# verses

text:
Veď Hospodin miluje právo, neopustí svojich zbožných,  (ajin)  naveky ich zachová, ale potomstvo bezbožných bude vyhubené.


text:
(kóf)  Dúfaj v Hospodina, pridŕžaj sa jeho cesty. Povýši ťa, aby si zaujal krajinu. Vtedy budeš svedkom záhuby bezbožníkov.


text:
Hospodin im pomôže a vyslobodí ich, oslobodí ich od bezbožníkov, zachráni ich, lebo sa utiekajú k nemu.


text:
Pre tvoj hrozný hnev niet zdravého miesta na mojom tele, ani moje kosti nie sú v poriadku pre môj hriech.


text:
Tí, čo za mnou sliedia, nastavili mi pascu. Tí, čo mi chcú zle, radili sa, ako ma zničia. Celé dni vymýšľajú úklady,


text:
Preto som mohol povedať: Nech sa už neradujú nado mnou a keď sa potknem, nech sa nevystatujú nado mnou.


text:
Pre zbormajstra Jedutúna [ Píše sa aj Jedítun v Ž 62,1 a 77,1. Ide o skupinu levitov (1Krn 16,38—42) poverených spevom a strážením brán.]. Dávidov žalm.


text:
Povedal som: Dám pozor na svoje správanie, aby som nezhrešil jazykom. Budem držať ústa na uzde, kým je bezbožník pri mne.


text:
Hospodin, daj mi poznať, kedy skonám, a aký je počet mojich dní, aby som si uvedomil, aký som pominuteľný.


text:
Hľa, dal si mi času na piaď a dĺžka môjho života pre teba je ako nič. Každý človek je len akoby vánok, aj keď pevne stojí. — Sela —


text:
Za previnenie napomínaš ľudí trestom, ako moľ ničíš to, po čom túžia. Veru, každý človek je len vánok. — Sela —


text:
Hospodin, vypočuj moju modlitbu! Venuj pozornosť môjmu volaniu o pomoc! Nemlč, keď slzy prelievam! Veď pre teba som len cudzinec, iba pútnik ako všetci moji otcovia.


text:
Do úst mi vkladá novú pieseň, chválospev na nášho Boha. Mnohí to uvidia, budú sa báť a dúfať v Hospodina.


text:
Blahoslavený muž, ktorý svoju nádej vkladá do Hospodina a neobracia sa k nafúkancom [ Prekl.: ľuďom Rahaba, čo súvisí s mýtickou obludou chaosu (Ž 89,11; Jób 9,13).] ani k tým, čo sa uchyľujú ku klamstvu.


text:
Veľa divov si vykonal, Hospodin, môj Bože, a v tvojich zámeroch s nami sa ti nik nevyrovná. Chcel by som to hlásať a vyrozprávať, je toho však viac, než sa dá spočítať.


text:
Radostne som oznámil spravodlivosť vo veľkom zhromaždení. Nezavrel som svoje ústa, Hospodin, ty to vieš.


text:
Nenechal som si tvoju spravodlivosť pre seba. Rozprával som o tvojej vernosti a spáse. Neutajil som tvoju milosť a pravdu pred veľkým zhromaždením.


text:
Ty, Hospodin, neodopieraj mi svoje milosrdenstvo! Tvoje milosrdenstvo a vernosť nech ma ustavične chránia!


text:
Zovreli ma ťažkosti, ktorým niet počtu. Doľahli na mňa moje viny, nemôžem pre ne ani vzhliadnuť. Je ich viac ako vlasov na mojej hlave, až strácam odvahu.


text:
Nech sa zahanbia a zapýria všetci, čo ma chcú pripraviť o život. Nech odtiahnu zahanbene tí, čo sa tešia z môjho nešťastia.


text:
Nech sa v tebe tešia a radujú všetci, čo ťa hľadajú. Tí, čo milujú tvoju spásu, nech vždy hovoria: Hospodin je veľký.


text:
Hospodin ho ochráni a zachová ho nažive, bude blahoslavený na zemi. Nevydá ho pažravosti nepriateľov.


text:
Spomínam na to a dušu si vylievam, ako som chodieval so zástupom a vodieval do Božieho domu slávnostný zástup so zvučným plesaním a s vďakou.


text:
Prečo si skľúčená, moja duša, prečo sa znepokojuješ? Čakaj na Boha, ešte mu budem ďakovať, svojmu Spasiteľovi, svojmu Bohu.


text:
Moja duša je skľúčená, preto sa rozpomínam na teba z krajiny jordánskej, z končiarov Chermónu, z vrchu Micár.


text:
Obháj moje právo, Bože, a ujmi sa môjho sporu s neverným ľudom! Zachráň ma pred ľstivým a podlým človekom!


text:
Zošli svoje svetlo a svoju pravdu, nech ma vedú! Nech ma dovedú na tvoj svätý vrch, k tvojim príbytkom.


text:
Potom pristúpim k Božiemu oltáru, k Bohu svojej radosti; zaplesám a na harfe ťa budem oslavovať, Bože, môj Bože!


text:
Bože, na vlastné uši sme počuli, naši otcovia nám o tom rozprávali, čo si vykonal za ich čias, v dávnych časoch.


text:
Svojou rukou si vyhnal pohanov, ich si však osadil; na národy si zoslal pohromu, svoj ľud si však poslal na ich miesto.


text:
Veď nie vlastným mečom zaujali krajinu, nie vlastné rameno im pomohlo k víťazstvu, ale tvoja pravica, tvoje rameno a svetlo tvojej tváre, lebo si ich miloval.


text:
Srdce mi prekypuje krásnymi slovami, prednesiem svoje verše kráľovi. Môj jazyk je ako pero zručného pisára.


text:
Nech sa ti vydarí cesta, nasadni do voza. Bojuj za pravdu a zneváženú spravodlivosť! Nech ťa tvoja pravica učí úžasným skutkom.


text:
Miluješ spravodlivosť a nenávidíš bezbožnosť, preto ťa hojnejšie pomazal Boh, tvoj Boh, olejom radosti ako tvojich druhov.


text:
Každé tvoje rúcho vonia myrhou, od aloy a škorice. Z palácov zdobených slonovinou ťa rozveseľuje hudba strún.


text:
Na radosť celej zeme krásne sa vypína vrch Sion, severný výbežok [ Hebr. končiny Severu (Cáfon). Je tu zrejme polemika proti vrchu Baál-Cáfon v Ugarite, sídle mýtických bohov (Iz 14,13; Ez 38,6.15). Chrám stál tiež na sever od Jeruzalema, a teda Sion je sídlom pravého Boha.], mesto veľkého Kráľa.


text:
Čo sme počuli, to sme aj videli v meste Hospodina zástupov, v meste nášho Boha: Boh ho upevnil naveky. — Sela —


text:
Ako tvoje meno, Bože, tak i tvoja chvála sa šíri až po končiny zeme. Tvoja pravica je plná spravodlivosti.


text:
Dôkladne si prezrite jeho opevnenie! Prejdite jeho palácmi, aby ste mohli rozprávať budúcemu pokoleniu,


text:
Rútia sa do ríše mŕtvych ako ovce, smrť im bude pastierom. Zostúpia priamo do hrobu, ich podoba sa rozplynie v ríši mŕtvych, zostanú bez svojich príbytkov.


text:
Bože, zmiluj sa nado mnou podľa svojej milosti! Pre svoje veľké milosrdenstvo zotri moje ťažké priestupky!


text:
Proti tebe samému som zhrešil, urobil som, čo pokladáš za zlé. Preto si spravodlivý v tom, čo hovoríš, čistý, keď súdiš.


text:
Vytrhni ma z viny krviprelievania, Bože, Boh mojej spásy, nech zaplesá môj jazyk nad tvojou spravodlivosťou!


text:
Pozrite! Muž, ktorý nechcel mať oporu v Bohu, lež spoliehal sa na svoje veľké bohatstvo, cítil sa mocný vo svojej zvrátenosti.


text:
Zbormajstrovi. Podľa Máchalat [ Hebr. 1. tanec, 2. choroba. Je to technický výraz aj v Ž 88,1, prekladaný v gr. verziách ako vlastné meno (LXX, aj Vg) alebo do tanca.]. Dávidov poučný žalm.


text:
Nevedia to azda páchatelia neprávosti, ktorí zožierajú môj ľud, akoby jedli chlieb, ale Boha nevzývajú?


text:
Veľmi sa zľakli tam, kde sa niet čoho báť. Veď Boh rozmetal kosti tých, čo ťa tiesnili. Zahanbia sa, lebo ich Boh zavrhol.


text:
Keby ma tupil nepriateľ, to by som zniesol. Keby sa nado mnou vypínal nenávistník, pred ním by som sa skryl.


text:
Nech ich stihne smrť! Zaživa nech zostúpia do ríše mŕtvych, lebo v ich príbytkoch i v nich je plno zloby!


text:
Boh ma vypočuje. Ten, čo tróni od večnosti, ich pokorí, — Sela — lebo zmeniť sa nechcú a Boha sa neboja.


text:
jeho ústa sú sladšie než maslo, no bojovné srdce má. Nad olej jemnejšie sú jeho slová, sú to však vytasené meče.


text:
Zlož svoje starosti na Hospodina, on sa o teba postará. Nikdy nedopustí, aby sa spravodlivý sklátil.


text:
Zbormajstrovi, na nápev: Zamĺknutá holubica diaľav. Pamätný zápis Dávida, keď ho Filištínci chytili v Gáte.


text:
Zmiluj sa nado mnou, Bože! Zmiluj sa nado mnou, lebo k tebe sa utieka moja duša a v tôni tvojich krídel nachádzam útočisko, kým nepominie pohroma.


text:
Zošle pomoc z neba, zachráni ma, zahanbí tých, čo ma dychtivo prenasledujú. — Sela — Boh zošle svoje milosrdenstvo a vernosť.


text:
Musím ležať medzi levmi, z ktorých srší oheň, medzi ľuďmi, ktorých zuby sú oštepy a šípy, ich jazyk je ostrý meč.


text:
Mojim nohám nastavili sieť, moja duša je skľúčená, vykopali mi jamu, sami však spadli do nej. — Sela —


text:
Zbormajstrovi na nápev: Nezahub! Pamätný zápis Dávida, keď Saul poslal strážiť jeho dom, aby ho usmrtili.


text:
Ty však, Hospodin, Boh zástupov, Boh Izraela, prebuď sa, potrestaj všetkých pohanov! Nezmiluj sa nad nikým z vierolomných zradcov! — Sela —


text:
Hriechom ich úst je vyrieknuté slovo. Nech uviaznu vo vlastnej pýche pre kliatbu a lož, čo vyslovia!


text:
Skoncuj s nimi v hneve! Skoncuj, nech ich niet! Nech vedia, že Boh vládne v Jákobovi až do končín zeme. — Sela —


text:
Ja však budem ospevovať tvoju silu, za rána budem plesať nad tvojou milosťou, lebo si mi bol pevnosťou, útočiskom, keď mi bolo úzko.


text:
keď bojoval proti mezopotámskym Aramejčanom z Cóby. Keď sa Jóab vrátil a v Soľnom údolí porazil dvanásťtisíc Edómčanov.


text:
Dokedy budete dorážať na človeka a všetci mu hroziť vraždou? Je ako stena na spadnutie, ako múr, čo sa rúca.


text:
Len o tom sa radia, ako ho strhnúť z výšky. Milujú lož. Ústami žehnajú, no srdcom preklínajú. — Sela —


text:
Nespoliehajte sa na útlak, nevkladajte márnu nádej do zbojstva. Ak pribúda majetok, neupínajte k nemu srdce.


text:
Bože, ty si môj Boh! Hľadám ťa za úsvitu, moja duša prahne po tebe. Po tebe túži moje telo ako suchá a pustá zem bez vody.


text:
Blahoslavený, koho si vyvolíš, komu dovolíš prísť k tebe, aby prebýval na tvojich nádvoriach. Nasýťme sa dobrotou tvojho domu, svätosťou tvojho chrámu.


text:
Zázrakmi tvojej spravodlivosti nám odpovieš, Bože, naša spása, nádej všetkých končín zeme i diaľav za morom.


text:
Navštevuješ zem a zvlažuješ ju, hojne ju zúrodňuješ. Božie riečisko je plné vody. Pripravuješ im obilie. Áno, takto sa staráš o zem:


text:
Povedzte Bohu: Úžasné sú tvoje skutky! Taká nesmierna je tvoja moc, že ti pochlebujú tvoji nepriatelia.


text:
Dovolil si, aby nám ľudia chodili po hlave. Prešli sme ohňom i vodou, no doviedol si nás k hojnosti.


text:
Ako býva odviaty dym, tak ich rozoženieš; ako sa pri ohni rozpúšťa vosk, tak zahynú bezbožní pred Bohom.


text:
Spievajte Bohu, ospevujte jeho meno, upravte cestu tomu, ktorý sa nesie na oblakoch! Plesajte pred ním, lebo jeho meno je Hospodin!


text:
Boh pripravuje domov osamelým, väzňov privádza k blahobytu, ale odbojníci zostanú vo vyprahnutom kraji.


text:
Prečo vy, strmé štíty, zazeráte na vrch, na ktorom chce bývať Boh? Skutočne, Hospodin tam bude sídliť natrvalo!


text:
Vystúpil si na výšinu, priviedol si zajatcov, ľudí si prijal do daru [ Sýr. aram. rkp.: dal si ľudom dary (dar zákona zo Sinaja), porov. Ef 4,8.], ešte aj odbojníkov, aby si trónil, Hospodin, Bože!


text:
Na čele je najmenší kmeň, Benjamín, je tu zástup kniežat Júdu, sú tu kniežatá Zebúluna, kniežatá Naftáliho.


text:
Obor sa na zver v tŕstí, na stádo býkov s teľcami národov. Pošliap tých, čo bažia po striebre, rozožeň bojachtivé národy!


text:
Viac ako vlasov na mojej hlave je tých, čo ma bez príčiny nenávidia. Mocní sú tí, čo ma chcú zničiť, podlí nepriatelia. — Mám nahradiť, čo som neulúpil? —


text:
Nech sa nemusia hanbiť za mňa tí, čo v teba dúfajú, Pane, Hospodin zástupov! Nech sa nemusia cítiť ponížení pre mňa tí, čo ťa hľadajú, Boh Izraela!


text:
Ja sa však k tebe modlím, Hospodin, v príhodnom čase. Bože, odpovedz mi vernou pomocou pre svoju veľkú milosť!


text:
Vytiahni ma z bahna, aby som sa neutopil! Osloboď ma od tých, čo ma nenávidia, zachráň ma z hlbokých vôd,


text:
Pohana mi zlomila srdce, som z toho celkom chorý. Očakával som súcit, ale márne, tých, čo by potešili, no nebolo ich.


text:
lebo Boh zachráni Sion a znova vybuduje judské mestá. Jeho sluhovia tam budú bývať a stanú sa vlastníkmi.


text:
Nech sa zahanbia a zapýria tí, čo ma chcú pripraviť o život. Nech s hanbou ustúpia tí, čo sa tešia z môjho nešťastia.


text:
Nech sa tešia a radujú v tebe všetci, čo ťa hľadajú, a tí, čo tvoju spásu milujú, nech vždy hovoria: Boh je veľký!


text:
Buď mi skalným útočiskom, kam smiem kedykoľvek prísť. Rozhodol si, že ma zachrániš, lebo ty si moja skala a pevnosť moja.


text:
Na teba som odkázaný od života matky, od lona matky si mojou ochranou. O tebe stále znie môj chválospev.


text:
Nech v hanbe zahynú tí, čo mi útočia na život. Nech hanba a potupa zahalia tých, čo mi chcú uškodiť.


text:
Moje ústa budú rozprávať o tvojej spravodlivosti, každý deň o tvojich spásnych skutkoch, aj keď ich neviem spočítať.


text:
Prichádzať budem s chválou mocných skutkov Pána, Hospodina. Pripomínať budem tvoju, len tvoju spravodlivosť.


text:
Ani keď zostarnem a zošediviem, neopúšťaj ma, Bože, kým neoboznámim s tvojím mocným ramenom všetky budúce pokolenia.


text:
Tvoja moc a tvoja spravodlivosť, Bože, siahajú k výšinám. Vykonal si veľké veci, Bože, kto sa ti vyrovná?


text:
Aj ja ti budem ďakovať hrou na harfe za tvoju vernosť, môj Bože. Ospevovať ťa budem pri citare, Svätý Izraela!


text:
Aj môj jazyk nech hovorí celý deň o tvojej spravodlivosti, lebo sa zahanbili a zapýrili tí, čo mi chystali nešťastie.


text:
Králi Taršíša a ostrovov nech prinesú dary, králi Šeby a Sáby [ Označenie časti Etiópie alebo Arábie.] nech prinesú poplatky.


text:
Nech je v krajine hojnosť obilia, nech sa vlní na vrcholoch kopcov. Nech prináša ovocie ako Libanon, nech rozkvitajú mestá ako tráva zeme.


text:
Nech jeho meno trvá naveky, nech jeho meno prekvitá, kým trvá slnko. Nech mu dobrorečia, nech ho blahoslavia všetky národy!


text:
Mňa však Božia blízkosť blaží. V Pánovi, Hospodinovi mám útočisko, preto ohlasujem všetky tvoje skutky.


text:
Poučný žalm. Ásafov. Prečo si nás, Bože, navždy zavrhol? Prečo tvoj hnev horí proti ovciam tvojej pastviny?


text:
Rozpomeň sa na svoj ľud, ktorý si si dávno získal, na svoj dedičný kmeň, ktorý si vykúpil, na vrch Sion, kde prebývaš.


text:
Áno, v Hospodinovej ruke je kalich s penivým okoreneným vínom; z neho nalieva a všetci bezbožníci zeme ho aj s kalom vypijú do dna.


text:
Dávajte sľuby Hospodinovi, svojmu Bohu a spĺňajte ich! Nech všetci vôkol neho prinášajú dary tomu, ktorý vzbudzuje bázeň.


text:
Nezatajíme ich deťom, budúcemu pokoleniu rozpovieme slávne skutky Hospodina, jeho moc a divy, ktoré urobil.


text:
Jákobovi určil ustanovenia, Izraelovi dal zákon a našim otcom prikázal, aby s ním zoznamovali svoje deti,


text:
aby o ňom vedelo aj budúce pokolenie, deti, čo sa narodia. Tie budú o tom ďalej rozprávať svojim deťom,


text:
aby neboli ako ich predkovia, pokolenie vzdorovité a neposlušné, pokolenie s nestálym srdcom, ktorého duch nebol verný Bohu.


text:
Skalu síce udrel tak, že tiekli vody a prúdili potoky, no môže dať aj chlieb a svojmu ľudu pripraviť aj mäso?


text:
On však bol milosrdný, odpúšťal vinu, nedopustil záhubu, často odvracal svoj hnev, neprejavil všetku svoju prchkosť.


text:
Uvoľnil cestu svojmu hnevu, ich duše neušetril pred smrťou, ich život vydal napospas morovej nákaze.


text:
Vyhnal národy spred nich, meračským lanom im rozdelil dedičnú krajinu a v stanoch pohanov ubytoval izraelské kmene.


text:
Ásafov žalm. Bože, do tvojho dedičstva vtrhli pohania, poškvrnili tvoj svätý chrám a Jeruzalem zmenili na rumovisko.


text:
Nevyčítaj nám viny predkov, ponáhľaj sa nám v ústrety so svojím zľutovaním, lebo sme celkom bezmocní.


text:
Pomôž nám, Bože, naša spása, pre slávu svojho mena! Vysloboď nás a odpusť nám hriechy pre svoje meno!


text:
Prečo majú pohania vravieť: Kde je ich Boh? Nech pohania pred našimi očami poznajú pomstu za preliatu krv tvojich sluhov!


text:
My, tvoj ľud, ovce na tvojej pastve, budeme ti ďakovať naveky, z pokolenia na pokolenie rozprávať o tvojich chvályhodných činoch.


text:
V súžení si ma vzýval a vyslobodil som ťa, za hromobitia som ti odpovedal, pri vodách meríbskych som ťa vyskúšal. — Sela —


text:
Zaobchádzaj s ich kniežatami ako s Orébom a Zeébom, so všetkými ich vodcami ako so Zebachom a Calmunnom,


text:
Veď aj vrabec si nájde domov a lastovička hniezdo, kde si kladie mláďatá pri tvojich oltároch, Hospodin zástupov, môj kráľ a môj Boh.


text:
Jeden deň v tvojich nádvoriach je lepší než inde tisíc. Radšej zostanem na prahu domu svojho Boha, než by som mal bývať v stanoch bezbožníkov.


text:
Hospodin, Boh, je slnkom a štítom, milosť a slávu dáva Hospodin; neodopiera dobro tým, čo žijú bezúhonne.


text:
Chcem počuť, čo hovorí Boh, Hospodin. Hovorí o pokoji pre svoj ľud a pre svojich zbožných. Len aby sa nevrátili zase k bláznovstvu.


text:
Ochraňuj ma, veď som ti oddaný. Pomôž mi, svojmu služobníkovi; predsa si môj Boh, spolieham sa na teba!


text:
Vyuč ma, Hospodin, svojej ceste a budem žiť podľa tvojej pravdy. Sústreď moju myseľ, aby som mal bázeň pred tvojím menom.


text:
Obráť sa ku mne a zmiluj sa nado mnou, obdaruj svojho služobníka silou, zachráň syna svojej služobnice!


text:
Daj mi znamenie svojej priazne, nech moji neprajníci zahanbení vidia, že ty, Hospodin, mi pomáhaš a potešuješ ma.


text:
Z tých, čo ma poznajú, spomeniem Rahab [ Rahab je mýtická obluda a predstavuje Egypt.] a Bábel, ba aj Filištínsko, Týrus a Kúš, tí všetci sa tu narodili.


text:
Pieseň. Žalm Kórachovcov. Zbormajstrovi na nápev: Máchalat leannót [ Pozri 53,1; hebr. slovo leannót môže znamenať na odpovedanie alebo upevnenie.]. Poučný žalm Hémana Ezrachovca [ Héman bol spevák z Kórachovcov (1Krn 6,18) alebo mudrc z Júdovcov (1Krľ 5,11).].


text:
Mám miesto medzi mŕtvymi, zabitými, čo ležia v hrobe, na ktorých si už nespomenieš, ktorí sú ti vytrhnutí z ruky.


text:
Milosrdenstvo Hospodina chcem ospevovať naveky, tvoju vernosť hlásať svojimi ústami z pokolenia na pokolenie.


text:
Ty si prebodol a rozdupal Rahaba [ Mýtická obluda chaosu.], silným ramenom si rozohnal svojich nepriateľov.


text:
Kedysi vo videní si prehovoril k svojim verným takto: Poskytol som pomoc hrdinovi, vyvoleného z ľudu som povýšil.


text:
Kde sú, Pane, predchádzajúce prejavy tvojej milosti, o ktorých si prisahal Dávidovi vo svojej vernosti?


text:
Počet našich rokov býva sedemdesiat, pri väčšej sile aj osemdesiat; ich pýchou je len lopota a strasť, rýchlo sa pominú a my odlietame.


text:
Hospodin kraľuje, odel sa velebou. Hospodin sa odel, opásal sa mocou. Svet je pevne založený, nepohne sa.


text:
Štyridsať rokov sa mi protivilo toto pokolenie. Povedal som: Je to ľud, čo blúdi srdcom, nepozná moje cesty.


text:
Hlásajte medzi pohanmi: Hospodin kraľuje! Svet je založený pevne, nepohne sa! On súdi národy spravodlivo.


text:
pred Hospodinom, lebo prichádza, prichádza súdiť zem. On bude spravodlivo súdiť svet a národy podľa svojej pravdy.


text:
Zahanbia sa všetci, čo slúžia modlám a chvascú sa svojimi bôžikmi. Skloňte sa pred ním všetci bohovia!


text:
Vy, ktorí milujete Hospodina, nenáviďte zlo! On chráni život svojich verných a vytrháva ich z ruky bezbožných.


text:
Žalm. Spievajte Hospodinovi novú pieseň, lebo vykonal veci zázračné: zvíťazil svojou pravicou, svojím svätým ramenom.


text:
Spomenul si na svoje milosrdenstvo, na vernosť domu Izraela. Všetky končiny zeme uzreli spásu nášho Boha.


text:
Moc kráľa spočíva na láske k právu. Ty si ustanovil právny poriadok, vykonáš právo a spravodlivosť v Jákobovi.


text:
Mojžiš a Áron boli medzi jeho kňazmi, Samuel medzi tými, čo vzývali jeho meno. Vzývali Hospodina a on im odpovedal.


text:
Hospodin, Boh náš, ty si im odpovedal, býval si pre nich odpúšťajúcim Bohom i pomstiteľom ich neprávostí.


text:
Vyvyšujte Hospodina, nášho Boha! Klaňajte sa smerom k jeho svätému vrchu, lebo svätý je Hospodin, náš Boh.


text:
Vedzte, že Hospodin je Boh, on nás utvoril, patríme mu [ Hebr. a nie my.], sme jeho ľud, ovce jeho pastviny.


text:
Chcem byť rozvážny na ceste dokonalosti. Kedy prídeš ku mne? Budem žiť v bezúhonnosti srdca vo svojom dome.


text:
Neupriamim pohľad na vec ničomnú [ Prekl.: na vec Beliála, t. j. na modloslužobné úkony.]. Počínanie odpadlíkov nenávidím, nezláka ma.


text:
Každé ráno umlčím všetkých bezbožníkov v krajine. Z Hospodinovho mesta odstránim všetkých, čo páchajú neprávosť.


text:
No Hospodinova milosť je od vekov naveky nad tými, čo sa ho boja, jeho spravodlivosť spočíva na detných deťoch,


text:
Dobrorečte Hospodinovi jeho anjeli, silní hrdinovia, čo jeho príkazy plníte a poslúchate hlas jeho slova!


text:
Dobrorečte Hospodinovi všetky jeho diela na všetkých miestach, kde panuje! Dobroreč Hospodinovi, moja duša!


text:
Dobroreč Hospodinovi, moja duša! Hospodin, môj Boh, nesmierne si veľký! Nádherou a velebou si sa zaodel.


text:
aj víno, čo srdce človeka rozveselí, olej, aby sa skvela tvár, a chlieb, aby posilnil srdce človeka.


text:
Kiež vyhynú hriešnici na zemi! Kiežby už nebolo bezbožných! Dobroreč Hospodinovi, moja duša! Haleluja!


text:
Skôr než na krajinu dopustil hlad a pozbavil ich chleba [ Hebr. polámal každú palicu chleba, t. j. palicu na prepravu chleba.],


text:
aby som videl blaho tvojich vyvolených, aby som sa tešil z radosti tvojho národa, aby som sa chválil tvojím dedičstvom.


text:
Naši otcovia v Egypte sa nepoučili z tvojich divov, nepripomínali si tvoju hojnú milosť, búrili sa pri mori, pri Červenom mori.


text:
Už vyhlásil, že ich vyplieni, keby sa Mojžiš, jeho vyvolený, v roztržke nebol postavil pred neho, aby odvrátil jeho pustošivý hnev.


text:
prelievali nevinnú krv, krv svojich synov a dcér, ktoré obetovali kanaánskym modlám, a zem bola poškvrnená krvou.


text:
Zachráň nás, Hospodin, Boh náš, spomedzi pohanov nás zhromaždi, aby sme mohli ďakovať tvojmu svätému menu a honosiť sa tvojou chválou!


text:
pretože nepamätal na skutky lásky, prenasledoval úbožiaka a chudobného v snahe usmrtiť človeka skrúšeného srdca.


text:
Ty však, Hospodin, Pán, vytrhni ma pre česť svojho mena a nalož so mnou podľa dobroty svojej milosti,


text:
Dávidov. Žalm. Výrok Hospodina môjmu Pánovi: Seď po mojej pravici, kým nepoložím tvojich nepriateľov za podnožku tvojim nohám.


text:
Tvoj ľud príde dobrovoľne v deň, keď povoláš do boja; v nádhere svätyne ako rosa z lona úsvitu sa objaví tvoje mužstvo [ Prekl.: som ťa splodil (LXX, Vg).].


text:
(pé)  Vykúpenie poslal svojmu ľudu,  (cádé)  naveky ustanovil svoju zmluvu,  (kóf)  jeho meno je sväté a hrozné.


text:
(réš)  Počiatok múdrosti je bázeň pred Hospodinom;  (šín)  rozumní sú všetci, čo takto žijú.  (táv)  Jeho chvála trvá navždy.


text:
Haleluja!  (álef)  Blahoslavený muž, ktorý sa bojí Hospodina  (bét)  a v jeho príkazoch má veľkú záľubu.


text:
(pé)  Štedro dáva chudobným,  (cádé)  jeho spravodlivosť bude trvať navždy,  (kóf)  jeho moc slávne vynikne.


text:
(réš)  Uzrie to bezbožník a nazlostí sa,  (šín)  škrípať bude zubami a zrúti sa.  (táv)  Túžba bezbožníkov vyjde nazmar.


text:
Hospodin, prosím, pomôž [ Alebo nože zachráň; tento výkrik (v hebr. hošía-na) sa v gr. prostredí stane zvolaním hosanna (Mt 21,9). ]! Hospodin, prosím, dopraj úspech!


text:
Hospodin je Boh, osvecuje nás. Zoraďte slávnostný sprievod s vetvami až k rohom oltára [ Prekl.: priviažte slávnostnú obetu povrazmi k rohom oltára.].


text:
Zabezpeč blaho svojho služobníka, aby ma pyšní neutláčali [ Prosba tohto verša sa vymyká pravidelnej forme ostatných veršov poučného žalmu, ktorý je meditáciou o zákone spomínanom v každom verši prostredníctvom rozličných synoným.]!


text:
Beda mi, že musím žiť ako hosť v Mešeku [ Národ poblíž Čierneho mora (Gn 10,2).], bývať v stanoch Kédaru [ Arabský nomádsky kmeň (Iz 21,16—17; 42,11; 60,7).]!


text:
Ako oči sluhov hľadia na ruku svojich pánov, ako oči slúžky na ruku svojej panej, tak hľadia naše oči na Hospodina, nášho Boha, kým sa nezmiluje nad nami.


text:
Nech však tých, čo sa dávajú na krivolaké cesty, Hospodin zaženie aj s páchateľmi neprávosti! Pokoj nad Izraelom!


text:
Pútnická pieseň. Keď Hospodin zmenil údel Siona [ Prekl.: keď Hospodin priviedol späť zajatcov na Sion.], boli sme ako vo sne.


text:
Vtedy sme mali ústa plné smiechu a jazyk plesania. Vtedy sa medzi pohanmi hovorilo: Hospodin urobil pre nich veľké veci!


text:
Zmeň náš údel, Hospodin, ako riečiská v Negeve [ Korytá potokov a riek (arab. wadi) v južnej Palestíne, v Negeve v období sucha vysychajú, no v období dažďov sa náhle zaplnia vodou.]!


text:
Pútnická pieseň. Šalamúnova. Ak Hospodin nestavia dom, márne sa namáhajú tí, čo ho stavajú; ak Hospodin nestráži mesto, márne bedlí strážnik.


text:
Márne zavčasu vstávate, neskoro si líhate a jedávate chlieb tvrdej námahy; on zatiaľ svojmu milému dáva spánok.


text:
Blahoslavený muž, ktorý si nimi naplnil tulec; nevyjde na hanbu, keď bude rokovať s nepriateľmi v bráne.


text:
Tvoja žena bude v tvojom dome ako úrodný vinič; tvoji synovia budú okolo tvojho stola ako mladé olivy.


text:
Pútnická Dávidova pieseň. Hospodin, moje srdce nie je pyšné, moje oči nie sú hrdé. Nejdem za veľkými vecami ani za tým, čo nemôžem dosiahnuť.


text:
Radšej som si utíšil a upokojil dušu, ako sa nasýtené dieťa utíši pri matke. Moja duša je ako nasýtené dieťa.


text:
Hospodin prisahal vernosť Dávidovi, neodstúpi od nej: Jedného potomka z tvojho rodu posadím po tebe na trón.


text:
Ak tvoji synovia dodržia moju zmluvu i prikázania, ktoré ich naučím, potom ich synovia na večné veky budú sedieť na tvojom tróne.


text:
Postarám sa, aby tam vyrástol Dávidov roh [ Roh je symbol moci.], horiacu sviecu [ Svieca je symbol zachovania rodu.] pripravím svojmu pomazanému.


text:
Je to sťa najvzácnejší olej na hlave, čo steká na bradu, na Áronovu bradu, čo steká na okraj jeho rúcha.


text:
Je to sťa rosa na Chermóne, čo padá na sionské vrchy. Tam udeľuje Hospodin požehnanie a život naveky.


text:
Pútnická pieseň. Dobrorečte Hospodinovi všetci jeho služobníci, čo v noci stojaci bedlíte v dome Hospodina.


text:
Tí, čo nás ta odvliekli, žiadali, aby sme im zaspievali; veselý spev chceli tí, čo nás sužovali: Zaspievajte nám sionské piesne!


text:
Nech sa mi jazyk prilepí na podnebie, ak sa nerozpamätám na teba, ak mi Jeruzalem nebude vrcholom radosti.


text:
Dávidov. Ďakujem ti z celého srdca a pred božstvami ťa ospevujem [ Ide o božstvá národov; prekl.: pred anjelmi (LXX); sudcami (aram.); kráľmi (sýr.); bohmi (Hieronym).].


text:
Vrhám sa na tvár pred tvojím svätým chrámom a oslavujem tvoje meno pre tvoje milosrdenstvo a vernosť, lebo si nadovšetko zvelebil svoje meno a svoje slovo.


text:
Aj keď som v súžení, ty ma zachováš pri živote, ruku vystieraš proti hnevu mojich nepriateľov, tvoja pravica ma zachráni.


text:
Hospodin dokončí svoj zámer so mnou. Hospodin, tvoje milosrdenstvo trvá naveky. Neopúšťaj dielo svojich rúk!


text:
Moje kosti neboli skryté pred tebou, keď som vznikal v skrytosti, utkávaný v najspodnejších častiach zeme.


text:
Tvoje oči ma videli už v zárodku, všetko to bolo zapísané v tvojej knihe; dni boli určené, skôr než ktorýkoľvek z nich nastal.


text:
Hospodin, nemám azda nenávidieť tých, čo teba nenávidia? Nemám si vari sprotiviť tých, čo povstávajú proti tebe?


text:
Hospodin, ochraňuj ma pred rukami bezbožníka, zachovaj ma pred násilníkmi, čo mi chcú podraziť nohy.


text:
Pyšní mi nastavili slučku, sieť z povrazov mi rozprestreli pri ceste, nachystali mi osídla. — Sela —


text:
Hospodin, nesplň želania bezbožníka, nedovoľ, aby sa uskutočnili jeho zámery, nech sa nevypína. — Sela —


text:
Nedovoľ, aby sa moje srdce priklonilo k zlému a dopustilo sa bezbožnosti s páchateľmi neprávosti, aby som nemal záľubu v ich pôžitkoch.


text:
Keď ma udrie spravodlivý, je to milosť, keď ma pokarhá, je to olej na hlavu; moja hlava to neodmietne. Napriek ich zlobe moja modlitba trvá.


text:
Pozoruj môj nárek, lebo som veľmi zúbožený. Osloboď ma od tých, čo ma prenasledujú, lebo sú mocnejší než ja.


text:
Dávidov žalm. Hospodin, počuj moju modlitbu, počúvaj moje úpenlivé prosby, odpovedz mi pre svoju pravdu, pre svoju spravodlivosť.


text:
Čím skôr mi odpovedz, Hospodin, duch môj ochabuje; neskrývaj svoju tvár predo mnou, aby som sa nepodobal tým, čo zostupujú do hrobu.


text:
Hneď zrána mi prejav svoju milosť, lebo v teba dúfam. Daj mi poznať cestu, ktorou mám ísť, lebo k tebe pozdvihujem svoju dušu.


text:
Pre svoju milosť zničíš mojich nepriateľov, odstrániš všetkých, čo ma sužujú, veď som tvoj služobník.


text:
Dávidov. Nech je zvelebený Hospodin, moja skala, ktorý učí moje ruky bojovať, moje prsty viesť vojnu.


text:
Moje milosrdenstvo [ Prekl.: sila.] a moja pevnosť, môj hrad a môj záchranca, môj štít, ktorým sa kryjem. On mi podmaňuje môj ľud.


text:
Kiež sú šťastní naši synovia vo svojej mladosti ako urastené štepy, naše dcéry ako stĺpy tesané podľa chrámového vzoru.


text:
Naše sýpky nech sú plné, nech dávajú hojnosť všetkého. Našich oviec nech sú na tisíce, na desaťtisíce na našich pasienkoch,


text:
náš dobytok nech je plodný. Nech nás nepostihne nešťastie ani odvlečenie, ani žalostný nárek na uliciach.


text:
Dávidov chválospev.  (álef)  Budem ťa vyvyšovať, môj Boh a kráľ, dobrorečiť tvojmu menu na večné veky. [ V texte tohto žalmu z Kumránu je po každom verši refrén: Hospodin je požehnaný a jeho meno je požehnané na večné veky.]


text:
(lámed)  aby sa ľudia dozvedeli o tvojich hrdinských skutkoch a o slávnej nádhere tvojho kráľovstva.


text:
(mém)  Tvoje kráľovstvo pretrvá všetky veky, tvoja vláda všetky pokolenia. [ Var.: + (nún) Hospodin je verný vo všetkých svojich slovách a milostivý vo všetkých svojich skutkoch.]


text:
(táv)  Moje ústa budú chváliť Hospodina, a všetko tvorstvo nech dobrorečí jeho svätému menu …na večné veky [ Toto sú slová pravdepodobne zo záveru refrénu (pozri pozn. v. 1).].


text:
Vyvýšil roh svojho ľudu na chválu všetkých svojich verných, Izraelitov, ľudu, ktorý mu je blízky. Haleluja!


text:
Nech všetko, čo dýcha, chváli Hospodina! Haleluja [ Ku Knihe žalmov v LXX je pridaný žalm 151, ktorý je asi kombináciou dvoch nekánonických žalmov, pridaných zasa na konci žaltára v kumránskych zvitkoch.]!


text:
Vy neskúsení, dokedy budete mať radi prostoduchosť, a dokedy sa budú posmešníci schuti vysmievať a blázni nenávidieť poznanie?


text:
keď ako búrka príde na vás záhuba a váš zánik sa priženie sťa víchrica, keď na vás doľahne úzkosť a súženie.


text:
poúčal ma a vravel mi: Tvoje srdce nech sa pevne drží mojich slov, zachovávaj moje príkazy a budeš žiť.


text:
Je sťaby utešená laň a pôvabná srna; nech ťa opájajú jej prsia po celý čas, ustavične sa kochaj v jej láske.


text:
urob toto, syn môj, aby si sa zachránil: pretože si padol do rúk svojho blížneho, choď, poníž sa a naliehaj na svojho blížneho.


text:
Na tvojich cestách ťa budú viesť, keď zaspíš, budú ťa strážiť, keď sa prebudíš, budú sa ti prihovárať.


text:
Mať bázeň pred Hospodinom znamená nenávidieť zlo. Neznášam pýchu, nadutosť, cestu zla a ústa, čo prekrúcajú.


text:
kým neutvoril zem, priestranstvá a prvotný prach sveta [ V starovekej predstave sú to počiatočné prvky, z ktorých pri stvorení povstal svet. ].


text:
vtedy som stála verne po jeho boku. Deň čo deň som bola jeho potešením a hrávala som sa pred ním po celý čas,


text:
Blahoslavený človek, čo ma počúva, keď bedlí deň čo deň pri mojich dverách a stráži pri verajach mojich brán!


text:
Ten, kto si dáva pozor na ústa, chráni si život, no tomu, čo si naširoko otvára ústa, hrozí pohroma.


text:
Chudoba s hanbou postihnú toho, čo nedbá na napomínanie, no ten, čo prijíma pokarhanie, bude poctený.


text:
Človek vo svojom srdci plánuje, odpoveď však prichádza od Hospodina [ Verš sa podobá nášmu prísloviu: Človek mieni, Pán Boh mení.].


text:
Múdry sluha bude vládnuť nad pánovým synom [ Myslí sa na syna sluhovho pána.], čo robí hanbu, a s bratmi sa rozdelí o dedičstvo.


text:
Vyhlásenie bezbožníka za spravodlivého a spravodlivého za bezbožníka — jedno aj druhé sa Hospodinovi protiví.


text:
Previnenie má rád ten, čo miluje hádky, ten, kto zvyšuje svoju bránu, vyhľadáva zánik [ Na pozadí toho obrazu je silná kritika pýchy. ].


text:
Na tvári rozumného sa zračí múdrosť, ale oči blázna hľadia na kraj zeme [ Už bláznov pohľad prezrádza, že je mimo skutočnosti.].


text:
Bedára nenávidia všetci jeho bratia, o čo skôr sa vzdialia od neho priatelia! Aj keď za nimi volá, niet ich.


text:
Vari som ti nenapísal tridsať výrokov [ Zbierka prísloví 22,17—23,14 je veľmi podobná egyptskej zbierke Múdrosť Amenemopeho.], rád a poučení,


text:
Upriam svoje srdce na výchovu a svoje uši na poučné výroky [ Zbierka 23,12—24,22 má istú príbuznosť s asýrskym múdroslovným spisom Achikarova múdrosť.].


text:
Komu zostane bedákanie a komu jojkanie? Komu zvady, komu sťažnosti? Komu rany bez príčiny? Komu mútne oči?


text:
Udreli ma — povieš — no nič ma nebolí, zbili ma, ale nič necítim. Kedy sa zobudím, aby som zasa niečo našiel?


text:
Ak povieš: Pozri, my sme to nevedeli, vari ten, čo skúma srdcia, tomu nerozumie, a ten, čo stráži tvoju dušu, to nevie? On odplatí človeku podľa jeho skutkov.


text:
Vedz, že taká istá je múdrosť pre tvoju dušu. Ak si ju našiel, máš budúcnosť a tvoja nádej nevyjde nazmar.


text:
A hľa, bol celkom zarastený bodľačím, jeho povrch pokrývala pŕhľava a jeho kamenný múr bol rozváľaný.


text:
lebo je lepšie, keď ti povedia: Vystúp sem, než keď ťa ponížia pred urodzeným človekom, ktorého tvoje oči videli.


text:
Ako chladivý sneh v čase žatvy je spoľahlivý posol pre tých, čo ho posielajú, pretože občerství dušu svojich pánov.


text:
Ako niekto, čo si vyzlieka kabát v chladný deň či leje ocot do lúhu, je ten, čo spieva piesne skľúčenému srdcu.


text:
tým nahrnieš žeravé uhlie na jeho hlavu [ Obraz poukazuje na výčitky svedomia z preukázanej dobroty, ktorá ho bude sužovať. ] a Hospodin ťa odmení.


text:
Neopúšťaj svojho priateľa ani priateľa svojho otca, keď ťa však stihne nešťastie, nechoď do príbytku svojho brata, lebo lepší je blízky sused než vzdialený brat.


text:
Kto rozmnožuje svoj majetok úrokmi a úžerou, síce ho zhromažďuje, ale tomu, čo sa zmilúva nad núdznymi.


text:
Blahoslavený človek, čo si ustavične zachováva bázeň, ale kto si zatvrdzuje srdce, dostane sa do nešťastia.


text:
Vladár, čo stratil súdnosť, spôsobuje mnoho útlaku, no ten, čo nenávidí neoprávnený zisk, bude dlho žiť.


text:
Kto dáva chudobnému, nebude mať nedostatok, no toho, čo si zakrýva pred ním oči, postihne veľa kliatob.


text:
Kto sa spolčuje so zlodejom, samého seba nenávidí; počuje zlorečenie, a predsa to neoznámi [ Pozri prax v Lv 5,1.].


text:
Slová Agura [ Meno mudrca možno sábsko-minijského pôvodu.], Jakeho syna. Výrok tohto muža vynesený Itíelovi, Itíelovi a Ukalovi [ Niektoré preklady chápu mená ako zvolania: Som unavený, Bože; som unavený, Bože, a som na konci.].


text:
Kto vystúpil do neba a odtiaľ zostúpil? Kto do svojej hrsti vietor nazbieral? Kto zabalil vodu do plášťa? Ktože vytýčil všetky končiny zeme? Ako sa volá a ako sa volá jeho syn? Isto to vieš!


text:
Vzdiaľ odo mňa klamstvo a lživé slovo! Nedávaj mi chudobu ani bohatstvo, udeľ mi toľko chleba, koľko potrebujem,


text:
aby som sa nepresýtil, nezaprel ťa a nepovedal: Kto je Hospodin? Aby som neschudobnel a nekradol a nezneuctil tak meno svojho Boha.


text:
Je pokolenie, čo má zuby ako meče a čeľuste sťa nože, aby pohltilo ponížených zo zeme a biednych spomedzi ľudí.


text:
Pijavica má dve dcéry, kričia: Daj, daj! Sú tri veci, čo sa nikdy nenasýtia, totiž štyri, čo nepovedia Dosť!:


text:
Oko, čo sa posmieva otcovi, a pohŕda poslušnosťou voči matke, vyďobú havrany z údolia a zožerú ho orlie mláďatá.


text:
damany [ Malý hlodavec žijúci v severnej Afrike a na Blízkom východe. ] — národ bez moci, a vedia si stavať brlohy v skale;


text:
(cádé)  Dozerá [ Hebr. sloveso cofijjá je asi narážka na gr. sofia čiže múdrosť.] na chod domácnosti a neje z chleba povaľačov.


text:
(šín)  Šarm je klamlivý a krása prchavá, ale žena, čo má bázeň pred Hospodinom, zasluhuje si chválu.


text:
Slová Kazateľa [ Hebr. výraz Qohelet (dosl. zhromažďujúca) je viacznačný a odvodený od slovesa qahal-zhromažďoval. Možno je alúziou na dve udalosti Šalamúna: v 1Krľ 3,8 medzi početným ľudom získal múdrosť a v 1Krľ 8,2.14 žehnal ľud. Titul sa vzťahuje na prosebníka v zhomaždení alebo predsedajúceho zhromaždeniu.], syna Dávidovho, kráľa v Jeruzaleme.


text:
Všetky potoky tečú do mora, ale more sa nepreplní. Na miesto, kam potoky tečú, ta sa vracajú, aby tiekli znova.


text:
Všetky veci unavujú, keď ich človek nedokáže slovami vystihnúť. Oko sa nenasýti pozeraním, ani ucho sa nenaplní počúvaním.


text:
Ak by aj niekto o niečom povedal: Pozri, toto je nové! — už dávno to bolo v časoch, ktoré boli pred nami.


text:
Predsavzal som si, že budem múdro hľadať a skúmať všetko, čo sa robí pod nebom: zlú úlohu dal Boh ľudským synom, aby sa ňou umárali.


text:
Pomyslel som si: Získal som väčšiu a hojnejšiu múdrosť ako všetci, ktorí predo mnou vládli nad Jeruzalemom, a moje srdce zakúsilo veľa múdrosti a poznania.


text:
Predsavzal som si, že spoznám múdrosť a poznanie, hlúposť i bláznovstvo. Zistil som však, že aj to je honba za vetrom.


text:
Vymyslel som si, že svoje telo budem osviežovať vínom, moje srdce sa však bude riadiť múdrosťou. Chopím sa i hlúposti, až kým neuvidím, kde je pre ľudských synov to dobro, ktoré majú robiť pod nebom počas svojho života.


text:
Zadovážil som si otrokov a otrokyne, mal som aj domácich sluhov, vlastnil som veľa dobytka a oviec, viac ako všetci, ktorí boli predo mnou v Jeruzaleme.


text:
Nahromadil som si aj striebro a zlato, poklady cudzích kráľov a krajín. Zadovážil som si spevákov, speváčky i rozkoš ľudských synov — množstvo žien.


text:
Vzrástol a rozmohol som sa viac ako ktokoľvek, kto bol predo mnou v Jeruzaleme. Navyše moja múdrosť stála pri mne.


text:
Čokoľvek si moje oči želali, nič som im neodoprel, nebránil som svojmu srdcu v žiadnej radosti, lebo srdce sa mi radovalo z celej mojej námahy a to bol môj podiel zo všetkej mojej námahy.


text:
No keď som sa pozeral na celú moju činnosť, ktorú vykonali moje ruky, a na námahu, ktorú som na ňu vynaložil, a hľa — všetko bola márnosť a honba za vetrom. Niet trvalého zisku pod slnkom.


text:
Obzeral som sa, aby som videl múdrosť, bláznovstvo a hlúposť. Veď čo bude robiť človek, ktorý príde po kráľovi? To, čo robili dávno iní.


text:
Potom som si pomyslel: Ak aj mňa stretne údel hlupáka, načo som sa potom stal nadmieru múdrym? Pomyslel som si, že aj to je márnosť,


text:
lebo niet stálej spomienky ani na múdreho, ani na hlupáka. V nasledujúcich dňoch sa na všetko zabudne. Ako to, že múdry zomiera rovnako ako hlupák?!


text:
Znenávidel som život, lebo zle na mňa doliehalo to, čo sa robí pod slnkom, veď všetko je márnosť a honba za vetrom.


text:
Znenávidel som všetku svoju námahu, ktorou som sa umáral pod slnkom, ktorú zanechám človeku, čo príde po mne.


text:
Kto vie, či bude múdry alebo hlúpy? Zmocní sa však všetkého, s čím som sa namáhal a v čom som bol múdry pod slnkom — aj to je márnosť.


text:
Je totiž človek, ktorý sa namáhal múdro, umne a šikovne, ale svoj podiel odovzdá niekomu, kto sa s tým nenamáhal — aj to je márnosť a veľké zlo.


text:
keď každý jeho deň je boľavou ranou a mrzutosť je jeho zamestnaním, ba ani v noci si jeho srdce neodpočinie? Aj toto je márnosť.


text:
Pre človeka nie je nič lepšie, ako keď je, pije a pri svojej námahe si dožičí dobré veci. Videl som, že aj to pochádza z Božej ruky.


text:
Človeku, ktorý sa mu páči, dal múdrosť, poznanie i radosť. Hriešnemu však dal za úlohu zbierať, hromadiť a dávať tomu, kto sa Bohu páči. Aj to je márnosť a honba za vetrom.


text:
Všetko krásne urobil vo svojom čase, aj večnosť im dal do mysle, ale dielo, ktoré Boh koná, človek od začiatku až do konca nevystihne.


text:
Spoznal som, že všetko, čo Boh koná, trvá naveky. Nemožno k tomu nič pridať ani z toho nemožno ubrať, Boh tak urobil, aby sa ho ľudia báli.


text:
Ďalej som videl pod slnkom: kde má byť právo, tam je svojvôľa; kde má byť spravodlivosť, tam je bezprávie.


text:
Pomyslel som si: Spravodlivého aj svojvoľného bude súdiť Boh. Určil čas na každú príležitosť a na každý skutok.


text:
Pomyslel som si: Je to kvôli ľudským synom, aby ich Boh skúšal a tak videli, že je to s nimi ako so zvieratami.


text:
Veď údel ľudských synov a údel zvierat je rovnaký: ako zomrie jeden, tak zomrie i druhý, jeden dych je pre všetkých. Človek nemá prednosť pred zvieratami, lebo všetko je márnosť.


text:
Videl som, že niet nič lepšie, ako keď sa človek raduje z toho, čo koná, lebo to je jeho podiel, veď kto mu umožní, aby videl, čo bude po ňom?


text:
Obrátil som sa a videl som všelijaké útlaky, ktoré sa páchajú pod slnkom: hľa, slzy utláčaných — a tešiteľa pre nich niet. Násilie trpeli z rúk svojich utláčateľov — a nik ich nepotešil.


text:
No lepšie ako týmto obom je tomu, kto ešte nie je, kto nevidí zlé skutky, ktoré sa páchajú pod slnkom.


text:
Videl som všetku námahu a všetku vydarenú prácu, ako vzbudzuje vzájomnú závisť. Aj to je márnosť a honba za vetrom.


text:
Osamelý človek, ktorý nemá nikoho, nemá ani syna, ani brata, no niet konca všetkej jeho námahe, ani jeho oko sa nenasýti bohatstvom — pre koho sa namáham, ukracujem sa o dobro? Aj to je márnosť, je to zlá úloha.


text:
Ak padnú, jeden druhého zodvihne. Beda však samotnému, keď padne, a niet druhého, kto by ho zodvihol.


text:
Jednotlivca možno premôcť, dvaja sa však už postavia na odpor, ale trojitá šnúra sa tak rýchlo nepretrhne.


text:
Videl som všetkých živých, ktorí chodia pod slnkom, spolu s mladíkom — následníkom, ktorý má po ňom nastúpiť.


text:
Nebolo konca všetkému ľudu, všetkým tým, čo boli pred nimi. Tí však, čo prídu neskôr, sa z neho nebudú radovať, lebo aj to je márnosť a honba za vetrom.


text:
Neuvážene neotváraj ústa a tvoje srdce nech sa nenáhli vyriecť slovo pred Bohom, lebo Boh je v nebi a ty si na zemi, preto nech je málo tvojich slov.


text:
Nedovoľ ústam, aby ti telo zvádzali na hriech, a nehovor pred Božím poslom, že to bol omyl. Prečo sa má Boh rozhnevať pre tvoju reč a zničiť dielo tvojich rúk?


text:
Keď v krajine uvidíš utláčanie chudobného, porušovanie práva a spravodlivosti, nečuduj sa, lebo na vysokého dozerá ešte vyšší a nad nimi sú ešte vyšší.


text:
Keď sa rozmáha majetok, pribúdajú aj tí, čo z neho jedia. Aký osoh má z toho majiteľ? Iba toľko, že jeho oči naň hľadia.


text:
Je aj ďalší neduh, ktorý som videl pod slnkom: bohatstvo, ktoré majiteľovi nahonobili na jeho nešťastie.


text:
Ako vyšiel z tela svojej matky, tak sa nahý vráti, pôjde ako prišiel. Neodnesie si nič zo svojej námahy, čo by uniesol v ruke.


text:
Hľa, čo som ja videl — dobro, ktoré je pekné: jesť, piť a vidieť dobro v celej svojej námahe, ktorou sa človek namáha pod slnkom počas vymeraných dní života, ktoré mu dal Boh, lebo to je jeho podiel.


text:
Každý človek, ktorému Boh dal bohatstvo, poklady, umožnil mu z toho užívať, zobrať si podiel a radovať sa vo svojej námahe, dostal Boží dar,


text:
Je to človek, ktorému Boh dal bohatstvo, poklady, slávu a jeho duša nemá nedostatok v ničom, po čom by túžil, ale Boh mu nedožičí, aby z toho užíval, lebo niekto cudzí to užíva. Je to márnosť a zlá choroba.


text:
Keby niekto splodil aj sto detí, žil by mnoho rokov a jeho roky by mali mnoho dní, ale jeho duša by sa dobra nenasýtila, ba ani pohrebu by sa mu nedostalo, tak o ňom hovorím: Mŕtvy plod je na tom lepšie ako on.


text:
Čo bolo, dávno bolo pomenované, a je známe, že človek sa nemôže súdiť s tým, kto je silnejší než on.


text:
Kto totiž vie, čo je dobré pre človeka v stanovenom počte dní jeho márneho života, ktoré prežije ako tieň? Veď kto oznámi človeku, čo bude po ňom pod slnkom?


text:
Lepšie než ísť do domu hodovania je ísť do domu zármutku, v ktorom skončí každý človek. Kým žije, nech si to vezme k srdcu.


text:
Byť v tieni múdrosti je totiž ako byť v tieni peňazí a ziskom z poznania múdrosti je to, že dáva život tým, čo ju vlastnia.


text:
V dobrý deň užívaj dobro a v zlý deň pozri: tak prvý, ako aj druhý urobil Boh na to, aby človek nezistil, čo príde po ňom.


text:
To všetko som videl počas mojich márnych dní: je spravodlivý, ktorý hynie, hoci je spravodlivý, a svojvoľný, ktorý dlho žije, hoci je zlý.


text:
Dobré bude, keď sa toho pridržíš, ba ani tamtoho sa nepustíš, veď kto sa bojí Boha, unikne tomu všetkému.


text:
To všetko som múdro preskúmal a povedal som: Chcem získať múdrosť! — ale ona bola odo mňa vzdialená.


text:
Poobzeral som sa a svoju myseľ som obrátil, aby som spoznal, skúmal a hľadal múdrosť a zmysel a spoznal som aj svojvôľu, bláznovstvo, hlúposť a pomätenosť.


text:
Dospel som k tomuto: Trpkejšia ako smrť je žena, ktorá je osídlom, jej srdce sieťou a jej ruky putami. Kto sa Bohu páči, unikne jej, kto však hreší, toho polapí.


text:
po ktorom ešte túžila moja duša, no nenašiel som ho. Z tisíc ľudí som našiel jedného poriadneho, ale žena medzi nimi nebola.


text:
Kto je ako múdry a kto pozná význam vecí? Múdrosť rozjasňuje človeku tvár, ale tvrdosť jeho tvár mení.


text:
Niet človeka, ktorý by vládol vetru a mohol ho zadržať, nikto nemá moc nad dňom smrti, z toho boja niet úniku, ani svojvôľa nezachráni toho, kto ju pácha.


text:
To všetko som videl, keď som sa venoval všetkému, čo sa deje pod slnkom v čase, keď človek vládne nad druhým človekom na jeho škodu.


text:
Pritom som videl pochovaných svojvoľníkov, ktorí vchádzali na sväté miesto, no z neho odchádzali, avšak tí, čo konali správne, upadli v meste do zabudnutia. Aj to je márnosť!


text:
veď hriešnik pácha zlo stokrát a predĺži sa mu život. Ja však viem, že bohabojným bude dobre, tým, ktorí majú bázeň pred Bohom.


text:
Aj takáto márnosť sa deje na zemi: sú spravodliví, ktorým sa vodí, akoby robili skutky svojvoľníkov, a sú svojvoľníci, ktorým sa vodí, akoby robili skutky spravodlivých. Povedal som: aj toto je márnosť!


text:
Chválil som teda radosť, lebo pre človeka niet nič lepšieho pod slnkom ako jesť, piť a radovať sa. Toto ho bude sprevádzať v jeho námahe, počas dní jeho života, ktoré mu dal Boh pod slnkom.


text:
Keď som sa dal na poznávanie múdrosti a na pozorovanie námahy, ktorá sa koná na zemi, že človek ani vo dne, ani v noci nemá spánok na očiach,


text:
videl som všetky Božie skutky, takže človek nemôže vystihnúť dianie, ktoré sa deje pod slnkom. Človek sa bude totiž namáhať, aby ho našiel, ale ho nenájde, aj keby múdry hovoril, že ho pozná, nájsť ho nemôže.


text:
Tomuto všetkému som sa venoval, toto všetko som preskúmal: spravodliví a múdri, ako aj ich skutky sú v Božích rukách, aj láska, aj nenávisť, lebo ľudia nevedia, čo všetko je pred nimi.


text:
Všetko je pre všetkých rovnaké, ten istý údel má aj spravodlivý aj svojvoľný, dobrý, čistý aj nečistý, obetujúci aj ten, kto neobetuje. Dobrý aj hriešnik sú na tom rovnako, aj ten, kto prisahá, aj ten, kto sa prísahy bojí.


text:
To je zlé vo všetkom, čo sa deje pod slnkom, že ten istý údel majú všetci. Ľudské srdce je plné zla, je v ňom bláznovstvo po celý život a potom ide k mŕtvym.


text:
Živí vedia, že zomrú, ale mŕtvi nevedia nič. Niet pre nich viac odmeny, lebo ich pamiatka je zabudnutá.


text:
Aj ich láska, aj ich nenávisť, aj ich horlivosť dávno zanikli a nemajú už podiel na ničom, čo sa deje pod slnkom.


text:
Choď, jedz v radosti svoj chlieb, pi svoje víno s dobrou mysľou, lebo Boh si dávno obľúbil tvoje konanie.


text:
Užívaj život so ženou, ktorú miluješ, po všetky dni tvojho márneho života, ktoré ti Boh dal pod slnkom, po všetky dni tvojej márnosti, lebo to je tvoj podiel v živote a v tvojej námahe pod slnkom.


text:
Všetko, čo tvoja ruka nájde k práci, urob podľa svojej sily, lebo niet práce ani uvažovania, ani poznania a múdrosti v podsvetí, do ktorého ideš.


text:
Opäť som videl pod slnkom: nie rýchli vyhrávajú beh ani hrdinovia boj, ani múdri nezískavajú vždy chlieb, ani rozvážni bohatstvo, ani rozumní priazeň, lebo neprajný čas a nehoda môže zastihnúť ich všetkých.


text:
Veď človek aj tak nepozná svoj čas, ako ryby, ktoré sa chytia do zlej siete, ako vtáky chytené do osídla. Im sú podobní ľudskí synovia, polapení v zlý čas, ktorý ich zrazu postretne.


text:
Bolo malé mesto, v ktorom bolo málo mužov. Tu prišiel k nemu veľký kráľ, obkľúčil ho a vystaval proti nemu veľké obliehacie veže.


text:
Našiel sa v ňom chudobný múdry muž a svojou múdrosťou zachránil mesto. Žiaden človek si však na toho chudobného muža nespomenul.


text:
Ja som však povedal: Lepšia je múdrosť než sila, ale múdrosťou chudobného sa pohŕda a jeho slová nikto nevypočuje.


text:
Ako mŕtve muchy spôsobia, že olej voňavkára páchne a kvasí, tak trocha hlúposti účinkuje viac ako múdrosť a česť.


text:
Ak sa proti tebe dvíha vládcov hnev, neopúšťaj svoje miesto, lebo miernosť zabraňuje mnohým hriechom.


text:
Keď niekomu otupie železo a nenabrúsi ostrie, musí vynaložiť väčšiu silu, ale oveľa lepšie je použiť múdrosť.


text:
Hlupák množí slová, hoci človek nemôže vedieť, čo bude a čo sa stane, keď bude po ňom. Ktože mu to oznámi?


text:
Blažená si krajina, ak je tvojím kráľom ušľachtilý muž a tvoje kniežatá hodujú v pravý čas, aby sa posilnili, a nie opíjali.


text:
Ani vo svojej mysli nezloreč kráľovi, ani vo svojej spálni nezloreč bohatému, lebo nebeský vták rozšíri ten hlas a okrídlenec oznámi to slovo.


text:
Ak sa naplnia oblaky, vylejú na zem dážď, ak padne strom na juh alebo sever, ostane na tom mieste, kam spadol.


text:
Ako nepoznáš cestu vetra, nevieš, ako sa tvoria kosti v lone tehotnej ženy, tak nepoznáš konanie Boha, ktorý všetko spôsobuje.


text:
Zrána rozsievaj svoje semeno a do večera nenechaj svoju ruku nečinnú, lebo nevieš, čo sa vydarí: to či ono, alebo či oboje bude dobré.


text:
Ak bude žiť človek mnoho rokov, počas všetkých nech sa raduje; nech pamätá na dni temnosti, lebo tých bude veľa. Všetko, čo príde, je márnosť.


text:
Raduj sa, mladík, vo svojej mladosti, nech sa ti srdce rozveseľuje v mladých dňoch! Kráčaj cestami, ktorými ťa povedie tvoje srdce a kam si žiadajú tvoje oči! No vedz, že za všetko toto ťa Boh predvolá na súd.


text:
Pamätaj na svojho Stvoriteľa v dňoch svojej mladosti, kým neprídu zlé dni a nepriblížia sa roky, keď povieš: Nemám v nich záľubu.


text:
vtedy sa strážcovia domu budú triasť, skrivia sa silní muži, čo melú, prestanú pracovať, lebo ich bude málo, a zatemnia sa, čo vyzerajú z okien.


text:
Vyvýšeniny budú vzbudzovať strach a cesta bude postrachom. Rozkvitne mandľovník, kobylka stratí silu, kapary sa minú účinku. Človek totiž ide do svojho večného domu a na ceste sa zoskupujú smútiaci.


text:
Skôr, než sa roztrhne strieborný motúzik a rozbije sa zlatá čaša, roztriešti sa džbán nad prameňom, poláme sa koleso na studni,


text:
Okrem toho, že Kazateľ bol mudrc, vyučoval ľud poznaniu, uvažoval, skúmal a usporadúval mnohé príslovia.


text:
Okrem týchto vecí, syn môj, maj sa na pozore! Písaniu kníh nieto konca-kraja a mnohé premýšľanie unavuje telo.


text:
Slovo na záver všetkého, čo si počul: Boha sa boj a jeho prikázania zachovávaj, lebo toto je povinnosť každého človeka!


text:
Tiahni ma za sebou, pobehnime! Do svojich komnát ma voviedol kráľ. Budeme plesať a tešiť sa z teba, budeme spomínať na tvoje nežnosti viac ako na víno. Vskutku ťa milujú!


text:
Čierna som, no predsa pôvabná, dcéry jeruzalemské, ako stany Kédaru, ako stanové závesy kmeňa Šalma.


text:
Neobzerajte si ma, že som počerná, že ma slnko opálilo. Synovia mojej matky sa na mňa nahnevali a urobili ma strážkyňou vinice. Svoju vinicu som si však neustrážila.


text:
Prezraď mi, ty, čo ťa z tej duše milujem, kde budeš pásť, kde budeš cez obed odpočívať? Veď prečo mám prechádzať pri stádach tvojich druhov?


text:
Ak to azda nevieš, ty, najkrajšia zo žien, vydaj sa po stopách oviec, pas svoje kozliatka pri pastierskych kolibách.


text:
Ako jabloň v lesnom poraste je môj milý medzi mládencami. Po jeho tôni som veľmi túžila, sadla som si a jeho ovocie je sladké pre moje podnebie.


text:
Zaprisahávam vás, dcéry jeruzalemské, pri gazelách alebo laniach, neprebúdzajte a neroznecujte lásku, kým sa jej to nebude páčiť!


text:
Môj milý je podobný gazele alebo jelenčaťu. Hľa, on stojí za naším múrom, nazerá cez okno, díva sa cez mreže.


text:
Na figovníku rastú mladé plody a kvety viniča rozdávajú vôňu. Vstaň, moja priateľka, kráska moja, a poď!


text:
Holubica moja v trhlinách skál, skrytá v skalných previsoch, ukáž mi svoju tvár, dožič mi čuť tvoj hlas, veď tvoj hlas je príjemný a tvoja tvár ľúbezná.


text:
Prv ako zavanie deň a stratí sa každý tieň, obráť sa, milý môj, buď podobný gazele alebo jelenčaťu na béterských vrchoch!


text:
Na svojom lôžku som po nociach hľadala toho, ktorého ľúbi moja duša. Hľadala som ho, ale som ho nenašla.


text:
Namôjveru vstanem a obídem mesto. Na uliciach a námestiach pohľadám toho, ktorého ľúbi moja duša. Hľadala som ho, ale som ho nenašla.


text:
Len kúsok som odišla od nich a našla som toho, ktorého ľúbi moja duša. Chytila som ho a nepustím, kým ho neprivediem do domu svojej matky, do izby tej, ktorá ma počala.


text:
Ktože je tá, čo vystupuje z púšte ako stĺpy dymu, ovanutá vôňou myrhy a kadidla, väčšmi ako všetko korenie obchodníka?


text:
Stĺpiky urobil strieborné, operadlo zlaté, sedadlo purpurové, jeho vnútro vykladané láskou jeruzalemských dcér.


text:
Vyjdite a pozrite, sionské dcéry, na kráľa Šalamúna, na korunu, ktorou ho matka korunovala v deň jeho svadby, v deň, keď mu plesalo srdce.


text:
Ach, krásna si, priateľka moja, aká si krásna, tvoje oči sú holubice skryté pod závojom, tvoje vlasy sú ako stádo kôz, ktoré sa ženie z gileádskych vrchov,


text:
tvoje zuby sú ako stádo ostrihaných oviec, ktoré vychádzajú z kúpeľa, každá z nich má po dvoje jahniatok, žiadnej mláďa nechýba.


text:
Pery máš ako šarlátovú niť a tvoja reč je príjemná. Tvoje sluchy za závojom sú ako krížalky granátového jablka.


text:
Tvoj krk je ako Dávidova veža, vystavaná po vrstvách z kameňov, tisíc štítov na nej visí, všetko štíty hrdinov.


text:
Príď z Libanonu, snúbenica, príď, z Libanonu zostúp! Opusti končiar Amána, štít Seníra a Chermóna, dúpätá levov a vrchy leopardov.


text:
Uchvátila si mi srdce, sestra moja, snúbenica, očarila si ma jediným pohľadom, jedinou retiazkou svojho náhrdelníka.


text:
Aké len krásne sú tvoje nežnosti, sestra moja, snúbenica! Tvoje nežnosti sú lepšie ako víno a vôňa tvojich olejov je nad všetky balzamy.


text:
Na tvojich perách medová sladkosť, snúbenica, med a mlieko sú pod tvojím jazykom a vôňa tvojich šiat je ako vôňa Libanonu.


text:
nardom a šafranom, puškvorcom a škoricou, so všetkými kadidlovými drevinami, myrhou a aloou, najlepšími z balzamových kríkov.


text:
Prebuď sa, sever, a príď, juh, prevej moju záhradu, rozvoňaj jej balzamové kríky. Nech vojde môj milý do svojej záhrady a okúsi jej výborné plody.


text:
Vošiel som do svojej vinice, sestra moja, snúbenica, oberám svoju myrhu i s balzamom, ochutnávam svoj medový plást, pijem svoje víno a mlieko. Jedzte, priatelia, pite, opájajte sa nežnosťami!


text:
Spím, ale srdce mi bdie. Môj milý klope: Otvor mi, sestra moja, priateľka moja, holubica moja, moja dokonalá, lebo hlavu mám celú od rosy, kadere svoje od nočných kropají.


text:
Sukňu som si vyzliekla, mám si ju azda znova obliecť? Nohy som si umyla, mám si ich azda znova zašpiniť?


text:
Vstala som otvoriť môjmu milému, z mojich rúk kvapkala myrha, cez prsty myrha mi pretekala na rukoväť závory.


text:
Otvorila som môjmu milému, ale môj milý už odbehol, odišiel. Keď hovoril, bola som ako bez seba. Hľadala som ho, ale nenašla, volala som ho, ale neodpovedal mi.


text:
Našli ma však strážcovia, ktorí obchádzajú mesto. Strážcovia hradieb ma zbili, doráňali, aj vrchné rúcho zo mňa strhli.


text:
Zaprisahávam vás, dcéry jeruzalemské: Ak nájdete môjho milého, čo mu oznámite? To, že som chorá od lásky!


text:
O čo je tvoj milý lepší než iní, najkrajšia žena? O čo je tvoj milý lepší než iní, keď nás tak zaprisahávaš?


text:
Jeho hlava je sťa lesknúce sa rýdze zlato. Jeho kadere sú ako strapce datľovej palmy, čierne ako havran.


text:
Jeho líca sú balzamová hriadka zarastená voňavými bylinkami. Jeho pery sú ľalie, rosia myrhu, ktorá preteká.


text:
Jeho ruky sú ako zlaté prúty vykladané drahokamom. Jeho brucho je slonovinový skvost obložený zafírmi.


text:
Jeho stehná sú stĺpy z bieleho mramoru položené na zlatých podstavcoch. Jeho výzor je ako Libanon, vzácny je sťa cédre.


text:
Jeho podnebie je presladké, celý je príťažlivý. Taký je môj milý, taký je môj priateľ, dcéry jeruzalemské!


text:
Môj milý zostúpil do svojej záhrady, k balzamovým záhonom, aby pásol medzi záhradami a natrhal ľalie.


text:
Krásna si, priateľka moja, ako Tirca, pôvabná ako Jeruzalem, hrozná ako vojsko so vztýčenými zástavami.


text:
Tvoje zuby sú ako stádo oviec, ktoré vychádzajú z kúpeľa. Každá z nich má po dvoje mláďat. Žiadnej mláďa nechýba.


text:
ale moja holubica je jediná, moja bezchybná, jedináčka svojej matky, čistá pre tú, čo ju porodila. Videli ju devy a nazvali ju šťastnou, kráľovné i vedľajšie ženy ju oslavovali.


text:
Kto je tá, čo sa díva nadol ako zora, krásna ako luna, jasná ako slnko, hrozná ako vojsko so vztýčenými zástavami.


text:
Zišla som do orechových záhrad, uvidieť púčky v údolí, pozrieť sa, či už vinič vyháňa a či kvitnú granátovníky.


text:
Vráť sa, vráť sa, Šulamitka, vráť sa, vráť sa, nech ťa vidíme! Čo chcete na Šulamitke vidieť? Nuž jej tanec v táboroch!


text:
Aké krásne sú tvoje kroky v sandáloch, kniežacia dcéra. Krivky tvojich bokov sú ako náhrdelník, dielo majstrovských rúk.


text:
Tvoje brucho je oblá nádoba, nech nechýba korenené víno! Tvoje lono je hromada pšenice, lemovaná ľaliami.


text:
Tvoj krk je ako veža zo slonoviny. Tvoje oči — rybníky v Chešbóne pri bráne Bat-Rabbím. Tvoj nos je ako libanonská veža, čo hľadí k Damasku.


text:
Tvoja hlava je na tebe ako Karmel a vrkoče tvojej hlavy ako purpur. Kráľ je uväznený v tvojich kučerách.


text:
Povedal som: Vyleziem na palmu, chytím sa jej konárov. Nech sú tvoje ňadrá ako hroznové strapce a vôňa tvojho dychu ako voňavé jablká.


text:
Tvoje podnebie je ako najlepšie víno, ktoré môjmu milému naozaj chutí a spôsobí, že aj pery spiacich prehovoria.


text:
včasráno vstaneme kvôli viniciam, pozrieme, či už vyháňa vinič, či sa otvárajú kvety, či kvitnú granátovníky. Tam ti chcem dať svoju lásku.


text:
Kiež by si bol mojím bratom, ktorý sal z pŕs mojej matky! Keby som ťa na ulici stretla a vybozkávala ťa, nik by mnou neopovrhoval.


text:
Vzala by som ťa a viedla do domu mojej matky. Ty by si ma učil a ja by som ťa pohostila koreneným vínom, muštom z granátových jabĺk.


text:
Zaprisahávam vás, dcéry jeruzalemské, neprebúdzajte a neroznecujte lásku, kým sa jej to nebude páčiť.


text:
Kto to vystupuje z púšte, opierajúc sa o svojho milého? Pod jabloňou som ťa vzrušovala. Tam tvoja matka dostala bolesti pri tvojom narodení, tam zľahla v pôrodných bolestiach tá, čo ťa zrodila.


text:
Polož si ma ako pečatidlo na svoje srdce, ako pečatidlo na svoje rameno, lebo láska je mocná ako smrť a nenávisť krutá ako podsvetie. Jej žiara je ohnivá ako najsilnejší plameň.


text:
Lásku nemôže uhasiť množstvo vody, ani rieky ju nemôžu odplaviť. Ak by chcel niekto dať za lásku všetko bohatstvo svojho domu, veľmi by ním pohrdli.


text:
Ja som hradba a moje prsia sú veže! Vtedy som sa pre neho stala tou, ktorá vychádza s ponukou pokoja.


text:
Šalamún mal vinicu v Baál-Hamóne, tú vinicu zveril strážcom. Každý by dal za jej plody tisíc strieborných.


text:
Moju vinicu, tú, čo mi patrí, mám pred sebou. Šalamún, nechaj si svojich tisíc i dvesto pre strážcov jeho ovocia.


text:
Videnie Izaiáša, Ámocovho syna, ktoré prijal o Judsku a Jeruzaleme v dňoch Uzziju, Jótama, Acháza a Chizkiju, judských kráľov.


text:
Počujte, nebesá, počúvaj, zem, lebo Hospodin hovorí: Synov som vychoval a vyvýšil, oni sa mi však spreneverili.


text:
Beda hriešnemu národu, ľudu zaťaženému vinou, potomstvu zločincov, skazeným synom. Opustili Hospodina, pohrdli Svätým Izraela, celkom sa odcudzili.


text:
Nič nie je na ňom zdravé, od hlavy po päty samá modrina, jazva a čerstvá rana, opuchnutá, neobviazaná a neošetrená olejom.


text:
Vaša krajina sa stala púšťou, vaše mestá sú do tla vypálené, vašu pôdu pred očami vyžierajú cudzinci, je spustošená, cudzinci ju rozvrátili.


text:
Načo mi je množstvo vašich obiet? — povie Hospodin. Som nasýtený spaľovanými obetami baranov, tukom vykŕmeného dobytka; nemám v obľube krv teliat, jahniat a kozliat.


text:
Neprinášajte už bezcennú obetu, odporné je mi kadidlo, novmesiac, soboty a zvolané zhromaždenia. Nemôžem vystáť zlo so slávnosťami!


text:
Aj keď vystriete dlane, odvrátim od vás svoj zrak; aj keď sa budete veľa modliť, nebudem počúvať, lebo vaše ruky sú plné krvi.


text:
učte sa robiť dobro, domáhajte sa práva, pomáhajte utláčanému, vymôžte právo sirote, obhajujte vdovu!


text:
Poďte, vyjasnime si to! — hovorí Hospodin. Keby boli vaše hriechy ako šarlát, zbelejú sťa sneh, a keby boli červené ako purpur, budú ako vlna.


text:
Ako sa z verného mesta stala neviestka? Bolo plné práva, prebývala v ňom spravodlivosť, no teraz sú v ňom vrahovia.


text:
Tvoje kniežatá sú vzbúrenci, spolok zlodejov, všetci milujú úplatok, ženú sa za odmenami, sirôt sa nezastanú a žaloba vdovy k nim nepríde.


text:
Preto výrok Pána, Hospodina zástupov, Mocného Izraela znie: Beda, vyvŕšim sa na svojich protivníkoch, vypomstím sa na svojich nepriateľoch.


text:
Vrátim ti sudcov, ako boli kedysi, aj tvojich poradcov ako voľakedy. Potom ťa nazvú spravodlivým mestom, mestom vernosti.


text:
Zahanbíte sa pre posvätné duby, po ktorých ste tak túžili, budete sa pýriť za záhrady, ktoré ste si vybrali.


text:
Mocnár bude ako pazderie [ Drevitý odpad po vytrepaní konopí.] a jeho dielo ako iskra, oboje bude horieť a nik ich nezahasí.


text:
V budúcich dňoch bude pevne stáť vrch Hospodinovho domu na vrchole hôr vyvýšený nad pahorky. Budú k nemu prúdiť všetky národy


text:
a putovať mnohé kmene a povedia si: Poďme, vystúpme na Hospodinov vrch, do domu Jákobovho Boha, aby nás poučil o svojich cestách a my budeme kráčať po jeho chodníkoch. Veď zo Siona vyjde zákon, Hospodinovo slovo z Jeruzalema.


text:
On bude súdiť medzi národmi a naprávať mnohé kmene, takže si z mečov ukujú radlice, zo svojich kopijí vinárske nože. Národ proti národu nepozdvihne meč a už sa nebudú cvičiť v boji.


text:
Zavrhol si Jákobov dom, svoj ľud, lebo má plno veštcov; majú jasnovidcov ako Filištínci, spolčujú sa s potomkami cudzincov.


text:
Jeho krajina je plná striebra a zlata, nespočetné sú jeho poklady. Jeho krajina je plná koní, jeho vozom niet konca.


text:
lebo to bude deň Hospodina zástupov proti všetkým pyšným a povýšeným, aj proti všetkému vyvýšenému — to bude znížené.


text:
Pokorená bude pýcha človeka a ponížená bude povýšenosť ľudí. V ten deň bude vyvýšený jedine Hospodin


text:
Vojdú do skalných jaskýň a do dier pod povrchom zo strachu pred Hospodinom a pred velebou jeho slávy, keď povstane, aby vydesil zem.


text:
V ten deň človek odhodí myšiam a netopierom svojich strieborných a zlatých bôžikov, ktorých si urobil, aby sa im klaňal.


text:
Zaliezol do skalných trhlín a do puklín brál od strachu pred Hospodinom a pred velebou jeho slávy, až povstane, aby vydesil zem.


text:
Hľa, Pán, Hospodin zástupov, odníma Jeruzalemu a Judsku všetku oporu a podporu, všetku zásobu chleba a všetku zásobu vody,


text:
V ľude bude utláčať jeden druhého, každý svojho blížneho, chlapec bude bezočivý k starcovi a podliak k váženému mužovi.


text:
Niekto chytí svojho brata v dome otca a povie: Máš plášť, buď naším vodcom a vládni nad touto rozvalinou!


text:
V ten deň odpovie takto: Nebudem vaším liečiteľom, veď v mojom dome niet chleba ani plášťa, neurobíte zo mňa vodcu ľudu!


text:
Jeruzalem sa totiž rúca, Judsko padá, lebo ich reč a skutky sú proti Hospodinovi, čím provokujú jeho vznešený pohľad.


text:
Výzor ich tváre ich usvedčuje, svoj hriech rozhlasujú ako Sodoma, neskrývajú ho. Beda im! Sami si privolávajú nešťastie.


text:
Utláčateľmi môjho ľudu sú deti a ženy nad ním panujú. Ľud môj, tvoji vodcovia sú zvodcovia, cestu, ktorou kráčaš, mätú.


text:
Hospodin začína súd nad staršími svojho ľudu a jeho kniežatami: Vy ste spásli vinicu, v dome máte korisť od úbožiaka.


text:
Hospodin hovorí: Pretože sa dcéry Siona vyvyšujú, vykračujú si, naťahujú krk, očami blúdia sem a ta, kráčajú zvodnou chôdzou a cengajú retiazkami na nohách:


text:
Namiesto vône bude zápach a miesto opaska povraz; namiesto kučier bude plešina, miesto nádherných šiat vrecovina a namiesto krásy vypálený znak.


text:
V ten deň sa sedem žien chopí jedného chlapa a povedia: Vlastný chlieb budeme jesť a svoje šaty si oblečieme, len nech nás volajú tvojím menom, zbav nás našej potupy!


text:
V ten deň bude Hospodinov výhonok chválou a slávou, plod zeme pýchou a ozdobou pre zachránených z Izraela.


text:
Kto zostane na Sione a kto prežije v Jeruzaleme, bude sa volať svätým. Všetci, čo sú zapísaní v Jeruzaleme pre život,


text:
keď Pán zmyje škvrnu z dcér Siona, keď duchom súdu a stravujúcim dychom zo stredu Jeruzalema odstráni krv.


text:
Pán nad každým miestom vrchu Siona, tam, kde ho vzývajú, stvorí oblak, čo cez deň dymí a v noci žiari plamenným ohňom. Áno, nad celou slávou bude baldachýn


text:
Skypril ju, vyzbieral z nej kamenie, vysadil ju viničom, v strede postavil vežu a do skaly vytesal lis. Potom čakal, že zarodí hrozno, ale zarodila plánky.


text:
Čo som ešte mal urobiť pre svoju vinicu, a neurobil som? Čakal som, že zarodí hrozno, prečo teda zarodila plánky?


text:
Teraz vám chcem oznámiť, čo urobím svojej vinici: zvalím jej plot, aby ju spásli, zrútim jej ohradu, aby ju pošliapali.


text:
Skoncujem s ňou. Nebude orezávaná, ani okopávaná, takže vzíde tŕnie a bodľačie, aj oblakom prikážem, aby ju nekropili dažďom.


text:
Veď vinicou Hospodina zástupov je dom Izraela, mužovia Judska sú jeho milovaným sadom. Čakal na právo — a hľa, krviprelievanie, na spravodlivosť — a hľa, volanie o pomoc.


text:
Beda tým, čo hromadia dom na dom a pole k poľu pripájajú, takže niet miesta a sami zostanete bývať uprostred krajiny!


text:
V ušiach mi znie prísaha Hospodina zástupov: Veru, mnohé domy spustnú, a tie veľké a krásne zostanú neobývané.


text:
Citara, harfa, bubon, flauta i víno — ich hostiny; na skutky Hospodina nehľadia a dielo jeho rúk nevidia.


text:
Takže môj ľud pôjde do zajatia pre svoju nevedomosť, jeho urodzení zomrú od hladu a pospolitý ľud umorí smäd.


text:
Preto podsvetie otvorí svoje hrdlo, naplno roztvorí svoju tlamu a zostúpia doň vznešení i pospolitý ľud, tí, čo sú hluční a jasajú.


text:
Hovoria: Nech sa ponáhľa, nech urýchli svoje dielo, aby sme ho videli! Nech sa priblíži a príde rozhodnutie Svätého Izraela, nech ho spoznáme!


text:
Beda tým, čo zlé nazývajú dobrým a dobré zlým, čo tmu pokladajú za svetlo a svetlo za tmu, horké pokladajú za sladké a sladké za horké.


text:
Lebo ako jazyky ohňa stravujú plevy a seno sa stráca v plameni, tak zhnije ich koreň a ich kvet vzlietne ako prach, pretože odmietli poučenie Hospodina zástupov a opovrhli rečou Svätého Izraela.


text:
Preto vzplanul Hospodinov hnev proti vlastnému ľudu, vystrel proti nemu svoju ruku a udrel ho. Hory sa budú triasť a mŕtvol bude ako smetí na uliciach. Napriek všetkému sa neodvracia jeho hnev, jeho ruka je ešte vystretá.


text:
Nikto v ňom nie je unavený ani sa nepotkýna, nespí, ani nedrieme, opasok na jeho bedrách sa nerozopne, ani remienok na obuvi sa neroztrhne.


text:
V ten deň bude nad ním hučať ako hukot mora. Pozrite na zem, hľa, hustá tma aj svetlo sa zatmie v jej mrákave!


text:
V roku, keď zomrel kráľ Uzzija, videl som Pána sedieť na vysokom a vznešenom tróne. Okraje jeho rúcha napĺňali chrám.


text:
Nad ním stáli serafi. Každý mal po šesť krídel: dvoma si zakrývali tvár, dvoma si zakrývali nohy a dvoma lietali.


text:
Povedal som: Beda mi, som stratený, lebo som muž s nečistými perami a bývam medzi ľudom s nečistými perami a moje oči videli kráľa, Hospodina zástupov.


text:
Dotkol sa mi perí a povedal: Hľa, toto sa dotklo tvojich perí, zmizla tvoja vina a tvoj hriech je odstránený.


text:
Potom som počul hlas Pána, ktorý povedal: Koho mám poslať, kto ta pôjde? Povedal som: Hľa, tu som, pošli mňa!


text:
Povedal: Choď a povedz tomuto národu: Počúvajte, len počúvajte, ale nerozumejte, hľaďte, len sa dívajte, ale nechápte!


text:
Urob bezcitným srdce tohto ľudu, zapchaj mu uši a zastri oči, aby očami nevidel a ušami nepočul, aby jeho srdce nechápalo, neobrátil sa a nevyzdravel.


text:
Povedal som: Dokedy, Pane? Povedal: Dovtedy, kým nespustnú mestá a budú bez obyvateľov a domy bez ľudí, kým sa zem nestane púšťou.


text:
Ak v nej zostane ešte desatina, bude spálená ako posvätné stromy — terebint a dub, z ktorých pri stínaní zostane iba kmeň. Ich peň je sväté semeno.


text:
V časoch judského kráľa Acháza, syna Jótama, Uzzijovho syna, aramejský kráľ Recín a izraelský kráľ Pekach, Remaljov syn, vytiahli do boja proti Jeruzalemu, ale nevládali ho poraziť.


text:
Vtedy oznámili Dávidovmu domu: Aram obsadil Efrajim. Rozochvelo sa jeho srdce i srdce jeho ľudu, ako sa chvejú stromy od vetra.


text:
Vtedy Hospodin povedal Izaiášovi: Choďte ty a tvoj syn Šeár Jášub [ Hebr. zvyšok sa vráti, resp. obráti.] v ústrety Acházovi až na koniec vodovodu Horného rybníka, na cestu k Poľu práča.


text:
Povedz mu: Daj si pozor a upokoj sa, neboj sa, nech ti srdce neochabne pre tie dve ohorené dymiace polená, pre vášnivý hnev Recína a Aramu a kvôli Remaljovmu synovi.


text:
Vytiahnime proti Judsku a zastrašme ho, získajme ho na svoju stranu a ustanovme v ňom za kráľa Tabealovho syna!


text:
aj keď hlavou Aramu je Damask a hlavou Damasku Recín! O šesťdesiatpäť rokov bude Efrajim zničený, nebude národom,


text:
Potom prorok povedal: Počujteže, dom Dávidov! Či vám nestačí obťažovať ľudí, že obťažujete ešte aj môjho Boha?


text:
lebo skôr, ako by ten chlapec vedel rozoznávať zlé od dobrého, bude opustená zem, ktorej dvoch kráľov sa ty obávaš.


text:
Hospodin privedie na teba, na tvoj ľud a na dom tvojho otca také dni, akých nebolo odo dňa, keď sa Efrajim odtrhol od Judska — totiž asýrskeho kráľa.


text:
V ten deň Hospodin zapíska na muchy, ktoré sú v končinách riek Egypta, a na včely, ktoré sú v Asýrii.


text:
Prídu a všetky sa usadia v spustnutých dolinách, v skalných trhlinách, v každom tŕní a na každom pasienku.


text:
V ten deň britvou najatou spoza Eufratu Pán asýrskym kráľom oholí hlavu a chlpy nôh, ba ostrihá aj bradu.


text:
pretože budú dávať mnoho mlieka, bude jesť smotanu. Každý, kto zostane v krajine, bude jesť smotanu a med.


text:
V ten deň každé miesto, na ktorom je tisíc viničných kmeňov za tisíc strieborných, zmení sa na tŕnie a bodľačie.


text:
Na nijaké úbočia okopávané motykou nevkročíš zo strachu pred tŕním a bodľačím. Stanú sa miestom, na ktoré sa vyháňa dobytok, po ktorom šliapu stáda.


text:
Hospodin mi povedal: Vezmi veľkú tabuľu a napíš na ňu čitateľným písmom: Mahér Šálal Cháš Baz [ Hebr. rýchla korisť, náhly lup.]!


text:
Keď som sa potom priblížil k prorokyni, počala a porodila syna. Hospodin mi povedal: Nazvi ho Mahér Šálal Cháš Baz!


text:
Prv než chlapec bude vedieť zavolať: Otec môj, mama moja!, odnesú bohatstvo z Damasku a korisť zo Samárie pred asýrskeho kráľa.


text:
preto, hľa, Pán privedie na nich dravé a veľké vody Eufratu — asýrskeho kráľa s celou jeho slávou, vystúpi nad svoje riečiská a pretečie všetky svoje brehy.


text:
Zabočí do Judska, rozvodní sa a preleje cez brehy, bude siahať až po krk a rozpäté ramená naplnia tvoju krajinu, Emanuel, po celej šírke.


text:
Spolčujte sa, národy, zúrte, deste sa, počúvajte všetky diaľavy sveta, zbrojte, ale deste sa, zbrojte, ale deste sa!


text:
Takto mi povedal Hospodin, keď ťažko doľahla na mňa jeho ruka a varoval ma, aby som nešiel cestou tohto ľudu.


text:
Nenazývajte sprisahaním všetko, čo tento ľud nazýva sprisahaním a čoho sa bojí, vy sa nebojte ani sa nestrachujte!


text:
On bude svätyňou a kameňom úrazu, skalou na potknutie pre obidva domy Izraela, sieťou a osídlom pre obyvateľov Jeruzalema.


text:
Hľa, ja a deti, ktoré mi dal Hospodin, sme v Izraeli znakmi a znameniami od Hospodina zástupov, ktorý býva na vrchu Sion.


text:
Keď vám povedia: Dopytujte sa duchov zomrelých a veštcov, ktorí šuškajú a šepocú, tak im povedzte: Či sa ľud nemá pýtať svojho Boha, ale mŕtvych, aby živí


text:
Prejde krajinou zaťažený a hladný, a keď bude vyhladovaný, rozhnevá sa a bude zlorečiť svojmu kráľovi i svojmu Bohu. Pozrie sa hore,


text:
Rozmnožil si ich jasot, zväčšil si ich radosť. Radujú sa pred tebou, ako sa raduje pri žatve, ako sa jasá pri delení koristi.


text:
Lebo chlapček sa nám narodil, daný je nám syn, na jeho pleciach bude spočívať vláda a jeho meno bude Obdivuhodný radca, Mocný Boh, Večný Otec, Knieža pokoja.


text:
Miera jeho vlády a pokoj nebude mať konca na Dávidovom tróne a v jeho kráľovstve, ktoré upevní a posilní právom a spravodlivosťou odteraz až naveky. Horlivosť Hospodina zástupov to urobí.


text:
Dozvedel sa to všetok ľud, Efrajim a obyvatelia Samárie, ktorí v namyslenosti a pýche srdca hovoria:


text:
Tehly sa zrútili, budeme stavať z kamenných kvádrov; plané figovníky povytínali, nahradíme ich cédrami.


text:
Sýriu od východu a Filištíncov od západu, aby požierali Izrael naplno otvorenými ústami. Napriek tomu všetkému sa však jeho hnev neodvracia a jeho ruka je ešte vystretá.


text:
Vtedy Hospodin odsekne Izraelu hlavu i chvost, palmovú ratolesť a trstinu [ Termíny tu označujú nadriadených a podriadených (porov. Iz 19,15; Dt 28,13.44).] v jeden deň.


text:
Preto Pán nemá radosť z jeho mladíkov a nezmiluje sa nad jeho sirotami a vdovami, lebo všetko sú to bezbožníci a zločinci a ústa každého hovoria bláznovstvá. Pri tom všetkom sa však neodvracia jeho hnev, jeho ruka je ešte vystretá.


text:
Veď zloba horela ako oheň, čo stravuje tŕnie a bodľačie a zapaľuje lesnú húštinu, až sa zdvíhajú kúdole dymu.


text:
Hnevom Hospodina zástupov sa spaľuje krajina a jej ľud je ako potrava pre oheň; nik nemá zľutovanie so svojím bratom.


text:
Zahryzne napravo, ale zostane hladný, alebo naľavo, no nenasýti sa. Každý pojedá mäso z vlastného ramena,


text:
Menašše Efrajima a Efrajim Menaššeho a obaja spoločne vystupujú proti Júdovi. Napriek tomu všetkému sa však neodvracia jeho hnev, jeho ruka je ešte vystretá.


text:
aby úbožiakom odopreli prístup k súdu a biednych môjho ľudu obrali o právo, aby sa vdovy stali ich korisťou a mohli olúpiť siroty.


text:
Čo však urobíte v deň trestu a pri pohrome, čo príde zďaleka? Ku komu sa budete utiekať o pomoc a komu zanecháte svoje bohatstvo?


text:
Nič iné im nezostáva, len sa zohnúť medzi väzňami alebo padnúť medzi zabitých. Napriek tomu všetkému sa však neodvracia jeho hnev, jeho ruka je ešte vystretá.


text:
Posielam ju na bezbožný národ, proti môjmu ľudu, na ktorý sa hnevám a prikazujem jej, aby ho ukoristila ako korisť a ulúpila ako lup, aby ho pošliapala ako blato na uliciach.


text:
Keď Pán dokončí celé svoje dielo na vrchu Siona a v Jeruzaleme, potrestá pyšný výplod srdca asýrskeho kráľa a povýšenecký pohľad jeho očí.


text:
Pretože povedala: Konala som silou svojej ruky a svojou múdrosťou, lebo som rozumná. Odstránila som hranice ich národov, ukoristila som ich poklady a ako krutovládca som zvrhla tých, čo sedeli na tróne.


text:
Moja ruka našla bohatstvá národov ako hniezdo a ako sa rabujú opustené vajcia, tak som vyrabovala celú krajinu. Nebolo toho, čo by zatrepotal krídlami, otvoril zobák a zapišťal.


text:
Môže sa sekera povyšovať nad toho, kto ňou rúbe a píla vyvyšovať nad toho, kto ju ťahá? Ako keby palica hýbala tými, čo ju dvíhajú, a prút dvíhal toho, kto nie je drevom!


text:
Preto Pán, Hospodin zástupov, zošle chradnutie na jej vypasených a pod jej slávou bude blčať oheň ako požiar.


text:
Svetlo Izraela bude ohňom a jeho Svätý bude plameňom, bude horieť a za jediný deň strávi jej tŕnie a bodľač


text:
V ten deň sa zvyšok Izraela a zachránení z Jákobovho domu už nebudú opierať o toho, čo ich bije, ale budú sa verne opierať o Pána, Svätého Izraela.


text:
Aj keby bolo tvojho ľudu, Izrael, ako morského piesku, len zvyšok z neho sa vráti. Záhuba je stanovená, preteká spravodlivosť.


text:
Preto takto hovorí Pán, Hospodin zástupov: Ľud môj, čo bývaš na Sione, neboj sa Asýrie. Bije ťa palicou a prút dvíha na teba, ako to bolo v Egypte.


text:
Hospodin zástupov vzbudí proti nej svoj bič, ako keď bil Midjánčanov pri skale Oréb a svoju palicu pozdvihne nad more, ako to bolo v Egypte.


text:
Hľa, Pán, Hospodin zástupov, zhadzuje konáre násilím; čo má vysoký vzrast, je stínané, čo je vyvýšené, zníži sa.


text:
Spočinie na ňom Duch Hospodina, duch múdrosti a rozumu, duch rady a sily, duch poznania a Hospodinovej bázne.


text:
V bázni pred Hospodinom bude mať záľubu, nebude súdiť podľa vonkajšieho zdania ani nebude rozhodovať podľa toho, čo predtým počul,


text:
ale spravodlivo bude súdiť slabých a bude nestranne rozhodovať proti biednym v krajine. Palicou svojich úst bude biť násilníkov, dychom svojich pier usmrtí bezbožníka.


text:
Vlk bude ako hosť baránka, leopard bude odpočívať vedľa kozľaťa. Teliatko, levíča a vykŕmený vôl budú spolu a malý chlapček ich bude zaháňať.


text:
Nikde na mojom svätom vrchu nebudú robiť zle ani škodiť, lebo zem sa naplní poznaním Hospodina, ako sa more napĺňa vodami.


text:
V ten deň začnú prúdiť národy ku koreňu Izaja, ktorý sa týči ako zástava pre národy a jeho príbytok sa stane slávnym.


text:
V ten deň Pán opäť pozdvihne ruku, aby vykúpil zvyšok svojho ľudu, ktorý zostal v Asýrii a Egypte, v Patrose a Kúši, v Élame a Šineári, v Chamáte a na ostrovoch mora.


text:
Vztýči zástavu pre národy, zhromaždí rozohnaných z Izraela a roztrúsených z Judska pozbiera zo štyroch svetových strán.


text:
Pominie žiarlivosť Efrajima, nepriatelia Judska budú vyhubení, Efrajim nebude žiarliť na Judsko a Judsko nebude utláčať Efrajim.


text:
Letia úbočím bojovať proti Filištíncom na západe, spolu olúpia synov Východu, Edóm a Moábsko budú ziskom ich rúk a synovia Amóna ich budú poslúchať.


text:
Hospodin vysuší záliv egyptského mora, zaženie sa rukou proti Eufratu a svojím horúcim vetrom ho rozbije na sedem potokov, takže ho bude možné prejsť v sandáloch.


text:
V ten deň povieš: Ďakujem ti, Hospodin, lebo hoci si sa na mňa hneval, svoj hnev si odvrátil a potešil si ma.


text:
Veď Boh je moja spása, dôverujem mu a nezľaknem sa, lebo moja sila a pieseň je Hospodin, Hospodin sa mi stal spásou.


text:
V ten deň poviete: Ďakujte Hospodinovi, vzývajte jeho meno, zvestujte jeho skutky medzi národmi, pripomínajte, že jeho meno je slávne.


text:
Na pustom vrchu zdvihnite zástavu, hlasno na nich volajte, mávajte rukou, nech vojdú bránami kniežat.


text:
Ja som vydal rozkaz svojim zasvätencom a pre svoj hnev som zavolal svojich hrdinov, ktorí jasajú nad mojou velebou.


text:
Hukot na vrchoch ako od množstva ľudu, hrmot kráľovstiev zhromaždených národov. To Hospodin zástupov robí prehliadku šíku pripraveného do boja.


text:
Prichádzajú z ďalekej krajiny, od končín nebies: Hospodin a nástroje jeho hnevu, aby zničili celú zem.


text:
Preľaknú sa, zachvátia ich kŕče a bolesti, budú sa zvíjať ako rodička, s hrôzou budú pozerať jeden na druhého: tvár im bude horieť plameňom.


text:
Hľa, deň Hospodina prichádza, ukrutný, s hrôzou a rozpáleným hnevom, aby urobil zo zeme zborenisko a jej hriešnikov z nej vyhubil!


text:
Pretože hviezdy nebies a ich súhvezdia nevydajú svetlo, slnko sa zatmie pri východe a mesiac sa nezaskvie svetlom.


text:
Potrestám vo svete zločin a na zločincoch ich vinu. Urobím koniec nadutosti pyšných a pokorím hrdosť násilníkov.


text:
Preto zatrasiem nebesami a zem sa pohne zo svojho miesta pre rozhorčenosť Hospodina zástupov v deň, keď vzplanie jeho hnev.


text:
Vtedy sa každý vráti k vlastnému národu ako splašená gazela a ako ovce, ktoré nik nestráži, a každý bude bežať do svojej krajiny.


text:
Babylon, ozdoba kráľovstiev, pyšná okrasa Chaldejov, pochodí, ako keď Boh rozvrátil Sodomu a Gomoru.


text:
Neobývaný bude naveky, neosídlený po všetky pokolenia; Arab si tam nepostaví stan a pastieri sa tam neusídlia.


text:
Bude tam sídliť púštna zver, ich domy zaplnia sovy; budú sa tam zdržiavať pštrosy a príšery tam budú poskakovať.


text:
Hyeny budú zavýjať v ich palácoch a šakaly v chrámoch rozkoše. Zakrátko príde jeho čas, jeho dni sa nepredĺžia.


text:
Hospodin sa zmiluje nad Jákobom a znova si vyvolí Izrael a dá im odpočinúť v ich vlastnej krajine. Cudzinci sa k nim pripoja a pridajú sa k Jákobovmu domu.


text:
Národy ich vezmú a privedú na ich miesto. Dom Izraelov si z nich na pôde Hospodina urobí sluhov a slúžky; zajmú tých, čo ich zajali a budú utláčať svojich utláčateľov.


text:
zaspievaš pieseň na posmech proti babylonskému kráľovi a povieš: Pozri, ako skončil tyran, ako sa skončilo násilie!


text:
Aj cyprusy a libanonské cédre sa tešia kvôli tebe, od chvíle, čo si padol, hovoria si: Nepríde k nám už drevorubač.


text:
Zospodu sa podsvetie [ Hebr. šeól.] znepokojí kvôli tebe a vyjde ti v ústrety, keď prídeš, kvôli tebe zobudí tiene všetkých mocnárov zeme, zdvihne z trónov všetkých kráľov národov.


text:
Do podsvetia [ Hebr. šeól.] je zvrhnutá tvoja hrdosť za zvuku tvojich hárf. Pod tebou lezie chrobač a červy sú tvojou prikrývkou.


text:
Veď v srdci si si povedal: Do nebies vystúpim, až nad Božie hviezdy vyvýšim svoj trón, sídliť chcem na vrchu zhromaždenia, na najkrajnejšom severe [ Mýtické sídlo bohov (porov. Ž 48,3).].


text:
Tí, čo ťa uzrú, obzrú si ťa a pomyslia si o tebe: Vari toto je ten muž, čo rozbúril zem, zatriasol ríšami,


text:
Ty si však vyhodený zo svojho hrobu ako odporná ratolesť, pokrytá zabitými, prebodnutými mečom, ktorých hodili do kamennej jamy ako pošliapanú mŕtvolu.


text:
Nepridružíš sa k nim v hrobe, lebo si zničil vlastnú krajinu, svoj vlastný ľud si vyvraždil. Nikdy nik nespomenie potomstvo zločincov.


text:
Postavte popravisko jeho synom pre vinu ich otcov, aby nepovstali a nepodmanili si zem a nezaplnili ju mestami.


text:
Povstanem proti nim — znie výrok Hospodina zástupov — a vyhubím v Babylone meno tých, čo zostali, rod i potomstvo — znie výrok Hospodina —


text:
a obrátim ho na príbytok ježov a na mláky vôd a vymetiem ho ničiacou metlou — znie výrok Hospodina zástupov.


text:
že zlomím Asýriu v mojej krajine, na mojich vrchoch ju pošliapem, takže sa vzdiali od nich jej jarmo a jej bremeno spadne z ich ramien.


text:
Neteš sa ty, Filištínsko celé, že sa zlomil prút toho, čo ťa bil, lebo z koreňa hada vyjde vretenica a jej plodom bude okrídlený drak.


text:
Potom budú prvorodení pásť bedárov a chudobní budú sídliť v bezpečí, tvoj koreň však hladom usmrtím a tvojich pozostalých pozabíjam.


text:
Kvíľ, brána, plač, mesto, des sa celé Filištínsko, lebo zo severu prichádza dym a nikto neodchádza z jeho šíkov.


text:
A aká bude odpoveď poslom tohto národa? To, že Hospodin založil Sion a na ňom sa ukryjú biedni jeho ľudu.


text:
Výrok proti Moábu. Áno, v noci bol zničený, Ár Moáb bol spustošený; áno, v noci bol zničený, Kír Moáb bol spustošený.


text:
Dibón vystupuje do chrámu, na výšiny plakať, na Nebó a do Médeby, Moáb žiali. Na každej hlave je plešina, každá brada je oholená,


text:
na jeho uliciach sa obliekajú do vrecoviny, na jeho strechách a námestiach všetci kvília, začínajú plakať.


text:
Chešbón a Eleále kričí, ich hlas počuť až po Jahac, preto sa ozbrojenci Moábu trasú, celí sa chvejú.


text:
Moje srdce kričí kvôli Moábu, jeho utečenci sú až po Cóar, v Eglat-Šelišija. S plačom vystupujú po luchítskych úbočiach, na ceste do Chóronajimu sa stupňuje nárek nad skazou.


text:
Krik sa vznášal okolo hraníc Moábu, jeho kvílenie dosiahlo až Eglaim, až po Beér-Elím počuť jeho kvílenie.


text:
Vody Dimónu sú plné krvi, a predsa zošlem na Dimón ďalšie pohromy: leva pošlem na zachránených Moábu i na tých, čo zostanú v krajine.


text:
Poraď, urob rozhodnutie; premeň na noc svoj tieň na pravé poludnie, skry utečencov a neprezrádzaj vyhnancov!


text:
Nech u teba bývajú utečenci z Moábu, buď im útočiskom pred ničiteľom! Veď zmizol násilník, skončilo sa ničenie, zahynul utláčateľ krajiny!


text:
V Dávidovom stane bude milosrdenstvom upevnený trón a bude na ňom verne sedieť sudca, ktorý hľadá právo a usiluje sa o spravodlivosť.


text:
Počuli sme o pýche veľmi hrdého Moábu, o jeho nadutosti, pýche a prchkosti, jeho vystatovanie je nanič.


text:
Preto bude žialiť Moáb, pre Moáb budú žialiť všetci. Za hroznovými koláčmi Kír Charasetu vzlykajú porazení.


text:
Vyschli úbočia Chešbónu, vinič Sibmy, vládcovia národov pošliapali jeho ratolesti, ktoré siahali až k Jázeru, blúdili v púšti, jeho výhonky sa rozvetvovali, prekročili more.


text:
Preto budem plakať, ako plače Jázer, nad vinicou Sibmy, polievam ťa slzami, Chešbón a Eleále, lebo jasot pri tvojich oberačkách a pri žatve utíchol.


text:
Z ovocných sadov zmizla radosť a plesanie, vo viniciach nejasajú ani nevýskajú. Niet nikoho, kto by šliapaním lisoval hrozno, jasot ustal.


text:
Aj keď Moáb vynaloží námahu, ukáže sa na výšinách a vojde modliť sa do svojej svätyne, nič mu to nepomôže.


text:
Teraz však povedal Hospodin takto: Za tri roky, ako sa rátajú roky nádenníka, bude znevážená sláva Moábu napriek jeho veľkému množstvu. Tých, čo prežijú, bude veľmi málo a budú slabí.


text:
Zanikne pevnosť Efrajima a kráľovstvo Damasku. So zvyškom Aramu to bude ako so slávou synov Izraela — znie výrok Hospodina zástupov.


text:
Bude ako kosec, ktorý žne steblá a do náručia berie klasy, bude ako ten, čo paberkuje klasy v údolí Refájim.


text:
Zostanú z neho iba zvyšky, ako keď ráňajú olivy, dve-tri bobuľky na samom vrcholci, štyri-päť na konároch stromu — znie výrok Hospodina, Boha Izraela.


text:
Už neuprie zrak na oltáre, na dielo svojich rúk, nebude hľadieť na to, čo vytvorili jeho prsty, ani na ašéry, ani na kadidlové oltáre.


text:
V ten deň budú jeho opevnené mestá pusté ako lesy a vrcholy kopcov, opustené pred príchodom synov Izraela, stanú sa pustatinou.


text:
Veď si zabudla na Boha, ktorý ťa zachraňuje, na svoju pevnú Skalu si si nespomenula, preto si len saď rozkošné sady a vysádzaj ich cudzou sadenicou [ Izaiáš sa obracia na Izrael ako na ženu, ktorá praktizuje pohanský zvyk vysádzania rastlín na počesť boha vegetácie Tammúza (porov. Ez 8,14).]!


text:
Aj keď im v deň sadenia dáš vyrásť a ráno semeno vzklíči, zber ti predsa unikne v deň choroby a nevyliečiteľnej bolesti.


text:
Národy burácajú ako hukot veľkých vôd, no on ich zahriakne a utečú ďaleko, budú ako plevy hnané vetrom po horách a ako krútňava vo víchrici.


text:
Večer, hľa, hrôza a pred svitaním ich už niet. To je údel tých, čo nás olupujú, a osud tých, čo nás vykorisťujú.


text:
čo posiela poslov po mori, po vode na člnoch z papyrusu! Choďte, rýchli poslovia, k urastenému národu s hladkou kožou, k ľudu, ktorého sa široko-ďaleko obávajú, k národu bľabotajúcemu a dobyvačnému, kde rieky brázdia krajinu.


text:
Všetci obyvatelia sveta, vy, čo žijete na zemi, hľaďte, keď sa zdvihne zástava na vrchoch, a počúvajte, keď sa ozve trúba!


text:
Lebo takto mi povedal Hospodin: Zostanem pokojný, zo svojho miesta budem hľadieť ako prenikavá páľava na poludnie, ako oblak rosy v horúčave žatvy.


text:
Pred oberačkou, keď odkvitne kvet a v strapci dozrie hrozno, nožom odreže plané výhonky a ratolesti odstráni, obstrihá.


text:
Všetci budú ponechaní horskému vtáctvu a poľnej zveri, budú sa nimi živiť dravé vtáky v lete a všetka poľná zver v zime.


text:
V tom čase urastený národ s hladkou kožou, ľud, ktorého sa široko-ďaleko obávajú, národ bľabotajúci a dobyvačný, ktorého krajinu brázdia rieky, prinesie Hospodinovi zástupov dar na miesto, kde prebýva meno Hospodina zástupov, na vrch Sion.


text:
Výrok proti Egyptu: Hľa, Pán sa nesie na rýchlom oblaku a ide do Egypta. Modly Egypta sa pred ním trasú a srdce Egypta sa v hrudi roztápa.


text:
Popudím Egypťanov medzi sebou, budú bojovať brat proti bratovi, priateľ proti priateľovi, mesto proti mestu, kráľovstvo proti kráľovstvu.


text:
Egypt stratí odvahu, prekazím ich plány a prídu sa vyzvedať k modlám, k zaklínačom, vyvolávačom duchov a veštcom.


text:
Vydám Egypt do rúk krutých pánov, mocný kráľ bude nad nimi vládnuť — znie výrok Pána, Hospodina zástupov.


text:
Rybári budú žialiť, smútiť budú všetci, čo hádžu udicu do Nílu, tí, čo spúšťajú sieť na vodu, budú chradnúť.


text:
Aké sú len bláznivé kniežatá Coánu [ Tanis, hlavné mesto Hyksósov.], ako hlúpo radia múdri radcovia faraóna. Ako môžete vravieť faraónovi: Som syn mudrcov, syn dávnych kráľov?


text:
Zbláznili sa kniežatá Coánu, kniežatá Nófu [ Memfis.] sa dali zviesť, tí, čo boli oporou jeho kmeňov, zavádzajú Egypt.


text:
Hospodin zamiešal medzi nich ducha rozvratu, nechajú zblúdiť Egypt vo všetkom jeho konaní, sú ako opilec, ktorý sa tacká v tom, čo vyvrátil.


text:
Egyptu sa nepodarí nijaké dielo, či už ho vykoná hlava alebo chvost, palmová ratolesť alebo trstina.


text:
V ten deň bude Egypt ako ženy; bude sa triasť a báť hroziacej ruky Hospodina zástupov, ktorou sa zaženie proti nemu.


text:
Judská krajina bude pre Egypt postrachom; keď ju pred ním niekto čo len spomenie, bude sa báť, pretože Hospodin zástupov takto o ňom rozhodol.


text:
V ten deň bude v egyptskej krajine päť miest, ktoré budú hovoriť kanaánskym jazykom a prisahať na Hospodina zástupov; jedno z nich sa bude volať Zničené mesto [ V hebrejčine slovná hračka k egyptskému Mestu Slnka (gr. Heliopolis).].


text:
V ten deň bude Hospodinov oltár v strede egyptskej krajiny a Hospodinov posvätný stĺp pri jej hranici.


text:
Bude znamením a svedectvom Hospodinovi zástupov v egyptskej krajine: Ak budú proti utláčateľom volať k Hospodinovi, pošle im záchrancu, aby ich bránil a vyslobodil.


text:
Hospodin sa dá poznať Egypťanom. V ten deň Egypťania spoznajú Hospodina a uctia si ho obetami a darmi, dajú Hospodinovi sľuby a splnia ich.


text:
Hospodin bude biť Egypťanov, bude ich biť, ale ich aj uzdraví. Obrátia sa totiž k Pánovi; nechá sa nimi uprosiť a uzdraví ich.


text:
V ten deň bude viesť cesta z Egypta do Asýrie, takže Asýrčania budú chodiť do Egypta a Egypťania do Asýrie; Egypťania spolu s Asýrčanmi budú slúžiť Pánovi.


text:
ktorým bude žehnať Hospodin zástupov: Buď požehnaný, môj ľud Egypt, i dielo mojich rúk, Asýria, a moje dedičstvo, Izrael.


text:
V roku, keď do Ašdódu prišiel tartan [ Hlavný veliteľ.], ktorého ta poslal asýrsky kráľ Sargon, bojoval proti Ašdódu a zmocnil sa ho.


text:
V tom čase prehovoril Hospodin prostredníctvom Izaiáša, Ámocovho syna, takto: Choď, vyzleč si vrecovinu z bedier, vyzuj si obuv z nôh! On tak urobil a chodil nahý a bosý.


text:
Vtedy Hospodin povedal: Ako môj služobník Izaiáš chodil nahý a bosý tri roky na znamenie a ako predzvesť pre Egypt a Etiópiu,


text:
tak nahých a bosých, s odhaleným zadkom odvedie asýrsky kráľ egyptských zajatcov a etiópskych presídlencov, mladíkov i starcov na hanbu Egypta.


text:
Obyvatelia pobrežia v ten deň povedia: Tak sa to skončilo s našou nádejou, ku ktorej sme sa utiekali o pomoc, aby sme boli oslobodení od asýrskeho kráľa. Akože by sme my sami unikli?


text:
Výrok o prímorskej pustatine: Ako sa víchrice ženú po Negeve, tak to príde z pustatiny, z obávanej krajiny.


text:
Dostal som hrozné videnie: Zradca zrádza, plieniteľ plieni. Povstaň, Élam! Médsko, obliehaj! Urobím koniec všetkému stonu.


text:
Preto sa naplnia moje bedrá bôľom, chytia ma bolesti ako rodičku. Som skľúčený, keď o tom počúvam, som vystrašený, keď to vidím.


text:
Keď vidí jazdcov, záprahy koní, jazdcov na osloch a jazdcov na ťavách, nech hľadí pozorne, veľmi pozorne.


text:
Hľa, prichádza muž z jazdy, s ním záprahy koní, oznamuje a hovorí: Padol, padol Babylon a všetky podoby jeho bohov sú roztrepané na zemi.


text:
Výrok proti Dúme [ Pravdepodobne mienený Edóm.]: Volá ku mne zo Seíru: Strážnik, koľko ešte zostáva z noci, strážnik, koľko z noci uplynulo?


text:
Strážnik hovorí: Prichádza ráno, ale ešte je noc. Ak sa chcete vyzvedieť, vyzvedajte sa, znova sa vráťte.


text:
Obyvatelia krajiny Téma, prineste vodu v ústrety smädnému, utečencom vychádzajte v ústrety s chlebom,


text:
Všetci tvoji náčelníci ušli spolu a zajali ich bez použitia luku; všetkých tvojich, čo našli, do jedného zajali, hoci ušli ďaleko.


text:
Preto hovorím: Nepozerajte na mňa, budem horko plakať. Neusilujte sa ma potešovať nad skazou dcéry môjho ľudu!


text:
Veď je to deň zmätku, podrobenia a chaosu, deň Pána, Hospodina zástupov, v Údolí videnia. Podkopávajú sa múry a k hore zaznieva krik o pomoc.


text:
medzi hradbami ste urobili nádrž na vodu Starého rybníka. Nepozerali ste však na toho, čo to urobil, a toho, čo to oddávna tvoril, ste nevideli.


text:
V ten deň vás Pán, Hospodin zástupov, vyzval, aby ste plakali a nariekali, oholili si hlavu a obliekli si vrecovinu,


text:
ale namiesto toho radosť a jasot, zabíjate dobytok, zarezávate ovce, jete mäso a pijete víno: Jedzme a pime, lebo zajtra zomrieme.


text:
Vtedy Hospodin zástupov vyjavil môjmu sluchu: Iste sa vám neodpustí táto vina, dokiaľ nepomriete, povedal Pán, Hospodin zástupov.


text:
Čo tu hľadáš a koho tu máš, že si si tu vytesal hrob? Vytesal si svoj hrob vysoko, do skaly si vysekal svoj príbytok.


text:
tuho ťa zovrie, ako loptu ťa odhodí do šírej krajiny. Tam zomrieš, tam skončia tvoje slávne vozy, ty hanba domu tvojho pána.


text:
oblečiem ho do tvojej tuniky, opášem ho tvojím pásom a odovzdám mu tvoju moc, bude otcom pre obyvateľov Jeruzalema a pre dom Júdu.


text:
Zavesia naň celú ťarchu domu jeho otca, výhonky a výrastky, všetky malé nádoby od misiek až po všetky krčahy [ Obrazné výrazy pre potomstvo a všetkých členov rodiny.].


text:
V ten deň — znie výrok Hospodina zástupov — kolík osadený na pevnom mieste sa pohne, zlomí sa a padne, odstránená bude ťarcha, ktorá bola na ňom, lebo Hospodin prehovoril.


text:
Výrok proti Týru: Kvíľte, lode taršíšske, lebo sú zničené domy; dozvedeli sa o tom, keď prišli z krajiny Kittejov.


text:
Cez veľké vody prichádzalo zrno zo Šíchora, úroda od Nílu bola jeho ziskom, stal sa tržnicou národov.


text:
Hanbi sa, Sidon, lebo prehovorilo more i morská pevnosť: Nemala som pôrodné bolesti ani som nerodila, nevychovala som mladíkov ani som sa nevenovala pannám.


text:
To je to vaše jasajúce mesto, ktoré má pôvod odpradávna a ktoré viedli jeho nohy usadiť sa v diaľavách?


text:
Kto takto rozhodol o Týre, čo odovzdával koruny, ktorého kupci boli kniežatami a obchodníci uznávaní na zemi?


text:
Rozhodol to Hospodin zástupov, aby pokoril pýchu a všetku nádheru a pohrdol všetkými uznávanými zeme.


text:
Hospodin vystrel svoju ruku nad more, zatriasol kráľovstvami, vydal rozkaz proti Kanaánu zničiť jeho pevnosti.


text:
Povedal: Už viac neplesaj, utláčaná panna, dcéra Sidonu! Vstaň, preplav sa ku Kittejom, ale ani tam nebudeš mať pokoj.


text:
Pozri na krajinu Chaldejov, tento národ tu už nie je, Asýria ju urobila miestom pre divú zver. Postavili obliehacie veže, zrúcali jej paláce, mesto obrátili na ruiny.


text:
V ten deň sa na Týrus zabudne na sedemdesiat rokov, čo je dĺžka života jedného kráľa. Po sedemdesiatich rokoch bude s Týrom tak, ako v piesni o neviestke:


text:
Vezmi citaru, obchádzaj mesto, zabudnutá neviestka, pekne hraj, veľa spievaj, nech si spomenú na teba.


text:
Po sedemdesiatich rokoch Hospodin navštívi Týrus, ktorý sa vráti k svojmu zárobku a bude smilniť so všetkými kráľovstvami sveta na zemi.


text:
Jeho zisk a zárobok sa však stane svätým vlastníctvom Hospodina. Nebude sa hromadiť ani ukladať, ale bude patriť tým, čo bývajú pred Hospodinom, aby sa do sýtosti najedli a dobre sa obliekli.


text:
Rovnako bude na tom ľud i kňaz, sluha i jeho pán, slúžka i jej pani, predavač i kupec, ten, čo požičiava, i ten, čo dlhuje, veriteľ i dlžník.


text:
Zem poškvrnili jej obyvatelia, tí, čo prestupovali zákony, prekračovali ustanovenia, porušovali večnú zmluvu.


text:
Preto kliatba zožiera zem, pykajú tí, čo na nej bývajú; preto zhoreli obyvatelia zeme, ľudí zostalo málo.


text:
Tak bude uprostred zeme medzi národmi, ako keď sa zrážajú olivy, ako pri paberkovaní, keď sa končí oberačka.


text:
Preto aj na východe vzdajte Hospodinovi úctu, na morských ostrovoch vyvyšujte meno Hospodina, Boha Izraela.


text:
Od končín zeme sme počuli chválospevy: Sláva Spravodlivému! Ja som však povedal: Strácam sa, strácam, beda mi! Zradcovia zrádzajú, vierolomní sa dopúšťajú veľkej zrady.


text:
Kto by unikol tomu strachu, padne do jamy, kto by vyšiel z jamy, chytí sa do pasce. Otvoria sa priepusty na výsosti a základy zeme sa zatrasú.


text:
Zem sa bude tackať ako opilec, bude sa otriasať ako chatrč; doľahne na ňu jej previnenie, spadne a viac nevstane.


text:
Zahanbí sa mesiac, slnko sa zapýri, lebo Hospodin zástupov je kráľom na vrchu Siona i v Jeruzaleme a pred svojimi staršími má slávu.


text:
Hospodin, ty si môj Boh, zvelebujem ťa, chválim tvoje meno, lebo si uskutočnil obdivuhodné veci, tvoje odveké plány sú verné a pravdivé.


text:
Veď si zmenil mesto na kopu trosiek, opevnené mesto na zrúcaninu. Paláca cudzincov v meste už navždy niet, nebude vybudovaný.


text:
Veď si bol pevnosťou pre chudobného, baštou pre biedneho v jeho úzkosti, úkrytom pred búrkou, tieňom v horúčave, lebo dych tyranov je ako lejak, čo šľahá múr,


text:
ako horúčava na suchej zemi. Umlčal si hluk cudzincov ako páľavu v tieni mraku, stlmil si spev tyranov.


text:
Hospodin zástupov pripravil na tomto vrchu všetkým národom hostinu s vyberanými jedlami a vínami, s výdatnými jedlami a najlepšími vínami.


text:
Navždy pohltí smrť a Pán, Hospodin, zotrie slzu z každej tváre, odstráni potupu svojho ľudu z celej zeme, lebo Hospodin prehovoril.


text:
V ten deň sa povie: Hľa, on je náš Boh, v neho sme dúfali, on nás spasí! On je Hospodin, v neho sme dúfali, jasajme a radujme sa z jeho spásy!


text:
Hospodinova ruka spočinie na tomto vrchu a Moáb bude pošliapaný namiesto neho, ako býva utlačená slama na hnojisku.


text:
Bude z neho naťahovať ruky, ako ich rozťahuje plavec pri plávaní, zrazí jeho pýchu aj šikovnosť jeho rúk.


text:
V ten deň sa bude v judskej krajine spievať táto pieseň: Pevné mesto máme, záchranou sú mu vystavané múry a hradby.


text:
Moja duša túži po tebe za noci, aj duch v mojom vnútri ťa hľadá za úsvitu. Keď svoje súdy vykonávaš na zemi, obyvatelia sveta sa priúčajú spravodlivosti.


text:
Keď sa však bezbožnému preukáže milosť, nepriučí sa spravodlivosti. V krajine čestných bude konať zvrátene, neuvidí Hospodinovu vznešenosť.


text:
Hospodin, tvoja ruka je zdvihnutá, ale nevidia ju. Nech vidia tvoju horlivosť za ľud a nech sa hanbia, nech oheň strávi tvojich nepriateľov.


text:
Mŕtvi neožijú, tiene zosnulých nepovstanú; potrestal si ich a vyhubil, vymazal si každú spomienku na nich.


text:
Rozmnožil si národ, Hospodin, rozmnožil si národ, preslávil si sa, rozšíril si všetky hranice krajiny.


text:
Ako keď má tehotná žena porodiť, zvíja sa a kričí v bolestiach, takí sme boli aj my pred tebou, Hospodin.


text:
Počali sme, zvíjali sme sa a porodili sme vietor. Nepriniesli sme záchranu krajine a nevyšli z nás nijakí obyvatelia sveta.


text:
Tvoji mŕtvi budú žiť, ich telá vstanú. Prebuďte sa a plesajte, vy, čo ležíte v prachu! Veď tvoja rosa je rosou svetla a zem vydá tiene mŕtvych.


text:
Pozri, Hospodin vychádza zo svojho príbytku, aby potrestal vinu obyvateľov krajiny. Zem odhalí krv vyliatu na nej a nebude už skrývať zabitých.


text:
V ten deň Hospodin krutým mečom, veľkým a mocným, potrestá Leviatana, unikajúceho hada, Leviatana, skrúteného hada, a zabije draka z mora.


text:
Hnev neprechovávam. Keby mi zarodila tŕnie a bodľačie, spolu by som ich spálil, vydal by som sa do boja proti nej;


text:
Spor s ním Boh ukončil odvrhnutím, vyhnanstvom, zmietol ho svojím prudkým dychom, ako keď fúka východný vietor.


text:
Takto bude uzmierená vina Jákoba, tak sa odstráni všetko ovocie jeho hriechu. Keď rozdrví všetky oltárne kamene na vápenec, nebudú už stáť ašéry ani kadidlové oltáre.


text:
Opevnené mesto osirie, bude prázdnym príbytkom, opusteným ako púšť. Teľce sa tam budú pásť, odpočívať a nivočiť jeho vetvy.


text:
Keď jeho konáre uschnú, polámu sa, prídu ženy a spália ich, lebo je to nechápavý ľud. Preto sa nad ním jeho Stvoriteľ nezmiluje, jeho Tvorca ho neomilostí.


text:
V ten deň Hospodin vymláti klasy od Eufratu až po Egyptský potok, vy však, Izraeliti, budete pozbieraní jeden po druhom.


text:
V ten deň sa rozozvučí veľká trúba a prídu tí, čo hynuli v asýrskej krajine, tí, čo boli rozptýlení v egyptskej krajine, budú sa klaňať Hospodinovi na svätom vrchu v Jeruzaleme.


text:
Beda pyšnej korune opilcov Efrajima, jeho preslávenej kráse, zvädnutej ako kvet, ktorá je na hlave úrodného údolia [ Obraz Samárie.] ovládaného vínom.


text:
Pozrite, Pán má kohosi silného a mocného, podobného lejaku s ľadovcom a ničivej víchrici, je ako príval mohutných zaplavujúcich vôd; Pán ho vrhol na zem.


text:
jeho preslávená krása bude vädnúcim kvetom na hlave úrodného údolia; bude ako skorá figa pred zberom. Len čo ju niekto uvidí, chytí ju do ruky a zhltne.


text:
Aj títo blúdia od vína, tackajú sa od opojného nápoja, kňaz i prorok blúdia od opojného nápoja, sú zmätení z vína, tackajú sa od opojného nápoja, mocú sa pri videní, pri vynášaní rozsudku sa kníšu.


text:
Lebo je to príkaz za príkazom, príkaz za príkazom, pravidlo za pravidlom, pravidlo za pravidlom, trocha sem, trocha tam [ V hebr. sa používa slovná hračka, ktorou sa opilci posmievali prorokovi.].


text:
Preto im zaznie slovo Hospodina: príkaz za príkazom, príkaz za príkazom, pravidlo za pravidlom, pravidlo za pravidlom, trocha sem, trocha tam! Nech si len idú, no zvalia sa dozadu, dolámu sa, padnú do osídla a budú uväznení.


text:
Pretože vy hovoríte: Uzavreli sme zmluvu so smrťou, dohodu sme urobili s ríšou mŕtvych. Aj keď tu bude práskajúci bič, nezasiahne nás, lebo z klamstva sme si urobili útočisko a skrývame sa za lož.


text:
Preto takto hovorí Pán, Hospodin: Hľa, ja položím kameň na Sione, kameň osvedčený, uholný, vzácny, pevne založený. Kto uverí, nebude bezradný.


text:
Právo ustanovím ako mieru a spravodlivosť ako váhu, ľadovec zmetie útočisko lží, a úkryt zaplavia vody.


text:
Vaša zmluva so smrťou bude zrušená, vaša dohoda s ríšou mŕtvych neobstojí. Keď na vás príde plieskajúci bič, budete ním ubití.


text:
Kedykoľvek vás postihne, zachváti vás, lebo ráno čo ráno, vo dne i v noci na vás doľahne; bude ťažké porozumieť posolstvu.


text:
Veď Hospodin povstane ako na vrchu Peracím [ Miesto víťazstva Dávida nad Filištíncami (2Sam 5,20).] a rozohní sa ako v údolí Gibeón, aby uskutočnil svoje dielo, zvláštne dielo, aby vykonal svoju prácu — nezvyčajnú prácu.


text:
Nevysmievajte sa však, aby vám nespevneli okovy, lebo som počul o skaze, o tom, čo rozhodol Pán, Hospodin zástupov, nad celou zemou.


text:
Či nerozhodí kôpor a neroztrúsi rascu, keď vyrovná jej povrch, či nezaseje pšenicu a jačmeň na označené miesto a ľadník k medzi?


text:
Veď kôpor sa nemláti mláťačkou ani koleso voza sa nekrúti po rasci, ale prútom sa vytĺka kôpor, palicou rasca.


text:
Obilie na chlieb treba pomlieť, veď sa nemôže len donekonečna mlátiť, ak sa naň aj nasmerujú kolesá vozov i kone, nepomelú ho.


text:
Pokorený zo zeme budeš hovoriť, tvoja reč bude tlmene znieť z prachu, ako duch mŕtveho zo zeme zaznie tvoj hlas a z prachu tvoja šepotavá reč.


text:
Zástup tvojich nepriateľov bude ako nepatrný prach, množstvo násilníkov ako pleva, ktorú odveje. Stane sa to náhle, nečakane.


text:
Hospodin zástupov ťa navštívi veľkým hukotom, v hrmení a v zemetrasení, búrkou a víchricou, plameňom stravujúceho ohňa.


text:
Ako sen a nočné videnie bude množstvo všetkých národov, ktoré bojujú proti Aríelovi, všetkých, čo útočia naňho a na jeho pevnosť a utláčajú ho.


text:
Ako keď sa hladnému sníva, že je, ale keď sa prebudí, nie je nasýtený, alebo ako keď sa smädnému sníva, že pije, ale keď sa prebudí, je zmorený a smädný, tak pochodí množstvo všetkých národov, čo bojujú proti vrchu Sion.


text:
Žasnite a zostaňte v údive, zakryte si oči, nech nevidíte. Sú opití, ale nie od vína, tackajú sa, ale nie od opojného nápoja,


text:
pretože Hospodin vylial na vás ducha tvrdého spánku, zavrel oči vás, prorokov, zahalil hlavy vás, vidcov.


text:
Každé videnie bude pre vás ako slová zapečatenej knihy. Keď ju dajú tomu, čo vie čítať, a povedia mu: Prečítaj to! — povie: Nemôžem, veď je zapečatená.


text:
Pán povedal: Pretože sa mi tento ľud chce stať blízkym iba svojimi ústami a ctí si ma iba svojimi perami, no jeho srdce je ďaleko odo mňa a jeho bázeň voči mne je naučeným ľudským príkazom,


text:
opäť budem konať divy pre tento ľud, div za divom, a múdrosť jeho mudrcov sa stratí, rozumnosť jeho rozumných sa skryje.


text:
Beda tým, čo pred Hospodinom hlboko ukrývajú svoj zámer, svoje skutky v tme a hovoria: Kto nás vidí a kto o nás vie?


text:
Je to vaša zvrátenosť! Či možno hrnčiara hodnotiť ako hlinu? Môže dielo povedať svojmu tvorcovi: Nevytvoril si ma!? Povie azda váza hrnčiarovi: Nič nechápe!?


text:
čo obviňovali človeka pre jedno slovo, čo sudcovi v bráne kládli osídla, čo za nič súdili spravodlivého.


text:
Preto Hospodin, ktorý vykúpil Abraháma, hovorí Jákobovmu domu takto: Odteraz sa už Jákob nebude hanbiť, jeho tvár už nezbledne.


text:
Lebo keď uvidí svoje deti, dielo mojich rúk vo svojom strede, posvätí moje meno, posvätí Svätého Jákobovho, v bázni sa bude triasť pred Bohom Izraela.


text:
Beda odbojným synom, ktorí snujú plány, ale bezo mňa — znie výrok Hospodina —, uzatvárajú spojenectvo, ale nie v mojom duchu, takže hromadia hriech na hriech.


text:
Zostupujú do Egypta bez toho, aby sa ma pýtali, hľadajú silu a útočisko u faraóna a skrývajú sa v tieni Egypta.


text:
všetci sa sklamú v národe, ktorý im neosoží; nebude im na pomoc ani na prospech, ale na hanbu a potupu.


text:
Výrok o zvieratách Negevu [ Cez Negev viedla cesta z Judska do Egypta.]: Cez krajinu úzkosti a strachu, kde žije lev i levica, vretenica a okrídlený drak [ V hebr. texte je výraz pre serafa (porov. 6,2).], na chrbtoch oslov vlečú svoje bohatstvo a na hrboch tiav svoje poklady k národu, čo im neosoží.


text:
Egypt je ničota a jeho pomoc prázdnota, preto som mu dal meno Nehybný plaz [ Rahab je v pôvodnom texte symbolické meno pre Egypt.].


text:
Teraz choď, napíš to pred nimi na tabuľku, zaznač to do knihy a zostane to v budúcich dňoch ako svedectvo naveky!


text:
čo vravia vidcom: Nedívajte sa! a tým, čo majú dar videnia: Neukazujte nám, čo je správne, len nám pochlebujte a zavádzajte nás,


text:
Veď takto hovorí Svätý Izraela: Preto, že ste opovrhli týmto slovom, dúfate v násilie a zvrátenosť a spoliehate sa na ne.


text:
Táto neprávosť sa vám stane otvorenou trhlinou na vysokom múre, čo sa už-už zosype, jeho pád príde zrazu a náhle.


text:
Rozbije sa ako hlinený hrniec, neľútostne tresknutý, takže sa v jeho črepoch nenájde úlomok na odoberanie ohňa z vatry alebo načieranie vody z mláky.


text:
Takto hovorí Pán, Hospodin, Svätý Izraela: V obrátení a upokojení bude vaša záchrana, v stíšení a dôvere bude vaša sila, ale vy nechcete,


text:
hovoríte: Nie! Utečme na koňoch! — Budete teda utekať! Na rýchlych koňoch uháňajme! Rýchli budú aj vaši prenasledovatelia!


text:
Tisíc z vás zuteká pred hrozbou jedného, a pred hrozbou piatich utečiete všetci, kým nezostanete ako opustený stožiar na vrchole hory a ako znak na pahorku.


text:
Preto Hospodin čaká, aby sa zmiloval nad vami, a vstáva, aby vás omilostil, veď Hospodin je Bohom práva. Blahoslavení sú všetci, čo ho očakávajú.


text:
Ľud na Sione, ty, čo bývaš v Jeruzaleme, nebudeš viac plakať. Iste sa nad tebou zľutuje, keď budeš k nemu volať; keď ťa bude počuť, odpovie ti.


text:
Pán vám síce dával chlieb úzkosti a vodu útlaku, ale tvoj učiteľ sa už neschová. Na vlastné oči uvidíš svojho učiteľa


text:
a na vlastné uši budeš počuť za sebou slovo: Toto je cesta, kráčajte po nej!, — hoci ty by si chcel ísť napravo alebo naľavo.


text:
Nečistými sa ti stanú tvoje modly potiahnuté striebrom a pozlátené uliate sošky. Ako nečisté ich odhodíš a povieš: Von!


text:
Zošle dážď na tvoje osivo, ktoré zaseješ na poli, a chlieb z úrody poľa bude výdatný a výživný. V ten deň sa bude pásť tvoje stádo na šírej lúke.


text:
Voly a osly, čo obrábajú zem, budú žrať výdatné solené krmivo zo zrna preosiateho lopatou a vejačkou.


text:
Na každom vysokom vrchu a na každom vyvýšenom kopci budú potoky, vodné prúdy v deň veľkého vraždenia, keď budú padať veže.


text:
Svetlo mesiaca bude ako svetlo slnka, svetlo slnka bude sedemkrát silnejšie ako svetlo siedmich dní; v deň, keď Hospodin obviaže zlomeninu svojho ľudu a vylieči mu uštedrené rany.


text:
Hľa, Hospodinovo meno prichádza zďaleka, — jeho planúci hnev je ako ťažký kúdol, jeho pery sú plné hnevu, jeho jazyk ako stravujúci oheň,


text:
jeho dych je ako rozvodnený potok, čo siaha až po krk, aby ničivým otrasom zatriasol národmi a na čeľuste národov nasadil uzdu, čo ich privedie k poblúdeniu.


text:
Budete spievať ako v noci, keď sa svätí sviatok, a zo srdca sa budete radovať ako ten, čo kráča s flautou na Hospodinov vrch ku Skale Izraela.


text:
Hospodin sa ohlási svojím vznešeným hlasom a ukáže, ako jeho rameno spočinie v prudkom hneve a v plameni stravujúceho ohňa, v prietrži mračien a v krupobití.


text:
a každý úder palice, ktorý jej zasadí Hospodin, bude sprevádzať zvuk bubnov a hárf. V prudkom boji bude proti nim bojovať.


text:
Oddávna je už prichystané miesto na spálenie, aj pre kráľa je pripravené, je to hlboké ohnisko s veľkou hŕbou dreva, ktoré Hospodinov dych rozpáli ako prúd síry.


text:
Beda tým, čo zostupujú po pomoc do Egypta, spoliehajú sa na kone, zakladajú si na vozoch, lebo ich je mnoho, a na jazdcoch, lebo sú veľmi mocní, ale u Svätého v Izraeli pomoc nehľadajú, Hospodina sa nedopytujú.


text:
Lenže aj on je múdry. Privedie zlo, svoje slová neodvolá; povstane proti domu zločincov a proti pomocníkom páchateľov zla.


text:
Egypťania sú ľudia, nie Boh, ich kone sú telo, nie duch. Až Hospodin vystrie svoju ruku, potkne sa pomocník, padne aj ten, komu pomáhal, a všetci spolu zahynú.


text:
Hospodin prehovoril ku mne takto: Ako lev i levíča ručia nad svojou korisťou — hoci by na nich kričali mnohí pastieri, ich hlasu sa nezľaknú a pred ich krikom sa nestiahnu —, tak zostúpi Hospodin zástupov, aby bojoval na vrchu Sion, na jeho vyvýšenine.


text:
Ako vznášajúce sa vtáky, tak zatieni Hospodin zástupov Jeruzalem, ochráni ho a vyslobodí, ušetrí ho a zachráni.


text:
lebo v ten deň každý zavrhne svojich strieborných a zlatých bôžikov, ktorých zhotovili vaše ruky na hriech.


text:
Asýria padne, ale nie mečom človeka, strávi ju meč, ale nie ľudský. Aj keď unikla meču, jej mládenci budú zotročení.


text:
Jej skala sa od hrôzy rozsype, jej vodcovia sa zdesia pred znakom, — znie výrok Hospodina, ktorý má oheň na Sione, ohnisko má v Jeruzaleme.


text:
Každý z nich bude ako skrýša pred vetrom a úkryt pred lejakom, budú ako vodné prúdy na suchom mieste, ako tieň mohutnej skaly vo vyprahnutej krajine.


text:
Veď blázon hovorí bláznovstvo a jeho srdce snuje neprávosť, koná bezbožne a rúhavo hovorí proti Hospodinovi, hladného necháva lačnieť a smädnému nedopraje nápoj.


text:
Prostriedky podliaka sú zlé, strojí úklady, ako by zničil biedneho falošnými rečami, hoci chudobný sa dovoláva práva.


text:
Palác bude opustený, hluk mesta umĺkne, návršie so strážnou vežou sa navždy stane vyprahnutým miestom, pasienkom stád na radosť divých oslov.


text:
Môj ľud bude bývať v pokojných príbytkoch, v bezpečných obydliach, na miestach bezstarostného odpočinku,


text:
Beda ti, ktorý ničíš, a sám nie si zničený, ty, čo zrádzaš, a teba nezrádzajú. Keď skončíš ničenie, budeš zničený, a keď zavŕšiš zradu, budeš zradený.


text:
Hospodin, zmiluj sa nad nami, očakávame ťa, každé ráno buď našou silou a v čase súženia našou spásou.


text:
Vašu korisť vám uchmatnú, ako keď odlietajú kobylky, potom sa vrhnú na ňu, ako sa kobylky vrhajú na úrodu.


text:
On bude istotou tvojich čias, bohatstvom spásy, múdrosti a poznania. Bázeň pred Hospodinom bude tvoj poklad.


text:
Pusté sú cesty, niet pútnikov na chodníkoch, zmluva sa zrušila, mestá sú znevážené a človeka nepokladajú za nič.


text:
Chradnúca zem smúti, Libanon je zahanbený, napadnutý voškami, Šáron je vysušený ako step, Bášan a Karmel zhadzujú lístie.


text:
Hriešnici sa trasú na Sione, bezbožníkov zachvacuje strach. Kto z nás môže bývať pri stravujúcom ohni? Kto z nás môže bývať pri večných plameňoch?


text:
Ten, čo kráča podľa spravodlivosti a hovorí úprimne, odmieta zisk z útlaku, kto odmieta rukami sa dotknúť úplatku, zapcháva si uši, aby nepočul o krvi a zatvára si oči, aby nevidel zlo,


text:
ten bude bývať na výšinách, skalná pevnosť bude jeho útočiskom, dostane svoj chlieb a ustavične bude mať vodu.


text:
Tvoje srdce bude spomínať na hrôzu: Kde je ten, čo počítal? Kde je ten, čo vážil? Kde je ten, čo zratúval veže?


text:
Neuvidíš bezočivý národ, národ s nejasnou a nezrozumiteľnou rečou, so zajakavým jazykom, ktorému nemožno rozumieť.


text:
Hľaď na Sion, miesto našich sviatkov, tvoje oči uvidia Jeruzalem, bezpečný príbytok, neprenosný stan, jeho kolíky sa nikdy nevytiahnu, ani jeden jeho povraz neroztrhnú.


text:
Tam je náš vznešený Hospodin, miesto širokých riečnych prúdov, cez ktoré sa nepreplaví veslami hnané plavidlo ani mocná loď sa cezeň nepreplaví.


text:
Tvoje povrazy sú uvoľnené, neudržia stožiar na podstavci, nerozvinú zástavu. Vtedy sa bude deliť veľká korisť a ulúpia z nej aj tí, čo krívajú.


text:
Národy, pristúpte a počúvajte, načúvajte, ľudia! Nech počúva zem a to, čo ju napĺňa, svet a všetko, čo z neho vzišlo.


text:
Lebo Hospodin je nahnevaný na všetky národy, je rozhorčený na všetky ich vojská, podrobil ich kliatbe záhuby, vydal ich na zabitie.


text:
Všetky nebeské zástupy ochabnú, nebesia sa zvinú ako zvitok a celé ich vojsko zoslabne, ako keď vädne lístie z viniča a padá ako z figovníka.


text:
Meč Hospodina sa presýtil krvou, stučnel z tuku, z krvi býkov a capov, z tuku obličiek baranov, lebo Hospodin koná obetu v Bocre a veľké krviprelievanie v edómskej krajine.


text:
V noci ani vo dne nevyhasne, neustále bude z nej vystupovať dym, z pokolenia na pokolenie bude pustá, nik cez ňu už nikdy neprejde.


text:
Zaujme ju pelikán a jež, sova a krkavec budú v nej bývať, roztiahne nad ňou povraz pustoty a olovnicu prázdnoty.


text:
Tŕním zarastú jej paláce, pŕhľavou a bodľačím jej pevnosti, bude príbytkom šakalov a obydlím pštrosov.


text:
Zíde sa púštna zver s hyenami, cap-démon zavolá na svojho druha, utiahne sa tam lilít [ Nočná príšera v ľudových predstavách. ] a odpočinie si.


text:
Zahniezdi sa tam had, znesie vajcia, vyliahnu sa mláďatá a zoskupí ich k sebe. Zaiste sa tam zhromaždia supy jeden po druhom.


text:
Skúmajte v Hospodinovej knihe a čítajte: Nikto z nich nebude chýbať, vzájomne sa nebudú vyhľadávať, lebo to prikázali Hospodinove ústa a jeho Duch ich zhromaždil.


text:
On sám ich vylosoval, jeho ruka im metrom rozdelila krajinu. Navždy ju budú vlastniť, z pokolenia na pokolenie tam budú bývať.


text:
Prekvitať bude a plesať, áno, zaplesá a zajasá, prijme slávu Libanonu, nádheru Karmelu a Šárona. Oni uvidia Hospodinovu slávu, velebu nášho Boha.


text:
Povedzte malomyseľným: Vzchopte sa, nebojte sa! Pozrite, váš Boh! Príde s pomstou, Božou odplatou, on sám príde, aby vás zachránil.


text:
Vtedy chromý bude skákať ako jeleň a jazyk nemého zaplesá, lebo vyvrú vody na púšti a potoky na pustatine.


text:
Vyschnutá zem sa stane jazerom, vyprahnutá pôda prameňom vôd a na mieste, kde odpočívali šakaly, bude tráva, tŕstie a šašina.


text:
Bude tam chodník, cesta, tá, čo sa bude volať svätou cestou, po ktorej nečistý neprejde, bude iba pre môj ľud, čo po nej pôjde, a jednoduchí na nej nezblúdia.


text:
Vrátia sa tí, ktorých oslobodil Hospodin, s jasotom prídu na Sion. Večná radosť bude na ich tvárach, veselosť a jasot získajú a pominie smútok a vzdychanie.


text:
V štrnástom roku kráľa Chizkiju pritiahol asýrsky kráľ Sancheríb proti všetkým opevneným mestám Judska a zaujal ich.


text:
Asýrsky kráľ poslal rabšaka [ Hlavný čašník.] z Lakíša ku kráľovi Chizkijovi s početným vojskom do Jeruzalema. Postavil sa pri vodovode Horného rybníka, na ceste, ktorá vedie k Poľu práča.


text:
Rabšake im povedal: Povedzteže Chizkijovi: Takto hovorí veľký kráľ, asýrsky kráľ: Čo je to, do čoho skladáš dôveru?


text:
Spoliehaš sa na tú nalomenú trstinu, na Egypt, ktorá tomu, kto sa o ňu opiera, vojde do dlane a prepichne ju? Taký je faraón, egyptský kráľ, ku všetkým, ktorí sa na neho spoliehajú.


text:
Ak mi hovoríš: Hospodinovi, nášmu Bohu, dôverujeme! — Či to nie je ten, ktorého výšiny a oltáre odstránil Chizkija a potom povedal Judsku a Jeruzalemu: Pred týmto oltárom sa budete klaňať?


text:
Potom ako by si odrazil čo len najmenšieho miestodržiteľa z najmenších služobníkov môjho pána, aj keď sa spoliehaš na Egypt, na jeho vozy a jazdcov?


text:
Či som teraz bez Hospodina pritiahol do tejto krajiny, aby som ju zničil? Veď Hospodin mi povedal: Vytiahni proti tejto krajine a znič ju.


text:
Vtedy Eljákim, Šebna a Jóach odvetili rabšakovi: Rozprávaj sa so svojimi služobníkmi po aramejsky, lebo my tak rozumieme. Nehovor s nami po judsky pred ľudom, ktorý je na hradbách!


text:
Rabšake odpovedal: Či ma môj pán poslal, aby som hovoril tieto slová tvojmu pánovi a tebe, a nie mužom, čo sedia na múre, aby spolu s vami jedli svoje výkaly a pili svoj moč?


text:
Potom sa rabšake postavil a silným hlasom zvolal po judsky: Čujte slová veľkého kráľa, asýrskeho kráľa!


text:
Nech vám Chizkija nedodáva nádej v Hospodina, keď hovorí: Určite nás Hospodin vyslobodí a toto mesto sa nedostane do ruky asýrskeho kráľa.


text:
Nepočúvajte Chizkiju, lebo asýrsky kráľ hovorí takto: Uzavrite so mnou zmluvu a vyjdite ku mne! Potom každý bude jesť svoje hrozno, každý bude jesť svoje figy a každý bude piť vodu zo svojej studne,


text:
kým neprídem a neodvediem vás do krajiny, ako je vaša, do krajiny obilia a muštu, do krajiny chleba a vína.


text:
Nech vás Chizkija nezavádza, keď hovorí: Hospodin nás vyslobodí! Azda niektorý spomedzi bohov národov vyslobodil svoju krajinu z rúk asýrskeho kráľa?


text:
Ktorý zo všetkých bohov týchto krajín vyslobodil svoju krajinu z mojej ruky? A vari Hospodin vyslobodí Jeruzalem z mojej ruky?


text:
Vtedy prišiel Chilkijov syn Eljákim, správca paláca, pisár Šebna a kancelár Jóach, syn Ásafa, k Chizkijovi s roztrhnutým rúchom a oznámili mu slová rabšaka.


text:
Keď si to kráľ Chizkija vypočul, roztrhol si šaty, obliekol si vrecovinu a šiel do Hospodinovho domu.


text:
Potom poslal správcu paláca Eljákima, pisára Šebnu a starších z kňazov oblečených do vrecoviny k prorokovi Izaiášovi, synovi Ámoca.


text:
Povedali mu: Takto hovorí Chizkija: Tento deň je deň úzkosti, trestu a hanby, lebo deti sú pripravené vyjsť z lona, ale niet sily na pôrod.


text:
Možno Hospodin, tvoj Boh, počuje slová rabšaka, ktorého poslal asýrsky kráľ, jeho pán, aby potupil živého Boha, a potrestá ho za slová, ktoré počul Hospodin, tvoj Boh. Pomodli sa za zvyšok, ktorý tu ešte je.


text:
ten im povedal: Toto povedzte svojmu pánovi: Takto hovorí Hospodin: Nemaj strach z rečí, čo si počul, ktorými sa mi rúhali podriadení asýrskeho kráľa.


text:
Hľa, ja vkladám do neho ducha, že keď počuje správu, vráti sa do svojej krajiny a dám mu padnúť mečom vo vlastnej krajine.


text:
Keď sa rabšake vrátil, našiel asýrskeho kráľa bojovať proti Libne; dopočul sa totiž, že odtiahol z Lakíša.


text:
O kúšskom kráľovi Tirhakovi počul: Vytiahol do boja proti tebe! Keď sa dozvedel, poslal k Chizkijovi poslov s odkazom:


text:
Judskému kráľovi Chizkijovi povedzte toto: Nech ťa nesklame tvoj Boh, v ktorého dúfaš, keď hovoríš, že Jeruzalem sa nedostane do rúk asýrskeho kráľa.


text:
Sám si počul, čo urobili asýrski králi všetkým krajinám, keď vykonali na nich vojnovú kliatbu. A ty by si mal byť vyslobodený?


text:
Či bohovia tých národov, ktorým priniesli skazu moji otcovia, mohli vyslobodiť Gózan, Cháran, Recef, synov Edenu v Telassáre?


text:
Chizkija prevzal písmo z ruky poslov, prečítal ho, potom vystúpil do Hospodinovho domu a rozprestrel ho pred Hospodinom.


text:
Hospodin zástupov, Boh Izraela, ktorý tróniš nad cherubmi! Ty jediný si Boh nad všetkými kráľovstvami zeme, ty si utvoril nebesia i zem.


text:
Hospodin, nakloň svoje ucho a počúvaj! Hospodin, otvor svoje oči a pozri; počuj všetky Sancheríbove slová, ktoré odkázal, aby sa rúhal živému Bohu.


text:
Ich bôžikov pohádzali do ohňa, lebo oni nie sú Boh, ale sú dielo ľudských rúk, drevo a kameň, preto ich mohli zničiť.


text:
Tak teda, Hospodin, náš Boh, vysloboď nás z jeho ruky, nech všetky kráľovstvá zeme poznajú, že ty, Hospodin, si jediný.


text:
Vtedy Izaiáš, Ámocov syn, poslal Chizkijovi odkaz: Takto hovorí Hospodin, Boh Izraela: Prosil si ma kvôli asýrskemu kráľovi Sancheríbovi.


text:
Toto je slovo, ktoré povedal Hospodin o ňom: Pohŕda tebou, posmieva sa ti, dcéra Siona, pokyvuje za tebou hlavou, dcéra jeruzalemská.


text:
Komu si sa rúhal a posmieval? Proti komu si zvyšoval svoj hlas a pyšne dvíhal svoje oči? Proti Svätému Izraela!


text:
Prostredníctvom svojich sluhov si sa rúhal svojmu Pánovi a povedal si: S množstvom svojich vozov som vystúpil na najvyššie vrchy, na najvzdialenejšiu časť Libanona. Zoťal som jeho vysoké cédre, jeho vyberané cyprusy. Vystúpil som na jeho najvyšší končiar a do jeho hustého lesa.


text:
Nepočul si o tom? Oddávna som to pripravoval. Od dávnych dní som to zamýšľal a teraz som to uskutočnil: preto si mohol zmeniť opevnené mestá na spustnuté zrúcaniny.


text:
Ich obyvatelia boli bezmocní, triasli sa a vyšli na hanbu, boli ako poľná tráva, ako čerstvá zeleň, ako burina na strechách, čo uschne skôr, než vyrastie.


text:
Pretože si zúril proti mne a tvoja nadutosť sa mi dostala do uší, vložím ti do nosa svoj krúžok a do úst svoju uzdu a privediem ťa späť po ceste, ktorou si šiel.


text:
A toto bude znamením: Tento rok budete jesť, čo vyrastie bez sejby, druhý rok, čo vyrastie nadivoko, ale na tretí rok sejte a žnite, saďte vinice a jedzte ich ovocie.


text:
Lebo z Jeruzalema vzíde zvyšok a z vrchu Sion zostatok tých, čo prežili. Vykoná to horlivosť Hospodina zástupov.


text:
Preto takto hovorí Hospodin o asýrskom kráľovi: Nevkročí do tohto mesta, ani šíp ta nevystrelí, ani štítom naň nezaútočí, ani val proti nemu nenasype.


text:
Budem brániť toto mesto, aby som ho zachránil kvôli sebe samému a kvôli Dávidovi, svojmu služobníkovi.


text:
Vtedy vyšiel Hospodinov anjel a v asýrskom tábore pozabíjal stoosemdesiatpäťtisíc ľudí. Keď ráno ľudia vstali, všade boli samé mŕtvoly.


text:
Keď sa raz klaňal v chráme svojho boha Nisroka, jeho synovia Adrammelek a Sarecer ho zabili mečom a sami utiekli do krajiny Ararat. Po ňom panoval jeho syn Esar-Chaddón.


text:
V tých dňoch Chizkija smrteľne ochorel. Vtedy prišiel k nemu prorok Izaiáš, Ámocov syn, a povedal mu: Takto hovorí Hospodin: Vydaj nariadenia svojmu domu, lebo zomrieš, neostaneš nažive!


text:
Hovoril: Ach, Hospodin, spomeň si, ako som verne a celým srdcom kráčal pred tvojou tvárou a robil som, čo je dobré v tvojich očiach. Chizkija sa nahlas rozplakal.


text:
Choď a povedz Chizkijovi: Takto hovorí Hospodin, Boh tvojho otca Dávida: Vypočul som tvoju modlitbu, videl som tvoje slzy. Pridám teda k tvojmu veku ešte pätnásť rokov.


text:
Pozri, o desať stupňov vrátim tieň, ktorý postúpil po stupňoch Acházových slnečných hodín. Slnko sa potom vrátilo na slnečných hodinách o desať stupňov, o ktoré predtým postúpilo.


text:
Ja som povedal: V polovici svojich dní musím odísť, do brán podsvetia som vykázaný na zvyšok mojich rokov.


text:
Môj príbytok je strhnutý, odťahuje sa odo mňa sťa pastiersky stan. Ako tkáč som dotkal svoj život, veď si ma odstrihol od vlákna. Vo dne v noci ma vydávaš napospas.


text:
Pištím ako lastovička, kvílim ako holubica. Moje oči meravo hľadia do výšky: Pane, som v tiesni, zastaň sa ma!


text:
Čo môžem hovoriť? Veď čo mi on povedal, to aj urobil. Budem ťa chváliť po všetky svoje roky, aj keď mám horkosť v duši.


text:
Pane, žijem, lebo moje srdce dôveruje tebe, len v tom je život môjho ducha. Uzdrav ma a dopraj mi žiť!


text:
Hľa, moja veľká trpkosť mi dodala pokoj. Ty si mi zachránil život pred hrobom záhuby, lebo všetky moje hriechy si zahodil za chrbát.


text:
Veď podsvetie ťa nebude velebiť ani smrť ťa nebude chváliť a tí, čo zostupujú do hrobu, už nedúfajú v tvoju vernosť.


text:
Hospodin ma zachránil, preto chcem hrať na strunové nástroje po všetky dni svojho života pred domom Hospodina.


text:
V tom čase babylonský kráľ Meródak-Baladán, syn Baladána, poslal Chizkijovi listy a dar; dopočul sa totiž, že bol chorý a vyzdravel.


text:
Chizkija sa tomu potešil a ukázal im klenotnicu, striebro a zlato, balzamy a vzácny olej i celú svoju zbrojnicu, ako aj všetko, čo sa nachádzalo v jeho pokladniciach. Nebolo veci, ktorú by im nebol ukázal vo svojom paláci a v celom svojom kráľovstve.


text:
Prorok Izaiáš potom prišiel ku kráľovi Chizkijovi a povedal mu: Čo hovorili títo ľudia a odkiaľ prišli? Chizkija odpovedal: Prišli ku mne z ďalekej krajiny, z Babylonu.


text:
Pýtal sa ďalej: Čo videli v tvojom dome? Chizkija odpovedal: Videli všetko, čo je v mojom dome, nebolo nič, čo by som im nebol ukázal v mojich pokladniciach.


text:
Príde čas a všetko, čo je v tvojom dome a čo nazhromaždili tvoji otcovia až do tohto dňa, odnesú do Babylonu. Nič nezostane, hovorí Hospodin.


text:
Aj z tvojich synov, ktorí budú pochádzať z teba, ktorých splodíš, vezmú a budú komorníkmi v paláci babylonského kráľa.


text:
Chizkija povedal Izaiášovi: Dobré je slovo Hospodina, ktoré si povedal. Myslel si však: Bude pokoj a bezpečnosť, pokiaľ budem žiť.


text:
Hovorte k srdcu Jeruzalema a volajte mu, že sa skončila jeho otrocká služba, že je odčinená jeho vina, že dostal z rúk Hospodina dvojnásobný trest za všetky svoje hriechy.


text:
Každé údolie nech sa zdvihne, každý vrch a kopec nech sa zníži. Všetko nerovné nech sa vyrovná a nech sa vyrovnajú hrbole,


text:
Hlas hovorí: Volaj! Ja však hovorím: Čo mám volať? Všetko, čo má telo, je ako tráva a všetka jeho nádhera je sťa poľný kvet.


text:
Vystúp na vysoký vrch, ohlasovateľ radostnej zvesti Sionu, mocne pozdvihni svoj hlas, ohlasovateľ radostnej zvesti Jeruzalemu! Hlasno volaj, neboj sa, povedz judským mestám: Hľa, váš Boh!


text:
Pozri, Pán, Hospodin prichádza v moci, vládne svojím ramenom. Hľa, nesie odmenu a jeho pláca ide pred ním.


text:
Ako pastier bude pásť svoje stádo, svojím ramenom ho zhromaždí, baránky vezme do náručia a tie, čo pridájajú, nežne bude viesť.


text:
Kto kedy priehrštím odmeral vody mora, kto piaďou premeral nebesá, kto vtesnal všetok prach zeme do merice a odvážil vrchy na váhe a pahorky na vážkach?


text:
S kým sa radil, kto ho poúčal, kto ho učil ceste práva, kto mu dával vedomosti a dal mu spoznať cestu chápania?


text:
Hľa, národy sú sťa kvapka z vedra, pokladajú sa za prášok na vážkach. Hľa, ostrovy zavážia ako zrnko piesku,


text:
Kto je chudobný a nemá na takú obetu, vyberie si drevo, ktoré nepráchnivie, vyhľadá schopného remeselníka, aby postavil modlu, ktorá sa nekláti.


text:
Ten, čo tróni nad klenbou zeme, ktorej obyvatelia sú ako kobylky, ten, čo rozťahuje nebesá ako závoj a rozprestiera ich ako stan na bývanie,


text:
Ešte nie sú zasadení ani zasiati, ešte nezapustil koreň do zeme ich kmeň, už ich oveje a usychajú a víchor ich odnáša ako slamu.


text:
Pozdvihnite oči a pozrite, kto to stvoril! Ten, čo vyvádza nebeské zástupy v plnom počte, všetkých volá po mene; pre jeho veľkú silu a nesmiernu moc nebude chýbať ani jeden.


text:
Prečo hovoríš Jákob, prečo vravíš, Izrael: Skrytá je moja cesta pred Hospodinom a moje právo uniká môjmu Bohu?


text:
Či nevieš? Nepočul si? Hospodin je večný Boh, ktorý stvoril končiny zeme; neunaví sa, neustane, jeho múdrosť nemožno preskúmať.


text:
Tí však, čo očakávajú Hospodina, dostávajú novú silu, ako orly dostávajú krídla, budú utekať a neustanú, pôjdu a nevyčerpajú sa.


text:
Odmlčte sa predo mnou ostrovy, nech si národy obnovia svoju silu, nech sa priblížia a povedia: Spoločne chceme predstúpiť pred súd.


text:
Kto vzbudí od východu toho, ktorému ide na každom kroku v ústrety víťazstvo, ktorý si podrobí národy a podmaní kráľovstvá, a ktoré jeho meč premieňa na prach a jeho luk ich rozmetá ako slamu?


text:
Kto to vykonal a spôsobil? Ten, čo od začiatku povoláva pokolenia, ja, Hospodin, som prvý a budem aj s poslednými — ja som to!


text:
Kováč posmeľuje zlatníka a zlatotepec hovorí o spoji tomu, čo kuje na nákove: je dobrý! Modlu upevnil klincami, aby sa nekývala.


text:
ktorého som priviedol z končín zeme, teba som povolal z najvzdialenejších končín a povedal som ti: Ty si môj služobník, teba som si vyvolil a nezavrhol.


text:
Neboj sa, veď som s tebou, neobzeraj sa, veď ja som tvoj Boh, posilním ťa a určite ti pomôžem, veď ťa podopieram spravodlivou pravicou.


text:
Hľa, zahanbia sa a na posmech vyjdú všetci, čo sa zlostia na teba a v ničotu sa obrátia a zahynú tí, čo majú s tebou spor.


text:
Budeš ich hľadať, ale nenájdeš tých, čo sa s tebou hádajú, v ničotu a márnosť sa premenia tí, čo broja proti tebe.


text:
Neboj sa, červík Jákob, chrobáčik Izrael! Ja ti pomáham — znie výrok Hospodina — tvoj vykupiteľ je Svätý Izraela.


text:
Hľa, urobím z teba mlátiaci smyk, nový a s mnohými ostrými zubmi, rozdrvíš a rozmlátiš vrchy a pahorky premeníš na plevy.


text:
Preoseješ ich, vietor ich uchytí a víchrica ich rozmetie. Ty však budeš stále plesať v Hospodinovi, budeš sa chváliť Svätým Izraela.


text:
Úbožiaci a bedári hľadajú vodu, a niet jej. Ich jazyk vysychá od smädu. Ja, Hospodin, im odpoviem, ja, Boh Izraela, ich neopustím.


text:
Na pustých úbočiach vytvorím rieky a uprostred údolia pramene, púšť zmením na jazero a suchú zem na vodné žriedla.


text:
Nech vidia a spoznajú, nech uvažujú a pochopia všetci dovedna, že to urobila ruka Hospodina a Svätý Izraela to stvoril.


text:
Nech predstúpia a nech nám oznámia, čo sa má stať! Oznámte, čo bolo na začiatku, a vezmeme si to k srdcu, nech spoznáme ich koniec; alebo nám zvestujte, čo príde!


text:
Oznámte, čo príde v budúcnosti, a tak spoznáme, že vy ste bohovia! Urobte niečo dobré alebo zlé, budeme sa spolu triasť a báť.


text:
Vzbudil som ho od severu a on prišiel, od východu slnka bol povolaný v mojom mene. Pošliape vladárov ako blato, ako hrnčiar šliape hlinu.


text:
Kto to oznamoval od začiatku, aby sme to vedeli, a oddávna, aby sme povedali: Má pravdu? Veď nik to neoznámil a nik to nezvestoval, veď nik nepočul vašu reč.


text:
Hľa, môj služobník, podporujem ho, môj vyvolený, ktorého som si obľúbil. Svojho Ducha som vložil na neho, prinesie právo národom.


text:
Takto hovorí Boh, Hospodin, ktorý stvoril nebesá, rozvinul ich a rozprestrel zem s jej porastom, dáva na nej dych ľudu a vzduch tým, čo po nej chodia:


text:
Ja, Hospodin som ťa povolal v spravodlivosti, uchopil som ťa za ruku, stvárnil som ťa a urobil som ťa zmluvou ľudu, svetlom pohanov,


text:
Vy, čo sa plavíte po mori, aj všetko, čo ho napĺňa, ostrovy a ich obyvatelia, spievajte Hospodinovi novú pieseň a jeho chválospev od končín zeme.


text:
Nech jasá púšť s jej mestami i osady s obyvateľmi Kédaru, nech plesajú obyvatelia Sely, nech jasajú z vrcholu hôr.


text:
Hospodin vystúpi ako bohatier, rozhorlí sa ako bojovník, hlasno volá, kričí do boja a vrhá sa na nepriateľov.


text:
Bol som ticho oddávna, mlčal som, premáhal som sa. Budem kričať, ako tá, čo rodí, vzdychať a lapať po dychu zároveň.


text:
Slepých budem viesť po ceste im neznámej, budem ich viesť po neznámych chodníkoch. Pred nimi premením tmu na svetlo, hrboľaté cesty na rovinu. To sú veci, ktoré urobím a neodstúpim od nich.


text:
Ustúpia späť a zapýria sa hanbou tí, čo sa spoliehajú na modly, a tí, čo hovoria liatym sochám: Vy ste naši bohovia.


text:
Kto je slepý, ak nie môj služobník? Kto je hluchý ako môj posol, ktorého posielam? Kto je slepý ako môj obľúbenec a hluchý ako služobník Hospodina?


text:
Je to však ľud olúpený a ozbíjaný. Všetci sú chytení v jamách a ukrytí vo väzniciach, stali sa korisťou a niet vysloboditeľa, sú lupom a nik nepovie: Vráť ich.


text:
Kto vydal ako korisť Jákoba a Izrael lupičom? Či to nebol Hospodin, proti ktorému sme hrešili? Ale oni nechceli kráčať po jeho cestách a nepočúvali jeho náuku.


text:
Preto vylial na Izrael svoj rozhorčený hnev a vojnové násilie, pálil ho zo všetkých strán, ale on nechápal, spaľoval ho, no neuvažoval o tom.


text:
A teraz, takto hovorí Hospodin, tvoj stvoriteľ, Jákob, tvoj tvorca, Izrael: Neboj sa, veď som ťa vykúpil. Zavolal som ťa po mene, ty si môj.


text:
Keď budeš prechádzať cez vody, budem s tebou, a keď cez rieky, nezaplavia ťa. Keď pôjdeš cez oheň, nepopáliš sa a plameň ťa nespáli.


text:
Veď ja som Hospodin, tvoj Boh, Svätý Izraela, tvoj spasiteľ. Dal som Egypt ako výkupné za teba, Kúš a Sábu namiesto teba.


text:
Pretože si v mojich očiach vzácny, drahý, milujem ťa, ľudí dám namiesto teba a národy za tvoj život.


text:
Nech sa spolu zhromaždia všetky národy a nech sa zídu ľudia. Kto z nich to oznámi? Nech nám zvestujú prvé veci, nech si postavia svedkov a obhája sa. Nech počúvajú a povedia: Je to pravda.


text:
Vy ste moji svedkovia — znie výrok Hospodina — môj služobník, ktorého som si vyvolil, aby ste spoznali, uverili mi a pochopili, že som to ja. Predo mnou nebol utvorený boh a ani po mne nebude.


text:
Ja som oznamoval, zachraňoval a zvestoval, a niet medzi vami cudzieho boha. Vy ste mi svedkami — znie výrok Hospodina — ja som Boh.


text:
Takto hovorí Hospodin, váš vykupiteľ, Svätý Izraela: Pošlem pre vás do Babylonu, odstránim všetky závory a jasot Chaldejov zmením na nárek.


text:
Hľa, robím čosi nové, teraz to klíči, či to nebadáte? Áno, urobím cestu na púšti a rieky na pustatine.


text:
Bude ma uctievať poľná zver, šakaly a pštrosy, lebo som priviedol vodu na púšť a rieky na pustatinu, aby som napojil svoj ľud, svojho vyvoleného.


text:
Nepriniesol si mi baránka na spaľované obety a svojimi obetami s hostinou si ma neuctieval. Neobťažoval som ťa pokrmovou obetou a nezaťažoval som ťa spaľovaním tymianu.


text:
Nekúpil si mi vonnú trstinu za peniaze, tukom svojich obiet s hostinou si ma nenasýtil, ale obťažoval si ma svojimi hriechmi a unavoval si ma svojimi neprávosťami.


text:
Takto hovorí Hospodin, tvoj tvorca, ten, čo ťa stvárnil a od matkinho lona ti pomáha. Neboj sa, môj služobník, Jákob, Ješurún [ Poetické označenie Izraela (porov. Dt 32,15; 33,5.26). ], ktorého som si vyvolil.


text:
Lebo vylejem vodu na smädnú pôdu a vodné toky na súš. Vylejem svojho ducha na tvoje potomstvo a svoje požehnanie na tvojich potomkov.


text:
Jeden hovorí: Patrím Hospodinovi, druhý sa nazve menom Jákoba, iný napíše rukou: Hospodinov a nazve sa menom Izraela.


text:
Takto hovorí Hospodin, kráľ Izraela, jeho osloboditeľ, Hospodin zástupov: Ja som prvý a posledný, okrem mňa niet Boha.


text:
Kto je ako ja, nech sa ozve, nech mi to oznámi a predostrie. Kto oznámil budúcnosť oddávna? Nech mu len ohlásia to, čo príde.


text:
Nebojte sa, netraste sa! Vari som vám to už predtým nezvestoval a neoznámil? Vy ste mi svedkami. Či jestvuje Boh okrem mňa? Niet nijakej skaly, o nijakej neviem.


text:
Všetci tvorcovia modiel sú ničomníci a to, v čom majú záľubu, nič neosoží. Ich svedkovia nič nevidia ani netušia, že by sa mali hanbiť.


text:
Hľa, všetci jeho prívrženci sa zahanbia, veď tí, čo ich vyrobili, sú len ľudia. Nech sa všetci zhromaždia, postavia. Nech sa vospolok preľaknú a zahanbia.


text:
Kováč kuje železo, opracúva ho v ohni, stvárňuje ho kladivom, kuje ho mocným ramenom. Vyhladne pritom a vysilí sa, nepije vodu a unaví sa.


text:
Tesár naťahuje šnúru, vymeriava drevo, vyznačuje obrysy, zakresľuje kružidlom, až mu dá podobu muža, vznešeného človeka, aby mohol prebývať v chráme.


text:
Zotne si cédre, vezme si cyprus a dub, vyberie si spomedzi lesných stromov, zasadí borovicu, no vzrast jej dá dážď.


text:
Drevo slúži človeku ako palivo, vezme z neho a zohreje sa, založí oheň a napečie chlieb; aj boha z neho urobí a klania sa mu, urobí modlu a uctieva ju.


text:
Polovicu spáli v ohni, položí na ňu mäso, čo bude jesť, pečie pečienku a nasýti sa. Pritom sa zohreje a povie si: Zohrial som sa, keď som sa díval do žiaru ohňa.


text:
Zo zvyšku si urobí boha ako modlu, uctieva ju a klania sa jej, modlí sa k nej a hovorí: Vysloboď ma, veď ty si môj boh!


text:
Nevezme si to k srdcu, nechápe to, preto neuvažuje takto: Polovicu dreva som spálil na ohni, nad jeho žeravým uhlím som napiekol chlieb, upiekol som mäso a dosýta som sa najedol. Zo zvyšku som urobil ohavnosť, klaňal som sa polenu.


text:
Jákob, spomeň si na tieto veci, Izrael, veď ty si môj služobník. Utvoril som ťa, si mojím služobníkom, Izrael, nezabudnem na teba.


text:
Jasajte nebesá, lebo Hospodin to urobil. Jasajte hlbiny zeme, s jasotom zaznejte vrchy, les a všetky stromy v ňom, lebo Hospodin vyslobodil Jákoba a v Izraelovi sa oslávil.


text:
Takto hovorí Hospodin, tvoj vykupiteľ, ktorý ťa stvárňoval od matkinho lona. Ja, Hospodin, tvorím všetko, ja sám rozťahujem nebesá a rozprestieram zem. Kto mi pomáha?


text:
Rozbíjam predpovede falošných prorokov, z veštcov robím bláznov, znemožňujem mudrcov a prekrúcam ich poznanie.


text:
Utvrdzujem slovo svojho služobníka a uskutočňujem rady svojich poslov. Hovorím Jeruzalemu: Budeš obývaný a judským mestám: Budete vybudované; ich zrúcaniny zdvihnem.


text:
Kýra volám môj pastier. On splní každé moje želanie. Povie Jeruzalemu: Budeš vybudovaný! A chrámu: Budú založené tvoje základy!


text:
Takto hovorí Hospodin svojmu pomazanému, Kýrovi, ktorého som uchopil za pravicu, aby som pred ním pošliapal národy a uvoľnil opasky z bedier kráľov, aby som pred ním otvoril vráta a brány nezostali zatvorené.


text:
Vydám ti poklady ukryté v temnotách a cennosti zo skrýš, aby si vedel, že ja som Hospodin, Boh Izraela, ktorý ťa volám po mene.


text:
Kvôli môjmu sluhovi Jákobovi a kvôli Izraelu môjmu vyvolenému som ťa pomenoval, a hoci si ma nepoznal, dal som ti čestné meno.


text:
Aby si od východu slnka i od jeho západu uvedomili, že okrem mňa niet iného. Ja som, Hospodin, iného niet.


text:
Roste, nebesá, zhora a z oblakov nech sa leje spravodlivosť, otvor sa, zem, nech sa urodí spása. Spolu s ňou nech vypučí spravodlivosť. Ja, Hospodin, som to všetko stvoril.


text:
Beda tomu, kto sa háda so svojím tvorcom, hlinený črep s hrnčiarom. Môže hlina tomu, kto ju stvárňuje, povedať: Čo robíš? V tvojej práci niet zručnosti.


text:
Takto hovorí Hospodin, Svätý Izraela a jeho tvorca: Chcete sa ma pýtať na mojich synov a rozhodovať o diele mojich rúk?


text:
Ja som utvoril zem a na nej som stvoril človeka. Ja som vlastnými rukami roztiahol nebesá a všetkým ich vojom som dal príkaz.


text:
Ja som ho vzbudil v spravodlivosti [ Myslí sa na perzského kráľa Kýra (559—529 pred Kr.), ktorý prepustí Židov z exilu.], vyrovnám všetky jeho cesty. On postaví moje mesto a prepustí mojich zajatcov bez platenia a darov, hovorí Hospodin zástupov.


text:
Takto hovorí Hospodin: Výťažok Egypta a zisk Kúša i Sabeji, urastení muži, prídu k tebe a budú tvoji. Za tebou pôjdu v okovách, pred tebou sa sklonia a k tebe sa budú modliť: Len u teba je Boh, ničotou sú bohovia.


text:
Lebo takto hovorí Hospodin, stvoriteľ nebies: On je Boh, ktorý utvoril zem, urobil ju, on ju upevnil. Nestvoril ju pustú, ale na bývanie ju utvoril. Ja som Hospodin a iného niet.


text:
Nehovoril som v skrytosti, v temnom kúte zeme. Nepovedal som Jákobovmu potomstvu: Hľadajte ma v pustých zákutiach. Ja som Hospodin. Hovorím, čo je správne, oznamujem, čo je pravdivé.


text:
Zhromaždite sa a príďte, pristúpte spolu, zachránení spomedzi národov. Nechápaví sú tí, čo nosia svoje drevené modly a modlia sa k bohu, ktorý nepomôže.


text:
Oznámte to, predložte a poraďte sa spolu: Kto toto zvestoval od začiatku a oznamoval oddávna? Či nie ja som Hospodin? Iného Boha okrem mňa niet. Okrem mňa niet Boha pravého a zachraňujúceho.


text:
Na seba som prisahal. Z mojich úst vyšla spravodlivosť, slovo, ktoré sa nevráti: Predo mnou sa skloní každé koleno a prisahať bude každý jazyk.


text:
Len v Hospodinovi — povedia mi — je spravodlivosť a moc. K nemu prídu a zahanbia sa všetci, čo proti nemu horlili.


text:
Bél padol na kolená, nakláňa sa Nebó [ Bél označuje hlavné božstvo Marduka a Nebó bol jeho syn a posol zároveň, známy pod menom Nabu.] Ich modly sa dostali na zvieratá a dobytok, to, čo ste nosili vy, nesú ako bremeno ustaté zvieratá.


text:
Počúvajte ma, dom Jákobov a celý zvyšok domu Izraela: Vy, čo ste nosení od matkinho života a dvíhaní od matkinho lona.


text:
Ja som až do vašej staroby ten istý, až do šedín, ja vás budem nosiť. Ja som konal, ja vás budem niesť, ja vás budem nosiť a vyslobodím.


text:
Tí, čo sypú zlato z mešca a na váhe vážia striebro, najmú zlievača a on z nich urobí boha. Koria sa mu a klaňajú.


text:
Zdvihnú ho na plece a budú ho niesť. Keď ho zložia, zostane stáť a nepohne sa z miesta. Ak niekto k nemu volá, neodpovedá, z jeho úzkosti ho nevyslobodí.


text:
Pamätajte na predchádzajúce veci od večnosti, lebo ja som Boh a iného Boha niet a nikto nie je ako ja.


text:
Od počiatku oznamujem budúcnosť, od pradávna to, čo sa ešte nestalo. Hovorím: Môj zámer trvá, všetko čo chcem, urobím.


text:
Od východu volám dravého vtáka, z ďalekej krajiny muža, ktorý splní môj zámer. Čo som povedal, to iste vyplním, čo som naplánoval, to určite urobím.


text:
Priblížil som svoju spravodlivosť, nie je ďaleko a moja spása nebude meškať. Na Sione dám spásu a Izraelu svoju slávu.


text:
Zostúp a sadni si do prachu, panna, dcéra Bábela. Sadni si na zem, bez trónu, dcéra Chaldejov. Lebo nebudú ťa viac volať nežná a jemná.


text:
Hneval som sa na tvoj ľud, znesvätil som svoje dedičstvo a dal som ti ich do rúk, nezmilovala si sa nad nimi, aj starcov si veľmi zaťažila svojím jarmom.


text:
Teraz počuj toto: Ó nežná, ty, čo tróniš v bezpečí, čo si myslíš: Ja a nik iný. Nezostanem vdovou a nespoznám stratu detí.


text:
Oboje ťa postihne v okamihu, v jeden deň: strata detí aj vdovstvo ťa úplne zasiahnu napriek mnohým tvojim čarom a pri veľkej sile tvojich kúzel.


text:
Spoliehala si sa na svoju zlobu. Povedala si: Nikto ma nevidí. Tvoja múdrosť a tvoje vedomosti, tie ťa zviedli. Myslela si si: Ja a nikto iný.


text:
Príde na teba nešťastie, nepoznáš však jeho pôvod. Dopadne na teba skaza, nemôžeš sa jej zbaviť. Záhuba príde na teba tak náhle, že sa ani nenazdáš.


text:
Postav sa so svojimi čarami a s množstvom svojich kúziel, ktorými si sa unúvala od mladosti! Možno sa ti to podarí, azda mi naženieš strach.


text:
Si unavená z tvojich mnohých radcov, nech sa teda postavia. Nech ti pomôžu tí, čo pozorujú nebo a sledujú hviezdy. Tí, čo mesiac čo mesiac oznamujú, čo má prísť na teba.


text:
Hľa, budú ako pleva, oheň ich spáli. Nezachránia si život od plameňov, lebo to nie je uhlie na zohrievanie ani svetlo, pri ktorom si možno posedieť.


text:
Tak sa ti stane s tými, o ktorých si sa starala, s ktorými si obchodovala od mlada. Každý sa poberie svojou cestou, nebude toho, kto by ťa zachránil.


text:
Čuj toto, Jákobov dom, — tí, čo sa volajú Izrael, čo vyšli z lona Júdu, tí, čo prisahajú na meno Hospodina a chvália Boha Izraela, ale nie v pravde a spravodlivosti.


text:
Predchádzajúce veci som oznámil už dávno, vyšli z mojich úst, dal som ich vedieť. Konal som náhle a splnili sa.


text:
Oznámil som ti to už dávno. Skôr než sa tak stalo, dal som ti to vedieť, aby si nepovedal: Urobila to moja modla a tak to prikázali obraz a socha, ktoré som utvoril.


text:
Počul si to, všimni si všetko! Či práve vy to nemáte oznamovať? Odteraz ti zvestujem nové a skryté veci, o ktorých nevieš.


text:
Ani si nepočul, ani si nevedel, oddávna si si neotvoril uši. Veď som vedel, že si veľmi neverný a od materského lona sa voláš vzbúrencom.


text:
Pre svoje meno odďaľujem svoj hnev a kvôli svojej sláve umierňujem sa voči tebe, aby som ťa nezničil.


text:
Kvôli sebe, len kvôli sebe to urobím. Veď ako by sa mohlo znesvätiť moje meno? Svoju slávu inému nedám.


text:
Zhromažďujte sa všetci a čujte: Kto z nich to oznámil? Koho miluje Hospodin, toho túžbu vyplní na Babylone a na potomkoch Chaldejov.


text:
Poďte ku mne a počujte toto: Nikdy som nehovoril v skrytosti. Od času, čo sa tak deje, som pri tom. A teraz Pán, Hospodin poslal mňa a svojho Ducha.


text:
Takto hovorí Hospodin, tvoj vykupiteľ, Svätý Izraela: Ja som Hospodin, tvoj Boh. Učím ťa, čo ti osoží, vediem ťa po ceste, ktorou máš ísť.


text:
Tvojho potomstva by bolo ako piesku a plodov tvojho lona ako jeho zrniek. Nebolo by vyhubené ani zničené jeho meno predo mnou.


text:
Vyjdite z Bábelu a ujdite z Chaldejska. Jasavým hlasom to oznamujte a hlásajte, rozneste to až do končín zeme, hovorte: Hospodin vykúpil svojho služobníka Jákoba.


text:
Netrpeli smädom, keď ich viedol po púšti, dal pre nich vyvierať vodu zo skaly, rozštiepil skalu a vystrekla voda.


text:
Počúvajte ma, ostrovy, dávajte pozor, národy zďaleka. Hospodin ma povolal od materského lona, od života matky ma volal mojím menom.


text:
Urobil mi ústa ako ostrý meč, v tieni svojej ruky ma skryl. Urobil ma ostrým šípom a skryl ma do svojho tulca.


text:
Ja som však povedal: Darmo som sa namáhal, márne a zbytočne som mrhal svojou silou. A predsa je moje právo u Hospodina a moja odmena u môjho Boha.


text:
Nato však hovorí Hospodin, ktorý si ma od materského lona stvárnil za služobníka, aby sa Jákob vrátil k nemu a Izrael pri ňom zhromaždil. Som oslávený v očiach Hospodina a môj Boh sa mi stal silou.


text:
Povedal: To je málo, že si mojím služobníkom, aby si povzniesol Jákobove kmene a priviedol späť zachránených Izraela. Ustanovujem ťa za svetlo národov, aby si bol mojou spásou až do končín zeme.


text:
Takto Hospodin, vykupiteľ Izraela, jeho Svätý hovorí opovrhnutému, národmi odvrhnutému otrokovi panovníkov: Králi to uvidia a vstanú, kniežatá sa sklonia kvôli Hospodinovi, ktorý je verný, kvôli svätému Izraela, ktorý ťa vyvolil.


text:
Takto hovorí Hospodin: V čase priazne ti odpoviem a v deň spásy ti pomôžem. Ochránim ťa a ustanovím ťa za zmluvu národa, aby si pozdvihol krajinu a vrátil spustošené dedičstvo.


text:
Aby si povedal väzňom: Vyjdite! A tým, čo sú v tme: Ukážte sa! Pozdĺž ciest sa budú pásť a na všetkých holiach budú mať pastvu.


text:
Nebudú hladní ani smädní, nezničí ich úpal ani slnko, lebo ten, čo sa nad nimi zľutoval, bude ich viesť a pri prameňoch vôd ich napojí.


text:
Hľa, títo prichádzajú zďaleka, tamtí od severu a západu a tí zasa z krajiny Siním [ Ide asi o oblasť južného Egypta.].


text:
Plesajte, nebesá, jasaj, zem, plesaním zaznejte, vrchy, lebo Hospodin potešil svoj ľud, zľutoval sa nad svojimi poníženými.


text:
Či môže zabudnúť žena na svoje nemluvňa a nezľutovať sa nad synom svojho lona? Keby aj na neho zabudla, ja na teba nezabudnem.


text:
Poobzeraj sa dookola a hľaď: Všetci sa zhromaždili a prišli k tebe. Ako žijem — znie výrok Hospodina — všetkých si dáš na seba ako ozdobu, opášeš sa nimi ako nevesta.


text:
Lebo tvoje zrúcaniny, rumoviská, tvoja spustošená krajina bude odteraz tesná pre obyvateľov, tí, čo ju ničili, sa vzdialia.


text:
Znova a znova ti budú nahlas hovoriť synovia, o ktorých si prišla: Tesné mi je to miesto. Ustúp mi, aby som sa mohol usadiť.


text:
Povieš si: Kto mi len týchto porodil? Bola som bezdetná a neplodná, zajatá a odvlečená. Ktože ich vychoval? Hľa, ja som zostala sama, kde boli títo?


text:
Takto hovorí Pán, Hospodin: Hľa, zdvihnem svoju ruku k národom, k ľuďom pozdvihnem svoju zástavu. Tvojich synov prinesú v náručí a tvoje dcéry donesú na pleciach.


text:
Králi budú tvojimi pestúnmi a ich kňažné tvojimi dojkami. Tvárou na zemi sa budú koriť pred tebou, budú lízať prach tvojich nôh a ty spoznáš, že ja som Hospodin, ktorý nedopustí, aby boli zahanbení tí, čo v neho dúfajú.


text:
Hospodin však hovorí takto: Vezme sa, čo si ukoristil hrdina a korisť násilníka bude vyslobodená. Ja budem viesť spor s tým, čo sa sporí s tebou a ja vyslobodím tvojich synov.


text:
Tvojich tyranov nakŕmim ich telom, ako muštom sa opoja vlastnou krvou. Tak sa každý dozvie, že ja som Hospodin, tvoj vysloboditeľ a vykupiteľ, Jákobov mocný.


text:
Takto hovorí Hospodin: Kde je priepustný list vašej matky, ktorým som ju prepustil? Alebo ktorému z mojich veriteľov som vás predal? Hľa, pre svoje viny ste boli predaní a pre vaše zločiny bola prepustená vaša matka.


text:
Prečo? Prišiel som a nebolo nikoho. Volal som a nikto sa neozval. Azda je moja ruka prikrátka na záchranu? Či nemám dosť sily vyslobodzovať? Hľa, mojím pokarhaním vysuším more a rieky zmením na púšť, ryby v nich budú páchnuť a zdochnú od smädu, lebo v nich niet vody.


text:
Pán, Hospodin mi dal jazyk učeníkov, aby som vedel unaveného posilniť slovom. Ráno čo ráno mi prebúdza ucho, aby som počúval ako učeníci.


text:
Chrbát som nastavil tým, čo bili, a líce tým, čo mi trhali bradu, tvár som si nezakryl pred potupou a slinou.


text:
Pán, Hospodin mi však pomáha, preto nebudem potupený. Preto som si zatvrdil tvár sťa kremeň a viem, že nebudem zahanbený.


text:
Blízko je ten, čo mi vymôže spravodlivosť. Kto chce so mnou viesť spor? Postavme sa zoči-voči! Kto je mojím žalobcom? Nech pristúpi ku mne!


text:
Kto z vás sa bojí Hospodina, nech počúva hlas jeho služobníka. Kto kráča v tmách a nemá svetla, nech dúfa v meno Hospodina a spolieha sa na svojho Boha!


text:
Hľa, všetci, čo zakladáte oheň a zapaľujete fakle, vstúpte do svetla svojho ohňa a medzi fakle, ktoré ste zapálili. Z mojej ruky sa vám to dostalo, ľahnete si na miesto trápenia.


text:
Počúvajte ma, vy, čo sa usilujete o spravodlivosť a hľadáte Hospodina. Pozrite na skalu, z ktorej ste vykresaní a na hĺbku studne, z ktorej ste vykopaní.


text:
Pozrite na Abraháma, vášho otca, a na Sáru, vašu rodičku. Veď bol sám, keď som ho povolal, požehnal a rozmnožil.


text:
Áno, Hospodin sa zľutúva nad Sionom, potešuje všetky jeho zrúcaniny. Jeho púšť zmení na Eden a jeho pustatinu na Hospodinovu záhradu. Jasanie a radosť zavládne na ňom, vzdávanie vďaky a hlas piesne.


text:
Pozorne ma počúvaj, môj ľud, národy, dávajte pozor! Veď náuka vychádza odo mňa a svoje právo ustanovím za svetlo národov.


text:
Blízko je moja spravodlivosť, vychádza moja spása a moje rameno bude súdiť národy. Na mňa budú čakať ostrovy a dúfať budú v moje rameno.


text:
Pozdvihnite oči k nebesiam a pozrite dole na zem, lebo nebesá sa rozplynú ako dym a zem sa rozpadne ako odev. Podobne pomrú jej obyvatelia. Moja spása však bude trvať naveky a moja spravodlivosť nezanikne.


text:
Počúvajte ma, vy čo poznáte spravodlivosť, ľud, čo má v srdci moju náuku: Nebojte sa ľudskej potupy, ich hanenie nech vás neubíja,


text:
lebo moľ ich zožerie ako odev a ako vlnu ich zožerie červ. Moja spravodlivosť však bude trvať naveky a moja spása z pokolenia na pokolenie.


text:
Zobuď sa, zobuď sa a obleč si moc, rameno Hospodina! Zobuď sa ako v dávnych dňoch, ako za starodávnych pokolení! Nie si to ty, čo rozťal Rahaba a prebodol draka?


text:
Nie si to ty, čo vysušil more, vody veľkej priepasti, a čo z morskej priehlbiny spravil cestu na prechod vykúpeným?


text:
Vyslobodení Hospodinom sa vrátia a s jasotom prídu na Sion. Na ich hlavách bude ustavičná radosť, jasanie a radosť ich bude nasledovať, smútok a vzdychanie prestanú.


text:
Ja, ja som ten, čo vás potešuje. Kto si ty, že sa bojíš človeka, ktorý zomrie a ľudského tvora, čo sa pominie ako tráva?


text:
Zabudol si na Hospodina, tvojho Tvorcu, ktorý rozostrel nebesá a založil zem. Trasieš sa neustále, celý deň pred hnevom utláčateľa, ktorý sa pripravuje nivočiť. Kde je však zlosť utláčateľa?


text:
Svoje slová vložím do tvojich úst a schovám ťa v tieni svojej ruky, aby som upevnil nebesá, založil zem a povedal Sionu: Ty si môj ľud.


text:
Prebuď sa, prebuď sa, vstávaj, Jeruzalem, ktorý si z ruky Hospodina pil z kalicha jeho hnevu, pil si a vyprázdnil si omamný pohár.


text:
Zo všetkých synov, ktorých splodil, niet toho, kto by ho viedol. Zo všetkých synov, ktorých vychoval, niet toho, čo by ho držal za ruku.


text:
Tvoji synovia bezmocne ležia, na rohu každej ulice ako antilopy v sieti, plní Hospodinovho hnevu a karhania tvojho Boha.


text:
Takto hovorí tvoj Pán, Hospodin, tvoj Boh, ktorý bráni svoj ľud: Hľa, beriem z tvojej ruky omamný pohár a kalich svojho hnevu. Už z neho nebudeš piť.


text:
Vložím ho do ruky tvojich trýzniteľov, ktorí ti hovorili: Skloň sa, aby sme prešli! Zo svojho chrbta si spravil podlahu ako ulicu pre chodcov.


text:
Prebuď sa, prebuď sa, Sion, obleč si svoju moc, obleč si svoje slávnostné šaty, sväté mesto Jeruzalem, lebo už nevstúpi do teba neobrezaný a nečistý človek.


text:
Lebo takto hovorí Pán, Hospodin: Do Egypta, do cudziny šiel kedysi bývať môj ľud a napokon ho utláčala Asýria.


text:
A teraz čo s vami? — znie výrok Hospodina. Zadarmo bol vzatý môj ľud. Vystatujú sa tí, čo nad ním vládnu — znie výrok Hospodina. Ustavične, celý deň potupujú moje meno.


text:
Aké milé sú na vrchoch nohy posla, ktorý oznamuje pokoj, posla blaha, ktorý ohlasuje spásu a hovorí Sionu: Tvoj Boh kraľuje!


text:
Čuj, tvoji strážcovia zvyšujú hlas, spoločne sa radujú, lebo na vlastné oči vidia návrat Hospodina na Sion.


text:
Plesajte, zrúcaniny Jeruzalema, spoločne sa radujte, lebo Hospodin potešil svoj ľud, vykúpil Jeruzalem.


text:
Hospodin si obnažil sväté rameno pred očami všetkých pohanov a všetky končiny zeme uvidia spásu nášho Boha.


text:
Preč, preč, vyjdite odtiaľ! Nečistého sa nedotýkajte! Vyjdite spomedzi nich, očistite sa, vy, ktorí nosíte Hospodinove nádoby.


text:
Nevychádzajte však náhlivo a neodchádzajte s chvatom, lebo Hospodin kráča pred vami, Boh Izraela uzatvára vaše rady.


text:
tak ho budú obdivovať mnohé národy a králi si pred ním zatvoria ústa, lebo uvidia, o čom sa im nehovorilo a spoznajú, čo nepočuli.


text:
Vyrástol pred ním ako výhonok, ako koreň zo suchej zeme. Nemá podobu ani krásu, aby sme na neho hľadeli, ani výzor, aby sme po ňom túžili.


text:
Opovrhnutý a opustený ľuďmi, muž bolesti, ktorý poznal utrpenie, pred ktorým si zakrývajú tvár, opovrhnutý, a my sme si ho nevážili.


text:
Naozaj, on niesol naše choroby a naše bolesti ho obťažili. My sme si mysleli, že je ranený, Bohom doudieraný a opovrhnutý.


text:
On však bol prebodnutý za naše hriechy, zdrvený za naše neprávosti. Trest, ktorý nám priniesol pokoj, spočinul na ňom a pre jeho rany sa nám dostalo uzdravenie.


text:
Všetci sme blúdili ako ovce, každý išiel svojou cestou, ale Hospodin na neho uvalil neprávosti nás všetkých.


text:
Bol trápený a on sa nechal ponižovať, neotvoril ústa, ako baránok vedený na zabitie; neotvoril ústa ako ovca, ktorá onemie pred strihačom.


text:
Z úzkosti a súdu bol vzatý. Kto uvažuje o jeho pokolení? Veď bol vyťatý z krajiny živých, pre neprávosť svojho ľudu bol ranený.


text:
Dali mu hrob s bezbožnými a s bohatým našiel smrť, hoci nepáchal násilie a v jeho ústach nebola lesť.


text:
Hospodinovi sa zapáčilo zdrviť ho utrpením. Ak položí svoj život za zotrenie viny, uvidí potomstvo, predĺži si život a skrze neho sa podarí Hospodinov zámer.


text:
Po útrapách svojho života uvidí svetlo, našiel uspokojenie, že ho pochopili. Môj spravodlivý služobník ospravedlní mnohých, vezme na seba ich viny.


text:
Preto mu dám podiel s mnohými a s početnými si rozdelí korisť, lebo až na smrť vydal svoj život a pripočítali ho k zločincom, hoci on niesol hriechy mnohých a prihováral sa za zločincov.


text:
Zaplesaj neplodná, čo si nerodila, zajasaj a výskaj, hoci si nepoznala pôrodné bolesti, lebo bude viac synov opustenej ako synov vydatej, hovorí Hospodin:


text:
Rozširuj miesto pre svoj stan, rozťahuj plachty svojich príbytkov, nezužuj ich, naťahuj svoje povrazy a upevňuj stanové kolíky!


text:
Neboj sa, lebo nebudeš zahanbená, nehanbi sa, lebo nebudeš potupená. Veď zabudneš na hanbu svojej mladosti a na potupu svojho vdovstva si už nespomenieš.


text:
Tvojím manželom je predsa tvoj Tvorca, Hospodin zástupov je jeho meno. Tvojím vykupiteľom je Svätý Izraela, nazýva sa Bohom celej zeme.


text:
Veď Hospodin ťa povolal ako opustenú a duchom skormútenú ženu. Možno zapudiť ženu mladosti? — hovorí tvoj Boh.


text:
V návale hnevu som na krátko skryl svoju tvár pred tebou, ale večnou milosťou sa nad tebou zľutúvam, hovorí tvoj vykupiteľ, Hospodin.


text:
Pripadá mi to ako za dní Noacha, keď som prisahal, že Noachove vody už nezaplavia zem, tak teraz prisahám, že sa nebudem na teba hnevať ani ťa nebudem karhať.


text:
Aj keby sa vrchy pohli a kopce kolísali, moja milosť sa nepohne od teba a moja zmluva pokoja sa nezakolíše, hovorí Hospodin, ktorý sa zľutúva nad tebou.


text:
Ty biedna, zmietaná bez útechy. Pozri, ja pri kladení mením tvoje kamene na malachit a tvoje základy na zafír.


text:
V spravodlivosti budeš upevnená, ďaleko sa drž od útlaku, aby si sa nemusela báť, a od hrôzy, aby sa nepriblížila k tebe.


text:
Hľa, ja som stvoril kováča, čo rozdúchava uhlie v ohni a svojou zručnosťou vyrába zbrane. Ja som stvoril ničiteľa, aby ničil.


text:
Nijaká zbraň vyrobená proti tebe sa nevydarí a každý jazyk, ktorý povstane proti tebe, usvedčíš na súde. Toto je podiel služobníkov Hospodina a dobrodenie odo mňa — znie výrok Hospodina.


text:
Poďte všetci smädní k vode! Aj vy, čo ste bez peňazí, poďte! Kupujte a jedzte, poďte a kupujte, kupujte zadarmo bez platenia víno aj mlieko.


text:
Prečo dávate peniaze za to, čo nie je chlieb, a vašu robotu za to, čo nenasýti? Pozorne ma počúvajte a budete jesť dobroty, vaše hrdlo si v hojnosti pochutí.


text:
Nakloňte si uši a poďte ku mne, počúvajte a budete žiť. Uzavriem s vami večnú zmluvu, preukážem milosrdenstvo prisľúbené Dávidovi.


text:
Hľa, privoláš národ, ktorý nepoznáš. Národy, čo ťa nepoznajú, pribehnú k tebe, kvôli Hospodinovi, tvojmu Bohu, Svätému Izraela, lebo ťa oslávil.


text:
Bezbožný nech zanechá svoju cestu a hriešny svoje zmýšľanie. Nech sa vráti k Hospodinovi a on sa nad ním zmiluje; k nášmu Bohu, lebo on veľa odpúšťa.


text:
Lebo ako padá dážď a sneh z neba a nevráti sa ta, ale zavlaží zem, zúrodní ju a dá jej vyklíčiť, vydá semeno na siatie a chlieb na jedenie,


text:
tak sa stane s mojím slovom, ktoré mi vyjde z úst. Nevráti sa ku mne naprázdno, pretože urobí to, čo som si želal, a dosiahne to, kvôli čomu som ho poslal.


text:
Preto vyjdite s radosťou a v pokoji vás vyvedú. Vrchy a kopce budú pred vami s radosťou plesať a všetky poľné stromy budú tlieskať rukami.


text:
Namiesto bodľačia vyrastie cyprus, namiesto pŕhľavy vyrastie myrta. Bude to na slávu Hospodinovho mena, na večné znamenie, čo sa nepominie.


text:
Takto hovorí Hospodin: Zachovajte právo a vysluhujte spravodlivosť, lebo blízko je moja spása, už príde, a moja spravodlivosť sa ukáže.


text:
Blažený človek, čo tak koná, a ľudský tvor, čo sa toho pridŕža, zachováva sobotu, neznesväcuje ju, dáva si pozor na ruku, aby neurobila nič zlé.


text:
Nech nehovorí cudzinec, ktorý sa pripojil k Hospodinovi: Hospodin ma iste vylúči zo svojho ľudu — a eunuch nech nehovorí: Hľa, ja som suchý strom.


text:
Preto takto hovorí Hospodin eunuchom, ktorí zachovávajú moje soboty, volia si to, v čom mám záľubu, a pridŕžajú sa mojej zmluvy:


text:
Vo svojom dome a medzi svojimi múrmi im dám pomník s menom. Čo je lepšie ako synovia a dcéry? Dám im večné meno, ktoré nebude odstránené.


text:
Cudzinci, ktorí sa pripoja k Hospodinovi, aby mu slúžili a milovali Hospodinovo meno, aby sa mu stali služobníkmi. Všetkých, čo zachovávajú sobotu, neznesväcujú ju a pridržiavajú sa mojej zmluvy,


text:
zavediem na svoj svätý vrch a rozveselím ich vo svojom dome modlitby. Ich spaľované obety a obety s hostinou budú prijaté na mojom oltári, veď môj dom sa bude nazývať domom modlitby pre všetky národy.


text:
Výrok Pána, Hospodina, ktorý zhromažďuje roztratených Izraela: K jeho zhromaždeným zhromaždím ešte ďalších.


text:
Všetci strážcovia sú slepí, nechápu, všetci sú nemé psy, nevládzu brechať, blúznia, vylihujú, radi si zdriemnu.


text:
Sú to pažravé psy, nevedia sa nasýtiť, sú to pastieri, nevedia chápať. Každý si robí po svojom, všetci bez výnimky idú za svojím ziskom:


text:
Spravodlivý hynie, ale nikto si to neberie k srdcu. Zbožní ľudia sú vzatí a nikto nechápe, že spred zla bol vzatý spravodlivý človek


text:
Na kom sa zabávate, proti komu otvárate ústa a vyplazujete jazyk? Či nie ste deťmi hriechu a pokolením klamstva?


text:
Vy, čo horíte vášňou medzi dubmi, pod každým zeleným stromom a zabíjate deti v údoliach pod skalnatými trhlinami.


text:
Medzi vyhladenými kameňmi údolia je tvoja čiastka, ony sú tvojím podielom. Aj im si vylievala nápojovú obetu, prinášala pokrmovú obetu. V tom mám nájsť potešenie?


text:
Na vysokom vyčnievajúcom vrchu si si rozložila svoje lôžko a aj tam si vystupovala obetovať obetu s hostinou.


text:
Za dvere a veraje si si postavila svoj pomník, ďaleko odo mňa si sa odhaľovala, vystupovala si na svoje lôžko a rozširovala si ho, dohovárala si sa s nimi, milovala si ich lôžko, a pozerala si sa na pomník.


text:
K Molochovi si chodila s olejom, zhromažďovala si si voňavky a poslov si posielala veľmi ďaleko, hlboko až k podsvetiu.


text:
Po mnohých cestách si sa unavovala a nepovedala si: Je to daromné. Našla si životnú silu, preto si neochabovala.


text:
Koho si sa strachovala a bála, keď si klamala? Na mňa si si nespomenula ani k srdcu si si to nevzala. Ja som však zamĺkol a mlčal, nebála si sa ma.


text:
Keď budeš volať o pomoc, nech ti pomôžu hŕby tvojich bôžikov. Všetkých ich však vietor odnesie, vánok uchytí. Kto sa však ku mne utieka, zdedí krajinu a bude vlastniť môj svätý vrch.


text:
lebo takto hovorí Najvyšší a Vznešený, čo tróni večne a sväté je jeho meno. Prebývam na vysokom a svätom mieste so skrúšeným a pokorným v duchu, aby som oživil ducha pokorných a srdce skrúšených.


text:
Lebo nebudem sa večne sporiť ani sa nebudem ustavične hnevať, veď ochabol predo mnou duch aj duše, ktoré som utvoril.


text:
Hneval som sa pre jeho hriech chamtivosti, bil som ho so zakrytou tvárou a zlostil som sa. On však odvrátený išiel cestou svojho srdca


text:
Volaj z plného hrdla a neustávaj, zvýš svoj hlas ako trúba. Oznám môjmu ľudu jeho neprávosť a Jákobovmu domu jeho hriechy.


text:
Veď dennodenne sa ma dopytujú a túžia poznať moje cesty, ako ľud, ktorý koná spravodlivo a neopúšťa Božie právo. Žiadajú odo mňa spravodlivé súdy a túžia po mojej blízkosti.


text:
Prečo sa postíme, keď to nevidíš? Koríme sa a nevnímaš to. Pozri však, v deň svojho pôstu idete za svojím potešením a preháňate tých, čo ťažko pracujú.


text:
Veď sa len preto postíte, aby ste sa vadili a škriepili a búšili zlostnou päsťou. Nepostite sa ako v deň, keď chcete, aby váš hlas bolo počuť na výsostiach.


text:
Či toto je pôst, v ktorom mám záľubu, a deň, keď sa človek korí? Či treba hlavu skláňať ako trstina? Vrecovinu v popole si ustielať? Či toto možno nazvať pôstom a dňom milým Hospodinovi?


text:
Toto je pôst, ktorý sa mi páči: Uvoľňovať nespravodlivo nasadené putá, rozlámať jarmo otroctva, prepustiť utláčaných na slobodu a rozbiť každé jarmo,


text:
lámať svoj chlieb hladujúcemu, zaviesť do domu biednych tulákov. Preto, keď uvidíš nahého, zaodej ho a pred svojím príbuzným sa neskrývaj.


text:
Vtedy zažiari tvoje svetlo ako zora a tvoja rana sa rýchlo zacelí. Pred tebou pôjde tvoja spravodlivosť a za tebou sláva Hospodina.


text:
Vtedy budeš volať a Hospodin ti odpovie, budeš volať o pomoc a on ti povie: Tu som! Ak odstrániš zo svojho stredu jarmo, ukazovanie prstom a zlomyseľné reči,


text:
ak sa k hladnému štedro zachováš, ubitú dušu nasýtiš, potom vyjde vo tme tvoje svetlo a tvoja temnota bude ako poludnie.


text:
Hospodin ťa bude neprestajne sprevádzať, tvoju dušu nasýti na vyprahnutých miestach, spevní ti kosti a budeš ako zavlažovaná záhrada a vodný prameň, ktorého vody ťa nesklamú.


text:
Vybudujú sa tvoje dávne rumoviská, bude sa stavať na základoch dávnych pokolení. Budú ťa volať Opravár trhlín, a Obnovovateľ ulíc na obývanie.


text:
Ak v deň sobotného odpočinku, v môj svätý deň, odvrátiš nohy od konania toho, čo sa ti páči, ak deň sobotného odpočinku budeš volať rozkošou, ak Hospodinov svätý deň bude tvojou slávou, a budeš ho sláviť tak, že sa nevydáš na svoje cesty a nebudeš robiť to, čo sa ti páči a viesť plané reči,


text:
nájdeš rozkoš v Hospodinovi. Umožním ti vznášať sa nad výšinami zeme a nasýtim ťa dedičstvom tvojho otca Jákoba, lebo ústa Hospodina prehovorili.


text:
Pozri, ruka Hospodina nie je taká krátka, aby nemohla zachraňovať, a jeho ucho nie je také nedoslýchavé, žeby nepočulo.


text:
Sú to vaše viny, čo sa stali prekážkou medzi vami a vaším Bohom, a vaše hriechy zakryli jeho tvár pred vami, takže nepočuje,


text:
lebo vaše dlane sú poškvrnené krvou, vaše prsty vinou, vaše pery vypovedajú lož a váš jazyk premieľa zvrátenosti.


text:
Niet toho, kto by predvolával na súd podľa práva a súdil poctivo. Spoliehajú sa na ničomnosť a hovoria nezmysly, počnú zlobu a rodia skazu.


text:
Liahnu vreteničie vajíčka a snujú pavučiny, kto je z ich vajíčok, zomrie a z prasknutého sa vykľuje vretenica.


text:
Z ich pavučín nebude šat, nezakryjú sa tým, čo utkali. Ich výtvor je dielo záhuby, v ich dlaniach je skutok násilia.


text:
Ich nohy bežia za zlom, náhlia sa preliať nevinnú krv. Ich myšlienky sú myšlienky skazy, pustošenie a ničenie je na ich cestách.


text:
Nepoznajú cestu pokoja, niet práva v ich napredovaní. Svoje chodníky si pokrivili, kto po nich kráča, nepozná pokoj.


text:
Preto je ďaleko od nás právo a spravodlivosť nás nedostihne, očakávame svetlo, a hľa, tma, čakáme na žiaru, no putujeme v temnote.


text:
Ako slepí ohmatávame stenu, tápeme ako ten, čo nemá oči, na poludnie sa potkýname ako za súmraku a medzi zdravými sme ako mŕtvi.


text:
Všetci mrmleme ako medvede, ustavične hrkútame ako holuby, očakávame právo a niet ho, spásu, no je od nás ďaleko.


text:
Lebo mnoho našich previnení je pred tebou a naše hriechy svedčia proti nám. Áno, naše previnenia sú našou súčasťou a svoje viny poznáme.


text:
Vzbura a zapieranie Hospodina, odklon od nasledovania nášho Boha, násilné a odbojné reči, výmysly a prejavy zo srdca plného lži.


text:
Právo je zatlačené do úzadia a spravodlivosť stojí bokom, naozaj, pravda sa potkýna na ulici a statočnosť nemôže vstúpiť.


text:
Chýba pravda a kto sa vyhýba zlu, stáva sa korisťou. Hospodin to videl a nepáčilo sa mu, že niet práva.


text:
Videl, že niet nikoho, a zhrozil sa, že niet nikoho, kto by zasiahol. Pomocníkom mu bolo jeho rameno a podržala ho jeho spravodlivosť.


text:
Zaodel sa spravodlivosťou ako pancierom a prilbu spásy mal na hlave. Obliekol sa do rúcha pomsty a ako plášťom sa zaodel horlivosťou.


text:
Odplatí im podľa skutkov, hnevom svojim nepriateľom a hanbou svojim protivníkom. Aj ostrovom odplatí za ich skutky.


text:
Hospodinovho mena sa budú báť od západu a jeho slávy od východu slnka, lebo sa priženie ako dravá rieka, ktorú unáša Hospodinov dych.


text:
K Sionu príde ako vykupiteľ, kvôli tým, čo sa v Jákobovi odvrátili od hriechu — znie výrok Hospodina.


text:
No čo sa mňa týka, toto je moja zmluva s nimi — hovorí Hospodin. Môj duch, ktorý je nad tebou, a moje slová, čo som ti vložil do úst, nezmiznú z tvojich úst ani z úst tvojich potomkov, ani z úst potomkov tvojho potomstva — odteraz až naveky — hovorí Hospodin.


text:
Lebo hľa, tma bude pokrývať zem a temnota národy, ale nad tebou vyjde Hospodin a jeho sláva sa zjaví nad tebou.


text:
Pozdvihni oči vôkol a pozri, všetci sa zišli a prišli k tebe. Tvoji synovia prídu zďaleka a tvoje dcéry prinesú v náručí.


text:
Vtedy uvidíš a zažiariš, zachveje a rozšíri sa tvoje srdce, lebo sa k tebe obráti bohatstvo mora a blahobyt národov príde k tebe.


text:
Záplava tiav ťa pokryje, ich mláďatá z Midjánu a z Éfy, všetci prídu zo Sáby, prinesú zlato a kadidlo a zvestujú chvály Hospodina.


text:
Všetky stáda Kédaru sa zhromaždia k tebe, baránky z Nebajót ti budú slúžiť a vystúpia ako ľúbezná obeta na môj oltár a tak oslávim svoj slávny dom.


text:
Áno, mňa očakávajú ostrovy a taršíšske lode na čele, aby ti priviezli synov zďaleka, s nimi ich striebro a zlato kvôli menu Hospodina, tvojho Boha, kvôli Svätému Izraela, lebo ťa oslávil.


text:
Cudzí synovia vybudujú tvoje múry a ich králi ti budú slúžiť. Áno, bil som ťa vo svojom hneve, ale vo svojej priazni som sa zmiloval nad tebou.


text:
Tvoje brány budú neustále otvorené, vo dne ani v noci ich nezatvoria, aby ti priniesli blahobyt národov pod vedením svojich kráľov.


text:
Sláva Libanonu — cyprus spolu s platanom a jedľou prídu k tebe na výzdobu miesta mojej svätyne a urobím dôstojným miesto pre svoje nohy.


text:
Synovia tvojich utláčateľov prídu zohnutí k tebe a všetci, čo tebou opovrhli, sklonia sa k šľapajam tvojich nôh. Budú ťa volať Mesto Hospodina, Sion Svätého Izraela.


text:
Miesto toho, aby si bol opustený, nenávidený a nikým nenavštívený, urobím ťa pýchou naveky, radosťou pre všetky pokolenia.


text:
Budeš sať mlieko národov a požívať prsia kráľov. Spoznáš, že ja som Hospodin, tvoj spasiteľ, tvoj vykupiteľ, Jákobov mocný.


text:
Namiesto bronzu prinesiem zlato a namiesto železa prinesiem striebro, namiesto dreva bronz a namiesto kameňov železo. Za tvojho správcu ustanovím pokoj a za tvojho vládcu spravodlivosť.


text:
Nebude viac počuť o násilí v tvojej krajine ani o pustošení a skaze na tvojom území. Svoje múry budeš nazývať spásou a svoje brány chválou.


text:
Slnko ti nebude viac svetlom vo dne ani mesiac so svojím jasom ti nebude svietiť v noci, ale Hospodin ti bude svetlom naveky a tvoj Boh tvojím jasom.


text:
Tvoje slnko už nezapadne a z tvojho mesiaca nebude ubúdať, lebo Hospodin ti bude svetlom naveky a dni tvojho zármutku sa skončia.


text:
Tvoj ľud, všetci budú spravodliví, naveky budú vlastniť krajinu, ratolesť môjho sadu, dielo mojich rúk, ktorým sa oslávim.


text:
Z malého sa stane veľký rod a z nepatrného mocný národ. Ja, Hospodin, urobím to rýchlo, vo vhodnom čase.


text:
Duch Pána, Hospodina je nado mnou, lebo ma Hospodin pomazal, poslal ma hlásať radostnú zvesť chudobným, obviazať rany tým, čo majú skrúšené srdce, zvestovať slobodu zajatcom a väzneným prepustenie,


text:
aby som na sionských zarmútených položil veniec namiesto popola, olej radosti namiesto smútku a slávnostné rúcho namiesto sklesnutého ducha. Budú ich volať dubmi spravodlivosti, sadom Hospodina, aby sa on oslávil.


text:
Vybudujú staré ruiny, postavia zrúcaniny predkov, obnovia spustošené mestá, zrúcaniny mnohých pokolení.


text:
Vy sa však budete volať kňazmi Hospodina, budú vás volať služobníkmi nášho Boha. Budete požívať blahobyt národov a ich sláva sa stane vašou chválou.


text:
Namiesto vašej hanby zdedíte dvojitý podiel, namiesto potupy sa budete radovať z vášho osudu; lebo vo svojej krajine budete mať dvojnásobný podiel, budete mať večnú radosť.


text:
Ja, Hospodin, milujem právo, nenávidím lup prinesený na spaľovanú obetu, verne ich odmením podľa skutkov a uzavriem s nimi večnú zmluvu.


text:
Známe bude ich pokolenie medzi pohanmi a ich potomstvo medzi národmi. Všetci, čo ich uvidia, spoznajú, že sú potomstvom, ktoré požehnáva Hospodin.


text:
Radostne budem jasať v Hospodinovi, duša mi zaplesá v mojom Bohu, pretože ma zaodel rúchom spásy, plášťom spravodlivosti ma zahalil; ako ženícha, čo ako kňaz nosí plátený turban a ako snúbenicu okrášlenú skvostmi.


text:
Lebo ako zem vyháňa svoje rastliny a ako záhrada dá vyklíčiť svojmu semenu, tak Pán, Hospodin dá vyklíčiť spravodlivosti a chvále pred všetkými národmi.


text:
Kvôli Sionu nebudem mlčať a kvôli Jeruzalemu nebudem ticho, kým nevyjde ako jas jeho spravodlivosť a jeho spása nezažiari ako fakľa.


text:
Národy uvidia tvoju spravodlivosť a všetci králi tvoju slávu. Budú ťa volať novým menom, ktorým ťa označia Hospodinove ústa.


text:
Už ti viac nepovedia: Opustená a tvojej krajine: Spustošená, lebo ťa budú volať: Obľúbená a tvoju krajinu: Vydatá, lebo v tebe má Hospodin zaľúbenie a tvoja krajina sa za neho vydá.


text:
Ako si mladík berie pannu, tak si ťa vezme tvoj staviteľ a ako sa ženích teší z nevesty, tak sa bude z teba tešiť tvoj Boh.


text:
Na tvoje múry, Jeruzalem, som postavil hliadky. Po celý deň a po celú noc neutíchnu. Vy, čo vyznávate Hospodina, nedoprajte si pokoj!


text:
Hospodin prisahal na svoju pravicu a na svoje mocné rameno: Nevydám viac tvoje obilie za pokrm tvojim nepriateľom ani cudzinci nebudú piť tvoj mušt, pre ktorý si sa namáhal.


text:
Len tí, čo ho zbierali, budú z neho jesť a budú chváliť Hospodina. Len tí, čo ho oberali, budú ho piť v nádvoriach mojej svätyne.


text:
Prejdite, prejdite bránami, pripravte cestu pre ľud. Urovnajte, urovnajte chodník, vyberajte kamene a vztýčte zástavu nad národy.


text:
Hľa, Hospodin oznamuje až po končiny zeme: Povedzte dcére Siona: Hľa, tvoj spasiteľ prichádza! Hľa, jeho odmena je s ním a jeho odplata pred ním!


text:
Kto to prichádza z Edómu a v ohnivom rúchu z Bocry? Čo sa skvie vo svojom odeve, čo vykračuje v plnej sile? — Ja som ten, čo hovorí správne a sporí sa pre spásu.


text:
Sám som šliapal v lise a z národov pri mne nebol nikto, vo svojom hneve som ich pošliapal a udupal vo svojom rozhorčení, až prúd krvi z nich striekal na môj šat a celé rúcho som si poškvrnil.


text:
Obzeral som sa, ale pomocníka nebolo, znechutený som sa díval, nebol však nikto, kto by ma podporil. Vtedy mi pomohlo moje rameno, moje rozhorčenie, to ma podporilo;


text:
šliapal som národy vo svojom hneve, opil som ich svojím rozhorčením, a ich krv som prúdom vylial na zem.


text:
Dobrodenia Hospodina chcem spomínať, chvályhodné skutky Hospodina za všetko, čo nám Hospodin poskytol. Za jeho veľkú dobrotu k domu Izraela, ktorú preukázal ako svoje zľutovanie a za množstvo svojich dobrodení.


text:
vo všetkom ich súžení. Ani posol, ani anjel, no on sám ich zachránil vo svojej láske a zhovievavosti, on ich vykúpil, pozdvihol ich a niesol, po všetky dni, od nepamäti.


text:
Oni sa však búrili a zarmucovali jeho svätého ducha, preto sa obrátil proti nim ako nepriateľ, sám proti nim bojoval.


text:
Spomenul si však na dávne dni, na Mojžiša a jeho ľud. Kde je ten, čo vyviedol z mora pastiera svojho stáda? Kde je ten, čo mu vložil do vnútra svojho svätého ducha,


text:
čo viedol za pravicu Mojžiša svojím slávnym ramenom, čo rozdelil vody pred nimi, aby si urobil meno večným,


text:
Duch Hospodina ich viedol do pokoja, ako keď dobytok zostupuje do údolia. Tak si viedol svoj ľud, aby si svoje meno urobil slávnym.


text:
Pozri z neba a hľaď zo svojho svätého a slávneho príbytku! Kde je tvoja horlivosť a odvaha? Pohnutie tvojho vnútra a tvoj súcit voči mne sú zdržanlivé.


text:
Naším otcom si predsa ty, lebo Abrahám o nás nevie a Izrael nás nepozná. Ty, Hospodin, si náš otec, náš vykupiteľ je oddávna tvoje meno.


text:
Prečo nás, Hospodin, odkláňaš od svojich ciest; zatvrdzuješ naše srdcia pred bázňou voči tebe? Vráť sa pre svojich služobníkov, pre tvoje dedičné kmene.


text:
Oddávna sme tí, nad ktorými si nevládol, nad ktorými sa neprevoláva tvoje meno. Kiežby si roztrhol nebesia, zostúpil a vrchy by sa pred tebou rozliali,


text:
ako keď oheň spaľuje raždie a zovrie vodu, aby si dal poznať tvoje meno svojim nepriateľom. Nech sa trasú pred tebou národy.


text:
Od vekov nebolo počuť ani slýchať, ani oko nevidelo, žeby iný boh okrem teba urobil niečo pre toho, kto v neho dúfa.


text:
Ty stretáš toho, čo s radosťou koná spravodlivosť a na tvojich cestách spomína na teba. Hľa, ty si sa hneval a my sme hrešili, no na odvekých cestách môžeme byť spasení.


text:
Všetci sme boli ako nečistí, všetky naše spravodlivé skutky boli ako poškvrnené rúcho, všetci sme zvädli ako lístie, naše viny nás odnášali ako vietor.


text:
Nikto nevzýva tvoje meno, neprebúdza sa, aby sa pripútal k tebe, lebo si pred nami skryl svoju tvár a nechal si nás v moci našich vín.


text:
Teraz však, Hospodin, ty si náš otec, my sme hlina a ty si náš tvorca, všetci sme dielom tvojej ruky.


text:
Náš svätý a slávny dom, v ktorom ťa chválili naši otcovia, stal sa zhoreniskom a všetko, čo nám bolo milé, stalo sa zbúraniskom.


text:
Dal som sa hľadať tým, čo sa na mňa nepýtali, dal som sa nájsť tým, čo ma nehľadali. Tu som, tu som, povedal som národu, čo nevzýval moje meno.


text:
Celý deň som vystieral ruky k vzdorovitému ľudu kráčajúcemu za vlastnými výmyslami po ceste, čo nie je dobrá.


text:
čo vysedávajú v hroboch a nocujú v jaskyniach mŕtvych, jedávajú bravčové mäso a v nádobách majú vývar z nečistých vecí,


text:
čo hovoria: Zostaň tam, kde si, nepribližuj sa ku mne, lebo som sa oddelil od teba. Oni sú dymom v mojom nose, ohňom, čo horí po celý deň.


text:
Vaše hriechy spolu s hriechmi vašich otcov, ktorí pálili kadidlo na vrchoch a na vysočinách ma hanili, hovorí Hospodin, mierou vrchovatou odplatím ich dávne skutky.


text:
Takto hovorí Hospodin: Tak ako sa nájde mušt v strapci a povedia: Neznič ho, lebo v ňom je požehnanie, tak urobím kvôli svojim služobníkom, aby nebolo zničené všetko.


text:
Vyvediem potomstvo z Jákoba a z Júdu, vlastníka svojich vrchov. Budú ich vlastniť moji vyvolení a moji služobníci tam budú bývať.


text:
Vy, čo ste opustili Hospodina, čo ste zabudli na môj svätý vrch, čo ste prestierali stôl pre Gáda a nalievali miešané víno pre Meniho [ Bôžikovia šťastia a osudu.],


text:
určím vás pod meč, všetci sa zhrbíte na popravu, lebo som volal, ale neodpovedali ste, hovoril som, ale nepočúvali ste, robili ste to, čo pokladám za zlé, a vybrali ste si to, čo sa mi nepáči.


text:
Preto takto hovorí Pán, Hospodin: Hľa, moji služobníci budú jesť, ale vy budete hladovať. Hľa, moji služobníci budú piť, ale vy budete smädní. Hľa, moji služobníci sa budú radovať, ale vy sa budete hanbiť.


text:
Hľa, moji služobníci budú plesať v radosti srdca, ale vy budete volať v žalosti srdca a budete kvíliť v skrúšenosti ducha.


text:
Zanecháte svoje meno ako kliatbu pre mojich vyvolených. Pán, Hospodin ťa usmrtí, ale svojich služobníkov nazve iným menom.


text:
Kto ťa bude žehnať v krajine, bude ťa žehnať Bohom, ktorý je verný. Kto bude prisahať na krajinu, bude prisahať na Boha, ktorý je verný. Budú totiž zabudnuté predchádzajúce súženia a naozaj ukryté pred mojimi očami,


text:
lebo hľa, ja tvorím nové nebesia a novú zem, na predchádzajúce sa viac nebude spomínať a ani neprídu na myseľ.


text:
Tešte sa však a ustavične jasajte nad tým, čo tvorím, lebo pozrite, ja tvorím jasajúci Jeruzalem a radujúci sa ľud v ňom.


text:
Nebude tam viac dieťa, čo žije len pár dní, ani starec, ktorý by nezakúsil plnosť svojich dní. Mladík zomrie ako storočný, ale storočný hriešnik bude prekliaty.


text:
Nepostavia, aby iný býval, nevysadia, aby iný jedol, lebo vek stromu sa rovná veku môjho ľudu a prácu svojich rúk budú požívať moji vyvolení.


text:
Nebudú sa nadarmo namáhať ani nebudú rodiť v stave nečakanej hrôzy, lebo oni a ich potomkovia s nimi sú pokolením požehnaných od Hospodina.


text:
Vlk a baránok sa budú spolu pásť, lev ako vôl bude žrať slamu, ale pokrmom hada bude naďalej prach. Nebudú robiť zle a nebudú ničiť na celom mojom svätom vrchu, hovorí Hospodin.


text:
Takto hovorí Hospodin: Nebesia sú mojím trónom a zem podnožkou pre moje nohy. Aký je to dom, čo mi postavíte, a aké miesto mi dáte na odpočinok?


text:
Veď všetky tieto veci urobila moja ruka a všetky sú moje, znie výrok Hospodina. Na toho zhliadnem, kto je pokorný, má skrúšeného ducha a trasie sa pred mojím slovom.


text:
Ten, čo zabíja vola, akoby zabíjal človeka, kto obetuje jahňa, akoby vykrúcal krk psovi, kto prináša pokrmovú obetu, akoby obetoval bravčovú krv, kto páli kadidlo, akoby žehnal modlu. Tak ako si oni zvolili vlastné chodníky a v ohavnostiach sa kochali,


text:
aj ja si zvolím ich nešťastie a privediem na nich hrôzy. Pretože som volal, a nik neodpovedal, hovoril som, ale nepočúvali, robili, čo je zlé v mojich očiach, a vyvolili si to, v čom nemám záľubu.


text:
Počujte slovo Hospodina, vy, čo sa chvejete pred jeho slovom. Vaši bratia, ktorí vás nenávidia, čo vás odstrkujú pre moje meno, hovoria: Nech Hospodin ukáže svoju slávu, nech vidíme vašu radosť! Oni však budú zahanbení.


text:
Hlasný hrmot sa ozýva z mesta, hluk z chrámu. Je to hlas Hospodina; spláca odplatu svojim nepriateľom.


text:
Kto kedy niečo také počul? Kto kedy niečo také videl? Či sa zrodí zem za jeden deň? Či sa naraz narodí celý národ? Veď rodila, aj porodila dcéra Sion svojich synov.


text:
Či ja otvorím život a nedám zrodiť sa dieťaťu? — hovorí Hospodin. Či ja, čo umožňujem zrod dieťaťa, uzavriem lono? — hovorí tvoj Boh.


text:
Radujte sa s dcérou jeruzalemskou! Plesajte v nej všetci, čo ju milujete. Tešte sa s ňou preveľmi všetci, čo sa nad ňou rmútite,


text:
aby ste mohli sať a nasýtiť sa z pŕs jej útechy, aby ste mohli čo najviac vypiť a potešiť sa z ňadra jej slávy.


text:
Lebo takto hovorí Hospodin: Hľa, ja privádzam k nej pokoj ako rieku a slávu národov ako rozvodnený potok. Budete sať, v náručí vás budú nosiť a na kolenách vás budú láskať.


text:
Uvidíte to a zaraduje sa vám srdce a vaše kosti ožijú ako zeleň a vyjde najavo, že ruka Hospodina je s jeho služobníkmi, ale jeho nepriateľov odsudzuje.


text:
Lebo hľa, Hospodin príde v ohni a jeho vozy sú ako víchor, aby sa odplatil v horlivosti za svoj hnev a za svoju hrôzu v plameňoch ohňa.


text:
Lebo hľa, ohňom a svojím mečom sa bude Hospodin súdiť s každým tvorom a mnoho bude tých, čo Hospodin prebodne.


text:
Tí, čo sa posväcujú a očisťujú na ceste do záhrad, nasledujú vodcu v strede, a tí, čo jedia mäso z prasiat, z ohavných zvierat a myší, spolu zahynú — znie výrok Hospodina.


text:
Ja však poznám ich skutky aj myšlienky. Prídem zhromaždiť všetky národy a jazyky; prídu a uvidia moju slávu.


text:
Položím medzi nich znamenie a z nich, z tých čo sa zachránili, vyšlem k národom Taršíša, Pútu a Lúdu, ktorí naťahujú luk, k národom Túbalu, Jávanu a ďalekých ostrovov, ktorí nepočuli o mne správu a nevideli moju slávu, budú ohlasovať moju slávu medzi pohanmi.


text:
Všetkých vašich bratov zo všetkých národov prinesú na koňoch, na vozoch, nosidlách, muliciach a ťavách ako obetu pre Hospodina na môj svätý vrch do Jeruzalema, hovorí Hospodin; tak ako prinášajú Izraeliti pokrmovú obetu v čistej nádobe do domu Hospodina.


text:
Lebo ako nové nebesia a nová zem, ktoré ja tvorím, stoja predo mnou — znie výrok Hospodina —, tak bude trvať vaše potomstvo a vaše meno.


text:
Stane sa, že pri každom novmesiaci a sobotu čo sobotu sa každý príde pokloniť predo mňa, hovorí Hospodin.


text:
Vyjdú a budú hľadieť na mŕtvoly mužov, ktorí sa postavili proti mne. Áno, ich červ neumrie a oheň nevyhasne. Každému budú odpudzujúci.


text:
Hospodin k nemu prehovoril v dňoch judského kráľa Joziáša, Amónovho syna, v trinástom roku jeho vlády


text:
a v dňoch judského kráľa Jójakima, Joziášovho syna, až do konca jedenásteho roka judského kráľa Cidkiju, Joziášovho syna, až do odvlečenia Jeruzalema v piatom mesiaci.


text:
Skôr než som ťa utvoril v matkinom živote, poznal som ťa; skôr než si vyšiel z lona, posvätil som ťa; ustanovil som ťa za proroka pre pohanov.


text:
Hospodin mi však povedal: Nehovor: Ja som chlapec, lebo pôjdeš, ku komukoľvek ťa pošlem a povieš všetko, čo ti prikážem!


text:
Potom Hospodin vystrel ruku a dotkol sa mi úst. Hospodin mi povedal: Pozri, vložil som svoje slová do tvojich úst.


text:
Ustanovil som ťa dnes nad národmi a nad kráľovstvami, aby si vytrhával a rúcal, ničil a plienil, aby si budoval a sadil.


text:
Potom mi zaznelo slovo Hospodina takto: Čo vidíš, Jeremiáš? Ja som odpovedal: Vidím prút mandľovníka.


text:
Potom mi zaznelo slovo Hospodina druhý raz takto: Čo vidíš? Povedal som: Vidím prekypujúci hrniec a jeho otvor je od severu.


text:
Veď zavolám na všetky kmene kráľovstiev na severe — znie výrok Hospodina. Prídu a každý si postaví trón pred vchodom do brán Jeruzalema proti všetkým hradbám dookola a proti všetkým judským mestám.


text:
Potom vynesiem svoj rozsudok nad nimi pre všetku ich zlobu, pretože ma opustili, pálili kadidlo cudzím bohom a klaňali sa výtvoru svojich rúk.


text:
Ty si však opáš bedrá, vstaň a povedz im všetko, čo som ti prikázal! Nemaj pred nimi strach, aby som ťa nimi nenastrašil!


text:
Pozri, ja som ťa dnes urobil opevneným mestom, železným stĺpom a bronzovou hradbou proti celej krajine, proti kráľom Judska a jeho kniežatám, proti jeho kňazom a ľudu krajiny.


text:
Budú proti tebe bojovať, ale nepremôžu ťa, lebo ja som s tebou — znie výrok Hospodina — aby som ťa zachránil.


text:
Choď a krič do uší Jeruzalema: Toto hovorí Hospodin: Spomínam si na lásku tvojej mladosti, na ľúbosť z čias tvojich zásnub, keď si ma nasledoval po púšti v krajine bez siatiny.


text:
Izrael bol svätým Hospodinovi, prvotinou jeho úrody, všetci, čo z nej jedli, museli za to pykať, nešťastie ich postihlo — znie výrok Hospodina.


text:
Takto hovorí Hospodin: Akú neprávosť na mne našli vaši otcovia, že sa vzdialili odo mňa? Šli za márnosťou a vyšli na márnosť.


text:
Nehovorili: Kde je Hospodin, ktorý nás vyviedol z Egypta, ktorý nás viedol po púšti, po krajine stepí a roklín, po krajine vyprahnutej a temnej po krajine, ktorou nikto neprejde, ktorú človek neobýva?


text:
Voviedol som vás do krajiny sadov, aby ste sa živili jej plodmi a dobrotami. Prišli ste a moju krajinu ste poškvrnili, moje dedičstvo ste zohavili.


text:
Kňazi sa nepýtali: Kde je Hospodin? Hoci sa vyznali v zákone, mňa nepoznali, pastieri sa proti mne vzbúrili, proroci v mene Baála veštili a chodili za tými, čo nie sú ničím osožní.


text:
Preto sa ešte budem s vami pravotiť — znie výrok Hospodina — i s deťmi vašich detí sa budem pravotiť.


text:
Prejdite ostrovy Kittejov a rozhliadnite sa, pošlite do Kédaru a skúmajte dôkladne, všimnite si, či sa niečo také stalo.


text:
Či si nejaký národ zmenil bohov? — hoci to ani bohovia neboli. Môj ľud však zamenil svoju slávu za čosi, čo neosoží.


text:
Dvoch zločinov sa dopustil môj ľud, mňa opustil, prameň živej vody, aby si vykopal cisterny, cisterny popraskané, ktoré neudržia vodu.


text:
Levy naňho revú, ozývajú sa. Jeho krajinu obrátili na pustatinu, jeho mestá sú vypálené a neobývané.


text:
Tvoja zloba ťa potrestá a tvoje nevernosti ťa skárajú. Spoznaj a viď, aké trpké a zlé je to, že si opustil Hospodina, svojho Boha, a nemáš zo mňa strach — znie výrok Pána, Hospodina zástupov.


text:
Už dávno si polámala svoje jarmo, roztrhala si svoje putá a povedala si: Nebudem otročiť! Na každom vysokom kopci a pod každým zeleným stromom sa rozvaľuješ, ty neviestka.


text:
Zasadil som ťa ako šľachtený vinič, len pravé semeno. Ako si sa mi mohla premeniť na planý a cudzí vinič?


text:
Keby si sa umyla aj lúhom a použila veľa mydla, škvrna tvojej viny zostane predo mnou — znie výrok môjho Pána, Hospodina.


text:
Ako môžeš hovoriť: Nepoškvrnila som sa, za baálmi som nechodila? Pozri na svoju cestu v údolí, spoznaj, čo si urobila, ty ľahká ťava, čo strečkuje po ceste,


text:
divá oslica, navyknutá na púšť, čo v roztúženosti vetrí, kto ju uspokojí v jej ruji? Kto ju hľadá, neunaví sa, nájde ju v jej mesiaci.


text:
Daj si pozor, aby si nezostala bosá a tvoje hrdlo nevysmädlo. Ty však hovoríš: Darmo je! Nie! Veď milujem cudzincov a budem za nimi chodiť.


text:
Ako sa zahanbí prichytený zlodej, tak sa zahanbí dom Izraela, oni, ich králi, kniežatá, ich kňazi i proroci,


text:
ktorí drevu hovoria: Ty si môj otec a skale: Ty si ma zrodila. Ku mne sa však obracajú chrbtom, a nie tvárou. Ak sa im zle vodí, vtedy volajú: Povstaň a zachráň nás!


text:
Kde sú tvoji bohovia, čo si si urobil? Nech vstanú a zachránia ťa, keď budeš v núdzi! Koľko je tvojich miest, toľko je tvojich bohov, Judsko!


text:
Darmo som bil vašich synov, neprijali moje napomenutie. Váš meč požieral vašich prorokov ako dravý lev.


text:
Toto pokolenie, vy si všímajte slovo Hospodina: Stal som sa azda pre Izrael púšťou alebo krajinou strašných temnôt? Ľud môj, prečo hovoríš: Chceme byť voľní, už nepôjdeme k tebe?


text:
Či panna zabudne na svoj skvost, nevesta na svoj opasok? Môj ľud však zabudol na mňa už od dávnych dní.


text:
Ako dobre si len upravuješ cestu, aby si vyhľadala lásku! Tak si si aj na zločiny navykla na svojich cestách.


text:
Aj na obrubách ti našli krv nevinných chudobných, hoci si ich nepristihla pri vlámaní. Napriek tomu všetkému hovoríš:


text:
Čo sa tak veľmi náhliš zmeniť svoju cestu? Aj s Egyptom vyjdeš na hanbu, ako si vyšla na hanbu s Asýriou.


text:
Potom mi zaznelo slovo Hospodina takto: Ak muž prepustí svoju ženu a ona odíde od neho, potom sa oddá inému mužovi, či sa ešte vráti k nej? Či nie je táto krajina celkom zneuctená? Ty si smilnila s mnohými priateľmi a máš sa vrátiť ku mne? — znie výrok Hospodina.


text:
Pozdvihni si oči k výšinám a pozri tam, kde si nebola poškvrnená. Vysedávala si na cestách ako Arab na púšti. Znesvätila si krajinu smilstvami a svojimi zločinmi.


text:
Prestali dažde a nebolo ani neskorého dažďa. Ty si však mala čelo ako neviestka, vôbec si sa nehanbila.


text:
Či budeš natrvalo prechovávať hnev? Či sa budeš navždy hnevať? Takto hovoríš, ale robíš zle, ako len vládzeš.


text:
V dňoch kráľa Joziáša mi Hospodin povedal: Videl si, čo robila izraelská odpadlíčka? Chodila na každý vysoký vrch a pod každý zelený strom a tam smilnila.


text:
Myslel som si: Po všetkom, čo popáchala, vráti sa ku mne; ale nevrátila sa. Videla to však jej sestra, judská nevernica.


text:
Videla, že som odohnal preč izraelskú odpadlíčku, pretože cudzoložila, a dal som jej priepustný list, no judská nevernica, jej sestra, sa nebála, šla a smilnila aj ona.


text:
Napriek tomu všetkému sa jej neverná judská sestra nevrátila ku mne s úprimným srdcom, ale falošne — znie výrok Hospodina.


text:
Choď, volaj tieto slová smerom k severu a hovor: Vráť sa, izraelská odpadlíčka! — znie výrok Hospodina. Moja tvár sa na vás nebude mračiť, veď ja som milostivý — znie výrok Hospodina — nebudem sa hnevať navždy.


text:
Len uznaj svoju vinu, že si sa spreneverila Hospodinovi, svojmu Bohu, že si blúdila na svojich cestách za cudzími bohmi, pod každý zelený strom, na môj hlas si však nedbala — znie výrok Hospodina.


text:
Vráťte sa, odpadlíci — znie výrok Hospodina —, lebo ja som váš Pán. Vezmem vás po jednom z mesta a po dvoch z rodu a privediem vás na Sion.


text:
Keď sa budete množiť a plodiť v krajine v tých dňoch — znie výrok Hospodina —, nebudú už hovoriť: Archa Hospodinovej zmluvy! Nikto nebude na ňu myslieť, nebude ju spomínať ani po nej túžiť, ani ju viac nezhotovia.


text:
V tom čase Jeruzalem budú volať trónom Hospodina a zhromaždia sa k nemu všetky národy do Jeruzalema pre meno Hospodina a nebudú už chodiť podľa svojho zatvrdeného zlého srdca.


text:
V tých dňoch príde dom Júdu k domu Izraela a vrátia sa spolu zo severnej krajiny do krajiny, ktorú som dal vašim otcom ako dedičné vlastníctvo.


text:
Ja som však povedal: Ako ťa zaradím medzi synov a dám ti vytúženú krajinu, najskvostnejšie dedičstvo národov? Povedal som: Budete ma volať: Otče môj a neodvrátite sa odo mňa.


text:
No ako neverná žena opúšťa svojho druha, tak ste ma neverne opustili vy, dom Izraela — znie výrok Hospodina.


text:
Hlas počuť na holiach, úpenlivý plač synov Izraela, lebo si pokrivili cesty, zabudli na Hospodina, svojho Boha.


text:
Vráťte sa, odpadlíci, vyliečim vás z odpadlíctva. Pozri, prichádzam k tebe, lebo ty si Hospodin, náš Boh.


text:
Ležíme vo svojej hanbe, pokrýva nás naša potupa, lebo sme zhrešili proti Hospodinovi, nášmu Bohu, my aj naši otcovia od našej mladosti až podnes a neposlúchali sme Hospodina, nášho Boha.


text:
Ak sa chceš obrátiť, Izrael — znie výrok Hospodina —, vráť sa ku mne! Ak odstrániš spredo mňa svoje ohavnosti a nebudeš blúdiť,


text:
ale budeš prisahať: Na živého Hospodina! poctivo, pravdivo a spravodlivo, vtedy sa ním budú žehnať národy a ním sa budú chváliť.


text:
Obrežte sa pre Hospodina, odstráňte predkožku svojho srdca, muži Judska a obyvatelia Jeruzalema, aby nevyšľahol môj hnev ako oheň a nehorel neuhasiteľne pre zlobu vašich skutkov.


text:
Oznámte v Judsku, rozhláste v Jeruzaleme a povedzte: Trúbte v krajine na roh, volajte z celej sily a hovorte: Zhromaždite sa a pôjdeme do opevnených miest!


text:
Vztýčte zástavu na Sione, utekajte a nezastavujte sa, lebo privediem nešťastie od severu a veľkú záhubu.


text:
Vystúpil lev zo svojej húštiny, vyrazil ničiteľ národov, vyšiel zo svojho miesta, aby tvoju krajinu premenil na púšť. Tvoje mestá budú zničené, zostanú bez obyvateľov.


text:
V ten deň — znie výrok Hospodina — kráľ i kniežatá stratia odvahu, kňazi stŕpnu a proroci zmeravejú.


text:
Povedia: Ach, Pane, Hospodin, veľmi si sklamal ľud i Jeruzalem. Veď si povedal: Budete mať pokoj; no teraz meč ohrozuje život.


text:
V tom čase sa bude hovoriť tomuto ľudu a Jeruzalemu: Horúci vietor z hôľ, z púšte sa valí na dcéru môjho ľudu, nie nato, aby previeval a čistil.


text:
Pozri, blíži sa ako oblaky, jeho vozy sú ako víchrica, jeho kone sú rýchlejšie ako orly. Beda nám, sme stratení!


text:
Očisti si, Jeruzalem, srdce od zloby, aby si sa zachránil. Dokedy budeš v sebe uchovávať zločinné plány?


text:
Pripomeňte národom, ohláste Jeruzalemu: Dobyvatelia prichádzajú z ďalekej krajiny a dvíhajú hlas proti judským mestám.


text:
Tvoje cesty a skutky ti to spôsobili. Toto je tvoja zloba! Aká je len trpká! Preniká ti až do srdca.


text:
Hruď moja, hruď moja, bolesťou sa zvíjam! Steny môjho srdca! Srdce sa mi búri, mlčať nemôžem. Veď moja duša počuje zvuk trúby, bojový pokrik.


text:
Skazu za skazou hlásia, lebo celá krajina je zničená. Náhle pustnú moje stany, v okamihu moje stanové závesy.


text:
Veď hlúpy je môj ľud, nepoznáva ma. Sú to synovia nerozumní, nechápaví. Múdri sú, keď chcú páchať zlo, ale dobro konať nevedia.


text:
Pozeral som na ovocný sad, stal sa púšťou a zrútili sa všetky jeho mestá pred Hospodinom, pred jeho pálčivým hnevom.


text:
Pre toto bude žialiť krajina a hore stmavnú nebesá, lebo som vyriekol, čo zamýšľam, neľutujem to a neodstúpim od toho.


text:
Pred hrmotom jazdcov a lukostrelcov uteká celé mesto, vchádzajú do húštin a vyliezajú na bralá. Všetky mestá sú opustené a niet v nich obyvateľov.


text:
Čo chceš robiť, ty, spustošená, že sa obliekaš do purpuru, zdobíš sa zlatým šperkom a zvýrazňuješ si oči líčidlom? Darmo sa krášliš! Tvoji milenci tebou opovrhujú, číhajú ti na život.


text:
Veď počujem akoby výkrik rodičky akoby stonanie prvorodičky, hlas sionskej dcéry, ktorá vzdychá a zalamuje rukami: Ach, beda mi, som bezmocná, vydaná vrahom napospas!


text:
Prebehnite ulicami Jeruzalema, pozerajte, skúmajte a hľadajte po jeho námestiach, ak nájdete niekoho, kto by konal podľa práva a dodržiaval vernosť, tak mu odpustím.


text:
Hospodin, či tvoje oči nehľadajú vernosť? Udrel si ich, ale zostali bezcitní, ničil si ich, ale neprijali karhanie, zatvrdili sa väčšmi ako kameň a zdráhali sa obrátiť.


text:
Ja som však povedal: Sú to len úbožiaci, prihlúpi, lebo nepoznajú cestu Hospodina, právny poriadok svojho Boha.


text:
Zájdem k vysoko postaveným a budem s nimi hovoriť, tí predsa poznajú cestu Hospodina, právny poriadok svojho Boha. Aj tí však polámali jarmo a roztrhali povrazy.


text:
Preto ich lev z lesa pobije, vlk z púšte ich znivočí, leopard striehne na ich mestá, každého, kto z nich vykročí, roztrhá, pretože sa rozmnožili ich hriechy a závažné sú ich zvrátenosti.


text:
Ach, ako ti to mám odpustiť? Tvoji synovia ma opustili a prisahali na tých, čo nie sú bohovia. Sýtil som ich, oni však cudzoložili, v dome neviestky sa schádzali.


text:
Vystúpte na jeho viničné terasy a ničte, ale úplne ich nezničte. Odstráňte jeho ratolesti, lebo nepatria Hospodinovi.


text:
Preto takto hovorí Hospodin, Boh zástupov: Pretože hovoria takéto reči, zmením tento ľud na drevo a svoje slová v tvojich ústach na oheň, ktorý ich strávi.


text:
Dom Izraela, z diaľky privediem proti tebe národ — znie výrok Hospodina — národ vytrvalý, pradávny, národ, ktorého jazyk nepoznáš a nerozumieš, čo hovorí.


text:
Požerie tvoju žatvu i tvoj chlieb, požerie tvojich synov i tvoje dcéry, požerie tvoje ovce i tvoj dobytok, požerie tvoje hrozno i tvoje figy, mečom dobyje tvoje opevnené mestá, na ktoré sa spoliehaš:


text:
Ak potom povedia: Prečo nám Hospodin, náš Boh, toto všetko urobil?, povedz im: Ako ste ma vy opustili a slúžili ste cudzím bohom vo svojej krajine, tak vy budete slúžiť cudzincom v krajine, ktorá vám nepatrí.


text:
Či sa ma nebojíte? — znie výrok Hospodina. Či sa netrasiete predo mnou? Moru som určil piesok za breh ako večnú hrádzu, ktorú neprekročí. Hoci dorážajú jeho vlny, nič nezmôžu, hoci hučia, neprekročia ju.


text:
Ani si nepomysleli: Bojme sa Hospodina, nášho Boha, ktorý v pravý čas dáva dážď, dážď skorý i neskorý, aj týždne, určené na žatvu, nám zachováva.


text:
Aj v mojom ľude sa nájdu svojvoľníci, čo zhrbení striehnu ako poľovníci, stavajú osídla na chytanie ľudí.


text:
Stučneli a vypásli sa, ešte aj zlými rečami prekypujú. Súdny spor nevedú, o pravotu siroty nemajú záujem, a súdny spor chudobných neriešia.


text:
Proroci prorokujú klamstvo a kňazi vládnu na vlastnú päsť, môjmu ľudu sa to však páči. Čo urobíte, keď sa to skončí?


text:
Utekajte, Benjamínovci, sprostred Jeruzalema! V Tekóe zatrúbte na roh, nad Bét-Keremom zdvihnite znamenie na poplach, lebo od severu hrozí nešťastie a veľká skaza.


text:
Chystajte sa na boj proti nej! Povstaňte, vytiahnime na poludnie! Beda nám, lebo deň sa skláňa a večerné tiene sa predlžujú.


text:
Veď takto hovorí Hospodin zástupov: Vyrubujte stromy a stavajte proti Jeruzalemu val. Je to mesto, ktoré si zaslúži potrestanie, veď je v ňom samé násilie.


text:
Ako zo studne vyviera voda, tak z neho vyviera zloba. Ozýva sa v ňom násilie a útlak, pred sebou mám stále chorobu a ranu.


text:
Prijmi napomenutie, Jeruzalem, aby sa moja duša nevzdialila od teba, aby som z teba neurobil púšť, neobývanú krajinu.


text:
Toto hovorí Hospodin zástupov: Ako dôkladne sa paberkuje vo vinohrade, tak sa stane so zvyškom Izraela. Prilož si ruku ako vinohradník na jeho výhonky.


text:
Komu mám hovoriť a koho varovať, čo by ma počúval? Ucho majú neobrezané, nemôžu vnímať. Slovo Hospodina majú na posmech, nemajú v ňom záľubu.


text:
Naplnený som hnevom Hospodina, nevládzem ho viac držať. Vylejem ho na dieťa na ulici a na hlúčik zhromaždených mladíkov. Aj muža chytia so ženou, starca s tým, čo doplnil vek.


text:
Ich domy si poberú iní, aj polia a ženy, lebo vystriem ruku proti obyvateľom krajiny — znie výrok Hospodina.


text:
Veď všetci, od najmenšieho až po najväčšieho, sú veľkí ziskuchtivci, od proroka až po kňaza, všetci podvádzajú.


text:
Budú zahanbení, lebo sa dopúšťajú ohavnosti, vôbec sa totiž nehanbia, ani červenať sa nevedia. Preto padnú s tými, čo musia padnúť, padnú, až ich navštívim — znie výrok Hospodina.


text:
Takto hovorí Hospodin: Zastavte sa na cestách, pozerajte a skúmajte dávne chodníky. Kde je dobrá cesta, po nej choďte a nájdete odpočinok pre svoju dušu. Odpovedali však: Nepôjdeme!


text:
Počuj, zem! Pozri, ja privediem na tento ľud pohromu ako ovocie ich zámerov. Veď moje slová neposlúchali a mojím zákonom opovrhli.


text:
Načo mi je kadidlo zo Sáby a voňavá trstina z ďalekej krajiny? Vo vašich spaľovaných obetách nemám záľubu, ani vaše obety s hostinou nemám rád.


text:
Preto takto hovorí Hospodin: Staviam tomuto ľudu prekážky a potknú sa o ne; zahynú otcovia spolu so synmi i susedia spolu zahynú.


text:
Takto hovorí Hospodin: Pozri, zo severnej krajiny prichádza ľud, od končín zeme dvíha sa veľký národ.


text:
Berú luk a oštep, sú ukrutní a neľútostní, ich hlas hučí ako more, cválajú na koňoch vystrojení ako muž do boja proti tebe, sionská dcéra.


text:
Dcéra môjho ľudu, odej sa do vrecoviny, váľaj sa v popole, smúť ako za jedináčikom, trpko nariekaj: Náhle prišiel proti nám ničiteľ!


text:
Postav sa do brány domu Hospodina a oznám tam toto slovo. Povedz: Počujte slovo Hospodina, všetci Júdovci, ktorí cez tieto brány prichádzate klaňať sa Hospodinovi.


text:
Takto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: Napravte svoje cesty a svoje skutky, aby som vás mohol nechať bývať na tomto mieste.


text:
Nespoliehajte sa však na takéto klamlivé reči: Hospodinov chrám, Hospodinov chrám, Hospodinov chrám je toto!


text:
ak nebudete utláčať cudzinca, sirotu a vdovu, ak nebudete na tomto mieste prelievať nevinnú krv a ak nebudete chodiť za cudzími bohmi na vlastnú škodu,


text:
Či chcete kradnúť, vraždiť, falošne prisahať, páliť Baálovi kadidlo a behať za cudzími bohmi, ktorých nepoznáte,


text:
a potom prísť a postaviť sa predo mňa v tomto dome, ktorý sa nazýva mojím menom, a hovoriť: Sme v bezpečí!, len aby ste mohli naďalej robiť všetky tieto ohavnosti?


text:
Či tento dom, ktorý sa nazýva mojím menom, je vo vašich očiach pelech lotrov? Ja sám som to videl, znie výrok Hospodina.


text:
Choďte len na moje miesto, ktoré je v Šíle, kde som predtým pripravil príbytok pre svoje meno, a pozrite, čo som z neho urobil pre zločinnosť môjho ľudu, Izraela.


text:
Teraz však, pretože ste robili všetky tieto skutky, znie výrok Hospodina, keď som k vám neustále hovoril, nepočúvali ste, a keď som vás volal, neodpovedali ste,


text:
naložím s týmto domom, ktorý sa nazýva mojím menom a na ktorý sa vy spoliehate, s miestom, ktoré som dal vám a vašim otcom, ako som naložil so Šílom.


text:
Ty sa však neprihováraj za tento ľud, nevysielaj za nich prosby a príhovory, neobracaj sa, lebo ťa nevypočujem.


text:
Deti zbierajú drevo, otcovia zakladajú oheň, ženy miesia cesto na koláče pre Kráľovnú nebies. Pripravujú nápojové obety cudzím bohom, aby ma zarmucovali.


text:
Preto takto hovorí Pán, Hospodin: Môj zlostný hnev vylejem na toto miesto, na ľudí, na dobytok, na stromy poľa a plody zeme; bude horieť a nevyhasne.


text:
Takto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: Hromaďte spaľované obety na obety s hostinou a jedzte mäso.


text:
Vašim otcom som nehovoril ani neprikazoval vtedy, keď som ich vyviedol z Egypta o spaľovaných obetách a obetách s hostinou.


text:
Dal som im iba tento príkaz: Poslúchajte môj hlas a budem vaším Bohom a vy budete mojím ľudom. Kráčajte po každej ceste, ktorú vám prikazujem, aby sa vám dobre vodilo.


text:
Oni ma však nepočúvali, neboli ochotní zbystriť sluch, vzdorovito kráčali vo svojom zlom zmýšľaní a obrátili sa ku mne chrbtom, a nie tvárou.


text:
Odo dňa, keď vaši otcovia vyšli z Egypta, neustále až podnes som k nim posielal svojich služobníkov, prorokov,


text:
Povedz im teda: Toto je národ, ktorý neposlúcha Hospodina, svojho Boha, ani nie je ochotný prijať výstrahu. Zahynula vernosť a vytratila sa z ich úst.


text:
Ostrihaj si vlasy a odhoď ich, na holiach zaspievaj žalospev! Hospodin zavrhol a odhodil pokolenie, na ktoré sa hnevá.


text:
Veď Júdovci robili, čo sa mi nepáči — znie výrok Hospodina. Svoje ohavnosti umiestnili v dome, ktorý sa nazýva mojím menom, aby ho poškvrnili.


text:
Vystavili obetnú výšinu Tófet, ktorá je v Údolí Ben-Hinnóm, aby tam mohli prevádzať cez oheň svojich synov a dcéry, čo som im neprikázal, čo mi ani na myseľ neprišlo.


text:
Preto prídu dni — znie výrok Hospodina —, že už sa nebude hovoriť Tófet ani Údolie Ben-Hinnóm, ale Údolie vraždenia a Tófet sa pre nedostatok miesta stane pohrebiskom.


text:
Mŕtvoly tohto ľudu budú pokrmom nebeských vtákov a poľnej zveri a nebude nikoho, kto by ich odplašil.


text:
Odstránim z miest Júdu a z jeruzalemských ulíc hlas radosti a hlas veselosti, hlas ženícha a hlas nevesty a krajina sa stane rumoviskom.


text:
V tom čase — znie výrok Hospodina — vyberú kosti judských kráľov, kosti kniežat, kosti kňazov, kosti prorokov, kosti obyvateľov Jeruzalema z ich hrobov


text:
a rozložia ich pred slnkom, mesiacom a všetkými nebeskými vojmi, ktoré milovali, ktorým slúžili, s ktorými chodili, ktorých sa vypytovali a ktorým sa klaňali. Nepozbierajú ich, ani nepochovajú, poslúžia ako hnoj na pole.


text:
Milšia bude smrť ako život všetkým zvyškom, ktoré zostanú z tohto zločinného rodu, na každom mieste, kam ich vyženiem — znie výrok Hospodina zástupov.


text:
Povieš im: Takto hovorí Hospodin: Ak niekto padne, či nevstane? Ak sa niekto odvráti, či sa nevráti späť?


text:
Prečo sa tento ľud, odpadnutý Jeruzalem, sústavne odvracia? Pridržiavajú sa klamstva a zdráhajú sa obrátiť.


text:
Načúval som a počul som: Nehovoria pravdu, nikto neľutuje svoj zločin, aby povedal: Čo som to urobil? Každý beží ďalej ako kôň, ktorý sa ženie do boja.


text:
Aj bocian pod nebom pozná svoj čas; hrdlička, lastovička a žeriav dodržiavajú čas svojho príchodu, ale môj ľud nepozná Hospodinov právny poriadok.


text:
Preto ich ženy vydám iným, ich polia dobyvateľom, veď od najmenšieho až po najväčšieho všetci sú veľkí ziskuchtivci, od proroka až po kňaza všetci podvádzajú.


text:
Chcem oberať ich úrodu — znie výrok Hospodina — niet však hrozna na viniči, ani fíg na figovníku, ešte mu aj lístie uvädlo. Vydám ich tým, ktorí tadiaľ prechádzajú.


text:
Prečo sedíme? Zhromaždime sa, poďme do opevnených miest, aby sme tam zahynuli! Veď Hospodin, náš Boh, nás zničí a napojí nás jedovatou vodou, lebo sme sa prehrešili proti Hospodinovi.


text:
Od Dánu počuť fŕkanie koní, erdžanie jeho mocných tátošov otriasa celou zemou. Prídu a vyžerú celú krajinu, to, čoho je plná, mesto i jeho obyvateľov.


text:
Pošlem proti vám hadov, vretenice, na ktoré neúčinkuje zaklínanie, a budú vás štípať — znie výrok Hospodina.


text:
Dcéra môjho ľudu volá o pomoc z ďalekej krajiny: Či nie je Hospodin na Sione? Či nie je na ňom jeho Kráľ? Prečo ma len popudzovali svojimi modlami a cudzími ničomnosťami?


text:
Kiežby som mal na púšti prístrešie, kde nocujú pútnici, aby som mohol opustiť svoj ľud a odísť od neho. Veď všetci sú cudzoložníci a zberba zradcov.


text:
Napínajú si jazyk ako luk, klamstvo, nie však vernosť, zavládlo v krajine. Páchajú jeden zločin za druhým, mňa však neuznávajú — znie výrok Hospodina.


text:
Každý nech sa chráni pred svojím blížnym, nedôverujte ani svojmu bratovi, lebo každý brat je zbabelý podvodník a každý priateľ prichádza a ohovára.


text:
Všetci sa navzájom podvádzajú, nehovoria pravdu, učia svoj jazyk hovoriť lož, vyčerpávajú sa zvrátenosťou.


text:
Preto takto hovorí Hospodin zástupov: Hľa, ja ich tavím a skúmam, veď akože mám konať zoči-voči ich zločinnosti?


text:
Ich jazyk je smrtiaci šíp, ich ústa hovoria lesť. Pokoj, hovorí niekto priateľovi, v srdci však chystá úklad.


text:
Či ich nemám za to potrestať — znie výrok Hospodina — azda sa nemám pomstiť na národe, ako je tento?


text:
Plačem a bedákam nad vrchmi a nad pastvinami púšte žalostím, nikto tade neprejde, lebo sú vypálené, nepočuť hlas stád, od nebeských vtákov až po dobytok, všetko sa rozpŕchlo, odišlo.


text:
Kto je taký múdry, že si to vezme k srdcu a oznámi, čo mu hovorili ústa Hospodina? Prečo hynie krajina ako vypálená púšť, cez ktorú nikto neprejde?


text:
preto Hospodin zástupov, Boh Izraela, hovorí toto: Hľa, nakŕmim tento ľud palinou a napojím ich otrávenou vodou.


text:
Rozptýlim ich medzi národy, ktoré nepoznajú oni ani ich otcovia, a pošlem na nich meč, dokiaľ ich nevyhubím.


text:
Takto hovorí Hospodin zástupov: Uvažujte a zavolajte nariekajúce ženy, nech prídu a po najmúdrejšie pošlite, aby prišli.


text:
Nech sa ponáhľajú a nad nami nariekajú, nech naše oči ronia slzy a nech kvapká voda spod našich mihalníc.


text:
Veď nárek počuť zo Siona: Akí sme zničení a veľmi zahanbení! Krajinu musíme opustiť, naše príbytky sú vyvrátené.


text:
Počujte, ženy, slovo Hospodina, vaše uši nech prijímajú slová jeho úst. Naučte svoje deti nariekať a žena svoju priateľku žalostiť.


text:
Vrav: Takto hovorí Hospodin: Ľudské mŕtvoly ako hnoj padajú na pole, ako snop za žencom a nikto ich nezbiera.


text:
Takto hovorí Hospodin: Múdry nech sa nechváli svojou múdrosťou, silák nech sa nehonosí svojou silou a boháč svojím bohatstvom.


text:
Kto sa však chváli, nech sa chváli tým, že je rozumný a pozná mňa, lebo ja som Hospodin, ktorý uskutočňuje milosrdenstvo, právo a spravodlivosť na zemi, veď v nich mám záľubu, znie výrok Hospodina.


text:
Hľa, blíži sa čas — znie výrok Hospodina —, keď potrestám všetkých, ktorí, hoci sa dávajú obrezať, predsa sú neobrezaní:


text:
Egypt, Júdu, Edóm, Amónčanov, Moáb a všetkých, ktorí si strihajú sluchy a bývajú na púšti, pretože všetky tieto národy vlastne sú neobrezané, aj celý dom Izraela, keďže nemajú obrezané srdce.


text:
Takto hovorí Hospodin: Nepriúčajte sa ceste národov a nebeských znamení sa neľakajte, lebo ich sa ľakajú národy.


text:
Veď modly národov sú márnosťou. Je to iba drevo, sekerou zoťaté v lese, dielo vytvorené rukou umelca.


text:
Sú ako strašiak na uhorkovom poli, nehovoria a musia ich nosiť, lebo nechodia. Nebojte sa ich, pretože nemôžu škodiť, no ani dobro nevládzu konať.


text:
Kto by sa ťa nebál, Kráľ národov? Áno, teba sa treba báť, lebo nik sa ti nevyrovná spomedzi všetkých mudrcov národov vo všetkých kráľovstvách.


text:
tepaným striebrom, dovezeným z Taršíša, a zlatom z Úfazu, dielom rúk remeselníka a zlievača, odetým do červeného a modrého purpuru. Veď to všetko je dielo zručných umelcov.


text:
No Hospodin je pravý Boh, on je živý Boh a večný Kráľ. Pred jeho hnevom trasie sa zem, národy nevydržia jeho zlosť.


text:
Takto budete o nich hovoriť: Bohovia, ktorí nestvorili nebesá a zem, sa stratia zo zeme i spod nebies.


text:
Keď sa ozve jeho hromový hlas, zahučia vody na nebesiach a od končín zeme dvíha oblaky, k dažďu vrhá blesky a zo svojich komôr vypúšťa vietor.


text:
Každý človek veľmi ohlúpol, každý zlievač modly vyšiel na posmech, lebo jeho modly sú klam a ducha v nich niet.


text:
Údel Jákoba nie je takýto, ním je Stvoriteľ všetkého a Izrael je jeho vlastným kmeňom, Hospodin zástupov je jeho meno.


text:
Veď takto hovorí Hospodin: Tentoraz ako z praku vymrštím obyvateľov krajiny, dopustím na nich úzkosť, aby ma našli.


text:
Môj stan je spustošený, všetky povrazy sú roztrhané. Synovia ma opustili, niet ich. Niet toho, kto by mi stan znova postavil a rozvinul moje plachty.


text:
Čuj, prichádza akási správa, veľké dunenie zo severnej krajiny, aby judské mestá boli premenené na púšť, na brloh šakalov.


text:
Svoj pálčivý hnev vylej na národy, ktoré ťa nepoznajú, a na pokolenia, ktoré nevzývajú tvoje meno. Veď vyjedali Jákoba, vyjedali ho, zničili ho a spustošili jeho nivy.


text:
ktorú som dal vašim otcom v čase, keď som ich vyviedol z Egypta, zo železnej pece. Vtedy som povedal: Poslúchajte môj hlas, robte všetko, čo som vám prikázal, a budete mojím ľudom a ja budem vaším Bohom.


text:
Tak splním prísahu, ktorou som sa zaviazal vašim otcom, že im dám krajinu, ktorá oplýva mliekom a medom, ako je to dnes. Vtedy som odpovedal: Nech sa tak stane, Hospodin!


text:
Potom mi Hospodin povedal: Rozhlás všetky tieto slová v judských mestách a na uliciach Jeruzalema. Tam povieš: Počúvajte slová tejto zmluvy a zachovávajte ich.


text:
Veď som veľmi prízvukoval vašim otcom, a to vtedy, keď som ich vyviedol z Egypta, a až po tento deň som stále zdôrazňoval toto: Poslúchajte môj hlas!


text:
Oni však nepočúvali, ani nezbystrili sluch, ale každý kráčal v tvrdosti svojho zlého srdca. Splním na nich všetky slová tejto zmluvy, ktorú som im dal, aby ju zachovávali, ale nerobili tak.


text:
Vrátili sa k hriechom dávnych otcov, odopreli poslúchať moje slová, ba chodili za inými bohmi, aby im slúžili. Dom Izraela a dom Júdu porušili zmluvu, ktorú som uzavrel s ich otcami.


text:
Preto takto hovorí Hospodin: Zošlem na nich nešťastie, pred ktorým nebudú môcť uniknúť, potom budú ku mne volať, ale nevypočujem ich.


text:
Judské mestá a obyvatelia pôjdu a budú volať o pomoc bohov, ktorým pálili kadidlo; tí ich však v čase nešťastia nezachránia.


text:
Koľko je tvojich miest, toľko je tvojich bohov, Júda, a koľko je ulíc v Jeruzaleme, toľko oltárov ste postavili Hanebnosti, oltárov na pálenie kadidla Baálovi.


text:
Ty však nepros za tento ľud, nepredkladaj zaň prosbu ani modlitbu, lebo keď budú ku mne volať vo svojom nešťastí, nevypočujem ich.


text:
Čo chce môj miláčik v mojom dome, kde iba úklady strojí? Či sľuby a posvätné mäso odstránia tvoje nešťastie, že opäť budeš môcť plesať?


text:
Zelenou olivou, okrášlenou krásnym ovocím pomenoval ťa Hospodin. V hukote veľkej búrky zapálil na nej oheň a spálil jej vetvy.


text:
Hospodin zástupov, ktorý ťa zasadil, pohrozil ti nešťastím pre zlo domu Izraela a domu Júdu, ktorého sa dopúšťali, aby mňa urážali, a pálili kadidlo Baálovi.


text:
Bol som ako krotký baránok vedený na zabitie, ani som nevedel, že stroja proti mne úklady: Zničme strom v jeho miazge, vykoreňme ho zo zeme živých, aby sa nespomínalo jeho meno.


text:
Hospodin zástupov, ty súdiš spravodlivo a skúmaš obličky i srdce. Kiežby som uvidel tvoju pomstu na nich, veď tebe som postúpil svoj spor.


text:
Preto takto hovorí Hospodin ľuďom v Anatóte, ktorí číhajú na môj život a pritom hovoria: Neprorokuj v mene Hospodina a nezomrieš našou rukou.


text:
Preto takto hovorí Hospodin zástupov: Veru, navštívim ich. Mladíci pomrú mečom, ich synovia a dcéry zas pomrú hladom.


text:
Hospodin, ty si v práve, keď sa s tebou súdim. Predsa chcem s tebou hovoriť o práve. Prečo je úspešná cesta svojvoľných? Všetci, ktorí sa dopúšťajú nevery, si žijú pokojne.


text:
Zasadil si ich, už sa zakorenili, rástli a priniesli aj ovocie. Si blízky ich ústam, ale ďaleký ich srdcu.


text:
Ty však, Hospodin, poznáš ma i vidíš, skúmaš, aké je moje srdce voči tebe. Veď ich ako stádo na zabitie a posväť ich pre deň zabíjania.


text:
Dokedy bude smútiť krajina a vädnúť zeleň všetkých polí? Pre zlobu jej obyvateľov hynú zvieratá i vtáctvo, lebo hovoria: Nevidí našu budúcnosť.


text:
Keď ťa už beh s pešiakmi unavuje, ako sa do toho pustíš s koňmi? Keď si trúfaš iba v pokojnej krajine, čo budeš robiť v húštine Jordána?


text:
Veď aj tvoji bratia, dom tvojho otca, aj tí sa odvrátili od teba a veľmi kričia za tebou. Never im, aj keď prívetivo hovoria k tebe.


text:
Opustil som svoj dom, zavrhol som svoje dedičstvo. Vydal som miláčika svojej duše do rúk jeho nepriateľov.


text:
Moje dedičstvo je strakatý vták, dravci sú okolo neho. Nože, zhromaždite všetku poľnú zver, poďte k žrádlu.


text:
Mnohí pastieri mi zničili vinicu, pošliapali mi dedičstvo, môj rozkošný podiel obrátili na znivočenú púšť.


text:
Obrátili ju na púšť, smúti predo mnou spustošená, celá krajina je zničená, nikto si to však neberie k srdcu.


text:
Na všetky holé kopce na púšti prichádzajú ničitelia, lebo Hospodin má meč, ktorý požiera od jedného konca zeme po druhý. Nič živé nezostane na pokoji.


text:
Siali pšenicu, ale žali tŕnie, namáhali sa, ale nič nezískali. Vyšli na posmech so svojou úrodou pre planúci hnev Hospodina.


text:
Takto hovorí Hospodin: O všetkých zlých susedoch, ktorí siahli na dedičstvo, ktoré som dal svojmu ľudu, Izraelu, vravím: Vytrhnem ich z ich krajiny a Júdov dom vytrhnem spomedzi nich.


text:
Keď ich vytrhnem, znova sa zľutujem nad nimi a každého vrátim k jeho dedičstvu, každého do jeho krajiny.


text:
Potom, až sa priučia cestám môjho ľudu a budú prisahať na moje meno — akože žije Hospodin — tak ako oni naučili môj ľud prisahať na Baála, vyrastú uprostred môjho ľudu.


text:
Vezmi si opasok, ktorý si si kúpil a máš ho na bedrách, vstaň, choď k Eufratu a tam ho ukry v skalnej trhline.


text:
Po uplynutí mnohých dní mi Hospodin povedal: Vstaň, choď k Eufratu a vezmi odtiaľ opasok, ktorý som ti ta prikázal ukryť.


text:
Šiel som teda k Eufratu, vyhrabal som opasok a vzal z miesta, kde som ho ukryl. Opasok už bol skazený, nebol na nič.


text:
Tento zlý národ, ktorý sa zdráha počúvať moje slová a so zatvrdnutým srdcom chodí za cudzími bohmi, aby im slúžil a klaňal sa im, dopadne ako tento opasok, ktorý nie je na nič.


text:
Veď ako sa vinie opasok na drieku muža, tak som privinul celý dom Izraela a celý dom Júdu — znie výrok Hospodina —, aby bol mojím ľudom, slávou môjho mena, mojím cieľom, mojou ozdobou, ale neposlúchli.


text:
Povedz im tieto slová: Takto hovorí Hospodin, Boh Izraela: Každý džbán sa naplní vínom. Nato ti povedia: Či nevieme, že každý džbán sa naplní vínom?


text:
Povedz im: Takto hovorí Hospodin: Hľa, ja uvediem do opitosti všetkých obyvateľov tejto krajiny, kráľov, ktorí sedia na Dávidovom tróne, kňazov a prorokov i všetkých obyvateľov Jeruzalema.


text:
Roztlčiem ich, muža o muža, otcov i synov spolu — znie výrok Hospodina. Bez ohľadu, bez zhovievavosti, bez ľútosti ich zničím.


text:
Vzdajte Hospodinovi, svojmu Bohu, chválu, kým sa nezotmie a kým vám nohy nenarazia na vrchy v súmraku. Potom môžete čakať na svetlo, obráti sa však na tmu a urobí z neho temnotu.


text:
Ak toto neposlúchnete, v skrytosti bude plakať moja duša a pre vašu pýchu bude usedavo nariekať, moje oči budú roniť slzy, lebo Hospodinovo stádo je v zajatí.


text:
Pozdvihnite zrak a hľaďte na tých, čo prichádzajú zo severu! Kdeže je stádo, ktoré ti bolo zverené, tvoje nádherné ovce?


text:
Čo povieš, keď sa ti stane, že nad tebou ustanovia za pohlavárov tých, ktorých si sama učila? Či ťa nezachvátia bolesti rodičky?


text:
Ak si povieš: Prečo ma toto postihlo? Pre tvoj veľký hriech zdvihli ti podolky [ Prekl.: Okraj, spodná časť rúcha (porov. Iz 5,1; Ez 5,3), tak aj v. 26.], spôsobili ti násilie.


text:
Či môže Kúšijec zmeniť farbu svojej kože a leopard svoje škvrny? Ako dokážete konať dobro vy, navyknutí na zlobu?


text:
Toto je tvoj lós, tvoj podiel, ktorý som ti vymeral — znie výrok Hospodina — lebo si na mňa zabudla a spoliehala si sa na klamstvo.


text:
tvoje cudzoložstvá, tvoje erdžania, tvoje hanebné smilstvá! Na kopcoch, na poli videl som tvoje ohavnosti. Beda ti, Jeruzalem, že sa nechceš očistiť! Ako dlho to ešte potrvá?


text:
Smúti Júda, tí, čo sú v jeho bránach, sú unavení a sedia v smútku na zemi. Ozýva sa bolestný výkrik Jeruzalema.


text:
Ich vznešení ľudia poslali sluhov po vodu, tí šli k cisternám, vodu nenašli a vrátili sa s prázdnymi nádobami. Sú zahanbení a potupení, zahaľujú si hlavy,


text:
Ak naše viny hovoria proti nám, konaj, Hospodin, kvôli svojmu menu. Veď mnoho je našich odvrátení, ktorými sme sa prehrešili proti tebe.


text:
Nádej Izraela, jeho záchranca v čase úzkosti, prečo si v krajine ako cudzinec, ako pútnik, čo sa uchýli na noc?


text:
Prečo si ako zastrašený človek, ako silák, ktorý nevládze zachrániť? Hospodin, ty si medzi nami, voláme sa podľa tvojho mena, neopúšťaj nás!


text:
Takto hovorí Hospodin o tomto ľude: Radi sa potulujú, nohy si nešetria. Hospodin nemá v nich záľubu, teraz si spomenul na ich vinu a trestá ich hriechy.


text:
Keď sa budú postiť, nevypočujem ich prosbu, keď prinesú spaľovanú alebo pokrmovú obetu, neobľúbim si ich. Znivočím ich mečom, hladom a morom.


text:
Povedal som: Ach, Pane, Hospodin, proroci im hovoria: Neuvidíte meč, nepostihne vás hladomor, lebo vám dám pravý pokoj na tomto mieste.


text:
Hospodin mi odpovedal: Proroci v mojom mene prorokujú lož. Neposlal som ich, nič som im neprikázal ani som k nim nehovoril. Prorokujú vám falošné videnie, ničomné veštenie a výmysly svojho srdca.


text:
Preto Hospodin hovorí o prorokoch, ktorí prorokujú v jeho mene: Hoci som ich neposlal, hovoria: Meč a hlad nebudú v tejto krajine. Títo proroci zahynú mečom a hladom.


text:
Ľudí, ktorým oni prorokujú, postihne hlad a meč, budú pohodení na uliciach Jeruzalema a nebude nikoho, kto by ich pochoval, ani ich ženy, synov a dcéry. Ich zlobu vylejem na nich.


text:
Povieš im túto reč: Moje oči ronia slzy a slzia v noci i vo dne, pretože pannu, dcéru môjho ľudu, postihla veľká skaza, veľmi bolestná rana.


text:
Ak vyjdem na pole, hľa, prebodnutí mečom; ak vojdem do mesta, hľa, muky od hladu! Veď prorok i kňaz chodia bezradne po krajine.


text:
Azda si celkom zavrhol Júdu alebo sa tvojej duši zošklivil Sion? Prečo si nás zbil a niet pre nás uzdravenia? Očakávame pokoj, ale dobra niet, čas uzdravenia, ale je tu hrôza.


text:
Nezavrhni nás pre svoje meno, neznevažuj trón svojej slávy! Pamätaj na svoju zmluvu s nami a nezruš ju!


text:
Či sú medzi modlami národov také, ktoré dávajú dážď? Alebo dajú nebesia pŕšky? Či nie si to ty, Hospodin, Bože náš? V teba dúfame, lebo ty si utvoril toto všetko.


text:
Hospodin mi povedal: Aj keby stál predo mnou Mojžiš a Samuel, tomuto ľudu nebudem naklonený. Pošli ich preč odo mňa, nech odídu.


text:
Ak sa ťa spýtajú: Kam pôjdeme? Odpovieš im: Takto hovorí Hospodin: Kto si zaslúži smrť, na smrť, kto si zaslúži meč, pod meč, kto si zaslúži hladomor, na smrť hladom, kto si zaslúži zajatie, do zajatia.


text:
Štyri veci privediem proti vám — znie výrok Hospodina: meč, aby zabíjal, psy, aby trhali, nebeské vtáky a zver zeme, aby žrali a ničili.


text:
Urobím ich postrachom pre všetky kráľovstvá zeme za to, čo judský kráľ Menašše, syn Chizkiju, popáchal v Jeruzaleme.


text:
Kto sa zmiluje nad tebou, Jeruzalem? Kto ťa bude ľutovať? Kto sa k tebe vráti opýtať sa: Ako sa máš?


text:
Ty si ma odvrhol — znie výrok Hospodina — obrátil si mi chrbát. Preto vystriem ruku proti tebe, zničím ťa, lebo ma zunovalo zľutúvať sa.


text:
Budem ich previevať vejačkou v bránach krajiny. Pozbavím ich detí, znivočím svoj ľud, nevrátili sa zo svojich ciest.


text:
Ich vdov bude viac ako piesku pri mori, proti matkám mladíkov privediem ničiteľa na poludnie, náhle na nich uvalím hrôzu a zdesenie.


text:
Uvädne sedemnásobná rodička, vydýchne dušu, ešte počas dňa zájde jej slnko, zahanbená bude a potupená. Čo z nich zvýši, to vydám meču pred ich nepriateľmi — znie výrok Hospodina.


text:
Beda mi, matka moja, že si ma porodila, muža škriepok a muža hádok pre celú krajinu. Nepožičiaval som ani pôžičku neprijímal, všetci ma však preklínajú.


text:
Naozaj, Hospodin, či som ti dobre neslúžil? Či som ťa úpenlivo neprosil v čase nešťastia a úzkosti i za nepriateľa?


text:
Tvoj majetok a tvoje poklady dám na lúpež bez náhrady za všetky tvoje hriechy na celom tvojom území.


text:
Urobím ťa otrokom tvojich nepriateľov v krajine, ktorú nepoznáš, lebo môj hnev sa rozpálil a blčí proti vám.


text:
Ty to vieš, Hospodin, pamätaj na mňa a navštív ma, pomsti sa za mňa na mojich nepriateľoch, pre svoju zhovievavosť nedaj ma uchvátiť, vedz, že pre teba znášam potupu.


text:
Našli sa tvoje slová a zjedol som ich, tvoje slová sú mi rozkošou a radosťou srdca, veď sa nazývam tvojím menom, Hospodin, Bože zástupov.


text:
Nevysedávam v kruhu rozjarených, aby som plesal. Pred tvojou rukou sedím osamelý, lebo si ma naplnil svojím hnevom.


text:
Prečo má byť moja bolesť trvalá, moja rana nevyliečiteľná a nechce sa zahojiť? Či chceš byť pre mňa klamným potokom, ktorého voda je nespoľahlivá?


text:
Preto takto hovorí Hospodin: Ak sa obrátiš ku mne, navrátim ťa k sebe, budeš stáť predo mnou, ak budeš oddeľovať vzácne od bezcenného, budeš akoby mojimi ústami. Oni nech sa obrátia k tebe, ale ty sa neobracaj k nim!


text:
Urobím ťa pre tento ľud pevnou bronzovou hradbou. Budú proti tebe bojovať, ale nepremôžu ťa, lebo ja som s tebou, aby som ťa zachránil a oslobodil — znie výrok Hospodina.


text:
Takto hovorí Hospodin o synoch a dcérach narodených na tomto mieste, aj o matkách, ktoré ich zrodili, a o ich otcoch narodených v tejto krajine:


text:
Budú zomierať vo veľkých bolestiach, neoplačú ich ani nepochovajú, na tejto zemi budú ako hnoj, zahynú mečom a hladom, ich mŕtvoly budú pokrmom nebeských vtákov a zvierat na zemi.


text:
Hospodin totiž hovorí toto: Nevkroč do domu smútku, nechoď ta nariekať ani im nevyslov sústrasť, pretože som tomuto ľudu odobral svoj pokoj — znie výrok Hospodina — aj milosť a zľutovanie.


text:
Veľkí i malí pomrú v tejto krajine, nepochovajú ich, neoplačú ich, nikto si pre nich neurobí smútočné zárezy na tele ani si na znak smútku nevyholí lysinu.


text:
Nebudú lámať smútočný chlieb, nikto ich nepoteší nad mŕtvym, ani im nedajú piť kalich útechy nad ich otcom a matkou.


text:
Lebo toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: Z tohto miesta pred vašimi očami odstránim vo vašich dňoch hlas plesania, hlas radosti, hlas ženícha a nevesty.


text:
Keď oznámiš všetky tieto slová tomuto ľudu a oni sa ťa spýtajú: Prečo nám Hospodin oznamuje všetko toto nešťastie? Aká je naša vina a náš hriech, ktorého sme sa dopustili proti Hospodinovi, nášmu Bohu?


text:
Odpovieš im: Pretože mňa opustili vaši otcovia — znie výrok Hospodina — a chodili za cudzími bohmi, slúžili im a klaňali sa im. Mňa však opustili a môj zákon nezachovávali.


text:
No vy ste konali ešte horšie ako vaši otcovia, lebo každý z vás kráča podľa svojho zatvrdeného a zlého srdca bez toho, aby ma počúval.


text:
Preto vás vyženiem z tejto krajiny do krajiny, ktorú ste nepoznali ani vy, ani vaši otcovia, a budete tam slúžiť cudzím bohom vo dne i v noci, pretože vám neudelím milosť.


text:
Preto prídu dni — znie výrok Hospodina —, keď už nebudete hovoriť: Akože žije Hospodin, ktorý vyviedol synov Izraela z Egypta,


text:
ale len: Akože žije Hospodin, ktorý vyviedol synov Izraela zo severnej krajiny a zo všetkých krajín, do ktorých som ich rozohnal, a ja ich privediem späť do krajiny, ktorú som dal ich otcom.


text:
Hľa, pošlem po mnohých rybárov — znie výrok Hospodina —, ktorí ich vychytajú. Potom pošlem po mnohých lovcov a tí ich pochytajú na všetkých vrchoch, na všetkých kopcoch a vo všetkých skalných puklinách.


text:
Veď mám oči na všetkých ich cestách, predo mnou sa neskryjú, ani ich vina nie je skrytá pred mojimi očami.


text:
Najprv dvojnásobne odplatím ich vinu a ich hriech, pretože znesvätili moju krajinu mŕtvolami svojich ohavností a svojimi ohavnosťami naplnili moje dedičstvo.


text:
Hospodin, moja sila a moja pevnosť, moje útočisko v dni úzkosti! K tebe prídu národy od končín zeme a povedia: Len klamstvo dedili naši otcovia, iba ničoty, ktoré nič neosožia.


text:
Hriech Judska je napísaný železným rydlom a diamantovým hrotom, je vyrytý do tabule ich srdca a na rohy ich oltárov,


text:
lebo ich synovia zachovávajú svoje modlárske oltáre a svoje ašéry pri zelených stromoch na vysokých pahorkoch.


text:
Vrch môj, na šírom poli, tvoj majetok, všetky tvoje poklady vydám za korisť ako odplatu za hriech páchaný na celom tvojom území.


text:
Budeš sa musieť vzdať svojho dedičstva, ktoré som ti dal. Urobím ťa otrokom tvojho nepriateľa v krajine, ktorú nepoznáš. Rozdúchali ste totiž oheň môjho hnevu, ktorý bude večne horieť.


text:
Toto hovorí Hospodin: Prekliaty je muž, ktorý dôveruje človekovi a spolieha sa na telo, jeho srdce sa však odvracia od Hospodina.


text:
Bude ako borievka na púšti, neuzrie prichádzať dobro, bude prebývať na rozpálených miestach púšte, v krajine soľnej a neobývanej.


text:
Bude ako strom zasadený pri vode, svoje korene zapustí pri potoku, nebude sa báť, že príde horúčava, jeho lístie zostane zelené. V suchom roku bude bez obáv a neprestane rodiť ovocie.


text:
Ja, Hospodin, skúmam srdce a skúšam obličky, aby som každého odmenil podľa jeho ciest, podľa ovocia jeho skutkov.


text:
Podobný jarabici, ktorá sedí na vajciach, ale mladé nevyvedie, je ten, kto nespravodlivo zhŕňa bohatstvo; v polovici svojich dní ho musí opustiť a nakoniec sa zblázni.


text:
Hospodin, ty si nádej Izraela. Všetci, čo ťa opúšťajú, budú zahanbení. Tí, čo sa vzďaľujú od teba, budú zapísaní do zeme, lebo opustili prameň živej vody — Hospodina.


text:
Nenaliehal som na teba so zlým úmyslom a po nešťastnom dni som netúžil. Ty vieš, čo vychádza z mojich úst, je to zjavné pred tebou.


text:
Nech sa hanbia tí, čo ma prenasledujú, len nech sa ja nehanbím. Nech sa trasú oni, len nech sa ja netrasiem. Priveď na nich deň nešťastia, znič ich dvojnásobným úderom.


text:
Toto mi povedal Hospodin: Choď a postav sa do brány synov ľudu, ktorou vchádzajú a vychádzajú judskí králi, a do všetkých brán Jeruzalema,


text:
a povedz im: Počujte slovo Hospodina, judskí králi a všetci obyvatelia Jeruzalema, ktorí vchádzate touto bránou.


text:
Toto hovorí Hospodin: Dávajte na seba pozor: V deň sobotného odpočinku nenoste náklad a neprinášajte ho do brán Jeruzalema.


text:
V deň sobotného odpočinku nevynášajte bremeno ani zo svojich domov a nekonajte nijakú prácu, ale zasväťte deň sobotného odpočinku, ako som prikázal vašim otcom.


text:
Oni však ani nepočúvali, ani nezbystrili sluch, ale tvrdohlavo sa vzopreli, ani neposlúchli a ani neprijali výstrahu.


text:
Ak ma budete počúvať — znie výrok Hospodina — a v deň sobotného odpočinku nebudete vynášať bremená cez brány tohto mesta, deň sobotného odpočinku aj zasvätíte a nebudete v ňom konať nijakú prácu,


text:
potom budú prechádzať bránami tohto mesta kniežatá a králi, ktorí budú sedieť na Dávidovom tróne, povezú sa na vozoch a koňoch, králi i kniežatá, muži Judska, obyvatelia Jeruzalema, a toto mesto bude vždy obývané.


text:
Z judských miest, z okolia Jeruzalema, z Benjamínovej krajiny, z Nížiny, z Pohoria, ako aj z Negevu budú prichádzať ľudia a budú prinášať spaľovanú obetu, obetu s hostinou, pokrmovú obetu, kadidlo a ďakovnú obetu tiež prinesú do Hospodinovho domu.


text:
Ak neposlúchnete môj príkaz o zasvätení dňa sobotného odpočinku, ale budete nosiť bremená a s nimi vchádzať do brán Jeruzalema, potom zošlem na jeho brány oheň, ktorý nezhasne, a spáli jeruzalemské paláce.


text:
Keď sa mu nevydarila nádoba, na ktorej práve pracoval, ako sa to stáva s hlinou v ruke hrnčiara, začal znova a urobil z nej inú nádobu, ako hrnčiar uznal za dobré.


text:
Či ja nemôžem s vami urobiť ako tento hrnčiar? — znie výrok Hospodina. Ako je hlina v ruke hrnčiara, tak ste vy, dom Izraela, v mojej ruke.


text:
Ak sa však ten národ odvráti od zla, ktoré som mu vyčítal, potom upustím od nešťastia, ktoré som mu zamýšľal urobiť.


text:
Ak však bude robiť, čo je predo mnou zlé a nebude ma poslúchať, vtedy oľutujem to dobro, čo som mu zamýšľal urobiť.


text:
Teraz povedz mužom Judska a obyvateľom Jeruzalema: Toto hovorí Hospodin: Chystám pre vás nešťastie. Každý nech sa vráti zo svojej zlej cesty a nech napraví svoje cesty a skutky!


text:
Odpovedali: Nikdy! My máme pred sebou svoje vlastné plány a každý z nás chce konať podľa svojho zlého zatvrdeného srdca.


text:
Toto hovorí Hospodin: Spýtajte sa národov, či niekto počul čosi podobné. Hroznú vec urobila panna Izrael.


text:
Môže sa zo skaly Sirjónu stratiť libanonský sneh? Vyschnú azda tieto cudzie, studené a zurčiace vody?


text:
Môj ľud však na mňa zabudol, spaľoval kadidlo ničomným bôžikom, ktorí mu na jeho cestách, na dávnych chodníkoch spôsobili, aby sa potkol a chodil bočnými chodníkmi, po neupravenej ceste,


text:
aby zmenil svoju krajinu na púšť, na večný posmech. Ktokoľvek ňou prejde, zhrozí sa a pokrúti hlavou.


text:
Povedali: Poďte a vymyslime nejaké plány proti Jeremiášovi. Veď u kňaza nezanikla múdrosť ani rada u mudrca, ani reč u proroka. Poďte, porazíme ho jazykom.


text:
Môže byť dobro odmenené zlom? Veď pre mňa vykopali jamu! Spomeň si, že som stál pred tebou, aby som hovoril pre ich dobro a odvrátil od nich tvoj hnev.


text:
Preto vydaj ich synov hladu a vydaj ich moci meča, nech sú ich ženy bezdetné a ovdovené, ich mužov nech zmárni smrť a ich mladíkov nech porazí meč v boji.


text:
Z ich domov nech sa ozýva kvílenie, keď náhle privedieš na nich zástup ničiteľov, lebo vykopali jamu, aby ma polapili, a osídla nastavili mojim nohám.


text:
Ty však, Hospodin, poznáš všetky ich vražedné plány proti mne. Neodpusti im ich vinu ani ich hriech nezotri spred svojej tváre! Nech padajú pred tebou a v čase svojho hnevu konaj proti nim.


text:
Toto hovorí Hospodin: Choď, kúp hlinený krčah u hrnčiara, vezmi so sebou niektorých starších z ľudu a starších z kňazov.


text:
Potom sa pober do Údolia Ben-Hinnóm, ktoré je pri vchode Hrnčiarskej brány, a tam vyhlásiš slová, ktoré ti budem hovoriť.


text:
Povieš: Počujte Hospodinovo slovo, judskí králi a obyvatelia Jeruzalema! Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: Na toto miesto privediem také nešťastie, že každému, kto o ňom počuje, zacvendží v ušiach.


text:
Veď ma opustili, toto miesto mi odcudzili, pálili tam kadidlo cudzím bohom, ktorých nepoznali ani ich otcovia, ani judskí králi, a toto miesto naplnili nevinnou krvou.


text:
Baálovi budovali výšiny, kam svoje deti prinášali Baálovi ako spaľovanú obetu, čo som im neprikázal, nenariadil, ba ani mi to neprišlo na myseľ.


text:
Preto prídu dni — znie výrok Hospodina —, keď sa toto miesto už nebude volať Tófet a Údolie Ben-Hinnóm, ale Údolie vraždenia.


text:
Na tomto mieste urobím bezradným Júdu a Jeruzalem, pobijem ich mečom pred ich nepriateľmi, rukou tých, ktorí im siahajú na život. Ich mŕtvoly vydám za pokrm nebeským vtákom a zveri zeme.


text:
Na hrôzu a na posmech obrátim toto mesto; každý, kto pôjde popri ňom, zhrozí sa a zhíkne nad všetkými jeho ranami.


text:
Budem ich kŕmiť mäsom z ich synov a mäsom z ich dcér. Každý bude jesť mäso svojho blížneho pri obliehaní a v núdzi, keď ich budú zvierať ich nepriatelia a budú im siahať na život.


text:
Povedz im: Toto hovorí Hospodin zástupov: Takto rozbijem tento ľud a toto mesto, ako sa rozbila hlinená nádoba, ktorú nemožno opraviť. V Tófete sa bude pochovávať, lebo inde nebude miesto na pochovávanie.


text:
Tak zaobchodím s týmto miestom — znie výrok Hospodina — a s jeho obyvateľmi. Toto mesto urobím podobným Tófetu.


text:
Domy Jeruzalema a domy judských kráľov budú poškvrnené ako miesto Tófet: totiž všetky domy, na ktorých strechách pálili kadidlo celému nebeskému zástupu a cudzím bohom prinášali nápojové obety.


text:
Keď sa Jeremiáš vrátil z Tófetu, kam ho poslal Hospodin prorokovať, postavil sa na nádvorie domu Hospodina a povedal všetkému ľudu:


text:
Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: Na toto mesto a na všetky okolité mestá privediem každú pohromu, ktorou som im hrozil, lebo si zatvrdili šiju a nepočúvali moje slová.


text:
Kňaz Pašchúr, syn Imméra, dozorca a predstavený v Hospodinovom dome, počul Jeremiáša prorokovať tieto slová.


text:
Pašchúr dal proroka Jeremiáša zbiť a zovrieť do klady, ktorá bola vedľa hornej Benjamínovej brány pri Hospodinovom dome.


text:
Nasledujúce ráno Pašchúr Jeremiáša z klady prepustil. Jeremiáš mu povedal: Hospodin ťa nebude volať Pašchúr, ale Hrôza je naokolo.


text:
Toto ti hovorí Hospodin: Urobím z teba hrôzu pre teba a pre všetkých, ktorí ťa milujú; padnú mečom svojich nepriateľov a tvoje oči sa budú na to dívať. A celé Judsko vydám do ruky babylonského kráľa; odvlečie ich do Babylonu a pobije ich mečom.


text:
Všetok majetok tohto mesta, všetko jeho imanie, všetky jeho drahocennosti, všetky poklady judských kráľov vydám do rúk ich nepriateľov, vyplienia ich, vezmú a odnesú do Babylonu.


text:
Ty, Pašchúr, a všetci obyvatelia tvojho domu, pôjdete do babylonského zajatia. Pôjdeš do Babylonu a tam zomrieš, tam pochovajú teba i všetkých, ktorí ťa milujú a ktorým si falošne prorokoval.


text:
Zvábil si ma, Hospodin, a dal som sa zvábiť, mocne si ma pritiahol k sebe a premohol si ma. Celý deň som na posmech, každý sa mi posmieva.


text:
Kedykoľvek hovorím, musím kričať: Násilie a lúpež! musím volať. Veď Hospodinovo slovo mi celý deň prináša potupu a výsmech.


text:
Povedal som: Nebudem ho pripomínať a nepoviem už ani slovo v jeho mene. V srdci ma však slovo pálilo ako blčiaci oheň, zadržiavaný v mojich kostiach. Snažil som sa ho v sebe zadržať, ale nevládal som.


text:
Počúvam zlomyseľné šepkanie mnohých: Hrôza je naokolo! Udajte ho! Udáme ho! Všetci moji priaznivci striehnu na moje potknutie. Azda sa dá zviesť, premôžeme ho a vypomstíme sa na ňom.


text:
Hospodin je so mnou ako mocný hrdina, preto sa moji prenasledovatelia potknú a nič nezmôžu. Utŕžia hanbu, že nič nedosiahli, hanbu večnú a nezabudnuteľnú.


text:
Hospodin zástupov, ktorý skúmaš spravodlivého, ktorý vidíš do obličiek i srdca, chcem vidieť, ako sa na nich vypomstíš, veď tebe som zveril svoj spor.


text:
Nech je ten muž ako mestá, ktoré Hospodin bez milosti rozvrátil. Ráno nech počuje krik a na poludnie poplašné znamenie,


text:
lebo ma neusmrtil v matkinom lone, aby sa mi matka stala hrobom a jej lono aby zostalo so mnou navždy tehotné.


text:
Slovo, ktoré zaznelo Jeremiášovi od Hospodina, keď kráľ Cidkija poslal k nemu Malkijovho syna Pašchúra a Maaséjovho syna Cefanju so žiadosťou:


text:
Dopytuj sa Hospodina o nás, či babylonský kráľ Nebúkadnecar zaútočí proti nám, a či Hospodin naloží s nami podľa svojich zázračných skutkov, aby od nás odtiahol.


text:
Toto hovorí Hospodin, Boh Izraela: Určite obrátim vo vašich rukách vojnové zbrane, ktorými vy bojujete proti babylonskému kráľovi a proti Chaldejom [ Hebr. Kasdím.], ktorí vás obliehajú vonku za múrmi, a zhromaždím ich uprostred tohto mesta.


text:
Ja sám budem bojovať proti vám vystretou rukou, mocným ramenom, hnevom, zlosťou a veľkou prchkosťou.


text:
Potom — znie výrok Hospodina — vydám judského kráľa Cidkiju, jeho sluhov i ľud, aj tých, ktorých nepostihol v tomto meste mor, meč alebo hlad, do ruky babylonského kráľa Nebúkadnecara, do ruky ich nepriateľov a do ruky tých, ktorí striehnu na ich život. On ich pobije ostrím meča bez ľútosti, bez súcitu a bez milosrdenstva.


text:
Kto zostane v tomto meste, zomrie mečom, od hladu alebo na mor. Kto z neho vyjde a vzdá sa Chaldejom, ktorí vás obliehajú, zostane nažive; život mu bude korisťou.


text:
Obrátil som svoju tvár proti tomuto mestu; nie však s dobrým, ale so zlým úmyslom — znie výrok Hospodina. Dostane sa do ruky babylonského kráľa a ten ho vypáli.


text:
Dávidov dom! Toto hovorí Hospodin: Od rána súďte spravodlivo, vyslobodzujte poškodeného z ruky utláčateľa, aby pre zlobu vašich zlých skutkov nevzbĺkol môj hnev ako oheň, nerozhorel sa tak, že ho nikto neuhasí.


text:
Som predsa proti tebe, obyvateľka údolia, skala na rovine — znie výrok Hospodina. Vy hovoríte: Kto vystúpi proti nám, kto vnikne do našich príbytkov?


text:
Potrestám vás, ako si zaslúžia vaše skutky — znie výrok Hospodina. Zapálim oheň v jej lese a ten strávi celé jej okolie.


text:
Povieš: Počuj slovo Hospodina, judský kráľ, ktorý sedíš na Dávidovom tróne, ty, tvoji sluhovia a tvoj ľud, vy, ktorí vchádzate cez tieto brány.


text:
Toto hovorí Hospodin: Uplatňujte právo a spravodlivosť, vysloboďte okrádaného z ruky násilníka, cudzinca, sirotu a vdovu nepoškodzujte a neutláčajte, nevinnú krv neprelievajte na tomto mieste.


text:
Ak budete naozaj dodržiavať toto slovo, králi, ktorí sedia na Dávidovom tróne, budú vchádzať cez brány tohto domu, povezú sa na vozoch a koňoch, oni, ich sluhovia a ich ľud.


text:
Ak však nebudete počúvať tieto slová, prisahám na seba — znie výrok Hospodina — tento dom bude rumoviskom.


text:
Veď toto hovorí Hospodin o dome judského kráľa: Gileádom si mi, temenom Libanonu, obrátim ťa však na púšť, na neobývané mestá.


text:
Mnohé národy prejdú popri tomto meste a jeden druhého sa bude pýtať: Prečo Hospodin takto urobil s týmto veľkým mestom?


text:
Odpovedia im: Pretože opustili zmluvu s Hospodinom, svojím Bohom, a klaňali sa cudzím bohom a slúžili im.


text:
Nežiaľte za zomrelým, nenariekajte na ním, radšej žiaľte za odchádzajúcim, lebo sa už nevráti a neuvidí svoj rodný kraj.


text:
Toto hovorí Hospodin o Joziášovom synovi Šallúmovi, judskom kráľovi, ktorý panoval namiesto svojho otca Joziáša a odišiel z tohto mesta: Už sa sem viac nevráti,


text:
Beda tomu, kto stavia dom nespravodlivo a svoje horné izby bez práva, kto svojho blížneho núti slúžiť zadarmo a nedá mu zaslúženú mzdu,


text:
kto hovorí: Postavím si rozľahlý dom a priestranné horné izby! Vyseká si okná, dom obloží cédrom a zafarbí na červeno.


text:
Stal si sa kráľom, aby si sa pýšil cédrom? Či tvoj otec nejedol a nepil? Uplatňoval však právo a spravodlivosť a mal sa dobre.


text:
Dopomáhal k právu biednemu a chudobnému a mal sa dobre. Neznamená to poznať mňa? — znie výrok Hospodina.


text:
Ty však nemáš oči a srdce pre iné ako pre vlastný zisk, pre prelievanie nevinnej krvi, pre útlak a vydieranie.


text:
Preto toto hovorí Hospodin judskému kráľovi Jójakimovi, Joziášovmu synovi: Nebudú za ním žialiť: Ach, brat môj! Ach, sestra! Nebudú za ním žialiť: Ach, pane! Ach, veličenstvo!


text:
Vystúp na Libanon a krič, aj na Bášane vydaj svoj hlas a krič z Abárimu, veď sú porazení všetci tvoji milenci.


text:
Prihováral som sa ti, keď si bola v bezpečí, ale povedala si: Nechcem počuť! To je tvoje správanie od mladosti — nepočúvala si môj hlas.


text:
Všetkých tvojich pastierov bude pásť vietor, tvoji milenci pôjdu do zajatia, vtedy sa budeš hanbiť a budeš potupená pre svoje zlé skutky.


text:
Ty, ktorá bývaš na Libanone, ktorá hniezdiš na cédroch, ako len budeš stonať, keď prídu na teba pôrodné bolesti, kŕče ako na rodičku.


text:
Akože žijem — znie výrok Hospodina — keby Jójakimov syn Konja, judský kráľ, bol pečatným prsteňom na mojej pravici, strhol by som ho odtiaľ.


text:
Vydám ťa do ruky tých, čo striehnu na tvoj život, do ruky tých, ktorých sa bojíš, do ruky Nebúkadnecara, babylonského kráľa, a do ruky Chaldejov.


text:
Zahodím teba i tvoju matku, ktorá ťa porodila, do cudzej krajiny, v ktorej ste sa nenarodili, a tam aj zomriete.


text:
Je azda tento muž, Konja, bezcennou a odhodenou nádobou, náradím, ktoré nikto nechce? Prečo on a jeho potomstvo sú odvrhnutí, zahodení do krajiny, ktorú nepoznajú?


text:
Toto hovorí Hospodin: Zapíšte tohto muža ako bezdetného, ako človeka, ktorý nemal úspech vo svojich dňoch, lebo nikomu z jeho potomstva sa nepodarí sedieť na Dávidovom tróne a znova panovať v Judsku.


text:
Preto hovorí Hospodin, Boh Izraela, proti pastierom, ktorí pasú môj ľud: Vy ste rozohnali a rozptýlili moje stádo a nedohliadali ste naň. Ja vás navštívim pre vaše zlé skutky — znie výrok Hospodina.


text:
Ja pozbieram zvyšky svojho stáda zo všetkých krajín, kam som ich roztrúsil, a opäť ich privediem na ich pastvu, bude sa im dariť a rozmnožia sa.


text:
Dám im pastierov, ktorí ich budú pásť, nebudú sa viac obávať alebo strachovať a nebude z nich chýbať — znie výrok Hospodina.


text:
Hľa, prídu dni — znie výrok Hospodina —, že vzbudím Dávidovi spravodlivý výhonok. Bude panovať ako kráľ, bude si múdro počínať a v krajine bude konať podľa práva.


text:
Za jeho dní Júda dosiahne spásu, Izrael bude bývať v bezpečí. Toto je meno, ktorým sa budú volať: Hospodin je naša spravodlivosť.


text:
Preto hľa, blíži sa čas — znie výrok Hospodina —, keď už nebudú hovoriť: Akože žije Hospodin, ktorý vyviedol synov Izraela z Egypta,


text:
ale: Akože žije Hospodin, ktorý vyviedol a priviedol potomstvo Izraelovho domu zo severnej krajiny a zo všetkých krajín, do ktorých ich rozohnal. Vrátia sa do vlastnej krajiny.


text:
O prorokoch: Srdce mi puká v hrudi trasú sa mi všetky kosti, som ako opitý človek, ako muž premožený vínom pred Hospodinom a pred jeho svätými slovami.


text:
Veď zem je preplnená cudzoložníkmi, pre kliatbu smúti krajina, vysychajú stepné pastviny. Náhlia sa za zlým, ich silou je bezprávie.


text:
Preto ich cesta bude klzká, vo tme sa potknú a padnú na nej. Zošlem na nich nešťastie v roku ich potrestania — znie výrok Hospodina.


text:
U prorokov Samárie som síce videl pohoršujúcu vec: prorokovali v mene Baála a zavádzali môj ľud, Izrael.


text:
No u jeruzalemských prorokov som videl ohavnosť: dopúšťali sa cudzoložstva a podvodu, utvrdzovali zločincov, aby nezanechali hriech. Pre mňa sú všetci ako Sodoma a jeho obyvatelia ako Gomora.


text:
Preto Hospodin zástupov hovorí o prorokoch toto: Veru nakŕmim ich palinou a napojím ich otrávenou vodou, lebo od jeruzalemských prorokov prešla bezbožnosť na celú krajinu.


text:
Toto hovorí Hospodin zástupov: Nepočúvajte slová prorokov, ktorí vám prorokujú, oni vás totiž zavádzajú. Hovoria iba vidinu vlastného srdca, ale nie to, čo je z Hospodinových úst.


text:
Tým, ktorí opovrhujú Hospodinovým slovom, stále hovoria: Budete mať pokoj! Každému, kto kráča so zatvrdnutým srdcom, hovoria: Nepríde na vás pohroma!


text:
Hospodinov hnev sa neodvráti, kým nevykoná a nesplní plány svojho srdca. V posledných dňoch to jasne pochopíte!


text:
Keby boli medzi mojimi radcami, oznámili by moje slová môjmu ľudu, odvrátili by ich od ich zlej cesty a od ich zlých skutkov.


text:
Ak sa niekto akokoľvek skryje, či ho nevidím? — znie výrok Hospodina. Či ja nenapĺňam nebesá i zem? — znie výrok Hospodina.


text:
Počul som, čo hovoria proroci, ktorí prorokujú v mojom mene klamstvo. Hovoria: Mal som sen! Mal som sen!


text:
Nazdávajú sa, že svojimi snami, ktoré si medzi sebou rozprávajú, uvedú moje meno u môjho ľudu do zabudnutia, ako ich otcovia zabudli na moje meno pre Baála?


text:
Prorok, ktorý má sen, nech rozpráva iba sen, kto však má moje slovo, nech moje slovo podáva pravdivo. Čo má spoločné slama so zrnom? — znie výrok Hospodina.


text:
Som proti tým prorokom, ktorí snívajú lži — znie výrok Hospodina — o nich rozprávajú a môj ľud svojím klamstvom a chvastúnstvom uvádzajú do omylu. Ja som ich predsa neposlal ani nepoveril a vôbec tomuto ľudu nebudú na osoh — znie výrok Hospodina.


text:
Ak sa ťa spýta tento ľud, prorok alebo kňaz: Čo je Hospodinovo bremeno?, odpovieš im: Vy ste bremeno, preto vás odhodím — znie výrok Hospodina.


text:
Hospodinovo bremeno viac nespomínajte, lebo pre každého je bremenom jeho slovo. Prekrútili ste slová živého Boha, Hospodina zástupov, nášho Boha.


text:
Ak však budete hovoriť: Bremeno Hospodina, tak Hospodin odpovie: Keďže ste použili toto slovo — Bremeno Hospodina, hoci som vám zakázal, aby ste hovorili: Bremeno Hospodina,


text:
Hospodin mi dal videnie: Dva koše s figami stáli pred Hospodinovým chrámom — stalo sa to potom, keď babylonský kráľ Nebúkadnecar v Jeruzaleme zajal Jekonju, judského kráľa, Jójakimovho syna, ako aj judské kniežatá, remeselníkov i zámočníkov a odviedol ich do Babylonu —


text:
v jednom koši boli veľmi dobré figy, ako rané figy, v druhom koši boli veľmi zlé figy, také zlé, že sa nedali jesť.


text:
Hospodin sa ma spýtal: Jeremiáš, čo vidíš? Povedal som: Figy. Dobré figy sú veľmi dobré. Zlé sú však také zlé, že sa nedajú jesť.


text:
Toto hovorí Hospodin, Boh Izraela: Ako na tieto dobré figy, tak chcem láskavo zhliadnuť na judských zajatcov, ktorých som poslal z tohto miesta do krajiny Chaldejov.


text:
Dobrotivo upriem na nich svoj zrak a navrátim ich do tejto krajiny. Znova ich vybudujem, ale nezrúcam, zasadím ich, ale nevytrhám.


text:
Dám im také srdce, aby ma poznali, veď ja som Hospodin; budú teda mojím ľudom a ja budem ich Bohom, lebo sa obrátia ku mne celým svojím srdcom.


text:
Ako sa nakladá so zlými figami, ktoré sú také zlé, že sa nedajú jesť — znie výrok Hospodina —, tak naložím s Cidkijom, judským kráľom, jeho kniežatami a zvyškom Jeruzalema, ktorý zostal v tejto krajine, a tými, ktorí zostali v Egypte.


text:
Urobím ich postrachom a nešťastím pre všetky kráľovstvá zeme, hanbou a príslovím, posmechom a kliatbou na každom mieste, kde ich zaženiem.


text:
Toto je slovo, ktoré zaznelo Jeremiášovi o celom judskom ľude vo štvrtom roku judského kráľa Jójakima, Joziášovho syna — bol to prvý rok babylonského kráľa Nebúkadnecara —


text:
Od trinásteho roka judského kráľa Joziáša, Amónovho syna, až dodnes je to dvadsaťtri rokov, čo mi zaznievalo Hospodinovo slovo. Hovoril som vám ho bez prestania, ale nepočúvali ste ma.


text:
Hospodin k vám stále posielal všetkých svojich služobníkov, prorokov, ale vy ste ich neposlúchali ani ste nezbystrili sluch, aby ste počuli:


text:
Odvráťte sa každý od svojej zlej cesty a od svojich zlých skutkov, potom budete bývať v krajine, ktorú dal Hospodin vám a vašim otcom na večné veky.


text:
Nechoďte za cudzími bohmi, aby ste im slúžili a klaňali sa im, nedráždite ma výtvorom svojich rúk a ja vám nebudem robiť zle.


text:
Vy ste ma však neposlúchali — znie výrok Hospodina —, ale hnevali ste ma výtvorom svojich rúk na vaše nešťastie.


text:
pošlem po všetky kmene severu — znie výrok Hospodina — aj po babylonského kráľa Nebúkadnecara, môjho sluhu, a privediem ich proti tejto krajine, proti jej obyvateľom a proti okolitým národom, uvalím na nich kliatbu a obrátim ich na hrôzu, posmech a trvalé pustošenie.


text:
Odstránim spomedzi nich hlas plesania, hlas radosti, hlas ženícha, hlas nevesty, zvuk mlynského kameňa a svetlo lampy.


text:
Celá táto krajina sa stane púšťou a hrôzou a tieto národy budú sedemdesiat rokov slúžiť babylonskému kráľovi.


text:
Keď sa naplní tých sedemdesiat rokov, potrescem babylonského kráľa a ten ľud — znie výrok Hospodina — pre ich hriech, ako aj krajinu Chaldejov, a premením ju na večnú pustatinu.


text:
Na tú krajinu zošlem na vyplnenie všetkých mojich slov, ktoré som vyslovil proti nej, všetko, čo je napísané v tejto knihe, ako prorok Jeremiáš prorokoval proti všetkým národom.


text:
Toto mi povedal Hospodin, Boh Izraela: Vezmi z mojej ruky tento kalich s vínom hnevu a daj z neho piť všetkým národom, ku ktorým ťa posielam.


text:
Jeruzalem, mestá Judska, jeho kráľov i kniežatá, aby som ich premenil na rumovisko, na predmet údesu, posmechu a kliatby, ako je to dnes.


text:
celú zmiešaninu národov, všetkých kráľov krajiny Úc, všetkých kráľov krajiny Filištíncov, Aškalón, Gazu, Ekrón a zvyšky Ašdóda,


text:
všetkých kráľov severu, blízkych i od seba vzdialených, a všetky kráľovstvá sveta, ktoré sú na povrchu zeme. Kráľ Šéšak [ Šéšak je kryptogram Babylonu tzv. atbaš, kde sa zamieňajú písmena hebr. abecedy v zrkadlovom postavení.] však bude piť po nich.


text:
Povieš im: Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: Pite a opite sa, dávte a padnite, takže nepovstanete pre meč, ktorý posielam na vás.


text:
Ak sa budú zdráhať vziať si z tvojej ruky kalich a piť, potom im povieš: Toto hovorí Hospodin zástupov: Musíte piť!


text:
Hľa, v meste, ktoré sa nazýva podľa môjho mena, začínam s pohromou a vy by ste mali byť ušetrení? Nebudete ušetrení, lebo ja privolám meč proti všetkým obyvateľom zeme — znie výrok Hospodina zástupov.


text:
Ty im prorokuj všetky tieto slová a povedz im: Hospodin skríkne z výsosti, zo svojho svätého príbytku vydá svoj hlas, hlasne skríkne nad svojou nivou, veselo zvolá ako lisovači hrozna na všetkých obyvateľov zeme.


text:
Dunenie prenikne až do končín zeme, lebo Hospodin má spor s národmi, súdi sa s každým telom, svojvoľníkov vydá meču — znie výrok Hospodina.


text:
Toto hovorí Hospodin zástupov: Hľa, pohroma ide z národa na národ, veľká búrka sa dvíha od končín zeme.


text:
V ten deň budú Hospodinom prebodnutí ležať od jedného konca zeme až po druhý; neoplačú ich, nepozbierajú ani nepochovajú, budú hnojom na povrchu poľa.


text:
Kvíľte, pastieri, a kričte, zvíjajte sa, vodcovia stáda, pretože sa naplnil čas, aby vás zarezali; rozprášim vás a budete padať ako vzácne nádoby.


text:
Lev opustil svoju húštinu, lebo ich krajina sa stala pustatinou pre ničiaci meč a pre jeho pálčivý hnev.


text:
Toto hovorí Hospodin: Postav sa na nádvorie Hospodinovho domu a povedz proti všetkým judským mestám, ktoré prichádzajú pokloniť sa do Hospodinovho domu, všetky slová, ktoré som ti rozkázal povedať proti nim. Nevynechaj ani slovo!


text:
Možno poslúchnu a každý sa vráti zo svojej zlej cesty a ja oľutujem nešťastie, ktoré zamýšľam dopustiť na nich pre ich zlé skutky.


text:
Povieš im: Toto hovorí Hospodin: Ak ma nebudete poslúchať, aby ste konali podľa môjho zákona, ktorý som vám predložil,


text:
ak nebudete počúvať slová mojich služobníkov, prorokov, ktorých vám ustavične posielam, hoci ich nepočúvate,


text:
Keď Jeremiáš oznámil, čo mu kázal povedať Hospodin všetkému ľudu, chytili ho kňazi, proroci a všetok ľud a povedali: Musíš zomrieť!


text:
Prečo si prorokoval v mene Hospodinovom, že sa tomuto domu stane ako Šílu a že toto mesto spustne a bude neobývané? Všetok ľud, ktorý bol v Hospodinovom dome, sa hrnul k Jeremiášovi.


text:
Keď sa judské kniežatá dopočuli o týchto slovách, vybrali sa z kráľovského paláca do domu Hospodina a posadili sa pri vchode Novej brány Hospodinovho domu.


text:
Vtedy kňazi a proroci povedali kniežatám a všetkému ľudu: Tento muž si zaslúži výrok smrti, pretože prorokoval proti tomuto mestu, ako ste počuli na vlastné uši.


text:
Jeremiáš povedal všetkým kniežatám a všetkému ľudu: Hospodin ma poslal prorokovať proti tomuto domu a proti tomuto mestu všetky slová, ktoré ste počuli.


text:
Teraz napravte svoje cesty a svoje skutky a poslúchnite hlas Hospodina, svojho Boha. Potom Hospodin oľutuje nešťastie, ktoré vyslovil proti vám.


text:
Len si dobre uvedomte, že ak ma usmrtíte, uvalíte nevinnú krv na seba, na toto miesto i na jeho obyvateľov, lebo Hospodin ma k vám naozaj poslal, aby som vám verejne povedal všetky tieto slová.


text:
No kniežatá a všetok ľud povedali kňazom a prorokom: Tento človek si nezasluhuje smrť, lebo k nám hovoril v mene Hospodina, nášho Boha.


text:
V dňoch judského kráľa Chizkiju bol prorokom Micheáš z Mórešetu. Ten povedal všetkému judskému ľudu: Toto hovorí Hospodin zástupov: Sion zorú ako pole, Jeruzalem bude rumoviskom a chrámový vrch lesným rumoviskom.


text:
Usmrtil ho azda judský kráľ Chizkija alebo niekto z Judska? Či sa nebál Hospodina a neprosil ho, takže Hospodin oľutoval nešťastie, ktoré vyslovil proti nim? Či máme urobiť taký veľký zločin proti sebe samým?


text:
Aj iný muž prorokoval v mene Hospodina, totiž Šemajov syn Urija z Kirjat-Jearíma. Ten prorokoval proti tomuto mestu a proti tejto krajine rovnako ako hovoril Jeremiáš.


text:
Jeho slová počul kráľ Jójakim, všetci jeho dôstojníci a všetky kniežatá. Kráľ sa ho usiloval usmrtiť. Keď sa to Urija dopočul, bál sa a ušiel do Egypta.


text:
Tí vyviedli Uriju z Egypta a priviedli ho ku kráľovi Jójakimovi. Ten ho dal usmrtiť mečom a jeho mŕtvolu dal hodiť do hrobu obyčajných ľudí.


text:
Achikám, Šáfanov syn, však držal ochrannú ruku nad Jeremiášom, aby ho nevydali do rúk ľudu na usmrtenie.


text:
Na začiatku panovania judského kráľa Jójakima, Joziášovho syna, zaznelo Jeremiášovi od Hospodina toto slovo:


text:
Pošli ich edómskemu kráľovi, moábskemu kráľovi, amónskemu kráľovi, týrskemu kráľovi a sidonskému kráľovi prostredníctvom poslov, ktorí prišli do Jeruzalema k judskému kráľovi Cidkijovi,


text:
a odovzdaj im pre ich pánov tento príkaz: Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: Svojim pánom povedzte toto:


text:
Ja som svojou veľkou mocou a vystretým ramenom utvoril zem, človeka i zver, čo sú na zemi, a dal som ju tomu, komu som chcel.


text:
Ja som však teraz dal všetky tie krajiny do ruky môjho služobníka, babylonského kráľa Nebúkadnecara, dal som mu aj poľnú zver, aby mu slúžila.


text:
Všetky národy majú slúžiť jemu, jeho synovi a jeho vnukovi, kým nepríde čas aj pre jeho krajinu, keď si ju mnohé národy a veľkí králi podmania.


text:
Avšak národ alebo kráľovstvo, ktoré nebude chcieť slúžiť jemu, babylonskému kráľovi Nebúkadnecarovi, a nevloží šiju do jarma babylonského kráľa, budem trestať mečom, hladom a morom, kým ho úplne nevydám do jeho ruky — znie výrok Hospodina.


text:
Vy preto nepočúvajte svojich prorokov, veštcov, vykladačov snov, hádačov z mrakov a čarodejníkov, ktorí vám hovoria: Nebudete slúžiť babylonskému kráľovi.


text:
Národ však, ktorý vloží svoju šiju do jarma babylonského kráľa a bude mu slúžiť, ponechám na jeho pôde — znie výrok Hospodina — bude ju obrábať a na nej bývať.


text:
Judskému kráľovi Cidkijovi som povedal tie isté slová: Vložte si šiju do jarma babylonského kráľa, slúžte jemu a jeho ľudu a ostanete nažive.


text:
Prečo by mal teba i tvoj ľud usmrtiť meč, hlad a mor, ako povedal Hospodin o národe, ktorý nebude slúžiť babylonskému kráľovi?


text:
Nepočúvajte reči prorokov, ktorí vám hovoria: Nebudete slúžiť babylonskému kráľovi. Prorokujú vám klamstvo.


text:
Veď ja som ich neposlal — znie výrok Hospodina — ale oni falošne prorokujú v mojom mene, aby som vás poslal do vyhnanstva a zahynuli ste vy aj proroci, ktorí vám prorokujú.


text:
Kňazom a všetkému ľudu som povedal: Toto hovorí Hospodin: Nepočúvajte slová svojich prorokov, ktorí vám prorokujú: Hľa, nádoby domu Hospodina sa čoskoro vrátia z Babylonu. Oni vám prorokujú lož.


text:
Nepočúvajte ich, slúžte babylonskému kráľovi a ostanete nažive. Prečo by sa toto mesto malo stať zboreniskom?


text:
Ak sú proroci a ak majú pri sebe slovo Hospodina, nech radšej naliehavo žiadajú Hospodina zástupov, aby sa do Babylonu nedostali nádoby, ktoré ešte zostali v dome Hospodina, v dome judského kráľa a v Jeruzaleme.


text:
Veď toto hovorí Hospodin zástupov o stĺpoch, o mori, o podvozkoch a o ostatnom náradí, ktoré zostalo v tomto meste


text:
a ktoré nevzal babylonský kráľ Nebúkadnecar, keď odviedol do zajatia z Jeruzalema do Babylonu judského kráľa Jekonju, Jójakimovho syna, ako aj všetkých šľachticov Judska a Jeruzalema.


text:
Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela, o nádobách, ktoré zostali v Hospodinovom dome a v dome judského kráľa v Jeruzaleme:


text:
Budú odnesené do Babylonu a tam zostanú až do dňa, keď sa o ne postarám — znie výrok Hospodina — dám ich vyniesť a navrátiť na toto miesto.


text:
V tom istom roku, na začiatku panovania judského kráľa Cidkiju, v piatom mesiaci štvrtého roka, povedal mi Chananja, Azzúrov syn, prorok z Gibeóna, v Hospodinovom dome v prítomnosti kňazov a všetkého ľudu:


text:
O dva roky vrátim na toto miesto všetky nádoby Hospodinovho domu, ktoré vzal z tohto miesta babylonský kráľ Nebúkadnecar a odniesol do Babylonu.


text:
Judského kráľa Jekonju, Jójakimovho syna, a všetkých judských zajatcov, ktorí odišli do Babylonu, privediem späť na toto miesto — znie výrok Hospodina — lebo zlámem jarmo babylonského kráľa.


text:
Nato prorok Jeremiáš v prítomnosti kňazov a všetkých ľudí, ktorí stáli v Hospodinovom dome, oslovil proroka Chananju.


text:
Prorok Jeremiáš povedal: Amen! Kiež tak urobí Hospodin! Nech Hospodin dá, aby sa splnili tvoje slová, ktoré si prorokoval, aby sa vrátili všetky nádoby Hospodinovho domu a všetci zajatci z Babylonu na toto miesto.


text:
Odpradávna boli predo mnou a pred tebou proroci, ktorí prorokovali mnohým krajinám a veľkým kráľovstvám vojnu, nešťastie a mor.


text:
Až keď sa splní prorocká predpoveď, spozná sa, či proroka, ktorý predpovedal pokoj, poslal naozaj Hospodin.


text:
V prítomnosti všetkého ľudu Chananja povedal: Toto hovorí Hospodin: Takto zlámem do dvoch rokov jarmo babylonského kráľa Nebúkadnecara na šiji všetkých národov. Nato prorok Jeremiáš odišiel svojou cestou.


text:
Choď a Chananjovi povedz toto: Toto hovorí Hospodin: Drevené jarmo si zlámal. Namiesto neho však urobím jarmo železné.


text:
Veď toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: Železné jarmo položím na šiju všetkých týchto národov, aby slúžili babylonskému kráľovi Nebúkadnecarovi. Budú mu teda slúžiť. Dal som mu aj poľnú zver.


text:
Prorok Jeremiáš povedal prorokovi Chananjovi: Počúvaj, Chananja, Hospodin ťa neposlal, ty si však zapríčinil, že sa tento ľud spolieha na lož.


text:
Preto Hospodin hovorí toto: Hľa, ja ťa odstránim z povrchu zeme. Ešte v tomto roku zomrieš, pretože si hlásal vzburu proti Hospodinovi.


text:
Toto je znenie listu, ktorý poslal prorok Jeremiáš z Jeruzalema do zajatia odvlečeným starcom, kňazom, prorokom a všetkým ľuďom, ktorých Nebúkadnecar odvliekol z Jeruzalema do Babylonu.


text:
Stalo sa to potom, keď kráľ Jekonja, kráľovná, eunuchovia, judské a jeruzalemské kniežatá, remeselníci a zámočníci museli opustiť Jeruzalem.


text:
Poslal ho prostredníctvom Eleásu, syna Šáfanovho, a Gemarju, syna Chilkijovho, ktorých vyslal judský kráľ Cidkija k Nebúkadnecarovi, babylonskému kráľovi, do Babylonu:


text:
Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela, všetkým odvlečeným, ktorých som poslal do zajatia z Jeruzalema do Babylonu:


text:
Berte si ženy a ploďte synov a dcéry, žeňte svojich synov a vydávajte svoje dcéry, aby plodili synov a dcéry, aby sa tam rozmnožili a neumenšovali sa.


text:
Usilujte sa o blaho mesta, kam som vás poslal do zajatia, modlite sa zaň k Hospodinovi, pretože od jeho blaha závisí aj vaše blaho.


text:
Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: Nech vás neklamú vaši proroci, ktorí sú medzi vami, ani vaši veštci, nedajte ani na svoje sny, ktoré sa vám prisnijú,


text:
Takto totiž hovorí Hospodin: Až sa naplní pre Babylon sedemdesiat rokov, navštívim vás a splním vám svoj prísľub, že vás privediem späť na toto miesto.


text:
Ja poznám svoje zámery, ktoré mám s vami — znie výrok Hospodina — sú to zámery pokoja, a nie nešťastia; dám vám budúcnosť a nádej.


text:
Dám sa vám nájsť, znie výrok Hospodina — zmením váš údel, zhromaždím vás spomedzi všetkých národov a zo všetkých miest, kam som vás rozptýlil — znie výrok Hospodina — a vrátim vás na miesto, odkiaľ som vás odviedol do zajatia.


text:
Toto však hovorí Hospodin o kráľovi, ktorý sedí na Dávidovom tróne, i o všetkom ľude, ktorý býva v tomto meste, i o vašich bratoch, ktorí neodišli s vami do zajatia:


text:
Toto hovorí Hospodin zástupov: Hľa, ja na nich posielam meč, hlad a mor a spôsobím, že budú ako odporné figy, ktoré sú také zlé, že sa nedajú jesť.


text:
Budem ich stíhať mečom, hladom a morom, spôsobím, že budú pre všetky kráľovstvá zeme predmetom úžasu, kliatby, hrôzy, posmechu a potupy pre všetky národy, kam som ich vyhnal,


text:
pretože nepočúvali moje slová — znie výrok Hospodina, keď som im posielal svojich služobníkov, prorokov. Posielal som ich opätovne, ale neposlúchli ste — znie výrok Hospodina.


text:
Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela, o Achábovi, synovi Koláju, a Cidkijovi, synovi Maaséju, ktorí vám v mojom mene falošne prorokovali: Vydám ich do ruky babylonského kráľa Nebúkadnecara a ten ich zabije pred vašimi očami.


text:
Z ich prípadu bude odvodená pre všetkých judských zajatcov, ktorí sú v Babylone, táto kliatba: Nech s tebou Hospodin naloží ako s Cidkijom a ako s Achábom, ktorých babylonský kráľ upražil na ohni,


text:
pretože páchali bláznovstvo v Izraeli, cudzoložili so ženami svojich blížnych a v mojom mene hovorili lživé slovo, ktoré som im neprikázal. Viem to a som toho svedkom — znie výrok Hospodina.


text:
Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: Pretože si vo svojom mene poslal list všetkému ľudu, ktorý je v Jeruzaleme, i kňazovi Cefanjovi, synovi Maaséju, i všetkým kňazom v tomto znení:


text:
Hospodin ťa ustanovil za kňaza namiesto kňaza Jójadu, aby si dozeral v Hospodinovom dome na každého šialenca, ktorý sa vydáva za proroka, aby si ho dal do klady a okov.


text:
Veď on nám odkázal do Babylonu: Bude to dlho trvať! Stavajte domy, bývajte v nich, vysádzajte záhrady a jedzte ich plody.


text:
Odkáž všetkým zajatcom: Toto hovorí Hospodin o Šemajovi Nechelámskom: Pretože vám Šemaja prorokoval, hoci som ho neposlal, a zapríčinil, že sa spoliehate na lož,


text:
Hospodin hovorí toto: Hľa, ja potrescem Šemaju Nechelámskeho a jeho potomstvo. Nebude mať nikoho, kto by býval uprostred tohto ľudu, a neuvidí blaho, ktoré pripravujem pre môj ľud — znie výrok Hospodina — pretože hlásal vzburu proti Hospodinovi.


text:
Hľa, blíži sa čas — znie výrok Hospodina —, keď zmením údel svojho ľudu, Izraela i Judska, hovorí Hospodin, a navrátim ich do krajiny, ktorú som dal ich otcom a oni ju prevezmú do vlastníctva.


text:
Pýtajte sa a pozrite, či môže muž porodiť. Prečo teda vidím, že každý muž má ruky na bedrách ako rodička? Každá tvár sa zmenila, zbledla.


text:
Beda, lebo veľký je tento deň, niet mu podobného, čas úzkosti pre Jákoba, ale bude z neho vyslobodený.


text:
V ten deň — znie výrok Hospodina zástupov — dolámem jarmo na ich šiji a roztrhám ich povrazy a cudzinci ich nebudú viac zotročovať.


text:
Ty sa však neboj, môj služobník Jákob — znie výrok Hospodina —, nestrachuj sa, Izrael, lebo hľa, vyslobodím ťa z diaľky a tvoje potomstvo z krajiny jeho zajatia. Jákob sa vráti a bude žiť v pokoji, bez starostí a nik ho nevystraší.


text:
Ja som s tebou — znie výrok Hospodina —, aby som ťa zachránil. Veď skoncujem so všetkými národmi, medzi ktoré som ťa rozptýlil. Iba s tebou neskoncujem, budem ťa karhať podľa práva, no bez trestu ťa nenechám.


text:
Všetci, čo ťa milovali, na teba zabudli, nevyhľadávajú ťa, veď udrel som ťa ako nepriateľ, prísnym pokarhaním, pre veľkosť tvojej viny a množstvo tvojich hriechov.


text:
Čo kričíš pre svoj úraz? Tvoja bolesť je nevyliečiteľná. Pre veľkosť tvojej viny a množstvo tvojich hriechov som ti to urobil.


text:
Preto všetci, čo ťa požierajú, budú zožratí, všetci, čo ťa utláčajú, pôjdu do zajatia, tí, čo ťa plienia, stanú sa korisťou, a všetkých, čo ťa olupujú, vydám za lup.


text:
Uzdravím ťa, vyliečim ťa z tvojich rán — znie výrok Hospodina — veď ťa volajú Odohnaná, to je dcéra Sion, ktorú nikto nehľadá.


text:
Toto hovorí Hospodin: Určite zmením údel Jákobových stanov, zľutujem sa nad jeho príbytkami. Mesto bude opäť vybudované na svojom návrší a palác bude stáť na pôvodnom mieste.


text:
Bude z nich zaznievať chválospev vďaky a hlas tých, čo sa tešia. Rozmnožím ich, neumenšia sa, dám im takú česť, že nebudú pokladaní za bezvýznamných.


text:
Jeho synovia budú ako kedysi, jeho pospolitosť sa upevní predo mnou a potrescem všetkých jeho utláčateľov.


text:
Bude mať mocnára z vlastných radov, jeho panovník vyjde z jeho stredu. Pripustím ho k sebe a on sa ku mne priblíži. Veď kto nasadí svoj život, aby sa ku mne priblížil? — znie výrok Hospodina.


text:
Neodvráti sa Hospodinov pálčivý hnev, kým nevykoná a nesplní zámery svojho srdca. Na konci dní to pochopíte.


text:
Toto hovorí Hospodin: Na púšti našiel milosť národ, ktorý unikol meču. Izrael šiel, aby dosiahol svoj odpočinok.


text:
Opäť ťa vybudujem, budeš vystavaná, panna izraelská. Znova sa ozdobíš svojimi bubnami, vyjdeš tancovať v kole tých, čo sa tešia.


text:
Príde deň, keď budú kričať strážnici na Efrajimskom pohorí: Hor sa, vystúpme na Sion, k Hospodinovi, nášmu Bohu!


text:
Toto hovorí Hospodin: Radostne jasajte nad Jákobom, plesajte nad popredným národom! Oznamujte, oslavujte a hovorte: Hospodin vyslobodil svoj ľud, zvyšok Izraela.


text:
Hľa, privediem ich zo severnej krajiny a zhromaždím ich z končín zeme. Bude medzi nimi slepý a chromý, tehotná žena i rodička; vrátia sa ako veľký zástup.


text:
Prídu s plačom, s prosbou o zmilovanie. Povediem ich a privediem ich k potokom vôd, po rovnej ceste, kde sa nepotknú, lebo som otec Izraela a Efrajim je môj prvorodený.


text:
Národy, čujte slovo Hospodina, zvestujte ho na ďalekých ostrovoch a hovorte: Ten, čo Izrael rozptýlil, ho zhromaždí, a bude ho strážiť ako pastier svoje stádo.


text:
Prídu a zaplesajú na výšine Siona, budú sa hrnúť k dobrote Hospodina, k obiliu, muštu a oleju, k mláďatám oviec a dobytka. Ich duša bude ako zavlažená záhrada, už sa nebudú trápiť.


text:
Vtedy sa bude tešiť panna v tanci, mladíci a starci pospolu. Ich smútok obrátim na radosť, po žiali ich poteším a rozveselím.


text:
Toto hovorí Hospodin: Čuj, v Ráme počuť nariekanie, prehorký plač. Ráchel oplakáva svojich synov, nedá sa potešiť pre svojich synov, lebo ich už niet.


text:
Toto hovorí Hospodin: Zadrž vzlykanie i slzy v očiach, lebo tvoja námaha dostane odmenu — znie výrok Hospodina — vrátia sa z nepriateľskej krajiny.


text:
Zreteľne počujem nariekať Efrajim: Karhal si ma a ja som sa dal karhať ako neskrotený býček. Priveď ma späť a navrátim sa, veď ty si Hospodin, môj Boh.


text:
Keď som sa odvrátil, obanoval som to, keď som to pochopil, bil som sa po bedrách, hanbil som sa, červenal, lebo som niesol hanbu svojej mladosti.


text:
Či nie je Efrajim mojím drahým synom alebo rozkošným dieťaťom? Kedykoľvek hovorím proti nemu, musím si ho pripomínať, preto sa moje vnútro kvôli nemu chveje, musím sa nad ním zmilovať — znie výrok Hospodina.


text:
Postav si míľniky, urob si smerovky! Premýšľaj nad upravenou cestou, nad cestou, po ktorej si šla. Vráť sa, izraelská panna, vráť sa do týchto svojich miest!


text:
Dokedy budeš blúdiť, odpadnutá dcéra? Čosi nové stvorí Hospodin v krajine: žena sa bude uchádzať o muža.


text:
Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: V judskej krajine a v jej mestách až zmením ich údel, ešte budú hovoriť toto slovo: Niva spravodlivosti, posvätný vrch, nech ťa požehná Hospodin!


text:
Hľa, blíži sa čas — znie výrok Hospodina —, keď obsejem dom Izraela a dom Júdu semenom ľudí a semenom zvierat.


text:
Ako som nad nimi bedlil, keď som mal vytrhávať, rúcať, plieniť, ničiť a privodiť nešťastie, tak budem bedliť, keď budem mať budovať a sadiť — znie výrok Hospodina.


text:
Hľa, blíži sa čas — znie výrok Hospodina —, keď uzavriem novú zmluvu s domom Izraela a s domom Júdu.


text:
Nie takú zmluvu, akú som uzavrel s vašimi otcami, keď som ich chopil za ruku, aby som ich vyviedol z Egypta. Oni totiž moju zmluvu porušili, hoci som bol ich Pánom — znie výrok Hospodina.


text:
Toto však bude zmluva, ktorú uzavriem s domom Izraela po týchto dňoch — znie výrok Hospodina. Svoj zákon vložím do ich vnútra a vpíšem ho do ich srdca. Budem im Bohom a oni budú mojím ľudom.


text:
Už sa nebudú navzájom poučovať a brat bratovi nebude hovoriť: Poznajte Hospodina!, lebo všetci ma budú poznať, od najmenšieho až po najväčšieho — znie výrok Hospodina —, pretože im odpustím viny a na ich hriech nebudem viac spomínať.


text:
Toto hovorí Hospodin, ktorý dáva dňu slnko za svetlo, noci určuje mesiac a hviezdy, aby svietili, vzdúva more, takže hučia jeho vlny, Hospodin zástupov je jeho meno:


text:
Ak sa tieto poriadky spredo mňa stratia — znie výrok Hospodina —, potom aj potomstvo Izraela prestane byť národom predo mnou po všetky dni.


text:
Toto hovorí Hospodin: Ak sa dajú zmerať hore nebesá a dolu preskúmať základy zeme, potom ja zavrhnem celé potomstvo Izraela pre všetko, čo urobili — znie výrok Hospodina.


text:
Hľa, blíži sa čas — znie výrok Hospodina —, keď bude mesto vystavané pre Hospodina od veže Chananeel až po Rožnú bránu


text:
Celé Údolie mŕtvol a obetného popola, všetky polia až po potok Kidrón a po roh Konskej brány na východ, budú zasvätené Hospodinovi. Nikdy už nebudú zbúrané a zrúcané.


text:
Slovo, ktoré zaznelo Jeremiášovi od Hospodina v desiatom roku judského kráľa Cidkiju — to bol osemnásty rok Nebúkadnecara.


text:
Vtedy vojsko babylonského kráľa obliehalo Jeruzalem. Prorok Jeremiáš bol uväznený na nádvorí stráže, ktoré bolo v paláci judského kráľa.


text:
Keď ho judský kráľ Cidkija uväznil, vyčítal mu: Prečo prorokuješ: Toto hovorí Hospodin: Hľa, vydám toto mesto do ruky babylonského kráľa a dobyje ho?


text:
Judský kráľ Cidkija neunikne z ruky Chaldejov, určite sa dostane do ruky babylonského kráľa, bude sa s ním zhovárať z tváre do tváre a uvidí ho zoči-voči.


text:
Odvedie Cidkiju do Babylonu, kde zostane, kým ho nenavštívim — znie výrok Hospodina. Ak aj budete bojovať proti Chaldejom, neuspejete.


text:
Hľa, príde k tebe Chanameel, syn môjho strýka Šallúma, a povie: Kúp si moje pole, ktoré je v Anatóte, veď ty máš podľa príbuzenstva prednostné právo na jeho zakúpenie.


text:
Podľa Hospodinovho oznámenia aj prišiel ku mne Chanameel, syn môjho strýka, na nádvorie stráže a povedal mi: Kúp si moje pole, ktoré je v Anatóte na území Benjamína, veď ty máš prednostné právo na kúpu. Kúp si ho. Vtedy som spoznal, že to bolo Hospodinovo slovo.


text:
Kúpil som teda pole od Chanameela, syna môjho strýka, ktoré je v Anatóte, a zaplatil som zaň striebro váhy sedemnásť šekelov.


text:
Napísal som kúpnopredajnú zmluvu, zapečatil som ju, odovzdal svedkom na overenie a na váhe som odvážil striebro.


text:
Kúpnopredajnú zmluvu som dal Báruchovi, Nérijovmu synovi, vnukovi Machséjovmu, pred očami svojho bratanca Chanameela a pred očami svedkov, ktorí podpísali kúpnopredajnú zmluvu pred očami všetkých Júdovcov, ktorí sedeli na nádvorí stráže.


text:
Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: Vezmi tieto listiny, túto zapečatenú a otvorenú kúpnopredajnú zmluvu, vlož ich do hlinenej nádoby, aby sa zachovali po mnohé dni.


text:
Veď toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: V tejto krajine sa ešte budú kupovať domy, polia a vinice.


text:
Keď som odovzdal kúpnopredajnú zmluvu Nérijovmu synovi Báruchovi, takto som sa modlil k Hospodinovi:


text:
Ach, Pane, Hospodin, pozri, ty si svojou veľkou mocou a vystretým ramenom utvoril nebesá a zem, tebe nijaký div nie je nemožný.


text:
Tisícom preukazuješ milosť, ale vinu otcov odplatíš do lona ich synom, ktorí prídu po nich. Si Boh najvyšší a najmocnejší, ktorého meno je Hospodin zástupov.


text:
Si veľký v múdrosti a mocný v skutkoch, tvoje oči dozerajú na všetky cesty ľudských synov, aby si každému odplatil podľa jeho cesty a podľa ovocia jeho skutkov.


text:
Robil si znamenia a divy v Egypte a podnes ich robíš v Izraeli i medzi ľuďmi, čím si si urobil meno, ktoré máš podnes.


text:
Znameniami a divmi, svojou mocnou rukou, vystretým ramenom a veľkou hrôzou si vyviedol svoj ľud, Izrael, z Egypta.


text:
Prišli a obsadili ju, ale nepočúvali tvoj hlas a nechodili podľa tvojho zákona, ani nerobili nič z toho, čo si im prikázal robiť, preto si dopustil, aby ich postihlo celé toto nešťastie.


text:
Pozri, násypy siahajú až po mesto, aby ho zaujali a dostalo sa do rúk Chaldejov, ktorí naň útočia mečom, hladom a morom. Plní sa, čo si povedal a ty to vidíš.


text:
Teraz si mi povedal, Hospodin, môj Pane: Kúp si to pole za striebro a pozvi k tomu svedkov, hoci mesto sa aj tak dostane do rúk Chaldejov.


text:
Preto hovorí Hospodin toto: Hľa, ja vydám toto mesto do rúk Chaldejov a do ruky Nebúkadnecara, babylonského kráľa, a on ho obsadí.


text:
Chaldeji, ktorí útočia na toto mesto, vtrhnú doň, podpália ho, vypália aj domy, na ktorých strechách pálili kadidlo Baálovi a prinášali nápojové obety cudzím bohom, len aby ma dráždili.


text:
Veď Izraeliti a Júdovci od mladosti robili len to, čo sa mi nepáči, veď Izraeliti ma iba dráždili skutkami svojich rúk — znie výrok Hospodina.


text:
Toto mesto odo dňa, keď ho postavili, až podnes ma iba hnevalo a zlostilo. Preto ho musím odstrániť spred svojej tváre


text:
pre všetku zlobu Izraelitov a Júdovcov, ktorú popáchali sami, ich králi a kniežatá, kňazi a proroci, muži Judska a obyvatelia Jeruzalema.


text:
Obrátili sa ku mne chrbtom, nie tvárou, a hoci som ich stále poučoval, nepočúvali, neprijali výčitku,


text:
Postavili výšiny Baálovi v Údolí Ben-Hinnóm, aby prevádzali ohňom svojich synov a svoje dcéry na počesť Molocha, hoci som im to nekázal, ani na myseľ mi neprišlo, že by sa mali dopustiť takej ohavnosti, a tak zviedli Júdu na hriech.


text:
Preto teraz Hospodin, Boh Izraela, o tomto meste, o ktorom vy hovoríte, že sa dostane do ruky babylonského kráľa pomocou meča, hladu a moru, hovorí toto:


text:
Hľa, ja ich pozbieram zo všetkých krajín, do ktorých som ich roztrúsil vo svojom hneve, vo svojej zlosti a veľkej rozhorčenosti, privediem ich na toto miesto a usadím ich do bezpečia.


text:
Dám im jedno srdce a jednu cestu, aby sa ma báli po všetky dni, pre svoje dobro a pre dobro svojich synov.


text:
Uzavriem s nimi večnú zmluvu, že im neprestanem preukazovať dobro a vložím im do srdca svoju bázeň, aby sa odo mňa neodvrátili.


text:
Budem mať z nich radosť, aby som im preukazoval dobro celým svojím srdcom a celou svojou dušou a skutočne ich zasadil v tejto krajine.


text:
Veď hovorí Hospodin toto: Ako som priviedol všetku túto pohromu na toto mesto, tak privediem naň aj všetko dobro, o ktorom som im hovoril.


text:
Bude sa teda kupovať pole v tejto krajine, o ktorej vy hovoríte: Je spustošená, bez ľudí a zvierat a dostáva sa do rúk Chaldejov.


text:
Opäť sa budú kupovať polia za striebro, písať kúpnopredajné zmluvy, budú sa pečatiť a overovať svedkami v krajine Benjamína, v okolí Jeruzalema, v judských mestách, v horských mestách, v mestách na rovine a v mestách na juhu, až obrátim ich údel — znie výrok Hospodina.


text:
Toto hovorí Hospodin, ktorý tvorí zem, Hospodin, ktorý ju stvárňuje a upevňuje; jeho meno je Hospodin.


text:
Toto hovorí Hospodin, Boh Izraela, o domoch tohto mesta a o domoch judských kráľov, ktoré zrúcali na násypy a proti meču


text:
tí, čo idú bojovať proti Chaldejom, aby ich naplnili mŕtvolami ľudí, ktorých som pobil vo svojom hneve a vo svojej zlosti, pretože som pred týmto mestom zakryl svoju tvár pre ich veľkú zlobu.


text:
Jeruzalem mi bude na radosť, slávu a chválu pred všetkými národmi zeme, keď počujú o všetkom dobre, ktoré som im preukázal. Budú sa báť a triasť pre všetko dobro a pre všetok pokoj, čo som mu dal.


text:
Toto hovorí Hospodin: Na tomto mieste, o ktorom vy hovoríte, že je pusté, bez ľudí a bez zvierat, v judských mestách a na uliciach Jeruzalema, ktoré sú spustošené, bez ľudí, bez zvierat, bez obyvateľov, ešte bude počuť


text:
hlas plesania a hlas radosti, hlas ženícha a hlas nevesty, hlas tých, čo hovoria: Oslavujte Hospodina zástupov, pretože Hospodin je dobrý, jeho milosť trvá naveky, a tých, ktorí prinášajú obetu vďaky do Hospodinovho domu, lebo zmením údel krajiny a bude ako na počiatku — znie výrok Hospodina.


text:
Toto hovorí Hospodin zástupov: Na tomto spustošenom mieste, bez ľudí a zvierat a vo všetkých jeho mestách budú opäť nivy pastierov, na ktorých budú odpočívať stáda.


text:
V mestách na výšinách, v mestách na rovine i v mestách v Negeve, v krajine Benjamín, v okolí Jeruzalema a v judských mestách budú ešte prechádzať stáda oviec rukami toho, kto ich bude počítať, hovorí Hospodin.


text:
Hľa, blíži sa čas — znie výrok Hospodina —, keď uskutočním slovo o dobre, ktoré som prisľúbil domu Izraela a domu Júdu.


text:
V tých dňoch a v tom čase dám Dávidovi vyrásť spravodlivý výhonok, ktorý bude vykonávať v krajine právo a spravodlivosť.


text:
V tých dňoch Júda dosiahne spásu, v Jeruzaleme bude bývať v bezpečí a budú ho volať: Hospodin, naša spravodlivosť.


text:
Veď toto hovorí Hospodin: V tých dňoch Dávidovi nebude chýbať muž, ktorý zasadne na trón domu Izraela,


text:
a levitským kňazom nebude chýbať muž v mojej službe, ktorý bude prinášať spaľovanú obetu, páliť pokrmovú obetu a prinášať obetu s hostinou po všetky dni.


text:
Toto hovorí Hospodin: Ak sa môže zrušiť moja zmluva s dňom a moja zmluva s nocou, takže nebude deň a noc v pravom čase,


text:
potom sa zruší aj moja zmluva s Dávidom, mojím sluhom, že nebude mať syna, ktorý by kraľoval na jeho tróne, a zmluva s levitskými kňazmi, ktorí mi majú slúžiť.


text:
Ako nemožno spočítať zástupy nebies a odmerať piesok mora, tak rozmnožím potomstvo Dávida, môjho sluhu, a levitov, ktorí mi slúžia.


text:
Či si nespozoroval, čo hovorí tento ľud: Dva rody, ktoré si Hospodin vyvolil, zavrhol? Opovrhujú mojím ľudom a nepovažujú ho ani za pohanský národ.


text:
Toto hovorí Hospodin: Ak som neustanovil zmluvu s dňom a nocou, ak som nedal svoje zákony zemi a nebesiam,


text:
tak zavrhnem potomstvo Jákoba a svojho sluhu Dávida a z jeho potomstva nevezmem panovníka nad potomstvom Abraháma, Izáka a Jákoba. Zmením však ich údel a zmilujem sa nad nimi.


text:
Slovo, ktoré zaznelo Jeremiášovi od Hospodina, keď Nebúkadnecar, babylonský kráľ, a celé jeho vojsko, všetky kráľovstvá zeme, ktoré boli v jeho područí, a všetky národy bojovali proti Jeruzalemu a proti všetkým jeho mestám:


text:
Toto hovorí Hospodin, Boh Izraela: Choď a hovor s judským kráľom Cidkijom. Povedz mu: Toto hovorí Hospodin: Hľa, toto mesto som vydal do ruky babylonského kráľa a on ho vypáli.


text:
Ani ty sa nevyslobodíš z jeho ruky, určite ťa chytia a vydajú do jeho ruky; zoči-voči uvidíš babylonského kráľa, bude s tebou hovoriť z tváre do tváre a pôjdeš do Babylonu.


text:
Zomrieš v pokoji. Ako zapaľovali vatry pri pohrebe tvojich otcov, predošlých kráľov, ktorí boli pred tebou, tak budú zapaľovať vatry aj pri tvojom pohrebe a budú nad tebou nariekať: Ach, pane! Veď ja som povedal to slovo — znie výrok Hospodina.


text:
zatiaľ čo vojsko babylonského kráľa bojovalo proti Jeruzalemu a proti zvyšným judským mestám: proti Lakíšu a Azéke. Tie sa totiž udržali ako pevnosti medzi judskými mestami.


text:
Slovo, ktoré zaznelo Jeremiášovi od Hospodina, keď kráľ Cidkija uzavrel zmluvu so všetkým ľudom, ktorý bol v Jeruzaleme, že vyhlási prepustenie,


text:
podľa ktorého každý prepustí na slobodu svojho hebrejského otroka a svoju hebrejskú otrokyňu, aby už nikto nedržal v otroctve svojho hebrejského súkmeňovca.


text:
Všetky kniežatá a všetci ľudia, ktorí pristúpili na zmluvu, že každý prepustí na slobodu svojho otroka a svoju otrokyňu, ani ich už viac nebude zotročovať, poslúchli a prepustili ich.


text:
Potom však otrokov a otrokyne, predtým prepustených na slobodu, opäť priviedli a násilne z nich urobili otrokov a otrokyne.


text:
Toto hovorí Hospodin, Boh Izraela: Ja sám som uzavrel zmluvu s otcami vtedy, keď som ich vyviedol z Egypta, z domu otroctva,


text:
že po siedmich rokoch každý prepustí na slobodu svojho hebrejského brata, ktorý sa mu predal. Šesť rokov ti bude slúžiť, potom ho prepustíš zo služby u teba na slobodu. Vaši otcovia ma však nepočúvali, nezbystrili sluch.


text:
Vy ste sa teraz obrátili, urobili ste, čo je správne v mojich očiach, keď každý vyhlásil svojmu blížnemu, že dostáva slobodu, a predo mnou, v dome, ktorý sa nazýva mojím menom, ste uzavreli zmluvu.


text:
Potom ste však znova znesvätili moje meno, keď ste opäť priviedli svojho otroka alebo otrokyňu, ktorým ste dali úplnú slobodu, a donútili ste ich, aby u vás zostali ako otroci a otrokyne.


text:
Preto Hospodin hovorí toto: Vy ste ma neposlúchli, keď mal každý z vás svojmu bratovi a svojmu blížnemu vyhlásiť prepustenie na slobodu. Teraz vám ja vyhlasujem prepustenie — znie výrok Hospodina — ale pre meč, mor a hlad, a urobím vás postrachom pre všetky kráľovstvá zeme.


text:
Mužom, ktorí prestúpili moju zmluvu a nedodržali podmienky zmluvy, ktorú uzavreli predo mnou, urobím ako teľatám, ktoré rozťali na dvoje a prechádzali medzi ich časťami.


text:
Judské a jeruzalemské kniežatá, eunuchov i kňazov a všetkých ľudí krajiny, ktorí prechádzali pomedzi jej časti,


text:
vydám do ruky ich nepriateľov a do ruky tých, čo im striehnu na život, takže ich mŕtvoly budú pokrmom pre nebeské vtáky a poľnú zver.


text:
Aj judského kráľa Cidkiju a jeho kniežatá vydám do ruky ich nepriateľov a do ruky tých, čo striehnu na ich život, do rúk vojska babylonského kráľa, ktoré od vás odtiahlo.


text:
Hľa, znie výrok Hospodina — vydám rozkaz a vrátim ich k tomuto mestu, budú naň útočiť, zaujmú ho a spália a judské mestá zmením na neobývanú pustatinu.


text:
Choď k domu Rechábovcov, prehovor s nimi, zaveď ich do Hospodinovho domu, do niektorej z jeho miestností, a ponúkni ich vínom.


text:
Vzal som teda Jaazanju, syna Jirmeju, syna Chabacinju, a jeho bratov, všetkých jeho synov a celú rodinu Rechábovcov


text:
a priviedol som ich do Hospodinovho domu, do miestnosti synov Božieho muža Chánana, Jigdaljovho syna, ktorá bola vedľa miestnosti kniežat, nad izbou strážcu prahu Maaséju, Šallúmovho syna.


text:
Povedali mi: Nepijeme víno. Rechábov syn Jónadab, náš otec, nám povedal: Nikdy nepite víno, ani vy, ani vaši synovia,


text:
ani nestavajte domy, nesejte semeno, nesaďte a nevlastnite vinice, bývajte v stanoch po všetky vaše dni, aby ste sa dožili mnohých dní tu na zemi, na ktorej ste pútnici.


text:
Poslúchame hlas nášho otca Jónadaba, Rechábovho syna, vo všetkom, čo nám prikázal, preto po celý život nepijeme víno ani my, ani naši synovia, ani naše ženy, ani naše dcéry,


text:
Keď však vojsko babylonského kráľa Nebúkadnecara pritiahlo proti krajine, povedali sme: Poďte, vojdime do Jeruzalema pred vojskom Chaldejov a pred vojskom Sýrčanov, a tak sme zostali v Jeruzaleme.


text:
Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: Choď a povedz mužom Judska a obyvateľom Jeruzalema: Či si nechcete vziať poučenie a nebudete počúvať moje slová? — znie výrok Hospodina.


text:
Príkaz Rechábovho syna Jónadaba, ktorý zakázal svojim synom piť víno, sa zachováva až podnes, pretože poslúchajú príkaz svojho otca. Ja k vám neustále hovorím, ale ma neposlúchate.


text:
Stále k vám posielam svojich služobníkov, prorokov, s odkazom: Odvráťte sa všetci od svojej zlej cesty, napravte svoje skutky a nechoďte za cudzími bohmi, aby ste im slúžili. Potom budete bývať v krajine, ktorú som dal vám i vašim otcom. Vy ste však nezbystrili sluch a neposlúchali ste ma.


text:
Synovia Jónadaba, Rechábovho syna, zachovávali príkaz svojho otca, ktorý im dal, ale tento ľud ma neposlúchal.


text:
Preto toto hovorí Hospodin, Boh zástupov, Boh Izraela: Na Júdu a na všetkých obyvateľov Jeruzalema dopustím všetko nešťastie, ktorým som im hrozil, pretože som k nim hovoril, ale neposlúchali, volal som, ale neodpovedali.


text:
Domu Rechábovcov však Jeremiáš povedal: Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: Pretože ste poslúchali príkaz svojho otca Jónadaba a všetko ste konali tak, ako vám prikázal,


text:
takto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: Rod Jónadaba, Rechábovho syna, ktorý mi slúži po celý život, nevyhynie.


text:
Vo štvrtom roku judského kráľa Jójakima, Joziášovho syna, zaznelo Jeremiášovi od Hospodina toto slovo:


text:
Vezmi si knižný zvitok a napíš naň všetky slová, ktoré som ti povedal o Izraeli, o Júdovi a o všetkých národoch odo dňa, keď som ti začal hovoriť, odo dní Joziáša až podnes.


text:
Keď sa dom Júdu dopočuje o všetkom nešťastí, ktoré mu chystám urobiť, azda sa každý odvráti od svojej zlej cesty. Potom odpustím ich viny a ich hriech.


text:
Jeremiáš teda zavolal Bárucha, Nérijovho syna, a ten podľa Jeremiášovho rozprávania zapísal do knižného zvitku všetky slová, ktoré Hospodin povedal Jeremiášovi.


text:
Choď teda ty a prečítaj zo zvitku, čo si napísal podľa môjho rozprávania, Hospodinove slová pred ľudom v Hospodinovom dome aj pred všetkými Júdovcami, ktorí prídu zo svojich miest v pôstnom dni.


text:
Azda prenikne ich úpenlivá prosba pred Hospodina a každý sa odvráti od svojej zlej cesty, lebo veľký je hnev a zlosť, ktorou Hospodin pohrozil tomuto ľudu.


text:
Nérijov syn Báruch urobil všetko tak, ako mu prikázal prorok Jeremiáš, a v Hospodinovom dome z knihy prečítal Hospodinove slová.


text:
V piatom roku judského kráľa Jójakima, Joziášovho syna, v deviatom mesiaci, vyhlásili pôst pred Hospodinom pre všetok ľud v Jeruzaleme a pre všetok ľud, ktorý prišiel zo svojich judských miest do Jeruzalema.


text:
Vtedy v Hospodinovom dome, v izbe Gemarju, syna pisára Šáfana, na hornom nádvorí pri vchode do Novej brány Hospodinovho domu Báruch prečítal z knihy Jeremiášove slová všetkému ľudu.


text:
Zišiel do kráľovského domu, do pisárovej izby, kde práve zasadali všetky kniežatá: pisár Elíšama, Šemajov syn Delája, Akbórov syn Elnátan, Šáfanov syn Gemarja, Chananjov syn Cidkija a všetky ostatné kniežatá.


text:
Vtedy všetky kniežatá poslali k Báruchovi Jehúdiho, syna Netanju, syna Šelemju, syna Kúšiho, s odkazom: Zober do ruky zvitok, z ktorého si čítal ľudu, a poď! Báruch, syn Nérijov, vzal zvitok do ruky a šiel k nim.


text:
Keď si vypočuli všetky slová, preľaknutí pozerali jeden na druhého a povedali Báruchovi: Všetky tieto slová musíme oznámiť kráľovi!


text:
Potom prišli ku kráľovi na nádvorie, zvitok však nechali v izbe pisára Elíšamu. So všetkým oboznámili kráľa.


text:
Kráľ poslal Jehúdiho, aby priniesol zvitok. Jehúdi ho vzal z izby pisára Elíšamu a čítal ho pred kráľom a pred všetkými kniežatami, ktoré stáli vedľa kráľa.


text:
Keď Jehúdi prečítal tri alebo štyri stĺpce, kráľ ich odrezal pisárskym nožom a hádzal do ohňa na ohnisku, kým nezhorel celý zvitok.


text:
Kráľ a všetci jeho služobníci, ktorí počúvali všetky tie slová, sa však nezľakli, ani si neroztrhli rúcho.


text:
Kráľ prikázal Jerachmeelovi, kráľovmu synovi, Serájovi, Azríelovmu synovi, a Šelemjovi, Abdeelovmu synovi, aby chytili pisára Bárucha a proroka Jeremiáša. No Hospodin ich ukryl.


text:
Keď kráľ spálil zvitok so slovami, ktoré napísal Báruch podľa Jeremiášovho rozprávania, Jeremiášovi zaznelo slovo Hospodina:


text:
Znova si vezmi iný zvitok a napíš naň všetky predchádzajúce slová z prvého zvitku, ktorý spálil judský kráľ Jójakim.


text:
O judskom kráľovi Jójakimovi povedz: Toto hovorí Hospodin: Ty si spálil ten zvitok a povedal si: Prečo si naň napísal, že babylonský kráľ určite príde, zničí túto krajinu a odstráni z nej ľud i zver?


text:
Preto o judskom kráľovi Jójakimovi Hospodin hovorí toto: Nebude mať nikoho, kto by zasadol na Dávidov trón, a jeho mŕtvola bude pohodená vo dne na horúčave a v noci na mraze.


text:
Potrescem jeho, jeho potomstvo i jeho sluhov pre ich previnenia a privediem na nich, na obyvateľov Jeruzalema a na mužov Judska všetko nešťastie, ktorým som im hrozil, no neposlúchali.


text:
Jeremiáš teda vzal iný zvitok a dal ho pisárovi Báruchovi, Nérijovmu synovi. Ten naň podľa Jeremiášovho rozprávania napísal všetky slová knihy, ktorú judský kráľ Jójakim spálil na ohni, a ešte pridal mnohé podobné slová.


text:
Namiesto Jójakimovho syna Konju stal sa kráľom Joziášov syn Cidkija. Babylonský kráľ Nebúkadnecar ho ustanovil za kráľa v Judsku.


text:
No ani on sám, ani jeho služobníci, ani ľud krajiny nepočúvali slová Hospodina, ktoré oznamoval prostredníctvom proroka Jeremiáša.


text:
Tu kráľ Cidkija poslal Šelemjovho syna Jehúkala a kňaza Cefanju, Maaséjovho syna, k prorokovi Jeremiášovi s odkazom: Modli sa za nás k Hospodinovi, nášmu Bohu!


text:
Vtedy faraónovo vojsko vyrazilo z Egypta. Keď sa však o tom dozvedeli Chaldeji, ktorí obliehali Jeruzalem, odtiahli od Jeruzalema.


text:
Toto hovorí Hospodin, Boh Izraela: Toto povedz judskému kráľovi, ktorý vás poslal ku mne vypytovať sa: Hľa, faraónovo vojsko, ktoré vám vyšlo na pomoc, sa vráti do svojej krajiny, do Egypta.


text:
Toto hovorí Hospodin: Neklamte samých seba, keď si myslíte: Chaldeji od nás konečne odišli. Veď oni neodišli.


text:
Aj keby ste porazili celé vojsko Chaldejov, ktoré bojuje proti vám, a zostalo by z nich niekoľko ranených mužov, každý by sa zdvihol vo svojom stane a ohňom by spálili toto mesto.


text:
Jeremiáš vyšiel z Jeruzalema a chcel odísť do kraja Benjamínovcov, aby tam prevzal dedičný podiel medzi ľudom.


text:
Keď bol v Benjamínovej bráne, bol tam veliteľ stráže menom Jirijja, syn Šelemju, syn Chananju. Ten zadržal proroka Jeremiáša a vyčítal mu: Ty chceš prebehnúť k Chaldejom!


text:
Jeremiáš odpovedal: To je lož! Ja nechcem prebehnúť k Chaldejom! Jirijja ho však nepočúval, chytil Jeremiáša a zaviedol ho pred kniežatá.


text:
Kniežatá sa rozzúrili na Jeremiáša, dali ho zbiť a uvrhli ho do väzenia v dome pisára Jonatána; urobili z neho totiž väznicu.


text:
Kráľ Cidkija poslal poňho, dal ho vyviesť a vo svojom dome sa ho kráľ potajomky vypytoval: Je nejaký výrok od Hospodina? Jeremiáš povedal: Je, a ešte dodal: Dostaneš sa do ruky babylonského kráľa.


text:
Nato sa Jeremiáš opýtal kráľa Cidkiju: Čím som sa previnil proti tebe, proti tvojim služobníkom a proti tomuto tvojmu ľudu, že ste ma uvrhli do väzenia?


text:
Kde sú vaši proroci, ktorí vám prorokovali: Babylonský kráľ nepríde proti nám a proti tejto krajine?


text:
Teraz, môj pán a kráľ, počúvaj, nech k tebe prenikne moja úpenlivá prosba: Nevráť ma do domu pisára Jonatána, aby som tam nezomrel.


text:
Kráľ Cidkija vydal rozkaz, aby Jeremiáša držali pod dozorom na nádvorí stráže a z Pekárskej ulice mu denne dávali peceň chleba, kým sa v meste neminie všetok chlieb. Jeremiáš tak zostal na nádvorí stráže.


text:
Mattánov syn Šefatja, Pašchúrov syn Gedalja, Šelemjov syn Júkal a Malkijov syn Pašchúr počuli slová, ktoré Jeremiáš hovoril všetkému ľudu:


text:
Toto hovorí Hospodin: Kto zostane v tomto meste, zomrie mečom, od hladu alebo na mor; kto však prejde k Chaldejom, zostane nažive. Jeho život mu bude ako korisť a bude žiť.


text:
Toto hovorí Hospodin: Toto mesto sa určite dostane do rúk vojska babylonského kráľa, ktorý ho zaujme.


text:
Vtedy kniežatá povedali kráľovi: Tohto muža treba usmrtiť! Takto podlamuje bojaschopnosť mužov, ktorí ešte zostali v tomto meste, ako aj odolnosť všetkého ľudu, keď im hlása také reči. Veď tento človek nehľadá blaho tohto ľudu, ale iba nešťastie.


text:
Vzali teda Jeremiáša a hodili ho do cisterny kráľovho syna Malkiju, ktorá bola na nádvorí stráže. Jeremiáša po povrazoch spustili do cisterny, kde nebola voda, iba blato. Tak sa Jeremiáš ponoril do blata.


text:
Kúšijec, eunuch Ebed-Melek, ktorý bol vtedy v kráľovskom dome, sa dopočul, že Jeremiáša spustili do cisterny. Kráľ práve sedel v Benjamínovej bráne.


text:
Pane môj, kráľ, títo muži sa dopustili veľkého zla všetkým tým, čo urobili prorokovi Jeremiášovi, keď ho spustili do cisterny. Zomrie tam od hladu, lebo v meste už niet chleba.


text:
Nato kráľ rozkázal Kúšijcovi Ebed-Melekovi: Vezmi odtiaľto troch mužov a vytiahnite proroka Jeremiáša z cisterny, skôr ako zomrie.


text:
Ebed-Melek vzal so sebou mužov, šiel do kráľovského domu, dolu do skladu, vzal odtiaľ handry zo šiat a staré zdrapy a spustil to po povrazoch Jeremiášovi do cisterny.


text:
Kúšijec Ebed-Melek zavolal na Jeremiáša: Daj si tieto handry a zdrapy pod pazuchy, pod povrazy! Jeremiáš tak urobil.


text:
Kráľ Cidkija dal priviesť Jeremiáša k sebe, k tretiemu vchodu Hospodinovho domu. Tu povedal kráľ Jeremiášovi: Chcem sa ťa na niečo opýtať. Nič mi však nezamlčuj!


text:
Jeremiáš povedal Cidkijovi: Nezabiješ ma, ak ti to prezradím? Ak ti dám radu, ty ma aj tak neposlúchneš.


text:
Kráľ Cidkija sa potom tajne zaprisahal Jeremiášovi a povedal: Akože žije Hospodin, ktorý nám dal tento život, nedám ťa usmrtiť ani ťa nevydám do rúk tých mužov, ktorí bažia po tvojom živote.


text:
Nato Jeremiáš povedal Cidkijovi: Toto hovorí Hospodin, Boh zástupov, Boh Izraela: Ak sa poddáš kniežatám babylonského kráľa, zachrániš si život a toto mesto nevypália ohňom a budeš žiť ty aj tvoj dom.


text:
Ak sa však nepoddáš kniežatám babylonského kráľa, potom sa mesto dostane do ruky Chaldejov, vypália ho ohňom a ani ty sa nevyslobodíš z ich ruky.


text:
Kráľ Cidkija povedal Jeremiášovi: Ja sa obávam Júdovcov, ktorí prešli k Chaldejom, aby ma nevydali do ich rúk. Tí by ma vyviedli na posmech.


text:
Jeremiáš povedal: Nevydajú ťa! Počúvni Hospodinov hlas, o ktorom ti ja hovorím. Povedie sa ti dobre a budeš žiť.


text:
Všetky ženy, ktoré zostanú v dome judského kráľa, vyvedú ku kniežatám babylonského kráľa a budú hovoriť: Zvábili ťa a premohli tvoji dôverní priatelia, no keď ti nohy uviazli v blate, oni sa stiahli späť.


text:
Všetky tvoje ženy i tvojich synov vyvedú Chaldejom a ty sa nevyslobodíš z ich rúk, padneš do ruky babylonského kráľa a toto mesto bude vypálené ohňom.


text:
Ak sa kniežatá dopočujú, že som s tebou hovoril, prídu k tebe a budú sa ťa vypytovať: Povedz nám, čo si hovoril kráľovi, a aj to, čo hovoril kráľ; netaj to pred nami, neusmrtíme ťa,


text:
vtedy im povedz: Kráľovi som predložil prosbu, aby ma neposielal späť do Jonatánovho domu, aby som tam nezomrel.


text:
Všetky kniežatá prišli k Jeremiášovi a vypytovali sa. On im však povedal všetko tak, ako mu kázal kráľ. Ponechali ho na pokoji, odišli od neho, pretože nikto z nich nepočul ten rozhovor s kráľom.


text:
Jeremiáš potom zostal na nádvorí stráže až do dňa, keď sa zmocnili Jeruzalema. Toto sa stalo počas dobývania Jeruzalema.


text:
V deviatom roku judského kráľa Cidkiju, v desiatom mesiaci pritiahol babylonský kráľ Nebúkadnecar a všetko jeho vojsko k Jeruzalemu a obkľúčili ho.


text:
Dostali sa ta všetky kniežatá babylonského kráľa a usadili sa v Strednej bráne: Nérgal-Sarecer, Samgar-Nebu, Sar-Sekím, hlavný dvoran, Nérgal-Sarecer, hlavný mág, a všetky ostatné kniežatá babylonského kráľa.


text:
Keď ich judský kráľ Cidkija a všetci bojovníci uvideli, opustili mesto a v noci utekali po ceste, ktorá vedie ku Kráľovskej záhrade cez bránu medzi dvoma múrmi smerom k Arábe.


text:
Vojsko Chaldejov ich však prenasledovalo, Cidkiju chytili na jerišských stepiach, zajali ho a odviedli k babylonskému kráľovi Nebúkadnecarovi do Ribly v krajine Chamát. Tam vyniesol nad ním rozsudok.


text:
Babylonský kráľ dal v Rible pobiť Cidkijových synov pred jeho očami; babylonský kráľ dal pobiť aj všetkých judských šľachticov.


text:
Zvyšok ľudu, ktorý zostal v meste, a utečencov, ktorí prešli k nemu, a ostatné obyvateľstvo dal odviesť veliteľ stráže Nebúzaradan do Babylonu.


text:
Tých najbiednejších, ktorí nič nemali, ponechal veliteľ osobnej stráže Nebúzaradan v Judsku a vtedy im dal vinice a polia.


text:
Veliteľ osobnej stráže Nebúzaradan, hlavný dvoran Nebúšazban a hlavný mág Nérgal-Sarecer, ako aj všetky kniežatá babylonského kráľa


text:
dali priviesť Jeremiáša z nádvoria stráže a odovzdali ho Gedaljovi, synovi Achikáma, synovi Šáfana, aby ho odviedol domov. Tak zostal medzi ľudom.


text:
Choď a povedz Kúšijcovi Ebed-Melekovi: Toto ti hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: Pozri, splním svoju výstrahu o tomto meste na jeho nešťastie, nie na dobro; splnia sa pred tebou v ten deň.


text:
Teba však vyslobodím v ten deň — znie výrok Hospodina — nedostaneš sa do rúk mužov, z ktorých máš strach.


text:
Určite ťa vyslobodím, nepadneš mečom, svoj život budeš mať ako korisť, pretože si mi dôveroval — znie výrok Hospodina.


text:
Slovo, ktoré zaznelo od Hospodina Jeremiášovi, keď ho prepustil veliteľ telesnej stráže Nebúzaradan z Rámy. Keď sa ho ujal, bol spútaný reťazami medzi ostatnými jeruzalemskými a judskými zajatcami, ktorých zajímali do Babylonu.


text:
Veliteľ telesnej stráže vzal Jeremiáša a povedal mu: Hospodin, tvoj Boh, predpovedal nešťastie tomuto mestu.


text:
Hospodin splnil a urobil, ako povedal, lebo ste hrešili proti Hospodinovi a neposlúchali ste ho, preto vás postihol tento údel.


text:
Hľa, dnes ťa vyslobodím z reťazí, ktoré máš na rukách. Ak sa ti páči ísť so mnou do Babylonu, poď, budem na teba dozerať. Ak sa ti nepozdáva ísť so mnou do Babylonu, zostaň tu! Pozri, celá krajina je pred tebou, choď, kde uznáš za dobré a správne.


text:
Ak chceš radšej zostať tu, choď ku Gedaljovi, synovi Achikáma, synovi Šáfana, ktorého babylonský kráľ ustanovil nad judskými mestami, bývaj s ním medzi ľudom, alebo choď, kamkoľvek sa ti zapáči ísť. Potom mu dal veliteľ telesnej stráže potraviny a dary na cestu a prepustil ho.


text:
Jeremiáš odišiel k Achikámovmu synovi Gedaljovi do Micpy a býval s ním uprostred ľudu, ktorý zostal v krajine.


text:
Všetci vojvodcovia oddielov, ktorí sa zdržiavali v poli so svojím mužstvom, sa dozvedeli, že babylonský kráľ ustanovil Achikámovho syna Gedalju na čelo krajiny, že mu zveril aj mužov, ženy, deti a bedárov krajiny, ktorých neodviedli do Babylonu.


text:
Ku Gedaljovi do Micpy prišiel Netanjov syn Jišmáel, Jóchanan a Jonatán, synovia Káreacha, Serája, syn Tanchumeta, a synovia Éfaja z Netófy, Jaazanja, syn Maakaťana; prišli aj so svojimi ľuďmi.


text:
Gedalja, syn Achikáma, syn Šáfana, sa im a ich mužom zaprisahal: Nebojte sa slúžiť Chaldejom, zostaňte v krajine a slúžte babylonskému kráľovi a bude vám dobre.


text:
Pozrite, ja bývam v Micpe ako zástupca pred Chaldejmi, ktorí prichádzajú k nám. Vy pozbierajte úrodu vína, ovocia a oleja, uložte to do svojich nádob a bývajte vo svojich mestách, ktoré si obsadíte.


text:
Aj Júdovci, ktorí bývali v Moábsku, medzi Amónčanmi, v Edómsku a v rôznych krajinách, počuli, že babylonský kráľ nechal zvyšky z Júdu a ustanovil na ich čelo Gedalju, syna Achikáma, syna Šáfana.


text:
Potom sa všetci Júdovci vrátili zo všetkých miest, kam sa rozpŕchli, prišli do Judska ku Gedaljovi do Micpy a pozbierali veľmi veľa vína a ovocia.


text:
Jóchanan, Káreachov syn, a všetci vojvodcovia oddielov, ktoré sa zdržiavali v poli, prišli ku Gedaljovi do Micpy


text:
a povedali mu: Vieš, že amónsky kráľ Baálís poslal Netanjovho syna Jišmáela, aby ťa zabil? No Achikámov syn Gedalja im neveril.


text:
Jóchanan, syn Káreacha, potajomky povedal Gedaljovi v Micpe: Pôjdem a zabijem Jišmáela, syna Netanjovho, nikto sa to nedozvie. Prečo by ťa mal zabiť? To by sa rozpŕchli všetci Júdovci, ktorí sa zhromaždili okolo teba, a zvyšky Júdu by zahynuli.


text:
Achikámov syn Gedalja však povedal Jóchananovi, Káreachovmu synovi: Nerob to! Veď ty hovoríš lož o Jišmáelovi.


text:
V siedmom mesiaci prišiel Jišmáel, syn Netanjov, syn Elíšamov, z kráľovského rodu, a s ním kráľovskí veľmoži a desať mužov, ku Gedaljovi, Achikámovmu synovi, do Micpy; tam v Micpe spolu jedli.


text:
Vtedy povstal Netanjov syn Jišmáel, aj desiati muži, čo boli s ním, napadli mečom Gedalju, syna Achikámovho, syna Šáfanovho, a zabili toho, koho babylonský kráľ ustanovil nad krajinou.


text:
Jišmáel pobil aj všetkých Júdovcov, ktorí boli s Gedaljom v Micpe, aj Chaldejov, bojovníkov, ktorí sa tam nachádzali.


text:
prišli zo Síchema, zo Šíla a zo Samárie muži — osemdesiat mužov — v roztrhanom rúchu, so zárezmi, v rukách mali dary na pokrmovú obetu a kadidlo a chceli to zaniesť do Hospodinovho domu.


text:
Vtedy im z Micpy vyšiel v ústrety Jišmáel, Netanjov syn, a pri chôdzi plakal. Keď sa s nimi stretol, povedal im: Poďte ku Gedaljovi, Achikámovmu synovi!


text:
Keď prišli do stredu mesta, Netanjov syn Jišmáel s mužmi, ktorí boli s ním, ich rozsekal a pohádzal do cisterny.


text:
Našlo sa medzi nimi desať mužov, ktorí povedali Jišmáelovi: Nezabíjaj nás, lebo máme na poli ukryté zásoby pšenice, jačmeňa, oleja a medu. Nechal ich a nezabil ich spolu s ich bratmi.


text:
Cisterna, do ktorej dal Jišmáel pohádzať mŕtvoly všetkých mužov, ktorých pobil s Gedaljom, bola tá, ktorú dal urobiť kráľ Ása pred vpádom izraelského kráľa Bašu; Jišmáel, syn Netanjov, ju naplnil mŕtvolami.


text:
Potom Jišmáel zajal celý zvyšok ľudu, čo zostal v Micpe, kráľovské dcéry i všetok ľud, čo zostal v Micpe, nad ktorým ustanovil Nebúzaradan, veliteľ telesnej stráže, Gedalju, Achikámovho syna. Keď ich Jišmáel, syn Netanjov, zajal, odišiel a chcel prejsť k Amónčanom.


text:
Keď Jóchanan, syn Káreacha, a všetci vojvodcovia oddielov, ktorí boli s ním, počuli o všetkých zločinoch, ktorých sa dopustil Netanjov syn Jišmáel,


text:
vzali všetkých mužov a vyšli do boja proti Netanjovmu synovi Jišmáelovi. Našli ho pri veľkých vodách pri Gibeóne.


text:
Keď všetok ľud, ktorý bol s Jišmáelom, zazrel Jóchanana, Káreachovho syna, a všetkých veliteľov oddielov, ktorí boli s ním, zaradoval sa.


text:
Potom Jóchanan, Káreachov syn, a všetci velitelia oddielov, ktorí boli s ním, zobrali celý zvyšok ľudu, ktorý priviedol späť Netanjov syn Jišmáel z Micpy po tom, čo zabil Gedalju, syna Achikámovho, teda udatných mužov, bojovníkov, ženy, deti a eunuchov, ktorých priviedol späť z Gibeónu.


text:
Odišli a zdržiavali sa v hostinci Kimhám, ktorý je pri Betleheme. Odtiaľ chceli ujsť pred Chaldejmi do Egypta,


text:
lebo sa ich báli, keďže Netanjov syn Jišmáel zabil Achikámovho syna Gedalju, ktorého babylonský kráľ ustanovil nad krajinou.


text:
Tu pristúpili všetci velitelia oddielov, Káreachov syn Jóchanan a Hóšajov syn Jaazanja, i všetok ľud, od najmenšieho po najväčšieho,


text:
a povedali prorokovi Jeremiášovi: Prijmi našu prosbu a modli sa k Hospodinovi, tvojmu Bohu, za nás, za všetok tento zvyšok, veď nás iba málo zostalo z množstva, ako nás vidíš na vlastné oči.


text:
Prorok Jeremiáš im povedal: Počul som. Hľa, budem sa modliť k Hospodinovi, vášmu Bohu, ako si žiadate, a oznámim vám všetko, čo vám odpovie Hospodin. Nič pred vami nezatajím.


text:
Oni však Jeremiášovi odpovedali: Nech je Hospodin proti nám pravdivý a verný svedok, ak nebudeme všetko robiť tak, ako nám Hospodin, tvoj Boh, po tebe odkáže.


text:
Či to bude dobré alebo zlé, budeme počúvať hlas Hospodina, svojho Boha, ku ktorému ťa posielame, aby sa nám dobre vodilo; chceme počúvať hlas Hospodina, svojho Boha.


text:
Ten zavolal Jóchanana, Káreachovho syna, všetkých veliteľov oddielov, ktoré boli s ním, a všetok ľud od najmenšieho až po najväčšieho


text:
a povedal im: Toto hovorí Hospodin, Boh Izraela, ku ktorému ste ma poslali, aby som mu predložil vašu prosbu.


text:
Ak natrvalo ostanete v tejto krajine, znova vás vybudujem a nezrúcam, zasadím vás a nevytrhám, lebo som oľutoval zlo, ktoré som vám spôsobil.


text:
Nebojte sa babylonského kráľa, pred ktorým sa strachujete, nebojte sa ho — znie výrok Hospodina — keď som ja pri vás, aby som vás chránil a vyslobodil z jeho ruky.


text:
a poviete: Nie, pôjdeme do Egypta, kde neuvidíme vojnu, ani nebudeme počuť hlas trúby, ani nebudeme pociťovať hlad po chlebe, tam budeme bývať,


text:
potom počujte Hospodinovo slovo, zvyšky Júdu. Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: Ak naozaj obraciate tvár k Egyptu a chcete tam bývať,


text:
potom v Egypte zasiahne vás meč, ktorého sa bojíte, a hlad, pred ktorým máte strach, tam v Egypte sa vás zmocní a tam pomriete.


text:
Všetci muži, ktorí sú odhodlaní ísť do Egypta, aby tam bývali ako cudzinci, pomrú tam mečom, od hladu a na mor. Nikto z nich neunikne, nezachráni sa pred zlom, ktoré na nich dopustím.


text:
Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: Ako sa vylial môj hnev a moja prchkosť na obyvateľov Jeruzalema, tak sa moja prchkosť vyleje na vás, ak pôjdete do Egypta, takže sa stanete kliatbou, hrôzou, zlorečením a hanbou a toto miesto viac neuvidíte.


text:
Hospodin k vám, zvyškom Júdu, hovoril: Nechoďte do Egypta! Dobre si uvedomte, že dnes som vás varoval!


text:
Veď zavádzate samých seba. Vy ste ma poslali k Hospodinovi, svojmu Bohu, keď ste hovorili: Modli sa za nás k Hospodinovi, nášmu Bohu, a všetko nám oznám tak, ako ti povie Hospodin, náš Boh, a urobíme to.


text:
Dnes som vám to oznámil, ale vy nepočúvate hlas Hospodina, svojho Boha, a všetko, čo vám prostredníctvom mňa odkázal.


text:
Teraz si však dobre uvedomte, že pomriete mečom, od hladu a na mor na mieste, kam chcete odísť bývať ako cudzinci.


text:
Jeremiáš dopovedal celému ľudu všetky slová Hospodina, ich Boha, ktoré im Hospodin, ich Boh, po ňom poslal, teda všetky tieto slová.


text:
Tu Hóšajov syn Azarja, Káreachov syn Jóchanan a všetci odbojní muži povedali Jeremiášovi: Hovoríš lož! Hospodin, náš Boh, ťa neposlal s týmto odkazom: Nechoďte ako cudzinci bývať do Egypta.


text:
Nérijov syn Báruch ťa hucká proti nám, chce nás vydať do ruky Chaldejov, aby nás usmrtili, alebo odvliekli do Babylonu.


text:
Káreachov syn Jóchanan, všetci velitelia oddielov i všetok ľud nepočúvali hlas Hospodina, aby zostali v Judsku.


text:
Káreachov syn Jóchanan a všetci velitelia oddielov vzali všetky zvyšky Júdu zo všetkých národov, kde boli rozptýlené, aby v Judsku bývali ako cudzinci —


text:
čiže mužov, ženy, deti, kráľovské dcéry a všetkých, ktorých ponechal veliteľ telesnej stráže Nebúzaradan pri Gedaljovi, synovi Achikáma, synovi Šáfana, ako aj proroka Jeremiáša a Nérijovho syna Bárucha —


text:
Vezmi si do rúk veľké kamene, ukry ich pod dlažbu z tehličiek pri vchode do faraónovho domu v Tachpanchése, ale tak, aby to videli judskí muži.


text:
Povedz im: Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: Hľa, pošlem a privediem babylonského kráľa Nebúkadnecara, môjho služobníka, aby som postavil jeho trón na tieto kamene, ktoré som ukryl, a na nich roztiahne svoj baldachýn.


text:
Príde a porazí Egypt. Kto si zaslúži smrť, pôjde na smrť, kto zajatie, do zajatia, kto meč, pod meč.


text:
Založí oheň v egyptských chrámoch, vypáli ich a odvlečie ich bohov do zajatia. Vyčistí Egypt, ako si pastier vyčistí oblek, a potom odtiaľ v pokoji odíde.


text:
Slovo, ktoré zaznelo Jeremiášovi pre všetkých Júdovcov, ktorí bývajú v Egypte a usadili sa v Migdóle, Tachpanchése, Nófe a v krajine Patros.


text:
Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: Vy ste videli všetko nešťastie, ktoré som dopustil na Jeruzalem a na všetky judské mestá. Pozrite, dnes sú spustošené a niet v nich obyvateľov


text:
pre zlobu, ktorej sa dopúšťali. Dráždili ma, keď chodili páliť kadidlo a uctievať cudzích bohov, ktorých nepoznali ani oni, ani vy, ani vaši otcovia.


text:
Posielal som k vám stále svojich služobníkov, prorokov, s odkazom: Nepáchajte túto ohavnosť, ktorú nenávidím.


text:
Oni však nepočúvali, nezbystrili sluch, aby sa odvrátili od svojej zloby a nepálili kadidlo cudzím bohom.


text:
Preto vzkypela moja prchkosť a môj hnev vzbĺkol proti judským mestám a uliciam Jeruzalema, takže sa stali zrúcaninou a púšťou, ako sú dnes.


text:
Teraz hovorí Hospodin, Boh zástupov, Boh Izraela, toto: Prečo páchate proti sebe samým také veľké zlo? Chcete vyhubiť z Júdu mužov i ženy, deti i dojčatá, aby z vás nezostal ani zvyšok,


text:
keď ma popudzujete dielami svojich rúk a pálite kadidlo cudzím bohom v Egypte, kam ste prišli bývať ako cudzinci? Chcete sa vyhubiť, aby ste sa stali kliatbou a potupou medzi všetkými národmi zeme?


text:
Azda ste zabudli na zločiny svojich otcov, na zločiny judských kráľov, na zločiny ich kniežat, na svoje vlastné zločiny a na zločiny svojich žien, ktoré páchali v Judsku a na uliciach Jeruzalema?


text:
Dodnes sa nepokorujú, neboja sa a nekráčajú podľa môjho zákona a podľa mojich nariadení, ktoré som dal im a ich otcom.


text:
Preto Hospodin zástupov, Boh Izraela, hovorí toto: Svoju tvár obrátim proti vám na vašu skazu, chcem vyhubiť celé Judsko.


text:
Vezmem zvyšky obyvateľov Judska, ktorí uskutočnili svoje rozhodnutie odísť do Egypta a bývať tam ako cudzinci. V Egypte však všetci zahynú, padnú mečom, pomrú od hladu, od najmenšieho po najväčšieho; pomrú mečom a od hladu. Stanú sa kliatbou, hrôzou, zlorečením a hanbou.


text:
Zo zvyšku Júdovcov, ktorí prišli do Egypta, aby tam bývali ako cudzinci, nikto neunikne ani sa nezachráni. Nevrátia sa do Judska, aj keby túžili sa ta vrátiť a bývať tam. Navrátia sa len utečenci.


text:
Nato všetci muži, ktorí vedeli, že ich ženy pália kadidlo cudzím bohom, a všetky ženy, ktoré tam stáli vo veľkom zástupe, ako aj všetok ľud, ktorý býval v Egypte a v Patrose, odpovedal Jeremiášovi:


text:
Naopak, budeme robiť všetko, čo sme sľúbili, že budeme páliť kadidlo Kráľovnej nebies a prinášať nápojové obety, ako sme to robili my, naši otcovia, naši králi a naše kniežatá v judských mestách a na uliciach Jeruzalema. Vtedy sme mali chleba dosýta, viedlo sa nám dobre a nezažili sme nešťastie.


text:
Odkedy sme prestali páliť kadidlo Kráľovnej nebies a prinášať jej nápojové obety, všetkého máme nedostatok a hynieme mečom a od hladu.


text:
Keď pálime kadidlo Kráľovnej nebies a prinášame jej nápojové obety — povedali ženy —, deje sa niečo bez vedomia mužov, že pečieme obetné koláče, ktoré ju napodobujú, a prinášame jej nápojové obety?


text:
Nebolo to práve kadidlo, ktoré ste pálili v judských mestách a po uliciach Jeruzalema, vy, vaši otcovia, vaši králi, vaše kniežatá a ľud krajiny, na čo sa rozpamätal Hospodin, čo doľahlo na jeho srdce?


text:
Hospodin už nevládal znášať vaše zločinné skutky a vaše ohavnosti, ktorých ste sa dopúšťali. Preto sa vaša krajina stala zbúraniskom, hrôzou a kliatbou bez obyvateľov, akou je dnes.


text:
Pretože ste pálili kadidlo, hrešili ste proti Hospodinovi a nepočúvali ste Hospodinov hlas, nekráčali ste podľa jeho zákona, podľa jeho nariadení a svedectiev, preto vás postihlo toto nešťastie, ako je to dnes.


text:
Jeremiáš ďalej povedal všetkému ľudu a všetkým ženám: Počujte Hospodinovo slovo, všetci Júdovci, ktorí ste v Egypte:


text:
Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: To, čo ste vy i vaše ženy svojimi ústami sľúbili, to ste svojimi rukami aj splnili. Hovoríte: Splníme svoje sľuby, ktoré sme zložili, budeme páliť kadidlo Kráľovnej nebies a prinášať jej nápojové obety. Len si skladajte sľuby a plňte svoje slovo!


text:
Preto všetci Júdovci, ktorí ste v Egypte, počujte Hospodinovo slovo: Prisahám na svoje veľké meno — znie výrok Hospodina —, že v celom Egypte nebude nikoho z Júdovcov, kto by hovoril: Akože žije Pán, Hospodin!


text:
Pozrite, budem bdieť nad nimi, ale na záhubu, nie na dobro, a všetci judskí muži, ktorí sú v Egypte, budú zomierať mečom a hladom, kým nevyhynú.


text:
Tí, čo uniknú meču, iba niekoľkí muži, vrátia sa z Egypta do Judska. Potom spozná každý zo zvyšku Júdu, ktorý prišiel bývať do Egypta, čie slovo sa splní, či moje, alebo ich.


text:
Toto vám bude znamením — znie výrok Hospodina —, že vás navštívim na tomto mieste, aby ste vedeli, že určite sa na vás splnia moje slová o vašom nešťastí.


text:
Toto hovorí Hospodin: Ja vydám egyptského kráľa, faraóna Chofru, do rúk jeho nepriateľov a do rúk tých, čo striehnu na jeho život, ako som vydal judského kráľa Cidkiju do ruky Nebúkadnecara, babylonského kráľa, jeho nepriateľa, ktorý striehne na jeho život.


text:
Slovo, ktoré Jeremiáš povedal Nérijovmu synovi Báruchovi, keď vo štvrtom roku judského kráľa Jójakima, Joziášovho syna, napísal podľa Jeremiášovho rozprávania do knihy tieto slová:


text:
Povedal si: Beda mi, lebo Hospodin mi pridáva k bolesti žiaľ. Som unavený od vzdychania a upokojenie nenachádzam.


text:
Povieš mu: Toto hovorí Hospodin: Pozri, čo som vybudoval, rúcam a čo som zasadil, vytrhávam, celú krajinu.


text:
Ty žiadaš veľké veci! Nežiadaj si ich! Lebo na každého človeka dopustím nešťastie — znie výrok Hospodina — tebe však dáva život ako korisť na každom mieste, kamkoľvek pôjdeš.


text:
Slovo, ktoré zaznelo prorokovi Jeremiášovi proti národom [ Je to pokračovanie proroctva proti národom z 25,15—38.].


text:
O Egypte; proti vojsku egyptského kráľa, faraóna Necha, ktoré bolo pri rieke Eufrat v Karkemiši, a ktoré porazil babylonský kráľ Nebúkadnecar vo štvrtom roku judského kráľa Jójakima, Joziášovho syna.


text:
Prečo to vidím? Vidím, že sú prestrašení a ustupujú. Ich hrdinovia sú bití, ozlomkrky utekajú, ani sa neobzerajú, hrôza je naokolo — znie výrok Hospodina.


text:
Egypt stúpa ako Níl, ako rieky, ktorých vody sa vlnia. Hovorí: Budem stúpať a zaplavím zem, zničím mesto a jeho obyvateľov.


text:
Vyrazte, tátoše! Rúťte sa, vozy! Nech vyjdú hrdinovia, Kúšijci a Púťania, čo nosia štít, a Lúdovia, čo nosia a napínajú luk!


text:
Tento deň je pre Pána, Hospodina zástupov, deň pomsty, aby sa pomstil na svojich protivníkoch. Meč bude hltať a nasýti sa, opojí sa ich krvou, veď obetu s hostinou bude mať Pán, Hospodin zástupov, v severnej krajine pri rieke Eufrat.


text:
Vystúp do Gileádu a prines balzam, panna, dcéra Egypt! Zbytočne hromadíš lieky, pre teba niet uzdravenia.


text:
Národy počúvajú o tvojej hanbe, tvoj krik plní krajinu, lebo hrdina sa potkol o hrdinu, obaja naraz padli.


text:
Slovo, ktoré Hospodin povedal prorokovi Jeremiášovi o tom, že babylonský kráľ Nebúkadnecar príde poraziť Egypt.


text:
Oznámte v Egypte, vyhláste v Migdóle, vyhláste v Nófe a v Tachpanchése, povedzte: Nastúp a chystaj sa, lebo meč požiera tvoje okolie.


text:
Spôsobil, že mnohí sa potkli, jeden cez druhého padol. Jeden druhému hovorí: Hore sa! Vráťme sa k svojmu ľudu a do krajiny, kde sme sa narodili, pred pustošiacim mečom!


text:
Akože žijem — znie výrok Kráľa, ktorý sa volá Hospodin zástupov — príde ten, kto je ako Tábor medzi vrchmi a ako Karmel nad morom.


text:
Priprav si svoje veci do zajatia, obyvateľka, dcéra Egypt, lebo Nóf sa stane pustatinou, bude zbúraný a bez obyvateľov.


text:
Aj žoldnieri v jeho strede sú ako vykŕmené teľce, ale aj tí sa obrátia, naraz utečú, nezastavia sa, lebo dopadne na nich deň pohromy, čas ich navštívenia.


text:
Jeho les vyrúbu — znie výrok Hospodina — hoci je nepreniknuteľný. Bude ich viac ako kobyliek, nebude ich možné spočítať.


text:
Hospodin zástupov, Boh Izraela, hovorí: Potrestám boha Amóna z No [ No je označenie pre egyptské hlavné mesto Téby.], aj faraóna, aj Egypt, jeho bohov, jeho kráľov; faraóna i tých, čo sa naňho spoliehajú.


text:
Vydám ich do ruky tých, čo striehnu na ich život, do ruky babylonského kráľa Nebúkadnecara a do ruky jeho sluhov. Potom však bude zase obývaný ako za dávnych čias — znie výrok Hospodina.


text:
Ty sa však neboj, môj služobník Jákob, nestrachuj sa, Izrael, lebo hľa, vyslobodím ťa z diaľky a tvoje potomstvo z krajiny jeho zajatia. Jákob sa vráti a bude žiť v pokoji, bez starostí a nik ho nevydesí.


text:
Ty sa však neboj, môj služobník Jákob — znie výrok Hospodina —, veď ja som s tebou a skoncujem so všetkými národmi, medzi ktoré som ťa vyhnal. S tebou však neskoncujem, budem ťa karhať podľa práva, no bez trestu ťa nenechám.


text:
Toto hovorí Hospodin: Pozri, vody vystupujú od severu, stávajú sa rozvodneným potokom, zaplavujú krajinu i všetko, čo je v nej, mesto i jeho obyvateľov. Ľudia kričia o pomoc, kvília všetci obyvatelia krajiny,


text:
pre hlučný dupot konských kopýt, pre hrmot jeho vozov a hrkot kolies. Otcovia sa neobracajú k deťom, lebo im klesajú ruky,


text:
pre deň, ktorý prišiel zničiť   všetkých Filištíncov, vyhubiť Týrus a Sidon, všetky zvyšky ich spojencov, lebo Hospodin premôže Filištíncov, zvyšky ostrova Kaftór [ Kaftór je ostrov Kréta.].


text:
Na Gazu príde plešivosť, Aškalón bude zničený. Zvyšky Anákovcov, dokedy si budete robiť krvavé zárezy?


text:
Ach, Hospodinov meč, dokedy si nedopraješ odpočinku? Stiahni sa do svojej pošvy, upokoj sa, prestaň!


text:
Ako by mohol odpočívať? Veď Hospodin mu dal rozkaz proti Aškalónu a proti morskému  pobrežiu, tam ho poslal.


text:
O Moábsku. Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: Beda mestu Nebó [ Nebó bolo mesto v blízkosti vrchu Nebó (Dt 34,1).], lebo bude zničené, zahanbený a podmanený bude Kirjatajim! Zhanobená a zrúcaná bude skalná pevnosť.


text:
Pýcha Moábska už nejestvuje, v Chešbóne mu pripravujú nešťastie. Poďte, zničme ho, nech už nie je národom! Aj ty, Madmen, zmĺkneš, za tebou tiahne meč.


text:
Pretože si sa spoliehal na svoje diela a poklady, aj ty budeš podmanený. Kemóš pôjde do zajatia, jeho kňazi spolu s kniežatami.


text:
Ničiteľ vnikne do každého mesta, ani jedno mesto sa nezachráni. Zničené bude údolie a úbočie spustne, ako povedal Hospodin.


text:
Prekliaty, kto bude vykonávať dielo Hospodinovo nedbanlivo, prekliaty, kto svoj meč nechce zakrvaviť.


text:
Bezstarostne si žil Moáb od mladosti, spokojne spočíval ako víno na svojich kvasniciach, neprelieval sa z nádoby do nádoby a do zajatia nešiel. Preto si zachoval svoju chuť a jeho vôňa sa nezmenila.


text:
Preto hľa, blíži sa čas — znie výrok Hospodina —, keď pošlem proti nemu vinárov, ktorí ho stočia, jeho nádoby vyprázdnia a jeho krčahy porozbíjajú.


text:
Ničiteľ Moába vchádza do jeho miest, výkvet jeho mládeže ide na jatky — znie výrok Kráľa, ktorý sa volá Hospodin zástupov.


text:
Ľutujte ho, všetci susedia, všetci, ktorí poznáte jeho meno, hovorte: Ako sa zlomila silná palica, berla prekrásna!


text:
Zostúp zo svojej slávy, seď o smäde, obyvateľka, dcéra Dibónu, veď ničiteľ Moábska prichádza na teba, zrúca tvoje pevnosti.


text:
Opoj ho, lebo sa vyvyšoval nad Hospodina. Nech sa Moáb váľa v tom, čo vyvrátil, nech je sám na posmech.


text:
Či ti nebol Izrael na posmech? Či ho prichytili medzi zlodejmi, že si nad ním posmešne pokyvoval hlavou, kedykoľvek si o ňom hovoril?


text:
Opustite mestá, bývajte v skaliskách, obyvatelia Moábska, buďte ako holub, čo hniezdi na okraji priepasti.


text:
Počuli sme o pýche Moába, veľmi je pyšný, o jeho namyslenosti a pýche, nadutosti a povýšeneckom srdci.


text:
Ja poznám — znie výrok Hospodina — jeho spupnosť, jeho táranie je bezobsažné a jeho konanie bezcieľne.


text:
Oplakávam ťa viac ako Jázer, vinič Sibmy, tvoje ratolesti prerástli more, siahali až k Jázeru. Do tvojej letnej oberačky a vinobrania vpadol ničiteľ.


text:
Stratila sa radosť i plesanie z ovocnej záhrady a z Moábska. Vínu z lisov urobím koniec, ten, čo šliape v lise, už nebude lisovať, pokrik už nebude radostným pokrikom.


text:
Krik z Chešbónu zaznieva až po Eleále, až po Jahac vydávajú svoj hlas, od Cóaru po Chóronajim, po Eglat-Šelišiju; veď aj vody Nimrímu sa zmenia na púšť.


text:
V Moábsku skoncujem s tými — znie výrok Hospodina —, čo vystupujú na výšinu a tam pália kadidlo svojim bohom.


text:
Preto srdce mi vzdychá nad Moábskom ako flauta, moje srdce vzdychá nad ľuďmi v Kír-Cherese ako flauta, lebo stratia všetko, čo im zostane.


text:
Veď každá hlava bude plešivá, každá brada oholená, na všetkých rukách budú zárezy a na bedrách vrecovina.


text:
Na všetkých strechách v Moábsku a na jeho uliciach bude iba nárek, lebo som rozbil Moábsko ako nádobu, ktorá sa nikomu nepáči — znie výrok Hospodina.


text:
Aké je len rozbité! Kvíľte! Ako sa len Moáb s hanbou obracia chrbtom! Moábsko vyšlo na posmech a hrôzu pred všetkými jeho susedmi.


text:
Zajaté budú mestá, zabrané pevnosti. Srdce moábskych hrdinov bude v ten deň ako srdce ženy pri pôrodných bolestiach.


text:
Kto unikne postrachu, padne do priepasti, a kto vyjde z priepasti, chytí sa do pasce. Toto dopustím na Moábsko v roku jeho potrestania — znie výrok Hospodina.


text:
V tôni Chešbónu zostanú vysilení utečenci. Veď oheň vyšľahne z Chešbónu a plameň z domu Síchona, pohltí sluchy Moába a temeno hlučného ľudu.


text:
O Amónsku. Toto hovorí Hospodin: Či Izrael nemá synov? Či nemá dediča? Prečo Milkóm zaberá územie Gáda a jeho ľud sa usadil v jeho mestách?


text:
Preto, hľa, blíži sa čas — znie výrok Hospodina —, keď dám zaznieť vojnovému pokriku proti Rabbe Amónčanov, keď sa stane hromadou zrúcanín, jej dediny vyhoria a Izrael po nich znova zaberie svoje dedičné vlastníctvo, hovorí Hospodin.


text:
Kvíľ, Chešbón, lebo je zničený Aj. Volajte o pomoc, dediny Rabby, opášte sa vrecovinou, nariekajte a pobehujte po kamenných ohradách, lebo Milkóm pôjde do zajatia spolu s kňazmi a kniežatami.


text:
Čo sa pýšiš údoliami, v ktorých je hojnosť vody, vierolomná dcéra? Spoliehaš sa na svoje poklady a hovoríš si: Kto sa mi vyrovná?


text:
Privediem na teba strach — znie výrok Pána, Hospodina zástupov — zo všetkých strán. Rozpŕchnete sa, každý svojou stranou, nikto nezhromaždí utečencov.


text:
O Edómsku. Toto hovorí Hospodin zástupov: Či v Témane už niet múdrosti? Či sa rada rozumných stratila? Či je ich múdrosť zmarená?


text:
Utečte, vzdiaľte sa, zostúpte bývať do roklín, obyvatelia Dedánu, lebo na Ézava dopustím nešťastie, v čase, keď ho navštívim.


text:
Ak prídu k tebe oberači hrozna, nenechajú ani paberky; ak prídu zlodeji v noci, narobia škody, koľko budú chcieť.


text:
Veď ja urobím prehliadku u Ézava, objavím jeho skrýše, nedokáže sa schovať. Zahynie jeho potomstvo i príbuzenstvo, aj jeho susedia, nik nepovie:


text:
Veď toto hovorí Hospodin: Tí, ktorým nebolo súdené piť kalich, musia ho piť, a ty by si mal zostať bez trestu? Nezostaneš bez trestu, ale určite ho budeš piť!


text:
Na seba som prisahal — znie výrok Hospodina: Bocra bude predmetom hrôzy a hanby, bude spustošeným miestom a kliatbou a všetky jej mestá budú zrúcaninami naveky.


text:
Počul som správu od Hospodina: Posol je poslaný medzi národy: Zhromaždite sa a poďte proti nemu, vyrazte do boja!


text:
Hrôza, ktorú si šíril, ťa oklamala, aj pýcha tvojho srdca, teba, čo bývaš v skalných jaskyniach a obsadzuješ vysoké kopce. Keby si si postavil hniezdo tak vysoko ako orol, aj odtiaľ ťa zrazím — znie výrok Hospodina.


text:
Ako pri vyvrátení Sodomy, Gomory a susedných miest — hovorí Hospodin — nik tam nebude bývať, neusadí sa tam človek.


text:
Hľa, ako lev vystupuje z húštiny Jordána na trvalé pastviny, tak ich v okamihu odtiaľ odoženiem a ustanovím nad ním svojho vyvoleného. Veď kto je ako ja, kto ma môže brať na zodpovednosť? Kto je ten pastier, čo obstojí predo mnou?


text:
Preto počujte rozhodnutie Hospodina, ktoré chystá proti Edómu, a jeho zámery, ktoré má proti obyvateľom Témanu. Áno, odvlečú ich ako najmenšie kusy zo stáda, ich pastviny sa zhrozia nad nimi.


text:
Pozri, dvíha sa ako orol a vzlieta, rozprestiera svoje krídla nad Bocrou a srdce hrdinov Edómu bude v ten deň ako srdce ženy, ktorá rodí.


text:
O Damasku. V hanbe je Chamát a Arpád, pretože počuli zlú správu, chvejú sa od strachu ako more, ktoré sa nemôže utíšiť.


text:
Preto jeho mladíci budú padať na jeho námestiach a v ten deň zahynú všetci bojovníci — znie výrok Hospodina zástupov.


text:
O Kédare a kráľovstve Chacóru, ktoré porazil babylonský kráľ Nebúkadnecar. Toto hovorí Hospodin: Povstaňte, vytiahnite proti Kédaru, zničte synov Východu!


text:
Ich stany a stáda poberú, ich stanové plachty a všetko ich náradie; aj ich ťavy si vezmú a budú na nich volať: Hrôza zo všetkých strán!


text:
Utečte, rýchlo bežte, zostúpte bývať do roklín, obyvatelia Chacóru — znie výrok Hospodina — lebo babylonský kráľ Nebúkadnecar vyniesol proti vám rozhodnutie, vymyslel proti vám plán.


text:
Povstaňte, vytiahnite proti bezstarostnému národu, ktorý býva v bezpečí — znie výrok Hospodina — nemá dvere ani závory, býva osamote.


text:
Ich ťavy budú lupom a množstvo ich stád korisťou. Rozhádžem ich do všetkých vetrov, tých, čo si strihajú sluchy, a privediem na nich nešťastie zo všetkých strán — znie výrok Hospodina.


text:
Hospodinovo slovo, ktoré zaznelo prorokovi Jeremiášovi proti Élamu na začiatku panovania judského kráľa Cidkiju.


text:
Proti Élamcom privediem štyri vetry zo štyroch končín nebies a roztrúsim ich do týchto štyroch vetrov, takže nebude národa, ku ktorému by nešli utečenci Élamu.


text:
Élamcov predesím pred ich nepriateľmi a pred tými, čo im striehnu na život. Privediem na nich nešťastie, svoj pálčivý hnev — znie výrok Hospodina — a pošlem za nimi meč, kým ich nezničím.


text:
Slovo, ktoré prostredníctvom proroka Jeremiáša povedal Hospodin proti Babylonu, proti krajine Chaldejov:


text:
Oznámte medzi národmi a rozhláste, zdvihnite zástavu a rozhláste, nebojte sa a povedzte: Podmanený je Babylon, zahanbený je Bél, zrútil sa Marduk. Vyšli na hanbu jeho obrazy, zrútili sa jeho modly.


text:
Veď tiahne proti nemu národ zo severu, ten urobí z jeho krajiny pustatinu, nikto v nej nebude bývať, ľud i zver z nej utečú, odídu.


text:
V tých dňoch a v tom čase — znie výrok Hospodina — prídu Izraeliti a Júdovci spolu, pôjdu s plačom a budú hľadať Hospodina, svojho Boha.


text:
Budú sa vypytovať na Sion, upriamia sa na cestu: Poďte, spojme sa s Hospodinom, večnou, nezabudnuteľnou zmluvou!


text:
Môj ľud bol blúdiacim stádom, ich pastieri ich zavádzali, zavracali ich do vrchov, putovali z vrchu na pahorok, zabudli na svoj košiar.


text:
Požieral ich každý, kto ich našiel; ich nepriatelia hovorili: Nepreviníme sa, veď oni hrešili proti Hospodinovi, nive spravodlivosti, nádeji ich otcov, proti Hospodinovi!


text:
Lebo ja pohnem a privediem proti Babylonu zhromaždenie veľkých národov zo severnej krajiny, zoradia sa proti nemu a podmania si ho. Ich šípy budú ako obratný hrdina, ktorý sa nevracia naprázdno.


text:
Len sa tešte a jasajte, vy, ktorí olupujete moje dedičstvo, len poskakujte ako teľce na pažiti a erdžite ako žrebce!


text:
Veľmi sa zahanbí vaša matka, červenať sa bude vaša rodička! Naozaj, posledný bude medzi národmi, bude púšťou, stepou, pustatinou.


text:
Pre Hospodinov hnev nebude viac obývaný, stane sa úplnou pustatinou, každý, kto prejde popri Babylone, sa zhrozí, zasyčí nad všetkými jeho ranami.


text:
Zoraďte sa dookola proti Babylonu, všetci, čo napínate luk, strieľajte doňho, nešetrite šípy, lebo sa prehrešil voči Hospodinovi!


text:
Spustite proti nemu zo všetkých strán bojový pokrik! Dvíha ruky, jeho piliere padajú, jeho hradby sa rúcajú, lebo je to Hospodinova pomsta. Pomstite sa na ňom, ako robil on, tak urobte jemu!


text:
Zahubte rozsievača z Babylonu aj toho, čo sa v čase žatvy chytá kosáka. Pred ničiacim mečom sa každý obráti k svojmu ľudu a každý pobeží do svojej krajiny.


text:
Izrael je vyplašená ovca, ktorú zahnali levy: Najprv ho požieral asýrsky kráľ, potom mu babylonský kráľ Nebúkadnecar zlámal kosti.


text:
Preto Hospodin zástupov, Boh Izraela, hovorí toto: Určite potrestám babylonského kráľa a jeho krajinu, ako som potrestal asýrskeho kráľa.


text:
Izrael však vrátim na jeho nivy, bude pásť na Karmeli a v Bášane; na Efrajimskom pohorí a v Gileáde sa nasýti.


text:
V tých dňoch a v tom čase — znie výrok Hospodina — budú hľadať vinu Izraela, ale nebude jej, a hriechy Júdu, ale nenájdu ich, lebo odpustím tým, ktorých ponechám.


text:
Vytiahni proti krajine Merátajim a proti obyvateľom Pekódu, nivoč a vykonaj na nich hubiacu kliatbu — znie výrok Hospodina — urob všetko, ako som ti prikázal.


text:
Nastavil som ti osídlo a chytil si sa, Babylon, ani si to nezbadal. Našli ťa a polapili, lebo si sa vyzývavo správal voči Hospodinovi.


text:
Hospodin otvoril svoju zbrojnicu a vytiahol nástroje svojho hnevu, lebo toto je dielo Pána, Hospodina zástupov v krajine Chaldejov.


text:
Pritiahnite proti nemu od končín zeme, otvorte jeho sýpky, navŕšte ho ako hromady obilia a vykonajte na ňom hubiacu kliatbu, aby z neho nič nezostalo.


text:
Počuj, ako utečenci a zachránení z babylonskej krajiny oznamujú na Sione pomstu Hospodina, nášho Boha, pomstu za jeho chrám.


text:
Zavolajte proti Babylonu mnohých, ktorí napínajú luk! Utáborte sa okolo neho, aby preňho nebolo úniku. Odplaťte mu podľa jeho skutkov, urobte s ním všetko tak, ako on robil vám, lebo sa vystatoval proti Hospodinovi, proti Svätému Izraela.


text:
Preto jeho mladíci popadajú na námestiach a všetci jeho bojovníci zahynú v ten deň — znie výrok Hospodina.


text:
Pozri, som proti tebe, ty trúfalec — znie výrok Pána, Hospodina zástupov —, lebo prišiel tvoj deň, čas tvojho navštívenia.


text:
Trúfalec sa potkne, padne, nebude toho, kto by ho zodvihol. Založím oheň v jeho mestách, ten strávi celé jeho okolie.


text:
Toto hovorí Hospodin zástupov: Utláčaní sú Izraeliti a s nimi aj Júdovci. Tí, čo ich zajali, držia ich pevne, zdráhajú sa ich prepustiť.


text:
Ich vykupiteľ je však mocný, jeho meno je Hospodin zástupov. On povedie ich spor, aby krajinu upokojil a obyvateľov Babylonu znepokojil.


text:
Meč na jeho kone a vozy a na všetkých miešancov, ktorí sú medzi nimi, nech sú ako ženy! Meč na jeho poklady, nech sú vydrancované!


text:
Suchota na jeho vody, nech vyschnú, lebo je to krajina tesaných modiel a pri strašidlách upadajú do bludu!


text:
Preto tam bude žiť stepná zver so šakalmi, budú v ňom prebývať pštrosy, nebude už nikdy osídlený ani obývaný po všetky pokolenia.


text:
Podobne ako po vyvrátení Sodomy a Gomory a susedných miest — znie výrok Hospodina — nik tam nebude bývať, neusadí sa tam človek.


text:
Chytajú sa luku a oštepu, sú ukrutní a bez milosti, ich hlas hučí ako more a nesú sa na koňoch. Sú vystrojení ako muž do boja, proti tebe, dcéra Babylon.


text:
Preto počujte rozhodnutie Hospodina, ktoré chystá proti Babylonu, a jeho zámery, ktoré má proti krajine Chaldejov. Áno, odvlečú ich ako najmenšie kusy zo stáda, ich pastvina sa zhrozí nad nimi.


text:
Pošlem do Babylonu previevačov a tí ho prevejú, prečistia krajinu. Obsadia ho zo všetkých strán v deň nešťastia.


text:
Strelec nech nenapína svoj luk, nech sa nevypína vo svojom brnení. Nešetrite jeho mladíkov, vykonajte hubiacu kliatbu nad celým jeho vojskom.


text:
Veď Izrael a Júda nebudú svojím Bohom, Hospodinom zástupov, opustení ako vdova. Ich krajina je plná viny pred Svätým Izraela.


text:
Utečte z Babylonu, každý nech si zachráni život, aby ste nezahynuli pre jeho vinu, lebo pre Hospodina je to čas pomsty a odplaty za jeho skutky.


text:
Zlatým kalichom bol Babylon v ruke Hospodina, opájal celú zem, z jeho vína pili národy, preto sa pomiatli.


text:
Náhle padol Babylon a roztrieskal sa, kvíľte nad ním, prineste balzam na jeho ranu, azda sa uzdraví.


text:
Liečili sme Babylon, ale neuzdravil sa. Opustite ho! Poďme, každý do svojej krajiny! Veď až po nebesá siaha súd nad ním a dvíha sa k oblakom.


text:
Hospodin vyviedol na svetlo našu spravodlivú vec. Poďte, ohlasujme na Sione dielo Hospodina, nášho Boha!


text:
Ostrite šípy, naplňte tulce! Hospodin vzbudí ducha médskych kráľov, lebo proti Babylonu smeruje jeho úmysel zničiť ho. Veď to je Hospodinova pomsta, pomsta za jeho chrám.


text:
Proti babylonským hradbám zdvihnite zástavu, zosilnite stráž, rozostavte hliadky, posilnite zálohy, lebo Hospodin má svoj úmysel, aj ho vykoná, to, čo povedal o obyvateľoch Babylonu.


text:
Ty, čo bývaš nad veľkými vodami, v hojnosti pokladov, prišiel tvoj koniec, naplnila sa miera tvojho zisku.


text:
Hospodin zástupov prisahal sám na seba: Naplním ťa ľuďmi ako kobylkami, spustia nad tebou víťazný pokrik.


text:
Keď zaznie jeho hromový hlas, zahučia vody na nebesiach, od končín zeme dvíha oblaky, k dažďu tvorí svoje blesky a zo svojich komôr vypúšťa vietor.


text:
Každý osprostel od svojho poznania, na hanbu vyšiel každý zlievač modiel, lebo iba klam sú jeho odliatky, niet v nich ducha.


text:
Takýto nie je údel Jákoba, ním je Tvorca všetkého a Izrael je jeho vlastný kmeň, Hospodin zástupov je jeho meno.


text:
tebou rozdrvím pastiera i jeho stádo, tebou rozdrvím oráča i jeho záprah, tebou rozdrvím miestodržiteľov i správcov.


text:
Odplatím Babylonu a všetkým obyvateľom Chaldejska všetko ich zlo, ktoré popáchali na Sione, pred vašimi očami — znie výrok Hospodina.


text:
Pozri, som proti tebe, vrch nivočenia — znie výrok Hospodina —, ktorý nivočíš celú zem. Vystriem svoju ruku proti tebe, zrútim ťa zo skál a urobím ťa vypáleným vrchom.


text:
Zdvihnite zástavu v krajine, zatrúbte na rohu medzi národmi, posväťte národy proti nemu, zvolajte proti nemu kráľovstvá: Ararat, Minni, Aškenaz, postavte proti nemu vojenského pisára, žeňte kone ako roj kobyliek.


text:
Posväťte národy proti nemu, médskeho kráľa s jeho vojvodcami, so všetkými jeho správcami a s celou krajinou, nad ktorou vládne.


text:
Zem sa zatrasie a zachveje, lebo sa plní Hospodinov zámer proti Babylonu, aby urobil babylonskú krajinu neobývanou pustatinou.


text:
Hrdinovia Babylonu prestali bojovať, sedia na ťažko prístupných miestach, vyschla im sila, stali sa ženami. Jeho príbytky podpálili a jeho závory polámali.


text:
Bežec predbieha bežca a posol predbieha posla, aby oznámili babylonskému kráľovi, že okrajová časť jeho mesta je dobytá.


text:
Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: Dcéra Babylonu je ako holohumnica, keď po nej šliapu, o chvíľu príde na ňu čas žatvy.


text:
Zožral ma, strávil ma babylonský kráľ Nebúkadnecar a odložil ma ako prázdnu nádobu. Prehltol ma ako drak, naplnil si brucho mojimi pochúťkami a vypláchol ma.


text:
Neprávosť spáchaná na mne a mojom tele nech prejde na Babylon, hovorí obyvateľka Siona, a moja krv na obyvateľov Chaldejska, hovorí Jeruzalem.


text:
Preto toto hovorí Hospodin: Hľa, ja povediem tvoj spor, ja ťa pomstím. Vysuším jeho more a jeho pramene nechám vyschnúť.


text:
Keď sa rozohnia, pripravím im hostinu, napojím ich, že budú jasať, potom však zaspia večným spánkom a neprebudia sa — znie výrok Hospodina.


text:
Ako bol dobytý a podmanený Šéšak, chvála celej zeme, ako sa stal Babylon predmetom hrôzy medzi národmi!


text:
Jeho mestá sa stali predmetom hrôzy, vyprahnutou krajinou, stepou, krajinou, v ktorej nikto nebýva, cez ktorú človek neprejde.


text:
Navštívim Béla v Babylone a vytiahnem mu z úst, čo prehltol. Nebudú sa viac k nemu hrnúť národy, hradba Babylonu padne.


text:
Nestrácajte odvahu a nebojte sa zvesti, ktorú počuť v krajine, keď v jednom roku príde jeden chýr a v druhom roku zas iný chýr, keď bude v krajine násilie a vladár bude proti vladárovi.


text:
Preto, hľa, blíži sa čas, keď potrestám modly Babylonu, zahanbí sa celá jeho krajina a všetci jeho zranení popadajú v ňom.


text:
Zaplesajú nad Babylonom nebesia i zem a všetko, čo je na nich, lebo od severu prídu proti nemu ničitelia — znie výrok Hospodina.


text:
Vy, čo ste unikli meču, choďte bez zastavenia, spomeňte si z diaľky na Hospodina, nech vám príde na myseľ Jeruzalem.


text:
Hanbíme sa, lebo sme museli počúvať potupovanie, naša tvár je pokrytá pohanou, pretože cudzinci vnikli do svätých priestorov Hospodinovho domu.


text:
Preto, hľa, blíži sa čas — znie výrok Hospodina —, keď potrestám jeho modly a v celej jeho krajine budú stonať ranení.


text:
Keby Babylon vystúpil na nebesá a na výsostiach upevnil svoju moc, predsa odo mňa prídu naňho ničitelia.


text:
Veď Hospodin pustoší Babylon, odstráni z neho hlasnú vravu. Jeho vlny sa valia ako veľké vody, šíri sa ich hukot.


text:
Ničitelia prichádzajú proti nemu, proti Babylonu, jeho hrdinov chytia, polámu im luky, veď Hospodin je Bohom odplaty, určite im odplatí.


text:
Opojím jeho kniežatá i mudrcov, jeho miestodržiteľov, správcov a hrdinov, potom zaspia večným spánkom a neprebudia sa — znie výrok Kráľa, ktorý sa volá Hospodin zástupov.


text:
Toto hovorí Hospodin zástupov: Široké hradby Babylonu budú zrúcané do základov a jeho vysoké brány budú spálené ohňom, takže národy sa umárajú nadarmo a kmene sa namáhajú pre oheň.


text:
Poverenie, ktoré prorok Jeremiáš dal Serájovi, synovi Nériju, synovi Machséju, keď šiel s judským kráľom Cidkijom do Babylonu vo štvrtom roku jeho panovania. Serája sa staral o ubytovanie.


text:
Jeremiáš zapísal do jednej knihy predpoveď o všetkom nešťastí, ktoré malo prísť na Babylon, všetky tieto slová napísané proti Babylonu.


text:
a povedz: Hospodin, ty si pohrozil tomuto miestu, že ho vyvrátiš, že ho viac nebude, nebude v ňom obyvateľov — ani ľudí, ani zvierat — bude večnou pustatinou.


text:
a povedz: Takto sa ponorí Babylon a nepovstane z nešťastia, ktoré naň ja privediem, ale zahynie. Potiaľto sú Jeremiášove slová.


text:
Cidkija mal dvadsaťjeden rokov, keď začal kraľovať a jedenásť rokov bol kráľom v Jeruzaleme. Jeho matka bola Chamútal, dcéra Jirmeju z Libny.


text:
Pre Hospodinov hnev došlo v Jeruzaleme a v Judsku k tomu, že ich zavrhol spred svojej tváre. Cidkija sa vzbúril proti babylonskému kráľovi.


text:
V deviatom roku jeho kraľovania, v desiatom mesiaci, desiateho dňa toho mesiaca, pritiahol babylonský kráľ Nebúkadnecar a celé jeho vojsko proti Jeruzalemu, utáboril sa proti nemu, vybudovali okolo neho násyp na obliehanie.


text:
vznikol prielom do mesta a všetci bojovníci ušli. V noci vyšli z mesta po ceste, ktorá medzi dvoma múrmi viedla k bráne, ktorá bola pri kráľovskej záhrade, a utekali k Arábe, hoci Chaldeji obliehali mesto zo všetkých strán.


text:
Vojsko Chaldejov však prenasledovalo kráľa Cidkiju. Dohonili ho na jerišských stepiach. Všetci jeho bojovníci od neho utiekli.


text:
Kráľa zajali a odviedli ho k babylonskému kráľovi do Ribly v krajine Chamát a ten nad ním vyniesol rozsudok.


text:
Babylonský kráľ dal zabiť Cidkijových synov pred jeho očami a v Rible dal pozabíjať aj všetky judské kniežatá.


text:
Cidkijovi oslepil oči, spútal ho okovami. Potom ho babylonský kráľ odviedol do Babylonu, kde ho vrhol do žalára, a tam bol až do dňa svojej smrti.


text:
V piatom mesiaci, na šiesty deň mesiaca, v jedenástom roku babylonského kráľa Nebúkadnecara prišiel veliteľ telesnej stráže Nebúzaradan, ktorý stával v osobnej službe babylonského kráľa v Jeruzaleme,


text:
Celé chaldejské vojsko, ktoré bolo s veliteľom osobnej stráže, zrúcalo všetky hradby okolo Jeruzalema.


text:
Veliteľ telesnej stráže Nebúzaradan odviedol do zajatia chudobných z ľudu, aj zvyšok ľudí, ktorí zostali v meste, i zbehov, ktorí prebehli k babylonskému kráľovi.


text:
Z chudobných ľudí krajiny však veliteľ telesnej stráže Nebúzaradan ponechal niektorých ako vinohradníkov a roľníkov.


text:
Bronzové stĺpy, ktoré patrili k Hospodinovmu chrámu, vozíky a bronzové more, ktoré bolo v Hospodinovom chráme, Chaldeji polámali a všetok bronz odviezli do Babylonu.


text:
Vzali aj hrnce, lopaty, nože, kropeničky, kadidlové panvice a všetky bronzové nádoby, ktoré sa používali pri bohoslužbe.


text:
Veliteľ telesnej stráže vzal misy, panvice na uhlie, kropeničky, hrnce, svietniky, kadidlové panvice a misky na nápojové obety, či boli zo zlata, alebo zo striebra,


text:
obidva stĺpy, jedno more a dvanásť bronzových býkov pod morom, ktoré dal zhotoviť kráľ Šalamún pre Hospodinov chrám. Bronz všetkých týchto predmetov sa nedal ani odvážiť.


text:
Pokiaľ ide o stĺpy: každý bol osemnásť lakťov vysoký a mal obvod dvanásť lakťov. Bol na štyri prsty hrubý a vnútri dutý.


text:
Na ňom bola bronzová hlavica. Každá hlavica bola päť lakťov vysoká. Mriežkovanie a granátové jablká boli dookola hlavice. Všetko bolo z bronzu. Takisto mal granátové jablká aj druhý stĺp.


text:
Granátových jabĺk na vonkajšej strane bolo deväťdesiatšesť. Celkovo bolo na mriežkovaní sto granátových jabĺk.


text:
Z mesta vzal jedného dvorana, ktorý bol veliteľom bojovníkov, ďalej sedem mužov z osobnej kráľovej služby, ktorí sa nachádzali v meste, vojvodcovho pisára, ktorý vykonával odvody medzi ľudom krajiny, a šesťdesiat mužov z ľudu krajiny, ktorí sa nachádzali v meste.


text:
Babylonský kráľ ich dal pobiť; usmrtil ich v Rible v krajine Chamát. Júda musel odísť do zajatia zo svojej pôdy.


text:
Toto je ľud, ktorý odviedol Nebúkadnecar do zajatia v siedmom roku svojho kraľovania: tritisícdvadsaťtri Júdovcov,


text:
v dvadsiatom treťom roku Nebúkadnecara veliteľ telesnej stráže Nebúzaradan odviedol do zajatia sedemstoštyridsaťpäť Júdovcov, celkovo štyritisícšesťsto duší.


text:
V tridsiatom siedmom roku po zajatí judského kráľa Jójakina, dvadsiateho piateho dňa dvanásteho mesiaca, babylonský kráľ Evil-Merodak omilostil judského kráľa Jójakina a prepustil ho z väzenia.


text:
Svoje zaopatrenie, trvalé zaopatrenie, dostával od babylonského kráľa podľa každodennej potreby po celý život, až kým nezomrel.


text:
(álef)  Ach, aké opustené je mesto, kedysi hojne zaľudnené! Podobá sa vdove, hoci vynikalo medzi národmi. Kňažná medzi krajinami stala sa poddanou.


text:
(bét)  Nocou stále žalostí, slzy jej kanú po lícach. Nikto z jej milencov ju nepoteší, všetci jej druhovia ju zradili a stali sa jej nepriateľmi.


text:
(gimel)  Odišiel Júda do zajatia biedny a veľmi zotročený, prebýva uprostred pohanov a nenachádza miesto odpočinku. Všetci, čo ho prenasledujú, ho zastihli uprostred súžení.


text:
(dálet)  Cesty Siona smútia, keď nikto neprichádza na sviatky. Všetky jeho brány sú zničené, kňazi bedákajú, jeho panny sú zarmútené, zostala mu len trpkosť.


text:
(hé)  Jeho utláčatelia vládnu, jeho nepriatelia sú spokojní, lebo Hospodin ho zarmútil pre jeho mnohé vzbury. Jeho zajaté deti kráčali pred utláčateľom.


text:
(váv)  Dcéra Sion stratila všetku svoju krásu, jej kniežatá sú ako jelene, čo nenachádzajú pastvu a vysilené unikajú pred prenasledovateľom.


text:
(zajin)  Jeruzalem si rozpamätúva v dňoch svojej biedy a blúdenia na všetky svoje vzácnosti, ktoré mal od pradávna. Keď jeho ľud padol do rúk protivníka, nikto mu nepomohol. Protivníci to videli a smiali sa nad jeho skazou.


text:
(chét)  Priveľmi hrešil Jeruzalem, preto sa stal nečistým. Všetci jeho ctitelia ním pohŕdajú, lebo videli jeho nahotu. On sám narieka a odvracia sa.


text:
(tét)  Poškvrna lipne na obrube jeho rúcha, nepamätal na svoj koniec. Napodiv klesol. Niet toho, kto by ho potešil. Pozri, Hospodin, na moju biedu, lebo nepriateľ sa vyvyšuje.


text:
(jod)  Utláčateľ vystrel svoju ruku na všetko, čo mu bolo vzácne. Veď videl pohanov, ako vošli do jeho svätyne, hoci ty si prikázal, že nesmú vojsť do tvojho zhromaždenia.


text:
(kaf)  Všetok jeho ľud stená, hľadá chlieb, všetky cennosti ponúka za pokrm, aby si zachoval život. Pozri, Hospodin, všimni si, že som znevážený.


text:
(lámed)  Vy všetci, ktorí kráčate cestou, otvorte oči a pozrite, či jestvuje bolesť ako tá moja, ktorá ma zastihla, ktorou ma Hospodin zarmútil v deň svojho planúceho hnevu.


text:
(mém)  Z výšin zoslal oheň, aby prenikol do mojich kostí, mojim nohám rozprestrel sieť, obrátil ma späť, vydal ma pustošeniu, trvalej biede.


text:
(nún)  Ťažké je jarmo mojich priestupkov, ktoré zviazal svojou rukou. Doľahlo na moju šiju, podlomilo moju silu. Pán ma vydal napospas, nemôžem obstáť.


text:
(sámek)  Pán zavrhol všetkých mojich silákov v mojej blízkosti. Kvôli mne zvolal slávnostné zhromaždenie, aby vyhubil mojich junákov. Panenskú judskú dcéru pošliapal Pán ako vo vínnom lise.


text:
(ajin)  Toto oplakávam, moje oči ronia slzy, lebo ďaleko odo mňa je tešiteľ, čo by upokojil moju dušu. Moji synovia sú zdesení, lebo nepriateľ zmocnel.


text:
(pé)  Vystiera Sion svoje ruky, nik ho nepoteší. Hospodin vydal rozkaz proti Jákobovi a všetkým jeho okolitým protivníkom; Jeruzalem je medzi nimi ako poškvrna.


text:
(cádé)  Hospodin je spravodlivý, lebo som sa vzoprela jeho slovu. Nuž, počujte všetky národy a pozrite na moju bolesť — moje panny a moji mládenci išli do zajatia.


text:
(kóf)  Volala som na svojich milencov [ V hebr. je totiž Sion ženského rodu.], tí ma však zradili. Moji kňazi a starší zahynuli v meste, keď hľadali pokrm, aby si zachránili život.


text:
(réš)  Pozri, Hospodin, že mám súženie, znepokojené je moje vnútro, srdce sa mi obracia v hrudi, lebo som sa veľmi vzpieral. Vonku ma o deti pripravil meč a v dome smrť.


text:
(šín)  Nepočuješ, že vzdychám a nemám tešiteľa? Všetci moji nepriatelia počuli o mojom nešťastí, radujú sa, že ty si to spôsobil. Daj, aby prišiel deň, ktorý si predpovedal, aby mi boli podobní.


text:
(táv)  Nech vystúpi všetka ich zloba pred teba. Urob im to, čo oni robili mne za všetky moje priestupky, lebo mnoho je mojich vzdychov a moje srdce je zmorené.


text:
(álef)  Ach, ako Pán zastrel mrakmi v svojom hneve dcéru Sion, ozdobu Izraela zhodil z nebies na zem. Nepamätal na podnož svojich nôh v deň svojho hnevu.


text:
(bét)  Pán neľútostne pohltil nivy Jákoba, vo svojom prudkom hneve rozbúral opevnenia judskej dcéry, zvrhol na zem, znesvätil kráľovstvo i jeho kniežatá.


text:
(gimel)  Vo svojom pálčivom hneve postínal všetky rohy Izraela, stiahol späť svoju pravicu pred nepriateľom a vzbĺkol uprostred Jákoba ako planúci oheň, ktorý všetko hltá.


text:
(dálet)  Napol luk ako nepriateľ, pozdvihol pravicu a ako protivník hubil všetko, čo lahodilo oku. V stane dcéry Sion vylial ako oheň svoju zlosť.


text:
(hé)  Pán bol ako nepriateľ, pohltil Izrael, pohltil všetky jeho paláce, zničil jeho pevnosti a zväčšil judskej dcére zármutok a žalosť.


text:
(váv)  Ako záhradu pošliapal svoj príbytok, zničil svoj svätostánok. Hospodin dal na Sione zabudnúť na sviatok i deň sobotného odpočinku a zavrhol vo svojom prudkom hneve kráľa aj kňaza.


text:
(zajin)  Zanevrel Pán na svoj oltár, znesvätil svoju svätyňu, vydal do ruky nepriateľa múry svojich palácov. Hluk zaznieval v Hospodinovom dome ako v deň zhromaždenia.


text:
(chét)  Hospodin si zaumienil, že zrúca hradby dcéry Sion. Natiahol meraciu šnúru, neodvrátil ruku od ničenia a spôsobil zármutok na vale i na múre, až sa spolu zosypali.


text:
(tét)  Do zeme sa vnorili jej brány. Zničil a rozlámal jej závory. Jej kráľ aj kniežatá sú medzi pohanmi, niet zákona, ani jej proroci nedostávajú videnie od Hospodina.


text:
(jod)  Starci dcéry Sion sedia na zemi a mlčia, sypú si prach na hlavu, opásali sa vrecovinou. Jeruzalemské panny zvesili hlavy po zem.


text:
(kaf)  Pre slzy mi chabne zrak, moje vnútro je rozrušené, na zem sa vylieva moja pečeň nad skazou dcéry môjho ľudu, keď hynie nemluvňa i dojča na námestiach mesta.


text:
(lámed)  Kde je obilie a víno?, vravia svojim matkám, keď skonávajú ako ranení na uliciach mesta, keď vypúšťajú dušu v náručí svojich matiek.


text:
(mém)  Čože mám o tebe povedať, k čomu ťa pripodobniť, dcéra jeruzalemská? S čím ťa porovnať, aby som ťa potešil, panenská dcéra Sion? Veď tvoja rana je veľká ako more, ktože ťa uzdraví?


text:
(nún)  Tvoji proroci ti vo videniach predpovedali márnosť a hlúposť, neodkrývali tvoju vinu, aby zmenili tvoj údel. Oznamovali ti veštby, samý klam a zvod.


text:
(sámek)  Všetci okoloidúci zalamovali nad tebou ruky, híkali a krútili hlavami nad jeruzalemskou dcérou: Toto je mesto, o ktorom vraveli, že je vrcholom krásy a potešením celej zeme?


text:
(ajin)  Všetci tvoji nepriatelia otvárali proti tebe ústa, škerili sa a cerili zuby, hovorili: Pohltili sme ju! Práve toto je deň, v ktorý sme dúfali. Dokázali sme to!


text:
(pé)  Hospodin vykonal, čo si zaumienil. Uskutočnil, čo hovoril, čo prikázal už za pradávnych dní. Ničil bez súcitu. Nepriateľ zajasal nad tebou, Pán doprial víťazstvo tým, čo ťa sužovali.


text:
(cádé)  Volaj zo srdca k Pánovi, stonaj, dcéra Sion, prelievaj slzy, nech tečú ako potok, dňom i nocou, neustávaj, nech neochabne zrenica tvojho oka.


text:
(kóf)  Vstaň, bedákaj nocou s prvými nočnými strážami, vylievaj svoje srdce ako vodu pred Pánovou tvárou. Pozdvihni k nemu svoje dlane za život svojich detí, čo hynú od hladu na všetkých nárožiach.


text:
(réš)  Pozri, Hospodin, všimni si, komuže si to urobil. Majú azda ženy jesť svoje potomstvo, starostlivo vychovávané deti? Či možno v Pánovej svätyni zavraždiť kňaza a proroka?


text:
(šín)  V uliciach na zemi leží chlapec aj starec. Moje panny a mládenci padli mečom. Hubil si v deň svojho hnevu, zabíjal bez súcitu.


text:
(táv)  Zavolal si z okolia ako na slávnostné zhromaždenie tých, ktorých sa desím. V deň Hospodinovho hnevu sa nikto nezachránil ani neunikol. Tých, čo som starostlivo vychovávala, zahubil môj nepriateľ.


text:
(álef)  Ach, ako sčernelo zlato, ako sa zmenil rýdzi kov! Posvätné kamene sú rozhádzané po všetkých nárožiach ulíc.


text:
(bét)  Vzácni synovia Siona, hodní rýdzeho zlata, a považovaní za hlinené nádoby, za dielo hrnčiarových rúk!


text:
(gimel)  Aj šakaly dávajú prsia, nadájajú svoje mladé, ale dcéra môjho ľudu je krutá ako pštrosy na púšti.


text:
(dálet)  Dojčaťu sa od smädu lepil jazyk na podnebie. Deti pýtali chlieb, ale nebolo toho, kto by im ho lámal.


text:
(hé)  Tí, čo jedávali lahôdky, hynú na uliciach. Tí, čo boli vychovaní v purpure, ocitli sa v hnoji.


text:
(váv)  Vina dcéry môjho ľudu bola väčšia ako hriech Sodomy, čo bola v okamihu rozvrátená, hoci sa jej ruky nedotkli.


text:
(zajin)  Jej zasvätení boli čistejší než sneh, belší ako mlieko. Telo mali červenšie než koraly, žily ako zafír.


text:
(chét)  Ich výzor však stemnel väčšmi ako čerň, na ulici ich nebolo možné spoznať. Koža na tele im zvráskavela, vysušila sa ako drevo.


text:
(tét)  Lepšie na tom boli tí, ktorých skolil meč, ako tí, ktorých skolil hlad, tí, ktorí vykrvácali prebodnutí, ako tí, čo zomreli na neúrodu poľa.


text:
(jod)  Pri skaze dcéry môjho ľudu ruky jemnocitných žien uvarili vlastné deti, poslúžili im za pokrm.


text:
(kaf)  Hospodin vylial svoje rozhorčenie, svoj pálčivý hnev, roznietil na Sione oheň a ten pohltil jeho základy.


text:
(lámed)  Králi zeme a všetci obyvatelia sveta neverili, že protivník a nepriateľ môže prejsť bránami Jeruzalema.


text:
(mém)  Stalo sa to pre hriechy jeho prorokov, pre viny jeho kňazov, ktorí prelievali krv spravodlivých uprostred neho.


text:
(sámek)  Vyhnite sa, ste nečistí! Tak volali na nich. Vyhnite sa, vyhnite sa, nedotýkajte sa! Keď sa vzdialili a odtackali, hovorilo sa medzi národmi: Nebudú viac nikde vítaní!


text:
(ajin)  Sám Hospodin ich rozdelil, viac na nich nevzhliadne. Kňazov si nikto nectil, starším nikto nepreukázal milosrdenstvo.


text:
(pé)  Ešte sa naše oči unavovali očakávaním našej pomoci. Márne. Na našej stráži sme čakali na národ, ktorý nemohol pomôcť.


text:
(cádé)  Číhali na naše kroky, nemohli sme chodiť po našich uliciach. Priblížil sa náš koniec, naplnili sa naše dni, určite nastal náš koniec.


text:
(kóf)  Naši prenasledovatelia boli rýchlejší než nebeské orly, naháňali nás po horách, striehli na nás v púšti.


text:
(réš)  Duch nášho života, Hospodinov pomazaný, bol chytený do ich jám. O ňom sme hovorili: V jeho tôni budeme žiť medzi národmi.


text:
(šín)  Len sa teš a raduj, dcéra Edóm, čo bývaš v krajine Úc! Aj po teba príde kalich, opojíš sa a obnažíš.


text:
(táv)  Dcéra Sion, odpykaná je tvoja vina, Boh ťa už viac neodvedie do zajatia. Potrestá tvoju vinu, dcéra Edóm, odhalí tvoje hriechy.


text:
V tridsiatom roku, piateho dňa štvrtého mesiaca, keď som bol medzi zajatými pri rieke Kebár, otvorili sa nebesá a mal som videnia od Boha.


text:
jasne zaznelo slovo Hospodina kňazovi Ezechielovi, synovi Búziho, v Chaldejsku pri rieke Kebár. Tam nad ním spočinula ruka Hospodina.


text:
Videl som, ako sa prihnal búrlivý vietor od severu i veľký oblak a plápolajúci oheň s jasom dookola. Uprostred toho ohňa sa niečo lesklo ako mosadzné zrkadlo.


text:
Spredu vyzerala ich tvár ako ľudská, po pravej strane všetky štyri mali leviu tvár, po ľavej strane všetky štyri mali býčiu tvár a zozadu všetky štyri mali orliu tvár.


text:
Také boli ich tváre. Ich krídla boli vzopäté nahor, takže krídlami sa vzájomne dotýkali a dvoma si zakrývali telá.


text:
Medzi štyrmi bytosťami bolo niečo, čo vyzeralo ako žeravé uhlíky, ako fakle, ktoré sa pohybovali medzi živými bytosťami. Oheň vydával žiaru a z ohňa šľahali blesky.


text:
Vzhľad kolies a ich zhotovenie pripomínali lesk drahokamu a všetky štyri mali tú istú podobu. Zhotovené boli tak, že vyzerali akoby koleso bolo v kolese.


text:
Keď živé bytosti šli, pohybovali sa aj kolesá vedľa nich. Keď sa živé bytosti vzniesli zo zeme, vzniesli sa aj kolesá.


text:
Keď šli bytosti, pohli sa aj kolesá. Keď bytosti zastali, zastali aj kolesá. Keď sa vzniesli zo zeme, vzniesli sa aj kolesá, lebo Duch bytostí bol v kolesách.


text:
Nad hlavami živých bytostí bolo čosi ako pevná klenba, ktorá bola leskom podobná ligotavému kryštálu a bola rozprestretá zhora nad ich hlavami.


text:
Pod klenbou boli ich krídla rozpäté, pričom jedno sa dotýkalo druhého. Dve krídla každej bytosti zakrývali ich telá.


text:
Keď šli, počul som šum krídel ako hučanie veľkej vody, ako hlas Všemohúceho, ako hluk vojenského tábora. Keď bytosti zastali, zvesili krídla.


text:
Zhora nad klenbou, ktorá bola nad ich hlavami, bola podoba trónu, ktorý vyzeral ako drahokam zafír. Na podobe trónu bola zhora postava, ktorá vyzerala ako človek.


text:
Potom som videl lesk, akoby lesk mosadzného zrkadla, ktorý vyzeral ako oheň aj zvonka aj zvnútra až hore k miestu, ktoré vyzeralo ako bedrá. Avšak ďalej od miesta, ktoré vyzeralo ako bedrá, videl som niečo podobné ohňu, čo bolo obklopené jagotom.


text:
Vyzeralo to ako dúha, ktorá býva na oblaku za daždivého dňa. Tak vyzerala podoba slávy Hospodina. Keď som ju videl, padol som na tvár a počúval som hlas, ktorý ma oslovil.


text:
Keď hovoril so mnou, vstúpil do mňa Duch, postavil ma na nohy a ja som počúval toho, ktorý hovoril so mnou.


text:
Povedal mi: Človeče, posielam ťa k Izraelitom, k odbojnému národu, ktorý sa vzbúril proti mne. Oni ako aj ich otcovia odpadli odo mňa až do tohto dňa.


text:
Synovia majú drzú tvár a zatvrdnuté srdce. Práve k nim ťa posielam. Oslovuj ich: Takto vraví Pán, Hospodin…!


text:
Oni si však — či už poslúchnu, alebo odmietnu, lebo sú domom vzdoru — uvedomia, že bol medzi nimi prorok.


text:
Ty však, človeče, neboj sa ich ani ich rečí. Neboj sa, aj keby ťa obklopovali bodliaky a tŕne, hoci by si sedel aj na škorpiónoch. Neboj sa ich rečí, neľakaj sa ich, lebo sú domom vzdoru.


text:
Ty však, človeče, počúvaj, čo ti hovorím: Nebuď vzdorovitý ako dom vzdoru! Otvor ústa a zjedz, čo ti dávam!


text:
Rozvinula ho predo mnou. Bol popísaný aj na prednej, aj na zadnej strane a mal nadpis: Nárek, vzdych a beda.


text:
a povedal mi: Človeče, nakŕm si brucho a naplň si vnútro týmto zvitkom, ktorý ti dávam. Keď som ho zjedol, bol v mojich ústach sladký ako med.


text:
Nie si poslaný k mnohým národom s nezrozumiteľnou rečou a s ťažkým jazykom, ktorých reči nerozumieš. Keby som ťa poslal k takým národom, určite by ťa poslúchli.


text:
Dom Izraela ťa však nebude chcieť počúvať — lebo mňa nechcú počúvať. Celý dom Izraela je tvrdohlavý a má zatvrdnuté srdce.


text:
Pozri, urobil som tvoju tvár takou tvrdou, ako je ich tvár, a tvoje čelo takým tvrdým, ako je ich čelo.


text:
Dal som ti čelo ako diamant, tvrdšie ako kremeň. Neboj sa ich ani sa ich neľakaj, aj keď sú domom vzdoru.


text:
Vyber sa teda, choď k zajatým, k synom svojho ľudu a zhováraj sa s nimi. Povedz im: Takto vraví Pán, Hospodin…! — či už poslúchnu, alebo odmietnu.


text:
Vtedy ma Duch vyzdvihol a začul som hrmot veľkého zemetrasenia, keď sa sláva Hospodinova pohla zo svojho miesta,


text:
i šum krídel živých bytostí, ktoré sa tesne dotýkali, i hrkot kolies súčasne s nimi a hrmot veľkého zemetrasenia.


text:
Duch ma zdvihol, uchvátil ma, a tak som šiel zatrpknutý a vzrušený v duchu; zatiaľ ruka Hospodina mocne doliehala na mňa.


text:
Tak som došiel k zajatým do Tel-Abíbu, ktorí bývali pri rieke Kebár, a pobudol som tam, kde oni bývali; omráčený som bol medzi nimi sedem dní.


text:
Človeče, ustanovil som ťa za strážcu domu Izraela. Keď počuješ slovo z mojich úst, varuj ho v mojom mene.


text:
Keď ja poviem bezbožnému: Určite zomrieš, a ty ho nebudeš varovať a nepovieš nič, aby si varoval bezbožného pred jeho bezbožnou cestou, aby sa zachoval nažive, ten bezbožný zomrie pre svoju neprávosť, ale za jeho krv budem volať na zodpovednosť teba.


text:
Ak napomenieš bezbožného, ale on sa neodvráti od svojej bezbožnosti a od svojej bezbožnej cesty, on zahynie pre svoju neprávosť, ale ty si zachrániš život.


text:
Keď sa však spravodlivý odvráti od svojej spravodlivosti a dopustí sa neprávosti, a ja mu spôsobím taký pád, že zomrie, ak si ho nevaroval, zomrie pre svoj hriech a nebudú sa pripomínať jeho spravodlivé skutky, ktoré robil, ale za jeho krv budem volať na zodpovednosť teba.


text:
Ak napomenieš spravodlivého, aby spravodlivý nehrešil, a on by nehrešil, určite bude žiť, pretože sa dal napomenúť, a ty si zachrániš život.


text:
Spočinula tam nado mnou ruka Hospodina. Povedal mi: Vstaň, zíď do údolia a tam budem hovoriť s tebou.


text:
Nato som vstal a zišiel som do údolia. Hľa, stála tam sláva Hospodina, podobná sláve, ktorú som videl pri rieke Kebár. Padol som na tvár.


text:
Potom vošiel do mňa Duch, postavil ma na nohy, oslovil ma a povedal mi: Choď, zavri sa vo svojom dome!


text:
Ty však, človeče, hľaď: položia na teba povrazy a spútajú ťa nimi, takže nebudeš môcť vychádzať medzi nich.


text:
Keď však budem hovoriť s tebou, otvorím ti ústa a potom ich oslovíš: Takto vraví Pán, Hospodin…! Kto poslúchne, nech poslúchne, a kto odmietne, nech odmietne, lebo sú domom vzdoru.


text:
Daj sa do jeho obliehania: vystav proti nemu obliehacie zariadenie a nasyp proti nemu obliehací val; postav proti nemu tábory a umiestni proti nemu dookola obliehacie barany.


text:
Vezmi si železnú panvicu, postav ju ako železnú stenu medzi seba a mesto a pevne upri svoj pohľad proti nemu. Bude teda v stave obliehania a ty ho budeš obliehať. Bude to znamením pre dom Izraela.


text:
Ľahni si na ľavý bok a polož naň vinu domu Izraela. Koľko dní preležíš na ňom, toľko dní budeš znášať ich vinu.


text:
Roky ich viny ti určím zodpovedajúcim počtom dní: tristodeväťdesiat dní budeš znášať vinu domu Izraela.


text:
Keď to ukončíš, ľahneš si druhý raz, a to na pravý bok, a budeš znášať vinu domu Júdovho štyridsať dní. Určil som ti vždy jeden deň za jeden rok.


text:
Naber si pšenicu, jačmeň, bôb, šošovicu, proso a špaldu; daj to do jednej nádoby a priprav si z toho chlieb. Podľa počtu dní, ktoré preležíš na svojom boku, budeš to jesť: tristodeväťdesiat dní.


text:
Tvoj pokrm, ktorý budeš jesť, má denne vážiť dvadsať šekelov na deň. Budeš ho jedávať raz denne v určený čas.


text:
Potom mi Hospodin povedal: Tak budú jedávať Izraeliti svoj nečistý chlieb medzi národmi, medzi ktoré ich zaženiem.


text:
Vtedy som povedal: Ach, Pane, Hospodin, ja som sa doteraz nikdy nepoškvrnil, zdochlinu ani zverou roztrhané mäso som nejedol od mladosti až doteraz. Skazené mäso som ešte nevzal do úst.


text:
Vtedy mi povedal: Pozri sa, dal som ti hovädzí hnoj namiesto ľudských výkalov. Na ňom si budeš pripravovať chlieb.


text:
Potom mi povedal: Človeče, hľa, polámem palicu na nosenie chleba v Jeruzaleme, a budú jesť odvážený chlieb s ustarostenosťou, aj mierou vymeranú vodu budú piť s hrôzou,


text:
Ty však, človeče, vezmi si ostrý meč! Použi ho ako holičskú britvu a ohoľ si hlavu i bradu; potom si vezmi váhy a rozdeľ chlpy.


text:
Tretinu spáľ v ohni v strede mesta, keď sa skončia dni obliehania. Potom vezmi druhú tretinu a rozsekaj ju mečom okolo mesta. Tretiu tretinu roztrús do vetra a ja vytasím za nimi meč.


text:
Takto vraví Pán, Hospodin: Tento Jeruzalem som umiestnil do stredu národov a okolo neho som rozmiestnil krajiny.


text:
Predsa sa však bezbožnejšie spriečil mojim nariadeniam ako pohania a mojim ustanoveniam viac ako krajiny okolo neho, lebo odmietli moje nariadenia a nesprávali sa podľa mojich ustanovení.


text:
Preto takto vraví Pán, Hospodin: Keďže ste boli vzdorovitejší ako pohania, ktorí sú okolo vás, podľa mojich ustanovení ste sa nesprávali, moje nariadenia ste neplnili, ba ani len podľa poriadkov pohanov, ktorí sú okolo vás, ste nekonali.


text:
Preto takto vraví Pán, Hospodin: Hľa, aj ja som proti tebe a uprostred teba vykonám rozsudky pred očami národov.


text:
Preto otcovia budú jesť medzi sebou synov a synovia budú jesť svojich otcov. Vykonám na tebe rozsudky a čo z teba zostane, roztrúsim do všetkých vetrov!


text:
Akože žijem — znie výrok Pána Hospodina — pretože si poškvrnil moju svätyňu svojimi všelijakými ošklivosťami a všelijakými ohavnosťami, preto i ja budem strihať. Môj zrak sa nezľutuje a nebudem mať súcit.


text:
Tretina z teba pomrie na mor a pohynie hladom uprostred teba; tretina padne mečom okolo teba a tretinu roztrúsim do všetkých vetrov; a vytasím meč za nimi.


text:
Tak sa zavŕši môj hnev, utíšim si na nich svoju prchkosť a upokojím sa. Keď vyplním na nich svoju prchkosť, uvedomia si, že ja, Hospodin, som hovoril vo svojom horlení.


text:
Urobím z teba rumovisko a potupu medzi pohanmi, ktorí sú okolo teba, pred zrakom každého, kto tadiaľ prejde.


text:
Budeš na potupu národom okolo seba a ako posmešné príslovie na výstrahu a na úžas, keď vykonám na tebe rozsudky v hneve a v prchkosti a s prchkým trestom. Ja, Hospodin, som hovoril.


text:
Keď vystrelím proti nim svoje zlé šípy hladu, aby spôsobili skazu, vystrelím ich, aby som vás zničil. Pridám vám hlad a polámem vám palicu na nosenie chleba.


text:
Pošlem na vás hlad a dravú zver a tie ťa pripravia o deti. Aj mor a krviprelievanie prejde cez teba, ba aj meč privediem proti tebe. Ja, Hospodin, som hovoril.


text:
Povedz: Vy, izraelské vrchy, počúvajte slovo Pána, Hospodina! Takto vraví Pán, Hospodin, vrchom a pahorkom, riečiskám a údoliam: Hľa, ja privodím na vás meč a znivočím vaše obetné výšiny.


text:
Všade, kde bývate, budú mestá porúcané a výšiny spustnú. Vaše oltáre budú teda spustošené, vaše modly budú rozbité a zaniknú. Vaše kadidlové oltáre budú zbúrané a bude odstránené, čo ste si spravili.


text:
Keď budete rozptýlení po krajinách, ponechám si z vás zvyšok medzi národmi. Budete mať takých, ktorí uniknú meču.


text:
Tí, ktorí z vás uniknú, rozpomenú sa na mňa medzi národmi, kam boli odvedení do zajatia. Zlomím ich smilné srdce, ktoré odstúpilo odo mňa, a oslepím ich oči, ktoré chlipne hľadeli za svojimi modlami. Zhnusia sa sami sebe pre svoje zlo, pre všetky svoje ohavnosti.


text:
Takto vraví Pán, Hospodin: Zatlieskaj, dupni nohou a povedz: Ach, beda domu Izraela pre všetky zlé ohavnosti. Padnú mečom, pomrú hladom a umrú na mor.


text:
Ten, čo bude ďaleko, zomrie na mor; ten, čo bude blízko, padne mečom; ten, čo zostane a bude obkľúčený, zomrie hladom. Takto si vylejem na nich svoju zlosť.


text:
Potom spoznáte, že ja som Hospodin, keď ich prebodnutí budú ležať medzi ich modlami, okolo ich oltárov na každom vysokom kopci, na všetkých temenách vrchov i pod každým košatým cerom, na mieste, kde svojim modlám obetovali udobrujúce vonné obety.


text:
Vystriem proti nim svoju ruku a krajinu obrátim na pustatinu a na hrôzu na všetkých ich sídlach od púšte až po Riblu [ Hebr. Dibla.]. Potom spoznajú, že ja som Hospodin.


text:
Ty, človeče: Takto vraví Pán, Hospodin, zemi izraelskej: Nadišiel koniec, koniec pre všetky štyri strany krajiny.


text:
Teraz prišiel koniec pre teba. Pošlem na teba svoj hnev; budem ťa súdiť podľa tvojich ciest a privodím na teba všetky tvoje ohavnosti.


text:
Moje oko sa nezmiluje nad tebou a nebudem mať súcit s tebou, ale privodím na teba trest za tvoje cesty, keďže tvoje ohavnosti sú naďalej uprostred teba. Potom poznáte, že ja som Hospodin.


text:
Hľa, prichádza tvoj pád, obyvateľ krajiny; nadišiel čas, blízko je deň zdesenia, a nie výskania po vrchoch.


text:
Teraz už čoskoro vylejem na teba svoju prchkosť a vyplním na tebe svoj hnev, budem ťa súdiť podľa tvojich ciest a privodím na teba trest za všetky tvoje ohavnosti.


text:
Moje oko sa nezmiluje nad tebou a neušetrím ťa; podľa tvojich ciest uvalím na teba trest, kým tvoje ohavnosti budú uprostred teba. Potom poznáte, že ja som Hospodin, ktorý vás bije.


text:
Násilie vyrástlo ako palica bezbožnosti; nikto z nich neostane, nič z ich hojnosti, nič z ich nádhery, nebude v nich vznešenosti.


text:
Prichádza čas, blíži sa deň. Nech sa kupujúci neraduje a predávajúci nech netrúchli, lebo na všetko ich bohatstvo prichádza pálčivý hnev.


text:
Lebo predavač sa nevráti k tomu, čo predal, i keby ostali nažive, lebo pálčivý hnev prichádza na celé ich bohatstvo. Nevráti sa, lebo pre svoju vinu si nikto neudrží život.


text:
Zaznela trúba a všetko je pripravené, ale niet nikoho, kto by šiel do boja, lebo môj pálčivý hnev príde na všetko ich bohatstvo.


text:
Meč bude vonku, vnútri mor a hlad. Kto bude na poli, zomrie mečom, a toho, kto bude v meste, pohltí hlad a mor.


text:
Opášu sa vrecovinou a zastrie ich triaška. Na každej tvári bude zahanbenie, na všetkých hlavách lysina.


text:
Svoje striebro vyhádžu na ulice a svoje zlato budú pokladať za nečistotu. Ich striebro a zlato ich nebude môcť zachrániť v deň Hospodinovho hnevu. Nenasýtia sa a svoje vnútornosti nenaplnia, lebo to bolo pohnútkou k ich previneniu.


text:
Ozdobné klenoty z neho používali na márnomyseľnosť a urobili si z neho svoje ohavné modly, svoje ošklivosti. Preto som im ho zmenil na nečistotu.


text:
A vydám ho do rúk cudzincov ako lup a do rúk cudzincov a bezbožných zeme ako korisť, a tí ho znesvätia.


text:
Odvrátim od nich svoju tvár; nech znesvätia moje vzácne miesto; vlamači vtrhnú do neho a znesvätia ho.


text:
Potom dovediem najhoršie národy a tie vezmú do vlastníctva ich domy; urobím koniec pýche mnohých a ich svätyne budú znesvätené.


text:
Pohroma za pohromou bude nasledovať a správa za správou bude prichádzať. Vtedy budú vyhľadávať videnie u proroka, ale zanikne poučenie u kňaza aj rada skúsených starcov.


text:
Kráľ bude trúchliť, knieža si oblečie zdesenie a ruky pospolitého ľudu stŕpnu strachom. Naložím s nimi podľa ich ciest a budem ich súdiť podľa ich spôsobu súdenia. Potom poznajú, že ja som Hospodin.


text:
V šiestom roku, v šiestom mesiaci, piateho dňa toho mesiaca som sedel vo svojom dome a starší z Judska sedeli predo mnou. Potom tam na mňa doľahla ruka Pána, Hospodina.


text:
Uvidel som postavu, ktorá vyzerala ako muž: od bedier dolu vyzerala ako oheň a od bedier vyššie vyzerala ako žiara, ako mosadzné zrkadlo.


text:
Potom vystrel niečo ako ruku a uchopil ma za kadere na hlave; Duch ma zdvihol medzi zem a nebo a v božských videniach preniesol do Jeruzalema ku vchodu do vnútornej brány, obrátenej na sever, kde bol podstavec sochy Náruživosti, ktorá vyvolávala vášeň.


text:
Potom mi povedal: Človeče, pozri sa na sever! Keď som sa pozrel na sever, hľa, tu bol severne od brány hneď pri vchode oltár sochy Náruživosti.


text:
Povedal mi: Človeče, či vidíš, čo robia? Veľké ohavnosti, ktoré tu pácha dom Izraela, ma vyháňajú z mojej svätyne. Uvidíš však ešte väčšie ohavnosti.


text:
Keď som vošiel, videl som, že tam boli rôzne podoby plazov a zvierat, mrzkých bytostí a všetkých modiel domu Izraela, vyryté dookola na stene.


text:
Stálo pred nimi sedemdesiat mužov spomedzi starších domu Izraela a uprostred nich stál Jaazanja, syn Šáfanov. Každý mal v ruke kadidelnicu a vôňa z oblaku kadidla vystupovala nahor.


text:
Povedal mi: Videl si, človeče, čo páchajú starší domu Izraela v tme, každý vo svojej miestnosti s modlou? Vravia si totiž: Hospodin nás nevidí. Hospodin opustil krajinu.


text:
Priviedol ma ku vchodu do brány Hospodinovho domu obrátenej na sever. Tam sedeli ženy a oplakávali Tammúza.


text:
Priviedol ma do vnútorného nádvoria Hospodinovho domu, a hľa, pri vchode do Hospodinovho chrámu, medzi predsieňou a oltárom, bolo asi dvadsaťpäť mužov obrátených chrbtom k chrámu Hospodina a tvárou k východu. Boli obrátení na východ a klaňali sa slnku.


text:
Povedal mi: Videl si to, človeče? Či je primálo pre dom Júdu páchať ohavnosti, ktorých sa tu dopúšťajú? Veď naplnili krajinu násilím; znova ma popudzujú k hnevu. Hľa, prikladajú si k nosu viničové ratolesti.


text:
Preto aj ja budem konať v prchkosti, moje oko sa nezmiluje ani nebudem mať súcit. Hoci budú hlasno volať na mňa, nevypočujem ich.


text:
Nato prišlo šesť mužov od Hornej brány obrátenej na sever a každý mal ničiaci nástroj v ruke. Uprostred nich bol muž oblečený do ľanového rúcha a pri svojich bedrách mal písacie potreby. Keď prišli, postavili sa vedľa bronzového oltára.


text:
Sláva Boha Izraela sa vzniesla sponad cheruba, na ktorom spočívala, ku prahu chrámu. Vtedy zvolal na muža oblečeného do ľanového rúcha, ktorý mal písacie potreby pri svojich bedrách.


text:
Hospodin mu povedal: Prejdi mestom, stredom Jeruzalema, a označ znakmi čelá mužov, ktorí vzdychajú a stenajú pre všetky ohavnosti, ktoré sa páchajú v ňom.


text:
Na vlastné uši som ho počul hovoriť tamtým šiestim: Prejdite cez mesto za ním a bite! Nech sa nezmiluje vaše oko a nemajte súcitu.


text:
Zabíjajte starca, mládenca aj pannu, dieťa aj ženu, kým ich nevyhubíte. Nepriblížte sa však k nikomu, na kom je znak. Začnite od mojej svätyne! Vtedy začali od starcov, ktorí boli pred chrámom.


text:
Kým zabíjali, a ja som zostal sám, padol som na tvár a volal som: Ach, Pane, Hospodin, či chceš zničiť celý zvyšok Izraela, keď vylievaš svoju prchkosť na Jeruzalem?


text:
Povedal mi: Vina domu Izraela a Júdu je náramne veľká a krajina je plná krviprelievania, mesto je plné prekrúcania práva. Hovoria si totiž: Hospodin opustil krajinu! Hospodin nevidí!


text:
Potom sa muž oblečený do ľanového rúcha, ktorý mal písacie potreby pri svojich bedrách, vrátil so správou a povedal: Vykonal som, ako si mi rozkázal.


text:
Pozrel som sa na oblohu, ktorá bola nad hlavou cherubov ako zafírový kameň. Ukázalo sa nad nimi niečo, čo vyzeralo ako trón.


text:
Vtedy povedal mužovi oblečenému do ľanového rúcha: Vojdi do priestoru medzi kolesami pod cherubmi, naplň si priehrštie žeravými uhlíkmi spomedzi cherubov a roztrús ich na mesto. Potom vošiel pred mojimi očami.


text:
Hospodinova sláva sa vzniesla sponad cherubov na prah chrámu. Chrám sa naplnil oblakom a nádvorie bolo plné žiary Hospodinovej slávy.


text:
Keď rozkázal mužovi oblečenému do ľanového rúcha: Vezmi oheň spomedzi cherubov!, ten vošiel a postavil sa vedľa kolesa.


text:
Cherub vystrel ruku spomedzi cherubov k ohňu, ktorý bol medzi cherubmi. Nabral z neho a dal do priehrštia tomu, kto bol oblečený do ľanového rúcha. Ten ho vzal a vyšiel.


text:
Keď som sa prizrel, vedľa cherubov som videl štyri kolesá — po jednom kolese vedľa každého cheruba. Kolesá vyzerali ako jagot chryzolitového kameňa.


text:
Keď išli, mohli sa pohybovať na všetky štyri strany; no nemuseli sa za chodu obracať, lebo šli smerom, na ktorý bol obrátený ich predok. Neobracali sa, keď išli.


text:
Celé ich telo, aj ich chrbát, ruky, krídla i kolesá dookola boli plné očí — a to pri všetkých štyroch kolesách.


text:
Každý mal štyri tváre: prvá tvár bola tvárou cheruba, druhá tvár bola tvárou človeka, tretia bola tvárou leva a štvrtá tvárou orla.


text:
Keď cherubi šli, kolesá šli vedľa nich; keď cherubi zdvihli krídla, aby sa vzniesli zo zeme, kolesá sa neobracali vedľa nich.


text:
Keď zastali, zastali aj ony; a keď sa vzniesli, vzniesli sa aj ony, lebo v nich bol duch živej bytosti.


text:
Potom cherubi zdvihli krídla a pri svojom odchode sa vzniesli zo zeme pred mojimi očami. Kolesá boli vedľa nich. No pri vchode do Východnej brány Hospodinovho domu zastali a sláva Boha Izraela bola nad nimi.


text:
Boli to živé bytosti, ktoré som videl pod Bohom Izraela pri rieke Kebár, a spoznal som, že to boli cherubi.


text:
Duch ma zdvihol a doniesol k Východnej bráne Hospodinovho chrámu. Hľa, vo vchode do brány bolo dvadsaťpäť mužov. Medzi nimi som videl Jaazanju, syna Azzúrovho, a Pelatju, syna Benájovho, kniežatá ľudu.


text:
Vtedy sa ma zmocnil Hospodinov Duch a povedal mi: Hovor: Takto vraví Hospodin: Tak ste hovorievali, dom Izraela, ja viem, čo vám prišlo na myseľ.


text:
Preto takto vraví Pán, Hospodin: Vaši zabití, ktorých telá ste naukladali v meste, sú mäsom, a mesto je hrncom. Vás však vyvediem z jeho stredu.


text:
Potom spoznáte, že ja som Hospodin, v ktorého ustanoveniach ste nechodili ani ste neplnili moje nariadenia, ale konali ste podľa predpisov národov, ktoré sú okolo vás.


text:
Kým som prorokoval, zomrel Pelatja, syn Benájov. Vtedy som padol na tvár a zvolal som mocným hlasom: Ach, Pane, Hospodin, chceš úplne zničiť zvyšok Izraela?


text:
Človeče, o tvojich bratoch, tvojich príbuzných a o celom dome Izraela hovoria obyvatelia Jeruzalema: Sú ďaleko od Hospodina, táto krajina je daná do vlastníctva nám.


text:
Preto povedz: Takto vraví Pán, Hospodin: Vskutku, ja som ich vyhnal ďaleko medzi národy a rozptýlil som ich po krajinách, ale budem im svätyňou na krátky čas v krajinách, do ktorých prišli.


text:
Preto povedz: Takto vraví Pán, Hospodin: Potom vás zhromaždím spomedzi národov a pozbieram vás z krajín, do ktorých ste boli rozptýlení; dám vám pôdu Izraela.


text:
Potom im dám jedno srdce a nového ducha vložím do ich vnútra. Odstránim kamenné srdce z ich tela a vložím im srdce z mäsa,


text:
aby chodili podľa mojich ustanovení, aby zachovávali moje nariadenia a plnili ich. Oni budú mojím ľudom a ja budem ich Bohom,


text:
avšak na hlavu tých, ktorých srdce sa pridŕža mrzkých a ohavných modiel, uvalím trest za ich cesty — znie výrok Pána, Hospodina.


text:
Cherubi zdvihli svoje krídla a kolesá sa pohli zároveň s nimi, kým sláva Boha Izraela bola nad nimi.


text:
Potom ma duch zdvihol a prostredníctvom Božieho ducha ma zaniesol vo videní do Chaldejska k zajatým. Potom odišlo odo mňa videnie, ktoré som mal.


text:
Človeče, bývaš uprostred domu vzdoru, ktorý má oči, aby videl, ale nevidí, má uši, aby počúval, ale nepočuje, lebo je domom vzdoru.


text:
Ty však, človeče, zhotov si pútnický výstroj! Vysťahuj sa akoby do zajatia vo dne pred ich očami a odsťahuj sa zo svojho miesta na iné miesto pred ich očami. Azda to pochopia, hoci sú domom vzdoru.


text:
Svoj výstroj vynes ako výstroj do zajatia vo dne pred ich očami. Večer vyjdi pred ich očami ako tí, čo idú do vyhnanstva.


text:
Pred ich očami vynášaj veci na pleci, za tmavej noci vyjdi a zakry si tvár, aby si nevidel krajinu, lebo som ťa dal za znamenie pre dom Izraela.


text:
Vykonal som, ako mi bolo rozkázané: výstroj som vyniesol ako výstroj do zajatia vo dne a večer som vlastnoručne prebúral stenu. Za tmy som vynášal veci, na pleci som ich nosil pred ich očami.


text:
Povedz im: Takto vraví Pán, Hospodin: Tento výrok sa vzťahuje na knieža v Jeruzaleme i na všetkých z domu Izraela, ktorí tam bývajú.


text:
Povedz: Ja som znamením pre vás. Ako som urobil ja, tak sa stane im: pôjdu do vyhnanstva ako zajatci.


text:
Knieža, ktoré je uprostred nich, bude niesť svoj výstroj na pleci za tmy a odíde. Prebúra stenu, aby mohlo vyjsť. Zakryje si tvár, aby svojím zrakom nevidelo krajinu.


text:
Rozostriem naň svoju sieť, bude chytené do mojich osídel a dovediem ho do Babylonu, krajiny Chaldejov. Neuvidí ju, zomrie tam.


text:
Všetkých, ktorí sú okolo neho, jeho pomocníkov i všetky jeho húfy rozptýlim do vetrov všetkých smerov a vytasím za nimi meč.


text:
Ponechám si z nich malý počet mužov, ktorí uniknú meču, hladu a moru, aby mohli rozprávať o všetkých svojich ohavnostiach medzi národmi, do ktorých prídu. Vtedy spoznajú, že ja som Hospodin.


text:
Ľudu krajiny povedz: Takto vraví Pán, Hospodin, o obyvateľoch Jeruzalema v Izraeli: Svoj chlieb budú jesť s úzkosťou a svoju vodu budú piť s hrôzou; lebo ich krajina spustne pre množstvo násilia všetkých tých, čo v nej žijú.


text:
Mestá, ktoré boli obývané, budú ležať pusté a krajina bude púšťou. Potom spoznáte, že ja som Hospodin.


text:
Preto im povedz: Takto vraví Pán, Hospodin: Skoncujem s týmto porekadlom a už ho nebudú používať v Izraeli. Povedz im však: Blížia sa dni, keď sa splní každé videnie.


text:
ale prehovorím ja, Hospodin. Čo poviem, to sa splní a už sa neoddiali. Ešte za vašich dní, dom vzdoru, prehovorím a svoje slovo splním — znie výrok Pána, Hospodina.


text:
Človeče, dom Izraela hovorí: Videnie, ktoré on má, sa vzťahuje na vzdialené dni a prorokuje o ďalekých dobách.


text:
Preto im povedz: Takto vraví Pán, Hospodin: Neoddiali sa už žiadne moje slovo. Slovo, ktoré vypoviem, sa splní — znie výrok Pána, Hospodina.


text:
Človeče, prorokuj proti izraelským prorokom, ktorí prorokujú, a povedz tým, čo prorokujú z vlastného srdca: Počujte slovo Hospodina!


text:
Takto vraví Pán, Hospodin: Beda bláznivým prorokom, ktorí idú za vlastným duchom bez toho, že by niečo videli.


text:
Nevstúpili ste do trhlín a nepostavili ste múr okolo domu Izraela, aby obstál vo vojne v deň Hospodina.


text:
Vidia márnosť, veštia lož tí, čo hovoria: Tak znie výrok Hospodina!, hoci Hospodin ich neposlal, a čakajú na to, že on vyplní klamné slovo.


text:
Nie je márne videnie, ktoré vidíte, a lživá veštba, ktorú hlásate, a pritom hovoríte: Tak znie výrok Hospodina!? Ale ja som neprehovoril.


text:
Preto takto vraví Pán, Hospodin: Pretože hovoríte márnosť a mávate klamné videnia, som proti vám — znie výrok Pána, Hospodina.


text:
Moja ruka bude proti prorokom, ktorí mávajú klamné videnia a veštia lož. Nemôžu patriť do spoločenstva môjho ľudu ani nebudú zapísaní do zoznamu domu Izraela, ani nevojdú na pôdu Izraela. Potom poznáte, že ja som Pán, Hospodin.


text:
Preto, a len preto, že zavádzali môj ľud a hovorili: Pokoj!, keď nebolo pokoja, a keď ľud stavia stenu, oni ju zatierajú hlinenou omietkou,


text:
povedz tým omietkarom, že odpadne. Príde zaplavujúci lejak, zošlem krupobitie a strhne sa búrlivý vietor.


text:
Preto takto vraví Pán, Hospodin: Vo svojej prchkosti spôsobím búrlivý víchor, zaplavujúci lejak vo svojom hneve a krupobitie v prchkosti na zničenie.


text:
Zrútim stenu, ktorú ste omietli hlinenou omietkou, zvalím ju na zem, takže bude odkrytý jej základ. Padne, v nej zahyniete aj vy a potom poznáte, že ja som Hospodin.


text:
Keď si úplne vylejem prchkosť na stenu a na tých, čo ju omietajú hlinenou omietkou, potom vám poviem: Nieto steny, ani tých, čo ju omietali,


text:
totiž prorokov Izraela, ktorí prorokovali o Jeruzaleme a ktorí mali preň videnia o pokoji, hoci nebolo pokoja — znie výrok Pána, Hospodina.


text:
Ty však, človeče, upri svoju tvár proti dcéram svojho ľudu, ktoré prorokujú z vlastného srdca, a prorokuj proti nim!


text:
Povedz: Takto vraví Pán, Hospodin: Beda tým, ktorí zošívajú čarodejnícke obväzy pre každé zápästie a zhotovujú závoje na hlavu akejkoľvek veľkosti, aby ulovili ľudské životy. Či budete loviť životy môjho ľudu a svoje životy, aby ste udržali nažive sami seba?


text:
Znesvätili ste ma u môjho ľudu za hrsť jačmeňa a za kus chleba, aby ste vydali na smrť osoby, ktoré nemali zomrieť, a zachovali ste nažive osoby, ktoré nemali žiť, pretože ste luhali môjmu ľudu, ktorý počúva lož.


text:
Preto takto vraví Pán, Hospodin: Hľa, ja budem proti vašim čarodejníckym obväzom, ktorými lovíte ľudské životy ako vtáky, postŕham ich z vašich ramien a prepustím ako vtáky tie osoby, ktoré ste ulovili.


text:
Roztrhám i vaše závoje a vytrhnem svoj ľud z vašej ruky; nebudú viac vo vašej ruke korisťou. Potom poznáte, že ja som Hospodin.


text:
Pretože srdce spravodlivého privádzate klamom do zúfalstva, zatiaľ čo ja som mu nespôsobil bolesť, a pretože posilňujete ruky bezbožného, aby sa nevrátil zo svojej zlej cesty, a tak ostal nažive,


text:
nebudete mať klamné videnia ani veštbu, ani nebudete už viac veštiť; ja sám vytrhnem svoj ľud z vašej ruky. Vtedy poznáte, že ja som Hospodin.


text:
Človeče, títo muži prijali do srdca svoje modly a tým si položili pred seba previnenie, aby sa oň potkli. Môžem im dovoliť, aby sa ma dopytovali?


text:
Preto hovor s nimi a povedz im: Takto vraví Pán, Hospodin: Každému z domu Izraela, ktorý prijal modly do srdca a tým si položil pred seba previnenie, aby sa potkol a potom príde za prorokom, tomu ja, Hospodin, odpoviem primerane podľa množstva jeho modiel,


text:
Preto povedz domu Izraela: Takto vraví Pán, Hospodin: Obráťte sa a odvráťte sa od svojich modiel a odvráťte si tvár od všetkých svojich ohavností!


text:
Ktokoľvek sa totiž z domu Izraela alebo z cudzincov, ktorí sa zdržujú v Izraeli, odvráti odo mňa, prijme modly do srdca a položí pred seba previnenie, aby sa potkol, a potom príde za prorokom, aby sa mňa o sebe dopytoval, tomu ja, Hospodin, sám odpoviem:


text:
obrátim svoju tvár proti tomu človeku, urobím ho znamením a porekadlom a vyhubím spomedzi svojho ľudu. Potom spoznáte, že ja som Hospodin.


text:
Ak by sa prorok dal podviesť a vyslovil by prorocké slová, ja, Hospodin, som podviedol toho proroka. Potom vystriem svoju ruku proti nemu a vyhubím ho zo svojho izraelského ľudu.


text:
aby dom Izraela už nezblúdil odo mňa, aby sa už neznečisťovali svojimi všelijakými previneniami. Potom mi budú ľudom a ja im budem Bohom — znie výrok Pána, Hospodina.


text:
Človeče, ak krajina zhreší proti mne tým, že sa mi spreneverí, vystriem proti nej ruku a polámem jej palicu na nosenie chleba, pošlem na ňu hlad a vyhubím z nej človeka i dobytok.


text:
Aj keby boli uprostred nej títo traja muži: Noach, Daniel a Jób, oni sami by si zachránili život svojou spravodlivosťou — znie výrok Pána, Hospodina.


text:
Keby som krajinou previedol dravú zver a pripravil by som ju o deti, takže by sa stala pustatinou, takže nikto by ňou neprechádzal pre dravú zver,


text:
a títo traja muži by boli uprostred nich, ako žijem — znie výrok Pána, Hospodina — nezachránia ani synov, ani dcéry, iba oni sami sa zachránia; krajina ostane pustatinou.


text:
Alebo ak by som uviedol meč na túto krajinu a povedal by som: Meč, prejdi krajinou! a vyhubil by som z nej ľudí i zvieratá,


text:
a keby oní traja mužovia boli v nej, ako žijem — znie výrok Pána, Hospodina — nezachránia si ani synov, ani dcéry, iba oni sami sa zachránia.


text:
Alebo keby som poslal mor na tú krajinu a krvavo by som vylial na ňu svoju prchkosť a vykynožil by som z nej ľudí a zvieratá,


text:
ale Noach, Daniel a Jób by boli uprostred nej, ako žijem — znie výrok Pána, Hospodina — nezachránili by ani syna, ani dcéru, len oni sami by si svojou spravodlivosťou zachránili vlastný život.


text:
Takto však vraví Pán, Hospodin: I keby som poslal proti Jeruzalemu svoje štyri prísne prejavy súdu — meč, hlad, dravú zver a mor —, aby som z neho vykynožil ľudí i zvieratá,


text:
zostali by v ňom zachránení, ktorí vyvedú synov a dcéry. Keď vyjdú k vám a uvidíte ich život aj ich skutky, budete sa tešiť z nešťastia, ktoré som uviedol na Jeruzalem, z toho všetkého, čo som naň uviedol.


text:
Potešia vás, keď uvidíte ich život a ich skutky; poznáte, že bez príčiny som neurobil všetko, čo som v ňom urobil — znie výrok Pána, Hospodina.


text:
Veru, ohňu sa dáva na strávenie. Keď oheň strávil oba jeho konce a jeho stred zotlel, či je ešte súci na niečo?


text:
Veď ani kým bol celý, nedal sa použiť na nič. O to menej sa potom môže použiť na niečo, keď ho strávil oheň a keď zotlel.


text:
Preto Pán, Hospodin hovorí toto: Ako som medzi stromami lesa urobil s viničom to, že som ho dal ohňu na strávenie, tak som urobil s obyvateľmi Jeruzalema.


text:
Upriem svoju tvár proti nim: dostanú sa z ohňa, ale oheň ich pohltí! Potom spoznáte, že ja som Hospodin, keď obrátim svoju tvár proti vám.


text:
Povedz: Takto vraví Pán, Hospodin Jeruzalemu: Podľa svojho pôvodu a rodu pochádzaš z Kanaánu: tvoj otec bol Amorejčan a tvoja matka bola Chetitka.


text:
Vo chvíli tvojho narodenia, v deň, keď si sa narodila, neodrezali tvoju pupočnú šnúru, na očistenie ťa neumyli vodou ani ťa neposolili soľou, ani ťa nezavinuli do plienok.


text:
Oko sa nad tebou nezľutovalo, aby ti vykonalo čo len niečo z toho zo súcitu voči tebe, ale pohodili ťa na šíre pole, keď si sa narodila.


text:
Keď som prešiel okolo teba a videl som ťa trepotať sa vo vlastnej krvi, povedal som ti, keď si ležala vo svojej krvi: Ostaň nažive!


text:
Vzrastaj ako poľný kvet! Ty si aj vyrástla, dospela a dozrela si do veku zrelosti. Prsia sa ti vyvinuli a vlasy ti narástli. Bola si však holá a nahá.


text:
Keď som prešiel okolo teba a videl som, že nadišiel tvoj čas, čas lásky, zastrel som ťa okrajom svojho plášťa, zakryl som tvoju nahotu, prisahal som ti lásku a uzavrel som s tebou zmluvu — znie výrok Pána, Hospodina — a tak si sa stala mojou.


text:
Zaodel som ťa pestrofarebným rúchom, obul som ťa obuvou z jazvečej kože, zavinul som ťa do jemného ľanu a zahalil hodvábom.


text:
Keď si sa vyzdobila zlatom a striebrom a tvojím odevom bol jemný ľan, hodváb a pestrofarebné rúcho, keď si jedávala jemnú múku, med a olej, preveľmi si opeknela a bola si súca na kráľovskú hodnosť.


text:
Šíril sa o tebe chýr medzi národmi pre tvoju krásu, lebo bola dokonalá pre nádheru, ktorou som ťa ja vystrojil — znie výrok Pána, Hospodina.


text:
Avšak spoľahla si sa na svoju krásu, smilnila si pre svoj chýr a zahrňovala si smilstvom každého. Oddala si sa každému, kto šiel okolo.


text:
Potom si vzala zo svojich šiat, zhotovila si si pestré obetné výšiny a na nich si smilnila. Také niečo sa ešte nevyskytlo ani sa nevyskytne.


text:
Pobrala si svoje ozdobné predmety z môjho zlata a striebra, ktoré som ti daroval, zhotovila si si mužské podoby a smilnila si s nimi.


text:
i môj chlieb, ktorý som ti dal, jemnú múku i olej i med, ktorými som ťa kŕmil, a kládla si to pred ne ako príjemnú vôňu — znie výrok Pána, Hospodina.


text:
Potom si pobrala svojich synov i svoje dcéry, ktorých si mi porodila, a obetovala si ich modlám za pokrm. Či bolo málo tvojho smilstva,


text:
Pri všetkých svojich ohavnostiach a pri svojom smilstve si si nespomenula na dni svojej mladosti, keď si bola nahá a holá, keď si sa trepotala vo vlastnej krvi.


text:
pri každom rázcestí si si postavila výšinu, zohavila si svoju krásu a ponúkala si sa každému, čo prechádzal okolo; rozmnožovala si svoje smilstvo.


text:
Potom si smilnila s Egypťanmi, so svojimi susedmi statného tela a rozmnožovala si svoje smilstvo, aby si ma popudzovala.


text:
Preto som proti tebe vystrel ruku, obmedzil som tvoje právo a vydal som ťa žiadostivosti dcér Filištíncov, ktoré ťa nenávidia a ktoré sa hanbili za tvoje hanebné správanie.


text:
Potom si smilnila s Asýrčanmi, pretože si bola nenásytná. Smilnila si s nimi, ale ani tak si sa neuspokojila.


text:
Potom si ešte viac smilnila: až po kupeckú krajinu, po Chaldejsko, ale ani týmto si sa neuspokojila.


text:
Aké len roztúžené bolo tvoje srdce — znie výrok Pána, Hospodina —, keď si všetko páchala ako skutky rozpustilej neviestky,


text:
keď si zhotovila vyvýšeninu na oltárnom podstavci pri každom rázcestí a výšinu si si zriaďovala na každom priestranstve. Nebola si ako obyčajná neviestka; pohrdla si odmenou za smilstvo.


text:
Všetkým neviestkam dávajú odmenu, ale ty si dávala dary svojim milencom a obdarovala si ich, aby vchádzali za tvojím smilstvom k tebe zo všetkých strán.


text:
Pri tebe, pri tvojom smilstve, to bolo opačne ako pri iných ženách: nechodili za tebou smilniť — ty si dávala odmenu, tebe však nedávali odmenu. Pri tebe to bolo opačne.


text:
Takto vraví Pán, Hospodin: Pretože si odhaľovala svoje telo a tvoja hanba bola odhalená pri tvojom smilstve s tvojimi milencami a s tvojimi ohavnými modlami a pre krv tvojich detí, ktoré si im dala,


text:
zhromaždím všetkých tvojich milencov, ktorým si sa páčila, i všetkých, ktorých si milovala, so všetkými, ktorých si nenávidela, zhromaždím ich proti tebe zo všetkých strán a odkryjem im tvoju nahotu, takže uvidia celú tvoju hanbu.


text:
Potom ťa budem súdiť podľa predpisov o cudzoložniciach a o tých, čo preliali krv, a za krv uvalím na teba svoj hnev a svoju žiarlivosť.


text:
Vydám ťa do ich rúk, zbúrajú ti vyvýšeninu na oltárnom podstavci, zrúcajú ti výšiny, vyzlečú ťa z tvojich šiat, poberú ti ozdoby a nechajú ťa holú a nahú.


text:
spália tvoje domy ohňom a vykonajú na tebe rozsudky pred očami mnohých žien. Tak zamedzím tvoje smilstvo a nebudeš viac dávať odmenu za smilstvo.


text:
Tak utíšim na tebe svoj hnev a moja žiarlivosť odstúpi od teba; ja sa upokojím a nebudem sa viac hnevať.


text:
Pretože si nepamätala na dni svojej mladosti, ale tým všetkým si ma popudzovala, preto, pozri, aj ja som priviedol na teba odplatu za tvoje skutky — znie výrok Pána, Hospodina. Nepáchala si hanebnosť so všetkými svojimi ohavnosťami?


text:
Si dcérou svojej matky, ktorá odohnala muža i synov, a si sestrou svojich sestier, ktoré odohnali mužov i synov — veď vaša matka bola Chetitka a váš otec bol Amorejčan.


text:
Tvoja staršia sestra je Samária so svojimi dcérami, ktorá býva na severe, tvoja mladšia sestra, ktorá býva na juhu, je Sodoma so svojimi dcérami.


text:
Nechodila si ty po ich cestách? Nepáchala si nehanebnosti ako ony? Na svojich cestách si konala bezmála horšie ako ony.


text:
Ako žijem — znie výrok Pána, Hospodina — Sodoma, tvoja sestra, ani jej dcéry nerobili tak, ako si robila ty a tvoje dcéry.


text:
Pozri, toto bola vina tvojej sestry Sodomy: pýcha, prebytok chleba a bezstarostný pokoj i so svojimi dcérami, ale biednemu a chudobnému ruku nepodala.


text:
Pritom sa Samária nedopustila ani polovice tvojich hriechov; ty si rozmnožila svoje ohavnosti viac ako ony a ospravedlnila si svoje sestry všetkými svojimi nehanebnosťami, ktoré si páchala.


text:
Aj ty znášaj svoju potupu, pretože si nastúpila na miesto svojich sestier svojimi hriechmi, ktorými si sa dopustila viacerých ohavností ako ony. Sú spravodlivejšie ako ty. Aj ty sa teda hanbi a znášaj svoju potupu za to, že si ospravedlnila svoje sestry!


text:
Zmením ich údel, údel Sodomy a jej dcér, i údel Samárie a jej dcér, aj tvoj údel zmením uprostred nich,


text:
Tvoja sestra Sodoma a jej dcéry sa vrátia do predchádzajúceho stavu. Aj Samária a jej dcéry sa vrátia do predchádzajúceho stavu. Ty i tvoje dcéry sa vrátite do svojho predošlého stavu.


text:
skôr, ako bola odkrytá tvoja zloba, ako za čias, keď ťa potupovali Sýrčanky a znevažovali ťa Filištínky okolo teba?


text:
Veď takto vraví Pán, Hospodin: Naložím s tebou, ako si ty konala, keď si znevážila prísahu a zrušila zmluvu.


text:
Potom sa však rozpomeniem na svoju zmluvu s tebou, uzavretú v dňoch tvojej mladosti, a ustanovím ti večnú zmluvu.


text:
Vtedy si spomenieš na svoje cesty a budeš sa hanbiť, keď vezmem tvoje sestry, väčšie ako ty i menšie ako ty, a dám ti ich za dcéry, ale nie na základe zmluvy uzavretej s tebou.


text:
aby si si spomenula a zahanbila sa, aby si už viac neotvárala ústa pre svoju potupu, keď ti odpustím všetko, čo si popáchala — znie výrok Pána, Hospodina.


text:
a povedz: Takto vraví Pán, Hospodin: Veľký orol s veľkými krídlami, dlhými brkami, úplne pokrytý pestrým perím, priletel na Libanon a vzal vrchovec cédra,


text:
Potom nabral zo semena krajiny a dal ho do úrodnej pôdy, vzal ho k hojným vodám, zasadil ho ako vŕbu.


text:
Vypučalo a stalo sa bujným viničom nízkeho vzrastu, ktorý mal obracať letorasty k nemu a jeho korene mali byť pod ním. Tak sa stal viničom, vyháňal konáre a vystieral výhonky.


text:
Bol však aj iný veľký orol s veľkými krídlami a mnohým perím. Pozri, vinič vystieral k nemu svoje korene a letorasty obracal k nemu, aby ho zvlažoval lepšie ako záhon, na ktorom bol zasadený.


text:
Bol predsa zasadený na dobrom poli, pri hojných vodách, aby sa rozvetvil a prinášal úrodu, aby sa stal nádherným viničom.


text:
Povedz: Takto vraví Pán, Hospodin: Vydarí sa? Či onen nevytrhá jeho korene a neobtrhá jeho ovocie, takže vyschne aj jeho vypučané lístie? Nebude treba ani mocné rameno, ani množstvo ľudu, aby ho zdvihli z jeho koreňov.


text:
Zasadený je, ale či sa vydarí? Nevyschne azda, keď ho ovanie východný vietor? Vyschne na záhone, kde rástol.


text:
Povedz domu vzdoru: Či neviete, čo to znamená? Povedz: Prišiel babylonský kráľ do Jeruzalema, vzal jeho kráľa i kniežatá a zaviedol ich k sebe do Bábela.


text:
Vzal jedného z kráľovského rodu, uzavrel s ním zmluvu a zaviazal ho prísahou, ale vznešených z krajiny odviedol,


text:
Ale vzpriečil sa mu a poslal svojich poslov do Egypta, aby mu dali kone a mnoho ľudu. Vydarí sa? Či unikne ten, čo tak robí? Môže sa zachrániť ten, čo ruší zmluvu?


text:
Ako žijem — znie výrok Pána, Hospodina — zomrie v sídle kráľa, ktorý ho dosadil za kráľa, ktorého prísahu znevážil a ktorého zmluvu zrušil, u neho zomrie v Bábeli.


text:
Ani faraón mu nebude pomáhať s veľkým vojskom a ohromným množstvom ľudu vo vojne, keď nasypú val a postavia obliehacie zariadenia, aby vyhasili mnoho životov.


text:
Preto takto vraví Pán, Hospodin: Ako žijem: za mne danú prísahu, ktorú znevážil, a za moju zmluvu, ktorú porušil, privodím trest na jeho hlavu.


text:
Rozostriem na neho svoju sieť a chytí sa do môjho osídla, dovediem ho do Bábela; tam sa budem s ním súdiť pre nevernosť, ktorej sa dopustil voči mne.


text:
A všetci jeho vybraní vo všetkých jeho húfoch padnú mečom a tí, čo zostanú, budú rozptýlení do všetkých vetrov; tak spoznáte, že ja, Hospodin, som hovoril.


text:
Takto vraví Pán, Hospodin: Potom vezmem z vysokého cédrového vrchovca a zasadím ho; z vrchovca jeho výhonkov odlomím mládnik a zasadím ho na vysoký a vyčnievajúci vrch.


text:
Na vysokom vrchu Izraela ho zasadím, vyženie vetvy, prinesie ovocie a stane sa nádherným cédrom. Budú bývať pod ním všetky vtáky s rozličným perím, v tôni jeho vetiev budú prebývať.


text:
Potom všetky poľné stromy spoznajú, že ja som Hospodin a ja som ponížil vysoký strom a vyvýšil som nízky strom, že ja som vysušil ešte zelený strom a priviedol som k rozkvetu suchý strom. Ja, Hospodin, som povedal a splním to!


text:
Ako to, že na pôde Izraela používate takéto príslovie: Otcovia jedli trpké hrozno, ale synom stŕpli zuby?


text:
nejedáva na vrchoch, oči nedvíha k modlám domu Izraela ani nepoškvrňuje ženu svojho blížneho, ani sa nepriblíži k žene, keď je nečistá,


text:
ak nikoho neutláča a vracia dlžníkovi jeho záloh, nedopúšťa sa lúpeže, svoj chlieb dáva hladnému a nahého zaodieva rúchom,


text:
ak nepožičiava na úžeru a neberie úrok, od bezprávia odťahuje svoju ruku a spravodlivo rozsudzuje medzi ľuďmi,


text:
ak sa správa podľa mojich ustanovení a zachováva moje nariadenia a úprimne ich plní, je spravodlivý a určite bude žiť — znie výrok Pána, Hospodina.


text:
biedneho a chudobného utláča, dopúšťa sa lúpeže, nevracia záloh a k modlám dvíha svoje oči, pácha ohavnosť,


text:
dáva na úžeru a berie úrok — ostane ten nažive? Nebude žiť! Spáchal všetky tieto ohavnosti. Určite zomrie a jeho krv bude na ňom.


text:
Ak splodí syna, ktorý uvidí všetky hriechy svojho otca, ktoré popáchal, ale sa bojí a nekoná podobne,


text:
ani nikoho neutláča, ani nezadržuje záloh, ani sa nedopúšťa lúpeže, zo svojho chleba udeľuje hladnému a nahého zaodieva rúchom,


text:
od bezprávia odťahuje svoju ruku, neberie úžeru ani úrok, moje nariadenia plní, chodí podľa mojich ustanovení, ten nezomrie za vinu svojho otca. Určite bude žiť.


text:
Jeho otec, ktorý sa dopúšťal útlaku, dopúšťal sa lúpeže na bratovi a uprostred svojho ľudu robil, čo nebolo dobré; ten, hľa, zomrie za svoju vinu.


text:
Namietali ste: Prečo nenesie syn zodpovednosť za vinu svojho otca? Syn predsa uskutočňoval právo a spravodlivosť, zachovával všetky moje ustanovenia, a keďže ich uskutočňoval, určite bude žiť!


text:
Osoba, ktorá hreší, zomrie! Syn neponesie zodpovednosť za vinu svojho otca ani otec neponesie zodpovednosť za vinu syna. Spravodlivosť spravodlivého bude na jednom a vina bezbožného bude na druhom.


text:
Ak sa bezbožný odvráti od akéhokoľvek svojho hriechu, ktorý páchal, a bude zachovávať všetky moje ustanovenia, uskutočňovať právo a spravodlivosť, určite bude žiť. Nezomrie!


text:
Nijaké priestupky, ktorých sa dopustil, sa mu nebudú pripomínať. Bude žiť pre svoju spravodlivosť, ktorú konal.


text:
Či azda môžem mať záľubu v smrti bezbožného — znie výrok Pána, Hospodina — a nie v tom, aby sa odvrátil od svojej cesty a ostal nažive?


text:
Ak sa spravodlivý odvráti od svojej spravodlivosti, ak spácha neprávosť podobnú ohavnostiam, ktoré páchal bezbožný, ak to robí, môže žiť? Nijaká jeho spravodlivosť, ktorú vykonal, sa nebude pripomínať pre jeho nevernosť, ktorej sa dopustil, ale zomrie pre svoj hriech, ktorý spáchal.


text:
Avšak namietate: Pánova cesta nie je správna! Počúvajte, dom Izraela! Nie sú správne moje cesty? Nie sú nesprávne vaše cesty?


text:
Ak sa spravodlivý odvráti od svojej spravodlivosti a pácha neprávosť a preto zomrie, zomrie pre svoju neprávosť, ktorej sa dopustil.


text:
Ak sa bezbožný odvráti od svojej bezbožnosti, ktorú páchal, a bude uskutočňovať právo a spravodlivosť, ten si zachová dušu pre život.


text:
Keď uvidí a odvráti sa od všetkých svojich priestupkov, ktorých sa dopúšťal, určite bude žiť, nezomrie.


text:
Dom Izraela však namieta: Pánova cesta nie je správna. Nie sú správne moje cesty, dom Izraela? Nie sú nesprávne vaše cesty?


text:
Preto, dom Izraela, každého z vás budem súdiť podľa vašich ciest — znie výrok Pána, Hospodina. Obráťte sa, odvráťte sa od všetkých svojich hriechov, potom vás neprávosť neprivedie k pádu.


text:
Odhoďte od seba všetky svoje hriechy, ktorých ste sa dopúšťali, a utvorte si nové srdce a nového ducha. Veď prečo máte pomrieť, dom Izraela?!


text:
a povedz: Kto bola tvoja matka? Levica, ktorá odpočívala medzi levmi, medzi levíčatami si vychovávala mláďatá.


text:
Keď čakajúca levica videla, že zahynula jej nádej, vzala iné zo svojich mláďat a mladým levom ho urobila.


text:
Zrúcal ich paláce a spustošil ich mestá; pred jeho zvučným revom desila sa krajina, i čo bolo v nej.


text:
Zhromaždili sa proti nemu národy z okolitých krajín, rozostreli na neho svoju sieť, lapený bol do ich jamy.


text:
Dali ho do klietky, za háky v čeľustiach ho priviedli k babylonskému kráľovi, doviedli ho v sieti, aby viac nebolo počuť jeho rev po vrchoch Izraela.


text:
Mal silné prúty, súce na vladárske žezlo, vysoko vyčnieval spomedzi vetiev, bol viditeľný pre svoju výšku, pre svoje mnohé ratolesti.


text:
Bol však vytrhnutý v prchkosti, zhodený na zem a východný vietor ho vysušil; jeho plody boli okmásané a uschli mocné prúty; strávil ho oheň.


text:
Potom vyšľahol oheň z prúta, strávil jeho výhonky i ovocie a niet už na ňom silného prúta na vladárske žezlo. Toto je žalospev a bude žalospevom.


text:
V siedmom roku, v piatom mesiaci, desiateho dňa toho mesiaca prišli mužovia spomedzi starších Izraela dopytovať sa Hospodina a sadli si predo mňa.


text:
Človeče, hovor so staršími Izraela a povedz im: Takto vraví Pán, Hospodin: Prišli ste sa ma dopytovať? Ako žijem, nedovolím, aby ste sa ma dopytovali — znie výrok Pána, Hospodina.


text:
a povedz im: Takto vraví Pán, Hospodin: Toho dňa, keď som si vyvolil Izrael, zdvihol som ruku, prisahal som potomstvu Jákobovho domu a dal som sa im poznať v Egypte. Vtedy som zdvihol ruku a prisahal som: Ja som Hospodin, váš Boh!


text:
V ten deň som zdvihol ruku k prísahe, že ich vyvediem z Egypta do krajiny, ktorú som pre nich vyhliadol, ktorá oplýva mliekom a medom. Bola najkrajšia zo všetkých krajín.


text:
Povedal som im: Každý nech odvrhne svoje ohavné modly, ku ktorým upieral oči, a nech sa nepoškvrňuje egyptskými modlami. Ja som Hospodin, váš Boh.


text:
Oni sa však vzopreli a nechceli ma počúvať. Nikto neodvrhol ohavné modly, ku ktorým upieral oči, ani neopustil egyptské modly. Vtedy som povedal, že vylejem na nich svoju prchkosť, kým neskončí môj hnev proti nim v Egypte.


text:
Konal som tak pre svoje meno, aby nebolo znesvätené v očiach národov, medzi ktorými boli oni, pred ktorých zrakmi som sa im dal spoznať, keď som ich viedol z Egypta.


text:
vydal som im svoje ustanovenia a oboznámil ich so svojimi nariadeniami, ktorých plnením má človek žiť.


text:
Dal som im aj svoje dni sobotného odpočinku, aby boli znamením medzi mnou a nimi, aby poznali, že ja, Hospodin, ich posväcujem.


text:
Dom Izraela sa mi však vzoprel na púšti. Nechodili podľa mojich ustanovení a zavrhli moje nariadenia, plnením ktorých má človek žiť; i moje dni sobotného odpočinku veľmi znesväcovali. Vtedy som povedal, že na púšti vylejem na nich svoju prchkosť, až kým ich nezničí.


text:
Konal som tak pre svoje meno, aby nebolo znesvätené v očiach národov, pred ktorých zrakmi som ich vyviedol.


text:
Predsa však som zdvihol ruku a prisahal som proti nim na púšti, že ich nedovediem do krajiny, ktorú som im dal, ktorá oplýva mliekom a medom a je najkrajšia zo všetkých krajín,


text:
pretože zavrhli moje nariadenia, nechodili podľa mojich ustanovení a moje sobotné dni odpočinku znesväcovali, lebo ich srdce išlo za ich modlami.


text:
Ich synom na púšti som povedal: Nechoďte podľa ustanovení svojich otcov ani ich nariadenia nezachovávajte, ani sa nepoškvrňujte ich modlami!


