvoria?


text:
Nedonášajte viacej obilných darov klamných: kadivo mi je ohavnosťou; čo do novmesiaca soboty a svolávania shromaždenia, nemôžem zniesť neprávosti ani sviatočného davu bezbožného.


text:
Vaše novmesiace a vaše výročité slávnosti nenávidí moja duša; staly sa mi bremenom; ustal som od nesenia.


text:
Preto keď rozprestierate svoje ruky, zakrývam svoje oči pred vami, ba i keď množíte modlitbu, nečujem; vaše ruky sú plné krvi.


text:
Učte sa dobre robiť, hľadajte súd, dopomáhajte utlačenému k právu, súďte súd siroty, zastaňte sa práva vdovy.


text:
Nože poďte a pravoťme sa potom! hovorí Hospodin: Keby boly vaše hriechy jako šarlát, budú biele jako sneh; keby boly červené jako červec, dvakrát farbený, budú jako vlna.


text:
Ale jestli sa budete vzpečovať a postavíte sa na odpor, budete požraní od meča, lebo ústa Hospodinove hovorily.


text:
Oj, ako sa stalo smilnicou mesto, kedysi verné! Bolo plné súdu; spravedlivosť prebývala v ňom, a teraz v ňom bývajú vrahovia!


text:
tvoje kniežatá sú spurní odpadlíci, spoločníci zlodejov; všetci, koľko ich je, milujú úplatný dar a ženú sa za odplatou; siroty nesúdia podľa spravedlivosti, a pravota vdovy neprijde pred nich.


text:
Preto hovorí Panovník Hospodin Zástupov, Mocný Izraelov: Oj, poteším sa nad svojimi protivníkmi a pomstím sa na svojich nepriateľoch!


text:
A obrátim svoju ruku na teba a očistím ťa spáliac tvoje trosky jako žieravina a odstránim všetko tvoje olovo.


text:
A navrátim ti tvojich sudcov, ktorí budú jako tí tam prv, a tvojich radcov, ako na počiatku, a potom sa budeš volať mestom spravedlivosti, verným mestom.


text:
Lebo sa budú hanbiť pre modlárske duby, po ktorých ste túžili, a budete rumenieť od studu pre zahrady, ktoré ste si zvolili,


text:
A bude najsilnejší pazderím a jeho dielo iskrou, a oboje to bude horieť spolu, ani nebude nikoho, kto by zahasil.


text:
A stane sa v posledných dňoch, že bude pevne stáť vrch domu Hospodinovho hore na vrchu vrchov a bude vyvýšený nad brehy, a pohrnú sa k nemu všetky národy.


text:
A pojdú mnohí ľudia a povedia: Poďte a vyjdime hore na vrch Hospodinov, do domu Boha Jakobovho, a bude nás vyučovať niektorým zo svojich ciest, a budeme chodiť po jeho stezkách! Lebo zo Siona vyjde zákon a slovo Hospodinovo z Jeruzalema.


text:
A bude súdiť medzi národami a bude trestať mnohých ľudí. Skujú svoje meče v motyky a svoje kopie v srpy. Nepozdvihne národ proti národu meča, ani sa viacej nebudú učiť boju.


text:
Lebo si ta odvrhnul svoj ľud, dom Jakobov, pretože sú naplnení ohavnosťami od východu, planetária ako Filištíni a sdružujú sa s deťmi cudzozemcov.


text:
Jeho zem je naplnená striebrom a zlatom, takže nie je konca jeho pokladom; a jeho zem je naplnená koňmi, a nieto konca jeho vozom.


text:
A pritom je naplnená jeho zem modlami; klaňajú sa dielu svojich rúk, tomu, čo spravily ich vlastné prsty.


text:
Vysoké oči človeka budú snížené, a zohnutá bude vysokosť ľudí, a bude vyvýšený len sám Hospodin toho dňa.


text:
Lebo deň Hospodina Zástupov sa blíži na každého pyšného a vysokého i na každého povzneseného, a bude ponížený,


text:
A tak bude zohnutá hrdosť človeka a snížená vysokosť ľudí, a bude vyvýšený len sám Hospodin toho dňa.


text:
A vojdú do jaskýň v skalách a do dier v prachu zeme pred strachom Hospodinovým a pred slávou jeho velebnosti, keď povstane, aby mocne zatriasol zemou.


text:
Toho dňa odhodí človek svoje strieborné modly i svoje zlaté modly, ktorých mu narobili, aby sa klaňal krtom a netopierom.


text:
A vojde do dutín skál a do trhlín brál pred strachom Hospodinovým a pred slávou jeho velebnosti, keď povstane, aby mocne zatriasol zemou.


text:
Lebo hľa, Panovník Hospodin Zástupov odstráni z Jeruzalema a z Júdu každý druh opory, každú podporu chleba i každú podporu vody,


text:
veliteľa päťdesiatich i váženého radcu i múdreho z remeselníkov ako aj človeka, ktorý sa rozumie do zaklínačstva.


text:
A ľudia sa budú navzájom sužovať, druh druha a blížny blížneho; chlapec sa zúrivo osopí na starca a človek bez vážnosti na váženého.


text:
Lebo brat chopí svojho brata, príslušníka domu svojho otca, a povie: Máš odev, budeš naším kniežaťom a vezmeš túto sboreninu pod svoju ruku.


text:
Ale on pozdvihne svoj hlas toho dňa a povie: Nebudem ja obväzovať rán, keď nie je v mojom dome chleba ani odevu; neustanovujte ma za knieža ľudu.


text:
Lebo Jeruzalem klesol, a Júda padol, pretože ich jazyk a ich skutky sú proti Hospodinovi, aby sa priečili očiam jeho slávy.


text:
Vzozrenie ich tvári svedčí proti nim, a svoj hriech ohlasujú ako Sodoma, ani ho netaja! Beda ich duši, lebo sami na seba uvodia zlé na odplatu.


text:
Pohoničmi môjho ľudu sú deti, a ženy panujú nad ním. Môj ľude, tí, ktorí ťa vodia, zvodia ťa a pohlcujú cestu, ktorou máš ísť.


text:
Hospodin prijde so súdom, aby sa súdil so staršími svojho ľudu i s jeho kniežatami a povie: Vy ste zkazili vinicu; lúpež, vydraná od chudobného, je vo vašich domoch.


text:
Čo sa vám zdá, že drtíte môj ľud a meliete tváre chudobných ako žernov?! hovorí Pán Hospodin Zástupov.


text:
A Hospodin riekol: Pretože sa povyšujú dcéry Siona a chodia s vytiahnutým krkom, mihajú očami a chodia sem-ta drobným krokom a lákajúc poštrngávajú svojimi nohami,


text:
Toho dňa odstráni Pán okrasu štrngavých spôn na ich nohách i zdobné stuhy na ich čelách i nákrčné mesiačiky,


text:
A stane sa, že bude namiesto balzamovej vône hnis a namiesto ozdobného opasku povraz, miesto umelých kaderí plešina a miesto skvostného rúcha širokého prepásanie smútočného vreca a spálenina miesto krásy.


text:
A toho dňa sa chopí sedem žien jedného muža a povedia: Budeme jesť svoj vlastný chlieb a budeme sa odievať svojím vlastným rúchom, len nech sa menujeme po tebe, odním naše pohanenie.


text:
A stane sa, že tomu, kto ostane na Sione uniknúc záhube, a kto zbudne v Jeruzaleme, bude sa hovoriť svätý, každému kto bude zapísaný na život v Jeruzaleme,


text:
keď smyje Pán hnusobu dcér Siona a vyplákne krv Jeruzalema z jeho stredu, a to duchom súdu a duchom pálčivosti.


text:
A Hospodin stvorí nad každým obydlím vrchu Siona a nad jeho slávnostným shromaždením oblak vodne a dym a blesk plápolajúceho ohňa vnoci, lebo nad každou slávou má byť zastrenie.


text:
Nože nech spievam svojmu milému pieseň môjho milovaného o jeho vinici: Môj milý mal vinicu na úrodnom vrchu.


text:
Prekopal ju a vysbieral z nej kamenie, vysadil ju najvýbornejšou révou a vystavil vežu prostred nej, ba ešte aj lis v nej vytesal a očakával, že bude rodiť hrozná; ale rodila plané nedozrelky.


text:
A tak teraz, obyvatelia Jeruzalema a mužovia Júdovi, nože rozsúďte medzi mnou a medzi mojou vinicou!


text:
Čo sa ešte malo učiniť mojej vinici, čo by som nebol v nej učinil? Prečo, keď som očakával, že bude rodiť hrozná, rodila plané nedozrelky?


text:
Preto teraz nech vám oznámim, čo učiním svojej vinici: odstránim jej hlohový plot, a bude na zkazu; rozváľam jej murovanú ohradu, a bude na pošliapanie.


text:
A učiním ju prielohom; nebude rezaná ani kopaná, a vzrastie na nej tŕnie a bodľač. A zakážem oblakom, aby nedaly, že by na ňu pršal dážď.


text:
Lebo vinicou Hospodina Zástupov je dom Izraelov, a mužovia Júdovi sú zasadenou révou jeho rozkoše. Ale kým očakával súd, hľa, samý útisk, očakával spravedlivosť, a tu hľa, krik.


text:
Beda tým, ktorí pripojujú dom ku domu a posunujú pole k poľu, takže nieto inému miesta! Jako keby ste boli sami osadení prostred zeme!


text:
V moje uši riekol Hospodin Zástupov: Ba isté je, že mnohé domy budú obrátené v púšť, veľké a krásne, takže nebude v nich obyvateľa.


text:
Beda tým, ktorí vstávajúc skoro ráno sháňajú sa po opojnom nápoji, a ktorí trvajú pri tom neskoro do noci, až ich víno rozpaľuje!


text:
Citara, harfa, bubon, píšťala a víno, to sú ich hostiny! A na skutok Hospodinov nehľadia ani nevidia diela jeho rúk.


text:
Preto pojde môj ľud do zajatia, tak čo nezvie, a jeho sláva sa obráti v mužov, ktorí budú trpieť hladom, a jeho množstvo vyschne od smädu.


text:
Preto i peklo rozširuje svoje hrdlo a roztvára svoje ústa nad mieru, a sostúpi ta jeho, Jeruzalema, nádhera i jeho množstvo i jeho hukot i tí, ktorí sa veselia v ňom.


text:
Ktorí hovoria: Nech sa ponáhľa, nech pospiecha so svojím dielom, aby sme videli, a nech sa priblíži a nech prijde rada Svätého Izraelovho, aby sme zvedeli.


text:
Beda tým, ktorí hovoria zlému dobré a dobrému zlé, ktorí kladú tmu za svetlo a svetlo za tmu, ktorí kladú horké za sladké a sladké za horké!


text:
Preto jako jazyk ohňa zožiera strnište, a jako suchá tráva, trávená od plameňa, klesá, tak bude ich koreň ako zhnilina, a ich kvet sa vznesie ako prach, lebo zavrhli zákon Hospodina Zástupov a rúhavo pohŕdli rečou Svätého Izraelovho.


text:
Preto sa zapálil hnev Hospodinov na jeho ľud, a on vystrúc svoju ruku na neho porazil ho tak, až sa zatriasly vrchy, a ich mŕtve telá boly jako hnoj prostred ulice. Pri tom pri všetkom neodvrátil sa jeho hnev, a ešte vždy je jeho ruka vystretá.


text:
A vyzdvihne prápor národom zďaleka a zapískne naň, aby prišiel od konca zeme. A hľa, prijde rýchle a ľahkým behom.


text:
Nebude medzi nimi ustalého ani klesajúceho, nezadrieme ani nezaspí, ani sa nerozopne opasok jeho bedier, ani sa neroztrhne remenec na jeho obuvi.


text:
Jeho strely sú ostré, a všetky jeho lučištia sú natiahnuté; kopytá jeho koní sa považujú za tvrdé jako kremeň a jeho kolesá za rýchle jako víchrica.


text:
Jeho revanie jako revanie ľva, bude revať jako ľvíčatá, a bude mumlať a pochytí korisť a odvlečie, ani nebude nikoho, kto by vytrhol.


text:
A bude hučať nad ním toho dňa, jako hučí more. A keď pozrie človek na zem, tu hľa, tma, úzkosť. A svetlo? Zatmí sa jej mrakmi.


text:
Roku, ktorého zomrel kráľ Uziáš, videl som Pána sedieť na vysokom tróne a povznesenom, a podolok jeho rúcha naplňoval chrám.


text:
Serafíni stáli nad ním. Každý mal šesť krýdel; dvoma zakrýval svoju tvár, dvoma zakrýval svoje nohy a dvoma lietal.


text:
A volali jeden druhému a hovorili: Svätý, svätý, svätý Hospodin Zástupov, celá zem je plná jeho slávy.


text:
Vtedy som povedal: Beda mne, lebo zahyniem, pretože som človek nečistých rtov a bývam prostred ľudu nečistých rtov; beda mne, lebo moje oči videly Kráľa Hospodina Zástupov!


text:
A dotknul sa mojich úst a riekol: Hľa, tento uhoľ sa dotknul tvojich rtov, a tak odišla tvoja neprávosť, a tvoj hriech je prikrytý.


text:
Potom som počul hlas Pánov, ktorý hovoril: Koho pošlem, a kto nám pojde? Vtedy som povedal: Hľa, tu som, pošli ma.


text:
A riekol: Iď a povieš tomuto ľudu: Počuť počujte, ale neporozumejte, i hľadieť hľaďte, ale nepoznajte!


text:
Učiň to, aby stučnelo srdce tohoto ľudu, a jeho uši aby oťažely, a jeho oči zaslep, aby nejako nevidel svojimi očima a svojimi ušima nepočul, a jeho srdce by porozumelo, a obrátiac sa bol by uzdravený!


text:
A keď som povedal: Až dokedy, Pane? odpovedal: Až dokiaľ nespustnú mestá na toľko, že nebude obyvateľa, a domy, že nebude v nich človeka, a dokiaľ zem celkom nespustne.


text:
Ale dokiaľ v nej bude ešte čo aj len desiata čiastka, vše bude pálená, jako brest a jako dub, ktorým, keď ich povalia, ponechávajú len parez; jej parez bude svätým semenom.


text:
A stalo sa za dní Achaza, syna Jotáma, syna Uziášovho, judského kráľa, že prišiel Recín, sýrsky kráľ, a Pekach, syn Remaliášov, izraelský kráľ, hore k Jeruzalemu do boja proti nemu, ale nemohol bojovať proti nemu.


text:
A bolo oznámené domu Dávidovmu, že vraj Sýrovia sa spolčili s Efraimom. Vtedy sa zaklátilo jeho srdce i srdce jeho ľudu, jako sa klátia stromy lesa od vetra.


text:
Ale Hospodin riekol Izaiášovi: Nože vyjdi oproti Achazovi ty i Šeár Jašub, tvoj syn, ku koncu vodovodu horného rybníka, na hradskú cestu poľa valchárovho,


text:
a povieš mu: Maj na seba pozor a buď ticho! Neboj sa, a tvoje srdce nech nezomdlieva pre tie dva chvosty dymiacich hlavní, pre rozpálený hnev Recína a Sýrov alebo syna Remaliášovho!


text:
Poďme hore proti Judsku a nažeňme mu strachu a vniknúc do neho strhnime ho na seba a učiňme v jeho strede kráľom syna Tabealovho,


text:
Lebo hlavou Sýrie je Damašek, a hlavou Damašku je Recín, a ešte šesťdesiatpäť rokov, a Efraim bude rozdrtený, takže prestane byť ľudom.


text:
Vtedy riekol prorok: Nože počujte, dome Dávidov: Či vám je to málo unavovať ľudí, že unavujete ešte i môjho Boha?


text:
Lebo prv ako bude vedieť chlapča zavrhnúť zlé a vyvoliť dobré, bude opustená zem, ktorá sa ti bridí pre jej dvoch kráľov.


text:
Hospodin privedie na teba, na tvoj ľud a na dom tvojho otca dni, jaké neprišly odo dňa, ktorého odstúpil Efraim od Júdu, privedie kráľa Assýrie.


text:
A stane sa toho dňa, že Hospodin zapískne na muchy, ktoré sú na konci riek Egypta, a na včely, ktoré sú v assýrskej zemi,


text:
a prijdú a všetky sa usadia v pustých odľahlých údoliach a v skalných trhlinách, na všetkých chrastinách i na všetkých lúkach.


text:
Toho dňa oholí Pán tou najatou britvou, tými zpoza rieky, kráľom Assýrie, hlavu i vlasy nôh, áno, i bradu oholí ona docela.


text:
Ale stane sa, že pre množstvo mlieka, ktoré nadojí, bude jesť maslo, lebo maslo a med bude jesť každý, kto pozostane v zemi.


text:
A taktiež bude toho dňa, že každé miesto, na ktorom bývalo tisíc kmeňov viniča za tisíc strieborných, bude pre tŕnie a bodľač.


text:
A čo do všetkých vrchov, ktoré sa prekopávajú motykou, neprijdeš na ne, lebo sa budeš báť tŕnia a bodľače, a bude to na to, aby sa ta vyhnal vôl, a aby to šliapal drobný dobytok.


text:
A potom som sa priblížil prorokyni, a počala a porodila syna. A Hospodin mi riekol: Daj mu meno: Maher šalal, chaš baz.


text:
Lebo prv ako bude vedieť chlapča zavolať: Môj otče, a: Moja matko, ponesú imanie Damašku a korisť Samárie pred kráľom Assýrie.


text:
Pretože tento ľud zavrhol ticho tečúce vody Siloam a má svoju rozkoš v Recínovi a v synovi Remaliášovom,


text:
preto hľa, Pán dovedie hore na nich vody rieky, mohutné a veľké, kráľa Assýrie a všetku jeho slávu, a vystúpi nad všetky svoje riečištia a pojde ponad všetky svoje brehy.


text:
A dovaliac sa do Judska zaplaví a prejde; dosiahne až po hrdlo a bude mať roztiahnuté svoje krýdla na celú šír tvojej zeme, ó, Immanuelu!


text:
Len sa vztekajte, národy, a buďte zdrtené! A pozorujte ušima, všetky ďaleké kraje zeme! Prepášte sa a buďte zdrtené; prepášte sa a buďte zdrtené!


text:
Lebo takto mi povedal Hospodin silou svojej božskej ruky a vyučoval ma, aby som neišiel cestou tohoto ľudu, a riekol:


text:
Nehovorte všetkému sprisahanie, čomu hovorí tento ľud sprisahanie, a toho, čoho sa on bojí, sa nebojte ani sa nestrachujte.


text:
A bude svätyňou, ale kameňom úrazu a skalou klesnutia obom domom Izraelovým, smečkou a osídlom obyvateľom Jeruzalema.


text:
A budem očakávať na Hospodina, ktorý skrýva svoju tvár pred domom Jakobovým, a budem sa nadejať na neho.


text:
Hľa, ja a deti, ktoré mi dal Hospodin na znamenia a na zázraky v Izraelovi od Hospodina Zástupov, ktorý prebýva na vrchu Sione.


text:
A keby vám riekli: Spýtajte sa veštcov, duchárov, alebo vedomcov, ktorí šepcú a mrmlú, poviete: Či sa ľud nemá pýtať svojho Boha? Ale za živých sa pýtať mŕtvych!


text:
K zákonu sa obráťte a k svedoctvu! Istotne povedia podľa tohoto slova, istotne povie ten, kto nebude mať svitu rannej zory.


text:
A prejde ňou, zemou, utrápený a hladný. A stane sa, keď bude hladný, že sa bude zlostiť a bude zlorečiť svojmu kráľovi a svojmu Bohu a pozrie hore.


text:
Lebo niet únavy tomu, ktorý jej, pôsobí úzkosť. Tam prvého času ľahko doložil svoju ruku na zem Zabulona a na zem Naftaliho, ale posledného ťažko doloží, na cestu k moru za Jordánom, na Galileu pohanov.


text:
Ľud, ktorý chodil vo tme, uzrie veliké svetlo, a nad tými, ktorí bývali v zemi tône smrti, zaskveje sa svetlo.


text:
Rozmnožil si národ, ale si nezveličil radosti. Avšak radovať sa budú pred tebou, jako sa radujú v žatve, jako plesajú, keď delia korisť;


text:
Lebo každá zbraň ozbrojenca, používaná s hrmotom, i každé rúcho, pováľané v krvi, bude na spálenie, za pokrm ohňu.


text:
Lebo dieťa sa nám narodilo, syn nám je daný, a kniežatstvo bude na jeho pleci, a nazovú jeho meno: Predivný, Radca, Silný Bôh, Udatný Hrdina, Otec Večnosti, Knieža Pokoja.


text:
Množiteľovi toho kniežatstva a pokoju nebude konca. Sedieť bude na tróne Dávidovom a bude panovať nad jeho kráľovstvom, aby ho pevne postavil a založil na pevný základ súdom a spravedlivosťou odteraz až na veky. Horlivosť Hospodina Zástupov to učiní.


text:
A zvedia o tom, všetok ľud, Efraim aj obyvatelia Samárie, ktorí hovoria v pýche a vo vysokomyseľnosti srdca, vraj


text:
Sýrov odpredu a Filištínov odzadu, a budú žrať Izraela celými ústami, ale ani pri tom pri všetkom neodvráti sa jeho hnev, ale ešte vždy bude jeho ruka vystretá.


text:
Preto sa Pán nebude radovať jeho mládencom a nad jeho sirotami a nad jeho vdovami sa nezľutuje, lebo všetci, koľko ich je, sú pokrytci a zločinci, a každé ústa hovoria bláznovstvo. Pre to pre všetko sa neodvráti jeho hnev, ale ešte vždy bude jeho ruka vystretá.


text:
Lebo bezbožnosť bude horieť ako oheň: zožerie tŕnie a bodľač a zapáli aj húšťavy lesa, a budú sa valiť hore mohutným stĺpom dymu.


text:
Pre veľký hnev Hospodina Zástupov zatmie sa zem, a ľud bude jako potrava ohňa; nikto nebude šetriť ani svojho brata.


text:
Odreže na pravej strane, a bude lačný; bude žrať na ľavej, ale nenasýtia sa; každý z nich bude žrať mäso svojho vlastného ramena,


text:
Manasses bude žrať Efraima a Efraim Manassesa, a obaja spolu sa vrhnú na Júdu. Pri tom pri všetkom neodvráti sa jeho hnev, ale ešte vždy bude jeho ruka vystretá.


text:
Beda zákonodarcom, ktorí vydávajú nespravedlivé zákony a pisateľom, ktorí píšu veci na ťarchu ľuďom,


text:
aby odtisli núdznych od súdu a olúpili súd chudobných môjho ľudu; aby boly vdovy ich korisťou, a siroty plienia.


text:
Nuž čože urobíte v deň navštívenia a za búrky, ktorá prijde z ďaleka? Ku komu sa utečiete o pomoc a kde zanecháte svoju slávu?


text:
Nepozostane iba zohnúť sa medzi väzňami, a padnú medzi pobitými. Pri tom pri všetkom neodvráti sa jeho hnev, a ešte vždy bude jeho ruka vystretá.


text:
Pošlem ho na podlý národ pokrytecký: prikážem mu o ľude svojej prchlivosti, aby bral korisť a plienil plen a aby spôsobil to, že by šliapali po ňom ako po blate ulíc.


text:
Ale on tak nedumá, a jeho srdce to tak nemyslí; ale v jeho srdci je myseľ zahladiť a vyplieniť národov nie málo.


text:
A stane sa, keď dokoná Pán všetko svoje dielo na vrchu Sione a v Jeruzaleme, tak hovorí: Navštívim aj ovocie vysokomyseľnosti srdca kráľa Assýrie a nádheru vysokosti jeho očí.


text:
Lebo hovorí: V sile svojej ruky som to vykonal a vo svojej múdrosti, lebo som rozumný a odstránil som hranice národov a ich poklady som zraboval a strhol som ako mocný dolu s prestolov tých, ktorí sedeli na nich.


text:
Áno, moja ruka našla bohatstvo národov ako hniezdo, a jako sbierajú zanechané vajcia, tak som ja sobral celú zem, a nebolo nikoho, kto by bol pohnul čo len krýdlom, alebo kto by bol otvoril ústa alebo zapišťal.


text:
Či sa bude honosiť sekera povyšujúc sa nad toho, kto ňou seká? Či sa bude velebiť píla nad toho, kto ju ťahá? Jako keby prút povznášal tých, ktorí ho zdvíhajú! Ako keby palica zdvíhala toho, kto nie je drevom!


text:
Preto pošle Panovník Hospodin Zástupov na jeho tučných vychudlosť, a pod jeho slávou sa zapáli cele iste, že bude horieť ako požiar;


text:
lebo svetlo Izraelovo bude ohňom, a jeho Svätý bude plameňom, ktorý zapáli a strávi jeho bodľač i jeho tŕnie, a to jedného dňa!


text:
I slávu jeho lesa i jeho úrodného poľa, od duše až do tela, všetko vyhubí, a bude, jako keď sa neduživý rozplýva a mizne.


text:
A stane sa toho dňa, že ostatok Izraela a to, čo unikne záhube z domu Jakobovho, nebude sa viacej spoliehať na toho, kto ho bije, ale sa spoľahne na Hospodina, Svätého Izraelovho, v pravde.


text:
Lebo keby bolo tvojho ľudu, Izraelu, jako morského piesku, len ostatok sa navráti z neho. Usúdená záhuba zaplaví spravedlivosťou jako povodeň.


text:
Preto takto hovorí Pán Hospodin Zástupov: Neboj sa Assúra, môj ľude, ktorý bývaš na Sione, keď ťa bude biť prútom a pozdvihne na teba svoju palicu na spôsob Egypta;


text:
Hospodin Zástupov zobudí na neho bič a porazí ho, jako porazil Madiana na skale Orébovej, a pozdvihne svoju palicu na more, a pozdvihne ju, ako kedysi na Egypt.


text:
A stane sa toho dňa, že uhne jeho bremeno s tvojho pleca a jeho jarmo s tvojej šije, a bude zničené jarmo pre svätý olej.


text:
Prejdú priechodom; Geba, povedia, bude nám nocľažišťom. Strachom sa bude triasť Ráma; utečie Gibea Saulova.


text:
Hľa, Panovník, Hospodin Zástupov oklestí zelené vetvi strašnou silou, a tie, ktoré sú vysokého vzrastu, budú zoťaté, a tie, ktoré sú vysoké, budú snížené.


text:
Spočinie na ňom Duch Hospodinov, duch múdrosti a rozumnosti, duch rady a hrdinskej sily, duch známosti a bázne Hospodinovej.


text:
A jako voňavá obeť bude mu voňať bázeň Hospodinova; nebude súdiť podľa videnia svojich očí ani nebude trestať podľa počutia svojich uší,


text:
ale bude súdiť chudobných podľa spravedlivosti a bude trestať tichých zeme podľa spravedlivého práva, bude biť zem prútom svojich úst a duchom svojich rtov zabije bezbožného.


text:
Vlk bude bývať s baránkom, a pardus bude ležať s kozľaťom, teľa a ľvíča a krmný dobytok budú spolu, a malé chlapča ich povedie;


text:
krava a medvedica budú sa spolu pásť, aj ich mláďatá budú spolu ležať, lev bude žrať slamu jako vôl,


text:
a dieťa, ktoré požíva prsia, bude sa ihrať nad dierou jedovatého hada, a odstavenec siahne svojou rukou na dieru baziliškovu.


text:
Neuškodia ani nezahubia na celom vrchu mojej svätosti, lebo zem bude plná známosti Hospodinovej, tak ako čo vody pokrývajú more.


text:
A stane sa toho dňa, že po koreni Izaiho, ktorý bude stáť za prápor národom, snažne sa budú dopytovať pohania, a miesto jeho odpočinutia bude samá sláva.


text:
A stane sa toho dňa, že Pán po druhé priloží svoju ruku, aby si dobyl ostatok svojho ľudu, ktorý ponechaný súc pozostane z Assúra a z Egypta, z Patrosa a z Ethiopie, z Élama a zo Sineára, z Chamatu a z ostrovov mora.


text:
A vyzdvihne prápor národom a soberie zahnaných Izraelových a rozptýlené Júdove shromaždí od štyroch strán zeme.


text:
Potom uhne žiarlivosť Efraimova, a protivníci Júdovi budú vyplienení. Efraim nebude žiarliť na Júdu, a Júda nebude sužovať Efraima.


text:
Ale sletia na plece Filištínov na západ; spolu budú plieniť synov východu; na Edoma a Moába vystrú svoju ruku; a synovia Ammonovi ich budú poslúchať.


text:
A Hospodin vyrieknuc kliatbu nad zátokou Egyptského mora celkom ju zahladí a mávne svojou rukou na rieku v rozhorúčení svojho ducha a rozrazí ju na sedem potokov a spôsobí to, aby ju mohli prejsť v obuvi.


text:
A bude schodná hradská ostatku jeho ľudu, ktorý ponechaný súc pozostane z Assúra, jako bola Izraelovi v deň, v ktorý išiel hore z Egyptskej zeme.


text:
A povieš toho dňa: Oslavujem ťa, Hospodine, že si sa hneval na mňa, že sa odvrátil tvoj hnev, a potešil si ma.


text:
Hľa, silný Bôh môjho spasenia, v ktorého budem dúfať a nebudem sa strachovať, lebo mojou silou a mojou piesňou je Hospod-Hospodin a stal sa mi spasením.


text:
A poviete toho dňa: Oslavujte Hospodina, vzývajte jeho meno, oznamujte medzi národami jeho skutky; pripomínajte, že je vyvýšené jeho meno.


text:
Ja som prikázal svojim posväteným, aj som povolal svojich hrdinov pre svoj hnev, tých, ktorí sa veselia z môjho vyvýšenia.


text:
Zvuk množstva počuť na vrchoch, podobný zvuku mnohého ľudu, zvuk hukot kráľovstiev shromaždených národov: Hospodin Zástupov prehliada vojsko do boja.


text:
Prichádzajú z ďalekej zeme, od konca nebies. Hospodin je to a nádoby jeho zúrivého hnevu; ide aby zkazil celú zem.


text:
Predesia sa; kŕče a bolesti ich pochytia; budú sa svíjať ako žena, ktorá ide porodiť; každý bude s desením a v rozpakoch hľadieť na svojho blížneho; ich tváre budú horieť plameňom.


text:
Hľa, deň Hospodinov prichádza, ukrutný, prchlivosť a páľa hnevu, aby obrátil zem na púšť, a jej hriešnikov zahladí z nej.


text:
Lebo hviezdy nebies, ani ich najjasnejšie súhvezdia nedajú svietiť svojmu svetlu; slnce sa zatmie vtedy, keď bude vychádzať, a mesiac nedá svietiť svojmu svetlu.


text:
A navštívim zlosť na okruhu sveta a na bezbožných ich neprávosť. A spôsobím to, že prestane hrdosť pyšných, a vysokomyseľnosť tyranov ponížim.


text:
A učiním to, že bude mizerný človek drahší nad čisté zlato a obecný človek nad klenoty zo zlata z Ofíra.


text:
Pre tú príčinu zatrasiem nebesami, a chvieť sa bude zem, takže sa pohne zo svojho miesta pre prchlivosť Hospodina Zástupov a pre deň pále jeho hnevu.


text:
A bude jako zaplašená srna a jako stádo oviec, kde nie je toho, kto by shromaždil; každý sa obráti k svojmu ľudu, a každý bude utekať do svojej zeme.


text:
A bude Babylon, krása kráľovstiev, ozdoba, pýcha Chaldejov, ako podvrátenie od Boha, jako čo podvrátil Sodomu i Gomoru.


text:
Nebude už viacej obydlený až na veky ani nebude obývaný do pokolenia a pokolenia, ani tam nepostaví stánu Arab, ani pastieri sa tam nepoložia so svojim stádom.


text:
Ale tam budú brložiť divé mačky, a ich domy budú plné sôv, budú tam bývať pštrosi, a skákať tam budú démonské príšery;


text:
na jeho opustených hradoch ozývať sa budú sebe navzájom hyeny a šakaly na palácoch rozkoše. A je už blízko, aby prišiel jeho čas, a jeho dni sa nepretiahnu.


text:
Lebo Hospodin sa zľutuje nad Jakobom a zase si vyvolí Izraela a dá im, aby sa usadili na svojej zemi a odpočinuli si, a pohostín sa pripojí k nim, a pridružia sa k domu Jakobovmu.


text:
A pojmú ich národy a dovedú ich na ich miesto, a dom Izraelov si ich dedične prisvojí na pôde Hospodinovej za sluhov a za dievky, a zajmú tých, ktorí ich boli zajali, a budú panovať nad tými, ktorí ich nemilosrdne honili.


text:
A stane sa v deň, v ktorý ti dá Hospodin odpočinok od tvojho bolestného trápenia a od tvojho strachu a od tvrdej služby, ktorú si bol podrobený konať,


text:
že použiješ tohoto príslovia o babylonskom kráľovi a riekneš: Ako len prestal a utíchol pohonič! Prestalo dychtenie po zlate!


text:
toho, ktorý bil ľudí v prchlivosti neprestajnými údermi, ktorý deptajúc vládol v hneve nad národami; bolo to prenasledovanie bez šetrenia.


text:
Ešte len i jedle sa radujú nad tebou, cedry Libanona, hovoriac: Odkedy si ľahol, neprišiel nikto hore proti nám, kto by zoťal.


text:
Peklo zdola zbúrilo sa pre teba, vústrety tvojmu príchodu; zobudilo pre teba mŕtvych, všetkých náčelníkov zeme; spôsobilo to, že povstali so svojich trónov všetci kráľovia národov.


text:
Tvoja pýcha je svrhnutá do pekla i so zvukom tvojich hárf; moľmi ti je postlané, a červy ťa prikrývajú.


text:
Ako si len padol s nebies, jasná hviezdo, synu rannej zory! Zoťatý si na zem, ktorý si porážal národy.


text:
A veď ty si povedal vo svojom srdci: Vystúpim hore do neba; vyvýšim svoj trón nad hviezdy silného Boha a posadím sa na vrchu slávnostného shromaždenia Božieho, v najďaľších krajoch severa;


text:
Tí, ktorí ťa uvidia, uprú na teba svoj zrak; budú ťa pozorovať a povedia: Či je toto ten muž, ktorý to pôsobil, aby sa triasla zem, ktorý pôsobil to, aby sa chvely kráľovstvá,


text:
ktorý podvracal okruh sveta, takže bol jako pustina, a jeho mestá boril, svojich väzňov neprepúšťal domov?


text:
ale ty si odvrhnutý preč od svojho hrobu jako ohyzdný letorast, odiaty pobitými, prebodnutými od meča, ktorí sostupujú medzi kamene jamy, jako pošliapaná mrcina.


text:
Nebudeš s nimi spolu ležať v hrobe, lebo si zkazil svoju zem, svoj ľud si povraždil; nebude nikdy až na veky menované semeno zlostníkov.


text:
Pripravte jeho synom bitúnok pre neprávosť ich otcov, aby nepovstali a nezaujali dedične zeme, a naplnil by sa povrch okruhu sveta mestami,


text:
lebo ináče povstanem proti nim, hovorí Hospodin Zástupov, a vytnem Babylonu meno i ostatok, syna i vnuka, hovorí Hospodin.


text:
A obrátim ho v majetok ježov a v močiare a vymetiem ho metlou vykántrenia, hovorí Hospodin Zástupov.


text:
Hospodin Zástupov prisahal a riekol: Ba cele iste bude tak, ako som myslel, a jako som uradil, tak to bude stáť,


text:
to jest, že skrúšim Assúra vo svojej zemi, a na svojich vrchoch ho pošliapem, a tak uhne s nich jeho jarmo, i jeho bremeno uhne s ich pleca.


text:
Neraduj sa, zem Filištínov, celá, že je polámaný prút toho, ktorý ťa šľahal! Lebo z koreňa hada vyjde bazilišek, a jeho plod bude ohnivý had lietajúci.


text:
A tak budú pásť prvorodení chudobných, a núdzni sa bezpečne položia so svojím stádom, ale tvoj koreň umorím hladom, a to, čo ostane z teba, pobijú.


text:
Nože kvíľ, ó, bráno; krič, ó, mesto! Rozplynúť sa musíš, ty, celá zem Filištínov! Lebo od severa prijde dym, ani nebude toho, ktorý by sa oddelil od jeho shromaždení a nedostanovil sa.


text:
A čože odpovedia poslovia národa? Že Hospodin pevne založil Sion, a že naň sa utečú utrápení jeho ľudu.


text:
Bremä Moábovo. Lebo v noci, v ktorej bude spustošené Ar Moábovo, bude umlčané; lebo vnoci bude spustošené Kír Moábovo a bude umlčané.


text:
Pojdú hore do chrámu a Díbon na svoje výšiny, plakať; nad Nébom a nad Médebou bude kvíliť Moáb. Na každej jeho hlave bude plešina, a každá brada bude ostrihaná.


text:
Na jeho uliciach si opášu smútočné rúcho drsné, na jeho postrešiach a na jeho námestiach bude každý z nich kvíliť rozlievajúc sa v plači.


text:
A Chešbon bude kričať i Eleále; až po Jahac bude počuť ich hlas. Preto budú žalostne kričať ozbrojenci Moábovi; duša každého z nich bude sa chvieť pre neho


text:
a povie: Moje srdce kričí pre Moába. Oj, jeho závory! Až po Coár počuť krik ako ryk trojročnej jalovice! Lebo plačúc vystupujú hore luchitským svahom, lebo cestou do Choronaima pozdvihnú krik úplného skrúšenia,


text:
pretože vody Nimríma budú velikou púšťou, lebo tráva uschne, bylina vyhynie; nebude ničoho zeleného.


text:
Lebo krik obíde všade dookola kraje Moábove, až do Eglaima jeho kvílenie, až do Bér-élima zanesie sa jeho kvílenie.


text:
Lebo vody Dímona budú plné krvi, pretože na Dímon položím ešte aj prídavky: na tých z Moába, ktorí uniknú, pošlem ľva jako aj na ostatok zeme.


text:
A stane sa toto: Jako vták poletuje sem a ta, keď je vyhnaný z hniezda, také budú dcéry Moábove pri brodoch Arnona.


text:
Daj radu, dcéro Siona, učiň súd a rozrieš, učiň svoju tôňu ako noc, na pravé poludnie, ukry zahnaných, Moába, ktorý nemá miesta, neodkry a nevyzraď!


text:
Nech bývajú u teba jako pohostíni moji zahnaní, Moábiti, buď im skrýšou pred zhubcom, lebo veď raz prestane násilník, bude koniec pustošeniu; tí, ktorí šliapu, zahynú zo zeme.


text:
Ale trón bude pevne postavený na milosti, a sedieť bude na ňom panovník, panujúci v pravde v stáne Dávidovom, ktorý bude súdiť a vyhľadávať súd a bude rýchly vykonať spravedlivosť.


text:
Slýchali sme o pýche Moábovej, že je veľmi pyšný, o jeho hrdosti, o jeho pýche, o jeho prchlivosti, o jeho lživých rečiach chlubných.


text:
Preto bude kvíliť Moáb pre Moába, každý z nich bude kvíliť, pre obnažené základy Kír-charéseta budete úpieť, celí zdrtení.


text:
Pretože úrodné polia Chešbona uvädnú; vinič Sibmy bude zkazený, pánovia národov potlčú jeho výborné révy, ktoré sahajú až do Jazera, blúdiac zabiehajú až na púšť, jeho úponkovité výhonky ťahajú sa ďaleko, prešly až za Soľné more.


text:
Preto nech oplakávam vinič Sibmy plačom Jazera! Polievam ťa svojimi slzami, ó, Chešbone a Eleále, lebo na tvoju oberačku a na tvoju žatvu padol útočný krik nepriateľa.


text:
A tak bude sprataná radosť a plesanie s úrodného poľa, a vo viniciach sa nebude spievať, ani sa nebude výskať; vína v lisoch nebude šliapať ten, kto šliapava. Učiním to, aby prestal radostný krik oberačov.


text:
A stane sa, keď bude zrejmé, že ustal Moáb na výšine, že vojde do svojej svätyne modliť sa, ale nezmôže ničoho.


text:
A teraz hovorí Hospodin takto: Vo troch rokoch ako v rokoch nájomníka bude potupená sláva Moábova so všetkým tým veľkým množstvom, a ostatok bude malý, malinký, nepatrný.


text:
Zanikne pevnosť z Efraima a kráľovstvo z Damašku, a čo do ostatku Sýrov: budú jako sláva synov Izraelových, hovorí Hospodin Zástupov.


text:
Bude, jako keď niekto v žatve soberie steblá do ruky, a jeho rameno sožne klasy, áno, bude, jako keď niekto sberá klasy v doline Refaim.


text:
A zostanú z neho len paberky, jako keď vôkol otlčú olivu, že zostanú dve-tri nedozrelé olivky hore na vrchole, štyri-päť na jej vetviach, plodnej olivy, hovorí Hospodin, Bôh Izraelov.


text:
A nebude hľadieť na oltáre, na dielo svojich rúk, ani nepozrie na to, čo učinili jeho prsty, ani na háje ani na modlárske obrazy slnka.


text:
Toho dňa budú mestá jeho sily jako opustené rumy lesa a vrchola brehu, ktoré opustili pohania pred synmi Izraelovými, a bude to pustinou.


text:
Lebo si zabudla, dcéro Izraelova, na Boha svojho spasenia a nepamätala si na skalu svojej sily. Preto si nasadila rozkošných sadencov a nasadila si to cudzej révy.


text:
V deň, v ktorý si ich posadila, hneď si ich aj ohradila a za rána, zavčasu, pečuješ o svoje semeno, aby išlo do kvetu. - Budeže to hromada žniva, v deň, v ktorý onemocneje, a pochytí ju smrteľná bolesť!


text:
Beda! Počuť hukot mnohých národov, ktoré hučia ako hukot morí, a dunenie ľudstiev, ktoré dunia ako dunenie mohutných vôd.


text:
Ľudstvá dunia ako dunenie mnohých vôd. Ale Hospodin to okríkne, a každý bude utekať ešte zďaleka a bude honený jako plevy na vrchoch pred vetrom a jako krútňava prachu pred víchrom.


text:
Lebo v čas večera, hľa, prijde zdesenie, a prv ako nastane ráno, nebude ho. To bude údelom tých, ktorí nás olupujú, a losom tých, ktorí nás plienia.


text:
panovníkovi i s jeho ľuďom, ktorý vysiela poslancov po mori, a na ľahkých loďkách z papierovej trsti po vodách. Len iďte, ľahkí poslovia rýchli, k vytiahnutému národu, vysokému čo do postavy, a uhladenému, strašnému ľudu vždycky, odkedy len je, a tak až doteraz; k národu rôznych zákonov a ktorý všetko šliape, ktorého zem poprerezávaly rieky.


text:
A nože, všetci obyvatelia okruhu sveta a vy, ktorí obývate zem, keď pozdvihnú prápor na vrchoch, vidzte, a keď zatrúbia na trúbu, počujte!


text:
Lebo takto mi povedal Hospodin: Upokojím sa a budem sa dívať zo svojho príbytku, ticho, jako za jasného kmitajúceho tepla na slnečnom svetle, a jako keď oblak rosy zvlažuje za horúčavy počas žatvy.


text:
Ale isteže prv ako prijde žatva, keď sa rozvijú puky, a z kvetu budú ešte len dozrievajúce trpké bobule, vtedy poodrezuje révy nožami a odstráni úponky, poodtína.


text:
A budú spolu zanechaní dravým vtákom vrchov a divej zveri zeme, a bude na tom letovať dravé vtáctvo cez leto, a všelijaká divá zver zeme bude na tom zimovať cez zimu.


text:
V tom čase bude donesený dar Hospodinovi Zástupov od vytiahnutého ľudu uhladeného, od ľudu, strašného vždycky, odkedy len je, a tak až doteraz, od národa rôznych zákonov a ktorý všetko šliape, ktorého zem poprerezávaly rieky, donesený bude na miesto mena Hospodina Zástupov, na vrch Sion.


text:
Bremä Egypta. Hľa, Hospodin sa nesie na hustom oblaku ľahkom a prijde do Egypta. Tu sa od zdesenia zaklátia modly Egypta pred jeho tvárou, a srdce Egypta sa rozplynie v jeho vnútornostiach.


text:
Lebo podpichnem Egypťana proti Egypťanovi, a budú bojovať brat proti svojmu bratovi a blížny proti svojmu blížnemu, mesto proti mestu, kráľovstvo proti kráľovstvu.


text:
A rozleje sa duch Egypta v jeho vnútornostiach, a jeho radu pohltím, a budú sa pýtať modiel a mrmlajúcich čarodejníkov, vešteckých duchov zomrelých a vedomcov.


text:
A predám Egypt do ruky tvrdých pánov, a prísny kráľ nemilosrdný bude panovať nad nimi, hovorí Panovník Hospodin Zástupov.


text:
a tak rieky narobia smradu, opadnú, a vyschnú veľtoky Dolného Egypta, trstina a rákos sa scvrknú a zvädnú.


text:
Trávniky popri veľtoku, pri ústí veľtoku i každá siatina popri veľtoku uschne, bude odviata, a nebude jej.


text:
Vtedy budú kvíliť rybári a smútiť budú všetci, ktorí vrhajú udicu do veľtoku, a tí, ktorí rozostierajú sieť na vody, uvädnú od núdze.


text:
Ba isteže sú kniežatá mesta Coana blázni; múdrych radcov faraonových rada osprostela. Jakože smiete povedať faraonovi: Som synom múdrych, synom niekdajších kráľov?


text:
Kdeže sú, kde tvoji múdri? Nože nech ti oznámia a nech vedia, čo usúdil Hospodin Zástupov vo svojej rade o Egypte!


text:
Zbláznily sa kniežatá Coana; oklamané sú kniežatá mesta Nof; zaviedli Egypt, a to náčelní mužovia jeho pokolení.


text:
Hospodin nalial do jeho vnútra ducha závratu, a spôsobili to, že Egypt blúdi vo všetkom, čo robí, jako blúdi opilý človek pri svojom vývratku.


text:
Toho dňa bude Egypt ako ženy a bude sa triasť a strachovať pred kývnutím ruky Hospodina Zástupov, ktorou zakýva proti nemu.


text:
A zem Júdova bude Egyptu na postrach: každý, komukoľvek ju pripomenú, bude sa strachovať pre radu Hospodina Zástupov, ktorú uzavrel proti nemu.


text:
Toho dňa bude päť miest v Egyptskej zemi, ktoré budú hovoriť kananejským jazykom a budú prisahať Hospodinovi Zástupov. Jedno z nich sa bude volať Ir-haheres.


text:
Toho dňa bude stáť oltár Hospodinov prostred Egyptskej zeme a pamätný stĺp vedľa jeho hranice Hospodinovi.


text:
A bude na znamenie a za svedka Hospodinovi Zástupov v Egyptskej zemi. Lebo budú kričať k Hospodinovi pre tých, ktorí ich budú utiskovať, a pošle im spasiteľa a toho, ktorý sa bude za nich pravotiť, a vytrhne ich.


text:
A tak bude Hospodin známy Egyptu, a Egypťania poznajú Hospodina toho dňa a budú mu slúžiť bitnou obeťou a obilným darom a budú sľubovať Hospodinovi sľuby i plniť.


text:
A Hospodin bude biť Egypt ranami, bude biť a uzdraví, a navrátia sa k Hospodinovi, a dá sa im uprosiť a uzdraví ich.


text:
Toho dňa bude hradská z Egypta do Assýrie, a Assýrovia prijdú do Egypta a Egypťania do Assýrie a Egypťania i s Assýrmi budú slúžiť Hospodinovi.


text:
Pretože ho požehná Hospodin Zástupov a povie: Nech je požehnaný môj ľud Egypt a dielo mojich rúk Assýria a moje dedičstvo Izrael!


text:
Roku, ktorého prišiel Tartán do Ašdóda, keď ho bol poslal Sargon, assýrsky kráľ, a keď potom bojoval proti Ašdódu a zaujal ho.


text:
Toho času hovoril Hospodin skrze Izaiáša, syna Ámosovho, a riekol: Idi, odpáš a slož smútočné vrece so svojich bedier a sozuj svoju obuv so svojich nôh. A učinil tak, chodil nahý a bosý.


text:
A Hospodin riekol: Ako chodí môj služobník Izaiáš nahý a bosý, čo je tri roky znamením a zázrakom, ktoré sa vzťahujú na Egypt a na Kúša,


text:
tak poženie pred sebou assýrsky kráľ zajatých Egypta a presídlencov Kúša, mladých i starých, nahých a bosých, a to s obnaženými zadky, nahotu Egypta.


text:
A tak povie obyvateľ tohoto ostrova toho dňa: Hľa, tak pochodili tí, ku ktorým sme vzhliadali v dôvere, kam sme sa utiekali o pomoc, aby sme boli vytrhnutí a zachránení pred kráľom Assýrie! Jako by sme tedy my ušli?!


text:
Bremä púšte mora, Babylona. Jako prechádzavajú víchrice na juhu, tak prijde od púšte, zo strašnej zeme.


text:
Tvrdé videnie mi je oznámené: Neverný robí neverne, a zhubca hubí. Poď hore, Élame! Médsko, sovri! Učiním koniec všetkým jeho vzdychom, ktoré vynútil.


text:
Pre tú príčinu sú moje bedrá plné bolesti; kŕče ma pochytily jako kŕče ženy, ktorá ide porodiť; svíjam sa od bolesti tak, že už ani nečujem; desím sa tak, že už ani nevidím.


text:
A videl jazdu, jazdcov na koňoch po dvoch v rade, jazdu na osloch a jazdu na veľblúdoch a načúval pozorne, veľmi pozorne.


text:
A volal ako lev: Na pozorovateľni, Pane, stojím ustavične vodne a na svojej stráži stojím celé noci!


text:
A tu hľa, prišla jazda mužov, jazdcovia na koňoch po dvoch v rade. A odpovedajúc riekol: Padol, padol Babylon, a roztrieskali všetky rytiny jeho bohov a pometali ich na zem.


text:
Ty, moje mlativo, dieťa môjho humna, čo som počul od Hospodina Zástupov, Boha Izraelovho, oznámil som vám.


text:
Strážca povedal: Ide ráno, ale prijde zase aj noc. Jestli sa chcete pýtať, pýtajte sa; navráťte sa, prijdite!


text:
Tých, ktorí pozostanú z počtu strelcov z lučíšť, z udatných mužov synov Kédara, bude málo, lebo Hospodin, Bôh Izraelov, to hovoril.


text:
Ty, mesto, plné hrmotu a ruchu, nádherné, veselé mesto rozpustilé! Tvoji pobití nie sú pobití mečom ani nepomreli v boji.


text:
Tvoje kniežatá zutekaly všetky napospol, spútané sú bez výstrelu z lučišťa; tí, ktorí sa našli z teba, spútaní sú všetci dovedna; utekali ešte zďaleka.


text:
Preto som povedal: Hľaďte preč odo mňa, nedívajte sa na mňa, nech nariekam horko; neusilujte sa ma potešiť nad spustošením dcéry môjho ľudu.


text:
Lebo deň veľkého nepokoja, pošliapania a zmätku má Pán Hospodin Zástupov v Údolí videnia: podkopávajú múr; krik počuť na vrchu.


text:
Stane sa, že tvoje najvýbornejšie doliny budú plné vojenných vozov, a jazdcovia sa pevne postavia k bráne.


text:
ale budete vidieť iba trhliny mesta Dávidovho, lebo ich bude mnoho, a preto soberiete vodu dolného rybníka.


text:
Spravíte aj nádrž medzi dvoma múrami pre vodu starého rybníka a len nebudete hľadieť k tomu, ktorý to učinil, a toho, ktorý to utvoril od dávna, neuvidíte.


text:
A keď bude volať Pán Hospodin Zástupov toho dňa k plaču, k náreku, k plešine, znaku smútku, a opásať mechovisko,


text:
tu hľa, u vás veselosť a radosť, budete zabíjať voly a biť ovce, jesť mäso a piť víno a vravieť: Jesť a piť, lebo zajtra zomrieme!


text:
Preto sa zjavil Hospodin Zástupov v mojich ušiach a prisahal, že vám nebude pokrytá táto neprávosť, dokiaľ len nepomriete, hovorí Pán Hospodin Zástupov.


text:
Takto hovorí Pán Hospodin Zástupov: Idi, vojdi k tomu komorníkovi, idi na Šebnu, ktorý je nad domom,


text:
a povieš mu: Čo ty tu chceš a koho ty tu máš, že si si tu vytesal hrob? Na výšine si vyteše svoj hrob, do skaly si vyseká svoj príbytok!


text:
svinie ťa pevne do klba, na guľu, a zašmarí do širokej zeme priestrannej; tam zomrieš, a ta budú odpratané vozy tvojej slávy, ty potupo domu svojho pána!


text:
a oblečiem ho do tvojej sukne a upevním ho tvojím pásom a tvoje panovanie dám do jeho ruky, a tak bude otcom obyvateľovi Jeruzalema a domu Júdovmu.


text:
A dám kľúč domu Dávidovho na jeho plece, takže keď otvorí, nikto nezavrie, a keď zavrie, nikto neotvorí.


text:
A povešajú na neho rôzne výrastky a jalové výhonky všetku slávu domu jeho otca, všetky nádoby, i tú najmenšiu z nich, od nádob medeníc až po všetky nádoby kožíc.


text:
Toho dňa, hovorí Hospodin Zástupov, uhne klin, zatlčený na pevnom mieste, a bude vyťatý a padne, a bude odťaté bremeno, ktoré je na ňom, lebo to hovoril Hospodin.


text:
Bremä Týru. Kvíľte, lode Taršíša, lebo bude spustošený tak, že nezostane z neho domu, ani už nebude kam vojsť. Zo zeme Kittím zjavené im to bude.


text:
Hanbi sa, Sidone, lebo hovorí more, pevnosť mora, a vraví: Nepracovala som k porodu a neporodila som ani som nevychovala mládencov, ani som nevypestovala panien.


text:
Lebo povedia: Či vám je toto tá vaša veselá mať, ktorá má svoj pôvod odo dní starodávna? Nech ju zanesú jej nohy bývať ďaleko jako pohostín.


text:
Kto to usúdil vo svojej rade o Týre, ktorý korunováva, ktorého kupci sú kniežatami a jeho kramári slávnymi na zemi?


text:
Hospodin Zástupov to usúdil vo svojej rade, aby poškvrnil pýchu každej krásy, aby potupil všetkých slávnych zeme.


text:
Vystrel svoju ruku na more, zatriasol kráľovstvami, Hospodin prikázal o kramárovi Kanaánovi, aby zkazili jeho pevnosti,


text:
a riekol: Nebudeš sa viacej veseliť, ty znásilnená panno dcéry Sidona! Vstaň, preplav sa do Kittíma, ale ani tam nebudeš mať odpočinku.


text:
Hľa, zem Chaldejov. (Toho ľudu už niet.) Assúr ju pripravil pre divé mačky. Postavili jeho obliehacie veže, rozborili jej paláce do základov, obrátili ju na zrúcaninu.


text:
A stane sa toho dňa, že bude Týrus zabudnutý sedemdesiat rokov, ako sú dni veku jedného kráľa; po sedemdesiatich rokoch stane sa Týru, jako je v pesničke smilnice:


text:
Vezmi citaru, obchádzaj mesto, zabudnutá smilnico; hraj dobre, spievaj hodne, aby si spomenuli na teba!


text:
A bude po sedemdesiatich rokoch, že Hospodin navštívi Týrus, ale on sa navráti ku svojej mzde za smilstvo a bude smilniť so všetkými kráľovstvami sveta na tvári zeme.


text:
No, jeho zárobok a jeho mzda budú sväté Hospodinovi. Nebude to vložené do pokladu ani složené do skladu, ale jeho zárobok bude pre tých, ktorí bývajú pred Hospodinom, aby jedli do sýtosti a odievali sa dôstojne.


text:
A bude kňaz ako človek z ľudu, pán ako jeho sluha, pani jako jej slúžka, predávajúci jako kupujúci, ten, kto si požičiava jako ten, kto vypožičiava, veriteľ ako dlžník.


text:
pretože i tá zem je poškvrnená pod svojimi obyvateľmi, lebo prestúpili zákony, zmenili ustanovenie, zrušili večnú smluvu.


text:
Preto kliatba zožerie zem, a pykať budú tí, ktorí bývajú v nej. Preto budú horieť obyvatelia zeme, a zostane iba mizerný ľud, ale aj toho len málo.


text:
Lebo tak bude prostred zeme, medzi národami, jako keď niekto dookola otlčie olivu, bude jako paberky, keď sa dokončí oberačka.


text:
Tí, ktorí pozostanú, pozdvihnú svoj hlas a budú plesať: pre velebnosť Hospodinovu jasať budú až hen od mora.


text:
Preto ctite a oslavujte Hospodina v krajinách svetla, na východe, na ostrovoch mora meno Hospodina, Boha Izraelovho.


text:
Od najďaľšieho kraja zeme čujeme piesne o kráse spravedlivého. A ja hovorím: Oj, ja biedny, hyniem, hyniem! Beda mi! Neverní robia neverne a šeredne robia neverní neverne.


text:
A stane sa, že ten, kto bude utekať pred zvesťou strachu, padne do jamy, a ten, kto vylezie z jamy, bude lapený v osídlo, lebo prieduchy s výsosti sa otvoria, a budú sa triasť základy zeme.


text:
potáckať a motať sa bude zem ako opilý a bude prenesená sťa koliba na noc, a jej prehrešenie sa ťažko doľahne na ňu, padne a viacej nepovstane.


text:
A sobraní budú dovedna jako väzni do žalára a budú zavrení vo väzení, ale po mnohých dňoch budú zase navštívení.


text:
Mesiac sa bude stydieť, a slnce sa bude hanbiť, lebo Hospodin Zástupov bude kraľovať na vrchu Sione a v Jeruzaleme a pred jeho starcami v sláve.


text:
Hospodine, ty si môj Bôh; vyvyšovať ťa budem, oslavovať budem tvoje meno, lebo si učinil predivné veci, rady, uradené od pradávna, vernú pravdu.


text:
Lebo si obrátil mesto v hromadu rozvalín, ohradené mesto v zrúcaninu, paláce cudzozemcov, aby neboly mestom; nebude viacej vystavené až na veky.


text:
Lebo si bol pevnosťou chudobnému, pevnosťou núdznemu, keď mu bolo úzko, útočišťom pred prívalom, tôňou pred horúčavou, lebo vzteklý duch ukrutníkov je ako príval na stenu.


text:
Jako horúčavu vo vypráhlej zemi, tak potlačíš veselý hlomoz cudzincov, ako horúčavu tôňou hustého oblaku. - Pokorí spev ukrutníkov.


text:
A Hospodin Zástupov učiní všetkým národom hostinu tučných vecí na tomto vrchu, hostinu pri kvasenom víne, hostinu tučných vecí, plných špiku, kvaseného vína očisteného.


text:
A pohltí na tomto vrchu tvár závoja, ktorý leží na všetkých ľuďoch, aby zavil, a prikrývku, ktorá je rozprestretá na všetkých národoch, aby prikryla;


text:
pohltí smrť na večnosť, a Pán Hospodin sotrie slzu s každej tvári a odstráni potupu svojho ľudu s celej zeme, lebo Hospodin hovoril.


text:
Preto povedia toho dňa: Hľa, toto je náš Bôh, na ktorého sme očakávali, a vše nás spasil; toto je Hospodin, na ktorého sme očakávali! Plesajme a radujme sa v jeho spasení!


text:
Lebo ruka Hospodinova odpočinie na tomto vrchu, a Moáb bude zašliapaný na svojom mieste, jako sa zašliape slama do moku hnoja,


text:
a rozprestrie svoje ruky vo svojom strede, jako ich rozprestiera plavec plávajúc. A tak poníži jeho pýchu s úkladmi jeho rúk.


text:
Toho dňa sa bude spievať táto pieseň v zemi Júdovej: Máme silné mesto! Bôh nám dal spasenie za múr a val.


text:
Človeka, ktorého myseľ je opretá na teba, Bože, zachováš v pokoji, áno, v pokoji, lebo sa nadeje na teba.


text:
Lebo zohnul tých, ktorí bývajú vysoko, vyvýšené mesto; áno, poníži ho, poníži ho až k zemi, srazí ho až do prachu.


text:
Ešte aj na ceste tvojich súdov očakávame na teba, Hospodine; po tvojom mene a po rozpomienke na teba nesie sa túžba duše.


text:
Svojou dušou túžim po tebe vnoci, áno, svojím duchom v sebe ťa hľadám za skorého rána; lebo keď posielaš svoje súdy na zem, obyvatelia okruhu sveta sa učia spravedlivosti.


text:
Keď sa aj učiní bezbožnému milosť, on sa jednako nenaučí spravedlivosti; v zemi pravosti robí prevrátene a nevidí velebnosti Hospodinovej.


text:
Hospodine, hoci je vysoko vyvýšená tvoja ruka, nevidia. No, uvidia a budú sa hanbiť pre závisť, že závideli tvojmu ľudu, áno, oheň strávi tvojich protivníkov.


text:
Hospodine, náš Bože, panovali nad nami aj iní páni krome teba; no, my sa nadejeme iba na teba a pripomíname si iba tvoje meno.


text:
Pomreli, neožijú; mŕtvi sú, viacej nevstanú. Tak si tedy navštívil a zahladil si ich a zahubíš i každú pamiatku na nich.


text:
Rozmnožil si národ, Hospodine, rozmnožil si národ, si oslávený, ďaleko si posunul všetky konce zeme.


text:
Hospodine, v súžení ťa hľadali a navštívili; vylievali pokorné prosby tiché, keď si ich trestal a káznil.


text:
Ako tehotná žena, ktorá sa blíži k porodu, že sa svíja a kričí vo svojich bolestiach, takí sme boli pred tvojou tvárou, ó, Hospodine.


text:
Tehotneli sme, svíjali sme sa, a keď sme porodili, bol to vietor; nijakého spasenia sme nespôsobili zemi, ani nepadli obyvatelia okruhu sveta.


text:
Tvoji mŕtvi ožijú, moje mŕtve telo, vstanú. Prebuďte sa plesajte vy, ktorí bývate v prachu! Lebo tvoja rosa je rosou svetiel, a zem vyvrhne mŕtvych.


text:
Idi, môj ľude, vojdi do svojich komôr, zatvor svoje dvere za sebou; skry sa na malú chvíľu, kým neprejde zúrivý hnev.


text:
Lebo hľa, Hospodin vyjde zo svojho miesta navštíviť neprávosť obyvateľov zeme, na každom z nich. Vtedy odkryje zem svoju krv a nebude viacej prikrývať svojich pobitých.


text:
V ten deň navštívi Hospodin svojím mečom, tvrdým, veľkým a mocným, Leviatána, dlhého hada rýchleho, a Leviatána, skrúteného hada, a zabije draka, ktorý je v mori.


text:
Sám ja, Hospodin, ju budem pozorovať, každú chvíľu ju budem zvlažovať; aby ju nenavštívilo niečo zlé; vnoci i vodne ju budem pozorovať.


text:
Nemám proti nej hnevu. Kto mi dá nejaký tŕň či bodliak, aby sa pustil so mnou do boja? Postúpil by som proti tomu a spálil by som to razom.


text:
Vo dňoch, ktoré prijdú, zakorení Jakoba; pučať a kvitnúť bude Izrael, a tvár okruhu sveta bude plná plodu.


text:
Mierne si ju trestal i vtedy, keď si ju bol zahnal. Rozmýšľajúc úpel vo svojom urputnom duchu v deň východného vetra.


text:
A tak tým spôsobom bude pokrytá neprávosť Jakobova, a to bude ten celý užitok, že odstráni jeho hriech, keď obráti všetky kamene oltára na rozvaleninu, takže budú jako rozmetané kamene vápencové; nepovstanú viacej háje ani slnečné obrazy.


text:
Lebo ohradené mesto bude osamotené, bude príbytkom odvrhnutým a opusteným, bude jako pustina; tam sa bude pásť teľa, tam bude líhať a poobžiera jeho vetvi.


text:
Keď dozrievajúc bude schnúť jeho žnivo, bude skrúšené; ženy prijdú, zapália ho; lebo to nie je národ, ktorý by mal rozum; preto sa nezľutuje nad ním ten, ktorý ho učinil, ani sa nezmiluje nad ním ten, ktorý ho sformoval.


text:
A stane sa toho dňa, že Hospodin bude otĺkať svoje ovocie hen od toku rieky až po Egyptský potok, a vy budete posberaní po jednom, synovia Izraelovi.


text:
Stane sa toho dňa, že sa bude trúbiť na veľkú trúbu, a prijdú tí, ktorí boli zahynuli v assýrskej zemi, jako aj tí, ktorí boli zahnaní do Egyptskej zeme, a budú sa klaňať Hospodinovi na vrchu svätosti, v Jeruzaleme.


text:
Beda Samárii, korune pýchy opilcov Efraima, a vädnúcemu kvetu, kráse, ktorou sa zdobí, korune, ktorá je na hlave žírneho údolia porazených od vína!


text:
Hľa, Pán má mocného a silného, ktorý prijde jako príval kamenca, jako zhubný víchor nákazlivý, jako príval mohutných vôd zaplavujúcich, složí ju rukou na zem.


text:
A tak bude vädnúci kvet, krása, ktorou sa zdobí, koruna, ktorá je na hlave žírneho údolia ako jeho ranné ovocie, ktoré dozreje, prv ako je leto, a ktoré, keď ho niekto uvidí, hlce, kým ho je čo len kúsok v jeho ruke.


text:
Ale aj títo, synovia Júdovi, blúdia od vína a potácajú sa od opojného nápoja; kňaz i prorok blúdia od opojného nápoja; pohlcovaní sú od vína, potácajú sa od opojného nápoja, blúdia vo videnom, klátia sa čo do súdu.


text:
Kohože bude vyučovať známosti a koho má osvietiť, aby rozumel zvesti? Či azda odlúčených od mlieka, odtrhnutých od pŕs?


text:
Lebo vraj príkaz na príkaz, príkaz na príkaz; úprava na úpravu, úprava na úpravu; trochu tam a trochu tam.


text:
im, ktorým povedal: Toto je odpočinutie; dajte odpočinúť ustalému, a toto utíšenie! Avšak nechceli počuť.


text:
Ale im je slovo Hospodinovo príkaz na príkaz, príkaz na príkaz; úprava na úpravu, úprava na úpravu; trochu tam a trochu tam, aby ta išli a klesli nazad a boli skrúšení a aby sa zaplietli do slučky a boli lapení.


text:
Preto počujte slovo Hospodinovo, posmievační mužovia, ktorí panujete nad týmto ľudom, ktorý je v Jeruzaleme!


text:
Pretože hovoríte: Učinili sme smluvu so smrťou a s peklom sme spravili dohovor; i keď pojde bič, ktorý sa bude valiť ako záplava, neprijde po nás, lebo sme položili lož za svoje útočište a skryli sme sa do falše,


text:
preto takto hovorí Pán Hospodin: Hľa, zakladám na Sione kameň, zkúsený kameň, uholný, drahý, základ, pevne založený; kto verí voň, nebude náhliť.


text:
A učiním súd pravidlom a spravedlivosť váhou, a kamenec odprace útočište lži, a skrýš zaplavia vody,


text:
a vaša smluva so smrťou bude zrušená, ani váš dohovor s peklom neostojí, a keď pojde bič, ktorý sa bude valiť ako záplava, ten vás zašliape;


text:
kedykoľvek sa povalí, vše vás poberie, lebo sa bude valiť každého rána, vodne i v noci, a bude, že iba sám strach naučí rozumieť počutej zvesti,


text:
lebo loža bude prikrátka nato, aby sa mohol človek vystrieť, a prikrývka bude priúzka, než aby sa mohol do nej zakrútiť.


text:
Lebo Hospodin povstane jako na vrchu Peracím, bude zúriť ako v údolí v Gibeone, aby učinil svoje dielo, svoje podivné dielo; aby vykonal svoju robotu, svoju čudnú robotu.


text:
Preto teraz neposmievajte sa, aby sa nezatiahli na pevno vaše putá, lebo záhuba, a to pevne usúdená, tak som počul, prijde od Pána Hospodina Zástupov na celú zem.


text:
Či, keď urovná jej tvár, nerozseje viky a nerozhodí kmínu a nenasadí pšenice do radu a jačmeňa na vyznačené pole alebo žita na svoj chotár?


text:
Lebo veď vika sa nemláti okovaným smykom ostrým, ani sa nechodí kolesom voza vôkol po kmíne; lež vika sa vybíja palicou a kmín prútom.


text:
A zbožie na chlieb či sa drví na prach? Lebo ani toho nemláti naveky a hoci poháňa kolo svojho voza a svoje kone, nerozdrví ho.


text:
Beda Arielovi, Arielovi, mestu, kde táboril Dávid! Pridajte rok ku roku, nech obiehajú slávnosti v kruhu!


text:
A položím sa proti tebe dookola táborom a tesne ťa sovriem strážami a postavím proti tebe obliehacie hradby,


text:
a snížený súc budeš hovoriť zo zeme, a z prachu, zohnutá, bude pokorne šeptať tvoja reč, a tvoj hlas bude znieť ako veštecký duch zo zeme, a tvoja reč bude pišťať z prachu.


text:
Množstvo tvojich cudzincov bude jako drobný prach, a jako plevy, ktoré ta idú, množstvo ukrutníkov, a to sa stane rýchle, tak, čo sa nenazdáš.


text:
Od Hospodina Zástupov bude Jeruzalem navštívený rachotom hromu a zemetrasením a veľkým zvukom, víchricou a búrkou a plameňom zožierajúceho ohňa.


text:
A množstvo všetkých tých národov, ktoré bojujú proti Arielovi, a všetci, ktorí útočia proti nemu a proti jeho pevnosti, a ktorí ho svierajú, budú jako sen videnia noci.


text:
A bude, jako keď sa sníva lačnému, že hľa, jie; ale keď sa prebudí, je prázdna jeho duša, a jako keď sa sníva smädnému, že hľa, pije; ale keď sa prebudí, hľa, je smädný, a jeho duša je žiadostivá nápoja: tak bude i množstvo všetkých tých národov, bojujúcich proti vrchu Sionu.


text:
Otáľajte a deste sa bezradní, stojte omráčení a buďte slepí! Opilí sú, ale nie od vína; potácajú sa, ale nie od opojného nápoja.


text:
Lebo Hospodin vylial na vás ducha hlbokého spánku a zavrel pevne vaše oči; prorokov a vaše vidiace hlavy zastrel.


text:
Preto vám je každé videnie ako slová zapečatenej knihy, ktorú keď dajú tomu, kto zná písmo, a povedia: Nože prečítaj toto! povie: Nemôžem, lebo je zapečatené.


text:
A tak povedal Pán: Pretože sa blíži tento ľud svojimi ústami a svojimi rtami ma ctí, kým svoje srdce vzdialil odo mňa, a že ich bázeň, ktorou sa ma boja, je naučeným prikázaním ľudí,


text:
preto hľa, i ja učiním ešte iné divné veci s týmto ľudom, divné a predivné, a zahynie múdrosť jeho múdrych, a rozumnosť jeho rozumných sa skryje.


text:
Beda tým, ktorí hlboko skrývajú radu pred Hospodinom, ktorých každý skutok deje sa v temnosti, a hovoria: Ktože nás vidí a kto nás zná?


text:
Oj, vaša prevrátenosť! Či má byť hrnčiar považovaný za podobného hline, aby povedalo dielo o tom, kto ho učinil: Neučinil ma? Alebo či povie útvor o tom, kto ho utvoril: Nerozumie sa tomu?


text:
Či nie je tak, že ešte trochu málo času, a Libanon sa obráti na úrodné pole, a úrodné pole bude považované za les?


text:
A pokorní tichí sa budú vše viacej radovať v Hospodinovi, a chudobní z ľudí budú plesať v Svätom Izraelovom.


text:
Lebo bude koniec ukrutníkovi, a posmievač zahynie, a budú vyplienení všetci, ktorí pozorujú na márnosť,


text:
ktorí pôsobia to, aby človek hrešil v slove, a tomu, kto tresce v bráne, kladú smečky a ničomnosťou zohýňajú spravedlivého v súde.


text:
Preto takto hovorí Hospodin domu Jakobovmu, ten, ktorý vykúpil Abraháma: Teraz sa už nebude hanbiť Jakob, ani už teraz nebude blednúť jeho tvár;


text:
lebo keď bude vidieť, jeho deti, dielo mojich rúk vo svojom strede, budú posväcovať moje meno a budú posväcovať svätého Jakobovho a pôsobiť to, aby sa každý bál Boha Izraelovho.


text:
Beda spurným synom odpadlým, hovorí Hospodin, hotovým vykonať radu, ale radu nie zo mňa, a lejúc uzavrieť smluvu, ale smluvu nie podľa môjho Ducha, aby hromadili hriech na hriech,


text:
tí, ktorí ta idú, aby odišli dolu do Egypta, ale mojich úst sa neopýtali; aby sa posilnili silou faraona a aby sa utiekli do tône Egypta.


text:
Všetci sa budú hanbiť pre ľud, ktorý im neprospeje; nie na pomoc ani nie na prospech, ale bude na hanbu i na potupu.


text:
Bremä hoviad na Juhu. Zemou súženia a úzkosti, odkiaľ pochodí lev a ľvíča, zmija a ohnivý had lietajúci, nesú svoje bohatstvo na chrbtoch mladých oslov a svoje poklady na hrbe veľblúdov k ľudu, ktorý neprospeje.


text:
A tak teraz idi, napíš to na tabuľu pred nimi a vry to do knihy, aby to bolo pre budúci čas, pre vždy, až na veky.


text:
ktorí hovoria vidiacim videnia: Nevidzte! a tým, ktorí zrú, prorokom: Nezrite nám toho, čo je pravé! Hovorte nám hladké pochlebenstvá, zrite príjemné veci klamné;


text:
Preto takto hovorí Svätý Izraelov: Pretože opovrhujete týmto slovom a nadejete sa na útisk a na svoju prevrátenosť a spoliehate sa na to,


text:
preto vám bude táto neprávosť ako trhlina, ktorá ide spadnúť, ako vydutie na vysokom múre, ktorého skrúšenie prijde znenazdania, rýchle,


text:
a rozrazí ho, jako niekto rozrazí hrnčiarsku nádobu rozbitú, nezľutuje sa, takže sa nenajde z nej, keď sa raz rozbije, ani črep nabrať doň ohňa z ohnišťa alebo načrieť vody z jamy.


text:
Lebo takto hovorí Pán Hospodin, Svätý Izraelov: Keď sa obrátite a upokojíte sa, budete zachránení; v utíšení sa a v dúfaní bude vaša sila. Ale nechcete,


text:
lež hovoríte: Nie, ale na koňoch utečieme. Preto aj budete utekať! Na rýchlych ujdeme. Preto aj budú rýchli tí, ktorí vás budú stíhať.


text:
Jeden tisíc pred okríknutím jedného, pred okríknutím piatich budete utekať, dokiaľ len nezostanete jako stĺp na temene vrchu a jako prápor na kopci.


text:
A preto bude očakávať Hospodin, aby sa zmiloval nad vami, a preto sa vyvýši, aby sa zľutoval nad vami - ; lebo Hospodin je Bohom súdu. Blahoslavení sú všetci, ktorí očakávajú na neho.


text:
Lebo ľud, ktorý bude bývať na Sione, v Jeruzaleme, ty, ľude nebudeš už nikdy plakať; istotne sa zmiluje nad tebou na hlas tvojho kriku; len čo počuje, ohlási sa ti.


text:
A keď vám i dá Pán chleba úzkosti a vody útisku, ale nebudú viacej skrytí tvoji učitelia, a tvoje oči budú vidieť tvojich učiteľov;


text:
tvoje uši počujú slovo zpoza teba, ktoré bude hovoriť: Toto je tá cesta; choďte po nej, už či by ste sa obrátili napravo či naľavo.


text:
A poškvrníte pokrytie tvojich strieborných rytín a modloslužobné rúcho tvojich zlatých sliatin; vyvrhneš ich ako hnusobu a povieš tomu: Von s tebou!


text:
A dá i dážď na tvoje semä, ktorým poseješ svoju zem, a chlieb z úrody zeme, ktorý bude šťavnatý a výživný; tvoj dobytok sa bude pásť toho dňa na širokom pastvisku.


text:
A voly a mladí osli, ktorí budú obrábať zem, budú žrať krm, solený a miešaný, ktorý bude previaty lopatou a vejačkou.


text:
A na každom vysokom vrchu jako i na každom vyvýšenom brehu budú potoky, prúdy vody, v deň veľkého vraždenia, keď padnú veže.


text:
Vtedy bude svetlo mesiaca jako svetlo slnka, a svetlo slnka bude sedemnásobné, jako svetlo siedmich dňov, v deň, v ktorý obviaže Hospodin zlámanie svojho ľudu a zahojí ranu jeho zbitia.


text:
Hľa, meno Hospodinovo prichádza z ďaleka, ktorého hnev horí a valí sa hore jako ťarcha dymu; jeho rty sú plné zúrivosti, a jeho jazyk je ako zožierajúci oheň


text:
a jeho duch ako zaplavujúci potok rozvodnený, ktorý dosiahne až po hrdlo, aby preosial národy na riečici márnosti a zahodil ohlávku, vedúcu do bludu, na čelusť národov.


text:
Pieseň budete mať ako pieseň noci, v ktorej sa zasväcuje slávnosť, a radosť srdca jako radosť toho, kto ide s píšťalou, idúc na vrch Hospodinov, ku Skale Izraelovej.


text:
A Hospodin dá počuť velebnosť svojho hlasu a ukáže spustenie svojho ramena s búrlivosťou hnevu a s plameňom zožierajúceho ohňa, s rozmetávajúcim víchrom, prívalom a ľadom.


text:
A stane sa, že každé prejdenie palicou silne doľahne, ktoré spustí Hospodin na neho pri bubnoch a pri citarách, a v bojoch mávaním svojej ruky bude bojovať proti nemu.


text:
Lebo už dávno je pripravené peklo; aj to je prihotovené kráľovi; hlboké, široké učinil; čo do jeho popravišťa, jesto oheň a dreva mnoho; dych Hospodinov, ktorý je ako potok síry, ho zapáli.


text:
Beda tým, ktorí idú dolu do Egypta o pomoc a spoliehajú sa na kone a nadejú sa na vozy, pretože ich je mnoho, a na jazdcov, pretože sú veľmi mocní, a nehľadia na Svätého Izraelovho a nehľadajú Hospodina.


text:
Ale aj on je mudry a uvedie zlé a neodstráni ani neodvolá svojich slov, ale povstane proti domu zlostníkov a proti pomoci tých, ktorí páchajú neprávosť.


text:
A Egypťania sú ľudia a nie silný Bôh, ich kone sú telo a nie duch. A preto len čo vystrie Hospodin svoju ruku, klesne pomocník, a padne ten, ktorému pomáhal, a tak spolu, všetci zahynú.


text:
Lebo takto mi riekol Hospodin: Ako keď vrčí lev alebo ľvíča nad svojou korisťou, hoci sa svolá proti nemu hromada pastierov, že sa nezľakne ich hlasu ani sa nekrčí strachom pred ich lomozom, tak sostúpi Hospodin Zástupov, aby vojoval na vrchu Sione a na jeho pahrbe.


text:
Jako keď poletujú vtáci sem a ta brániac svoje mláďatá, tak bude Hospodin Zástupov chrániť Jeruzalem, aj ochráni a vytrhne, šetriac obíde a vyslobodí.


text:
Lebo toho dňa zavrhnú každý svoje strieborné modly a svoje zlaté modly, ktorých vám narobily vaše ruky, aby ste hrešili.


text:
A Assúr padne od meča, no, nie od meča muža, a meč ho zožerie, no, nie meč človeka, a bude utekať pred mečom, a jeho mládenci budú musieť dávať plat.


text:
A tak zajde jeho skala od strachu, a jeho kniežatá sa budú desiť prápora, hovorí Hospodin, ktorý má vatru na Sione a má pec v Jeruzaleme.


text:
Hľa, kráľ bude kraľovať podľa spravedlivosti, a čo do kniežat, budú vládnuť podľa spravedlivého súdu,


text:
a každý bude jako skrýša pred vetrom a jako úkryt pred prívalom, ako potoky vody v suchom kraji, ako tôňa ozrutnej skaly vo vypráhlej zemi.


text:
Lebo blázon hovorí bláznovstvo, a jeho srdce pácha neprávosť robiac ošemetne a hovoriac proti Hospodinovi blud, aby vyprázdnil dušu lačného a spôsobil to, aby sa nedostalo nápoja smädnému.


text:
A skupáň? Jeho nástroje sú zlé; myslí na mrzké veci, aby lživými rečami zkazil pokorných, i keď hovorí chudobný spravedlivý súd.


text:
Vy, bezstarostné ženy, vstaňte, počujte môj hlas; hriešne ubezpečené dcéry, ušami pozorujte moju reč!


text:
Za mnohé dni, ba roky sa budete triasť, hriešne ubezpečené; lebo zahynie oberačka, a spratávanie iných úrod neprijde.


text:
Chvejte sa, bezstarostné; traste sa, hriešne ubezpečené! Vyzliecť sa, obnažiť sa a opásať vrecovinu na bedrá!


text:
na pôde môjho ľudu vzíde bodľač a tŕnie, áno, na všetkých domoch, v ktorých panovala veselosť, na plesajúcom meste.


text:
Lebo palác bude opustený, lomoz mesta zanechaný; vysoká hradba Ofel a veža-pozorovateľňa budú za jaskyne až na veky, radosťou divých oslov, pastviskom stád,


text:
dokiaľ nebude vyliaty na nás Duch z výsosti, a vtedy bude obrátená púšť na úrodné pole, a úrodné pole bude považované za les.


text:
A môj ľud bude bývať v bydliskách pokoja a v príbytkoch úplnej bezpečnosti a v bezstarostných obydliach odpočinku.


text:
Beda tebe, ktorý pustošíš, hocaj si sám nebol pustošený, a ktorý robíš neverne, hoci tebe nerobili neverne! Keď prestaneš pustošiť, budeš spustošený; keď sa narobíš neverne, urobia tebe neverne.


text:
Hospodine, zmiluj sa nad nami; na teba očakávame. Buď ich ramenom každého rána, ovšem našou záchranou v čase súženia.


text:
A vaša korisť sa bude sberať, ako čo chrústi sberajú zeleň; ako behajú chrobáci za potravou, tak budú behať za ňou.


text:
A bude stálosť za tvojich čias, hojnosť rôzneho spasenia, múdrosti a známosti. Bázeň Hospodinova bude jeho pokladom.


text:
spustly hradské; už nie je toho, kto by išiel cestou; zrušil smluvu, opovrhol mestami, nepovážil človeka za nič.


text:
Smúti, zomdlieva zem: Libanon sa hanbí, vädne; Sáron je ako púšť, a z plodov otrasený je Bázan i Karmel.


text:
Zdesili sa na Sione hriešnici; strach pochytil pokrytcov, až sa trasú a hovoria: Kto nám bude bývať pri zožierajúcom ohni? Kto nám bude bývať pri večnom žehu?!


text:
Ten, kto chodí v spravedlivosti a hovorí pravdu; kto pohŕda ziskom z útisku; kto otriasa svoje ruky, aby neprijal úplatného daru; kto zapcháva svoje ucho, aby nepočul zvodu vyliať krv, a kto pevne zaviera svoje oči, aby nehľadel na zlé.


text:
Ten bude bývať na výšinách, hrady na skalách budú jeho vysokým útočišťom, jeho chlieb bude daný, jeho voda istá.


text:
Tvoje srdce bude rozmýšľať o niekdajšom strachu a povieš: Kde je ten, kto zapisuje? Kde je, kto váži daň? Kde ten, kto počíta veže?


text:
Neuvidíš viacej uktrutného ľudu bezočivého, ľudu hlbokých rtov, ktorých neznáš, cudzieho jazyka, ktorému nerozumieš.


text:
Pozri na Sion, mesto našej výročnej slávnosti, nech vidia tvoje oči Jeruzalem, bezpečné obydlie pokoja, stán, ktorý sa neprenáša, ktorého koly sa nepohnú zo svojho miesta na večnosť, a niktorý z jeho povrazov sa neroztrhne.


text:
Ale tam nám je slávny Hospodin, tam miesto riek širokých tokov, po ktorom nepojde loď s veslami, ani ho neprejde mohutná loď vojenná.


text:
Tvoje povrazy sú uvoľnené, neudržia podstavca svojho sťažňa, nerozvinú vlajky! Vtedy bude rozdelené až mnoho koristi, ešte len aj chromí na nohy budú chvátať korisť,


text:
takže nepovie nikto z obyvateľov: Som chorý. Ľud, ktorý bude bývať v ňom, bude ľudom, ktorému je odpustená neprávosť.


text:
Pristúpte, národy, aby ste počuly, a ľudia, pozorujte ušami! Nech počuje zem i jej náplň, okruh sveta i všetky jeho plody!


text:
Lebo Hospodin je rozhnevaný na všetky národy a rozľútený na všetko ich vojsko, vyriekne nad nimi kliatbu úplnej záhuby a zkazí ich, vydá ich na pobitie.


text:
Ich pobití budú ta povrhnutí, a z ich mŕtvych tiel bude vystupovať smrad, a vrchy sa rozplynú od ich krvi,


text:
a roztaví sa všetko vojsko nebies, a nebesia budú svinuté jako kniha, a všetko ich vojsko zvädne, jako zvädne a opadne lístie s viniča a jako uvädlé nedozrelky s fíka.


text:
Lebo môj meč je napojený na nebesiach; hľa, sostúpi na Edoma a na ľud, nad ktorým som vyriekol kliatbu úplnej záhuby, aby bol súdený.


text:
Meč Hospodinov je plný krvi, zamastený je od tuku, od krvi barancov a kozlov, od tuku ľadvín baranov, lebo Hospodin má bitnú obeť v Bocre a veľkú zabíjačku v zemi Edomovej.


text:
A sostúpia s nimi aj byvoly a junci s býkami, ich zem bude napojená krvou, a ich prach bude zamastený od tuku.


text:
A tak budú obrátené jej potoky na smolu a jej prach na síru, a jeho, Edomova zem sa obráti na horiacu smolu.


text:
Nevyhasne ani vodne ani v noci; jej dym bude vystupovať na veky; bude púšťou z pokolenia na pokolenie, na večné veky; nebude toho, kto by išiel cez ňu.


text:
A zaujmú ju pelikán a jež; budú v nej bývať kuvik a havran, a roztiahne po nej mernú šnúru tóhu, a použije závažie bóhu.


text:
Na jej palácoch vyrastie tŕnie, prhľava a bodliak na jej hradoch, a bude bydliskom šakalov, ohradeným miestom pre mladých pštrosov;


text:
stretať sa tam budú divé mačky s hyenami, a jedna démonská príšera bude povolávať na druhú; len tam bude pokojne bývať nočná obluda a najde si odpočinok;


text:
tam bude hniezdiť šípový had a snesie, a keď vyliahne, shromaždí do svojej tône; tam tiež sa budú shromažďovať jastrabi jeden s druhým.


text:
Hľadajte v knihe Hospodinovej a čítajte! Ani jedno zo všetkého toho nevystane; niktoré nebude postrádať druhého, lebo moje ústa, hovorí Hospodin, to rozkázaly; a jeho Duch ich zhromaždí,


text:
a on im hodí los, a jeho ruka im ju rozdelí mernou šnúrou, až na veky ju zaujmú do dedičstva budú v nej bývať na pokolenie a pokolenie.


text:
bude, bude rozkošne kvitnúť a plesať, áno, plesať a radostne prespevovať; dá sa jej sláva Libanona, nádhera Karmela a Sárona; ony uvidia slávu Hospodinovu, nádheru nášho Boha.


text:
Povedzte tým, ktorí sú bojazlivého srdca: Buďte silní! Nebojte sa! Hľa, váš Bôh prijde s pomstou, s odplatou Božou; on prijde a spasí vás.


text:
Vtedy poskočí kulhavý jako jeleň, a jazyk nemého bude radostne prespevovať, lebo sa vyprýštia vody na púšti a potoky na pustine.


text:
A povetrný prelud bude skutočne jazerom, a suchý kraj vypráhly zmení sa na vyvierajúce pramene vôd; v peleši šakalov bude ležisko pre stádo; tráva narastie v trsť i sitinu.


text:
A bude tam hradská a cesta, ktorá sa bude volať svätou cestou; neprejde po nej nečistý, ale bude pre nich pre samých, takže idúc tou cestou ani hlúpi nezablúdia.


text:
a vyslobodení Hospodinovi sa navrátia a prijdú na Sion s radostným prespevovaním, a večná radosť bude na ich hlave, veselosti a radosti dojdú, a zármutok a vzdychanie utečie.


text:
A stalo sa v štrnástom roku kráľa Ezechiáša, že prišiel hore Senacherib, assýrsky kráľ, proti všetkým mestám Júdovým, ohradeným, a zaujal ich.


text:
A assýrsky kráľ poslal Rabsákeho z Lachiša do Jeruzalema ku kráľovi Ezechiášovi s velikým vojskom. A zastál pri vodovode horného rybníka, pri hradskej poľa valchárovho.


text:
A vyšiel k nemu Elijakim, syn Hilkiášov, ktorý bol nad domom, a Šebna, pisár, a Joach, syn Azafov, kancelár.


text:
A Rabsáke im povedal: Nože povedzte Ezechiášovi: Takto hovorí ten veľký kráľ, assýrsky kráľ: Aká je to nádej, na ktorú sa nadeješ?


text:
Riekol som: Povedal si iba slovo rtov, a to má byť rada a sila do boja! A tak teraz na koho sa to nadeješ, že si sa mi sprotivil?


text:
Hľa, spoľahol si sa na palicu tej nalomenej trstiny, na Egypt, ktorá, keď sa niekto oprie na ňu, vojde do jeho ruky a prebodne ju: taký je faraon, egyptský kráľ, všetkým, ktorí sa nadejú na neho.


text:
A keď mi povieš: Na Hospodina, svojho Boha sa nadejeme! Či nie je to ten, ktorého výšiny odstránil Ezechiáš i jeho oltáre, a riekol Júdovi a Jeruzalemu: Pred týmto oltárom sa budete klaňať!?


text:
A teraz, nože závoď s mojím pánom, s assýrskym kráľom, a dám ti dva tisíce koní, ak si môžeš dať na ne jazdcov.


text:
A jako by si potom mohol odolať jednému kniežaťu, niektorému z najmenších služobníkov môjho pána, hoci sa spoliehaš na Egypt, na vozy a na jazdcov?


text:
A krome toho, či som prišiel bez Hospodina hore proti tejto zemi, aby som ju zkazil? Veď Hospodin mi riekol: Vyjdi hore proti tej zemi a zkaz ju!


text:
Na to riekol Elijakim, Šebna a Joach Rabsákemu: Hovor, prosíme, svojim služobníkom aramejsky, lebo veď rozumieme a nehovor nám židovsky pred ľudom, ktorý je na múre.


text:
Ale Rabsáke povedal: Či len k tvojmu pánovi a k tebe ma poslal môj pán, aby som vám hovoril tieto slová? Či azda nie proti mužom, ktorí sedia na múre, aby jedli svoje vlastné lajná a pili svoj vlastný moč i spolu s vami?


text:
Potom sa postavil Rabsáke a volal veľkým hlasom židovsky a riekol: Počujte slová toho veľkého kráľa, assýrskeho kráľa!


text:
Ani nech vás nenahovára Ezechiáš nadejať sa na Hospodina hovoriac: Istotne nás vytrhne Hospodin; nebude vydané toto mesto do ruky assýrskeho kráľa.


text:
Nepočúvajte na Ezechiáša, lebo takto hovorí assýrsky kráľ: Učiňte so mnou mier a nadobudnite požehnania a tak vyjdite ku mne a jedzte každý zo svojho viniča a každý zo svojho fíka a pite každý vodu zo svojej studne,


text:
dokiaľ neprijdem a nepoberiem vás do zeme, podobnej vašej zemi, do zeme obilia a vína, do zeme chleba a viníc.


text:
Nech vás nezvodí Ezechiáš hovoriac: Hospodin nás vytrhne. Či azda vytrhli bohovia národov každý svoju zem z ruky assýrskeho kráľa?


text:
Potom prišiel Elijakim, syn Hilkiášov, ktorý bol nad domom, a Šebna, pisár, a Joach, syn Azafov, kancelár, k Ezechiášovi majúc roztrhnuté rúcho a oznámili mu slová Rabsákeho.


text:
A stalo sa, keď to počul kráľ Ezechiáš, že roztrhnul svoje rúcho, odial sa smútočným vrecom a vošiel do domu Hospodinovho.


text:
A poslal Elijakima, ktorý bol nad domom, a Šebnu, pisára, a starších zpomedzi kňazov, odiatych vrecom, k Izaiášovi, synovi Ámosovmu, prorokovi,


text:
a riekli mu: Takto hovorí Ezechiáš: Tento deň je dňom súženia, karhania a posmechu, lebo synovia prišli až k prielomu, ale niet sily porodiť.


text:
Možno, že Hospodin, tvoj Bôh, počuje slová Rabsákeho, ktorého poslal assýrsky kráľ, jeho pán, aby sa rúhal živému Bohu, a potresce ho za slová, ktoré počul Hospodin tvoj Bôh, a preto povznes modlitbu za ostatok, ktorý sa ešte nachádza.


text:
A tak sa navrátil Rabsáke a našiel assýrskeho kráľa bojovať proti Libne, lebo počul, že odišiel od Lachiša.


text:
A počul o Tirhákovi, ethiopskom kráľovi, že hovorili: Vyšiel, aby bojoval s tebou. A keď to počul, poslal poslov k Ezechiášovi a riekol:


text:
Takto poviete Ezechiášovi, judskému kráľovi: Nech ťa neklame tvoj Bôh, na ktorého sa ty nadeješ hovoriac: Nebude vydaný Jeruzalem do ruky assýrskeho kráľa!


text:
Lebo hľa, ty si počul o tom, čo učinili assýrski kráľovia všetkým zemiam, ako ich docela zahubili, a ty by si mal byť vytrhnutý?


text:
Či ich azda vytrhli bohovia národov, ktoré zkazili moji otcovia, Gozana a Chárana, Récefa a synov Édena, ktorí boli v Telassáre?


text:
A Ezechiáš vezmúc list z ruky poslov prečítal ho a odíduc hore do domu Hospodinovho rozprestrel ho Ezechiáš pred Hospodinom.


text:
Hospodine Zástupov, Bože Izraelov, ktorý tróniš nad cherubínmi, ty si sám jediným Bohom a to všetkých kráľovstiev zeme, ty si učinil nebesia i zem.


text:
Nakloň, Hospodine, svoje ucho a počuj! Otvor, Hospodine, svoje oči a vidz a počuj všetky slová Senacheribove, ktorý poslal rúhať sa živému Bohu.


text:
A pohádzali ich bohov do ohňa, lebo to neboli Bohovia, ale dielo rúk človeka, drevo a kameň, a preto ich zahubili.


text:
A tak teraz, Hospodine, náš Bože, zachráň nás z jeho ruky, aby poznaly všetky kráľovstvá zeme, že ty, Hospodine, si sám jediný.


text:
Vtedy poslal Izaiáš, syn Ámosov, k Ezechiášovi a riekol: Takto hovorí Hospodin, Bôh Izraelov: Čo do toho, za čo si sa mi modlil, ohľadne Senacheriba, assýrskeho kráľa,


text:
toto je slovo, ktoré hovorí Hospodin o ňom: Opovrhuje tebou a posmieva sa ti panna dcéry Siona, posmešne kýva za tebou hlavou dcéra Jeruzalema!


text:
Komu si sa ty rúhal a koho si obrážal? Proti komu si povýšil hlas? A pozdvihuješ svoje oči na výsosť proti Svätému Izraelovmu!


text:
Skrze svojich služobníkov si sa rúhal Pánovi a povedal si: S množstvom svojich vozov som ja vyšiel na výšinu vrchov, na najvyššie vrcholy Libanona a pozotínam jeho vysoké cedry i jeho výborné jedle a prijdem na výšinu jeho konca, do lesa, do jeho ovocnej zahrady.


text:
Či si ty nepočul, že som to dávno učinil, že som to pradávno utvoril? A teraz som to priviedol ta, že si na to, aby si pustošil ohradené mestá a obrátil ich na hromady rumov.


text:
A ich obyvatelia nemajúc sily odolať desia sa a hanbia; stali sa poľnou bylinou a zeleňou sviežej trávy, trávou na strechách, posiatym poľom, zkazeným hrdzou prv, ako by bolo vyrástlo do stebla.


text:
Preto, že tvoje zúrenie proti mne a tvoja spupná ubezpečenosť prišla hore do mojich uší, preto dám svoju obrúčku do tvojich nozdier a svoje zubadlo do tvojich rtov a odvediem ťa nazpät cestou, ktorou si prišiel.


text:
A toto ti bude, Ezechiášu, znamením: Tohoto roku budete jesť to, čo samo dorastie, i druhého roku to, čo sa samo urodí, a tretieho roku sejte a žnite, saďte vinice a jedzte ich ovocie.


text:
Lebo z Jeruzalema vyjde ostatok, a to, čo unikne záhube, s vrchu Siona. Žiarlivosť Hospodina Zástupov to učiní.


text:
Lebo budem brániť toto mesto zastávajúc ho, aby som ho zachránil, pre seba a pre Dávida, svojho služobníka.


text:
Potom vyšiel anjel Hospodinov a pobil v assýrskom tábore sto osemdesiatpäť tisíc. A keď vstali skoro ráno, videli, že hľa, všetci boli mŕtvolami.


text:
A stalo sa, keď sa klaňal v dome Nizrocha, svojho boha, že Adrammelech a Šarécer, jeho synovia, ho zabili mečom a sami utiekli do zeme Araratu. A kraľoval Esarchaddon, jeho syn, miesto neho.


text:
V tých dňoch onemocnel Ezechiáš na smrť. A prišiel k nemu Izaiáš, syn Ámosov, prorok, a riekol mu: Takto hovorí Hospodin: Usporiadaj svoj dom, lebo zomrieš a nebudeš žiť.


text:
a povedal: Prosím, ó, Hospodine, rozpomeň sa na to, že som chodil pred tebou v pravde a celým srdcom a činil som to, čo je dobré v tvojich očiach. A Ezechiáš plakal veľmi.


text:
Iď a povieš Ezechiášovi: Takto hovorí Hospodin, Bôh Dávida, tvojho otca: Počul som tvoju modlitbu, videl som tvoje slzy. Hľa, pridám ku tvojim dňom pätnásť rokov


text:
Hľa, vrátim tieň stupňov, ktorý sišiel slnkom, po stupňoch hodín Achazových nazpät o desať stupňov. A tak sa vrátilo slnko o desať stupňov po stupňoch, po ktorých bolo sišlo.


text:
Ja som bol povedal: V najlepších svojich dňoch pokojných musím odísť do brán ríše smrti; budem pripravený o zbytok svojich rokov.


text:
Povedal som: Neuvidím Hospodina, Hospodina v zemi živých, nebudem viacej vídať človeka spolu s tými, ktorí bývajú tam, kde všetko prestalo, v hrobe.


text:
Moje pokolenie ta odíde a odstehuje sa odo mňa ako stán pastiera; sviniem svoj život ako tkáč svoje tkanivo, odstrihne ma od triesma. Za chvíľu, jako je prechod zo dňa do noci, mi učiníš koniec.


text:
Predstavoval som si až do rána, že jako lev, tak skrúši všetky moje kosti, že za chvíľu, jako zo dňa do noci, mi učiníš koniec.


text:
Pišťal som ako lastovička, zorav, lkal som ako holubica; moje oči boly zomdlely hľadiac k výsosti. Vravel som: Hospodine, trpím násilie, stoj za mňa!


text:
To, čo idem hovoriť, on mi už aj povie a on aj učiní. Ta budem chodiť po všetky svoje roky s horkosťou svojej duše.


text:
Môj Pane, s tým žijú ľudia! A keď aj vo všetkom tom trvá život môjho ducha, jednako si ma uzdravil a oživil.


text:
Hľa, moja horkosť sa mi zmenila na pokoj. A ty si ľúbil moju dušu a vytrhol si ju z jamy záhuby, lebo si zahodil všetky moje hriechy za svoj chrbát.


text:
Lebo hrob ťa nebude oslavovať, smrť ťa nebude chváliť; nebudú očakávať na tvoju pravdu tí, ktorí sostupujú do jamy.


text:
Hospodin je hotový zachrániť ma, a preto hudúc budeme spievať moje piesne po všetky dni svojho života v dome Hospodinovom.


text:
Toho času poslal Merodach Baladan, syn Baladanov, babylonský kráľ, Ezechiášovi list a dar, keď počul, že bol nemocný a že vyzdravel.


text:
A Ezechiáš sa im radoval a ukázal im dom svojich klenotov, striebro i zlato, voňavé veci aj výborný olej, celú svoju zbrojáreň i všetko, čo sa nachádzalo v jeho pokladoch; nebolo veci, ktorej by im nebol ukázal Ezechiáš vo svojom dome i v celom svojom panstve.


text:
Potom prišiel prorok Izaiáš ku kráľovi Ezechiášovi a riekol mu: Čo povedali tí mužovia a odkiaľ prišli k tebe? A Ezechiáš odpovedal: Prišli ku mne z ďalekej zeme, z Babylona.


text:
A riekol: Čo videli v tvojom dome? A Ezechiáš povedal: Videli všetko, čo je v mojom dome. Nieto ničoho v mojich pokladoch, čoho by som im nebol ukázal.


text:
Hľa, prijdú dni, že všetko, čo je v tvojom dome, a čo nashromaždili tvoji otcovia až do tohoto dňa, bude odnesené do Babylona, nezostane ničoho, vraví Hospodin.


text:
Na to povedal Ezechiáš Izaiášovi: Dobré je slovo Hospodinovo, ktoré si hovoril. A ešte povedal: Lebo bude pokoj a pravda za mojich dní.


text:
Hovorte k srdcu Jeruzalemu a hlásajte mu, že sa doplnila jeho borba, že je odpustená jeho neprávosť, že vzal z ruky Hospodinovej dvojnásobne za všetky svoje hriechy.


text:
Každé údolie nech je zvýšené, a každý vrch a breh nech sú snížené, a bude to, čo je krivé, rovinou a hornaté dolinou.


text:
Vyjdi si na vysoký vrch, zvestovateľu dobrých vecí Sione! Povýš mocne svoj hlas, zvestovateľu dobrých vecí, Jeruzaleme! Povýš, neboj sa! Povedz mestám Júdovým: Hľa, váš Bôh!


text:
Hľa, Pán Hospodin prijde jako mocný, a jeho rameno mu bude panovať! Hľa, jeho mzda ide s ním a jeho dielo pred ním.


text:
Jako pastier bude pásť svoje stádo, svojím ramenom shromaždí jahňatá a vo svojom lone ich ponesie, brezé nežne povedie.


text:
Kto zmeral vody svojou hrsťou a nebesia vymeral piaďou, sobral, merajúc, prach zeme do tretiny mierky a odvážil vrchy na váhe a brehy na vážkach?


text:
S kýmže sa radil, aby mu bol dal rozumieť a naučil ho kráčať stezkou súdu a vyučil ho známosti? Alebo nech mu oznámi cestu rozumnosti!


text:
Hľa, národy sú jako kvapka z vedra a považovaní sú za toľko jako prach na vážkach: hľa, ostrovy zdvihne jako prášok!


text:
Chudobný si vyberie za obeť pozdvihnutia drevo, ktoré nepráchniveje a vyhľadá si múdreho remeselníka, aby mu postavil rytinu, ktorá by sa nepohla.


