# verses

text:
A föld pedig kietlen és puszta volt, sötétség volt a mélység színén, és Isten Lelke lebegett a vizek felett.


text:
Isten a világosságot nappalnak nevezte, a sötétséget pedig éjszakának. És lett este, és lett reggel: első nap.


text:
Teremtette tehát Isten a boltozatot, és elválasztotta a boltozat alatt való vizeket a boltozat felett való vizektől. És úgy lett.


text:
Majd ezt mondta Isten: Gyűljenek egybe az ég alatt való vizek egy helyre, hogy előtűnjék a száraz. És úgy lett.


text:
A szárazat Isten földnek nevezte, az egybegyűlt vizeket pedig tengernek. És látta Isten, hogy ez jó.


text:
Azután ezt mondta Isten: Hajtson a föld gyenge füvet, maghozó füvet; gyümölcsfát, hogy neme szerint való gyümölcsöt teremjen, és magva legyen a földön. És úgy lett.


text:
Hajtott tehát a föld gyenge füvet, maghozó füvet a maga neme szerint és gyümölcstermő fákat, amelyeknek gyümölcsei fajtájuknak megfelelő magvakat hoznak. És látta Isten, hogy ez jó.


text:
Majd ezt mondta Isten: Legyenek világítótestek az ég boltozatán, hogy elválasszák a nappalt az éjszakától, és legyenek jelek és meghatározói az ünnepeknek, napoknak és esztendőknek,


text:
Megteremtette tehát Isten a két nagy világítótestet: a nagyobbik világítótestet, hogy uralkodjék nappal, és a kisebbik világítótestet, hogy uralkodjék éjjel, és a csillagokat.


text:
és uralkodjanak a nappalon és az éjszakán, és elválasszák a világosságot a sötétségtől. És látta Isten, hogy ez jó.


text:
Majd ezt mondta Isten: Pezsdüljenek a vizek élő állatok nyüzsgésétől, és madarak repdessenek a föld felett, az ég boltozata alatt.


text:
Ekkor megteremtette Isten a nagy víziállatokat és a vizekben nyüzsgő különféle úszó élőlényeket a maguk neme szerint és mindenféle szárnyast a maga neme szerint. És látta Isten, hogy ez jó.


text:
Azután megáldotta őket Isten e szavakkal: Szaporodjatok és sokasodjatok, és töltsétek be a tenger vizét; a madár is sokasodjék a földön.


text:
Azután ezt mondta Isten: Hozzon a föld élő állatokat a maguk neme szerint: állatokat, csúszó-mászó állatokat és szárazföldi vadakat a maga neme szerint. És úgy lett.


text:
Megteremtette tehát Isten a szárazföldi vadakat a maguk neme szerint, az állatokat a maguk neme szerint és a földön csúszó-mászó mindenféle állatot a maguk neme szerint. És látta Isten, hogy ez jó.


text:
Akkor ezt mondta Isten: Teremtsünk embert a magunk képére és hasonlóságára. Uralkodjék a tenger halain, az ég madarain, az állatokon, mind az egész földön és a földön csúszó-mászó mindenféle állaton.


text:
Megteremtette tehát Isten az embert a maga képére; Isten a maga képére és hasonlóságára teremtette: férfiúvá és asszonnyá teremtette őket.


text:
Megáldotta őket Isten, és ezt mondta nekik: Szaporodjatok és sokasodjatok, töltsétek be a földet, és hajtsátok uralmatok alá. Uralkodjatok a tenger halain, az ég madarain és a földön csúszó-mászó mindenféle állaton.


text:
Azután ezt mondta Isten: Íme, nektek adok minden maghozó füvet az egész föld színén és minden fát, amelyen maghozó gyümölcs van. Az legyen az eledeletek.


text:
A föld minden vadjának, az ég minden madarának és a földön csúszó-mászó mindenféle állatnak pedig, amelyekben élő lélek van, a zöld füveket adom eledelül. És úgy lett.


text:
És látta Isten, hogy minden, amit teremtett, íme, igen jó. És lett este, és lett reggel: hatodik nap.


text:
Mikor pedig a hetedik napra befejezte Isten a munkáját, amelyet alkotott, megnyugodott a hetedik napon minden munkája után.


text:
Azután megáldotta Isten a hetedik napot és megszentelte, mivelhogy azon nyugodott meg minden munkája után.


text:
még semmiféle mezei növény nem volt a földön, és még semmiféle mezei fű nem hajtott ki, mert az ÚR Isten még nem bocsátott esőt a földre. Ember sem volt, aki a földet művelje.


text:
Ekkor megformálta az ÚR Isten az embert a föld porából, és élet leheletét lehelte az orrába. Így lett az ember élő lélekké.


text:
És nevelt az ÚR Isten a földből mindenféle fát, tekintetre kedvest és eledelre jót; az élet fáját is a kert közepén és a jó és a gonosz tudásának fáját.


text:
A harmadik folyó neve Hiddekel. Ez az, amelyik Asszíria hosszában folyik. A negyedik folyó pedig az Eufrátesz.


text:
Azután azt mondta az ÚR Isten: Nem jó az embernek egyedül lenni. Szerzek neki hozzá illő segítőtársat.


text:
Ekkor az ÚR Isten mindenféle mezei vadat és mindenféle égi madarat formált a földből, és elvitte az emberhez, hogy lássa, minek nevezi azokat. Mert amilyen nevet adott az ember az élő állatnak, az lett annak a neve.


text:
Nevet adott az ember minden állatnak, az ég madarainak és minden mezei vadnak. De nem talált hozzá illő segítőtársat az embernek.


text:
Az ÚR Isten tehát mély álmot bocsátott az emberre, és az elaludt. Akkor kivett egyet az oldalbordái közül, és hússal töltötte be a helyét.


text:
Az ÚR Isten azt az oldalbordát, amelyet kivett az emberből, asszonnyá formálta, és odavitte az emberhez.


text:
Akkor ezt mondta az ember: Ez már csontomból való csont és testemből való test. Asszonyember legyen a neve, mert emberből vétetett.


text:
A kígyó pedig ravaszabb volt minden mezei vadnál, melyet az ÚR Isten teremtett, és ezt kérdezte az asszonytól: Csakugyan azt mondta Isten, hogy a kertnek egy fájáról se egyetek?


text:
De annak a fának a gyümölcséből, amely a kert közepén van, azt mondta Isten: abból ne egyetek, azt meg se érintsétek, hogy meg ne haljatok.


text:
Hanem tudja Isten, hogy amelyik napon esztek abból, megnyílik a szemetek, és olyanok lesztek, mint az Isten: jónak és gonosznak tudói.


text:
Mivel úgy látta az asszony, hogy jó volna enni arról a fáról, mert kedves a szemnek, és kívánatos, mert bölccsé tesz, szakított annak gyümölcséből, és evett. Adott a vele levő férjének is, és ő is evett.


text:
Ekkor megnyílt mindkettőjük szeme, és észrevették, hogy mezítelenek. Fügefalevelet fűztek hát össze, és ágyékkötőket csináltak maguknak.


text:
Majd meghallották az ÚR Isten szavát, aki hűvös alkonyatkor a kertben járt. És elrejtőzött az ember és a felesége az ÚR Isten elől a kert fái közé.


text:
Isten azt kérdezte: Ki mondta neked, hogy mezítelen vagy? Vagy talán ettél a fáról, amelyről megtiltottam, hogy egyél?


text:
Ekkor az ÚR Isten azt kérdezte az asszonytól: Mit cselekedtél? Az asszony ezt felelte: A kígyó ámított el engem, azért ettem.


text:
Akkor azt mondta az ÚR Isten a kígyónak: Mivel ezt tetted, átkozott légy minden jószág és minden mezei vad között. Hasadon járj, és port egyél életed minden napján.


text:
Ellenségeskedést szerzek közötted és az asszony között, a te magod között és az ő magva között: ő a fejedre tapos, te pedig a sarkát mardosod.


text:
Az asszonynak azt mondta: Nagyon megsokasítom várandósságod fájdalmait. Fájdalommal szülsz gyermekeket, mégis vágyakozni fogsz a férjed után, ő pedig uralkodik rajtad.


text:
Az embernek pedig azt mondta: Mivel hallgattál a feleséged szavára, és ettél arról a fáról, amelyről azt parancsoltam, hogy ne egyél, átkozott legyen a föld temiattad, fáradságos munkával élj belőle életed minden napján.


text:
Arcod verítékével egyed kenyeredet, mígnem visszatérsz a földbe, mert abból vétettél: mert por vagy te, és ismét porrá leszel.


text:
Majd azt mondta az ÚR Isten: Íme, az ember olyan lett, mint közülünk egy, mivel tudja, hogy mi a jó, és mi a rossz. Most tehát, hogy ki ne nyújtsa kezét, hogy szakítson az élet fájáról is, hogy egyen, és örökké éljen:


text:
Kiűzte az embert, és odahelyezte az Éden kertjének keleti oldala felől a kerúbokat és a villogó lángpallost, hogy őrizzék az élet fájához vezető utat.


text:
Azután Ádám ismerte feleségét, Évát, aki fogant méhében, és megszülte Kaint, és azt mondta: férfit kaptam az ÚRtól.


text:
Ábel is vitt juhainak első elléséből, éspedig azok kövérjéből. És az ÚR rátekintett Ábelra és az ő ajándékára.


text:
Kainra pedig és az ő ajándékára nem tekintett, ezért Kain nagy haragra gerjedt, és lehorgasztotta a fejét.


text:
Hiszen ha jól cselekszel, emelt fővel járhatsz. Ha pedig nem jól cselekszel, a bűn az ajtó előtt leselkedik, és rád vágyakozik. De te uralkodjál rajta!


text:
Azután beszélt Kain Ábellal, a testvérével. És amikor a mezőn voltak, Kain Ábelra, a testvérére támadt, és megölte.


text:
Akkor az ÚR megkérdezte Kaint: Hol van Ábel, a testvéred? Ő pedig ezt felelte: Nem tudom. Avagy őrizője vagyok én a testvéremnek?


text:
Most azért átkozott légy, kitaszítva a földről, mely megnyitotta száját, hogy befogadja testvéred vérét a kezedből.


text:
Íme, elűzöl ma engem e föld színéről, és színed elől el kell rejtőznöm. Bujdosó és vándorló leszek a földön, és akkor bárki, aki rám talál, megölhet engem.


text:
De az ÚR azt felelte neki: Sőt inkább, aki megöli Kaint, hétszeresen megbűnhődik. És megbélyegezte az ÚR Kaint, hogy senki se ölje meg, aki rátalál.


text:
Azután Kain ismerte a feleségét, aki fogant méhében, és megszülte Énókot. És amikor egy várost épített, a fiáról Énóknak nevezte el.


text:
Énók fia Irád lett, ő nemzette Mehújáélt, Mehújáél pedig nemzette Metusáélt, és Metusáél nemzette Lámeket.


text:
Cillá pedig Tubálkaint szülte, mindenféle réz- és vasszerszám kovácsolóját; és Tubálkain húgát, Naamát.


text:
Akkor ezt mondta Lámek a feleségeinek: Ádá és Cillá, hallgassatok a szavamra, Lámek feleségei, halljátok beszédemet: embert öltem, mert megsebzett, ifjat öltem, mert megütött.


text:
Ádám pedig megint ismerte a feleségét, és az fiút szült neki, akit Sétnek nevezett, mert azt mondta: Másik magzatot adott nekem Isten Ábel helyett, akit Kain megölt.


text:
Ez Ádám nemzetségének a könyve. Amelyik napon Isten az embert teremtette, Istenhez hasonlóvá teremtette.


text:
Ádám napjai, miután Sétet nemzette, nyolcszáz esztendőt tettek ki, és még nemzett fiakat és leányokat.


text:
Mahalalél, miután Járedet nemzette, nyolcszázharminc esztendeig élt, és fiakat és leányokat nemzett.


text:
Énók háromszáz esztendeig az Istennel járt, miután Matuzsálemet nemzette, és fiakat és leányokat nemzett.


text:
Matuzsálem, miután Lámeket nemzette, hétszáznyolcvankét esztendőt élt, és fiakat és leányokat nemzett.


text:
Nóénak nevezte el, mert ezt mondta: Ő vigasztal meg minket kezünk fáradságos munkájában e földön, melyet megátkozott az ÚR.


text:
Látták az Isten fiai az emberek leányait, hogy szépek, és feleségül vették közülük mindazokat, akiket megkedveltek.


text:
És azt mondta az ÚR: Ne maradjon lelkem örökké az emberben, mivelhogy ő test. Legyen életének ideje százhúsz esztendő.


text:
Abban az időben, sőt még azután is, amikor Isten fiai bementek az emberek leányaihoz, és azok gyermekeket szültek nekik, óriások éltek a földön. Ezek azok a hatalmasok, akik eleitől fogva hírneves emberek voltak.


text:
Amikor látta az ÚR, hogy megsokasodott az ember gonoszsága a földön, és hogy szíve gondolatának minden alkotása szüntelen csak gonosz,


text:
Ezt mondta az ÚR: Eltörlöm a föld színéről az embert, akit teremtettem; az embert, az állatot, a csúszó-mászó állatokat és az ég madarait. Mert bánom, hogy megteremtettem.


text:
Isten azért a földre tekintett, és íme, az meg volt romolva, mert minden test rossz útra tért a földön.


text:
Azért azt mondta Isten Nóénak: Minden test vége elérkezett, mivel a föld erőszakossággal telt meg általuk. Íme, elvesztem őket a földdel együtt.


text:
Csinálj magadnak bárkát góferfából, rekeszeket is csinálj a bárkában, és kend be szurokkal belül és kívül.


text:
Így csináld meg: a bárka hossza háromszáz könyök legyen, szélessége ötven könyök és magassága harminc könyök.


text:
Csinálj ablakot a bárkán, és egykönyöknyire hagyd azt felülről. És oldalt készíts ajtót a bárkára. Alsó, középső és felső szintet készíts.


text:
Én pedig, íme, özönvizet hozok a földre, hogy elveszítsek minden testet, amelyben élő lélek van az ég alatt. Minden elvész, ami a földön van.


text:
De veled szövetséget kötök, és bemész a bárkába fiaiddal, feleségeddel és fiaidnak feleségeivel együtt.


text:
És minden élőből, minden testből, mindenből kettőt-kettőt vigyél be a bárkába, hogy veled együtt életben maradjanak: hímek és nőstények legyenek.


text:
A madarak közül az ő nemük szerint, az állatok közül az ő nemük szerint és a föld mindenféle csúszó-mászó állatai közül az ő nemük szerint. Mindenből kettő-kettő menjen be hozzád, hogy életben maradjanak.


text:
Magadnak pedig szerezz be mindenféle eledelt, ami csak ehető, és gyűjtsd be magadhoz, hogy legyen ennivalótok nektek is, meg azoknak is.


text:
Ezt mondta az ÚR Nóénak: Menj be egész házad népével a bárkába, mert csak téged találtalak igaznak színem előtt ebben a nemzedékben.


text:
Minden tiszta állatból hetet-hetet vigyél be, hímet és nőstényt. Azokból az állatokból pedig, amelyek nem tiszták, kettőt-kettőt: hímet és nőstényt.


text:
Mert hét nap múlva esőt bocsátok a földre, negyven nap és negyven éjjel, és eltörlök a föld színéről minden állatot, amelyet teremtettem.


text:
A tiszta állatok közül és a tisztátalan állatok közül, a madarak közül és minden földön csúszó-mászó állat közül


text:
Nóé életének hatszázadik esztendejében, a második hónapban, e hónap tizenhetedik napján fölfakadt a nagy mélység minden forrása, és az ég csatornái megnyíltak.


text:
Ugyanezen a napon ment be Nóé, Sém, Hám és Jáfet, Nóé fiai és Nóé felesége, valamint fiainak három felesége velük együtt a bárkába.


text:
Ők és minden vad az ő neme szerint és minden állat az ő neme szerint és minden csúszó-mászó állat, amely csúszikmászik a földön, az ő neme szerint és minden repdeső állat az ő neme szerint, minden madár, minden szárnyas állat.


text:
Hím és nőstény ment be minden testből, bementek, amint Isten parancsolta. Az ÚR pedig bezárta Nóé mögött az ajtót.


text:
Mikor az özönvíz negyven napig volt már a földön, annyira megnövekedtek a vizek, hogy fölvették a bárkát, és az fölemelkedett a földről.


text:
Azután a víz fölöttébb nagy erővel áradt a földön, és a legmagasabb hegyeket is mind elborította az ég alatt.


text:
És minden földön járó test, madár, állat, vad és a földön nyüzsgő minden csúszó-mászó állat és minden ember odaveszett.


text:
Eltörölt Isten minden élőlényt, amely a föld színén volt, az embertől az állatig, a csúszó-mászó állatig és az égi madárig. Mindent eltörölt a földről, csak Nóé maradt meg és azok, akik vele voltak a bárkában.


text:
Isten pedig megemlékezett Nóéról és minden vadról és állatról, amely vele volt a bárkában. Szelet bocsátott a földre, és a víz megapadt.


text:
A víz pedig a tizedik hónapig folyton apadt. A tizedik hónap első napján meglátszottak a hegyek csúcsai.


text:
és kibocsátotta a hollót, és az el-elrepült meg vissza-visszaszállt, míg a víz a földről föl nem száradt.


text:
De a galamb nem talált nyugvóhelyet a lábának, és visszatért hozzá a bárkába, mert víz volt az egész föld színén. Ő pedig kinyújtotta a kezét, megfogta, és bevette magához a bárkába.


text:
Este megjött hozzá a galamb, és íme: leszakított olajfalevél volt a csőrében. Ebből tudta meg Nóé, hogy elapadt a víz a földön.


text:
A hatszázegyedik esztendőben, az első hónap első napján felszáradt a víz a földről. Ekkor Nóé felnyitotta a bárka fedelét, és látta, hogy íme, megszikkadt a föld színe.


text:
és minden élőlényt, amely veled van, minden madarat és állatot meg minden földön csúszó-mászó állatot vigyél ki magaddal, hogy nyüzsögjenek a földön, szaporodjanak és sokasodjanak.


text:
Minden állat, minden csúszómászó, minden madár, minden, ami mozog a földön, kijött a bárkából az ő neme szerint.


text:
Nóé oltárt épített az ÚRnak, és vett minden tiszta állatból és minden tiszta madárból, és égőáldozattal áldozott az oltáron.


text:
Amikor az ÚR megérezte a kedves illatot, ezt mondta szívében: Nem átkozom meg többé a földet az ember miatt, jóllehet az ember szívének gondolata ifjúságától fogva gonosz. Nem vesztem el többé az összes élőlényt, amint most cselekedtem.


text:
Ezután, amíg csak föld lesz, nem szűnik meg a vetés és az aratás, a hideg és a meleg, a nyár és a tél, a nappal és az éjszaka.


text:
Azután Isten megáldotta Nóét és fiait, és azt mondta nekik: Szaporodjatok és sokasodjatok, és töltsétek be a földet.


text:
Féljen és rettegjen tőletek minden földi állat és minden égi madár. Mindazt, ami nyüzsög a földön, és a tenger minden halát is a kezetekbe adom.


text:
A ti véreteket is, amelyben az életetek van, számon kérem. Minden élőlénytől számon kérem azt, az ember testvérétől is az ember életét.


text:
Aki embervért ont, annak vére ember által ontassék ki; mert Isten a maga képére teremtette az embert.


text:
és minden veletek élő állattal: madárral, állattal, minden mezei vaddal; mindennel, ami a bárkából kijött, minden földön élő állattal.


text:
Szövetséget kötök veletek, hogy ezután soha nem vész el özönvíz miatt egy test sem; sosem lesz többé özönvíz a föld elvesztésére.


text:
Majd ezt mondta Isten: Ez a jele a szövetségnek, amelyet örök időkre szerzek köztem és köztetek és minden élő állat között, amely veletek van:


text:
és megemlékezem szövetségemről, amely köztem és köztetek és minden testből való élő lény között van, és nem lesz többé a víz özönvízzé minden test elvesztésére.


text:
Azért tehát legyen az ív a felhőben, hogy lássam azt, és megemlékezzem az örökkévaló szövetségről Isten és minden testben élő lény között, amely a földön van.


text:
Akkor ezt mondta Isten Nóénak: Ez annak a szövetségnek a jele, amelyet szereztem közöttem és minden test között, mely a földön van.


text:
Akkor Sém és Jáfet ruhát ragadtak, vállukra vetették, és háttal közelítvén takarták be atyjuk mezítelenségét. Így arccal hátra meg sem látták atyjuk mezítelenségét.


text:
Ezekből váltak ki a szigetlakó népek az ő országaikban, mindegyik a maga nyelve, családja és nemzetsége szerint.


text:
A kánaániak határa pedig Szidóntól Gerár felé menve Gázáig, Sodoma, Gomora, Admá és Cebóím felé menve Lesáig terjedt.


text:
Hébernek is lett két fia. Az egyikük neve Peleg, mivelhogy az ő idejében osztották szét a földet. Testvérének a neve pedig Joktán.


text:
Ezek Nóé fiainak a családjai nemzetségeik szerint, népeik között; ezekből alakultak ki a népek a földön az özönvíz után.


text:
Azt mondták egymásnak: Gyertek, vessünk téglát, és égessük jól ki! A tégla lett nekik kő gyanánt, a szurok pedig habarcs gyanánt.


text:
Ezt mondták: Gyertek, építsünk magunknak várost és tornyot, melynek teteje az eget érje, és szerezzünk magunknak nevet, hogy el ne széledjünk az egész föld színén!


text:
Ezt mondta az ÚR: Íme, e nép egy, és az egésznek egy a nyelve, de munkájának ez csak a kezdete. Bizony semmi sem gátolja, hogy véghezvigyenek mindent, amit elgondolnak magukban.


text:
Azért nevezték azt Bábelnak, mert ott zavarta össze az ÚR az egész föld nyelvét, és onnan szélesztette szét őket az egész föld színére.


text:
Abrám és Náhór pedig feleséget vettek maguknak. Abrám feleségének a neve Száraj volt, Náhór feleségének pedig Milká; ő Háránnak, Milká apjának és Jiszká apjának leánya.


text:
És fogta Táré Abrámot, a fiát és Lótot, Hárán fiát, az unokáját és Szárajt, a menyét, Abrámnak, az ő fiának feleségét, és elindultak együtt Úr-Kaszdimból, hogy Kánaán földjére menjenek. Eljutottak Háránig, és ott letelepedtek.


text:
Ezt mondta az ÚR Abrámnak: Menj el földedről, rokonságod közül és atyád házából arra a földre, amelyet én mutatok neked.


text:
Megáldom azokat, akik téged áldanak, és megátkozom azt, aki téged átkoz. Megáldatik benned a föld minden nemzetsége.


text:
Elment Abrám, ahogy az ÚR mondta neki, és Lót is elment vele. Abrám pedig hetvenöt esztendős volt, mikor kiment Háránból.


text:
Fogta Abrám a feleségét, Szárajt, Lótot, a testvére fiát és minden szerzeményüket, amelyet szereztek, és a cselédeket, akikre Háránban tettek szert, és elindultak, hogy Kánaán földjére menjenek. El is jutottak Kánaán földjére.


text:
Átment Abrám a földön egészen Sikem vidékéig, Móré tölgyeséig. Akkor kánaániak voltak azon a földön.


text:
Az ÚR megjelent Abrámnak, és ezt mondta neki: A te utódaidnak adom ezt a földet. És Abrám oltárt épített ott az ÚRnak, aki megjelent neki.


text:
Onnan azután a hegyvidék felé ment, Bételtől keletre, és felütötte sátrát. Bétel volt nyugatra, Aj pedig keletre; és ott oltárt épített az ÚRnak, és segítségül hívta az ÚR nevét.


text:
Azonban éhség lett az országban, és Abrám lement Egyiptomba, hogy ott tartózkodjék, mert nagy volt az éhség azon a földön.


text:
Amikor közel járt Egyiptomhoz, ezt mondta feleségének, Szárajnak: Íme, tudom, hogy szép ábrázatú asszony vagy.


text:
Azért, mikor meglátnak téged az egyiptomiak, majd azt mondják: felesége ez ennek, és engem megölnek, téged pedig életben hagynak.


text:
Mikor meglátták őt a fáraó főemberei, magasztalták a fáraó előtt, és elvitték az asszonyt a fáraó udvarába.


text:
A fáraó jól bánt miatta Abrámmal, és lettek juhai, ökrei, szamarai, szolgái, szolgálói, nőstény szamarai és tevéi.


text:
Hívatta azért a fáraó Abrámot, és ezt mondta: Miért művelted ezt velem? Miért nem mondtad meg nekem, hogy ő a feleséged?


text:
Miért mondtad: a húgom ő? Azért vettem feleségül. Most már, íme, itt a feleséged, vedd magadhoz, és menj el.


text:
Abrám feljött Egyiptomból a déli tartományba, feleségével és mindenével együtt, és Lót is vele jött.


text:
Egyik helyről a másikra ment dél felől egészen Bételig, oda, ahol először volt a sátra, Bétel és Aj között;


text:
annak az oltárnak a helyéig, melyet ott korábban készített. És ott segítségül hívta Abrám az ÚR nevét.


text:
és nem bírta eltartani őket az a föld, hogy együtt lakjanak. Mivel sok jószáguk volt, nem lakhattak együtt.


text:
Viszálykodás is támadt Abrám jószágainak és Lót jószágainak a pásztorai között. Akkor még a kánaániak és a perizziek is ott laktak azon a földön.


text:
Abrám ezt mondta Lótnak: Ne legyen viszály köztem és közted, se az én pásztoraim és a te pásztoraid között, hiszen testvérek vagyunk.


text:
Hát nincs előtted az egész föld? Kérlek, válj el tőlem. Ha te balra tartasz, én jobbra megyek, ha te jobbra mész, én balra térek.


text:
Fölemelte azért Lót a szemét, és látta, hogy a Jordán egész melléke bővizű föld. Mert mielőtt elpusztította volna az ÚR Sodomát és Gomorát, egészen Cóarig olyan volt az, mint az ÚR kertje, mint Egyiptom földje.


text:
Lót tehát a Jordán egész mellékét választotta magának, és elköltözött kelet felé. Így hát elváltak egymástól.


text:
Az ÚR pedig azt mondta Abrámnak, miután Lót elvált tőle: Emeld fel szemedet, és tekints arról a helyről, ahol vagy, északra, délre, keletre és nyugatra.


text:
Olyanná teszem magodat, mint a föld pora; hogy ha valaki megszámlálhatja a föld porát, a te utódaid is megszámlálhatók lesznek.


text:
Fölszedte azért Abrám a sátrát, elment, és letelepedett Mamré tölgyesében Hebrón vidékén, és oltárt épített ott az ÚRnak.


text:
Történt pedig Amráfelnak, Sineár királyának és Arjóknak, Ellászár királyának, Kedorláómernak, Élám királyának és Tidálnak, Góim királyának napjaiban,


text:
hogy hadat indítottak ezek Bera, Sodoma királya, Birsa, Gomora királya, Sináb, Admá királya, Seméber, Cebóím királya és Bela, azaz Cóar királya ellen.


text:
A tizennegyedik esztendőben pedig eljött Kedorláómer és a királyok, akik ővele voltak, és megverték a refáiakat Asterót Karnaimban, a zúziakat Hámban, az émieket Sávé-Kirjátaimban


text:
Azután visszafordultak, és Én-Mispátba, azaz Kádésba mentek, és elpusztították az amálékiak egész mezőségét és az emóriakat is, akik HacecónTámárban laktak.


text:
Tehát kiment Sodoma királya, Gomora királya, Admá királya, Cebóím királya és Bela, azaz Cóar királya, és megütköztek azokkal a Sziddím völgyében:


text:
Kedorláómerral, Élám királyával, Tidállal, Góim királyával, Amráfellal, Sineár királyával és Arjókkal, Ellászár királyával. Négy király öt ellen.


text:
A Sziddím völgye pedig tele volt szurokforrásokkal. Amikor Sodoma és Gomora királya megfutamodott, beleestek azokba. Akik pedig megmaradtak, a hegyek közé futottak.


text:
Lótot, Abrám testvérének a fiát is elvitték jószágostól együtt, és elmentek. Ekkor Lót Sodomában lakott.


text:
Eljött pedig egy menekült, és hírül vitte a héber Abrámnak, aki az emóri Mamrénak, Eskól és Ánér testvérének tölgyesében lakott, akik meg Abrám szövetségesei voltak.


text:
Amint Abrám meghallotta, hogy rokona fogságba esett, fölfegyverezte a házában felnövekedett háromszáztizennyolc kipróbált legényét, és üldözte őket Dánig.


text:
Szolgáit csapatokra osztva ellenük támadt éjszaka, megverte, és egészen a Damaszkusztól balra fekvő Hóbáig űzte őket.


text:
Visszahozott minden jószágot. Visszahozta az ő rokonát, Lótot jószágával együtt meg az asszonyokat és a népet is.


text:
Miután pedig visszatért Kedorláómer és a vele levő királyok megveréséből, kiment elébe Sodoma királya a Sávé völgyébe, azaz a Király-völgybe.


text:
Megáldotta őt, és azt mondta: Áldott legyen Abrám a magasságos Istentől, az ég és föld teremtőjétől.


text:
De Abrám ezt felelte Sodoma királyának: Fölemeltem kezemet az ÚRhoz, a magasságos Istenhez, az ég és föld teremtőjéhez,


text:
hogy én egy fonalszálat vagy egy sarukötőt sem veszek el mindabból, ami a tied, hogy ne mondjad: én gazdagítottam meg Abrámot.


text:
Semmi egyebet sem veszek el, csak a legények élelmét és azoknak a férfiaknak a részét, akik eljöttek velem: Anér, Eskól és Mamré kapják meg a részüket.


text:
Ezek után így szólt az ÚR Abrámhoz látomásban: Ne félj, Abrám! Én pajzsod vagyok neked, jutalmad felette igen bőséges.


text:
Abrám ezt mondta: Uram ISTEN, mit adnál nekem, hiszen magzatok nélkül járok, és az, akire az én házam száll, a damaszkuszi Eliézer?


text:
Majd így folytatta Abrám: Íme, nem adtál nekem magzatot, és íme, házam szolga szülöttje lesz az örökösöm.


text:
Ekkor így szólt hozzá az ÚR: Nem ő lesz az örökösöd, hanem aki ágyékodból származik, az lesz az örökösöd.


text:
Azután kivitte őt, és ezt mondta: Tekints fel az égre, és számláld meg a csillagokat, ha meg tudod számolni őket. Azt mondta neki: Így lesz a te utódod is.


text:
Azután így szólt hozzá: Én vagyok az ÚR, aki kihoztalak téged Úr-Kaszdimból, hogy neked adjam e földet örökségül.


text:
Az ÚR erre azt felelte neki: Hozz nekem egy háromesztendős üszőt, egy háromesztendős kecskét és egy háromesztendős kost, egy gerlicét és egy galambot.


text:
Elhozta azért mindezeket, és kétfelé hasította őket, és mindegyiknek a felét a másik felével szemben helyezte el, de a madarakat nem hasította kétfelé.


text:
Ekkor az ÚR azt mondta neki: Tudván tudjad, hogy a te magod jövevény lesz olyan földön, amely nem az övé, és szolgálatra szorítják és nyomorgatják őket négyszáz esztendeig.


text:
És mikor a nap lement, és sötétség lett, íme, egy füstölgő kemence és tüzes fáklya ment át a húsdarabok között.


text:
E napon kötött az ÚR szövetséget Abrámmal, és ezt mondta: A te magodnak adom ezt a földet, Egyiptom folyójától fogva a nagy folyóig, az Eufráteszig:


text:
Száraj ezt mondta Abrámnak: Íme, az ÚR bezárta méhemet, hogy ne szüljek: menj be azért a szolgálómhoz, talán általa felépülök. Abrám engedett Száraj szavának.


text:
Vette tehát Száraj, Abrám felesége az egyiptomi Hágárt, az ő szolgálóját tíz esztendővel azután, hogy Abrám Kánaán földjén letelepedett, és Abrámnak, az ő férjének feleségül adta.


text:
Ő bement Hágárhoz, és az fogant méhében, s amint látta, hogy várandós, nem volt becsülete előtte az ő asszonyának.


text:
Száraj ezt mondta Abrámnak: Sérelem ért miattad. Én adtam öledbe szolgálómat, és mivel látja, hogy várandós lett, nincs előtte becsületem. Tegyen ítéletet az ÚR köztem és közted!


text:
Ezt mondta Abrám Szárajnak: Íme, szolgálód a kezedben van, azt tedd vele, amit jónak látsz. És sanyargatta Száraj, úgyhogy az elfutott előle.


text:
Ezt mondta: Hágár, Száraj szolgálója! Honnan jössz, és hová mész? Ő így válaszolt: Asszonyomnak, Szárajnak a színe elől futok.


text:
Ezt is mondta neki az ÚR angyala: Fölöttébb megsokasítom a te magodat, hogy sokasága miatt megszámlálható se lesz.


text:
Azután ezt mondta neki az ÚR angyala: Íme, várandós vagy, és fiút szülsz. Nevezd Izmaelnek, mivel meghallotta Isten a te nyomorúságodat.


text:
Ő pedig vad természetű ember lesz: az ő keze mindenki ellen, mindenki keze pedig őellene lesz; és minden testvére ellenében üti fel sátrát.


text:
S így nevezte Hágár az Urat, aki ővele beszélt: Te vagy a látás Istene. Mert ezt mondta: Én is láthattam azt, aki engem lát.


text:
Mikor Abrám kilencvenkilenc esztendős volt, megjelent neki az ÚR, és azt mondta: Én a mindenható Isten vagyok, járj énelőttem, és légy tökéletes.


text:
Szövetséget kötök veled és a te utódaiddal, örök szövetséget minden nemzedékükkel, hogy Istened legyek neked és utódaidnak.


text:
Azután ezt mondta Isten Ábrahámnak: Te pedig őrizd meg a szövetségemet, te és utódaid, nemzedékről nemzedékre.


text:
Ez az én szövetségem, amelyet veletek és utódaitokkal kötök, melyet meg kell tartanotok: metéljetek körül minden férfit közületek.


text:
Metéljétek körül férfitestetek bőrének elejét, és az lesz a jele a köztem és köztetek való szövetségnek.


text:
Nyolcnapos korában metéljetek körül minden fiúgyermeket közületek nemzedékről nemzedékre. Akár a házadnál született, akár pénzen vásárolták valamely idegentől, aki nem a te ivadékod.


text:
Metéljék körül a házadban születettet és a pénzeden vásároltat is. Örökkévaló szövetségül lesz az én szövetségem a testeteken.


text:
A körülmetéletlen férfi pedig, akinek nem metélték körül férfitestének bőrét, az ilyen lélek kivágatik népe közül, mert felbontotta a szövetségemet.


text:
Megáldom őt, és fiút is adok tőle neked, és megáldom, hogy népek támadjanak belőle, és népek királyai származzanak tőle.


text:
Ekkor arcra borult Ábrahám, és nevetett, mert azt gondolta szívében: vajon százesztendős embernek lehet-e gyermeke? Avagy Sára kilencvenesztendős lévén szülhet-e?


text:
Isten pedig azt mondta: Feleséged, Sára kétség nélkül fiút szül neked, akit Izsáknak nevezel, és megerősítem szövetségemet ővele és az ő ivadékaival, örökkévaló szövetségül.


text:
Izmael felől is meghallgatlak: Íme, megáldom, megszaporítom és fölöttébb megsokasítom őt. Tizenkét fejedelmet nemz, és nagy néppé teszem.


text:
Szövetségemet pedig megerősítem Izsákkal, akit Sára szül neked ez idő tájt, a következő esztendőben.


text:
Vette azért Ábrahám a fiát, Izmaelt és háza minden szülöttjét és azt is mind, akit pénzen vett, minden férfit Ábrahám háza népe közül, és körülmetélte férfitestüknek bőrét még azon a napon, ahogyan meghagyta neki Isten.


text:
És vele együtt körülmetélték házának minden férfitagját, háza szülötteit és akiket idegen embertől pénzen vásároltak.


text:
Fölemelte szemét, és látta, hogy íme, három férfi áll előtte. Meglátva őket, eléjük sietett a sátor ajtajából, és földig hajolt.


text:
Én pedig hozok egy falat kenyeret, hogy fölfrissüljetek, mert azért tértetek be szolgátokhoz, azután továbbmehettek. Ők ezt mondták: Tégy úgy, ahogy mondtad.


text:
Besietett Ábrahám a sátorba Sárához, és így szólt: Siess, gyúrj meg három mérték finom lisztet, és csinálj pogácsát.


text:
A csordához is elfutott Ábrahám, és hozott egy gyenge kövér borjút, és a szolgának adta, az pedig sietett, hogy elkészítse.


text:
Azután fogta a vajat, tejet és az elkészített borjút, és eléjük tette. Ő pedig mellettük állt a fa alatt, amíg azok ettek.


text:
Erre így szólt egyikük: Egy év múlva ilyenkor bizonnyal visszatérek hozzád, és íme, akkor feleségednek, Sárának fia lesz. Sára pedig a háta mögött hallgatózott, a sátor ajtajában.


text:
Ezért Sára nevetett magában, és azt gondolta: Vénségemre lehet-e gyönyörűségem? Meg az uram is öreg!


text:
Az ÚR azt mondta Ábrahámnak: Miért nevetett Sára, ezt mondva: vajon csakugyan szülhetek-e, holott megvénhedtem?


text:
Avagy az ÚRnak lehetetlen-e valami? Annak idején, esztendőre ilyenkor visszatérek hozzád, és fia lesz Sárának.


text:
Sára pedig tagadott, és ezt mondta: Nem nevettem; mivelhogy félt. De az ÚR azt mondta: Nem úgy van, mert bizony nevettél.


text:
Azután fölkeltek azok a férfiak, és Sodoma felé tartottak. Ábrahám is velük ment, hogy elkísérje őket.


text:
Mert tudom róla, hogy megparancsolja fiainak és háza népének, hogy őrizzék meg az ÚR útját, cselekedjenek az igazság és törvény szerint, hogy beteljesítse az ÚR, amit szólt Ábrahám felől.


text:
Azután azt mondta az ÚR: Mivel Sodoma és Gomora kiáltása megsokasodott, és mivel bűnük fölöttébb súlyossá vált,


text:
lemegyek, és megnézem, hogy vajon teljesen a hozzám felhatott kiáltás szerint cselekedtek-e, vagy sem, mert tudni akarom.


text:
Talán van ötven igaz abban a városban. Vajon elveszted-e, és nem kedvezel a helynek az ötven ott lakó igazért?


text:
Távol legyen tőled, hogy ilyen dolgot cselekedjél, hogy megöld az igazat a gonosszal együtt, és úgy járjon az igaz, mint a gonosz; távol legyen tőled! Avagy az egész föld bírája nem szolgáltatna-e igazságot?


text:
Az ÚR ezt felelte: Ha találok Sodomában a váro son belül ötven igazat, mind az egész helynek megkegyelmezek érettük.


text:
Ha az ötven igaznak talán öt híja lesz, elveszted-e az öt miatt az egész várost? Ő ezt mondta: Nem vesztem el, ha találok ott negyvenötöt.


text:
Ismét szólt hozzá Ábrahám, ezt kérdezvén: Hát ha negyven található ott? Ő azt mondta: Nem teszem meg a negyvenért.


text:
Megint szólt Ábrahám: Kérlek, ne haragudjék meg az én Uram, ha szólok: hát ha harmincat lehet találni? Ő így felelt: Nem teszem meg, ha találok ott harmincat.


text:
És azt mondta Ábrahám: Ismét merészkedtem szólni az én Uramnak: hát ha húszat lehet ott találni? Így felelt erre az ÚR: Nem vesztem el a húszért.


text:
És mondta végül: Ne haragudjék, kérlek, az én Uram, ha szólok még ez egyszer: hát ha tízet lehet találni? S Ő ezt felelte: Nem vesztem el a tízért.


text:
És elment az ÚR, miután befejezte Ábrahámmal a beszélgetését, Ábrahám pedig visszatért a lakóhelyére.


text:
Mikor a két angyal estére Sodomába jutott, Lót Sodoma kapujában ült. Amint meglátta őket, fölkelt, eléjük ment, és arccal a földre borult,


text:
s így szólt: Íme, Uraim, kérlek, jöjjetek be szolgátok házába, mossátok meg lábatokat, és térjetek nyugovóra. Reggel korán fölkelhettek, és utatokra indulhattok. Azok pedig ezt felelték: Nem, hanem az utcán alszunk.


text:
De mivel nagyon unszolta őket, betértek hozzá, és bementek a házába. Ő pedig megvendégelte őket, kovásztalan kenyeret is sütött, és ettek.


text:
Lefekvésük előtt a város férfiai, a sodomai férfiak körülvették a házat, ifjútól vénig, az egész közösség egytől egyig.


text:
És szólították Lótot: Hol vannak a férfiak, akik hozzád jöttek az éjjel? Hozd ki őket hozzánk, hadd ismerjük őket.


text:
Íme, van nekem két leányom, akik még nem ismertek férfit, kihozom azokat tihozzátok, és cselekedjetek velük, ahogy nektek tetszik, csak ezekkel az emberekkel ne csináljatok semmit, mert az én hajlékom árnyéka alá jöttek.


text:
De azok azt mondták: Menj innen! Majd így szóltak: Csak egy jövevény nálunk, és ő szab törvényt nekünk? Majd gonoszabbul cselekszünk veled, mint azokkal. És rárohantak, és már azon voltak, hogy betörik az ajtót.


text:
Az embereket pedig, akik a ház ajtaja előtt voltak, vaksággal verték meg a kicsinytől a nagyig, annyira, hogy belefáradtak az ajtó keresésébe.


text:
Akkor azt mondták a férfiak Lótnak: Ki van még itt hozzád tartozó? Vőidet, fiaidat és leányaidat és mindenedet, ami a tied a városban, vidd ki e helyről,


text:
mert elveszítjük e helyet, mivelhogy eljutott az ÚRhoz az a nagy jajkiáltás, amelyet okoztak. Az ÚR küldött minket, hogy elpusztítsuk e várost.


text:
Kiment azért Lót, és így szólt a vőinek, akik a leányait el akarták venni: Keljetek föl, menjetek ki e helyről, mert elveszti az ÚR ezt a várost! De a vőinek úgy tűnt, mintha tréfálna.


text:
Mikor hajnalodott, sürgették az angyalok Lótot: Kelj föl, vedd a feleségedet és a jelen levő két leányodat, hogy el ne vessz a város bűne miatt.


text:
Mikor pedig tétovázott, megragadták a férfiak a kezét és feleségének s két leányának kezét az ÚRnak iránta való irgalmából, és kivitték, és otthagyták a városon kívül.


text:
Amikor kivitték őket, azt mondta az egyik: Mentsd meg az életedet, ne tekints hátra, és meg ne állj a környéken! A hegyre menekülj, hogy el ne vessz!


text:
Íme, szolgád kegyelmet talált előtted, és nagy irgalmasságot mutattál irántam, hogy életemet megtartottad. De én nem menekülhetek a hegyre, nehogy utolérjen a veszedelem, és meghaljak.


text:
Mondta azért neki Isten: Ím, rád tekintek e dologban is, és nem pusztítom el azt a várost, amelyről szóltál.


text:
De siess, menekülj oda, mert semmit sem tehetek addig, amíg oda nem érsz. Azért nevezték el azt a várost Cóarnak.


text:
Elsüllyesztette azokat a városokat és azt az egész vidéket; és a városok minden lakosát és a föld növényeit is.


text:
Sodoma és Gomora felé tekintett, és az egész környék földje felé. Látta, hogy íme, fölszáll a föld füstje, mint a kemence füstje.


text:
De amikor elvesztette Isten annak a környéknek a városait, megemlékezett Ábrahámról, és kiküldte Lótot a veszedelemből, amikor elsüllyesztette a városokat, amelyekben Lót lakott.


text:
Lót pedig fölment Cóarból, és letelepedett a hegyen, és vele együtt két leánya is, mert félt Cóarban lakni. Egy barlangban lakott tehát két leányával.


text:
Azt mondta egyszer a nagyobbik a kisebbiknek: Apánk megöregedett, és nincs a földön férfi, aki bejöhetne hozzánk az egész föld szokása szerint.


text:
Bort adtak tehát inni apjuknak azon az éjszakán, és bement a nagyobbik, és az apjával hált. Ő pedig semmit sem tudott, sem lánya lefekvéséről, sem fölkeléséről.


text:
Másnap a nagyobbik a kisebbiknek azt mondta: Íme, a múlt éjjel én háltam apámmal, adjunk neki bort inni ez éjjel is, és menj be te, hálj vele, és támasszunk magot a mi apánktól.


text:
Azon az éjszakán is adtak bort az apjuknak, és fölkelt a kisebbik is, és vele hált. Ő pedig semmit sem tudott, sem annak lefekvéséről, sem fölkeléséről.


text:
Azután elköltözött onnan Ábrahám a déli tartományba, és letelepedett Kádés és Súr között, és Gerárban tartózkodott.


text:
Ábrahám azt mondta Sáráról, a feleségéről: A húgom ő. Ezért érte küldött Abímelek, Gerár királya, és elvitette Sárát.


text:
De Isten Abímelekhez jött éjjeli álomban, és azt mondta neki: Íme, meghalsz az asszonyért, akit elvettél, holott férjnél van.


text:
Avagy nem Ábrahám mondta-e nekem: a húgom ő? S ez is azt mondta: a bátyám ő. Szívem ártatlanságában és kezem tisztaságában cselekedtem ezt.


text:
Akkor azt mondta Isten neki álomban: Én is tudom, hogy szíved ártatlanságában művelted ezt, azért én is visszatartottalak attól, hogy vétkezz ellenem; ezért nem engedtem, hogy illessed őt.


text:
Most azért add vissza annak az embernek a feleségét, mert próféta ő, és imádkozni fog érted, hogy élj. Ha pedig nem adod vissza, tudd meg, hogy meghalsz minden hozzátartozóddal együtt.


text:
Reggel tehát fölkelt Abímelek, és előhívta minden szolgáját, s fülük hallatára mindezeket elbeszélte, és az emberek igen megijedtek.


text:
Azután hívatta Abímelek Ábrahámot, és ezt mondta neki: Mit cselekedtél velünk? És mit vétettem ellened, hogy énreám és országomra ilyen nagy bűnt hoztál? Olyan dolgokat cselekedtél ellenem, amiket cselekedni nem szabad!


text:
Ábrahám így felelt: Bizony, azt gondoltam: nincs istenfélelem e helyen, és megölnek engem a feleségemért.


text:
Amikor Isten kibujdostatott engem atyám házából, azt mondtam a feleségemnek: Tedd meg nekem azt a kedvességet, hogy ahová megyünk, mindenütt azt mondod rólam: a bátyám ő.


text:
Akkor Abímelek vett juhokat, ökröket, szolgákat és szolgálókat, és Ábrahámnak adta, és visszaadta neki Sárát is, a feleségét.


text:
Sárának pedig ezt mondta: Íme, ezer ezüstpénzt adtam bátyádnak, íme, az neked a szemek befedezője mindazok előtt, akik veled vannak. Így mindenképpen igazolva vagy.


text:
Könyörgött azért Ábrahám Istennek, és meggyógyította Isten Abímeleket, feleségét és szolgálóit; úgyhogy ismét szülhettek.


text:
Mert Sára fogant méhében, és fiút szült Ábrahámnak az ő vénségében, abban az időben, amelyet mondott neki Isten.


text:
Ezt is mondta még: Ki mondta volna Ábrahámnak, hogy Sára még fiakat fog szoptatni? S íme, fiút szültem vénségére.


text:
Amikor a gyermek felnövekedett, elválasztották. Ábrahám pedig nagy vendégséget szerzett azon a napon, amelyen Izsákot elválasztották.


text:
ezt mondta Ábrahámnak: Kergesd el ezt a szolgálót fiával együtt, mert nem lesz örökös e szolgáló fia az én fiammal, Izsákkal.


text:
De azt mondta Isten Ábrahámnak: Ne tűnjék előtted nehéznek a gyermek és a szolgáló dolga. Amit mond neked Sára, engedj abban szavának, mert Izsákról nevezik majd utódaidat.


text:
Fölkelt azért Ábrahám jó reggel, és kenyeret vett elő meg egy tömlő vizet, Hágárnak adta, és föltette annak vállára, és a gyermekkel együtt elbocsátotta. Ő pedig elment, és Beérseba pusztájában bujdosott.


text:
Elment, és leült vele szemben, mintegy nyíllövésnyi távolságra, mert azt mondta magában: Ne lássam, mikor a gyermek meghal. Leült tehát vele szemben, és hangosan sírt.


text:
Isten pedig meghallotta a gyermek szavát, és Isten angyala kiáltott az égből Hágárnak, és azt mondta neki: Mi lelt téged, Hágár? Ne félj, mert Isten meghallotta a gyermek szavát ott, ahol van.


text:
Ekkor megnyitotta Isten az asszony szemét, úgyhogy meglátott egy forrást. Odament, megtöltötte a tömlőt vízzel, és inni adott a gyermeknek.


text:
Történt abban az időben, hogy Abímelek és hadvezére, Píkól megszólították Ábrahámot: Az Isten van veled mindenben, amit cselekszel.


text:
Most azért esküdj meg nekem az Istenre itt, hogy sem énellenem, sem fiam, sem unokám ellen álnokságot nem cselekszel, hanem azzal a szeretettel viseltetsz te is irántam és az ország iránt, amelyben jövevény voltál, amellyel én teirántad viseltettem.


text:
Abímelek ezt mondta: Nem tudom, kicsoda művelte e dolgot. Te sem jelentetted nekem, és én sem hallottam, hanem csak ma.


text:
Ábrahám így felelt: Ezt a hét juhot vedd tőlem, hogy bizonyságul legyenek nekem arra, hogy én ástam ezt a kutat.


text:
Megkötötték tehát a szövetséget Beérsebában, és fölkelt Abímelek és hadvezére, Píkól, és visszatértek a filiszteusok földjére.


text:
Ábrahám pedig tamariszkuszfákat ültetett Beérsebában, és segítségül hívta ott az örökkévaló ÚR Istennek a nevét.


text:
Ezek után történt, hogy Isten próbára tette Ábrahámot, és ezt mondta neki: Ábrahám! S ő így felelt: Ímhol vagyok.


text:
Isten ezt mondta neki: Vedd a fiadat, a te egyetlenegyedet, akit szeretsz, Izsákot, és menj el Mórijjá földjére, és áldozd fel ott égőáldozatul az egyik hegyen, amelyet majd megmondok neked.


text:
Fölkelt tehát Ábrahám jókor reggel, és megnyergelte szamarát. Maga mellé vette két szolgáját és fiát, Izsákot, és fát hasogatott az égőáldozathoz. Akkor fölkerekedett, és elindult a helyre, amelyet Isten mondott neki.


text:
Ekkor azt mondta szolgáinak: Maradjatok itt a szamárral, én pedig a fiammal elmegyek amoda, és imádkozunk, azután visszatérünk hozzátok.


text:
Vette tehát Ábrahám az égőáldozathoz való fákat, és föltette a fiára, Izsákra, ő maga pedig kezébe vette a tüzet és a kést, és így mentek ketten együtt.


text:
Majd megszólította Izsák az atyját, Ábrahámot: Atyám! Az pedig mondta: Íme, itt vagyok, fiam. Izsák pedig megkérdezte: Itt van a tűz és a fa, de hol van az égőáldozatra való bárány?


text:
Ábrahám azt felelte: Isten majd gondoskodik az égőáldozatra való bárányról, fiam. És mentek ketten együtt.


text:
Amikor eljutottak arra a helyre, amelyet Isten mondott neki, Ábrahám megépítette ott az oltárt, rárakta a fát, megkötözte Izsákot, a fiát, és föltette az oltárra, a farakás tetejére.


text:
Az angyal pedig így szólt: Ne nyújtsd ki kezedet a gyermekre, és ne bántsd őt! Mert most már tudom, hogy istenfélő vagy, és nem kedveztél fiadnak, a te egyetlenegyednek énérettem.


text:
Akkor fölemelte Ábrahám a szemét, és látta, hogy íme, a háta mögött egy kos akadt meg szarvánál fogva a bozótban. Odament tehát, elhozta a kost, és azt áldozta föl égőáldozatul a fia helyett.


text:
és azt mondta: Magamra esküszöm, azt mondja az ÚR, mivelhogy e dolgot cselekedted, és nem kedveztél a fiadnak, a te egyetlenegyednek,


text:
bizony megáldalak téged, és bőségesen megsokasítom magodat, mint az ég csillagait és mint a fövenyt, mely a tenger partján van, és a te magod örökségként fogja birtokolni ellenségeinek kapuját.


text:
Visszatért azért Ábrahám a szolgáihoz, fölkeltek, és együtt elmentek Beérsebába, mert Ábrahám Beérsebában lakott.


text:
És meghalt Sára Kirjat-Arbában, azaz Hebrónban, a Kánaán földjén, és bement Ábrahám Sárához, hogy gyászolja és elsirassa őt.


text:
Idegen és jövevény vagyok közöttetek, adjatok nekem sírhelynek való birtokot tinálatok, hadd temessem oda a halottamat.


text:
Hallgass meg minket, uram. Istentől való fejedelem vagy te közöttünk. Amelyik a legtisztességesebb a mi temetőhelyeink közül, abba temesd el halottadat. Egyikőnk sem tagadja meg tőled az ő temetőhelyét, hogy eltemethesd halottadat.


text:
és így szólt hozzájuk: Ha azt akarjátok, hogy eltemessem az én halottamat, hallgassatok meg engem, és esedezzetek érettem Efrón előtt, Cóhar fia előtt,


text:
hogy adja nekem Makpéla barlangját, mely az övé, és mezejének szélén van. Igaz árán adja el nekem, sírhelynek való birtokul köztetek.


text:
Efrón pedig Hét fiai között ült. Így felelt a hettita Efrón Ábrahámnak, Hét fiainak és mindazoknak hallatára, akik bementek városa kapuján:


text:
Nem úgy, uram, hallgass meg engem: azt a mezőt neked adom, és a barlangot, amely abban van, szintén neked adom népem fiainak szeme láttára, hogy ott temesd el a halottadat.


text:
és így szólt Efrónhoz a föld népének hallatára: Ha mégis meghallgatnál engem! Megadom a mező árát, fogadd el tőlem! Azután eltemetem ott az én halottamat.


text:
Uram! Hallgass meg engem. Négyszáz ezüstsékelt ér az a föld, mi az köztem és közted? Csak temesd el a te halottadat.


text:
Engedett azért Ábrahám Efrónnak, és kimérte az ezüstöt, amelyet mondott Hét fiainak hallatára, a kereskedőknél használt négyszáz ezüstsékelt.


text:
Így lett Efrón Makpélában levő mezeje, amely Mamréval szemben van, a mező a benne levő barlanggal és a mezőn levő minden fa az egész határban körös-körül


text:
Azután eltemette Ábrahám a feleségét, Sárát, Makpéla mezejének barlangjába, Mamréval szemben. Ez ma Hebrón, a Kánaán földjén.


text:
hogy megeskesselek az ÚRra, a mennynek és a földnek Istenére, hogy nem a kánaániak leányai közül veszel feleséget fiamnak, akik között lakom,


text:
Mondta pedig neki a szolga: Ha az a leányzó nem akarna eljönni velem e földre, akkor visszavigyem-e fiadat arra a földre, ahonnan jöttél?


text:
Az ÚR, a mennynek Istene, aki kihozott engem atyám házából és rokonságom földjéről, aki szólt hozzám, és megesküdött nekem: „A te magodnak adom ezt a földet”, elbocsátja előtted angyalát, hogy onnan végy fiamnak feleséget.


text:
Hogyha pedig nem akar a leányzó eljönni veled, mentes leszel a nekem tett eskü alól. Csak vissza ne vidd oda a fiamat!


text:
És vett a szolga tíz tevét az ura tevéi közül, és elindult. És urának minden java őrá volt bízva. Fölkelt tehát, és elment Mezopotámiába, Náhór városába.


text:
És estefelé, amikor a leányok vizet meríteni járnak, megpihentette a tevéket a városon kívül egy kútnál.


text:
Ekkor ezt mondta: URam, uramnak, Ábrahámnak Istene, hozd elém még ma, akit keresek, és légy kegyelmes az én uram, Ábrahám iránt.


text:
Legyen azért, hogy amelyik leánynak ezt mondom: „Döntsd meg a korsódat, hogy igyam!”, ő pedig azt fogja mondani: „Igyál, sőt a tevéidet is megitatom”, ő az, akit a te szolgádnak, Izsáknak rendeltél; és erről ismerjem meg, hogy irgalmasságot cselekedtél urammal.


text:
Mielőtt befejezte volna a beszédet, íme, korsójával a vállán jött Rebeka, Betúélnak, Milká fiának leánya. Milká pedig Ábrahám testvérének, Náhórnak volt a felesége.


text:
A leány pedig fölötte szép ábrázatú volt, hajadon, akit férfi még nem ismert. Aláment a forrásra, megtöltötte a korsóját, és feljött.


text:
Az ember pedig álmélkodva nézte, és figyelt, mert tudni szerette volna, vajon szerencséssé teszi-e az ÚR az útját vagy nem.


text:
Amikor a tevék már eleget ittak, elővett az ember egy aranyfüggőt, amelynek a súlya fél sékel, és két karperecet, amelynek a súlya tíz aranysékel volt.


text:
És azt kérdezte: Kinek a leánya vagy? Kérlek, mondd meg nekem: van-e atyád házában hely nekünk, ahol megalhatunk?


text:
Ezt mondta: Áldott az ÚR, az én uramnak, Ábrahámnak Istene, aki nem vonta meg irgalmasságát és hűségét az én uramtól. Mert az ÚR vezérelt engem ezen az utamon az én uram testvéreinek házához.


text:
Rebekának pedig volt egy bátyja, akinek Lábán volt a neve. Ez a Lábán kisietett ahhoz az emberhez a forráshoz.


text:
Amikor látta a függőt és a pereceket a húga karjain, és hallotta húgának, Rebekának beszédét, aki elmondta: „Így és így szólt hozzám az a férfi”, akkor kiment a férfiúhoz, aki ott állt még a tevék mellett a forrásnál,


text:
és megszólította: Jöjj be, Isten áldott embere, mit állsz idekinn?! Hiszen én már elkészítettem a házat, és a tevéknek is van hely.


text:
Bement azért a férfi a házba, ő pedig leszerszámozta a tevéket, és szalmát és abrakot adott nekik. Az ő és a vele levő emberek lábának megmosására pedig vizet adott.


text:
És ennivalót tettek elé, de ő azt mondta: Nem eszem, míg elő nem adom mondandómat. Lábán így szólt: Beszélj!


text:
Az ÚR pedig igen megáldotta uramat, úgyhogy naggyá lett: juhokat, állatokat, ezüstöt, aranyat, szolgákat, szolgálóleányokat, tevéket, szamarakat adott neki.


text:
Engem pedig megesketett az én uram: Ne végy feleséget a fiamnak a kánaániak leányai közül, akiknek földjén lakom,


text:
azt mondta nekem: „Az ÚR, akinek színe előtt járok, elbocsátja angyalát teveled, és szerencséssé teszi utadat, hogy feleséget vehess fiamnak az én nemzetségem közül és atyám házából.


text:
Csak akkor leszel fölmentve esketésem alól, ha elmész az én nemzetségem közé. Ha nem adják oda, mentes leszel esketésem alól.”


text:
Mikor ma a forráshoz érkeztem, azt mondtam: URam, az én uramnak, Ábrahámnak Istene, vajha szerencséssé tennéd utamat, melyen járok!


text:
Íme, én e forrás mellé állok. Legyen úgy, hogy az a leányzó, aki kijön vizet meríteni, s akinek azt mondom: „Adj innom egy kevés vizet a korsódból”,


text:
azt mondja nekem: „Te is igyál, és tevéidnek is merítek.” Ez a leány legyen a feleség, akit az ÚR az én uram fiának rendelt.


text:
Még el sem végeztem szívemben e beszédet, és íme, kijött Rebeka korsójával a vállán, lement a forráshoz, és merített, én pedig megszólítottam: Adj innom, kérlek!


text:
Ő pedig sietett, és leeresztette korsóját, és azt mondta: Igyál, sőt a tevéidnek is adok inni. És ittam, és a tevéknek is adott inni.


text:
Ezt kérdeztem tőle: Kinek a leánya vagy? Ő így felelt: Betúélnak, Náhór fiának a leánya vagyok, akit Milká szült neki. Ekkor a függőt az orrába és a pereceket a karjaira tettem.


text:
Aztán meghajoltam, imádtam, és áldottam az URat, az én uramnak, Ábrahámnak Istenét, aki igaz úton vezérelt engem, hogy az én uram testvérének leányát vegyem az ő fiának feleségül.


text:
Most azért, ha szeretettel és hűséggel akartok lenni uramhoz, mondjátok meg. Ha pedig nem, adjátok tudtomra, hogy én vagy jobbra, vagy balra forduljak.


text:
Íme, előtted van Rebeka, vegyed, menj el. Legyen a te urad fiának a felesége, amint az ÚR elvégezte.


text:
És a szolga ezüstedényeket, aranyedényeket és ruhákat hozott elő, és Rebekának adta azokat: drága ajándékokat adott az ő bátyjának és az ő anyjának is.


text:
Azután ettek és ittak, ő és a férfiak, akik vele voltak, és ott szálltak meg. Mikor pedig reggel fölkeltek, azt mondta: Bocsássatok el engem az én uramhoz.


text:
A szolga pedig azt mondta nekik: Ne késleltessetek engem, hiszen az ÚR szerencséssé tette utamat. Bocsássatok el azért engem, hogy uramhoz menjek.


text:
Szólították azért Rebekát, és azt kérdezték tőle: Akarsz-e elmenni e férfiúval? Ő azt felelte: Elmegyek!


text:
Megáldották Rebekát, és ezt mondták neki: Húgunk! Szaporodjál ezerszer ezerszeresen, és magod legyen úr az ő ellenségeinek kapuján.


text:
Akkor Rebeka és szolgálóleányai fölkeltek, felültek a tevékre, és követték azt a férfit. Így tehát magával vitte a szolga Rebekát, és elment.


text:
Ezt kérdezte a szolgától: Kicsoda az a férfi, aki a mezőn felénk jön? A szolga pedig így felelt: Ő az én uram. Akkor fogta Rebeka a fátylát, és elfedte magát.


text:
Izsák pedig bevitte Rebekát anyjának, Sárának sátrába, és elvette feleségül. Szerette őt Izsák, és megvigasztalódott anyja halála után.


text:
Azoknak a fiainak pedig, akik az ágyasaitól származtak, ajándékokat adott, és még életében elküldte őket fia, Izsák mellől kelet felé, egy keleti tartományba.


text:
Fiai, Izsák és Izmael temették el Makpéla barlangjában, Efrónnak, a hettita Cóhar fiának mezején, Mamréval szemben.


text:
Ezek pedig Ábrahám fiának, Izmaelnek a nemzetségei, akit az egyiptomi Hágár, Sára szolgálója szült neki.


text:
Ezek Izmael fiai nevük és nemzetségük szerint: Izmael elsőszülöttje Nebájót, azután Kédár, Adbeél és Mibszám.


text:
Ezek Izmael fiai, és ez azoknak a neve táborhelyeik és falvaik szerint: tizenkét fejedelem, nemzetségük szerint.


text:
Utódai Havílától Súrig laktak, amely Egyiptommal szemben van, amerre Asszíriába mennek. Összes testvérével szemben volt a lakóhelye.


text:
Izsák pedig negyvenesztendős volt, amikor feleségül vette Rebekát, az arámi Betúél leányát, Paddan-Arámból az arámi Lábán húgát.


text:
És könyörgött Izsák az ÚRhoz a feleségéért, mivelhogy az meddő volt. Az ÚR meghallgatta, és várandós lett Rebeka, a felesége.


text:
És két fiúgyermek tusakodott a méhében. Akkor ezt mondta: Ha már így van, miért vagyok így? Elment azért, hogy megkérdezze az URat.


text:
És ezt mondta neki az ÚR: Két nemzetség van méhedben. Két nép válik ki bensődből; az egyik erősebb lesz a másiknál, és a nagyobbik szolgál a kisebbiknek.


text:
Azután kijött a testvére, kezével Ézsau sarkába fogódzva. Ezért nevezték Jákóbnak. Izsák pedig hatvanesztendős volt, amikor ők születtek.


text:
Amikor felnövekedtek a gyermekek, Ézsau vadászathoz értő mezei ember lett, Jákób pedig szelíd sátorlakó.


text:
Így szólt Jákóbhoz: hadd egyem abból a vörös ételből, mert fáradt vagyok. Ezért nevezték őt Edómnak.


text:
Jákób ezt felelte: Esküdj meg hát nekem azonnal! Ő megesküdött neki, és eladta az elsőszülöttségi jogát Jákóbnak.


text:
S ekkor Jákób adott Ézsaunak kenyeret és főtt lencsét, és ő evett és ivott, majd fölkelt és elment. Így vetette meg Ézsau az elsőszülöttséget.


text:
Majd éhínség támadt az országban, az első éhség után, amely Ábrahám idejében volt. Elment azért Izsák Gerába Abímelekhez, a filiszteusok királyához.


text:
Mert megjelent neki az ÚR, és ezt mondta: Ne menj le Egyiptomba! Lakjál azon a földön, amelyet én mondok neked.


text:
Maradj ezen a földön, és én veled leszek, és megáldalak. Mert neked és utódaidnak adom mindezt a földet, hogy megtartsam az esküt, amellyel megesküdtem atyádnak, Ábrahámnak.


text:
Megsokasítom magzatodat, mint az ég csillagait, és magzatodnak adom mindezt a földet, és utódaidban áldást nyer a föld minden nemzetsége,


text:
mivel hallgatott Ábrahám a szavamra: megtartotta a megtartandókat, parancsolataimat, rendeléseimet és törvényeimet.


text:
Mikor annak a helynek lakosai a felesége felől kérdezősködtek, azt mondta: a húgom ő. Mert félt azt mondani: a feleségem; azt gondolván: nehogy megöljenek engem e hely lakói Rebekáért, mivel ő szép arcú.


text:
Egy idő múlva Abímelek, a filiszteusok királya kitekintett az ablakon, és látta Izsákot, amint Rebekával, a feleségével enyeleg.


text:
Odakiáltott Abímelek Izsáknak: Íme, bizony, a feleséged ő! Hogyan mondhattad hát: a húgom? Izsák ezt felelte: Mert azt gondoltam, még meg kell halnom miatta.


text:
Abímelek erre ezt mondta: Miért művelted ezt velünk? Kevésen múlt, hogy valaki a nép közül nem tette magáévá a feleségedet, és ezzel bűnt hoztál volna ránk.


text:
Ezt parancsolta azért Abímelek mind az egész népnek: Aki ezt az embert vagy feleségét illeti, bizonnyal meg kell halnia!


text:
És vetett Izsák azon a földön, és termett neki százannyija abban az esztendőben, mert megáldotta őt az ÚR.


text:
És mindazokat a kutakat, melyeket atyja szolgái Ábrahámnak, az ő atyjának idejében ástak, a filiszteusok teleszórták földdel, és eltömték.


text:
Majd ismét kiásta Izsák a kutakat, amelyeket atyjának, Ábrahámnak idejében ástak, és amelyeket Ábrahám holta után betömtek a filiszteusok. Azokkal a nevekkel nevezte azokat, amelyeket atyja adott nekik.


text:
A gerári pásztorok pedig vitatkoztak Izsák pásztoraival: Mienk a víz! Ezért nevezte azt a kutat Észeknek, mivelhogy civakodtak érte.


text:
Majd továbbvonult onnan, és egy újabb kutat ásott, amely miatt nem vesztek össze. Ezért azt Rehóbótnak nevezte, és azt mondta: Immár tágas helyet szerzett nekünk az ÚR, és szaporodhatunk e földön.


text:
Azon az éjszakán megjelent neki az ÚR, és ezt mondta: Én vagyok Ábrahámnak, atyádnak Istene. Ne félj, mert veled vagyok, és megáldalak, és megsokasítom utódaidat Ábrahámért, az én szolgámért.


text:
Oltárt épített azért ott, segítségül hívta az ÚR nevét, és fölvonta ott a sátrát. Izsák szolgái pedig kutat ástak ott.


text:
Ők pedig azt felelték: Látván láttuk, hogy az ÚR van veled, és mondtuk: legyen esküvés közöttünk, köztünk és teközötted, kössünk veled szövetséget,


text:
hogy nem illetsz minket semmi gonosszal, amint mi sem bántottunk téged, és amint csak jót cselekedtünk veled, és békességgel bocsátottunk el magunktól. Te már az ÚR áldott embere vagy.


text:
Reggel, mikor fölkeltek, megesküdtek egymásnak, majd elbocsátotta őket Izsák, és elmentek tőle békességgel.


text:
Ugyanaznap eljöttek Izsák szolgái, és hírt hoztak neki a kút felől, melyet ástak, ezt mondván: Vizet találtunk!


text:
Mikor Ézsau negyvenesztendős volt, feleségül vette Juditot, a hettita Beéri leányát és Boszmatot, a hettita Élón leányát.


text:
Amikor Izsák megöregedett, és szeme annyira meghomályosodott, hogy nem látott, szólította nagyobbik fiát, Ézsaut, és mondta neki: Fiam! Ő így felelt neki: Itt vagyok.


text:
Csinálj kedvem szerint való ételt, és hozd el nekem, hogy egyem: hogy megáldjon téged az én lelkem, mielőtt meghalok.


text:
Rebeka pedig meghallotta, amit Izsák a fiának, Ézsaunak mondott. Amint elment Ézsau a mezőre, hogy vadat ejtsen és hozzon haza,


text:
Hozz nekem vadat, és csinálj nekem kedvem szerint való ételt, hogy egyem, és megáldjalak téged az ÚR előtt, mielőtt meghalok.


text:
Menj el, kérlek, a nyájhoz, és hozz nekem onnan két kecskegödölyét a javából, hogy azokból atyádnak kedve szerint való ételt csináljak, amint ő szereti.


text:
Jákób pedig ezt felelte anyjának, Rebekának: Csakhogy az én bátyám, Ézsau szőrös ember, én pedig sima bőrű vagyok.


text:
Netalán megtapogat engem atyám, s olyan leszek előtte, mint valami csaló, és akkor átkot és nem áldást hozok magamra.


text:
Erre ezt mondta neki az anyja: Reám szálljon az az átok, fiam, csak hallgass a szavamra, menj, és hozd el nekem a gödölyéket!


text:
Elment tehát, elhozta, és bevitte az anyjának. Anyja pedig elkészítette az ételt, ahogy az atyja szerette.


text:
Majd fogta Rebeka nagyobbik fiának, Ézsaunak a drága ruháit, melyek őnála otthon voltak, és felöltöztette abba Jákóbot, a kisebbik fiát.


text:
Jákób azt felelte atyjának: Én vagyok Ézsau, a te elsőszülötted. Akképpen cselekedtem, amint parancsoltad; kelj fel, kérlek, ülj le, és egyél a vadászzsákmányomból, hogy megáldjon engem a te lelked.


text:
Erre azt mondta Izsák a fiának: Hogy lehet az, hogy ily hamar találtál vadat, fiam? Ő ezt felelte: Mert az ÚR, a te Istened hozta elém.


text:
Ezt mondta ekkor Izsák Jákóbnak: Jöjj közelebb, kérlek, hadd tapogassalak meg, fiam, hogy vajon te vagy-e az én Ézsau fiam, vagy nem.


text:
Odament tehát Jákób Izsákhoz, az atyjához, aki megtapogatta, és ezt mondta: A szó Jákób szava, de a kezek Ézsau kezei.


text:
És nem ismerte föl, mivel kezei szőrösek voltak, mint Ézsaunak, az ő bátyjának kezei, ezért megáldotta őt.


text:
Izsák akkor ezt mondta: Hozd ide, hadd egyem a fiam vadászatából, hogy megáldjon téged a lelkem. Odavitte neki, és ő evett, majd bort is vitt neki, és ivott.


text:
Odament azért és megcsókolta. És megérezve ruháinak illatát, megáldotta őt, mondván: Lám, az én fiam illata olyan, mint a mező illata, amelyet megáldott az ÚR.


text:
Népek szolgáljanak neked, és nemzetségek hajoljanak meg előtted. Légy úr testvéreiden, és hajoljanak meg előtted a te anyádnak fiai. Átkozott, aki téged átkoz, és áldott legyen, aki téged áld.


text:
Amint elvégezte Izsák Jákób megáldását, és éppen csak hogy kiment atyja, Izsák színe elől, bátyja, Ézsau is megjött a vadászatból.


text:
Ő is készített ételt, atyja elé vitte, és ezt mondta neki: Keljen fel az én atyám, és egyék fia vadászzsákmányából, hogy megáldjon engem a lelked.


text:
De atyja, Izsák ezt mondta neki: Ki vagy te? Ő pedig így felelt: Én vagyok a te elsőszülött fiad, Ézsau.


text:
Akkor Izsák megrémült, nagyon megrendült, és ezt mondta: Ki volt hát az, aki vadat fogott, és behozta nekem, és én mindenből ettem, mielőtt te megjöttél, és megáldottam őt, és áldott is lesz?


text:
Amint hallotta Ézsau atyja beszédét, nagy és igen keserves kiáltással felkiáltott, és kérte atyját: Áldj meg engem is, atyám!


text:
Ézsau pedig így szólt: Nem méltán hívják-e Jákóbnak? Immár két ízben csalt meg engem: elvette elsőszülöttségemet, most pedig áldásomat vette el. Majd ezt mondta: Nem tartottál-e nekem is valami áldást?


text:
Izsák így felelt Ézsaunak: Íme, uraddá tettem őt, és minden testvérét szolgául adtam neki, gabonával és borral is elláttam. Mit tegyek azért immár veled, fiam?


text:
Ézsau erre ezt mondta az atyjának: Hát csak egy áldásod van, atyám? Áldj meg engem is, atyám! És fennhangon sírt.


text:
Így felelt neki atyja, Izsák: Íme, a kövér földtől távol lesz lakásod, és nem lesz részed az ég harmatjából onnan felül.


text:
Fegyveredből élsz, és öcsédet szolgálod. De eljön az az idő, hogy ellene támadsz, és letöröd igáját nyakadról.


text:
Meggyűlölte azért Ézsau Jákóbot az áldásért, amellyel atyja megáldotta őt, és ezt mondta szívében: Közelednek az én atyámért való gyász napjai, és akkor megölöm öcsémet, Jákóbot.


text:
Mikor pedig hírül vitték Rebekának nagyobbik fiának, Ézsaunak beszédeit, magához hívatta kisebbik fiát, Jákóbot, és ezt mondta neki: Íme, bátyád, Ézsau, azzal fenyeget, hogy megöl téged.


text:
Míg elfordul a haragja rólad, és elfelejtkezik arról, amit elkövettél rajta. Akkor elküldök érted, és hazahozatlak. Miért fosztatnám meg mindkettőtöktől egy napon?


text:
Izsáknak pedig ezt mondta Rebeka: Belefáradtam az életbe a hettita leányok miatt. Ha Jákób is a hettita leányok közül vesz feleséget, ennek az országnak a lakói közül valót, minek nekem az élet?


text:
Ekkor Izsák hívatta Jákóbot, megáldotta, és ezt parancsolta neki: Ne végy feleséget a kánaáni leányok közül!


text:
Kelj fel, menj el Paddan-Arámba, Betúélnak, a te anyád atyjának házához, és onnan végy magadnak feleséget, Lábánnak, anyád bátyjának a leányai közül.


text:
A mindenható Isten pedig áldjon meg, szaporítson és sokasítson meg téged, hogy népek sokaságává légy.


text:
És adja neked az Ábrahám áldását, neked és utódaidnak veled együtt, hogy örökség szerint bírjad a földet, melyen jövevény voltál, melyet Isten adott Ábrahámnak.


text:
Elbocsátotta azért Izsák Jákóbot, hogy PaddanArámba menjen Lábánhoz, az arám Betúél fiához, Rebekának, Jákób és Ézsau anyjának bátyjához.


text:
És látta Ézsau, hogy Izsák megáldotta Jákóbot, és elbocsátotta Paddan-Arámba, hogy onnan vegyen magának feleséget, és amikor áldotta, ezt parancsolta neki: Ne végy feleséget a kánaáni leányok közül.


text:
elment Izmaelhez, és a feleségei mellé még Izmaelnek, Ábrahám fiának a lányát, Mahalatot, Nebájót húgát is elvette.


text:
Egy olyan helyre ért, ahol lepihent, mivel a nap már lement. Fogott egyet az ott levő kövek közül, a feje alá tette, és lefeküdt azon a helyen.


text:
És álmot látott: íme, egy létra volt a földön felállítva, melynek teteje az eget érte, és íme, Isten angyalai fel s alá jártak azon.


text:
És íme, az ÚR állt rajta, és szólt: Én vagyok az ÚR, Ábrahámnak, a te atyádnak Istene és Izsáknak Istene. Ezt a földet, amelyen fekszel, neked adom és a te utódaidnak.


text:
És annyi utódod lesz, mint a föld pora, nyugatra és keletre, északra és délre terjeszkedsz, és benned és magzatodban áldatik meg a föld minden nemzetsége.


text:
Íme, én veled vagyok, hogy megőrizzelek téged, akárhova mész, és visszahozzalak e földre. Mert nem hagylak el, míg be nem teljesítem, amit mondtam neked.


text:
Megrémült azért, és így szólt: Mily félelmes ez a hely! Nem más ez, mint Isten háza és az ég kapuja.


text:
És fölkelt Jákób reggel, vette azt a követ, melyet a feje alá tett, oszlopul állította, olajat öntött a tetejére,


text:
Ekkor fogadást tett Jákób, és ezt mondta: Ha Isten velem lesz, és megőriz engem ezen az úton, amelyen most járok, és ha ad nekem kenyeret, hogy ehessek, és ruhát, hogy legyen mibe öltöznöm,


text:
És ez a kő, amelyet oszlopul állítottam, Isten háza lesz, és bármit adsz nekem, a tizedét neked adom.


text:
Látta, hogy íme, egy kút van a mezőn, és körülötte három juhnyáj hever. Abból a kútból szokták itatni a nyájakat, de a kút száján egy nagy kő volt.


text:
Mikor pedig ott minden nyáj összeverődik, elgördítik a követ a kút szájáról a pásztorok, és megitatják a juhokat, majd ismét a helyére teszik a követ, a kút szájára.


text:
Azután megkérdezte: Egészségben van-e? Azok ráfeleltek: Egészségben, és leánya, Ráhel, íme, éppen itt jön a juhokkal.


text:
Erre így szólt Jákób: Íme, még nagyon fenn van a nap, nincs ideje, hogy betereljék a jószágot, itassátok meg a juhokat, és menjetek, legeltessetek!


text:
Azok pedig így feleltek: Nem tehetjük, míg minden nyáj össze nem verődik, és el nem gördítik a követ a kút szájáról, hogy megitathassunk.


text:
Amint meglátta Jákób Ráhelt, anyja bátyjának, Lábánnak leányát és Lábánnak, anyja bátyjának juhait, odalépett, és elgördítette a követ a kút szájáról, és megitatta anyja bátyjának, Lábánnak juhait.


text:
Majd elbeszélte Jákób Ráhelnak, hogy ő a leány atyjának rokona, és Rebekának fia. A leány pedig elfutott, és elmondta az atyjának.


text:
Mikor Lábán Jákóbnak, a húga fiának hírét vette, eléfutott, megölelte és megcsókolta, bevitte a házába, és Jákób mindent elbeszélt Lábánnak.


text:
Azután azt mondta Lábán Jákóbnak: Hát ingyen szolgálj-e engem, mert rokonom vagy? Mondd meg nekem, mi legyen a béred!


text:
Megszerette azért Jákób Ráhelt, és ezt mondta: Szolgállak téged hét esztendeig kisebbik leányodért, Ráhelért.


text:
Jákób tehát hét esztendeig szolgált Ráhelért, és az csak néhány napnak tűnt neki, annyira szerette őt.


text:
És reggelre kelve látja Jákób: Íme, Lea volt az! Ezt mondta azért Lábánnak: Mit tettél velem? Hát nem Ráhelért szolgáltalak téged? Miért csaptál be?


text:
Jákób tehát akképpen cselekedett, eltöltötte azt a hetet, Lábán pedig neki adta leányát, Ráhelt feleségül.


text:
És bement Jákób Ráhelhez is, és jobban szerette Ráhelt, mint Leát, és még hét esztendeig szolgált Lábánnál.


text:
Fogant tehát Lea méhében, és fiút szült, és Rúbennek nevezte, mert azt mondta: Meglátta az ÚR a nyomorúságomat. Most már szeretni fog engem a férjem.


text:
Azután ismét várandós lett, és fiút szült, és ezt mondta: Mivelhogy meghallotta az ÚR megvetett voltomat, azért adta nekem ezt a fiút is. És Simeonnak nevezte el.


text:
És megint várandós lett, fiút szült, és így szólt: Most már ragaszkodni fog hozzám a férjem, mert három fiút szültem neki. Azért Lévinek nevezte el.


text:
És ismét várandós lett, fiút szült, és ezt mondta: Most már hálát adok az ÚRnak. S a fiút Júdának nevezte, és többet nem szült.


text:
Amikor látta Ráhel, hogy nem szül Jákóbnak, irigykedni kezdett nővérére, és azt mondta Jákóbnak: Adj nekem gyermekeket, mert ha nem, belehalok!


text:
Fölgerjedt azért Jákób haragja Ráhel ellen, és így szólt: Vajon Isten vagyok-e, aki megtagadta tőled, hogy méhednek gyümölcse legyen?


text:
Mire ő azt felelte: Íme, itt van a szolgálóm, Bilha, menj be hozzá, hogy szüljön az én térdeimen, és én is felépüljek őáltala.


text:
Akkor ezt mondta Ráhel: Ítélt felőlem az Isten, és meg is hallgatta szavamat, fiút adott nekem. Ezért nevezte Dánnak.


text:
És ekkor ezt mondta Ráhel: Nagy tusakodással tusakodtam nővéremmel, és győztem. Azért nevezte fiát Naftálinak.


text:
Ekkor ezt mondta Lea: Ő az én boldogságom! Bizony boldognak mondanak engem az asszonyok. Ezért Ásérnak nevezte el őt.


text:
És kiment Rúben búzaaratáskor, mandragórát talált a mezőn, és elvitte az anyjának, Leának. Ráhel pedig azt mondta Leának: Adj nekem, kérlek, a fiad mandragórájából!


text:
Lea pedig ezt mondta neki: Talán keveselled, hogy elvetted tőlem a férjemet, s a fiam mandragóráját is elvennéd tőlem? Erre azt felelte Ráhel: Háljon hát veled Jákób az éjjel fiad mandragórájáért.


text:
Mikor Jákób este megjött a mezőről, elé ment Lea, és ezt mondta: Hozzám jöjj be, mert megvettelek a fiam mandragórájáért! És nála hált azon az éjszakán.


text:
Akkor ezt mondta Lea: Megadta Isten a jutalmamat, amiért szolgálómat férjemnek adtam. Azért Issakárnak nevezte őt.


text:
És ezt mondta Lea: Megajándékozott az Isten engem jó ajándékkal. Most már velem lakik a férjem, mert hat fiút szültem neki. Ezért Zebulonnak nevezte őt.


text:
Miután Ráhel megszülte Józsefet, így szólt Jákób Lábánnak: Bocsáss el engem, hadd menjek el az én helyemre, a hazámba!


text:
Add ki nekem feleségeimet és magzataimat, akikért szolgáltalak téged, hadd menjek el, mert tudod, hogyan szolgáltalak téged.


text:
Lábán ezt felelte neki: Bárcsak kedvet találtam volna a szemedben! Úgy sejtem, hogy érted áldott meg engem az ÚR.


text:
Mert ami kevesed volt előttem, sokra szaporodott, és megáldott az ÚR téged lábam nyomán. De mikor tehetek már valamit a magam házáért is?


text:
Ekkor ezt kérdezte Lábán: Mit adjak neked? Jákób így felelt: Ne adj nekem semmit. Juhaidat ismét legeltetem és őrzöm, ha nekem ezt a dolgot megteszed:


text:
nyájaidat ma mind végigjárom, minden pettyes és tarka bárányt kiválogatok közülük, és minden fekete bárányt a juhok közül s a tarkát és pettyest a kecskék közül, az legyen az én bérem.


text:
És amikor majd bérem ügyében eljössz, becsületességemről az felel, ami előtted lesz: ami nem pettyes vagy tarka a kecskék s nem fekete a juhok közt, az mind lopott jószág nálam.


text:
Különválasztotta azért azon a napon a pettyes és a tarka kosokat és minden csíkos lábú és tarka kecskét, mindet, amelyikben valami fehérség volt, és minden feketét a juhok közül, és fiai keze alá adta.


text:
És Jákób zöld nyárfa-, mogyoró- és gesztenyevesszőket vett, és fehér csíkosra hántotta azokat, hogy látható legyen a vesszők fehére.


text:
A vesszőket, amelyeket meghántott, felállította a csatornákba, az itatóvályúkba, amelyekhez a juhok inni jártak, szembe a juhokkal, hogy foganjanak, mikor inni jönnek.


text:
Azután különválasztotta Jákób ezeket a bárányokat, és Lábán nyáját arccal szembefordította a csíkos lábú és fekete bárányokkal. Így szerzett magának külön nyájakat, melyeket nem eresztett Lábán juhai közé.


text:
És amikor a nyáj java részének a párzási ideje volt, akkor Jákób a vesszőket odarakta a vályúkba a juhok elé, hogy a vesszőket látva foganjanak.


text:
De mikor satnya volt a nyáj, nem rakta oda, s ily módon Lábánéi lettek a satnyák, a java pedig Jákóbé.


text:
És ily módon fölötte igen meggazdagodott Jákób. Sok juha, szolgálója, szolgája, tevéje és szamara volt neki.


text:
És Jákób meghallotta Lábán fiainak beszédét, akik ezt mondták: Amije volt atyánknak, mind elvette Jákób. Atyánkéból szerezte mind e gazdagságot.


text:
és ezt mondta nekik: Látom atyátok arcán, hogy nem olyan hozzám, mint azelőtt. De az én atyám Istene velem volt.


text:
De atyátok megcsalt engem, és tízszer is megváltoztatta béremet. Mindazáltal Isten nem engedte, hogy nekem kárt okozhasson.


text:
Mikor azt mondta: A pettyesek legyenek a te béred, a juhok mind pettyeseket ellettek. Ha azt mondta: a csíkos lábúak legyenek a te béred, a juhok mind csíkos lábúakat ellettek.


text:
Mert a juhok foganásának idejében a szememet fölemeltem, és láttam álmomban, hogy íme, a juhokat hágó kosok csíkos lábúak, pettyesek és tarkák.


text:
És ő ezt mondta: Emeld föl szemedet, és lásd meg, hogy amely kosok a juhokat hágják, azok mind csíkos lábúak, pettyesek és tarkák. Mert láttam mindazt, amit Lábán tett veled.


text:
Én vagyok ama Bételnek Istene, ahol emlékoszlopot kentél fel, és ahol fogadást tettél nekem. Most kelj fel, menj ki e földről, és térj vissza szülőföldedre.


text:
Erre így felelt neki Ráhel és Lea: Vajon van-e még nekünk valami részünk és örökségünk atyánk házában?


text:
Hát nem úgy tartott minket, mint idegeneket, midőn eladott, és értékünket is teljesen fölemésztette?


text:
Mert mindez a gazdagság, melyet Isten vett el atyánktól, a miénk és a mi fiainké. Most azért tedd, amit neked Isten mondott.


text:
és elvitte minden nyáját és minden keresményét, melyet keresett, minden jószágát, melyet PaddanArámban szerzett, hogy elmenjen atyjához, Izsákhoz, Kánaán földjére.


text:
Lábán pedig elment a juhait megnyírni. Közben Ráhel ellopta a házibálványokat, amelyek atyjánál voltak.


text:
Isten pedig megjelent az arám Lábánnak éjjel álmában, és ezt mondta neki: Vigyázz magadra, Jákóbnak se jót, se rosszat ne szólj!


text:
Mikor Lábán utolérte Jákóbot, s Jákób a hegyen állította föl sátrát, Lábán is rokonaival együtt a Gileád hegyén állította föl az övét.


text:
És mondta Lábán Jákóbnak: Mit cselekedtél, hogy megloptad szívemet, és leányaimat fegyverrel nyert fogolyként vitted el?


text:
Miért futottál el titkon, és miért csaptál be engem? Miért nem szóltál, elbocsátottalak volna örömmel, énekszóval, dob- és hegedűszóval?


text:
Volna erőm hozzá, hogy rosszat tegyek veletek, de atyátok Istene tegnap éjszaka megszólított engem: Vigyázz magadra, Jákóbnak se jót, se rosszat ne szólj!


text:
Hogyha pedig immár el akartál menni, mivelhogy nagy kívánsággal kívánkoztál atyád házához: miért loptad el az isteneimet?


text:
Jákób pedig így felelt Lábánnak: Mert féltem, mert azt gondoltam, hogy talán erővel elveszed tőlem leányaidat.


text:
Akinél pedig megtalálod isteneidet, ne éljen az. Atyánkfiai előtt vizsgáld meg, mid van nálam, és vidd el. Mert nem tudta Jákób, hogy Ráhel lopta el azokat.


text:
Bement tehát Lábán Jákób sátrába, Lea sátrába és a két szolgáló sátrába, és nem találta meg. Akkor kiment Lea sátrából, és Ráhel sátrába ment.


text:
Ráhel pedig vette a házibálványokat, egy teve nyergébe tette őket, és rájuk ült. Lábán pedig felforgatta az egész sátrat, és nem találta meg azokat.


text:
Akkor azt mondta atyjának: Ne haragudjék az én uram, de nem kelhetek fel előtted, mert az asszonyok baja van rajtam. Kereste tehát, de nem találta a házibálványokat.


text:
Jákób pedig haragra gerjedt, és perelt Lábánnal. Megszólalt Jákób, és ezt mondta Lábánnak: Mi a vétkem, és mi a bűnöm, hogy üldözőbe vettél?


text:
Most, hogy felforgattad minden holmimat, mit találtál a magad holmija közül? Add elő itt az én rokonaim és a te rokonaid előtt, hogy tegyenek ítéletet kettőnk között.


text:
Immár húsz esztendeje vagyok nálad, juhaid és kecskéid nem vetéltek el, és nyájad kosait nem ettem meg.


text:
Amit a vad megszaggatott, nem vittem hozzád, én fizettem meg azt. Tőlem követelted a nappal lopottat ugyanúgy, mint az éjjel lopottat.


text:
Úgy voltam, hogy nappal a hőség emésztett, éjjel pedig a hideg, és az álom távol maradt a szememtől.


text:
Immár húsz esztendeje, hogy a házadnál vagyok. Tizennégy esztendeig szolgáltalak két leányodért, és hat esztendeig juhaidért. Te pedig tízszer is megváltoztattad a béremet.


text:
Ha az én atyám Istene, Ábrahám Istene és Izsák félelme nem lett volna velem, bizony most üresen bocsátanál el engem, de Isten megtekintette nyomorúságomat és kezem munkáját, és megfeddett téged tegnap éjjel.


text:
Lábán így felelt Jákóbnak: A leányok az én leányaim, és a fiúk az én fiaim, és a nyáj az én nyájam, s valamit látsz, mind az enyém, de mit tehetek ma ezeknek az én leányaimnak vagy az ő magzataiknak, akiket szültek?


text:
És azt mondta Jákób a hozzátartozóinak: Szedjetek köveket! És köveket gyűjtöttek, és rakást csináltak, és ettek ott a rakáson.


text:
Ha leányaimat nyomorgatni fogod, és ha leányaimon kívül több feleséget is veszel, senki sincs ugyan velünk, de meglásd: Isten a bizonyság köztem és közted.


text:
És mondta Lábán Jákóbnak: Íme, e rakás kő, és íme, ez az emlékoszlop, amelyet raktam köztem és közted;


text:
bizonyság legyen e rakás kő, és bizonyság ez az emlékoszlop, hogy én sem megyek el e rakás kő mellett tehozzád, és te sem jössz át énhozzám gonosz szándékkal e rakás kő és ezen emlékoszlop mellett.


text:
Ábrahám Istene, Náhór Istene és az ő atyjuk Istene tegyen ítéletet közöttünk! És megesküdött Jákób az ő atyjának, Izsáknak félelmére.


text:
Akkor Jákób áldozatot ölt ott a hegyen, és vendégségbe hívta rokonait. Vendégeskedtek, és a hegyen töltötték az éjszakát.


text:
Reggel pedig fölkelt Lábán, és megcsókolta fiait és leányait, és megáldotta őket. Azután elment Lábán, és visszatért a lakóhelyére.


text:
Ezt parancsolta nekik: Ezt mondjátok az én uramnak, Ézsaunak: „Ezt mondja a te szolgád, Jákób: Lábánnál tartózkodtam és időztem mostanáig.


text:
Vannak ökreim és szamaraim, juhaim, szolgáim és szolgálóim, azért híradásul követséget küldök az én uramhoz, hogy kedvet találjak a szemedben.”


text:
És visszatértek Jákóbhoz a követek, és ezt mondták: Elmentünk testvéredhez, Ézsauhoz, és már jön is eléd, és négyszáz férfi van vele.


text:
Igen megijedt Jákób, és félelmében a népet, amely vele volt, és a juhokat, állatokat és tevéket két seregre osztotta.


text:
És ezt mondta Jákób: Ó, atyámnak, Ábrahámnak Istene és atyámnak, Izsáknak Istene, URam! Aki azt mondtad nekem: Térj vissza hazádba, rokonságod közé, s jót teszek veled.


text:
Kisebb vagyok minden jótéteményednél és minden hűségednél, amelyeket szolgáddal cselekedtél, mert csak a botommal mentem át ezen a Jordánon, most pedig két sereggé lettem.


text:
Szabadíts meg, kérlek, a bátyám kezéből, Ézsau kezéből! Félek tőle, hogy rajtam üt, és levág engem, az anyákat a fiakkal együtt.


text:
Te pedig azt mondottad: Bizony jót teszek veled, és utódaidat olyanná teszem, mint a tenger homokja, mely meg nem számlálható annak sokasága miatt.


text:
Ott hált azon az éjszakán, és ajándékot választott Ézsaunak, az ő bátyjának abból, ami a kezénél volt:


text:
harminc szoptatós tevét a csikóikkal, negyven tehenet, tíz bikát, húsz nőstény szamarat és tíz szamárcsikót.


text:
És szolgái kezébe adta, minden nyájat külön-külön, és mondta szolgáinak: Menjetek el előttem, és hagyjatok távolságot nyáj és nyáj között.


text:
Az elsőnek a következőket parancsolta: Ha a bátyám, Ézsau találkozik veled, és megkérdezi tőled, hogy kinek az embere vagy, hová mész, és kiéi ezek előtted,


text:
akkor azt mondjad: szolgádé, Jákóbé. Ajándék ez, amelyet az én uramnak, Ézsaunak küld, és íme, ő maga is jön utánunk.


text:
Ugyanazt parancsolta a másodiknak, a harmadiknak és mindazoknak, akik a nyájak után mentek: Így szóljatok Ézsaunak, amikor találkoztok vele.


text:
Ezt is mondjátok: Íme, Jákób, a te szolgád utánunk jön. Mert így gondolkodott: megengesztelem őt az ajándékkal, amely előttem megy, és ha azután kerülök szembe vele, talán kedves lesz előtte a személyem.


text:
Majd fölkelt még azon az éjszakán, vette két feleségét, két szolgálóját, tizenegy gyermekét, és átment a Jabbók révén.


text:
Aki, mikor látta, hogy nem vehet rajta erőt, megérintette a csípője forgócsontját, és Jákób csípőjének a forgócsontja kiment a helyéből a vele való tusakodás közben.


text:
És mondta: Bocsáss el engem, mert feljött a hajnal. Jákób ezt felelte: Nem bocsátlak el, míg meg nem áldasz engem.


text:
Erre azt mondta: Nem Jákóbnak hívnak ezután, hanem Izráelnek, mert küzdöttél Istennel és emberekkel, és győztél.


text:
És kérte Jákób: Mondd meg, kérlek, a nevedet! Ő pedig ezt felelte: Ugyan miért kérded a nevemet? És ott megáldotta őt.


text:
Jákób pedig azt a helyet Penúélnak nevezte, ezt mondván: láttam Istent színről színre, és megszabadult a lelkem.


text:
Ezért nem eszik Izráel fiai az állatok forgócsontjának inahúsát mind e mai napig, mivel ő megérintette Jákób csípőjének forgócsontját és inahúsát.


text:
Jákób pedig fölemelte a szemét, és látta, hogy íme, Ézsau jön, és négyszáz férfi van vele. Szétosztotta azért a gyermekeket Lea mellé, Ráhel mellé és két szolgálója mellé.


text:
És előreállította a szolgálókat és gyermekeiket, majd Leát és gyermekeit, végül Ráhelt és leghátul Józsefet.


text:
És fölemelte szemét Ézsau, és látta az asszonyokat és a gyermekeket, és ezt mondta: Kicsodák ezek teveled? Ő pedig azt mondta: A gyermekek, akikkel Isten megajándékozta szolgádat.


text:
Odaérkezett Lea is gyermekeivel, és ők is meghajoltak. Utoljára érkezett József és Ráhel, és ők is meghajtották magukat.


text:
És ezt mondta Ézsau: Mire való ez az egész sereg, melyet előtted találtam? Erre ő így felelt: Hogy kedvet találjak az én uram szemében.


text:
Jákób pedig így felelt: Ne úgy, kérlek, hanem ha kedvet találtam a szemedben, fogadd el ajándékomat a kezemből. Mert a te arcodra úgy nézek, mintha Isten arcát látnám, és te kegyesen fogadtál engem.


text:
Vedd el, kérlek, az ajándékomat, melyet hoztam neked, mert Isten kegyelmesen cselekedett velem, és van mindenem. És unszolta őt, mire Ézsau elfogadta.


text:
Felelt neki Jákób: Az én uram jól tudja, hogy e gyermekek gyengék, és hogy szoptatós juhok és állatok vannak velem, amelyeket ha csak egy napig is zaklatnak, a nyájak mind elhullnak.


text:
Menjen el azért az én uram az ő szolgája előtt, én is elballagok lassan, az előttem járó jószág lépése szerint és a gyermekek lépése szerint, míg eljutok az én uramhoz Széírbe.


text:
Erre azt felelte Ézsau: Hadd rendeljek melléd néhányat a velem levő emberek közül! Mire ő ezt mondta: Minek az? Csak hogy kedvet találjak uram szemében.


text:
Jákób pedig Szukkótba ment, és házat épített magának, barmainak pedig hajlékokat csinált. Ezért nevezte a helyet Szukkótnak.


text:
Azután Jákób Paddan-Arámból jövet minden baj nélkül Sikem városába ért, amely Kánaán földjén van, és letelepedett a város előtt.


text:
És megvette Hamórnak, Sikem atyjának fiaitól száz pénzen a mezőnek azt a részét, ahol a sátrát felvonta.


text:
És meglátta őt Sikem, a hivvi Hamórnak, az ország fejedelmének fia, és elragadta őt, és vele hált, és erőszakot tett rajta.


text:
És teljes szívéből ragaszkodott Dinához, Jákób leányához, és megszerette a leányt, és szívhez szólóan beszélt vele.


text:
És meghallotta Jákób, hogy megszeplősítette a lányát, Dinát. Fiai pedig a mezőn voltak a jószággal, azért veszteg maradt Jákób, míg azok megjöttek.


text:
Jákób fiai pedig megjöttek a mezőről, és amikor meghallották a dolgot, elkeseredtek, és nagy haragra lobbantak azért, hogy csúfságot tett Izráelben azzal, hogy Jákób leányával hált, aminek nem lett volna szabad megtörténnie.


text:
És így szólt nekik Hamór: Fiam, Sikem teljes szívéből szereti a leányotokat, kérlek, adjátok hozzá feleségül,


text:
és kerüljetek velünk sógorságba: a ti leányaitokat adjátok nekünk, és a mi leányainkat vegyétek magatoknak.


text:
Lakjatok velünk, a föld előttetek van. Lakjátok, és kereskedjetek rajta, szerezzetek birtokot benne.


text:
Sikem is mondta Dina atyjának és az ő bátyjainak: Hadd találjak kedvet előttetek, és bármit mondotok nekem, megadom!


text:
Akármilyen nagy jegyadományt és ajándékot kívántok, megadom, ahogy kéritek, csak adjátok nekem a leányt feleségül!


text:
Jákób fiai pedig álnokul feleltek Sikemnek és Hamórnak, az atyjának. Azért szóltak így, mivel megszeplősítette Dinát, az ő húgukat.


text:
Azt mondták nekik: Nem tehetjük, hogy húgunkat körülmetéletlen férfiúnak adjuk, mert ez nekünk gyalázat volna.


text:
Csak úgy egyezünk meg veletek, ha hasonlókká lesztek hozzánk: ha minden férfi körülmetélkedik közületek.


text:
Így a mi leányainkat nektek adjuk, a ti leányaitokat pedig elvesszük, veletek lakunk, és egy néppé leszünk.


text:
Nem is halasztotta az ifjú a dolog véghezvitelét, mert igen szerette Jákób leányát. Neki pedig atyja háza népe között mindenkinél nagyobb becsülete volt.


text:
Ezek az emberek békességesek velünk, hadd lakjanak e földön, és kereskedjenek benne, mert íme, e föld elég tágas nekik. Leányaikat vegyük magunknak feleségül, és a mi leányainkat adjuk nekik feleségül.


text:
De csak úgy egyeznek bele e férfiak, hogy velünk lakjanak, és egy néppé legyenek velünk, ha minden férfiú körülmetélkedik közöttünk, ahogy ők is körül vannak metélve.


text:
Nyájaik, jószáguk és minden barmuk nem a mieink lesznek-e? Csak egyezzünk meg velük, akkor velünk laknak.


text:
És engedett Hamórnak és Sikemnek, a fiának mindenki, aki a városa kapuján kijárt, és körülmetélkedett minden férfi, aki az ő városa kapuján kijárt.


text:
És harmadnapon, amikor ők a seb fájdalmában voltak, Jákób két fia, Simeon és Lévi, Dina bátyjai, fegyvert ragadtak, és elszántan a városra törtek, és minden férfit megöltek.


text:
És minden vagyonukat, minden gyermeküket és feleségeiket foglyul ejtették, és elraboltak mindent, ami a házakban volt.


text:
Ekkor így szólt Jákób Simeonnak és Lévinek: Megháborítottatok engem, és utálatossá tettetek e föld lakói előtt, a kánaániak és a perizziek előtt. Én csak kevesedmagammal vagyok, és ha összegyűlnek ellenem, levágnak, és elvesztenek engem, egész házam népével együtt.


text:
Isten ezt mondta Jákóbnak: Kelj fel, eredj föl Bételbe, és ott telepedj le! Csinálj ott oltárt Istennek, aki megjelent neked, amikor bátyád, Ézsau elől futottál.


text:
Ekkor azt mondta Jákób a háza népének és mindazoknak, akik vele voltak: Vessétek el az idegen isteneket, akik nálatok vannak, tisztítsátok meg magatokat, és váltsatok másik ruhát.


text:
Azután keljünk fel, és menjünk föl Bételbe, hogy oltárt készítsek ott Istennek, aki meghallgatott engem nyomorúságom napján, és velem volt az úton, amelyen jártam.


text:
Átadták azért Jákóbnak a náluk levő idegen isteneket mind és füleikből a függőket. Jákób pedig elásta azokat a Sikemnél álló tölgyfa alatt.


text:
És elindultak, de Isten rettentése volt a körülöttük való városokon, ezért nem üldözték Jákób fiait.


text:
Ott oltárt épített, és Él-Bételnek nevezte a helyet, mert ott jelent meg neki Isten, amikor a bátyja elől futott.


text:
És meghalt Debóra, Rebeka dajkája, és eltemették Bétel mellett, egy tölgyfa alatt, amelyet a „sírás cserfájának” neveztek el.


text:
Ezt mondta neki: A te neved Jákób, de ne nevezzenek többé Jákóbnak, hanem Izráel legyen a neved. És Izráelnek nevezte.


text:
És ezt mondta neki Isten: Én vagyok a mindenható Isten, növekedjél és sokasodjál! Nép és népek sokasága legyen tőled, és királyok származzanak ágyékodból.


text:
Jákób pedig emlékoszlopot, egy kőoszlopot állított azon a helyen, ahol szólt vele, és italáldozattal áldozott azon, és olajat öntött rá.


text:
És elindultak Bételből, s mikor már csak egy rövid útra voltak Efrátától, hogy odaérjenek, Ráhel szült, és nehéz volt a szülése.


text:
És mikor már majd elszállt belőle a lélek, mert haldoklott, Benóninak nevezte el a gyermeket, atyja pedig Benjáminnak nevezte őt.


text:
Amikor már Izráel azon a földön lakott, a fia, Rúben elment, és Bilhával, atyjának ágyasával hált, s ezt meghallotta Izráel. Jákób fiai pedig tizenketten voltak.


text:
És eljutott Jákób Izsákhoz, az atyjához Mamréba, Kirjat-Arbába, azaz Hebrónba, ahol Ábrahám és Izsák élt.


text:
Akkor elhunyt Izsák, meghalt, és elődeihez temették, idős korában, betelve az élettel. Fiai, Ézsau és Jákób temették el.


text:
Ézsau a Kánaán leányai közül vette feleségeit: Ádát, a hettita Élón leányát és Oholíbámát, Aná leányát, aki a hivvi Cibón leánya volt.


text:
És vette Ézsau a feleségeit, fiait és leányait és minden házabeli lelket, minden juhát, állatát és minden jószágát, amelyet Kánaán földjén szerzett, és elment más országba testvére, Jákób színe elől.


text:
Mert több volt a jószáguk, semhogy együtt lakhattak volna, és a föld, amelyen tartózkodtak, nem bírta eltartani őket nyájaik miatt.


text:
Ezek Ézsau fiainak nevei: Elífáz, Ádának, Ézsau feleségének fia. Reúél, Boszmatnak, Ézsau feleségének fia.


text:
Timna pedig Elífáznak, Ézsau fiának ágyasa volt, aki Elífáznak szülte Amálékot. Ezek Ádának, Ézsau feleségének fiai.


text:
Oholíbámának pedig, Ézsau feleségének, Aná leányának, aki Cibón leánya volt, ezek voltak a fiai, akiket Ézsaunak szült: Jeús, Jalám és Kórah.


text:
Ezek Ézsau fiainak nemzetségfői: Elífáznak, Ézsau elsőszülöttjének fiai: Témán nemzetségfő, Ómár nemzetségfő, Cefó nemzetségfő, Kenaz nemzetségfő.


text:
Kórah nemzetségfő, Gatám nemzetségfő, Amálék nemzetségfő. Ezek Elífáztól való nemzetségfők Edóm országában. Ezek Ádá fiai.


text:
Reúélnak pedig, Ézsau fiának ezek a fiai: Nahat nemzetségfő, Zerah nemzetségfő, Sammá nemzetségfő, Mizzá nemzetségfő. Ezek Reúéltól való nemzetségfők Edóm országában. Ők Boszmatnak, Ézsau feleségének a fiai.


text:
Ezek pedig Oholíbámának, Ézsau feleségének fiai: Jeús nemzetségfő, Jalám nemzetségfő, Kórah nemzetségfő. Ők Oholíbámától, Aná leányától, Ézsau feleségétől való nemzetségfők.


text:
Cibón fiai pedig ezek: Ajjá és Aná, az az Aná, aki meleg forrásokat talált a pusztában, amikor apjának, Cibónnak szamarait legeltette.


text:
A hóriak közül való nemzetségfők pedig ezek: Lótán nemzetségfő, Sóbál nemzetségfő, Cibón nemzetségfő, Aná nemzetségfő.


text:
Disón nemzetségfő, Écer nemzetségfő, Disán nemzetségfő. Ezek a hóriak közül való nemzetségfők nemzetségenként, Széír tartományában.


text:
Ezek pedig a királyok, akik Edóm földjén uralkodtak, mielőtt Izráel fiai között király uralkodott volna.


text:
És meghalt Husám, és Hadad uralkodott utána, Bedad fia, aki megverte a midjániakat Móáb mezején. A városának a neve Avít volt.


text:
És meghalt Baal-Hánán, Akbór fia, és Hadar uralkodott utána. A városának a neve Páú, a feleségének neve pedig Mehétabél, aki Mézáháb leányának, Matrédnak a leánya volt.


text:
Ezek pedig az Ézsau nemzetségéből való nemzetségfők nevei, családjuk, lakóhelyük és nevük szerint: Timná nemzetségfő, Alvá nemzetségfő, Jetét nemzetségfő.


text:
Magdíél nemzetségfő, Írám nemzetségfő. Ezek Edóm nemzetségfői lakóhelyük szerint, örökségük földjén. Ézsau volt az edómiak ősatyja.


text:
Ez Jákób nemzetségének a története: József tizenhét esztendős korában bátyjaival együtt juhokat őrzött, bojtár volt Bilhának és Zilpának, atyja feleségeinek fiai mellett. És József rossz híreket vitt felőlük atyjuknak.


text:
Izráel pedig minden fiánál jobban szerette Józsefet, mivel öreg korában született, és cifra ruhát csináltatott neki.


text:
Mikor bátyjai látták, hogy atyjuk minden testvére közül őt szereti legjobban, meggyűlölték, és egy jó szavuk sem volt hozzá.


text:
Íme, kévéket kötöttünk a mezőn, és íme, az én kévém fölkelt és fölállt. A ti kévéitek pedig körülállták, és az én kévém előtt meghajoltak.


text:
Erre azt mondták neki bátyjai: Talán király akarsz lenni fölöttünk? Vagy uralkodni akarsz rajtunk? S még inkább gyűlölték őt az álmáért és e beszédéért.


text:
Más álmot is álmodott, és azt is elbeszélte a bátyjainak. Ezt mondta: Íme, megint álmot álmodtam: a nap és a hold és tizenegy csillag meghajolt énelőttem.


text:
És elbeszélte ezt atyjának és bátyjainak, de atyja megdorgálta: Milyen álom az, amelyet álmodtál? Vajon elmenjünk-e én és anyád és testvéreid, hogy földig hajoljunk előtted?


text:
ezt mondta Izráel Józsefnek: A bátyáid Sikemben legeltetnek. Gyere, elküldelek téged hozzájuk! Ő pedig felelt: Ímhol vagyok.


text:
És ezt mondta neki atyja: Menj el, nézd meg, hogy s mint vannak bátyáid és a juhok, és hozz hírt nekem. Elküldte tehát őt Hebrón völgyéből, és Sikembe ment.


text:
Azt felelte az ember: Elmentek innen, mert hallottam, hogy beszélték: „Menjünk Dótánba.” Elment azért József a bátyjai után, és megtalálta őket Dótánban.


text:
Most hát gyertek, öljük meg őt, és vessük valamelyik kútba. Majd azt mondjuk, hogy fenevad ette meg, és meglátjuk, mi lesz az álmaiból!


text:
Majd ezt mondta nekik: Ne ontsatok vért, vessétek őt ebbe a kútba, amely itt a pusztában van, de kezet ne vessetek reá! Azért mondta, hogy megszabadítsa őt a kezükből, és visszavihesse atyjához.


text:
Miután leültek kenyeret enni, és fölemelték a szemüket, látták, hogy íme, egy izmáeli karaván jön Gileádból, és tevéik fűszerszámot, balzsamot és mirhát visznek, hogy elvigyék Egyiptomba.


text:
Ekkor Júda azt mondta testvéreinek: Mi haszna, ha megöljük a testvérünket, és eltitkoljuk az ő vérét?


text:
Gyertek, adjuk el az izmáelieknek, és ne tegyük rá a kezünket, mert testvérünk, vérünkből való ő! És hallgattak rá a testvérei.


text:
Közben a midjáni kereskedők arra mentek. Ekkor fölhúzták Józsefet a kútból, és eladták az izmáelieknek húsz ezüstpénzért. Azok pedig elvitték Egyiptomba.


text:
És elküldték a cifra ruhát, és elvitték atyjukhoz, és ezt mondták: Ezt találtuk, fölismered-e, hogy a fiad ruhája, vagy nem?


text:
Ő megismerte azt, és ezt mondta: A fiam felsőruhája ez, fenevad ette meg őt, bizony széjjelszaggatta Józsefet.


text:
Fölkelt valamennyi fia és leánya, hogy vigasztalják őt, de nem akart vigasztalódni, hanem azt mondta: Sírva megyek fiamhoz a sírba. Így siratta őt az atyja.


text:
Történt abban az időben, hogy Júda elment a testvéreitől, és betért egy adullámi férfihoz, akinek Hírá volt a neve.


text:
Ekkor azt mondta Júda Ónánnak: Eredj be a bátyád feleségéhez, vedd feleségül, mint sógor, és támassz utódot a bátyádnak.


text:
Ónán pedig tudta, hogy a magzat nem az övé lesz, azért, amikor a bátyja feleségéhez bement, a földre vesztegette el a magot, hogy a bátyjának ne támasszon utódot.


text:
Ekkor azt mondta Júda Támárnak, a menyének: Maradj özvegyen addig atyád házában, amíg a fiam, Sélá felnövekedik. Mert így gondolkodott: Netán ez is meghal, mint a bátyjai. Elment azért Támár, és atyja házában maradt.


text:
Sok idő múlva meghalt Súa leánya, Júda felesége. Júda pedig megvigasztalódott, és barátjával, az adullámi Hírával elment a juhai nyíróihoz, Timnába.


text:
Levetette azért magáról az özvegyi ruháját, elfátyolozta és beburkolta magát, és leült Énaim kapujába, amely a Timnába vezető úton van. Mert látta, hogy felnövekedett Sélá, és mégsem adták őt hozzá feleségül.


text:
Hozzá csatlakozott az úton, és ezt mondta: Engedd meg, kérlek, hogy bemenjek hozzád. Mert nem tudta, hogy a menye az. Ő pedig ezt felelte: Mit adsz nekem, ha bejöhetsz hozzám?


text:
Ő így felelt: Küldök neked a nyájamból egy kecskegidát. Erre a nő azt kérdezte: Adsz-e zálogot, amíg megküldöd?


text:
Mire Júda így szólt: Micsoda zálogot adjak neked? Ő ezt mondta: Gyűrűdet, gyűrűd zsinórját és botodat, amely a kezedben van. Odaadta azért neki, és bement hozzá, és teherbe ejtette.


text:
Júda megküldte a kecskegidát adullámi barátja által, hogy visszavegye a zálogot az asszonytól, de nem találta őt.


text:
Akkor megkérdezte a helység férfiait: Hol van az a parázna nő, aki Énaim mellett az útfélen volt? Ők azt válaszolták: Nem volt erre parázna nő.


text:
Visszatért tehát Júdához, és ezt mondta: Nem találtam meg őt, a helység lakosai is azt mondták, hogy nem volt erre parázna nő.


text:
Erre azt mondta Júda: Tartsa meg magának a zálogot, hogy csúffá ne legyünk. Íme, én megküldtem a kecskegidát, te pedig nem találtad meg őt.


text:
Mintegy három hónap múlva jelentették Júdának: Támár, a menyed paráználkodott, és íme, várandós is a paráznaság miatt. Erre ezt mondta Júda: Vigyétek ki őt, és égettessék meg!


text:
Már vitték kifelé, mikor üzenetet küldött apósához: Attól a férfitól vagyok várandós, akiéi ezek a holmik. Ezt mondta: Nézd meg, jól, kérlek, kié ez a gyűrű, ez a zsinór és ez a pálca.


text:
És megismerte Júda, és ezt mondta: Igazabb ő nálam, mert bizony, nem adtam őt fiamhoz, Sélához. De nem hált vele többet Júda.


text:
Szülés közben az egyik kinyújtotta a kezét. A bába fogta, és vörös fonalat kötött rá, s azt mondta: Ez jött ki először.


text:
De amikor visszahúzta a kezét, mégis a testvére jött ki. És azt mondta a bába: Hogyan törtél magadnak rést? Azért nevezte Pérecnek.


text:
Józsefet levitték Egyiptomba, és megvette őt azoktól az izmáeliektől, akik őt oda vitték, egy egyiptomi ember: Potifár, a fáraó főembere, a testőrök főhadnagya.


text:
Látta ura, hogy az ÚR vele van, és hogy mindazt, amit cselekszik, az ÚR szerencséssé teszi a kezében.


text:
Ezért kedves volt ura előtt József, és személyes szolgája lett. Háza felvigyázójává tette, és mindenét, amije volt, kezére bízta.


text:
Attól az időtől fogva, hogy házának és mindenének gondviselőjévé tette, megáldotta az ÚR az egyiptomi ember házát Józsefért. Az ÚR áldása volt mindenen, amije csak volt a házban és a mezőn.


text:
Ezért mindenét József kezére bízta. Semmire sem volt gondja mellette, csak az ételre, amelyet megevett. József pedig szép termetű és szép arcú volt.


text:
Ő azonban vonakodott, és ezt felelte ura feleségének: Íme, uramnak mellettem semmi gondja a háza dolgaira, és mindenét, amije van, kezemre bízta.


text:
Senki sincs nálam nagyobb a házában. Semmit sem tiltott meg tőlem, csak téged, mivelhogy te a felesége vagy. Hogy követhetném hát el ezt a nagy gonoszságot, és hogyan vétkeznék Isten ellen?


text:
Bár az asszony mindennap ezt mondogatta Józsefnek, ő nem hallgatott rá, hogy vele háljon, és vele egyesüljön.


text:
Egy napon az történt, hogy bement a házba, hogy valamilyen feladatát elvégezze, és a háznép közül senki sem volt ott benn a házban.


text:
Az asszony megragadta őt a ruhájánál fogva, és azt mondta neki: Hálj velem! Ő pedig otthagyta a ruháját az asszony kezében, elfutott és kiment.


text:
összehívta a háznépet, és így szólt hozzájuk: Lássátok, héber embert hoztak ide, hogy megcsúfoljon minket. Bejött hozzám, hogy velem háljon, s én fennszóval kiáltottam.


text:
Ekkor ilyen szavakkal szólt hozzá: Bejött hozzám a héber szolga, akit ide hoztál, hogy szégyent hozzon rám.


text:
Amint hallotta az ő ura a felesége beszédét, hogy „ilyesmiket tett velem a szolgád”, haragra gerjedt.


text:
Fogta Józsefet az ő ura, és abba a tömlöcbe vetette, amelyben a király foglyait tartották; és ott volt a tömlöcben.


text:
De az ÚR Józseffel volt, és kiterjesztette rá kegyelmességét, és kedvessé tette őt a börtönparancsnok előtt.


text:
És a börtönparancsnok mindazokat a foglyokat, akik a tömlöcben voltak, József kezére bízta, úgyhogy ami ott történt, minden őáltala történt.


text:
És semmi gondja nem volt a börtönparancsnoknak azokra, akik a keze alatt voltak, mert az ÚR Józseffel volt, és szerencséssé tett mindent, amit cselekedett.


text:
Ezután történt, hogy az egyiptomi király pohárnoka és sütőmestere vétkezett uruk, az egyiptomi király ellen.


text:
és fogságba vettette őket, a testőrök főhadnagyának házában levő tömlöcbe, oda, ahol József fogva volt.


text:
A testőrök főhadnagya pedig Józsefet rendelte melléjük, és ő szolgált nekik. Jó ideje fogságban voltak már,


text:
amikor az egyiptomi király pohárnoka és sütőmestere, akik a tömlöcben voltak fogva, mindketten álmot láttak. Mindegyik más álmot, ugyanazon az éjjelen, és mindegyik álomnak megvolt a maga jelentése.


text:
Megkérdezte a fáraó főembereit, akik ura házánál vele együtt fogva voltak: Miért olyan komor ma az arcotok?


text:
Azok elmondták neki: Álmot láttunk, és nincs, aki megfejtse. Erre azt mondta nekik József: A megfejtés nem Isten dolga-e? Kérlek, mondjátok el nekem!


text:
Elmondta azért a főpohárnok az álmát Józsefnek. Ezt mondta neki: Álmomban, íme, egy szőlőtő volt előttem.


text:
A szőlőtőn három szál vessző volt, s alighogy bimbózott, már virágzott, és fürtjei megérlelték a szemeket.


text:
A fáraó pohara pedig a kezemben volt. Vettem a szőlőszemeket, a fáraó poharába facsartam, és a poharat a fáraó kezébe adtam.


text:
Három nap múlva a fáraó felemel téged, és visszahelyez hivatalodba, és kezébe adod a poharát, előbbi tiszted szerint, amikor pohárnoka voltál.


text:
Csakhogy azután emlékezzél meg rólam, amikor jól lesz dolgod, és kérlek, cselekedjél irgalmasságot velem. Emlékezzél meg rólam a fáraó előtt, és szabadíts meg engem e házból.


text:
Mert galádul raboltak el engem a héberek földjéről, és itt sem cselekedtem semmit, hogy tömlöcbe vessenek.


text:
És látta a fősütőmester, hogy jól magyarázott, és azt mondta Józsefnek: Álmodtam én is: íme, három kosár kalács volt a fejemen.


text:
A felső kosárban a fáraó mindenféle süteménye volt, és a madarak ették azokat a kosárból, a fejemről.


text:
Három nap múlva fejedet véteti a fáraó, és fára akasztat fel téged, és a madarak eszik le rólad a húsodat.


text:
Harmadnap a fáraó születésnapja volt, és vendégséget rendezett minden szolgájának, s akkor a főpohárnokot és a fősütőmestert is visszahozta szolgái közé.


text:
Utánuk másik hét tehén jött ki a folyóból, rútak és soványak, és odaálltak az előbbi tehenek mellé a folyó partján.


text:
Majd elaludt, és másodszor is álmot látott: íme, hét kalász növekedett egy száron, mind teljes és szép.


text:
És lenyelték a vékony gabonafejek a hét kövér és teljes gabonafejet. Ekkor fölébredt a fáraó, és íme, álom volt.


text:
Reggelre kelve nyugtalankodott a lelkében, ezért elküldött, és egybehívatta Egyiptom minden jövendőmondóját és minden bölcsét, és elbeszélte nekik az álmát, de senki sem tudta megmagyarázni neki.


text:
Amikor a fáraó megharagudott a szolgáira, és fogságba vettetett engem a testőrök főhadnagyának házába, engem és a fősütőmestert,


text:
Volt ott velünk egy héber ifjú, a testőrök főhadnagyának szolgája. Elbeszéltük neki, és ő megfejtette nekünk az álmainkat, mindegyikünknek a saját álma szerint.


text:
Ekkor a fáraó elküldött, és hívatta Józsefet. Sietve kihozták a tömlöcből, megborotválkozott, ruhát váltott, és a fáraóhoz ment.


text:
A fáraó ezt mondta Józsefnek: Álmot láttam, és nincs, aki megmagyarázza. Én pedig azt hallottam rólad, hogy ha meghallod az álmot, meg is magyarázod azt.


text:
S íme, utánuk másik hét tehén jött ki, nagyon soványak, rútak és hitványak. Egész Egyiptom földjén nem láttam hozzájuk hasonló rútakat.


text:
És bár a gyomrukban voltak, de nem látszott, hogy ott volnának, mert a külsejük olyan rút volt, mint azelőtt. Ekkor fölébredtem.


text:
és lenyelték a vékony kalászok a hét szép kalászt. És elmondtam ezt az írástudóknak, de senki sincs, aki megmagyarázza nekem.


text:
Ekkor József így szólt a fáraóhoz: A fáraó álma egy és ugyanaz. Amit cselekedni akar Isten, azt jelentette ki a fáraónak.


text:
A hét sovány és a hét rút tehén pedig, amelyek utánuk jöttek ki, az is hét esztendő, és a keleti széltől kiszáradt hét vékony kalász az éhség hét esztendeje.


text:
Azok után pedig az éhség hét esztendeje következik, amikor minden bőséget elfelejtenek Egyiptom földjén, és éhség emészti az országot.


text:
Hogy pedig a fáraó álma kétszer is megismétlődött, ez azt jelenti, hogy Istennél elvégzett dolog ez, és siet véghezvinni.


text:
Most azért szemeljen ki a fáraó egy értelmes és bölcs férfit, és tegye Egyiptom földjén gondviselővé.


text:
Cselekedje ezt a fáraó, és rendeljen felügyelőket az országnak, és szedjen ötödöt Egyiptom földjén a hét bő esztendőben.


text:
És takarítsák be a következő jó esztendők minden termését, és gyűjtsenek gabonát a fáraó keze alá, és tartsák meg, hogy legyen élelem a városokban.


text:
Legyen élelem tartalékban az ország számára az éhség hét esztendejére, amelyek elkövetkeznek Egyiptom földjére, hogy el ne vesszen e föld az éhség miatt.


text:
Ezt mondta Józsefnek: Mivel Isten mindezt neked jelentette ki, nincs hozzád fogható értelmes és bölcs ember.


text:
Te légy az én házam gondviselője és minden népem a te szavadra hallgasson; csak a királyi szék tesz engem nálad nagyobbá.


text:
És lehúzta az ujjáról a gyűrűjét, és József ujjára húzta. Drága gyolcsruhába öltöztette, és aranyláncot tett a nyakába.


text:
Majd körülhordoztatta őt a második kocsiján, és ezt kiáltották előtte: Térdet hajtsatok! Így tette őt fejedelemmé egész Egyiptom földjén.


text:
És ezt mondta Józsefnek: Én vagyok a fáraó. De nélküled senki sem mozdíthatja se kezét, se lábát egész Egyiptom földjén.


text:
És elnevezte a fáraó Józsefet Cáfenat-Panéahnak, és feleségül adta neki Ászenatot, Pótiferának, Ón papjának leányát. És kiment József Egyiptom földjére.


text:
József pedig harmincesztendős volt, amikor a fáraó, vagyis az egyiptomi király előtt állt. Azután kiment József a fáraó színe elől, és bejárta egész Egyiptomot.


text:
És József összegyűjtötte a hét esztendőnek minden eleségét, amely Egyiptom földjén volt, és betakarította a városokba a körülöttük levő határ élelmét.


text:
És felhalmozta József a gabonát, mint a tenger homokját, igen sokat, annyira, hogy abbahagyták számlálását, mivel megszámlálhatatlanul sok volt.


text:
Józsefnek az éhség esztendejének beköszönte előtt két fia született, akiket Ászenat, Pótiferának, Ón papjának leánya szült neki.


text:
Az elsőszülöttet Manassénak nevezte József, mert ezt mondta: Elfeledtette velem Isten minden szenvedésemet és atyámnak egész házát.


text:
A másodikat pedig Efraimnak nevezte, mert ezt mondta: Megszaporított engem Isten a nyomorúságom földjén.


text:
és elkezdődött az éhség hét esztendeje, amint József megmondta. Éhínség lett minden országban, de Egyiptom földjén mindenütt volt kenyér.


text:
Végül azonban éhezni kezdett egész Egyiptom földje is, mindenütt kenyérért kiáltott a nép a fáraóhoz. Ekkor azt mondta a fáraó minden egyiptominak: Menjetek Józsefhez, és amit mond nektek, azt tegyétek!


text:
Mikor az éhség az egész földre kiterjedt, megnyitotta József az összes magtárt, és árulta a gabonát az egyiptomiaknak. Mert növekedett az éhség Egyiptom földjén.


text:
És az egész földről Egyiptomba mentek Józsefhez gabonát venni, mert nagy volt az éhínség az egész földön.


text:
Íme, hallom, hogy Egyiptomban van gabona. Menjetek le oda, és vegyetek onnan gabonát, hogy életben maradjunk, és ne haljunk meg.


text:
De Benjámint, József öccsét nem küldte el Jákób a bátyjaival, mert azt gondolta: Netalán veszedelem érhetné.


text:
József pedig az ország kormányzója volt, és ő árulta a gabonát a föld minden népének. Mikor József bátyjai odaértek, arccal a földre borultak előtte.


text:
Amint meglátta a bátyjait, megismerte őket, de idegennek mutatta magát nekik. Keményen beszélt velük. Megkérdezte őket: Honnan jöttetek? Ők így feleltek: Kánaán földjéről jöttünk eleséget venni.


text:
Ekkor József visszaemlékezett az álmokra, amelyeket róluk álmodott. Így szólt nekik: Kémek vagytok, akik azért jöttetek, hogy az ország védtelen részeit megfigyeljétek.


text:
Mi mindnyájan egy ember fiai vagyunk. Becsületes emberek vagyunk, sohasem voltak kémek a te szolgáid.


text:
Amazok mondták: Tizenketten vagyunk testvérek mi, a te szolgáid, egy ember fiai Kánaán földjén, és íme, a legkisebb közülünk most atyánknál van, egyikünk pedig nincsen meg.


text:
Ezzel lesztek próbára téve: Úgy éljen a fáraó, hogy ki nem mentek innen, míg ide nem jön a legkisebb testvéretek.


text:
Küldjétek el egyikőtöket érte, hogy hozza ide. Ti pedig fogságban lesztek. Így lesz próbára téve beszédetek, hogy igaz úton jártok-e, vagy nem. Úgy éljen a faraó, hogy kémek vagytok.


text:
ha igaz emberek vagytok, maradjon fogva egyik testvéretek a ti tömlöcötökben, ti pedig menjetek el, vigyetek gabonát a házaitok szükségletére.


text:
A legkisebbik testvéreteket pedig hozzátok hozzám! Akkor igazolva lesznek beszédeitek, és nem haltok meg. Ők pedig akképpen cselekedtek.


text:
És ezt mondták egymásnak: Bizony, vétkeztünk testvérünk ellen, akinek láttuk lelki szorongását, mikor nekünk könyörgött, de nem hallgattunk rá. Ezért következett ránk ez a nyomorúság.


text:
Rúben pedig így felelt nekik: Nem mondtam-e nektek, hogy ne vétkezzetek a gyermek ellen? De nem hallgattatok rám. És íme, a vérét is keresik rajtunk!


text:
És József elfordult tőlük, és sírt. Azután hozzájuk fordult, és beszélt velük. Simeont visszatartotta közülük, és szemük láttára megkötöztette.


text:
Majd megparancsolta József, hogy töltsék meg edényeiket gabonával, de mindegyiknek tegyék vissza a pénzét a zsákjába, és adjanak nekik ennivalót az útra. És így cselekedtek velük.


text:
Mikor pedig az egyikőjük kioldotta a zsákját, hogy abrakot adjon szamarának a szálláson, és meglátta a pénzét, hogy íme, ott van a zsákja szájában,


text:
így szólt a testvéreinek: Visszatették a pénzemet, íme, a zsákomban van. Akkor megrettent a szívük, és remegve mondták egymásnak: Micsoda ez, amit Isten cselekedett velünk?


text:
Amikor megérkeztek atyjukhoz, Jákóbhoz, Kánaán földjére, elbeszélték neki mindazt, ami velük történt, és ezt mondták:


text:
Az a férfi, annak a földnek az ura, keményen beszélt velünk, és úgy bánt velünk, mintha azt az országot kémleltük volna.


text:
Tizenketten vagyunk testvérek, atyánknak fiai, egyikünk nincs meg, a legkisebbikünk pedig most atyánkkal van Kánaán földjén.


text:
Erre így szólt nekünk az a férfi, annak a földnek ura: Erről tudom meg, hogy igaz emberek vagytok: egyik testvéreteket hagyjátok nálam, a házaitok szükségletére valót vigyétek, és menjetek el!


text:
És hozzátok el hozzám a legkisebb testvéreteket! Ebből megtudom, hogy nem vagytok kémek, hanem igaz emberek. Akkor visszaadom nektek testvéreteket, és kereskedhettek ebben az országban.


text:
Miközben zsákjaikat kiürítették, íme, mindegyiknek a zsákjában ott volt a pénze. Amint látták a pénzüket, ők és az atyjuk, megijedtek.


text:
Ezt mondta nekik atyjuk, Jákób: Megfosztotok engem gyermekeimtől. József nincsen, Simeon sincsen. Benjámint is elviszitek? Mindez engem ér!


text:
Akkor Rúben ezt mondta atyjának: Az én két fiamat öld meg, ha nem hozom vissza őt neked! Bízd a kezemre, és én visszahozom neked.


text:
Ő pedig így szólt: Nem megy le a fiam veletek, mert a bátyja meghalt, és egyedül ő maradt meg. Ha veszedelem érné az úton, amelyre indultok, ősz fejemet búba borítva bocsátanátok a sírba.


text:
Mikor fogytán volt az eleség, amelyet Egyiptomból hoztak, így szólt hozzájuk az atyjuk: Menjetek el újból, vegyetek nekünk egy kis eleséget.


text:
Júda így felelt neki: Erősen fogadkozott az a férfi: Színem elé ne kerüljetek, ha nem lesz veletek a testvéretek!


text:
Ha pedig nem bocsátod el, nem megyünk, mert az a férfi megmondta nekünk: Színem elé ne kerüljetek, ha a testvéretek nem lesz veletek!


text:
Erre Izráel ezt mondta: Hogy tehettetek ilyen rosszat velem, hogy megmondtátok annak a férfinak, hogy van még egy öcsétek?


text:
Ők így feleltek: Nagyon tudakozódott az a férfi felőlünk és nemzetségünk felől. Megkérdezte: Él-e még az atyátok? Van-e még testvéretek? És mi a kérdései szerint feleltünk neki. Hát tudhattuk-e, hogy azt fogja mondani: Hozzátok ide testvéreteket?


text:
Júda ezt mondta atyjának, Izráelnek: Bocsásd el azt a fiút énvelem. Hadd keljünk útra azonnal, hogy éljünk, és meg ne haljunk, se mi, se te, se gyermekeink.


text:
Én leszek kezes érte, az én kezemből kérd számon. Ha nem hozom vissza, és nem állítom eléd, egész életemben bűnös legyek előtted!


text:
Erre így szólt nekik Izráel, az atyjuk: Ha csakugyan így kell lennie, akkor ezt tegyétek: vegyetek e föld válogatott gyümölcseiből az edényeitekbe, és vigyetek ajándékot annak a férfinak: egy kis balzsamot, egy kis mézet, fűszert, mirhát, diót, mandulát.


text:
Pénzt pedig kétszer annyit vigyetek magatokkal, sőt azt a pénzt is vigyétek vissza, amelyet visszahoztatok a zsákjaitok szájában. Talán tévedés történt.


text:
A mindenható Isten pedig engedje, hogy kedvet találjatok annál a férfinál, és küldje vissza veletek a másik testvéreteket, Benjámint is. Én pedig, ha megfosztva kell lennem gyermekeimtől, hát legyek megfosztva.


text:
Akkor fogták a férfiak azt az ajándékot és Benjámint, és kétszer annyi pénzt vettek a kezükbe, felkeltek, elmentek Egyiptomba, és megálltak József előtt.


text:
Amint József meglátta velük Benjámint, így szólt a háza felügyelőjének: Vezesd be azokat az embereket a házba, vágj le egy állatot, és készítsd el, mert ezek az emberek ma délben velem ebédelnek.


text:
Azok az emberek pedig megijedtek, hogy József házába vezették őket, és így szóltak: A pénz miatt hoztak ide, amely a múltkor visszakerült a zsákjainkba; hogy ránk rohanjanak, megtámadjanak, és rabszolgákká tegyenek minket a szamarainkkal együtt.


text:
És mikor az éjjeli szállásra értünk, és kibontottuk zsákjainkat: íme, mindegyikünk zsákja szájában ott volt a pénzünk hiánytalanul. Ezt most visszahoztuk.


text:
Ő így szólt: Legyetek békén, ne féljetek. Istenetek, atyátok Istene adta nektek azt a kincset zsákjaitokba. Pénzetek kezemhez jutott. És kihozta hozzájuk Simeont.


text:
Azután bevezette őket József házába, vizet hozatott, megmosták lábukat, és abrakot is adott szamaraiknak.


text:
Ők pedig előkészítették az ajándékot, mielőtt József délben megjött, mert megértették, hogy ott ebédelnek.


text:
Mikor pedig József hazajött, bevitték neki a házba az ajándékot, amely a kezükben volt és leborultak előtte a földig.


text:
Ő pedig kérdezősködött az egészségük felől, majd ezt kérdezte: Egészségben van-e a ti öreg atyátok, akiről beszéltetek nekem? Él-e még?


text:
Ők pedig elmondták: Még él, és egészségben van a te szolgád, a mi atyánk. Majd meghajoltak és leborultak előtte.


text:
Mikor fölemelte szemét, és meglátta testvérét, Benjámint, az anyja fiát, így szólt: Ő a ti legkisebb testvéretek, akiről nekem szóltatok? Majd ezt mondta: Az Isten legyen hozzád kegyelmes, fiam!


text:
Akkor elsietett onnan József, mert fellángolt benne a szeretet öccse iránt, és erőt vett rajta a sírás. Bement hát a szobájába, és ott sírt.


text:
És előhozták külön neki, őnekik is külön, és az egyiptomiaknak is külön, akik vele ettek. Az egyiptomiak ugyanis nem ehettek együtt a héberekkel, mert utálatos az az egyiptomiak előtt.


text:
Akkor leültek előtte, az elsőszülött az őt illető helyre, majd sorra a többiek, koruk szerint. Az emberek pedig álmélkodva néztek egymásra.


text:
Ő pedig mindenkinek adott a saját asztaláról, és Benjámin része ötször nagyobb volt mindnyájuk részénél. És jóllakván megittasodtak.


text:
Azután ezt parancsolta József a háza intézőjének: Töltsd meg ezeknek az embereknek a zsákjait annyi eleséggel, amennyit el tudnak vinni, és mindegyikük pénzét tedd a zsákja szájába.


text:
A poharamat pedig, az ezüstpoharat tedd a legkisebbik zsákjának a szájába, a gabonájának árával együtt. Ő úgy cselekedett, ahogy József meghagyta.


text:
Kimentek a városból, de nem jutottak messzire, amikor József azt mondta a háza intézőjének: Kelj fel, siess utánuk azoknak az embereknek, és ha eléred őket, mondd nekik: „Miért fizettetek gonosszal a jóért?


text:
Hiszen abból iszik az én uram, és abból szokott jövendölni! Gonoszul cselekedtétek, amit cselekedtetek!”


text:
Azok pedig így válaszoltak: Miért mond az én uram ilyeneket? Távol legyen szolgáidtól, hogy ilyen dolgot cselekedjenek.


text:
Íme, a pénzt, amelyet zsákjaink szájában találtunk, meghoztuk neked Kánaán földjéről. Hogy loptunk volna hát urad házából ezüstöt vagy aranyat?


text:
Ő így szólt: Most is legyen beszédetek szerint: akinél megtalálják, az legyen a szolgám, ti azonban mentesek legyetek.


text:
Ő keresgélni kezdett. A legnagyobbikon kezdte, s a legkisebbiken végezte, és megtalálta a poharat Benjámin zsákjában.


text:
József ezt mondta nekik: Hogyan tehettetek ilyet! Hát nem tudjátok, hogy az ilyen magamféle ember jövendölni tud?


text:
Júda így válaszolt: Mit mondhatunk az én uramnak? Mit szóljunk, és mivel igazoljuk magunkat? Isten büntetése utolérte szolgáidat. Íme, mi az én uramnak szolgái vagyunk, mind mi, mind pedig az, akinek kezében a poharat megtalálták.


text:
Ő pedig ezt mondta: Távol legyen tőlem, hogy ilyet tegyek. Akinek a kezében a poharat megtalálták, az legyen a szolgám, ti pedig békességgel menjetek el atyátokhoz.


text:
De Júda hozzálépett, és ezt mondta: Kérlek, uram, hadd szólhasson egy szót füledbe a te szolgád, és ne gerjedjen föl haragod a te szolgád ellen, hiszen olyan vagy, mint a fáraó!


text:
Akkor mi azt feleltük az én uramnak: Van egy idős atyánk, akinek idős korában született egy gyermeke. Ennek a bátyja meghalt, és csak ő maga maradt az ő anyjától, és ezért szereti úgy őt az ő atyja.


text:
Mi azt feleltük az én uramnak: Nem hagyhatja el az a fiú az atyját, mert ha elhagyja, meghal az atyja.


text:
Ekkor ezt mondtad szolgáidnak: Ha a legkisebb testvéretek nem jön el veletek, színem elé ne kerüljetek többé!


text:
Mi erre azt feleltük: „Nem mehetünk. Ha a legkisebb testvérünk velünk lesz, akkor lemegyünk, mert nem mehetünk annak a férfinak a színe elé, ha nem lesz velünk a legkisebb testvérünk.”


text:
Erre a te szolgád, az én atyám azt mondta nekünk: „Tudjátok, hogy a feleségem csak két fiút szült nekem.


text:
Az egyik elment tőlem – úgy gondolom, bizonyára vadállat tépte széjjel –, és attól fogva nem láttam.


text:
Ha ezt is elviszitek szemem elől, és veszedelem találja érni, akkor ősz fejemet keserűségtől borítva bocsátjátok le a sírba.”


text:
Ha tehát most úgy megyek vissza a te szolgádhoz, az én atyámhoz, hogy e fiú nem lesz velünk, mivelhogy annak lelke ennek lelkéhez van nőve,


text:
ha meglátja, hogy nincs meg a gyermek, meghal, s akkor a te szolgáid szolgádnak, a mi atyánknak ősz fejét búba borítva bocsátják le a sírba.


text:
De szolgád így vállalt kezességet atyjánál a fiúért: Ha nem hozom vissza hozzád, életem végéig bűnös legyek atyám előtt.


text:
Ezért hadd maradjon itt e gyermek helyett a te szolgád az én uramnak szolgájául. E gyermek pedig menjen el az ő bátyjaival.


text:
Mert hogyan mehetnék én atyámhoz, ha e gyermek nincs velem? Nem nézhetném a nyomorúságot, amely atyámat emésztené!


text:
Ekkor József már nem tudta tartóztatni magát a körülötte állók előtt, és fölkiáltott: Vezessetek ki előlem mindenkit! Nem is maradt senki nála, amikor megismertette magát a testvéreivel.


text:
Majd ezt mondta József a testvéreinek: Én vagyok József. Él-e még az atyám? De nem tudtak neki felelni a testvérei, mert megijedtek tőle.


text:
József erre így szólt testvéreihez: Jöjjetek közelebb hozzám! Ők közelebb mentek. Ekkor ezt mondta: Én vagyok József, a testvéretek, akit eladtatok Egyiptomba.


text:
De most ne bánkódjatok, és ne bosszankodjatok azon, hogy engem ide eladtatok, mert a ti megmaradásotokért küldött ide engem Isten tielőttetek.


text:
Mert immár két esztendeje, hogy éhség van e földön, de még öt esztendő van hátra, amelyben sem szántás, sem aratás nem lesz.


text:
Isten küldött el engem előttetek, hogy munkálkodjam a megmaradásotokon e földön, és hogy megmenthesselek titeket nagy szabadítással.


text:
Tehát nem ti küldtetek ide engem, hanem Isten, aki engem a fáraó első emberévé és egész házának urává és Egyiptom egész földjének fejedelmévé tett.


text:
Siessetek, és menjetek föl atyámhoz, és mondjátok neki: Ezt üzeni fiad, József: „Isten engem egész Egyiptom urává tett. Jöjj le hozzám, ne késsél.


text:
Gósen földjén fogsz lakni, és közel leszel hozzám te, fiaid, unokáid, juhaid, barmaid és mindened, amid van.


text:
Eltartalak itt téged – mert még öt évig éhínség lesz –, de te így nem fogsz nélkülözni; sem házad népe, sem semmid, amid van.”


text:
Beszéljétek hát el atyámnak minden dicsőségemet Egyiptomban és mindazt, amit láttatok. És siessetek azért, hozzátok ide atyámat.


text:
A fáraó házába is eljutott a hír, hogy megjöttek József testvérei. Tetszett ez a fáraónak és a szolgáinak.


text:
És azt mondta Józsefnek: Mondd meg testvéreidnek: „Ezt cselekedjétek: rakjátok meg állataitokat, eredjetek, menjetek el Kánaán földjére!


text:
Azután vegyétek magatokhoz atyátokat, házatok népét, és jöjjetek hozzám. Nektek adom Egyiptom földjének legjavát, hogy a legzsírosabb földön éljetek.”


text:
Parancsomra ezt is mondd nekik: Tegyétek ezt: vigyetek magatokkal Egyiptom földjéről szekereket gyermekeitek és feleségeitek számára, vegyétek föl atyátokat, és jöjjetek.


text:
A holmijaitokra pedig ne gondoljatok sajnálkozva, mert egész Egyiptom földjének a legjava a tietek lesz.


text:
Így tettek hát Izráel fiai. József adott nekik szekereket a fáraó parancsa szerint, és ennivalót is adott nekik az útra.


text:
Ahányan voltak, mindegyiknek adott egy-egy öltözet ruhát. De Benjáminnak háromszáz ezüstpénzt és öt öltözet ruhát adott.


text:
Atyjának pedig ezt küldte: tíz szamarat egyiptomi javakkal megrakva, tíz nőstény szamarat gabonával, kenyérrel és egyéb élelemmel felmálházva, útravalóul az atyjának.


text:
Amikor tudtára adták neki, hogy József még él, és egész Egyiptom földjén uralkodik, szíve elalélt, mert nem hitt nekik.


text:
Elbeszéltek hát neki mindent, amit József velük beszélt. Amikor látta a szekereket is, amelyeket József küldött, hogy őt elvigyék, akkor föléledt atyjuknak, Jákóbnak a lelke.


text:
Ezt mondta Izráel: Elég nekem, hogy él még a fiam, József! Lemegyek hát, hogy meglássam őt, mielőtt meghalok.


text:
Elindult tehát Izráel minden hozzátartozójával, Beérsebába ment, és áldozatokat mutatott be atyja, Izsák Istenének.


text:
És mondta: Én vagyok az Isten, a te atyád Istene. Ne félj lemenni Egyiptomba, mert nagy néppé teszlek ott téged.


text:
Lemegyek veled Egyiptomba, és bizonyosan fel is hozlak onnan. És József keze fogja majd le a szemedet.


text:
Fölkerekedett hát Jákób Beérsebából, és elvitték Izráel fiai atyjukat, Jákóbot és gyermekeiket és feleségeiket azokon a szekereken, amelyeket a fáraó küldött érte.


text:
Elvitték nyájaikat és szerzeményeiket, amelyeket Kánaán földjén szereztek, és eljutott Egyiptomba Jákób és minden vele levő ivadéka.


text:
Fiait és fiúunokáit, leányait és leányunokáit és minden vele levő magzatát elvitte magával Egyiptomba.


text:
Ezek pedig az Izráel fiainak nevei, akik bementek Egyiptomba: Jákób és fiai: Jákób elsőszülötte, Rúben.


text:
Júda fiai pedig: Ér, Ónán, Sélá, Pérec, Zerah. De meghalt Ér és Ónán a Kánaán földjén. Pérec fiai pedig: Hecrón és Hámúl.


text:
Ezek Lea fiai, akiket Jákóbnak Paddan-Arámban szült, a lánya pedig Dina volt. Fiainak és leányainak száma összesen harminchárom lélek.


text:
Egyiptom földjén született Manassé és Efraim, akiket Ászenat, Pótiferának, Ón papjának leánya szült Józsefnek.


text:
Ezek Bilha fiai, akit Lábán adott Ráhelnak, a leányának. Ezeket szülte Jákóbnak, összesen hét lelket.


text:
Összesen hatvanhat lélek, akik tőle származtak, és Jákóbbal Egyiptomba mentek, Jákób fiainak feleségeit nem számítva.


text:
József fiai pedig, akik Egyiptomban születtek, két lélek. Jákób egész háza népe, mely Egyiptomba ment, hetven lélek.


text:
Júdát pedig elküldte maga előtt Józsefhez, hogy útmutatója legyen Gósen felé. És eljutottak Gósen földjére.


text:
És József befogatott a szekerébe, és eléje ment atyjának, Izráelnek Gósenbe. Mikor maga előtt látta, nyakába borult, és sokáig sírt.


text:
József pedig ezt mondta testvéreinek és atyja háza népének: Elmegyek, és tudtára adom a fáraónak, hogy testvéreim és atyám háznépe, akik Kánaán földjén voltak, eljöttek hozzám.


text:
Minthogy pedig ezek az emberek juhpásztorok s mindig jószágtartó nép voltak, juhaikat, marháikat és mindenüket elhozták, amijük van.


text:
azt mondjátok: jószágtartó emberek voltak szolgáid gyermekségüktől fogva mind ez ideig, mi is, mint atyáink; hogy lakhassatok Gósen földjén. Mert minden juhpásztor utálatos az egyiptomiak előtt.


text:
József elment, és tudtára adta a fáraónak: Atyám és testvéreim idejöttek Kánaán földjéről juhaikkal, barmaikkal és mindenükkel, amijük van, és most Gósen földjén vannak.


text:
A fáraó azt kérdezte a testvérektől: Mi a foglalkozásotok? Ők így feleltek: Juhpásztorok a te szolgáid, mi is, mint az atyáink.


text:
Majd azt mondták a fáraónak: Azért jöttünk, hogy e földön megtelepedjünk, mert a te szolgáid állatainak nincs legelőjük, mivel hatalmassá lett az éhség Kánaán földjén. Hadd lakjanak azért most a te szolgáid Gósen földjén.


text:
Egyiptom földje, íme, előtted van. E föld legjobb részén telepítsd le atyádat és testvéreidet, hadd lakjanak a Gósen földjén. Ha pedig tudod, hogy vannak közöttük rátermett emberek, tedd azokat az én jószágaim gondviselőivé.


text:
Jákób ezt felelte a fáraónak: Vándorlásom esztendeinek száma százharminc esztendő. Életem esztendeinek napjai kevesek és nyomorúságosak voltak, nem érték el atyáim élete esztendeinek napjait, ameddig ők vándoroltak.


text:
Letelepítette hát József atyját és testvéreit, és birtokot adott nekik Egyiptom földjén, az ország legjobb részén, Ramszesz földjén, ahogy a fáraó megparancsolta.


text:
Ellátta József atyját és testvéreit és atyjának egész háza népét kenyérrel, a gyermekeik számának megfelelően.


text:
Kenyér nem volt az egész földkerekségen, mert igen nagy volt az éhínség, és Egyiptom és Kánaán földje elalélt az éhség miatt.


text:
József pedig összeszedett minden pénzt, ami Egyiptom és Kánaán földjén található volt, a gabona fejében, amelyet vásároltak. Ezt a pénzt bevitte József a fáraó házába.


text:
Amikor elfogyott a pénz Egyiptom földjén is, Kánaán földjén is, egész Egyiptom Józsefhez ment, és azt mondták: Adj nekünk kenyeret! Miért haljunk meg szemed láttára azért, mert nincs pénz?


text:
Erre elvitték jószágaikat Józsefhez, és az adott nekik kenyeret lovakért, juhokért, ökrökért és szamarakért. Eltartotta őket abban az esztendőben kenyérrel minden jószágukért.


text:
Amikor eltelt az esztendő, a második esztendőben is elmentek hozzá, és így szóltak: Nem titkolhatjuk el uramtól, hogy bizony elfogyott a pénz, és nyájaink mind az én uramnál vannak. Amint látja az én uram, semmink sem maradt, csak a testünk és a földünk.


text:
Miért vesszünk el szemed láttára mind mi magunk, mind a földünk? Vegyél meg minket és a földünket a kenyérért cserébe, és mi a földünkkel együtt a fáraó szolgái leszünk. Csak adj magot, hogy éljünk, s ne haljunk meg, és a föld ne pusztuljon el.


text:
József tehát megvette egész Egyiptom földjét a fáraónak, mert az egyiptomiak mind eladták a földjüket, mivel elhatalmasodott rajtuk az éhség. Így a föld a fáraóé lett.


text:
Csak a papok földjét nem vette meg, mert a papoknak szabott részük volt a fáraótól, és abból a szabott részből éltek, amit a fáraó adott nekik. Ezért nem adták el a földjüket.


text:
Akkor József ezt mondta a népnek: Íme, a mai napon megvettelek titeket és földeteket a fáraónak. Itt van számotokra a mag, vessétek be a földet!


text:
Betakarításkor adjatok a fáraónak egyötöd részt, négy rész pedig legyen a tietek a mező bevetésére és élelmetekre, mind magatoknak, mind házatok népének és gyermekeiteknek eledelül.


text:
Ők ezt felelték: Megmentetted az életünket. Hadd találjunk kegyelmet uram szeme előtt, és mi a fáraó szolgái leszünk.


text:
És törvénnyé tette azt József mind e mai napig Egyiptom földjén, hogy a fáraóé az ötödrész, egyedül csak a papok földje nem volt az övé.


text:
Izráel tehát Egyiptomban a Gósen földjén lakott, megörökölték azt, megszaporodtak és nagyon-nagyon megsokasodtak ott.


text:
Jákób pedig tizenhét esztendeig élt Egyiptom földjén, és élete esztendeinek ideje száznegyvenhét esztendő volt.


text:
Mikor elközelgettek Izráel halálának napjai, hívatta fiát, Józsefet, és ezt mondta neki: Ha kedves vagyok előtted, kérlek, tedd a kezedet a csípőm alá, és légy hozzám szeretettel és hűséggel; kérlek, ne Egyiptomban temess el engem.


text:
Miután elalszom az én atyáimmal, vigyél ki engem Egyiptomból, és temess el az ő sírjukba. József így felelt: Szavaid szerint fogok cselekedni.


text:
Ezek után megmondták Józsefnek: Íme, atyád beteg. Ekkor odavitte magával két fiát, Manassét és Efraimot.


text:
És tudtára adták Jákóbnak: Íme, fiad, József hozzád jön. Ekkor Izráel összeszedte erejét, és felült az ágyon.


text:
Ezt mondta Jákób Józsefnek: A mindenható Isten megjelent nekem Lúzban, Kánaán földjén, és megáldott engem.


text:
Azt mondta nekem: Íme, megszaporítalak és megsokasítalak, és népek sokaságává teszlek, s ezt a földet utánad utódaidnak adom örök birtokul.


text:
Most tehát a két fiad, akik Egyiptom földjén az előtt születtek, hogy én hozzád jöttem Egyiptomba, legyenek az enyéim! Efraim és Manassé, akárcsak Rúben és Simeon, az enyéim lesznek.


text:
Azok a szülötteid pedig, akiket őutánuk nemzettél, a tieid lesznek, és bátyjaik nevét viseljék örökségükben.


text:
Mert amikor Paddánból jöttem, meghalt mellettem Ráhel Kánaán földjén, amikor már csak egy rövid útra voltam Efrátától, és eltemettem őt ott az Efratába, azaz a Betlehembe vezető úton.


text:
József ezt felelte atyjának: A fiaim, akiket Isten itt adott nekem. Ő így szólt: Hozd ide hozzám, hadd áldjam meg őket!


text:
Mert Izráelnek szeme meghomályosodott az öregség miatt, és nem látott. Ekkor József hozzávitte őket, ő pedig megcsókolgatta és megölelgette őket.


text:
Ezt mondta Izráel Józsefnek: Nem gondoltam, hogy megláthatom az arcodat, és íme, Isten megengedte, hogy lássam utódaidat is.


text:
Majd fogta mindkettejüket, Efraimot a jobb kezével, Izráel bal keze felől, Manassét pedig a bal kezével, Izráelnek a jobb keze felől, és odavitte őket hozzá.


text:
Izráel pedig kinyújtotta a jobb kezét, és rátette Efraim fejére, pedig ő volt a kisebbik, a bal kezét pedig Manassé fejére. Tudatosan tette keresztbe kezeit, noha az elsőszülött Manassé volt.


text:
És megáldotta Józsefet e szavakkal: Az Isten, aki előtt jártak atyáim, Ábrahám és Izsák, az Isten, aki gondomat viselte, amióta vagyok, mind e napig:


text:
az az angyal, aki megszabadított engem minden gonosztól, áldja meg e gyermekeket, és viseljék nevemet és atyáimnak, Ábrahámnak és Izsáknak nevét, és sokasodjanak meg e földön.


text:
Mikor József látta, hogy atyja a jobb kezét Efraim fejére teszi, nem tetszett neki, és megfogta atyja kezét, hogy Efraim fejéről Manassé fejére tegye át.


text:
Ezt mondta József az atyjának: Nem úgy, atyám, mert ez az elsőszülött! Ennek a fejére tedd a jobb kezedet.


text:
Atyja azonban nem akarta, és azt mondta: Tudom, fiam, tudom, ő is néppé lesz, ő is megnő, de öccse jobban megnövekszik nála, és utóda népek sokaságává lesz.


text:
És így áldotta meg őket azon a napon: Ha áld Izráel, téged említsen ily módon: tegyen olyanná Isten, mint Efraimot és Manassét! És Efraimot Manassé elé tette.


text:
Azután ezt mondta Izráel Józsefnek: Íme, én meghalok, de Isten veletek lesz, és visszavisz titeket atyáitok földjére.


text:
Neked pedig atyádfiaiénál egy résszel többet adok, amelyet kardommal és íjammal az emóriaktól elvettem.


text:
Jákób hívatta fiait, és ezt mondta: Gyűljetek ide, hadd adjam tudtotokra, mi következik rátok a messze jövőben.


text:
Állhatatlan, mint a víz, nem leszel első, mert atyád ágyába léptél, s akkor megfertőztetted! Ágyamba lépett ő.


text:
Tanácsukban ne legyen részes lelkem, gyűlésükkel ne egyesüljön dicsőségem, mert haragjukban férfit öltek, s kedvük telve inát szegték a bikának.


text:
Átkozott a haragjuk, mert erőszakos, és a dühük, mivel kegyetlen. Elszórom őket Jákóbban, és elszélesztem Izráelben.


text:
Júda! Téged magasztalnak testvéreid, kezed ellenségeid nyakán lesz, s meghajolnak előtted atyádfiai.


text:
Oroszlánkölyök vagy, Júda. Zsákmányt ejteni mész el, fiam! Leheversz, és megpihensz, mint a hím oroszlán és mint a nőstény oroszlán. Ki veri fel őt?


text:
Nem távozik el Júdából a fejedelmi bot, sem a vezéri pálca térde közül, míg eljön Siló, akinek engednek a népek.


text:
Szőlőtőhöz köti szamarát és nemes venyigéhez szamara csikóját, a ruháját borban mossa és köntösét a szőlő vérében.


text:
Mikor látja, hogy jó a nyugalom, és hogy a föld milyen kies, teher alá hajtja hátát, s robotoló szolgává lesz.


text:
Dán kígyó lesz az úton, szarvaskígyó az ösvényen, amely a ló csüdjébe harap, hogy a lovasa hanyatt esik.


text:
De fölhúzva marad íja, megfeszülve karjai, Jákób Hatalmasának kezétől, onnan, Izráel pásztorától, kősziklájától.


text:
Atyád Istenétől, aki segítsen, a Mindenhatótól, aki áldjon meg az ég áldásaival onnan felülről, a lent elterülő mélység áldásaival, az emlők és az anyaméh áldásaival.


text:
Atyád áldásai meghaladják az ősi hegyek áldását, az örök halmok kiességét. Ez mind szálljon József fejére, a testvérek közül kiválasztottnak a homlokára.


text:
Ez Izráel tizenkét törzse, és ez az, amit atyjuk mondott nekik, amikor megáldotta őket. Mindegyiket a hozzá illő áldással áldotta meg.


text:
Azután ezt parancsolta nekik: immár népemhez takaríttatom, temessetek atyáimhoz, abba a barlangba, amely a hettita Efrón mezején van.


text:
Abba a barlangba, amely Kánaán földjén, Mamréval szemben, Makpéla mezején van, amelyet Ábrahám a mezővel együtt megvett a hettita Efróntól, temetésre való örökségül.


text:
Oda temették el Ábrahámot és feleségét, Sárát. Oda temették Izsákot és feleségét, Rebekát. És oda temettem el Leát is.


text:
Amikor befejezte Jákób a fiainak adott parancsokat, fölhúzta lábát az ágyra. Azután elhunyt, és népéhez takaríttatott.


text:
Azután megparancsolta szolgáinak, az orvosoknak, hogy balzsamozzák be az atyját. Az orvosok be is balzsamozták Izráelt.


text:
Negyven nap telt el ezzel, mert ennyi ideig tart a bebalzsamozás. Az egyiptomiak pedig hetven napig siratták őt.


text:
Mikor elmúltak siratásának a napjai, így szólt József a fáraó háznépéhez: Ha kedves vagyok előttetek, mondjátok el a fáraónak ezt a kérésemet:


text:
Atyám megesketett engem e szóval: „Íme, meghalok. Oda temess el engem, a síromba, amelyet Kánaán földjén készítettem magamnak.” Most hát kérlek, hadd menjek el, hadd temessem el ott atyámat, azután visszatérek.


text:
El is ment József, hogy eltemesse atyját, és vele együtt ment a fáraó minden szolgája, házának vénei és az összes egyiptomi vén


text:
meg József egész háza népe, bátyjai és atyjának háza népe. Csak gyermekeiket, juhaikat és marháikat hagyták Gósen földjén.


text:
Mikor Átád szérűjéhez értek, amely a Jordánon túl van, ott nagy és keserves sírással sírtak. József pedig hét napig gyászolta atyját.


text:
Amikor az ország lakosai, a kánaániak látták ezt a gyászt Átád szérűjénél, ezt mondták: Keserves gyásza ez az egyiptomiaknak. Azért nevezték azt a helyet a Jordánon túl ÁbélMicraimnak.


text:
Elvitték Kánaán földjére, és eltemették a Makpéla mezején levő barlangba, amelyet Ábrahám a mezővel együtt temetkezési helyül vásárolt a hettita Efróntól Mamréval szemben.


text:
József, miután eltemette atyját, visszatért Egyiptomba, testvéreivel és mindazokkal, akik vele fölmentek atyjának temetésére.


text:
Amikor látták József testvérei, hogy atyjuk meghalt, ezt mondták: Hátha gyűlölni fog minket József, és visszafizeti nekünk mindazt a gonoszt, amit elkövettünk rajta.


text:
„Így szóljatok Józsefhez: Kérünk, bocsásd meg testvéreidnek vétkét és bűneit, hogy rosszat tettek ellened.” Most hát bocsásd meg azoknak vétkét, akik atyád Istenének szolgái. József sírva fakadt, amikor ezt mondták neki.


text:
Ti rosszat gondoltatok felőlem, de Isten úgy gondolta, hogy jóra fordítja azt, hogy úgy cselekedjék, amint ma van, hogy sok nép életét megtartsa.


text:
Azért most ne féljetek! Eltartalak titeket és gyermekeiteket. Így vigasztalta meg őket, és szívükre beszélt.


text:
és meglátta Efraim fiait harmadízig. Manassé fiának, Mákirnak is születtek gyermekei, akik József térdén növekedtek föl.


text:
Azután József ezt mondta testvéreinek: Én meghalok, de Isten bizonnyal gondotokat fogja viselni, és felvisz titeket e földről arra a földre, amelyet esküvel ígért meg Ábrahámnak, Izsáknak és Jákóbnak.


text:
Majd megeskette József Izráel fiait: Mikor Isten bizonyosan meglátogat titeket, vigyétek föl magatokkal innen az én tetememet.


text:
Izráel fiai pedig szaporák voltak, szaporodtak és sokasodtak, és nagyon hatalmassá lettek, úgy, hogy megtelt velük az ország.


text:
Rajta, bánjunk okosan vele, hogy meg ne sokasodjék, és nehogy az legyen, hogy ha háború támad, ő is ellenségünkhöz csatlakozzon, és ellenünk harcoljon, és az országból kivonuljon.


text:
Ezért hajcsárokat rendeltek föléjük, hogy nehéz munkával sanyargassák őket. Gabonatároló városokat építettek a fáraónak, Pitómot és Ramszeszt.


text:
De minél inkább sanyargatták őket, annál inkább sokasodtak, és annál inkább terjeszkedtek; ezért féltek Izráel fiaitól.


text:
Kemény munkával keserítették életüket: sárcsinálással, vályogvetéssel és mindenféle mezei munkával. Sokféle munkával kegyetlenül sanyargatták őket.


text:
Ezután azt mondta Egyiptom királya a héber bábáknak, akik közül az egyiknek Sifrá, a másiknak Púá volt a neve:


text:
Amikor héber asszonyok szülése körül segédkeztek, nézzetek a szülőszékre: ha fiú az, öljétek meg, ha pedig leány, hadd éljen.


text:
De a bábák félték Istent, és nem cselekedtek úgy, ahogy Egyiptom királya parancsolta nekik, hanem életben hagyták a gyermekeket.


text:
Ezért Egyiptom királya magához hívatta a bábákat, és azt mondta nekik: Miért tettétek azt, hogy életben hagytátok a gyermekeket?


text:
A bábák pedig így feleltek a fáraónak: Mert a héber asszonyok nem olyanok, mint az egyiptomiak, hanem életerősek. Mire a bába eljut hozzájuk, már szülnek.


text:
Ekkor a fáraó megparancsolta egész népének: Minden újszülött fiút vessetek a folyóba, csak a leányokat hagyjátok életben!


text:
Az asszony fogant méhében, és fiút szült. Amikor látta, hogy szép a gyermek, három hónapig rejtegette.


text:
De mikor tovább nem rejtegethette, szerzett neki egy gyékényládácskát, bekente gyantával és szurokkal, belehelyezte a gyermeket, és letette a folyó szélén a sás közé.


text:
Ekkor lement a fáraó leánya, hogy megfürödjék a folyóban, a szolgálóleányai pedig a víz partján járkáltak. Amint meglátta a ládácskát a sás között, odaküldte szolgálóleányát, és kihozatta.


text:
Kinyitotta, és meglátta a gyermeket: íme, egy síró fiú volt! Megszánta, és azt mondta: A héberek gyermekei közül való.


text:
A nénje pedig azt mondta a fáraó leányának: Elmenjek-e, és hívjak-e egy szoptatós asszonyt a héber asszonyok közül, hogy szoptassa neked a gyermeket?


text:
A fáraó leánya azt mondta neki: Vidd el ezt a gyermeket, és szoptasd nekem, és én megadom jutalmadat. Erre az asszony magához vette a gyermeket, és szoptatta.


text:
Mikor a gyermek felnőtt, a fáraó leányához vitte őt, és az a fiává fogadta, és Mózesnek nevezte, mert azt mondta: a vízből húztam ki.


text:
Amikor Mózes felnövekedett, kiment atyjafiaihoz, és látta nehéz munkájukat. Meglátta, hogy egy egyiptomi férfi ver egy héber férfit az ő atyjafiai közül.


text:
Mikor körültekintett, és látta, hogy senki sincs ott, agyonütötte az egyiptomit, és elrejtette a homokba.


text:
Másnap is kiment, és íme, két héber férfi veszekedett. Azt mondta annak, aki bűnös volt: Miért vered a testvéredet?


text:
Az pedig így felelt: Kicsoda tett téged felettessé és bíróvá fölöttünk? Talán engem is meg akarsz ölni, ahogy megölted az egyiptomit? Mózes pedig megijedt, és azt mondta magában: Bizony, kitudódott a dolog.


text:
A fáraó is meghallotta ezt a dolgot, és Mózest halálra kerestette. De Mózes elmenekült a fáraó elől, és Midján földjén telepedett le. Ott leült egy kútnál.


text:
Midján papjának pedig hét leánya volt. Odamentek, vizet húztak, és telemerték a vályúkat, hogy megitassák atyjuk juhait.


text:
A pásztorok is odamentek, és elűzték őket. Mózes pedig fölkelt, és segített a leányoknak, és megitatta juhaikat.


text:
Ők így válaszoltak: Egy egyiptomi férfi oltalmazott meg minket a pásztoroktól, sőt még vizet is húzott nekünk, és megitatta a juhokat.


text:
Erre így szólt a leányainak: Hol van ő? Miért hagytátok ott azt a férfit? Hívjátok el, hogy egyen valamit!


text:
E hosszú idő alatt meghalt Egyiptom királya, Izráel fiai pedig fohászkodtak a szolgaság miatt; kiáltottak, és a szolgaság miatt való jajkiáltásuk feljutott Istenhez.


text:
Meghallotta Isten a fohászkodásukat, és megemlékezett az Ábrahámmal, Izsákkal és Jákóbbal kötött szövetségéről.


text:
Mózes pedig apósának, Jetrónak, Midján papjának juhait őrizte. Egyszer a juhokat a pusztán túl terelte, és az Isten hegyéhez, a Hórebhez jutott.


text:
Ott megjelent neki az ÚR angyala tűz lángjában, egy csipkebokor közepében. Látta, hogy íme, a csipkebokor ég, de a tűz nem emészti meg.


text:
Látta az ÚR, hogy odament megnézni, és szólította őt Isten a csipkebokor közepéből: Mózes! Mózes! Ő így felelt: Itt vagyok.


text:
Azt mondta neki Isten: Ne jöjj közel, oldd le sarudat a lábadról, mert szent föld az a hely, amelyen állsz!


text:
Majd azt mondta: Én vagyok atyádnak Istene, Ábrahám Istene, Izsák Istene és Jákób Istene. Mózes pedig elrejtette arcát, mert félt Istenre tekinteni.


text:
Az ÚR pedig azt mondta: Bizony, láttam népem nyomorúságát Egyiptomban, és meghallottam a sanyargatóik miatt való kiáltását, sőt ismerem szenvedéseit.


text:
Le is szállok, hogy megszabadítsam az egyiptomiak kezéből, és felvigyem őt arról a földről egy jó és tágas földre, tejjel és mézzel folyó földre, a kánaáni, a hettita, az emóri, a perizzi, a hivvi és jebúszi nép helyére.


text:
És most, íme, feljutott hozzám Izráel fiainak kiáltása, és láttam is a nyomorgatást, amellyel sanyargatják őket az egyiptomiak.


text:
Mózes azonban így szólt Istenhez: Kicsoda vagyok én, hogy elmenjek a fáraóhoz, és kihozzam Izráel fiait Egyiptomból?


text:
Ő így felelt: Én veled leszek! Ez lesz a jele, hogy én küldtelek: amikor kihozod a népet Egyiptomból, ezen a hegyen fogtok szolgálni Istennek.


text:
Mózes azt mondta Istennek: Íme, én elmegyek Izráel fiaihoz, és azt mondom nekik: „Atyáitok Istene küldött engem hozzátok.” És ha kérdezik tőlem: mi az ő neve, mit feleljek nekik?


text:
Isten azt mondta Mózesnek: VAGYOK, AKI VAGYOK. És mondta: Így szólj Izráel fiaihoz: A VAGYOK küldött engem hozzátok.


text:
Majd ezt is mondta Isten Mózesnek: Így szólj Izráel fiaihoz: „Az ÚR, atyáitok Istene, Ábrahám Istene, Izsák Istene és Jákób Istene küldött engem hozzátok. Ez az én nevem mindörökké, és ez az én emlékezetem nemzedékről nemzedékre.”


text:
Menj el, gyűjtsd össze Izráel véneit, és mondd ezt nekik: Az ÚR, atyáitok Istene, Ábrahám, Izsák és Jákób Istene megjelent nekem, és azt mondta: „Megemlékeztem rólatok és arról, amit elkövettek rajtatok Egyiptomban.


text:
Megmondtam, hogy kiviszlek titeket az egyiptomi nyomorúságból a kánaániak, hettiták, emóriak, perizziek, hivviek és jebúsziak földjére, a tejjel és mézzel folyó földre.”


text:
És ha hallgatnak a szavadra, akkor menj be te Izráel véneivel Egyiptom királyához, és így szóljatok neki: Az ÚR, a héberek Istene megjelent nekünk. Most azért hadd menjünk háromnapi útra a pusztába, hogy áldozzunk az ÚRnak, a mi Istenünknek.


text:
Én pedig tudom, hogy az egyiptomi király nem engedi meg nektek, hogy elmenjetek, csak az erőszaknak enged.


text:
Ezért kinyújtom kezemet, és megverem Egyiptomot mindenféle csodámmal, melyeket véghezviszek benne. Így majd elbocsát titeket.


text:
Minden asszony kérjen a szomszédasszonyától és lakótársnőjétől ezüst és arany ékszereket és ruhákat, és rakjátok azokat fiaitokra és leányaitokra. Így fogjátok kifosztani Egyiptomot.


text:
Így felelt erre Mózes: De ha nem hisznek nekem, s nem hallgatnak a szavamra, sőt azt mondják: nem jelent meg neked az ÚR?


text:
Ezután azt mondta az ÚR Mózesnek: Nyújtsd ki a kezedet, és fogd meg a farkát! Erre kinyújtotta a kezét, megragadta azt, és bottá vált a kezében.


text:
Így majd elhiszik, hogy megjelent neked az ÚR, atyáik Istene, Ábrahám Istene, Izsák Istene és Jákób Istene.


text:
Majd azt mondta neki az ÚR: Most dugd be a kezed a kebledbe! Ő bedugta a kezét a keblébe, és amikor kihúzta, íme, olyan poklos volt a keze, mint a hó.


text:
Ezután azt mondta az ÚR: Dugd vissza a kezed a kebledbe! Erre visszadugta a kezét a keblébe, majd kivette a kebléből, és íme, ismét olyanná lett, mint a teste.


text:
Ha úgy lenne, hogy nem hisznek neked, és nem hallgatnak az első jel szavára, majd hisznek a második jel szavának.


text:
Ha pedig úgy lenne, hogy ennek a két jelnek sem hisznek, és nem hallgatnak a szavadra, akkor meríts vizet a folyóból, öntsd a szárazra, és a víz, amelyet a folyóból merítettél, vérré lesz a szárazon.


text:
Mózes azt monda az ÚRnak: Kérlek, Uram, nem vagyok én ékesszóló, azelőtt sem voltam az, és azóta sem vagyok, hogy beszéltél a szolgáddal. Nehézajkú és nehéznyelvű vagyok.


text:
De az ÚR azt mondta neki: Ki adott szájat az embernek? Vajon ki tesz némává vagy süketté vagy látóvá, vagy vakká? Nemde én, az ÚR?


text:
Erre fölgerjedt az ÚR haragja Mózes ellen, és azt mondta: Nemde testvéred a Lévi nemzetségből való Áron? Tudom, hogy ő jól tud beszélni, és íme, ő ki is jön eléd, s mihelyt meglát, örvendezni fog szívében.


text:
Beszélj azért vele, és add szájába a beszédeket, és én leszek a te száddal és az ő szájával, és megtanítalak titeket arra, amit tennetek kell.


text:
Ekkor visszament Mózes apósához, Jetróhoz, és azt mondta neki: Hadd menjek, és térjek vissza testvéreimhez Egyiptomba, hogy meglássam, élnek-e még. Jetró így felelt neki: Eredj el békességgel!


text:
Az ÚR pedig így szólt Mózeshez Midjánban: Menj, térj vissza Egyiptomba, mert meghaltak mindazok a férfiak, akik téged halálra kerestek.


text:
Ekkor vette Mózes a feleségét és fiait, felültette őket a szamárra, és visszatért Egyiptomba. Az Isten botját pedig a kezébe vette.


text:
Azt mondta az ÚR Mózesnek: Amikor elindulsz, hogy visszatérj Egyiptomba, ügyelj arra, hogy mindazokat a csodákat véghezvidd a fáraó előtt, amelyeket hatalmadba adtam. Én pedig megkeményítem a szívét, és nem bocsátja el a népet.


text:
azért azt mondom neked: bocsásd el az én fiamat, hogy szolgáljon nekem, és ha te vonakodsz elbocsátani, íme, én megölöm a te elsőszülött fiadat.”


text:
De Cippóra vett egy éles követ, és lemetszette fia előbőrét, és Mózes lába elé vetette e szavakkal: Bizony, véren szerzett jegyesem vagy nekem!


text:
Áronnak pedig azt mondta az ÚR: Menj Mózes elé a pusztába! Ő elment, és találkozott vele az Isten hegyénél, és megcsókolta.


text:
Mózes pedig elbeszélte Áronnak az ÚR minden szavát, amelyekkel elküldte őt, és mindazokat a jeleket, amelyeket rábízott.


text:
Amikor a nép hitt, és megértette, hogy meglátogatta az ÚR Izráel fiait, és megtekintette nyomorúságukat, meghajoltak és leborultak.


text:
Azután elment Mózes és Áron, és azt mondták a fáraónak: Ezt mondja az ÚR, Izráel Istene: „Bocsásd el népemet, hogy ünnepet szenteljenek nekem a pusztában.”


text:
A fáraó azt felelte: Kicsoda az az ÚR, hogy hallgassak a szavára, és elbocsássam Izráelt? Nem ismerem az URat, és nem is bocsátom el Izráelt.


text:
Ők pedig azt mondták erre: A héberek Istene megjelent nekünk. Hadd menjünk hát háromnapi útra a pusztába, hogy áldozhassunk az ÚRnak, a mi Istenünknek, hogy meg ne verjen minket döghalállal vagy fegyverrel.


text:
Egyiptom királya erre így felelt nekik: Mózes és Áron! Miért vonjátok el a népet a munkájától? Menjetek a dolgotokra!


text:
Ne adjatok többé szalmát a népnek a vályogvetéshez, mint ezelőtt! Hadd menjenek el ők maguk, és szedjenek maguknak szalmát.


text:
De a korábban kirótt téglaszámot vessétek ki rájuk, ne engedjetek belőle, mert restek ők, és azért kiáltoznak így: Menjünk el, áldozzunk a mi Istenünknek!


text:
Meg kell nehezíteni ezeknek az embereknek a feladatát, hogy az lefoglalja őket, és ne hajoljanak hazug beszédekre.


text:
Kimentek tehát a nép hajcsárai és felügyelői, és közölték a néppel: Azt mondja a fáraó: Nem adok nektek szalmát!


text:
A hajcsárok pedig szorították őket, és azt mondták: Végezzétek el a munkátokat, mindennap a kiszabott munkát úgy, mint akkor, amikor még volt szalma.


text:
És verték az Izráel fiai közül való felügyelőket, akiket a fáraó hajcsárai rendeltek föléjük, és azt mondogatták: Miért nem végeztétek el a rátok kiszabott mennyiséget sem tegnap, sem ma úgy, mint azelőtt?


text:
Akkor elmentek az Izráel fiai közül való felügyelők, és így kiáltottak a fáraóhoz: Miért cselekszel így szolgáiddal?


text:
Szalmát nem adnak szolgáidnak, és azt mondják nekünk: Csináljatok téglát! És íme, szolgáidat verik, s ezzel néped ellen vétkezel.


text:
Most pedig menjetek, dolgozzatok, szalmát ugyan nem adnak nektek, de a rátok kirótt téglaszámot be kell adnotok.


text:
Akkor látták Izráel fiainak a felügyelői, hogy bajban vannak, mert azt kell mondaniuk: a tégla számát lejjebb ne szállítsátok, mindennap legyen kész az aznapi munka.


text:
Azt mondták nekik: Nézzen rátok az ÚR, és ítéljen meg titeket, akik rossz hírbe kevertetek minket a fáraó előtt és a szolgái előtt, mert fegyvert adtatok a kezükbe, hogy megöljenek minket.


text:
Ekkor Mózes visszament az ÚRhoz, és azt mondta: Uram, miért engedsz rosszul bánni ezzel a néppel? Miért küldtél engem ide?


text:
Mert attól fogva, hogy bementem a fáraóhoz, hogy a te nevedben szóljak, rosszabbul bánik e néppel. Te pedig nem szabadítottad meg a népedet.


text:
Ekkor az ÚR azt mondta Mózesnek: Majd meglátod, mit cselekszem a fáraóval, mert hatalmas kéz miatt kell őket elbocsátania, és hatalmas kéztől kényszerítve űzi el őket a földjéről.


text:
Ábrahámnak, Izsáknak és Jákóbnak úgy jelentem meg, mint mindenható Isten, de az ÚR nevemen nem voltam előttük ismert.


text:
Szövetséget is kötöttem velük, hogy nekik adom Kánaán földjét, az ő tartózkodásuk földjét, hogy ott lakjanak.


text:
Izráel fiainak fohászkodását is meghallottam amiatt, hogy az egyiptomiak szolgálatra szorították őket, és megemlékeztem szövetségemről.


text:
Azért mondd meg Izráel fiainak: Én vagyok az ÚR, és kihozlak titeket Egyiptom nehéz igája alól, és megszabadítalak titeket a kemény szolgálattól, és megmentelek benneteket kinyújtott karral és nagy büntető ítéletek által.


text:
Népemmé fogadlak titeket, Istenetek leszek, és megtudjátok, hogy én vagyok a ti URatok és Istenetek, aki kihoztalak titeket Egyiptom nehéz igája alól.


text:
És beviszlek titeket arra a földre, amelyet esküvel ígértem, hogy Ábrahámnak, Izsáknak és Jákóbnak adom, és nektek adom örökségül, én, az ÚR!


text:
Mózes elmondta mindezt Izráel fiainak, de nem hallgattak rá kishitűségük és a kemény szolgálat miatt.


text:
Mózes azonban így beszélt az ÚR előtt: Íme, Izráel fiai nem hallgatnak rám, hogy hallgatna hát rám a fáraó, holott én nehéz beszédű vagyok?


text:
De az ÚR beszélt Mózessel és Áronnal, és odarendelte őket Izráel fiaihoz és a fáraóhoz, Egyiptom királyához, hogy hozzák ki Izráel fiait Egyiptom földjéről.


text:
Ezek atyáik háza népének fejei: Rúbennek, Izráel elsőszülöttjének fiai: Hanók, Pallú, Hecrón és Karmi. Ezek Rúben nemzetségei.


text:
Simeon fiai pedig: Jemúél, Jámín, Óhad, Jákín, Cóhar és Saul, a kánaáni asszony fia. Ezek Simeon nemzetségei.


text:
Ezek pedig a Lévi fiainak nevei, születésük szerint: Gérsón, Kehát és Merári. Lévi pedig százharminchét évig élt.


text:
Amrám pedig feleségül vette magának Jókebedet, atyjának húgát, és ő szülte neki Áront és Mózest. Amrám százharminchét évig élt.


text:
Áron pedig feleségül vette Elisebát, Ammínádáb leányát, Nahsón húgát, és ő szülte neki Nádábot, Abíhút, Eleázárt és Ítámárt.


text:
Eleázár pedig, Áron fia, Pútíél leányai közül vett feleséget, és ő szülte neki Fineást. Ezek a léviták családfői nemzetségeik szerint.


text:
Ez az Áron és Mózes az, akiknek azt mondta az ÚR: Hozzátok ki Izráel fiait Egyiptom földjéről, seregeik szerint.


text:
Ők azok, akik tárgyaltak a fáraóval, Egyiptom királyával, hogy kihozhassák Izráel fiait Egyiptomból.


text:
így szólt az ÚR hozzá: Én vagyok az ÚR! Mondd el a fáraónak, Egyiptom királyának mindazt, amit én mondok neked.


text:
Az ÚR erre azt mondta Mózesnek: Lásd, mintegy Istenné teszlek a fáraónak, testvéred, Áron pedig szószólód lesz.


text:
Mondj el mindent, amit parancsolok neked. Testvéred, Áron pedig mondja meg a fáraónak, hogy bocsássa el Izráel fiait a földjéről.


text:
De a fáraó nem fog rátok hallgatni. Akkor a kezemet Egyiptomra vetem, és kihozom seregemet, az én népemet, Izráel fiait Egyiptom földjéről nagy büntető ítéletek által.


text:
S megtudják az egyiptomiak, hogy én vagyok az ÚR, amikor kinyújtom kezemet Egyiptomra, és kihozom Izráel fiait közülük.


text:
Ha így szól hozzátok a fáraó: „Tegyetek csodát!”, akkor mondd Áronnak: vedd a botodat, és dobd a fáraó elé! És az kígyóvá lesz.


text:
Bement tehát Mózes és Áron a fáraóhoz, és úgy cselekedtek, ahogy az ÚR parancsolta. Áron a fáraó és az ő szolgái elé dobta a botját, és az kígyóvá lett.


text:
Ekkor a fáraó is előhívta a bölcseket és varázslókat, és ők, Egyiptom írástudói is úgy cselekedtek az ő titkos mesterségükkel.


text:
Menj a fáraóhoz reggel! Íme, ő kimegy a vízhez. Állj elé a folyó partján, és a botot, amely kígyóvá változott, vedd a kezedbe.


text:
Mondd neki: Az ÚR, a héberek Istene küldött engem hozzád ezzel az üzenettel: „Bocsásd el népemet, hogy szolgáljon nekem a pusztában. De, íme, mindeddig nem hallgattál meg.”


text:
Így szól az ÚR: Erről tudod meg, hogy én vagyok az ÚR: íme, én megsújtom a kezemben lévő bottal a vizet, amely a folyóban van, és az vérré változik.


text:
És a hal, amely a folyóban van, elpusztul, a folyó pedig megbüdösödik, és irtózni fognak az egyiptomiak attól, hogy igyanak belőle.


text:
Ezután azt mondta az ÚR Mózesnek: Mondd Áronnak: „Vedd a botodat, és nyújtsd ki a kezed Egyiptom vizeire: folyóira, csatornáira, tavaira és minden vízgyűjtőjére, hogy vérré váljanak, és vér legyen Egyiptom egész földjén, mind a fa-, mind a kőedényekben.”


text:
Mózes és Áron pedig úgy cselekedett, ahogy az ÚR parancsolta. Fölemelte a botot, rásújtott a vízre, amely a folyóban volt a fáraó és szolgái előtt, és a folyó egész vize vérré változott.


text:
A hal pedig, amely a folyóban volt, elpusztult, és megbüdösödött a folyó, és nem ihattak az egyiptomiak a folyóvízből; és vér volt Egyiptom egész földjén.


text:
De úgy cselekedtek Egyiptom írástudói is az ő varázslásukkal, és kemény maradt a fáraó szíve, és nem hallgatott rájuk, amint az ÚR megmondta.


text:
Az egyiptomiak pedig mindnyájan ásták a folyóvíz mellékét vízért, hogy ihassanak, mert nem lehetett inni a folyó vizét.


text:
Ekkor azt mondta az ÚR Mózesnek: Menj be a fáraóhoz, és mondd neki: „Azt mondja az ÚR: bocsásd el népemet, hogy szolgáljanak nekem!


text:
És a folyóvíz békáktól hemzseg, és felmennek és bemennek a házadba, hálószobádba, ágyadra, szolgáid házába, néped közé, kemencéidbe és sütőteknőidbe.


text:
Majd így szólt az ÚR Mózeshez: Mondd meg Áronnak: „Nyújtsd ki kezedet botoddal a folyókra, csatornákra és a tavakra, és hozd fel a békákat Egyiptom földjére!”


text:
Ekkor hívatta a fáraó Mózest és Áront, és azt mondta: Könyörögjetek az ÚRnak, hogy távolítsa el rólam és népemről a békákat, és elbocsátom a népet, hogy áldozzék az ÚRnak.


text:
Mózes pedig azt felelte a fáraónak: Parancsolj velem! Mikorra könyörögjek éretted, szolgáidért és népedért, hogy kipusztuljanak a nálad és a házaidban levő békák, és csak a folyóban maradjanak meg?


text:
Ő így felelt: Holnapra. Erre Mózes azt mondta: Amint kívánod. Hogy megtudd, hogy nincs hasonló a mi URunkhoz, Istenünkhöz,


text:
Mózes és Áron kiment a fáraótól, és Mózes kiáltott az ÚRhoz a békák miatt, amelyeket a fáraóra bocsátott.


text:
Az ÚR pedig Mózes beszéde szerint cselekedett, és kivesztek a békák a házakból, udvarokból és mezőkről.


text:
De amint látta a fáraó, hogy baja könnyebbül, megkeményítette szívét, és nem hallgatott rájuk, amint megmondta az ÚR.


text:
Majd szólt az ÚR Mózesnek: Mondd meg Áronnak: „Nyújtsd ki botodat, és sújts a föld porára, hogy tetűvé legyen egész Egyiptom földjén.”


text:
És így cselekedtek. Áron kinyújtotta kezét, botjával lesújtott a föld porára, és tetvek lettek emberen és állaton. A föld minden pora tetűvé lett egész Egyiptom földjén.


text:
Az írástudók is megkísérelték varázslásukkal, hogy tetveket hozzanak elő, de nem tudtak. És tetvek voltak emberen és állaton.


text:
Ekkor azt mondták az írástudók a fáraónak: Isten ujja ez. De kemény maradt a fáraó szíve, és nem hallgatott rájuk, amint az ÚR megmondta.


text:
Majd azt mondta az ÚR Mózesnek: Kelj fel reggel, és állj a fáraó elé. Íme, kimegy a vizek felé, és ekkor mondd neki: Ezt mondja az ÚR: „Bocsásd el népemet, hogy szolgáljanak nekem.


text:
Mert ha nem bocsátod el, ártalmas bogarakat bocsátok rád, szolgáidra, népedre és házaidra, és megtelnek az egyiptomiak házai ártalmas bogarakkal, és a föld is, amelyen élnek.


text:
De különválasztom azon a napon a Gósen földjét, amelyen az én népem lakik, hogy ott ne legyenek ártalmas bogarak azért, hogy megtudd, hogy én vagyok az ÚR ezen a földön.


text:
Úgy is tett az ÚR. Ártalmas bogarak jöttek ugyanis a fáraó és az ő szolgái házára, és egész Egyiptomban pusztává lett a föld miattuk.


text:
Erre a fáraó hívatta Mózest és Áront, és így szólt nekik: Menjetek, áldozzatok Isteneteknek ezen a földön.


text:
Mózes pedig mondta: Nem helyes, hogy úgy cselekedjünk, hogy azt áldozzuk az ÚRnak, a mi Istenünknek, ami utálatos az egyiptomiak előtt. Ha azt áldozzuk az ő szemük láttára, ami az egyiptomiaknak utálatos, nem köveznek-e meg minket?


text:
Háromnapi járóföldre megyünk a pusztába, és úgy áldozunk a mi URunknak, Istenünknek, ahogy parancsolta nekünk.


text:
A fáraó így szólt: elbocsátlak titeket, hogy áldozzatok a ti URatoknak, Isteneteknek a pusztában, csak ne menjetek nagyon messze. Imádkozzatok érettem!


text:
Mózes így felelt: Íme, én kimegyek tőled, imádkozom az ÚRhoz, és holnap eltávoznak az ártalmas bogarak a fáraótól, szolgáitól és népétől. Csak megint el ne ámítson a fáraó azzal, hogy nem bocsátja el a népet áldozni az ÚRnak.


text:
És az ÚR Mózes beszéde szerint cselekedett: eltávoztak az ártalmas bogarak a fáraótól, szolgáitól és népétől, hogy egy sem maradt.


text:
Ezután azt mondta az ÚR Mózesnek: Menj a fáraóhoz, és beszélj vele: „Ezt mondja az ÚR, a héberek Istene: Bocsásd el népemet, hogy szolgáljanak nekem!


text:
íme, az ÚR keze lesz a te mezei jószágodon, lovakon, szamarakon, tevéken, ökrökön és juhokon, igen nagy döghalállal.


text:
De különbséget tesz az ÚR Izráel jószága és Egyiptom jószága között, és mindabból, ami Izráel fiaié, egy sem vész el.”


text:
Meg is cselekedte ezt a dolgot másnap, és elhullott Egyiptom minden jószága, de Izráel fiainak jószágai közül egy sem hullott el.


text:
A fáraó oda is küldött, és kitűnt, hogy az izráeliek jószágai közül egy sem hullott el. De a fáraó szíve kemény maradt, és nem bocsátotta el a népet.


text:
Ekkor azt mondta az ÚR Mózesnek és Áronnak: Szedjétek tele a markotokat kemencehamuval, és szórja azt Mózes az ég felé a fáraó szeme láttára.


text:
Hogy porrá legyen az Egyiptom egész földjén, s emberen és állaton hólyagosan fakadó fekéllyé legyen Egyiptom egész földjén.


text:
Szedtek hát kemencehamut, a fáraó elé álltak, Mózes az ég felé szórta azt, és emberen és állaton hólyagosan fakadó fekély támadt.


text:
És az írástudók nem állhattak meg Mózes előtt a fekély miatt, mert fekély volt az írástudókon és minden egyiptomin.


text:
Ezután így szólt az ÚR Mózeshez: Kelj fel reggel, és állj a fáraó elé, és mondd neki: „Ezt mondja az ÚR, a héberek Istene: bocsásd el népemet, hogy szolgáljanak nekem.


text:
Mert ezúttal minden csapásomat rábocsátom a te szívedre, szolgáidra és népedre, azért, hogy megtudd, hogy nincs hozzám hasonló az egész földön.


text:
Mert ha most kinyújtanám a kezemet, és megvernélek téged és népedet döghalállal, akkor kivágatnál a földről.


text:
Ámde azért tartottalak meg, hogy megmutassam neked hatalmamat, és hogy hirdessék nevemet az egész földön.


text:
íme, holnap ilyenkor igen nagy jégesőt zúdítok le, amelyhez hasonló nem volt Egyiptomban alapítása napjától mindmáig.


text:
Most tehát küldj el, hajtasd be jószágodat és mindenedet, ami a mezőn van. Minden emberre és jószágra, amely a mezőn marad, és nem hajtják be, jégeső szakad, és meghal.”


text:
Az ÚR pedig azt mondta Mózesnek: Nyújtsd ki kezedet az égre, hogy jégeső hulljon Egyiptom egész földjén az emberre, állatra és a mező minden füvére, Egyiptom földjén.


text:
Mózes kinyújtotta botját az égre, az ÚR pedig mennydörgést és jégesőt támasztott, és villámok csapkodtak a földre, és jégesőt bocsátott az ÚR Egyiptomra.


text:
Esett a jég, és egymást érte a villámlás a szakadó jégesőben, amelyhez hasonló nem volt egész Egyiptomban, mióta ember lakja.


text:
A jégeső elverte egész Egyiptomban mindazt, ami a mezőn volt, embertől állatig. A mező minden füvét is elverte a jég, és a mező minden fáját is összetörte.


text:
A fáraó pedig elküldött, és hívatta Mózest és Áront, és azt mondta nekik: Ezúttal vétkeztem. Az ÚR az igaz, én és az én népem pedig gonoszok vagyunk.


text:
Imádkozzatok az ÚRhoz, hogy legyen elég a mennydörgésből és jégesőből, és akkor elbocsátlak titeket, és nem maradtok tovább.


text:
Mózes pedig azt mondta neki: Mihelyt kimegyek a városból, fölemelem a kezemet az ÚRhoz. Megszűnik a mennydörgés, és nem lesz többé jégeső, hogy megtudd, hogy az ÚRé a föld.


text:
Amikor Mózes a fáraótól távozva kiment a városból, fölemelte kezét az ÚRhoz, s megszűnt a mennydörgés és a jégeső, és eső sem ömlött a földre.


text:
Amint látta a fáraó, hogy megszűnt az eső meg a jégeső és a mennydörgés, ismét vétkezett, és megkeményítette szívét ő és az ő szolgái is.


text:
Ezután azt mondta az ÚR Mózesnek: Menj be a fáraóhoz, mert én keményítettem meg az ő és szolgái szívét azért, hogy ezeket a jeleimet véghezvigyem közöttük.


text:
És azért, hogy elbeszéljed azt fiaid és unokáid hallatára, amit Egyiptomban cselekedtem, és jeleimet, amelyeket véghezvittem rajtuk, hogy megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR.


text:
Bement tehát Mózes és Áron a fáraóhoz, és azt mondták neki: Ezt mondja az ÚR, a héberek Istene: „Meddig nem akarod még megalázni magadat előttem? Bocsásd el népemet, hogy szolgáljanak nekem!


text:
És úgy elborítják a föld színét, hogy nem lesz látható a föld, és megeszik a megkímélt maradékot, ami megmaradt nektek a jégeső után, és megeszik minden fátokat, amely nektek a mezőn sarjad.


text:
Betöltik házaidat és minden szolgád házát és minden egyiptominak a házát. Nem láttak ilyet sem apáid, sem nagyapáid, amióta e földön vannak, mind e mai napig.” Ezzel megfordult, és kiment a fáraó elől.


text:
A fáraónak ezt mondták a szolgái: Meddig lesz még ő a romlásunkra? Bocsásd el azokat az embereket, hogy szolgáljanak az ÚRnak, az ő Istenüknek! Most sem veszed észre, hogy elvész Egyiptom?


text:
Erre visszahozták Mózest és Áront a fáraóhoz, aki azt mondta nekik: Menjetek el, szolgáljatok az ÚRnak, a ti Isteneteknek. De kik is azok, akik elmennek?


text:
Mózes így felelt: Gyermekeinkkel és véneinkkel megyünk, fiainkkal és leányainkkal, juhainkkal és jószágunkkal, mert ünnepet kell szentelnünk az ÚRnak.


text:
A fáraó azt mondta nekik: Úgy legyen veletek az ÚR, ahogyan én elbocsátlak titeket és gyermekeiteket! Vigyázzatok, mert gonoszra igyekeztek.


text:
Nem úgy lesz! Menjetek csak el, ti férfiak, és szolgáljatok az ÚRnak, mert ti is ezt kívántátok! És elűzték őket a fáraó elől.


text:
Ekkor azt mondta az ÚR Mózesnek: Nyújtsd ki a kezedet Egyiptom földjére a sáskákért, hogy jöjjenek el Egyiptom földjére, és emésszék meg a föld minden füvét, mindazt, amit a jégeső meghagyott.


text:
Kinyújtotta hát Mózes a botját Egyiptom földjére, és az ÚR egész nap és egész éjjel keleti szelet támasztott a földre. Mire reggel lett, a keleti szél fölhozta a sáskákat.


text:
Följöttek a sáskák Egyiptom egész földjére, és nagy sokaságban szálltak le az egész határra. Azelőtt sem volt olyan sáskajárás, és azután sem lesz.


text:
Elborították az egész föld színét, a föld elsötétedett, megették a föld minden füvét és a fák minden gyümölcsét, amit a jégeső meghagyott, és semmi zöld nem maradt a fán, sem a füves mezőn egész Egyiptom földjén.


text:
Akkor a fáraó sietett hívatni Mózest és Áront, és azt mondta: Vétkeztem az ÚR ellen, a ti Istenetek ellen és ellenetek.


text:
Most azért bocsásd meg még ez egyszer vétkemet, és imádkozzatok az ÚRhoz, a ti Istenetekhez, hogy legalább ezt a halált fordítsa el tőlem.


text:
Erre az ÚR igen erős nyugati szelet támasztott, és felkapta a sáskákat, és a Vörös-tengerbe vetette őket. Egy sáska sem maradt egész Egyiptom határában.


text:
Ekkor azt mondta az ÚR Mózesnek: Nyújtsd ki a kezed az ég felé, hogy sötétség legyen Egyiptom földjén, éspedig tapintható sötétség.


text:
Nem látták egymást, és senki sem kelt fel a helyéről három napig. De Izráel fiainak lakóhelyén világosság volt.


text:
Akkor hívatta a fáraó Mózest, és azt mondta: Menjetek el, szolgáljatok az ÚRnak; csak juhaitok és marháitok maradjanak, gyermekeitek is elmehetnek veletek!


text:
Mózes azonban ezt felelte: Sőt inkább neked kellene véresáldozatra és égőáldozatra valókat adnod, hogy feláldozzuk a mi URunknak, Istenünknek.


text:
Velünk jön jószágunk is, egy körömnyi sem marad el, mert azokból veszünk, hogy szolgáljunk a mi URunknak, Istenünknek. Míg oda nem érünk, mi magunk sem tudjuk, hogy mivel szolgáljunk az ÚRnak.


text:
Azt mondta Mózesnek: Menj el előlem! Vigyázz, hogy többé ne kerülj a szemem elé! Mert mihelyt meglátod az arcomat, meghalsz.


text:
Az ÚR pedig azt mondta Mózesnek: Még egy csapást hozok a fáraóra és Egyiptomra, azután elbocsát titeket innen. Akkor mindenestül elbocsát sőt, kiűz titeket innen.


text:
Szólj azért a népnek füle hallatára, hogy kérjen minden férfi a szomszédjától, minden asszony a szomszédasszonyától ezüsttárgyakat és aranytárgyakat.


text:
Az ÚR pedig kedvessé tette a népet az egyiptomiak előtt. Az a férfiú, Mózes is igen nagy tekintélyű volt Egyiptom földjén a fáraó szolgái és a nép előtt.


text:
és meghal Egyiptom földjén minden elsőszülött a fáraó elsőszülöttjétől fogva, aki a trónján ül, a szolgáló elsőszülöttjéig, aki malmot hajt, és a jószág minden első fajzása is.


text:
De Izráel fiai körében az eb sem ölti ki nyelvét senkire, sem emberre, sem állatra. Ebből tudjátok meg, milyen különbséget tett az ÚR Egyiptom és Izráel között.


text:
És mindezek a szolgáid eljönnek hozzám, és leborulnak előttem e szavakkal: Menj ki az országból te és az egész nép, amely téged követ. És én csak akkor megyek el.” Majd nagy haraggal távozott a fáraótól.


text:
Az ÚR pedig azt mondta Mózesnek: Azért nem hallgat rátok a fáraó, hogy csodáim megsokasodjanak Egyiptom földjén.


text:
Mózes és Áron tehát véghezvitte mindezeket a csodákat a fáraó előtt, de az ÚR megkeményítette annak szívét, és nem bocsátotta el Izráel fiait az országából.


text:
Így szóljatok Izráel egész gyülekezetéhez: „E hónap tizedikén mindenki vegyen magának egy bárányt, háznépenként és házanként egy bárányt.


text:
Ha a háznép kevés a bárányhoz, akkor a házához közel lévő szomszédjával együtt vegyen, a lelkek száma szerint. Ki-ki amennyit meg tud enni, úgy számítsátok a bárányhoz.


text:
Tartsátok magatoknál e hónap tizennegyedik napjáig! Akkor estefelé vágja le Izráel egész gyülekezetének közössége.


text:
Vegyenek a vérből, és azokban a házakban, ahol megeszik, hintsenek belőle a két ajtófélre és a szemöldökfára.


text:
A húst pedig egyék meg még akkor éjjel. Tűzön sütve, kovásztalan kenyérrel és keserű füvekkel egyék meg azt.


text:
Ne egyetek abból nyersen vagy vízben főtten, hanem tűzön sütve, a fejét a lábszáraival és a belsejével együtt.


text:
Ilyen módon egyétek meg: a derekatokat övezzétek fel, a sarutok a lábatokon és bototok a kezetekben legyen, és nagy sietséggel egyétek: az ÚR páskája ez.”


text:
Mert átmegyek Egyiptom földjén ezen az éjszakán, és megölök minden elsőszülöttet Egyiptom földjén, az embertől kezdve az állatig, és Egyiptom minden istene fölött ítéletet tartok, én, az ÚR.


text:
És a vér jelül lesz nektek a házakon, amelyekben vagytok: meglátom a vért, és elmegyek mellettetek, és nem lesz rajtatok a pusztító csapás, amikor megverem Egyiptom földjét.


text:
Legyen nektek ez a nap emlékeztetőül, és ünnepnek szenteljétek azt az ÚRnak nemzedékről nemzedékre. Örök rendtartás szerint ünnepeljétek meg azt.


text:
Hét napig egyetek kovásztalan kenyeret. Még az első napon takarítsátok el a kovászt a házaitokból, mert az a lélek, amelyik kovászost eszik az első naptól fogva a hetedik napig, irtassék ki Izráelből.


text:
Az első napon pedig szent gyülekezést tartsatok, és a hetedik napon szintúgy. Semmi munkát ne végezzetek azokon. Csak azt szabad készítenetek, ami táplálékul szükséges minden embernek.


text:
Tartsátok meg a kovásztalan kenyér ünnepét, mert azon a napon hoztam ki seregeiteket Egyiptom földjéről. Tartsátok meg hát e napot nemzedékről nemzedékre, örök rendtartás szerint.


text:
Az első hónapban, a hónap tizennegyedik napján este egyetek kovásztalan kenyeret, a hónap huszonegyedik napjának estéjéig.


text:
Hét napig ne lehessen kovászt találni házaitokban, mert az a lélek, amelyik kovászost eszik, kiirtatik Izráel gyülekezetéből, akár jövevény, akár az ország szülötte legyen is.


text:
Előhívta tehát Mózes Izráel minden vénjét, és azt mondta nekik: Lássunk hozzá, és vegyetek magatoknak bárányt családjaitok szerint, és vágjátok le a páskát.


text:
Vegyetek egy köteg izsópot, és mártsátok a vérbe, amely az edényben van, és hintsétek meg a szemöldökfát és a két ajtófélfát abból a vérből, amely az edényben van. Senki se menjen ki közületek reggelig a háza ajtaján.


text:
Mikor átmegy az ÚR, hogy megverje az egyiptomiakat, és meglátja a vért a szemöldökfán és a két ajtófélfán, elmegy az ÚR az ajtó mellett, és nem engedi, hogy a pusztító bemenjen öldökölni a ti házaitokba.


text:
És mikor bementek arra a földre, melyet az ÚR ad nektek, amint megígérte, akkor tartsátok meg ezt a szertartást.


text:
akkor ezt mondjátok: „Páskaáldozat ez az ÚRnak, aki elkerülte Izráel fiainak házait Egyiptomban, amikor megverte az egyiptomiakat, a mi házainkat pedig megkímélte.” Ekkor a nép meghajolt és leborult.


text:
Éjfélkor azután megölt az ÚR minden elsőszülöttet Egyiptom földjén a fáraó elsőszülöttjétől fogva, aki a trónján ült, a tömlöcbeli fogoly elsőszülöttjéig és a jószág minden első fajzását is.


text:
Fölkelt a fáraó azon az éjszakán és minden szolgája és egész Egyiptom, és nagy jajgatás támadt Egyiptomban, mert egy ház sem volt, ahol ne lett volna halott.


text:
Erre hívatta a fáraó Mózest és Áront éjszaka, és azt mondta: Keljetek föl, menjetek ki népem közül Izráel fiaival együtt, és szolgáljatok az ÚRnak, ahogy mondtátok.


text:
Az egyiptomiak is azon voltak, hogy a népet minél hamarabb kiküldhessék az országból, mert ezt mondták: mindnyájan meghalunk.


text:
Izráel fiai pedig Mózes beszéde szerint cselekedtek, az egyiptomiaktól ezüst és arany ékszereket meg ruhákat kértek.


text:
Az ÚR pedig kedvessé tette a népet az egyiptomiak előtt, úgyhogy engedtek a kérésüknek. Így fosztották ki az egyiptomiakat.


text:
És elindultak Izráel fiai Ramszeszből Szukkótba, csupán férfiak mintegy hatszázezren gyalog, a gyermekeken kívül.


text:
A tésztából, amelyet Egyiptomból hoztak, kovásztalan pogácsákat sütöttek; nem kelhetett az meg, mivel űzték őket az egyiptomiak, és nem késlelkedhettek, s még eleséget sem készíthettek maguknak.


text:
Éppen azon a napon jött ki az ÚR egész serege Egyiptom földjéről, amikor letelt a négyszázharminc esztendő.


text:
Az ÚR tiszteletére rendelt éjszaka ez, amelyen kihozta őket Egyiptom földjéről. Ez az ÚR tiszteletére rendelt éjszaka Izráel minden fiának, nemzedékről nemzedékre!


text:
Majd azt mondta az ÚR Mózesnek és Áronnak: Ez a páska rendtartása. Egyetlen idegen származású se egyék belőle!


text:
Ha jövevény tartózkodik nálad, és páskát akarna készíteni az ÚRnak, metéltesse körül magát minden férfi, és úgy foghat hozzá a készítéséhez, és legyen olyan, mint az ország szülötte. Egy körülmetéletlen se egyen belőle.


text:
Szentelj nekem Izráel fiai közül minden elsőszülöttet, amely megnyitja anyja méhét; akár ember, akár állat, az enyém legyen.


text:
Mózes azt mondta a népnek: Emlékezzetek meg e napról, amelyen kijöttetek Egyiptomból, a szolgaság házából. Mivel hatalmas kézzel hozott ki onnan titeket az ÚR, ne egyetek kovászosat.


text:
Azért ha majd bevisz az ÚR a kánaániak, hettiták, emóriak, hivviek és jebúsziak földjére, amelyről megesküdött atyáitoknak, hogy neked adja azt a tejjel és mézzel folyó földet, akkor ebben a hónapban végezd ezt a szertartást.


text:
Kovásztalan kenyeret egyél hét napon át, és ne lássanak nálad kovászos kenyeret, még kovászt se lássanak nálad egész határodban.


text:
Add tudtára fiadnak azon a napon: azért történik ez, mivel az ÚR azt cselekedte velünk, amikor kijöttünk Egyiptomból.


text:
Legyen neked az jelként a kezeden és emlékeztetőül a homlokodon azért, hogy az ÚR törvénye a szádban legyen, mert hatalmas kézzel hozott ki téged az ÚR Egyiptomból.


text:
Ha pedig bevisz az ÚR a kánaániak földjére, ahogy megesküdött neked és atyáidnak, és azt neked adja,


text:
akkor ajánld föl az ÚRnak mindazt, ami anyja méhét elsőként megnyitja; ha majd jószágod lesz, abból is mindennek az elsőszülöttjét; a hímek az ÚRéi.


text:
De a szamár minden első ellését báránnyal váltsd meg. Ha pedig nem váltod meg, szegd a nyakát. Az embernek is minden elsőszülöttjét váltsd meg a fiaid közül.


text:
És ha majd egykor megkérdezi a fiad, hogy mi ez, akkor mondd neki: „Hatalmas kézzel hozott ki minket az ÚR Egyiptomból, a szolgaság házából.


text:
Amikor a fáraó makacsul vonakodott elbocsátani minket, megölt az ÚR minden elsőszülöttet Egyiptom földjén, az ember elsőszülöttjétől a jószág első elléséig. Ezért áldozok az ÚRnak minden hímet, amely anyja méhét megnyitja, és ezért váltom meg fiaim minden elsőszülöttjét.”


text:
Legyen tehát jelül a kezeden és homlokodon, mert hatalmas kézzel hozott ki minket az ÚR Egyiptomból.


text:
Amikor a fáraó elbocsátotta a népet, nem a filiszteusok földje felé vitte őket Isten, bár közel volt az, mert azt mondta Isten: Hátha meggondolja magát a nép, ha harcot lát, és visszatér Egyiptomba!


text:
Ezért kerülő úton vezette Isten őket, a Vörös-tenger pusztájának útján. Fölfegyverkezve jöttek ki Izráel fiai Egyiptom földjéről.


text:
Mózes elvitte magával József tetemét is, mert komolyan megeskette Izráel fiait, amikor azt mondta: Bizonyosan meglátogat titeket Isten, és akkor vigyétek magatokkal innen az én tetememet is.


text:
Az ÚR pedig nappal felhőoszlopban ment előttük, hogy vezesse őket az úton, éjjel pedig tűzoszlopban, hogy világítson nekik, hogy éjjel és nappal mehessenek.


text:
Szólj Izráel fiainak, hogy forduljanak vissza, és üssenek tábort Pí-Hahírót előtt, Migdól és a tenger között, Baal-Cáfón előtt. Azzal szemben verjenek tábort a tenger mellett.


text:
Én pedig megkeményítem a fáraó szívét, és üldözőbe veszi őket, s én megmutatom dicsőségemet a fáraón és minden seregén, hogy megtudják az egyiptomiak, hogy én vagyok az ÚR. És úgy cselekedtek.


text:
Amikor hírül adták az egyiptomi királynak, hogy elmenekült a nép, megváltozott a fáraónak és szolgáinak a szíve a nép iránt, és azt mondták: Mit cselekedtünk, hogy elbocsátottuk Izráelt a szolgálatunkból!


text:
Hatszáz válogatott szekeret vett és Egyiptom minden harci szekerét, és hárman-hárman voltak mindegyiken.


text:
Megkeményítette az ÚR a fáraónak, az egyiptomi királynak a szívét, hogy üldözőbe vegye Izráel fiait. Izráel fiai pedig hatalmas kéz oltalma alatt vonultak ki.


text:
Az egyiptomiak utánuk nyomultak, és elérték őket a tenger mellett, ahol táboroztak, a fáraó minden lova, szekere meg lovasai és serege Pí-Hahírót mellett, Baal-Cáfón előtt.


text:
Amint közeledett a fáraó, Izráel fiai fölemelték a szemüket, és íme, az egyiptomiak a nyomukban voltak. Ekkor nagy félelem fogta el őket, és az ÚRhoz kiáltottak Izráel fiai.


text:
Ezt mondták Mózesnek: Hát nincsenek Egyiptomban sírok, hogy ide, a pusztába hoztál minket meghalni? Mit cselekedtél velünk, hogy kihoztál minket Egyiptomból?


text:
Nem megmondtuk neked Egyiptomban: hagyj békét nekünk, hadd szolgáljunk az egyiptomiaknak! Mert jobb lett volna szolgálnunk nekik, semhogy itt a pusztában haljunk meg.


text:
Mózes pedig azt mondta a népnek: Ne féljetek, álljatok helyt! És meglátjátok az ÚR szabadítását, amelyet ma cselekszik veletek. Mert azokat az egyiptomiakat, akiket ma láttok, soha többé nem látjátok!


text:
Te pedig emeld föl a botodat, és nyújtsd ki kezedet a tengerre, és válaszd kétfelé, hogy Izráel fiai szárazon menjenek át a tenger közepén.


text:
Én pedig, íme, megkeményítem az egyiptomiak szívét, hogy bemenjenek utánuk, és így szerzek dicsőséget magamnak a fáraó és egész serege, szekerei és lovasai által.


text:
És megtudják az egyiptomiak, hogy én vagyok az ÚR, ha majd dicsőséget szerzek magamnak a fáraó által, az ő szekerei és lovasai által.


text:
Ekkor elindult Isten angyala, aki Izráel tábora előtt járt, és mögéjük ment. A felhőoszlop is, amely eddig előttük járt, elindult előlük, s mögéjük állt;


text:
odament az egyiptomiak tábora és Izráel tábora közé. Hátul beborult az ég, és sötétség lett, elöl pedig megvilágosította az éjszakát. És egész éjszaka nem közelítettek egymáshoz.


text:
Mózes kinyújtotta a kezét a tengerre, az ÚR pedig egész éjjel erős keleti széllel hajtotta a vizet, és szárazzá tette a tengert, és kétfelé váltak a vizek.


text:
Izráel fiai szárazon mentek be a tenger közepébe, a víz pedig kőfalként állt jobb és bal kezük felől.


text:
Az egyiptomiak pedig utánuk nyomultak, és bement a fáraó minden lova, szekere és lovasa a tenger közepébe.


text:
Hajnalban az ÚR rátekintett az egyiptomiak táborára a tűz- és felhőoszlopból, és megzavarta az egyiptomiak táborát.


text:
Megállította a szekerek kerekeit, és csak nehezen tudták vonszolni azokat. Ekkor azt mondták az egyiptomiak: Fussunk Izráel elől, mert az ÚR harcol értük Egyiptom ellen.


text:
Az ÚR így szólt Mózeshez: Nyújtsd ki kezedet a tengerre, hogy a vizek térjenek vissza az egyiptomiakra, szekereikre és lovasaikra!


text:
Mózes kinyújtotta kezét a tengerre, és reggel felé visszatért a tenger az előbbi helyére, az egyiptomiak pedig belefutottak, s így az ÚR beleveszítette őket a tenger közepébe.


text:
Visszatért a víz, és elborította a harci szekereket és a lovasokat, a fáraó minden seregét, amelyek bementek utánuk a tengerbe. Egy sem maradt meg közülük.


text:
De Izráel fiai szárazon mentek át a tenger közepén, a víz pedig kőfalként állt a jobb és bal kezük felől.


text:
Így szabadította meg az ÚR azon a napon Izráelt az egyiptomiak kezéből. Látta is Izráel az egyiptomiakat holtan a tenger partján.


text:
Amikor látta Izráel azt a nagy dolgot, amelyet az ÚR Egyiptomban cselekedett, félni kezdte a nép az URat, és hittek az ÚRnak és Mózesnek, az ő szolgájának.


text:
Akkor Mózes Izráel fiaival együtt ezt az éneket énekelte az ÚRnak: Énekelek az ÚRnak, mert felséges ő, a lovat és lovasát tengerbe vetette.


text:
Erősségem és énekem az ÚR, szabadítómmá lett nekem. Ő az Istenem, őt dicsérem, atyámnak Istene, őt magasztalom.


text:
Felséged nagyságával söpröd el támadóidat, kibocsátod haragodat, mely megemészti őket, mint a tarlót.


text:
Orrod leheletétől feltorlódtak a vizek, falként álltak meg a futó habok, a mélységes vizek megdermedtek a tenger szívében.


text:
Az ellenség azt mondta: Űzöm, utolérem őket, zsákmányt osztok, bosszút állok rajtuk! Kardomat kirántom, s kiirtja őket karom!


text:
Rájuk leheltél leheleteddel, és a tenger elborította őket. Elmerültek, mint az ólom a nagy vizekben.


text:
Kicsoda olyan az istenek közt, mint te, URam? Kicsoda olyan felséges, mint te, szentségedben, félelemmel dicsérendő és csodatévő?


text:
Akkor megháborodnak Edóm fejedelmei, Móáb hatalmasait rettegés szállja meg, elcsügged Kánaán egész lakossága.


text:
Félelem és aggodalom lepi meg őket, karod hatalmától elnémulnak, mint a kő, míg átvonul néped, URam! Míg átvonul a nép, a te szerzeményed.


text:
Beviszed és letelepíted őket örökséged hegyén, melyet magadnak készítettél, URam, lakóhelyül, szentélyedbe, URam, melyet kezed erősített meg.


text:
Amikor bementek a fáraó lovai szekereikkel és lovasaikkal együtt a tengerbe, az ÚR visszafordította rájuk a tenger vizét. Izráel fiai pedig szárazon mentek át a tenger közepén.


text:
Akkor Mirjám prófétanő, Áron nővére dobot vett a kezébe, és minden asszony utánament dobokkal és táncolva.


text:
És Mirjám így szólt hozzájuk: Énekeljetek az ÚRnak, mert felséges ő, a lovat lovasával tengerbe vetette.


text:
Ezután elindította Mózes Izráelt: a Vörös-tengertől Súr pusztája felé mentek. Három napig mentek a pusztában, és nem találtak vizet.


text:
Majd eljutottak Márába, de nem ihatták a vizet Márában, mert keserű volt. Azért is nevezték Márának.


text:
Ő pedig az ÚRhoz kiáltott, az ÚR pedig mutatott neki egy fát, azt bedobta a vízbe, és a víz megédesedett. Ott adott a népnek rendtartást és törvényt, és ott próbára tette őket.


text:
Azt mondta az ÚR: Ha hűségesen hallgatsz Istenednek, az ÚRnak a szavára, és azt cselekszed, ami kedves az ő szemében, és figyelsz parancsolataira, és megtartod minden rendelését, egyet sem bocsátok rád azon betegségek közül, amelyeket Egyiptomra bocsátottam, mert én vagyok az ÚR, a te gyógyítód.


text:
Ezután Élimbe érkeztek, és ott tizenkét forrás volt és hetven pálmafa. Ott ütöttek tábort a víz mellett.


text:
Azután elindultak Élimből. Egyiptom földjéről való kijövetelük után, a második hónap tizenötödik napján Izráel fiainak egész gyülekezete Szín pusztájába érkezett, amely Élim és a Sínai között van.


text:
Azt mondták nekik Izráel fiai: Bár meghaltunk volna az ÚR keze által Egyiptom földjén, amikor a húsosfazék mellett ültünk, amikor jóllakhattunk kenyérrel; hát azért hoztatok ki minket ebbe a pusztába, hogy ezt az egész sokaságot éhséggel öljétek meg?


text:
Ekkor azt mondta Mózesnek az ÚR: Íme, én esőként kenyeret hullatok nektek az égből. Menjen ki a nép, és szedjen naponként egy napra valót, hogy próbára tegyem: akar-e az én törvényem szerint járni, vagy nem?


text:
A hatodik napon pedig úgy lesz, hogy amikor elkészítik, amit bevisznek, az kétszer annyi lesz, mint amennyit naponként szedegettek.


text:
Ekkor azt mondta Mózes és Áron Izráel minden fiának: Este megtudjátok, hogy az ÚR hozott ki titeket Egyiptom földjéről.


text:
Reggel pedig meglátjátok az ÚR dicsőségét. Mert meghallotta az ellene való zúgolódásotokat az ÚR. De mik vagyunk mi, hogy miellenünk zúgolódtok?


text:
Ezután azt mondta Mózes: Este az ÚR húst ad ennetek, reggel pedig kenyeret, hogy jóllakjatok. Mert hallotta az ÚR a zúgolódásotokat, ahogy zúgolódtatok ellene. De mik vagyunk mi? Nem ellenünk zúgolódtok ti, hanem az ÚR ellen.


text:
Áronnak pedig azt mondta Mózes: Mondd meg Izráel fiai egész gyülekezetének: járuljatok az ÚR elé, mert meghallotta zúgolódásotokat.


text:
Amikor Áron Izráel fiainak egész gyülekezetéhez beszélt, és a puszta felé fordultak, íme, az ÚR dicsősége megjelent a felhőben.


text:
Hallottam Izráel fiainak zúgolódását. Így szólj nekik: „Este húst esztek, reggel pedig kenyérrel laktok jól, és megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR, a ti Istenetek.”


text:
Mikor pedig a harmathullás megszűnt, íme, a puszta színén apró gömbök voltak a földön, olyan aprók, mint a dara.


text:
Amint Izráel fiai meglátták, ezt kérdezgették egymástól: Mi ez? Mert nem tudták, hogy mi az. Mózes pedig azt mondta nekik: Ez az a kenyér, amelyet az ÚR adott nektek eledelül.


text:
Az ÚR parancsolata pedig ez: Szedjen abból mindenki, amennyit meg tud enni, fejenként egy ómert. Hozzátartozóik száma szerint szedjen mindenki, azok részére is, akik a sátrában vannak.


text:
Azután megmérték ómerrel, és annak, aki többet szedett, nem volt fölöslege, és annak, aki kevesebbet szedett, nem volt hiánya. Mindenki annyit szedett, amennyit meg tudott enni.


text:
Néhányan nem hallgattak rá, és hagytak belőle reggelre, de megférgesedett és megbüdösödött. Mózes pedig megharagudott rájuk.


text:
Így szedett reggelenként mindenki, amennyit meg tudott enni, mert ha már a nap melegen sütött, elolvadt.


text:
A hatodik napon pedig kétszer annyi kenyeret szedtek, fejenként két ómerrel. Ekkor eljöttek a gyülekezet főemberei mindnyájan, és tudtára adták ezt Mózesnek.


text:
Ő azt mondta nekik: Ez az, amit az ÚR mondott: A nyugalom napja lesz holnap, az ÚRnak szentelt szombat. Amit sütni akartok, süssétek meg, és amit főzni akartok, főzzétek meg. Ami pedig megmarad, azt mind tegyétek el magatoknak reggelre.


text:
Félre is tették azt reggelre, amint Mózes parancsolta, és nem büdösödött meg, és féreg sem volt benne.


text:
Erre azt mondta az ÚR Mózesnek: Meddig nem akarjátok még megtartani a parancsolataimat és törvényeimet?


text:
Lássátok: az ÚR adta nektek a szombatot. Ezért ad ő nektek hatodnap két napra való kenyeret. Maradjon nyugton mindenki a maga helyén, senki se menjen ki a helyéről a hetedik napon.


text:
Izráel háza pedig mannának nevezte azt. Olyan fehér volt, mint a koriander magva, és az íze, mint a mézes pogácsáé.


text:
Azt mondta Mózes: Ezt parancsolja az ÚR: „Egy teljes ómernyit tartsatok meg belőle utódaitoknak, hogy lássák a kenyeret, amellyel a pusztában etettelek titeket, amikor kihoztalak titeket Egyiptom földjéről.”


text:
Áronnak pedig azt mondta Mózes: Végy egy edényt, és tegyél bele egy teljes ómer mannát, és tedd azt az ÚR elé, hogy megmaradjon az utódaitoknak.


text:
El is tette azt Áron a bizonyságtétel ládája elé, hogy megmaradjon, ahogy az ÚR parancsolta Mózesnek.


text:
Izráel fiai pedig negyven esztendőn át ették a mannát, amíg lakott földre nem jutottak. Mannát ettek mindaddig, amíg el nem érkeztek Kánaán földjének határához.


text:
Ezután Izráel fiainak egész gyülekezete Szín pusztájából elindulva táborhelyről táborhelyre haladt, az ÚR rendelkezése szerint, majd tábort ütöttek Refídímben. De a népnek nem volt ivóvize.


text:
Ezért a nép perelni kezdett Mózessel, és azt mondták: Adjatok nekünk vizet, hogy ihassunk! Mózes azt felelte nekik: Miért pereltek velem? Miért kísértitek az URat?


text:
De a nép szomjazott, és így zúgolódott Mózes ellen: Miért hoztál ki minket Egyiptomból? Hogy szomjúsággal ölj meg minket, gyermekeinket és jószágainkat?


text:
Mózes pedig így kiáltott az ÚRhoz: Mit cselekedjem ezzel a néppel? Kevés híja, hogy meg nem köveznek.


text:
Az ÚR azt mondta Mózesnek: Menj végig a nép előtt, és vegyél magad mellé néhányat Izráel vénei közül. A botodat is vedd a kezedbe, amellyel a folyóra sújtottál, és indulj el.


text:
Íme, én odaállok eléd a sziklára a Hóreben. Sújts a sziklára, és víz jön ki belőle, hogy ihasson a nép. Mózes úgy cselekedett Izráel véneinek szeme láttára.


text:
Azt a helyet Masszának és Meríbának nevezte Izráel fiainak perlekedése miatt, és mert kísértették az URat, és azt mondták: Vajon közöttünk van-e az ÚR, vagy sem?


text:
Mózes azt mondta Józsuénak: Válassz ki nekünk férfiakat, és menj el, ütközzél meg Amálékkal. Holnap a halom tetejére állok, és Isten botja a kezemben lesz.


text:
Józsué úgy cselekedett, ahogy Mózes mondta neki: megütközött Amálékkal. Mózes, Áron és Húr pedig fölment a halom tetejére.


text:
És az történt, hogy amikor Mózes fölemelte a kezét, Izráel győzött, mikor pedig leeresztette a kezét, Amálék győzött.


text:
Ezért mikor Mózes keze elnehezedett, követ hoztak, és alája tették, hogy arra üljön. Áron és Húr pedig tartotta a kezeit, egyfelől az egyik, másfelől a másik, és fölemelve maradt a keze naplementéig.


text:
Azt mondta az ÚR Mózesnek: Írd meg ezt emlékezetül egy könyvbe, és add tudtára Józsuénak, hogy mindenestül eltörlöm Amálék emlékezetét az ég alól.


text:
Jetró, Midján papja, Mózes apósa meghallotta mindazt, amit Isten Mózessel és népével, Izráellel cselekedett: hogy kihozta az ÚR Izráelt Egyiptomból.


text:
A másik neve pedig Eliézer volt, mert azt mondta: Atyám Istene segítségül volt nekem, és megszabadított a fáraó fegyverétől.


text:
Eljutott tehát Jetró, Mózes apósa a fiaival és feleségével Mózeshez a pusztába, az Isten hegye mellé, ahol táborozott.


text:
Ekkor Mózes kiment az apósa elé, meghajolt, megcsókolta őt, békességet kívántak egymásnak, és bementek a sátorba.


text:
Mózes elbeszélte az apósának mindazt, amit az ÚR a fáraóval és az egyiptomiakkal cselekedett Izráelért; és mindazt a sok bajt, amely útközben érte őket; és azt, hogy miként szabadította meg őket az ÚR.


text:
És Jetró örvendezett mindannak a jónak, amit az ÚR Izráellel cselekedett, hogy megszabadította őket az egyiptomiak kezéből.


text:
Ezután azt mondta Jetró: Áldott legyen az ÚR, aki megszabadított titeket az egyiptomiak kezéből és a fáraó kezéből, aki megmentette a népet az egyiptomiak hatalmából.


text:
Most már tudom, hogy nagyobb az ÚR minden istennél, valóban, ez igazolódott be akkor, amikor ők Izráel népe ellen vétkeztek.


text:
És Jetró, Mózes apósa égőáldozattal és véresáldozattal áldozott Istennek. Áron pedig és Izráel minden véne eljött, hogy együtt egyenek kenyeret Mózes apósával Isten előtt.


text:
Amikor látta Mózes apósa mindazt, amit ő a néppel cselekedett, azt mondta: Milyen dolog az, amit a néppel teszel? Miért ülsz ott egyedül mint bíró, az egész nép pedig előtted áll reggeltől estig?


text:
Ha ügyük-bajuk van, hozzám jönnek, és bíráskodom az ember és az ő embertársa között, és tudtára adom Isten végezéseit és törvényeit.


text:
Túlságosan kifáradsz te is, a veled levő nép is, mert erőd fölött való dolog ez. Nem végezheted egymagad.


text:
Most azért hallgass a szavamra, tanácsot adok neked, és Isten veled lesz. Te légy a nép szószólója Isten előtt, és te vidd az ügyeket Isten elé.


text:
Tanítsd őket a rendeletekre és törvényekre, és add tudtukra az utat, amelyen járniuk kell, és a tennivalót, amelyet tenniük kell.


text:
Egyszersmind szemelj ki magadnak az egész nép közül derék, istenfélő férfiakat, igazságos férfiakat, akik gyűlölik a haszonlesést, és tedd közöttük elöljárókká, ezredesekké, századosokká, ötvenedesekké és tizedesekké.


text:
Ők bíráskodjanak a nép között minden időben úgy, hogy minden nagyobb ügyet teeléd hozzanak, minden csekélyebb dologban pedig ők ítéljenek. Így könnyítesz a terheden, ha veled együtt hordozzák.


text:
Ha így cselekszel, és Isten is ezt parancsolja neked, te is helyt tudsz állni, és az egész nép is békességben mehet vissza a helyére.


text:
Derék férfiakat választott ki egész Izráelből, és a nép fejévé tette őket: ezredesekké, századosokká, ötvenedesekké és tizedesekké.


text:
Ezek bíráskodtak a nép között minden időben. A nehéz dolgokat Mózes elé vitték, minden kisebb dologban pedig ők tettek igazságot.


text:
Az Egyiptomból való kijövetel után három hónapra ugyanazon a napon érkeztek meg Izráel fiai a Sínai-pusztába.


text:
Refídímből indulva érkeztek a Sínaipusztába, és ott táboroztak; mégpedig a heggyel szemben vert tábort Izráel.


text:
Mózes pedig fölment Istenhez, és a hegyről így szólt hozzá az ÚR: Ezt mondd Jákób háza népének, és ezt add tudtára Izráel fiainak:


text:
„Láttátok, hogy mit tettem Egyiptommal, és hogy sasszárnyakon hordoztalak titeket, és magamhoz vontalak titeket.


text:
Most azért ha figyelmesen hallgattok a szavamra, és megtartjátok szövetségemet, ti lesztek az én népem valamennyi nép közül, bár enyém az egész föld.


text:
És papok birodalma és szent nép lesztek.” Ezek azok a beszédek, amelyeket el kell mondanod Izráel fiainak.


text:
Ekkor Mózes elment, és egybehívta a nép véneit, és eléjük tárta mindazokat a beszédeket, amelyeket az ÚR parancsolt neki.


text:
És az egész nép egy akarattal így felelt: Mindazt megtesszük, amit az ÚR rendelt. Mózes megvitte a nép válaszát az ÚRnak.


text:
Ekkor azt mondta az ÚR Mózesnek: Íme, én hozzád megyek a felhő homályában, hogy hallja a nép, amikor beszélek veled, és mindig higgyenek neked. Mózes elmondta az ÚRnak a nép válaszát.


text:
Az ÚR pedig azt mondta Mózesnek: Menj el a néphez, és rendeld el, hogy ma és holnap szenteljék meg magukat, mossák ki a ruhájukat,


text:
és legyenek készen harmadnapra, mert harmadnap leszáll az ÚR az egész nép szeme láttára a Sínai-hegyre.


text:
Vonj határt a nép körül, és mondd: Őrizkedjetek attól, hogy fölmenjetek a hegyre; még a szélét se érintsétek. Mindaz, ami a hegyet érinti, meg kell hogy haljon.


text:
Ne érintse kéz, hanem kővel kövezzék meg, vagy nyíllal nyilazzák le. Akár állat, akár ember, nem maradhat életben. Mikor a kürt hosszan hangzik, akkor felmehetnek a hegyre.


text:
Mózes tehát lejött a hegyről a néphez, és elrendelte, hogy a nép szentelje meg magát, és mossa ki a ruháját.


text:
És harmadnapon virradatkor mennydörgés, villámlás és sűrű felhő támadt a hegyen és igen erős kürtzengés. Ekkor az egész táborbeli nép megrémült.


text:
Az egész Sínai-hegy füstbe borult, mert az ÚR leszállt rá tűzben. A füstje úgy szállt fel, mint egy kemencéé, és az egész hegy rengett.


text:
Leszállt tehát az ÚR a Sínai-hegyre, a hegy csúcsára. Fölhívta Mózest a hegy tetejére, ő pedig fölment.


text:
Azt mondta az ÚR Mózesnek: Menj le, intsd meg a népet, hogy ne törjön előre, hogy lássa az URat, mert sokan elhullnak közülük.


text:
Mózes pedig azt felelte az ÚRnak: Nem jöhet föl a nép a Sínai-hegyre, mert te intettél minket így: vonj határt a hegy körül, és szenteld meg azt!


text:
De az ÚR azt mondta neki: Indulj, menj le, és jöjj fel, és Áron is jöjjön veled. De a papok és a nép ne törjenek előre, hogy följöjjenek az ÚRhoz, nehogy rájuk rontson.


text:
Ne csinálj magadnak faragott képet vagy valami hasonmást arról, ami fenn az égben vagy lenn a földön vagy a vizekben, a föld alatt van!


text:
Ne imádd és ne tiszteld azokat, mert én, az ÚR, a te Istened, féltőn szerető Isten vagyok. Megbüntetem az atyák vétkét a fiakon, harmad- és negyedízig azokon, akik gyűlölnek engem.


text:
De irgalmasságot cselekszem ezerízig azokkal, akik szeretnek engem, és megtartják a parancsolataimat.


text:
Ne használd hiába az ÚR, a te Istened nevét, mert az ÚR nem hagyja büntetés nélkül azt, aki a nevét hiába használja.


text:
De a hetedik nap az ÚRnak, a te Istenednek nyugalomnapja. Semmi dolgot ne tégy azon, se te magad, se a fiad, se a leányod, se a szolgád, se a szolgálóleányod, se az állatod, se a jövevény, aki a kapuidon belül tartózkodik.


text:
Mert hat nap alatt teremtette az ÚR az eget és a földet, a tengert és mindent, ami azokban van, a hetedik napon pedig megnyugodott. Azért megáldotta és megszentelte az ÚR a nyugalom napját.


text:
Tiszteld atyádat és anyádat, hogy hosszú ideig élj azon a földön, amelyet az ÚR, a te Istened ad neked!


text:
Ne kívánd felebarátod házát! Ne kívánd felebarátod feleségét, se szolgáját, se szolgálólányát, se ökrét, se szamarát és semmit, ami az övé!.


text:
Az egész nép pedig látta a mennydörgést, villámlást, kürtzengést és a hegy füstölgését. Amikor látta ezt a nép, megrémült, és hátrébb húzódott.


text:
Azt mondták Mózesnek: Te beszélj velünk, és mi hallgatunk rád. De Isten ne beszéljen velünk, mert akkor meghalunk.


text:
Mózes erre azt mondta a népnek: Ne féljetek, mert azért jött Isten, hogy próbára tegyen titeket, hogy őt féljétek, és ne vétkezzetek.


text:
Ekkor azt mondta az ÚR Mózesnek: Így szólj Izráel fiainak: Ti magatok láttátok, hogy a mennyből szóltam hozzátok.


text:
Földből készíts nekem oltárt. Azon áldozd égő- és hálaáldozatodat, juhaidat és ökreidet. Minden helyre elmegyek hozzád, és megáldalak, ahol azt akarom, hogy megemlékezzetek a nevemről.


text:
Ha pedig kövekből csinálsz nekem oltárt, ne építsd azt faragott kőből, mert amint ráveted faragó vasadat, megfertőzteted.


text:
Ha az ura adott neki feleséget, és az fiakat vagy lányokat szült neki, az asszony gyermekeivel együtt maradjon az ő uráé, a férje pedig egyedül menjen el.


text:
De ha a szolga azt mondaná: „Szeretem az uramat, a feleségemet és a fiaimat, nem akarok felszabadulni”,


text:
akkor vigye őt az ura a bírák elé, és állítsa az ajtóhoz vagy az ajtófélfához, és az ura fúrja át a fülét árral. És legyen örökké szolgája annak.


text:
Ha az urának nem tetszik, hogy eljegyezze őt magának, akkor engedje meg, hogy kiváltsák. De arra nincs joga, hogy idegen népnek eladja, mert akkor hűtlenül bánik vele.


text:
De ha nem leselkedett utána, hanem Isten ejtette a kezébe, akkor rendelek neked egy helyet, ahova menekülhet.


text:
Ha pedig valaki szándékosan tör a felebarátja ellen, hogy orvul megölje, az oltáromtól is vidd el azt a halálra.


text:
Ha férfiak összevesznek, és megüti valaki a felebarátját kővel vagy az öklével, és nem hal meg, hanem ágynak esik,


text:
ha fölkel, és mankóján kinn jár, maradjon büntetlen, aki megütötte. Csupán fekvéséért fizessen, és gyógyíttassa meg.


text:
Ha pedig valaki úgy üti meg a szolgáját vagy szolgálóját bottal, hogy meghal a keze alatt, büntessék meg.


text:
Ha férfiak veszekednek, és meglöknek egy várandós asszonyt úgy, hogy idő előtt szül, de egyéb veszedelem nem történik, bírságot kell fizetni aszerint, ahogy az asszony férje azt követeli, de bírák előtt kell fizetni.


text:
Ha valaki a szolgájának vagy szolgálójának a szemét úgy megüti, hogy megvakul, bocsássa azt szabadon a szeméért.


text:
Ha férfit vagy asszonyt öklel meg egy ökör úgy, hogy meghal, kővel kövezzék meg azt az ökröt, és húsát ne egyék meg. De az ökör ura ártatlan.


text:
Ám ha az ökör azelőtt is öklelős volt, és annak urát megintették, és mégsem vigyázott rá, s az férfit vagy asszonyt ölt meg, az ökröt kövezzék meg, és az ura is halállal lakoljon.


text:
Ha szolgát öklel meg az ökör vagy szolgálót, akkor adjanak urának harminc ezüstsékelt, de az ökröt kövezzék meg.


text:
Ha pedig valaki vermet nyit meg, vagy ha valaki vermet ás, és nem fedi be, és ökör vagy szamár esik bele,


text:
Ha valakinek az ökre megdöfi az ő embertársa ökrét úgy, hogy az elpusztul, adják el az élő ökröt, és az árát osszák meg, és a tetemet is osszák el.


text:
De ha tudták, hogy az ökör már azelőtt is öklelős volt, és nem vigyázott rá az ura, akkor fizessen ökröt az ökörért, a tetem pedig legyen az övé.


text:
Ha valaki ökröt vagy bárányt lop, és levágja vagy eladja, öt marhát fizessen egy ökörért, és négy juhot egy bárányért.


text:
De ha ez napvilágnál történik, vérontásnak számít. A tolvaj fizessen. Ha nincs neki, adják el őt tolvajságáért.


text:
Ha élve találják meg nála a lopott jószágot – akár ökör, akár szamár, akár juh az –, kétszer annyit fizessen érte.


text:
Ha valaki mezőt vagy szőlőt legeltet le úgy, hogy állatát ráengedte, és az más mezején legelt, térítse meg a kárt mezejének javából és szőlőjének javából.


text:
Ha tűz támad, és tövisbe kap, és megég az asztag, vagy a lábon álló gabona vagy a mező: térítse meg a kárt, aki a tüzet gyújtotta.


text:
Ha valaki pénzt vagy edényeket ad át felebarátjának megőrzésre, és azokat ellopják annak az embernek a házából, és megtalálják a tolvajt, fizessen kétszer annyit.


text:
Ha nem találják meg a tolvajt, a ház urát állítsák Isten elé, hogy nem nyúlt-e felebarátja vagyonához.


text:
Minden hűtlen kezelés dolgában, akár ökör, akár szamár, akár juh, akár ruha, akármi elveszett jószág az, amiről az egyik azt mondja, hogy az övé, mindkettőjük ügye Isten elé kerüljön, és akit Isten bűnösnek ítél, fizessen kétszer annyit felebarátjának.


text:
Ha valaki szamarat vagy ökröt vagy bárányt vagy bármiféle állatot ad felebarátjának, hogy gondozza, és az elhull, vagy megsérül, vagy elhajtják úgy, hogy senki sem látta,


text:
az ÚRra tett esküvés döntsön kettejük közt, hogy nem nyújtotta-e ki kezét felebarátja vagyonára. Ezt fogadja el a jószág gazdája, és felebarátja semmit se fizessen.


text:
Ha pedig valaki a felebarátjától állatot kér kölcsön, és az megsérül vagy elhull urának távollétében, fizesse meg a kárt.


text:
Ha valaki hajadont csábít el, aki nincs eljegyezve, és vele hál, jegyajándékkal jegyezze el magának feleségül.


text:
A jövevényen ne hatalmaskodjál, és ne nyomorgasd őt, mert ti is jövevények voltatok Egyiptom földjén.


text:
Fölgerjed haragom, és megöllek titeket fegyverrel, és feleségeitek özvegyekké lesznek, fiaitok pedig árvákká.


text:
Ha pénzt adsz kölcsön népemnek, a veled levő szegénynek, ne légy hozzá olyan, mint a hitelező. Ne vessetek ki rá uzsorát.


text:
Mert egyetlen takarója, testének ruhája az, s ugyan miben háljon? Bizony, ha hozzám kiált, meghallgatom, mert én irgalmas vagyok.


text:
Ne kövesd a többséget a rosszban, és peres ügyben ne vallj a többséggel, ha ezzel elferdíted az igazságot!


text:
Ha látod, hogy annak a szamara, aki téged gyűlöl, teher alatt fekszik, vigyázz, rajta ne hagyd. Segíts neki leoldani.


text:
A hazug beszédtől tartsd távol magad, az ártatlant és az igazat ne öld meg, mert én nem adok igazat a bűnösnek.


text:
Ajándékot ne fogadj el, mert az ajándék megvakítja a tisztán látókat, és elfordítja az igazak ügyét.


text:
A jövevényt ne nyomorgasd, hiszen ismeritek a jövevény életét, mert jövevények voltatok Egyiptom földjén.


text:
A hetedikben azonban pihentesd, és hagyd úgy, hogy néped szegényei egyék meg. Ami pedig ezek után megmarad, egye meg a mezei vad. Így tégy a szőlőddel és az olajfáddal is!


text:
Hat napon át végezd dolgaidat, a hetedik napon pedig nyugodj meg, hogy nyugodjék ökröd és szamarad, és megpihenjen szolgálód fia és a jövevény is.


text:
Tartsátok meg mindazt, amit mondtam nektek! Idegen istenek nevét ne emlegessétek, hallani se lehessen szátokból!


text:
a kovásztalan kenyér ünnepét tartsd meg! Hét nap egyél kovásztalan kenyeret, amint megparancsoltam neked, az Ábíb hónap ideje alatt, mert akkor jöttél ki Egyiptomból. Üres kézzel senki se jelenjék meg a színem előtt!


text:
És tartsd meg az aratás ünnepét, amikor meződ vetésének zsengéjét gyűjtöd be, és a betakarítás ünnepét az esztendő végén, amikor termésedet betakarítottad a mezőről.


text:
Ne ontsd ki áldozatom vérét kovászos kenyér mellett, és ünnepi áldozatom kövérje ne maradjon meg reggelig!


text:
Földed zsengéjének javát vidd el a te URad, Istened házába! Ne főzd meg a gödölyét az anyja tejében!


text:
Íme, én angyalt küldök előtted, hogy megőrizzen az úton, és bevigyen téged arra a helyre, amelyet elkészítettem.


text:
Vigyázz magadra előtte, és hallgass szavára! Ne bosszantsd föl őt, mert nem szenvedi el a ti gonoszságaitokat, mert az én nevem van őbenne.


text:
Ha hallgatni fogsz a szavára, és mindazt megteszed, amit mondok, akkor ellensége leszek ellenségeidnek, és szorongatni fogom szorongatóidat.


text:
Mert az én angyalom előtted megy, és bevisz téged az emóriak, hettiták, perizziek, kánaániak, hivviek és jebúsziak közé, és kiirtom őket.


text:
Ne imádd isteneiket, és ne tiszteld azokat, és ne cselekedjél úgy, ahogy ők cselekednek! Hanem inkább döntsd le azokat, és tördeld össze bálványaikat.


text:
Ha szolgáljátok Isteneteket, az URat, akkor megáldja kenyereteket és vizeteket; és eltávolítom közületek a bajokat.


text:
Rettentésemet küldöm előtted, és minden népet megrettentek, amely közé mész, és minden ellenségedet megfutamítom előled.


text:
De nem egy év alatt űzöm ki őket előled, hogy a föld ne legyen pusztává, és ne szaporodjék meg károdra a mezei vad.


text:
Határodat a Vörös-tengertől a filiszteusok tengeréig vetem és a pusztától a folyamig. Mert kezedbe adom annak a földnek a lakosait, és kiűzöd őket magatok elől.


text:
Ne lakjanak földjeiden, hogy vétekbe ne vigyenek téged ellenem. Mert ha az ő isteneiket szolgálnád, az vesztedre lenne.


text:
Ezután azt mondta az ÚR Mózesnek: Jöjj fel az ÚRhoz te és Áron, Nádáb és Abíhú és Izráel vénei közül hetvenen, és boruljatok le előtte távolról.


text:
Elment tehát Mózes, és elmondta a népnek az ÚR minden beszédét és rendelését. Erre az egész nép egyhangúlag így felelt: Mindazt megtesszük, amit az ÚR parancsol!


text:
Mózes pedig följegyezte az ÚR minden beszédét. Reggel fölkelt, oltárt épített a hegy alatt és tizenkét oszlopot, Izráel tizenkét nemzetsége szerint.


text:
Azután odaküldte Izráel ifjait, és égőáldozatokat áldoztak, és bikákat öltek hálaáldozatul az ÚRnak.


text:
Mózes pedig vette a vér felét, és a medencékbe töltötte, a vér másik felét pedig az oltárra hintette.


text:
Azután vette a szövetség könyvét, és elolvasta a nép hallatára. Mire azt mondták: Mindent megteszünk, amit az ÚR parancsolt, és engedelmeskedünk.


text:
Mózes pedig vette a vért, ráhintette a népre, és azt mondta: Íme, a szövetség vére, melyet az ÚR kötött veletek, ezen igék szerint.


text:
És látták Izráel Istenét, és az ő lábai alatt valami zafírfényű tárgy volt, olyan tiszta, mint maga az ég.


text:
S így szólt az ÚR Mózesnek: Jöjj fel hozzám a hegyre, és maradj ott! Átadom neked a kőtáblákat, a törvényt és a parancsolatokat, amelyeket leírtam, hogy tanítsák azokat.


text:
A véneknek pedig azt mondta: Várjatok itt ránk, amíg visszatérünk hozzátok! Íme, Áron és Húr veletek van. Akinek valami ügye van, hozzájuk menjen.


text:
Az ÚR dicsősége szállt alá a Sínai-hegyre, és felhő borította azt hat napon át, a hetedik napon pedig szólította Mózest a felhő közepéből.


text:
Az ÚR dicsőségének megjelenése pedig olyan volt Izráel fiainak szeme előtt, a hegy tetején, mint az emésztő tűz.


text:
Mondd meg Izráel fiainak, hogy gyűjtsenek nekem ajándékokat. Gyűjtsenek nekem ajándékokat mindenkitől, akit a szíve erre indít.


text:
Készítsenek egy két és fél könyök hosszú, másfél könyök széles és másfél könyök magas ládát akácfából.


text:
Önts hozzá aranyból négy karikát, és illeszd azokat a négy sarkára, egyik oldalára is két karikát, a másik oldalára szintúgy.


text:
Az egyik kerúbot az egyik végére készítsd, a másik kerúbot a másikra. A fedél két végéből formázzátok ki a kerúbokat.


text:
A kerúbok pedig terjesszék ki a szárnyaikat fölfelé, betakarva szárnyukkal a fedelet. Arcuk egymás felé legyen. A kerúbok arca a fedél felé forduljon.


text:
Ott jelenek meg neked a fedél tetejénél, a két kerúb között, amelyek a bizonyság ládája fölött vannak, ott szólok hozzád mindazokról, amiket általad parancsolok Izráel fiainak.


text:
Készítsd el a tálait is, csészéit is, kancsóit is, kelyheit is, amelyekkel italáldozatot áldoznak. Színaranyból csináld őket!


text:
Csinálj mécsestartót is színaranyból. Vert aranyból készüljön a mécsestartó. Szára, ága, csészéi, bimbói és virágai egy darabból legyenek.


text:
Mandulavirág formájú három csésze legyen az egyik ágon, bimbóval és virággal, és mandulavirág formájú három csésze a másik ágon is, bimbóval és virággal. Ilyen legyen a mécsestartóból kijövő mind a hat ág.


text:
Bimbó legyen a belőle kijövő két ág alatt és szintén bimbó a belőle kijövő két ág alatt és úgyszintén bimbó a belőle kijövő két ág alatt is: így legyen a mécsestartóból kijövő mind a hat ág alatt.


text:
Készíts hozzá hét mécsest is, és úgy rakják föl a mécseseit, hogy bevilágítsák az előtte levő teret.


text:
A hajlékot pedig tíz szőnyegből készítsd, sodrott lenfonálból. Kék, bíborpiros és karmazsin színű legyen, szépen beleszőtt kerúbok legyenek rajta.


text:
Egy-egy szőnyeg hossza huszonnyolc könyök legyen, szélessége pedig négy könyök. Mindegyik szőnyeg azonos méretű legyen.


text:
Készíts hurkokat kék lenből az egyik szőnyeg szegélyén, azon, amely az összefűzött szőnyegek közül a szélen van. Ugyanezt tedd a külső szőnyeg szélével a másik csoportban is.


text:
Ötven hurkot készíts az egyik szőnyegen és ötven hurkot annak a szőnyegnek a szélén is, amelyet hozzáfűznek. Egyik hurok a másikkal szemben legyen.


text:
Készíts ötven aranyhorgocskát is, és e horgocskákkal fogd össze az egyik szőnyeget a másikkal, hogy a hajlék eggyé legyen.


text:
Egy szőnyeg hossza harminc könyök legyen, a szélessége pedig négy könyök. A tizenegy szőnyeg egyforma méretű legyen.


text:
Fűzz össze öt szőnyeget külön és hat szőnyeget is külön. De a hatodikat hajtsd kétrét a hajlék elejére.


text:
Készíts ötven hurkot az egyik szőnyeg szélén, amely az összefűzött szőnyegek közül a szélen van, és ötven hurkot a szőnyeg szélén a másik csoportban is.


text:
Készíts ötven rézhorgocskát is, és akaszd a horgocskákat a hurkokba, és fűzd össze a sátrat, hogy eggyé legyen.


text:
Egykönyöknyi egyik felől és egykönyöknyi a másik felől abból, ami a sátor szőnyegének hosszában fölösleges, lógjon le a hajlék oldalain egyfelől is, másfelől is, hogy befedje azt.


text:
Egy-egy deszkának két csapja legyen, egyik a másiknak megfelelő. Így készítsd el a hajlék minden deszkáját.


text:
A húsz deszka alá pedig negyven ezüsttalpat csinálj, két talpat egy-egy deszka alá, a két csapnak megfelelően. Megint két talpat egyegy deszka alá, a két csapnak megfelelően.


text:
és azokhoz is negyven ezüsttalpat. Két talpat egy deszka alá, majd megint két talpat egy deszka alá.


text:
Kettesével legyenek alulról kezdve, felül pedig együtt legyenek egy karikába foglalva. Ilyen legyen mindkettő, ezek alkossák a két sarkot.


text:
Legyen tehát nyolc deszka, tizenhat ezüsttalppal. Két talp egy deszka alatt, megint két talp egy deszka alatt.


text:
és öt reteszrudat a hajlék másik oldalának deszkáihoz. A hajlék nyugati oldalának deszkáihoz is készíts öt reteszrudat hátulról.


text:
A deszkákat borítsd be arannyal, és készíts karikákat is aranyból, hogy tartsák a reteszrudakat. A reteszrudakat is borítsd be arannyal.


text:
Készíts függönyt kék, bíborpiros és karmazsinszínű és sodrott lenből. Szépen beleszőtt kerúbokkal készítsék.


text:
Tedd négy akácfából való, arannyal borított oszlopra, amelyeknek horgai aranyból legyenek, négy ezüsttalpon.


text:
Tedd a függönyt a horgok alá, és vidd oda a függöny mögé a bizonyság ládáját, és az a függöny válassza el nektek a szent helyet a szentek szentjétől.


text:
Az asztalt pedig helyezd a függönyön kívül, és a mécsestartót az asztallal szemben, a hajlék déli oldalába. Az asztalt pedig tedd az északi oldalra.


text:
A függönyhöz pedig csinálj öt oszlopot akácfából, és borítsd be őket arannyal. Horgai aranyból legyenek, és önts nekik öt réztalpat.


text:
Az oltárt akácfából készítsd, öt könyök legyen a hossza és öt könyök a szélessége. Négyszögű legyen az oltár, a magassága három könyök.


text:
Készíts hozzá fazekakat is a hamujának, hozzá való lapátokat, medencéket, villákat és serpenyőket. Minden hozzá való edényt rézből készíts.


text:
Készíts udvart is a hajléknak. Az udvar déli oldalához csinálj szőnyegeket sodrott lenből. Száz könyök legyen a hossza minden oldalának.


text:
Ugyanúgy készíts az északi oldalon, hosszában száz könyök hosszú szőnyeget, ahhoz húsz oszlopot, ezekhez húsz réztalpat és az oszlopok horgait és átkötőit ezüstből.


text:
Az udvar nyugat felőli szélességéhez pedig ötven könyök szőnyeget, ahhoz tíz oszlopot és ezekhez tíz talpat.


text:
Az udvar kapuján pedig húszkönyöknyi függöny legyen, kék, bíborpiros, karmazsinszínű és sodrott lenből hímezve, ehhez négy oszlop, ezekhez pedig négy talp legyen.


text:
Az udvar minden oszlopát ezüst átkötők vegyék körül, horgaik ezüstből, talpaik pedig rézből legyenek.


text:
Az udvar hossza száz könyök, a szélessége ötven-ötven, a magassága pedig öt könyök. Takarói sodrott lenből, talpai pedig rézből legyenek.


text:
A hajlék minden edénye, amelyet bármilyen szolgálatban használnak, és minden szöge és az udvar minden szöge rézből legyen.


text:
Te pedig parancsold meg Izráel fiainak, hogy hozzanak neked tiszta faolajat, amelyet a világításhoz sajtoltak, hogy szünet nélkül égő lámpát gyújthassanak.


text:
A gyülekezet sátrában, a függönyön kívül, amely a bizonyság előtt van, gondozzák azt Áron és fiai, estétől reggelig az ÚR előtt. Örök rendtartás legyen ez minden nemzedéknél Izráel fiai között.


text:
Te pedig hívasd magadhoz Izráel fiai közül testvéredet, Áront és a fiait vele együtt. Ők legyenek a papjaim. Áron, valamint Nádáb, Abíhú, Eleázár és Ítámár, Áron fiai.


text:
Szólj minden bölcs szívűnek, akiket betöltöttem a bölcsesség lelkével, hogy csinálják meg Áron ruháit az ő fölszentelésére, hogy papom legyen.


text:
Ezeket a ruhákat készítsék el: hósen, éfód, palást, mintás köntös, süveg és öv. Ezeket a szent ruhákat készítsétek el Áronnak, a testvérednek és fiainak, hogy papjaim legyenek.


text:
Az átkötő öve pedig, amely rajta van, ugyanolyan készítésű és ugyanabból való legyen: aranyból, kék, bíborpiros és karmazsinszínű és sodrott lenből.


text:
Kőmetsző munkával, amint a pecsétet szokták metszeni, vésesd e két kőre Izráel fiainak a nevét, körös-körül aranyba foglalva.


text:
Tedd e két követ az éfód vállkötőire az Izráel fiaira való emlékeztetés köveiként, hogy Áron emlékeztetőül hordozza a nevüket a két vállán az ÚR előtt.


text:
és két láncot tiszta aranyból. Fonottra készítsd őket. Olyanok legyenek, mint a sodrott zsineg, és tedd rá a sodrott láncokat a foglalatokra.


text:
Azután csináld meg az ítélet hósenét mestermunkával. Úgy készítsd, ahogy az éfódot csináltad: aranyból, kék, bíborpiros, karmazsinszínű és sodrott lenből.


text:
A kövek tehát Izráel fiainak nevei szerint legyenek, tizenkettő legyen az ő nevük szerint. Úgy legyen metszve, mint a pecsét, mindegyik a rá való névvel, a tizenkét nemzetség szerint.


text:
A két fonat két végét pedig erősítsd a két foglalathoz, és tűzd az éfód vállkötőihez, annak előrészére.


text:
Készíts még két aranykarikát, és tedd azokat a hósen két sarkára azon a szélén, amely befelé van az éfód felől.


text:
És csinálj még két aranykarikát, és tedd őket az éfód két vállkötőjére alul, az elülső része felől, a fölerősítéséhez közel, az éfód öve fölött.


text:
Csatolják a hósent karikáinál fogva az éfód karikáihoz kék zsinórral, hogy az éfód öve fölött legyen, és el ne váljék a hósen az éfódtól.


text:
Viselje Áron Izráel fiainak a neveit az ítélet hósenén, a szíve fölött, szüntelen emlékeztetőül az ÚR előtt, amikor bemegy a szent helyre.


text:
Azután tedd az ítélet hósenébe az urímot és tummímot, hogy legyenek Áron szíve fölött, amikor bemegy az ÚR elé, és az ÚR színe előtt szüntelen a szívén hordozza Izráel fiainak ítéletét.


text:
Legyen a közepén nyílás a fejének. A nyílás szövött szegélyű legyen körös-körül, olyan legyen, mint a páncéling nyílása, hogy el ne szakadjon.


text:
Az alsó peremére körös-körül csinálj gránátalmákat kék, bíborpiros és karmazsinszínű lenből, és köréjük körbe aranycsengettyűket is.


text:
Aranycsengettyű meg gránátalma, aranycsengettyű meg gránátalma váltakozzon a palást peremén körös-körül.


text:
Ez legyen Áronon, amikor szolgál, hogy hallatsszék csengése, amikor bemegy a szent helyre az ÚR elé, és amikor kijön, hogy meg ne haljon.


text:
Legyen Áron homlokán, hogy Áron hordozza a szent dolgokban elkövetett vétkek terhét, amelyeket Izráel fiai különféle szent adományaik odaszentelésekor követnek el. Legyen azért szüntelen a homlokán, hogy kedvesek legyenek ők az ÚR előtt.


text:
A köntöst pedig lenből mintásra sződd, és a süveget is lenből készítsd, az öv meg legyen szépen kihímezve.


text:
Áron fiainak is készíts köntösöket, és csinálj nekik öveket is. Süvegeket is csinálj nekik, dicsőségül és ékességül.


text:
Öltöztesd föl azokba testvéredet, Áront és vele együtt a fiait, és kend fel őket, iktasd be őket tisztükbe, és szenteld fel őket, hogy papjaimmá legyenek.


text:
Legyenek ezek Áronon és fiain, amikor bemennek a gyülekezet sátrába, vagy amikor az oltárhoz járulnak, a szent helyen való szolgálattételre, hogy ne vigyenek oda bűnt, és meg ne haljanak. Örökkévaló rendtartás ez Áronnak és utódainak.


text:
Ezt cselekedd velük, amikor felszenteled őket, hogy papjaim legyenek: Végy egy fiatal bikát és két hibátlan kost,


text:
kovásztalan kenyeret és olajjal gyúrt kovásztalan kalácsokat meg olajjal kent kovásztalan lepényeket. Finom búzalisztből készítsd őket.


text:
Vedd a ruhákat, és öltöztesd fel Áront a köntösbe, az éfódhoz való palástba, az éfódba meg a hósenbe, és övezd föl őt az éfód övével.


text:
Övezd körül őket övvel, Áront és fiait, és tégy a fejükre süvegeket is, hogy övék legyen a papság, örök rendtartás szerint. Így iktasd be tisztébe Áront és fiait.


text:
Azután végy a bika véréből, és hintsd azt ujjaiddal az oltár szarvaira, a többi vért pedig töltsd az oltár aljára.


text:
Vedd a kövérjéből mindazt, ami a belet fedi, és a májon levő hártyát és a két vesét is vedd a rajtuk levő kövérjével együtt, és füstölögtesd el az oltáron.


text:
Azután füstölögtesd el az egész kost az oltáron. Égőáldozat ez az ÚRnak, kedves illatú tűzáldozat az ÚRnak.


text:
Azután vágd le a kost, vegyél a véréből, és hintsd meg vele Áron fülcimpáját és fiainak jobb fülcimpáját és jobb kezük hüvelykujját és jobb lábuk hüvelykujját. A többi vért pedig hintsd körös-körül az oltárra.


text:
Azután végy a vérből, amely az oltáron van, és a kenetolajból, és hintsd Áronra és ruháira, valamint a fiaira és a fiainak a ruháira, hogy szent legyen ő és az ő ruhái, és szentek legyenek a fiainak a ruhái is.


text:
Azután vedd a kosból a kövérjét, a farkát és a belet borító kövérjét meg a máj hártyáját meg a két veséjét a rajtuk levő kövérjével és a jobb lapockát, mert felavatási kos ez.


text:
Végy egy kenyeret és egy olajoskalácsot és egy lepényt is a kovásztalan kenyér kosarából, amely az ÚR előtt van.


text:
Azután vedd el ezeket a kezükből, és füstölögtesd el az oltáron az égőáldozat fölött, kedves illatul az ÚR előtt. Az ÚR tűzáldozata ez.


text:
Így szenteld meg a meglóbált szegyet és a felemelt lapockát, amelyet meglóbáltak, és amelyet fölemeltek Áronnak és fiainak felavatási kosából.


text:
Legyen ez örökké Áronnak és fiainak része Izráel fiaitól. Mert felmutatott adomány ez, és felmutatott adomány legyen Izráel fiainak részéről az ő hálaáldozataikból, az ÚRnak felmutatott adomány.


text:
A szent öltözetek pedig, amelyek Áronéi, legyenek utána a fiaié. Azokban kenjék fel és azokban állítsák tisztségükbe őket.


text:
Hét napon át öltözzék azokba az, aki a fiai közül őutána pap lesz, aki be fog menni a gyülekezet sátrába, hogy a szent helyen szolgáljon.


text:
A kos húsát és a kenyeret, amely a kosárban van, a gyülekezet sátrának ajtajánál egye meg Áron a fiaival együtt.


text:
Ők egyék meg azokat, amik által az engesztelés történt, amikor tisztségükbe állították és fölszentelték őket. De idegen ne egyék belőlük, mert szentek azok!


text:
Ha pedig valami megmarad az avatási húsból vagy a kenyérből reggelig, tűzzel égesd meg azt a maradékot. Ne egyék meg, mert szent az.


text:
Áronnal és az ő fiaival tehát úgy cselekedj, ahogy megparancsoltam neked. Hét nap alatt állítsd őket tisztségükbe.


text:
És naponként készíts bűnáldozati bikát engesztelésül, és tisztítsd meg az oltárt, amikor engesztelő áldozatot végzel rajta, és kend meg, hogy megszenteltessék.


text:
Hét napig végezz engesztelő áldozatot az oltáron. Szenteld meg azt, hogy felette igen szentséges legyen az oltár. Szent legyen minden, ami az oltárt érinti.


text:
Az egyik bárányhoz végy egytized finomlisztet, egynegyed hín sajtolt olajjal összegyúrva. Italáldozatul pedig végy egynegyed hín bort.


text:
A másik bárányt este áldozd fel. Ugyanazzal az étel- és italáldozattal készítsd azt, mint reggel, kedves illatul, tűzáldozatul az ÚRnak.


text:
Szüntelen égőáldozat legyen az köztetek nemzedékről nemzedékre a gyülekezet sátrának ajtajánál az ÚR előtt, ahol megjelenek nektek, hogy veled ott szóljak.


text:
Megszentelem a gyülekezet sátrát és az oltárt. Áront és fiait is megszentelem, hogy papjaim legyenek.


text:
Akkor megtudják, hogy én, az ÚR vagyok az ő Istenük, aki kihoztam őket Egyiptom földjéről, hogy közöttük lakhassam; én, az ÚR, az ő Istenük.


text:
Egy könyök hosszú, egy könyök széles, négyszögű és két könyök magas legyen. Vele egy darabból legyenek a szarvai is.


text:
Borítsd be tiszta arannyal a tetejét és az oldalait körös-körül és a szarvait is. Aranyszegélyt is csinálj hozzá körös-körül.


text:
A szegélye alá a két oldalán két aranykarikát is készíts hozzá. Mindkét oldalára készítsd, hogy rúdtartókul legyenek, és azokon hordozzák az oltárt.


text:
Tedd a függöny elé, amely a bizonyság ládája mellett, a bizonyság fedele előtt van, ahol megjelenek neked.


text:
Áron pedig füstölögtessen rajta minden reggel jó illatú füstölőszert. Akkor füstölögtesse, amikor a mécseket rendbe teszi.


text:
Úgyszintén, amikor Áron este fölteszi a mécseket, füstölögtesse azt. Szüntelen illatáldozat legyen ez az ÚR előtt nemzedékről nemzedékre.


text:
Ne áldozzatok azon idegen füstölőszerekkel, se égőáldozattal, se ételáldozattal, és italáldozatot se öntsetek rá!


text:
Végezzen Áron engesztelést annak szarvainál évente egyszer az engesztelő napi áldozat véréből. Évenként egyszer végezzen engesztelést azon, nemzedékről nemzedékre. Szentségek szentsége ez az ÚRnak.


text:
Amikor Izráel fiait fejenként számba veszed, adjon mindenki váltságdíjat életéért az ÚRnak az ő megszámlálásakor, hogy ne legyen rajta csapás a megszámlálásuk miatt.


text:
Ezt adja mindenki, aki átesik a számláláson: fél sékelt a szent sékel szerint, amelyben egy sékel húsz géra. A fél sékel áldozat az ÚRnak.


text:
A gazdag ne adjon többet, és a szegény ne adjon kevesebbet fél sékelnél, amikor megadjátok az áldozatot az ÚRnak engesztelésül a lelketekért.


text:
Szedd be az engesztelési pénzt Izráel fiaitól, és add a gyülekezet sátrának szolgálatára, hogy Izráel fiaira emlékeztessen az ÚR előtt, engesztelésül a lelketekért.


text:
Készíts rézmedencét mosakodásra, a lába is rézből legyen. Tedd a gyülekezet sátra és az oltár közé, és tölts bele vizet,


text:
Amikor a gyülekezet sátrába mennek, mosakodjanak meg vízben, hogy meg ne haljanak; vagy amikor az oltárhoz járulnak, hogy szolgáljanak, és tűzáldozatot füstölögtessenek az ÚRnak.


text:
Kezüket is, lábukat is mossák meg, hogy meg ne haljanak. Örökkévaló rendtartás lesz ez nekik, neki és utódainak nemzedékről nemzedékre.


text:
Végy drága fűszereket, híg mirhát ötszáz pénzért, feleannyi jó illatú fahéjat kétszázötvenért és illatos nádat is kétszázötvenért.


text:
Készíts belőle szent kenetolajat, kevert kenetet, a kenetkészítők módjára. Legyen az szent kenetolaj.


text:
Ember testét meg ne kenjék vele, se összetétele szerint ahhoz hasonlót ne csináljatok. Szent az, szent legyen előttetek is.


text:
Ezután azt mondta Mózesnek az ÚR: Végy fűszereket, illatos gyantát, szagos borostyánt és erős illatú mézgát, e fűszereket és tiszta tömjént, egyenlő arányban.


text:
Morzsolj belőle apróra, és tégy belőle a bizonyság ládája elé a gyülekezet sátrában, ahol megjelenek neked. Igen szentséges legyen ez előttetek!


text:
Ez a füstölőszer az ÚRnak legyen szentelve. Annak összetétele szerinti füstölőszert ne csináljatok magatoknak.


text:
Íme, mellé adtam Oholíábot is, Ahiszámák fiát a Dán nemzetségéből. Értelmet adtam minden hozzáértő ember szívébe, hogy elkészítsék mindazt, amit parancsoltam neked:


text:
A kenet olaját és a jó illatú füstölőszert a szentséghez. Mindent úgy csináljanak, ahogy megparancsoltam neked!


text:
Ezt mondd Izráel fiainak: A szombatjaimat bizony tartsátok meg, mert jel az köztem és köztetek nemzedékről nemzedékre, hogy megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR, aki megszentellek titeket.


text:
Tartsátok meg tehát a szombatot, mert szent az nektek. Aki megrontja, halállal lakoljon. Aki munkát végez azon a napon, annak lelke irtassék ki népe közül.


text:
Hat napig dolgozzanak, a hetedik nap pedig a nyugalom szombatja, az ÚRnak szentelt nap. Aki szombatnapon dolgozik, meg kell halnia.


text:
Tartsák meg tehát Izráel fiai a szombatot, szenteljék meg a szombatot nemzedékről nemzedékre, örök szövetségül.


text:
Köztem és Izráel fiai között örök jel legyen ez. Mert hat napon át teremtette az ÚR a mennyet és a földet, a hetedik napon pedig megpihent és megnyugodott.


text:
Mikor pedig Isten elvégezte a vele való beszédét a Sínai-hegyen, átadta Mózesnek a bizonyság két tábláját, az Isten ujjával írt kőtáblákat.


text:
Amikor látta a nép, hogy Mózes késik lejönni a hegyről, egybegyűlt Áron ellen, és azt mondta neki: Jöjj, csinálj nekünk isteneket, akik előttünk járjanak, mert nem tudjuk, mi történt Mózessel, azzal a férfival, aki Egyiptom földjéről kihozott minket.


text:
Áron azt mondta nekik: Szedjétek ki az aranyfüggőket, amelyek feleségeitek, fiaitok és leányaitok fülében vannak, és hozzátok hozzám.


text:
Ő átvette a kezükből, vésővel mintát készített, és öntött borjút csinált belőle. Ekkor azt mondták: Ez a te istened, Izráel, aki kihozott téged Egyiptom földjéről.


text:
Másnap korán reggel fölkeltek, és égőáldozatot és békeáldozatot mutattak be. Azután leült a nép enni és inni, és fölkeltek játszani.


text:
Az ÚR pedig így szólt Mózeshez: Indulj, menj le, mert megromlott a néped, amelyet kihoztál Egyiptom földjéről!


text:
Hamar letértek az útról, amelyet parancsoltam nekik. Borjúképet öntöttek maguknak, azt tisztelik, annak áldoznak, és azt mondják: ez a te istened, Izráel, aki kihozott téged Egyiptom földjéről.


text:
Azért hagyj békét nekem, hadd gerjedjen föl a haragom ellenük, és hadd töröljem el őket! Téged azonban nagy néppé teszlek.


text:
De Mózes így esedezett Istenéhez, az ÚRhoz: Miért gerjedne föl, URam, a te haragod a néped ellen, amelyet nagy erővel és hatalmas kézzel hoztál ki Egyiptom földjéről?


text:
Miért mondanák azt az egyiptomiak: „Vesztükre vitte ki őket, hogy elveszítse a hegyek között, és eltörölje őket a föld színéről”? Múljék el haragod tüze, és vond vissza bosszúdat néped ellen!


text:
Emlékezzél meg Ábrahámról, Izsákról és Izráelről, szolgáidról, akiknek megesküdtél önmagadra e szavakkal: Úgy megsokasítom utódaitokat, mint az ég csillagait és azt az egész földet, amelyről szóltam, utódaitoknak adom, és örökségük lesz az örökre.


text:
Azután Mózes megfordult, és elindult a hegyről, kezében a bizonyság két táblájával. Mindkét oldalán teleírt táblák voltak, elöl is, hátul is tele voltak írva.


text:
És amikor közeledett a táborhoz, látta a borjút és a táncolást, és fölgerjedt Mózes haragja, elhajította kezéből a táblákat, és összetörte a hegy alatt.


text:
Azután fogta a borjút, amelyet csináltak, tűzben megégette, apróra törte, amíg porrá lett, és vízbe szórva megitatta Izráel fiaival.


text:
Azt mondták nekem: Készíts nekünk isteneket, hogy előttünk járjanak, mert nem tudjuk, hogy mi lett Mózessel, azzal a férfival, aki kihozott minket Egyiptom földjéről.


text:
Én azt feleltem: Kinek van aranya? Szedjétek le. Erre nekem adták, én pedig a tűzbe vetettem, és ez a borjú lett belőle.


text:
megállt a tábor kapujában, és azt mondta: Aki az ÚRé, jöjjön ide hozzám! És hozzá gyűlt Lévi valamennyi fia.


text:
Ezt mondta nekik: Azt mondja az ÚR, Izráel Istene: Kössön mindegyikőtök kardot az oldalára, menjetek át a táboron és jöjjetek vissza, egyik kaputól a másik kapuig, és ki-ki ölje meg a testvérét, barátját és rokonát!


text:
Lévi fiai pedig Mózes beszéde szerint cselekedtek, és azon a napon a népből mintegy háromezer férfi hullott el.


text:
Ezután azt mondta Mózes: Ma az ÚRnak szenteltétek kezeteket, ki-ki fiával és testvérével szemben, hogy áldása szálljon ma rátok.


text:
Mózes másnap azt mondta a népnek: Nagy bűnt követtetek el, most azért fölmegyek az ÚRhoz, talán kegyelmet nyerhetek bűneitekre.


text:
Visszatért tehát Mózes az ÚRhoz, és azt mondta: Ó, jaj, ez a nép nagy bűnt követett el! Aranyból csinált magának isteneket.


text:
Most azért menj, vezesd a népet, ahova mondtam neked, íme, az én angyalom előtted megy. De látogatásom napján ezt a bűnüket is számon kérem.


text:
Azután így szólt Mózeshez az ÚR: Eredj, menj fel innen, te és a nép, amelyet kihoztál Egyiptom földjéről, arra a földre, amely felől megesküdtem Ábrahámnak, Izsáknak és Jákóbnak, hogy az utódaiknak adom.


text:
Elküldöm előtted angyalomat, és kiűzöm a kánaániakat, emóriakat, hettitákat, perizzieket, hivvieket és jebúsziakat.


text:
Bejutsz a tejjel és mézzel folyó földre, de én nem megyek föl veletek, mert keménnyakú nép vagy, hogy el ne pusztítsalak az úton.


text:
Így szólt az ÚR Mózeshez: Mondd meg Izráel fiainak: „Keménnyakú nép vagy, ha közéd mennék, egy pillantás alatt megsemmisítenélek. Azért most tedd le ékességeidet magadról, azután meglátom, mit cselekedjem veled.”


text:
Mózes pedig fogta a sátrat, és a táboron kívül vonta föl, messze a tábortól, és így nevezte el: gyülekezet sátra. Annak, aki az URat kereste, ki kellett mennie a gyülekezet sátrához, a táboron kívül.


text:
Amikor Mózes kiment a sátorhoz, az egész nép fölkelt, mindenki a sátra ajtajában állt, és Mózes után nézett, amíg bement a sátorba.


text:
És az történt, hogy valahányszor Mózes bement a sátorba, felhőoszlop szállt le, megállt a sátor ajtajában, és Isten beszélt Mózessel.


text:
Amikor az egész nép látta, hogy a felhőoszlop a sátor ajtajánál áll, fölkeltek mindannyian, és mindenki meghajolt a sátrának ajtajában.


text:
Az ÚR pedig színről színre beszélt Mózessel, úgy, ahogy az ember a barátjával szokott beszélni. Amikor Mózes visszatért a táborba, szolgája, az ifjú Józsué, Nún fia, nem távozott el a sátorból.


text:
Azt mondta Mózes az ÚRnak: Lásd, te azt mondod nekem, hogy vidd föl ezt a népet. De nem mutattad meg nekem, hogy kit küldesz velem. Pedig azt mondtad: név szerint ismerlek, és kedvet találtál előttem.


text:
Most azért, ha kedvet találtam előtted, ismertesd meg velem utadat, hogy ismerjelek téged, és kedvet találhassak előtted. És gondold meg, hogy e nép a te néped.


text:
Mert miről ismerhetjük meg, hogy én és a te néped kedvet találtunk előtted? Nem arról-e, ha velünk jársz? Így vagyunk megkülönböztetve, én és a te néped minden néptől, amely e föld színén van.


text:
Az ÚR azt felelte Mózesnek: Megteszem ezt is, amit kívántál, mert kedvet találtál előttem, és név szerint ismerlek téged.


text:
Erre azt mondta az ÚR: Megteszem, hogy elvonuljon előtted egész fenségem, és kijelentem előtted az ÚR nevét: könyörülök, akin könyörülök, és kegyelmezek, akinek kegyelmezek.


text:
Majd így folytatta: arcomat azonban nem láthatod, mert nem láthat engem ember úgy, hogy életben maradjon.


text:
És amikor dicsőségem elvonul előtted, a kőszikla hasadékába állítalak, és kezemmel betakarlak, míg átvonulok.


text:
Ezután azt mondta az ÚR Mózesnek: Vágj két kőtáblát, az előbbiekhez hasonlókat, hogy fölírjam rájuk azokat a szavakat, amelyek az előző táblákon voltak, amelyeket széttörtél.


text:
De senki se jöjjön föl veled, és senki ne mutatkozzék az egész hegyen! Juhok és marhák se legeljenek a hegy környékén.


text:
Vágott tehát Mózes két kőtáblát, az előbbiekhez hasonlókat, fölkelt reggel, fölment a Sínai-hegyre, amint az ÚR parancsolta neki, és a kezébe vette a két kőtáblát.


text:
Az ÚR pedig elvonult előtte, és így kiáltott: Az ÚR, az ÚR, irgalmas és kegyelmes Isten, késedelmes a haragra, nagy az irgalmassága és igazsága.


text:
Irgalmas marad ezerízig, megbocsát hamisságot, vétket és bűnt. De nem hagyja a bűnt büntetlenül, meglátogatja az atyák vétkéért a fiakat és unokáikat harmad- és negyedízig.


text:
És azt mondta: Uram, ha megnyertem jóindulatodat, kérlek, járj közöttünk, Uram! Mert keménnyakú nép ez! Bocsásd meg vétkeinket és gonoszságunkat, és fogadj minket örökségeddé!


text:
Az ÚR pedig azt mondta: Íme, szövetséget kötök. Egész néped előtt csodákat teszek, amilyenek nem voltak az egész földön egyetlen nép között sem, és meglátja az egész nép, amely között vagy, az ÚR cselekedeteit. Mert csodálatos az, amit veled cselekszem.


text:
Jegyezd meg magadnak, amit ma parancsolok neked. Íme, kiűzöm előled az emóriakat, kánaániakat, hettitákat, perizzieket és jebúsziakat.


text:
Vigyázz magadra, nehogy szövetséget köss annak a földnek lakosaival, amelyre bemész, mert csapdává válnak számodra.


text:
Mert nem szabad imádnod más istent! Mert az ÚR, akinek a neve „féltőn szerető”, valóban féltőn szerető Isten.


text:
Semmiképpen se köss szövetséget annak a földnek lakosaival, hogy amikor isteneiket követve paráználkodnak, és áldoznak isteneiknek, és meghívnak téged, ne egyél áldozatukból.


text:
Feleséget se végy fiaidnak az ő leányaik közül, hogy mikor azok isteneiket követve paráználkodnak, fiaidat ne vigyék paráználkodásra az ő isteneiket követve.


text:
A kovásztalan kenyér ünnepét tartsd meg! Hét napig egyél kovásztalan kenyeret az Ábíb hónap idején, amint megparancsoltam neked. Mert Ábíb hónapban jöttél ki Egyiptomból.


text:
Mindaz, ami anyja méhét megnyitja, az enyém legyen, és minden hím jószágod is, amely tehenednek vagy juhodnak első ellése.


text:
De a szamár első csikóját juhon váltsd meg. Ha pedig nem váltod meg, szegd nyakát. Fiaid közül minden elsőszülöttet válts meg, és ne jöjjön elém senki üres kézzel.


text:
A hetek ünnepét is tartsd meg a búza első termésének aratásakor meg a betakarítás ünnepét is az év végén.


text:
Mert népeket űzök ki előled, és kiszélesítem határodat, és senki sem kívánja meg földedet, amikor évenként háromszor fölmész, hogy a te URad, Istened előtt megjelenj.


text:
Földed zsengéjéből az elsőt vidd föl az ÚRnak, a te Istenednek házába! Ne főzz gödölyét az anyjának tejében!


text:
Ezután azt mondta az ÚR Mózesnek: Írd föl ezeket az igéket, mert e szavaknak megfelelően kötöttem szövetséget veled és Izráellel.


text:
És Mózes ott volt az ÚRral negyven nap és negyven éjjel. Kenyeret sem evett, vizet sem ivott. És fölírta a táblákra a szövetség szavait, a tíz parancsot.


text:
Amikor Mózes a Sínai-hegyről lejött, kezében volt a bizonyság két táblája. Mikor a hegyről leereszkedett Mózes, nem tudta, hogy arcbőre sugárzik, mivel Istennel beszélt.


text:
Mózes pedig megszólította őket, és Áron és a gyülekezet vezetői mind odamentek hozzá, és Mózes beszélt velük.


text:
Azután Izráel fiai is mind odamentek hozzá, és megparancsolta nekik mindazt, amit az ÚR meghagyott neki a Sínai-hegyen.


text:
És valahányszor az ÚR elé ment, hogy vele beszéljen, levette a leplet, amíg ki nem jött. Kijőve pedig elmondta Izráel fiainak, amit parancsként kapott.


text:
És Izráel fiai látták Mózes arcát, hogy sugárzik az arcbőre. Ekkor a leplet ismét arcára borította addig, amíg be nem ment, hogy Istennel beszéljen.


text:
Azután összegyűjtötte Mózes Izráel fiainak egész gyülekezetét, és azt mondta nekik: Ezek azok a dolgok, amelyeket az ÚR parancsolt, hogy cselekedjétek meg:


text:
hat napon át dolgozzatok, a hetedik nap pedig szent legyen számotokra, az ÚR nyugalmának szombatja legyen az. Aki azon dolgozik, azt meg kell ölni.


text:
gyűjtsetek magatok közt ajándékot az ÚRnak. Mindenki, akinek szíve önként hajlandó arra, hozzon felajánlást az ÚRnak, aranyat, ezüstöt és rezet.


text:
Az egészen elégő áldozat oltárát, annak rézrostélyát, rúdjait és minden eszközét, a mosdómedencét és állványát.


text:
És eljött mindenki, akit szíve indított, és akit lelke hajtott, és felajánlásokat hoztak az ÚRnak a gyülekezet hajlékának elkészítéséhez, minden ott végzendő szolgálathoz és a szent ruhákhoz.


text:
És eljöttek a férfiak és az asszonyok, mindenki, akit szíve indított. Kapcsokat, függőket, gyűrűket, karperecet, mindenféle aranytárgyakat hozott mindenki, aki aranyból való ajándékot ajánlott föl az ÚRnak.


text:
És mindenki aszerint, amije volt, hozott kék, bíborpiros és karmazsinszínű fonalat és lenfonalat, kecskeszőrt, vörösre festett kosbőröket és borzbőröket.


text:
Aki ezüstöt vagy rezet tudott vinni, mind felhozta ajándékul az ÚRnak, és akinek akácfája volt, fölhozta a különféle munkákban való felhasználásra.


text:
Az asszonyok közül pedig mind, akik értettek hozzá, saját kezükkel fontak, és fölvitték azt, amit fontak, a kék, bíborpiros és karmazsinszínű fonalat és a lenfonalat.


text:
Minden férfi és asszony, akit szíve önként indított, hogy áldozzon az egész munkára, amelyet az ÚR elrendelt Mózes által, hogy véghezvigyenek: Izráel fiai mind önként hoztak ajándékot az ÚRnak.


text:
Ekkor azt mondta Mózes Izráel fiainak: Íme, az ÚR név szerint hívta el Becalélt, Húr fiának, Úrínak a fiát Júda nemzetségéből.


text:
Azontúl alkalmassá tette arra is, hogy tanítson, mind ő, mind Oholíáb, Ahíszámák fia, a Dán nemzetségéből.


text:
Betöltötte őket a bölcsesség lelkével, hogy el tudjanak végezni mindenféle faragó-, kötő- és hímzőmunkát kék, bíborpiros, karmazsinszínű fonalból és lenfonálból és minden takácsmunkát, és el is készítsék ezeket a munkákat, és mesterműveket gondoljanak ki.


text:
(35,36) Ezért Becalél, Oholíáb és mindazok a bölcs férfiak, akiknek az ÚR bölcsességet és értelmet adott, hogy meg tudjanak csinálni minden eszközt a szent hajlék szolgálatához: mindent pontosan úgy csináljanak meg, amiképpen az ÚR megparancsolta.


text:
(1) Mózes tehát hívatta Becalélt, Oholíábot és mindazokat a bölcs férfiakat, akiknek elméjébe tudást adott az ÚR, és mindazokat, akiket szívük arra indított, hogy részt vegyenek annak a munkának a végrehajtásában.


text:
(2) Átvették Mózestől mindazokat a felajánlott dolgokat, amelyeket Izráel fiai hoztak a szent hajlék fölépítéséhez. Azon túl is minden reggel hoztak önkéntes ajándékot.


text:
(3) Eljöttek tehát mindazok a hozzáértő emberek, akik a szent hajlék különféle munkáin dolgoztak, ki-ki a maga mesterségében, amivel foglalkozott.


text:
(4) Azt mondták Mózesnek: Többet hordott a nép ajándékba, mint amennyi az ÚR által parancsolt munka elkészítéséhez szükséges.


text:
(5) Mózes ekkor parancsot adott ki, hogy vigyék hírül a táborban: se férfi, se asszony ezután ne készítsen semmiféle felajánlást a szent hajlék munkálataihoz! Ekkor abbahagyta a nép az ajándékhordást.


text:
(7) Az összes ott dolgozó bölcs szívű férfi együtt készítette a hajlékot. Tíz szőnyegből nagy hozzáértéssel készítették: kék, bíborpiros és karmazsinszínű sodrott lenből, rajta kerúbokkal.


text:
(8) Egy-egy szőnyeg hossza huszonnyolc könyök, szélessége négy könyök volt. Egyforma méretű volt minden szőnyeg.


text:
(10) És az összefűzött szőnyegek közül a szélsőre kék hurkokat csináltak. Ugyanilyet készítettek a másik csoportban is a külső szőnyeg szélére.


text:
(11) Az egyik szőnyegre ötven hurkot csináltak, és ötven hurkot csináltak a másik szőnyeg szélén is, amelyik a másik csoportban volt. A hurkok egymással szemben voltak.


text:
(12) Ötven aranyhorgocskát is készítettek, és összefogták a szőnyegeket a horgocskákkal, egyiket a másikkal, és eggyé lett a hajlék.


text:
(13) Kecskeszőr szőnyegeket is készítettek, hogy tető legyen a hajlékon. Tizenegy ilyen szőnyeget csináltak.


text:
(14) Egy szőnyeg hossza harminc könyök és egy szőnyeg szélessége négy könyök volt. Azonos méretű volt a tizenegy szőnyeg.


text:
(16) Ötven hurkot is készítettek a szőnyeg szélére, amely az összefűzött szőnyegek közül a szélén van. Ötven hurkot készítettek a szőnyeg szélére a másik csoportban is.


text:
(18) Takarót is készítettek a sátorra vörösre festett kosbőrökből és azon kívül egy takarót borzbőrökből.


text:
(21) Egy deszkának két csapja volt, egyik a másiknak megfelelő. Így készítették a hajlék összes deszkáját.


text:
(23) A húsz deszka alá negyven ezüsttalpat készítettek; mindegyik deszka alá két talpat annak két csapja szerint.


text:
(25) Negyven ezüsttalpat készítettek alájuk, két talpat az egyik deszka alá, két talpat a másik deszka alá is.


text:
(28) Alulról kezdve kettesével voltak, felül pedig egybe voltak fogva egy karikával. Így készítették mindkettőt a két sarkon.


text:
(29) Tehát nyolc deszka volt összesen, és azoknak tizenhat ezüsttalpuk volt: kétkét talp egy-egy deszka alatt.


text:
(31) öt reteszrudat a hajlék másik oldalának deszkáihoz és öt reteszrudat a hajlék nyugati oldalának deszkáihoz hátulról.


text:
(33) A deszkákat pedig arannyal borították be. Aranyból készítették a reteszrudak gyűrűjéül szolgáló karikákat is, és a reteszrudakat is beborították arannyal.


text:
(34) Elkészítették a függönyt is kék, bíborpiros, karmazsinszínű és sodrott lenből, műgonddal beleszőtt kerúbokkal.


text:
(35) Készítettek hozzá négy oszlopot akácfából, és beborították őket arannyal. A horgaik is aranyból voltak, és négy ezüsttalpat is öntöttek hozzá.


text:
(36) Kék, bíborpiros, karmazsinszínű és sodrott lenből hímzett függönyt készítettek a sátor bejáratára.


text:
(37) Öt oszlopot is csináltak hozzá horgokkal együtt. Az oszlopfőket és az összekötőket beborították arannyal, öt talpuk pedig rézből volt.


text:
Azután elkészítette Becalél a ládát akácfából, amely két és fél könyök hosszú, másfél könyök széles és másfél könyök magas volt.


text:
az egyik kerúbot az egyik végére, a másik kerúbot a másikra. A fedél két végéből kovácsolta ki a kerúbokat.


text:
A kerúbok pedig kiterjesztették szárnyaikat fölfelé, betakarva szárnyukkal a fedelet. Az arcuk egymással szemben volt, és a fedél felé fordult.


text:
Azután elkészítette az asztalt akácfából, két könyök hosszúra, egy könyök szélesre és másfél könyök magasra.


text:
Megalkotta színaranyból az asztalra való edényeket is: tálait, csészéit, kelyheit és kancsóit, amelyekkel italáldozatot áldoznak.


text:
Elkészítette színaranyból a mécsestartót is. Vert aranyból csinálta a mécsestartót, szára, ága, csészéi, bimbói és virágai egy darabból voltak.


text:
Hat ág jött ki az oldalaiból: az egyik oldalról is három mécsestartó ág, a másik oldalról is három mécsestartó ág.


text:
Három mandulavirág formájú csésze volt az egyik ágon, bimbóval és virággal s a másik ágon is három mandulavirág formájú csésze volt bimbóval és virággal. Ilyen lett mind a hat ág, amelyek kinyúltak a mécsestartóból.


text:
Bimbó volt a két ág alatt, bimbó volt a másik két ág alatt is, és bimbó volt a harmadik két ág alatt, mind a hat belőle kinyúló ágnál.


text:
A bimbók és ágaik egy darabból voltak. Színaranyból készült, egy darabból vert ötvösmunka volt az egész.


text:
Elkészítette akácfából a füstölőoltárt is, ennek hossza egy könyök, szélessége is egy könyök volt; négyzet alakú és két könyök magas volt. Vele egy darabból készültek a szarvai is.


text:
Beborította színarannyal a tetejét, az oldalait körös-körül és a szarvait is. Aranyszegélyt is készített hozzá köröskörül.


text:
Két aranykarikát is csinált a szegélye alá, kétoldalt mindkét oldalára, hogy rúdtartókul legyenek, amelyeken hordozhatják az oltárt.


text:
A szent kenet olaját is elkészítette és a tiszta, fűszerezett illatáldozatot, úgy, ahogy a kenetkeverő készíti.


text:
Azután elkészítette az egészen elégő áldozat oltárát akácfából, négyzet alakúra, öt könyök hosszúra, öt könyök szélesre és három könyök magasra.


text:
Készített hozzá szarvakat is a négy sarkára. Vele egy darabból voltak a szarvai, és rézzel borította be őket.


text:
Azután az összes edényt is elkészítette: a fazekakat, lapátokat, hintőedényeket, villákat és a szenesserpenyőket. Mindezt rézből készítette.


text:
A rudakat betolta az oltár oldalain levő karikákba, hogy azokon hordozhassák. Az oltárt deszkából, belül üresre készítette.


text:
Elkészítette rézből a mosdómedencét és állványát is a szolgálattevő asszonyok fémtükreiből, akik a gyülekezet sátrának bejáratánál szoktak szolgálni.


text:
Az udvart is elkészítette dél felől. A déli oldalon az udvar szőnyegfala százkönyöknyi volt, sodrott lenből.


text:
Az északi oldalon is százkönyöknyi volt a szőnyeg, húsz oszloppal és húsz réztalppal. Az oszlopok horgai és átkötői ezüstből voltak.


text:
Nyugat felől pedig ötven könyök szőnyeg volt falként, tíz oszloppal és tíz talppal. Az oszlopok horgai és átkötői ezüstből voltak.


text:
és a másik felől is ugyanennyi. Az udvar kapujától jobbra is, balra is tizenöt könyök szőnyeg volt falként és hozzá három oszlop és három talp.


text:
Az oszlopok talpai rézből készültek, a horgok és átkötők pedig ezüstből voltak, az oszlopfők is ezüsttel voltak beborítva. Az udvar oszlopait is mind ezüst átkötők övezték.


text:
Az udvar kapujának függönye műgonddal volt kihímezve kék, bíborpiros és karmazsin fonállal és sodrott lenből. Hossza húsz könyök volt, a magassága pedig egész szélességében öt könyök, az udvar szőnyegeinek megfelelően.


text:
Négy oszlopa és négy talpa rézből készült, a horgai ezüstből voltak, az oszlopfők borítása és átkötőik ezüstből.


text:
Ezek a hajléknak, a bizonyság hajlékának részei, amint Mózes parancsára számba vette a léviták szolgálatára Ítámár, Áron pap fia.


text:
Becalél, Húr fiának, Úrínak fia a Júda nemzetségéből elkészítette mindazt, amit az ÚR parancsolt Mózesnek.


text:
És vele együtt dolgozott Oholíáb, Ahíszámák fia a Dán nemzetségéből, aki mester volt a faragásban, illetve a kék, bíborpiros és karmazsinfonál és lenfonál kötésében és hímzésében.


text:
Az arany, amelyet a munkára, a szent hely összes munkájára feldolgoztak, mindenestül áldozati arany volt: huszonkilenc talentum és hétszázharminc sékel összesen a szent sékel szerint.


text:
Az ezüstöt pedig a gyülekezet számba vett tagjai adták össze, száz talentumot és ezerhétszázhetvenöt sékelt a szent sékel szerint.


text:
Fejenként egy beka, vagyis fél sékel járt a szent sékel szerint mindenkitől, aki átesett a megszámláláson húszesztendőstől fölfelé, s ezek hatszázháromezer-ötszázötvenen voltak.


text:
A száz talentum ezüstből kiöntötték a szent helyhez való talpakat és a függöny oszlopainak talpait. Száz talpat száz talentumból, egy talentumból egy talpat.


text:
Az ezerhétszázhetvenöt sékelből készítették az oszlopok horgait, beborították és átfogták az oszlopfőket.


text:
Abból készítették a talpakat a gyülekezet sátrának bejáratához, a rézoltárt, az ahhoz való rézrostélyt és az oltár minden edényét.


text:
Az udvar talpait is körös-körül, az udvar kapujához való talpakat meg a hajlék összes cövekét és az udvar összes cövekét is körös-körül.


text:
A kék, bíborpiros és karmazsin fonálból pedig ruhákat készítettek a szent helyen való szolgálatra. Áronnak is úgy készítették a szent ruhákat, amint az ÚR parancsolta Mózesnek.


text:
Aranyból vékony lemezeket vertek, és fonalakká metélték, hogy műgonddal beledolgozzák a kék, bíborpiros, karmazsin és lenfonálba.


text:
Az átkötő övet is, amely rajta volt, ugyanabból és ugyanúgy készítették, mint az éfódot: aranyból, kék, bíborpiros és karmazsin fonálból és sodrott lenfonálból, ahogy Mózesnek parancsolta az ÚR.


text:
Elkészítették azután az aranyfoglalatokba való ónixköveket is, és rávésték Izráel fiainak a nevét úgy, ahogy a pecsétvésők szokták.


text:
És rátették őket az éfód vállkötőire az Izráel fiaira való emlékeztetés köveiként, amint az ÚR parancsolta Mózesnek.


text:
Műgonddal megcsinálták a hósent is, úgy, mint az éfódot: aranyból, kék, bíborpiros és karmazsin fonálból és sodrott lenből.


text:
Négyzet alakú volt a hósen, és kétrétűre készítették. Egy arasz hosszú, egy arasz széles volt, kétrét hajtva.


text:
A kövek pedig Izráel fiainak nevei szerint voltak, a tizenkét névnek megfelelően. Mindegyik úgy volt metszve, mint a pecsétgyűrű, s mind a tizenkét nemzetség neve rajta volt.


text:
Azután csináltak két aranyfoglalatot és két aranykarikát. A két aranykarikát rátették a hósen két sarkára.


text:
A két fonat másik két végét odaerősítették a két foglalathoz, és az éfód vállkötőinek az előrészére tűzték.


text:
Készítettek másik két aranykarikát is, és ráillesztették a hósen két sarkára, azon a szélén, amely befelé volt az éfód felől.


text:
Csináltak még két aranykarikát, és az éfód két vállkötőjére tették alul, az elülső része felől, közel az összefűzéshez, az éfód öve fölött.


text:
A hósent a karikáinál fogva odacsatolták az éfód karikáihoz kék zsinórral, hogy az éfód öve fölött legyen, és ne váljék el a hósen az éfódtól; amint az ÚR parancsolta Mózesnek.


text:
A palást közepén a nyak kivágása olyan volt, mint a páncélingé. Körben be volt szegve a nyílás, hogy el ne szakadjon.


text:
A palást alsó szegélyére gránátalmákat készítettek kék, bíborpiros és karmazsinszínű sodrott fonálból.


text:
Csengettyűket is készítettek színaranyból, és a csengettyűket a gránátalmák közé tették, a palást szegélyére, körös-körül a gránátalmák közé.


text:
Csengettyű meg gránátalma, csengettyű meg gránátalma váltakozott a palást szegélyén körös-körül, hogy abban szolgáljanak, amint az ÚR parancsolta Mózesnek.


text:
Az övet is sodrott lenfonálból és kék, bíborpiros és karmazsin színű fonálból műgonddal kihímezve, amint az ÚR parancsolta Mózesnek.


text:
A szent koronához való lapot is megcsinálták színaranyból, és felírták rá a pecsétvéséssel: Szentség az ÚRnak!


text:
Így készítették el a gyülekezet sátrának, a hajléknak valamennyi munkáját. Izráel fiai teljesen úgy csináltak mindent, ahogy az ÚR parancsolta Mózesnek.


text:
És bemutatták Mózesnek a hajlékot: a sátrat és egész fölszerelését, horgait, deszkáit, reteszrúdjait, oszlopait és talpait.


text:
A színarany mécsestartót, annak mécseit, a fölszereléshez való mécseket és minden hozzávalót a világítóolajjal együtt.


text:
Az aranyoltárt, a kenet olaját, a fűszerekből készített füstölőszereket és a sátor bejáratának függönyét.


text:
Az udvar szőnyegfalait, oszlopait, talpait. Az udvar kapujára való függönyt, annak köteleit és cövekeit és a hajlék szolgálatára való minden eszközt a gyülekezet sátránál.


text:
A díszes ruhákat a szent helyen végzendő szolgálathoz, a szent ruhákat, Áronnak és fiainak papi ruháit.


text:
Megtekintette Mózes az egész munkát, és íme, elkészült az; úgy készítették el, ahogy az ÚR parancsolta. Mózes ezért megáldotta őket.


text:
Azután vidd be az asztalt, és rendezd el, ami rá való. Vidd be a mécsestartót is, és gyújtsd meg a mécseseit.


text:
Helyezd a füstölőáldozat aranyoltárát a bizonyság ládája elé, és tedd föl a függönyt a hajlék bejáratára.


text:
Azután vedd a kenet olaját, és kend meg a hajlékot és mindazt, ami benne van. Így szenteld meg azt és minden edényét, hogy szent legyen!


text:
Kend meg az egészen elégő áldozat oltárát is és annak minden edényét. Így szenteld meg az oltárt, hogy az igen szentséges legyen!


text:
Kend fel őket, ahogy atyjukat is felkented, hogy a papjaim legyenek! Ez a felkenésük örökre pappá teszi őket nemzedékről nemzedékre.


text:
Mózes tehát felállította a hajlékot, és letette a talpait, a deszkáit is felállította, beillesztette a reteszrudakat, és felállította az oszlopait.


text:
Azután kifeszítette a hajlékra a sátrat, és a sátor takaróját is ráterítette felülről, ahogy az ÚR parancsolta neki.


text:
Fogta és betette a bizonyságot is a ládába. A rudakat pedig a ládához illesztette, és a ládára ráhelyezte a fedelet.


text:
Azután bevitte a ládát a hajlékba, és föltette a függőkárpitot, hogy elfedje a bizonyság ládáját, ahogy az ÚR parancsolta Mózesnek.


text:
Az égőáldozat oltárát pedig a hajléknak, a gyülekezet sátrának bejáratánál helyezte el, és egészen elégő áldozatot és ételáldozatot mutatott be rajta, ahogy az ÚR parancsolta.


text:
A mosdómedencét pedig a gyülekezet sátra és az oltár közé helyezte, és vizet öntött bele mosakodásra.


text:
Amikor a gyülekezet sátrába mentek, és amikor az oltárhoz járultak, megmosakodtak, ahogy az ÚR parancsolta Mózesnek.


text:
Azután elrendezte az udvart a hajlék és az oltár körül, és az udvar kapujára föltette a függönyt. Így végezte el Mózes a munkát.


text:
És Mózes nem tudott bemenni, mert a felhő rajta nyugodott, és az ÚR dicsősége betöltötte a hajlékot.


text:
Mert az ÚR felhője volt a hajlékon nappal, éjjel pedig tűz volt rajta. Izráel egész háza látta ezt vándorlása egész idején.


text:
Beszélj Izráel fiaival, és mondd meg nekik: Ha valaki közületek áldozni akar az ÚRnak, jószágotokból marhát és juhféléket áldozzatok.


text:
Ha marhából áldozik egészen elégő áldozattal, hímmel és éppel áldozzon. A gyülekezet sátrának ajtajához vigye, hogy kedves legyen az ÚRnak.


text:
Tegye kezét az égőáldozat fejére, hogy ez őérette kedvesen fogadtassék, és engesztelést szerezzen neki.


text:
És ölje meg a marhát az ÚR előtt; Áron fiai, a papok pedig vigyék föl a vért, és hintsék a vért körös-körül az oltárra, amely a gyülekezet sátrának bejáratánál van.


text:
A belét és lábszárait azonban mossák meg vízben, és füstölögtesse el a pap az egészet az oltáron, egészen elégő áldozatul. Ez a tűzáldozat kedves illatú az ÚRnak.


text:
Ha pedig a juhfélékből, bárányokból vagy kecskékből akar valaki áldozni égőáldozatul, hímmel és éppel áldozzon.


text:
És az oltár északi oldalánál ölje meg az ÚR előtt, Áron fiai, a papok pedig hintsék a vérét az oltárra körös-körül.


text:
Azután vagdalja szét tagjaira a fejével és kövérjével együtt, a pap pedig rakja azokat a fára, amely az oltár tüzén van.


text:
A belet és a lábszárakat azonban mossák meg vízben, a pap pedig áldozza fel az egészet, és füstölögtesse el az oltáron égőáldozatul. Ez a tűzáldozat kedves illatú az ÚRnak.


text:
Ha pedig valaki madárfélékből akar áldozni égőáldozatul az ÚRnak, gerlicét vagy galambfiókát áldozzon.


text:
És vigye azt a pap az oltárhoz, tekerje ki a nyakát, és füstölögtesse el az oltáron, a vérét pedig engedje ki az oltár peremére.


text:
Hasítsa meg a szárnyait, de ne szakítsa el egymástól, és füstölögtesse el azt a pap égőáldozatul az oltár tüzére rakott fán. Kedves illatú tűzáldozat ez az ÚRnak.


text:
Amikor valaki ételáldozatot akar áldozni az ÚRnak, finomlisztből áldozzék, és öntsön arra olajat, és tömjént is tegyen rá.


text:
Vigye Áron fiaihoz, a papokhoz, hogy vegyenek ki belőle egy tele marok finomlisztet, olajat, az összes tömjént, és füstölögtesse el a pap az oltáron az áldozat emlékeztető részét. Ez a tűzáldozat kedves illatú az ÚRnak.


text:
Ami pedig megmarad az ételáldozatból, Ároné és az ő fiaié legyen. Szentséges áldozat ez az ÚR tűzáldozatai közül.


text:
Ha pedig valaki kemencében sült dologból akar ételáldozatot bemutatni, finomlisztből olajjal gyúrt kovásztalan lepények vagy olajjal megkent kovásztalan pogácsák legyenek azok.


text:
Ha pedig az áldozatod serpenyőben sült ételáldozat, olajjal kevert kovásztalan finomlisztből legyen.


text:
Vidd el az ÚRnak az ételáldozatot, amely ezekből készült, mutasd be a papnak, ő pedig vigye az oltárhoz.


text:
Vegyen a pap az ételáldozatból emlékeztető részt, és füstölögtesse el az oltáron. Kedves illatú tűzáldozat ez az ÚRnak.


text:
Ami pedig megmarad az ételáldozatból, az Ároné és fiaié legyen. Szentséges áldozat ez az ÚR tűzáldozatai közül.


text:
Bármely ételáldozat, amelyet az ÚRnak áldoztok, kovász nélkül készüljön. Mert kovászból és mézből semmit sem füstölögtethettek el az ÚRnak tűzáldozatul.


text:
Minden ételáldozatodat sózd meg. Ételáldozatodból soha el ne maradjon Istened szövetségének sója! Minden áldozatodhoz adj sót!


text:
Ha zsengékből való ételáldozatot áldozol az ÚRnak, tűzön pörkölt kalászból és zsenge gabonadarából mutasd be zsengéidnek áldozatát.


text:
A pap pedig füstölögtesse el annak emlékeztető részét a darából és olajból, az egész tömjénnel együtt. Tűzáldozat ez az ÚRnak.


text:
Ha hálaáldozattal áldozik valaki, akár hím, akár nőstény marhát áldozik, ép állatot vigyen az ÚR elé.


text:
Tegye a kezét áldozata fejére, ölje meg a gyülekezet sátrának bejáratánál, és Áron fiai, a papok öntsék a vért körös-körül az oltárra.


text:
Azután vigyen a hálaáldozatból, mutassa be tűzáldozatul az ÚRnak a kövérjét, amely a belet takarja, és mindazt a kövérjét, amely a belek között van.


text:
Távolítsa el a két vesét és a rajtuk levő kövérséget is, amely a vékonyánál van, meg a májon levő hártyát is a vesékkel együtt.


text:
Füstölögtessék el azt Áron fiai az oltáron az égőáldozattal együtt, a tűzre rakott fán. Kedves illatú tűzáldozat ez az ÚRnak.


text:
Ha pedig valaki juhféléből mutat be hálaáldozatot az ÚRnak, akár hím, akár nőstény az, mindenképp ép legyen.


text:
Tegye a kezét áldozata fejére, azután ölje meg a gyülekezet sátra előtt, és Áron fiai öntsék a vérét az oltárra körös-körül.


text:
Azután áldozzék az ÚRnak e hálaáldozatból tűzáldozatot: a kövérjét és az egész farkát – ez utóbbit a hátgerinci végénél vágja el – és a beleket takaró kövérjét és minden kövérjét, amely a belek közt van.


text:
Távolítsa el a két vesét és a rajtuk levő kövérséget is, amely a vékonyánál van, és a májon levő hártyát a vesékkel együtt.


text:
Tegye a kezét a fejére, és ölje meg a gyülekezet sátra előtt, és Áron fiai öntsék a vért körben az oltárra.


text:
Áldozzék abból tűzáldozatot az ÚRnak: a kövérjét, amely betakarja a belet, és mindazt a kövérjét, amely a belek között van.


text:
Füstölögtesse el azokat a pap az oltáron tűzáldozati eledelül, kedves illatul. A kövérje mind az ÚRé legyen.


text:
Örök rendtartás legyen ez nemzedékről nemzedékre minden lakóhelyeteken: semmi kövérjét és semmi vért meg ne egyetek!


text:
Mondd el Izráel fiainak: Ha valaki nem szándékosan vétkezik az ÚR valamelyik parancsolata ellen, mivel nem úgy tesz, ahogy kellene, és a parancsolatok közül valamelyiket áthágja:


text:
ha fölkent pap vétkezik a nép romlására, hozzon az ÚRnak elkövetett bűnéért bűnáldozatul egy fiatal, ép bikát.


text:
Vigye a bikát a gyülekezet sátrának bejáratához az ÚR elé, és tegye a kezét a bika fejére, és ölje meg az ÚR előtt.


text:
Kenjen a vérből az ÚR előtt a fűszerek füstölésére szolgáló oltár szarvaira, amely ott van a gyülekezet sátrában. A bika vérét pedig öntse az egészen elégő áldozat oltárának aljára a gyülekezet sátrának bejáratánál.


text:
Azután a bűnáldozati bikából minden kövérjét fejtsen ki: azt a kövérjét, amely betakarja a belet, és mindazt a kövérjét, ami a belek között van.


text:
Távolítsa el a két vesét és a rajtuk levő kövérséget is, amely a vékonyánál van, és a májon levő hártyát a vesékkel együtt,


text:
ahogy kiszedik azt a hálaáldozatra való bikából is. Füstölögtesse el azokat a pap az égőáldozat oltárán.


text:
és az egész bikát vigye ki a táboron kívül egy tiszta helyre, ahová a hamut öntik. Égessék el azt fán, tűzben. Ott égessék meg, ahová a hamut öntik.


text:
Ha pedig Izráel fiainak egész közössége megtéved, és a gyülekezet előtt rejtve marad ez a dolog, és valami olyat cselekszenek az ÚRnak valamelyik parancsolata ellen, amit nem kellett volna cselekedni, és bűnösökké lesznek,


text:
akkor, amikor kitudódik a bűn, amelyet elkövettek, áldozzék a gyülekezet egy fiatal bikaborjút a bűnért, és vigye a gyülekezet sátra elé.


text:
A gyülekezet vénei tegyék a kezüket a bika fejére az ÚR színe előtt, és ölje meg a bikát a pap az ÚR előtt.


text:
Tegyen a vérből az oltár szarvaira is, amely az ÚR előtt, a gyülekezet sátrában áll. A vért pedig mind öntse az egészen elégő áldozat oltárának aljára a gyülekezet sátrának bejárata előtt.


text:
Úgy cselekedjék azzal a bikával, ahogy a bűnért való bikával cselekedett. Úgy cselekedjék vele, és engesztelést szerez általa számukra a pap, és bocsánatot nyernek.


text:
Vigye ki a bikát a táboron kívül, és égesse el úgy, ahogy elégette az első bikát. A gyülekezet bűnéért való áldozat ez.


text:
Ha vezető ember vétkezik, és cselekszik olyat az ÚRnak, az ő Istenének parancsolata ellen, amit nem kellett volna, és bűnössé lesz tévedésből,


text:
Tegye a kezét a bak fejére, és ölje meg azon a helyen, ahol le szokták vágni az egészen elégő áldozatot, az ÚR előtt. Bűnért való áldozat ez.


text:
Vegyen a pap a bűnért való áldozat véréből az ujjával, és kenje az égőáldozat oltárának a szarvaira a vérét pedig öntse az égőáldozatok oltárának aljára.


text:
A kövérjét pedig mind füstölögtesse el az oltáron úgy, mint a hálaáldozat kövérjét. Így szerezzen neki a pap engesztelést a bűnéért, és ő bocsánatot nyer általa.


text:
Ha pedig a föld népe közül vétkezik valaki tévedésből, mivel az ÚRnak valamelyik parancsolata ellen olyat cselekszik, amit nem kellett volna, és bűnössé lesz,


text:
mihelyt tudomására hozzák bűnét, amelyet elkövetett, a bűnéért vigyen áldozatul egy ép nőstény kecskét.


text:
Vegyen a pap a véréből az ujjával, és kenje az égőáldozat oltárának szarvaira, a vérét pedig mind öntse az oltár aljára.


text:
Azután vegye el minden kövérjét, amint elveszik a hálaáldozat kövérjét, és füstölögtesse el a pap az oltáron, kedves illatul az ÚRnak. Így szerezzen engesztelést neki a pap, és ő bocsánatot nyer.


text:
Tegye kezét annak a bűnért való áldozatnak a fejére, és ölje meg azt bűnért való áldozatul azon a helyen, ahol megölik az egészen elégő áldozatot.


text:
Vegyen a pap a bűnért való áldozat véréből az ujjával, és kenjen belőle az égőáldozat oltárának a szarvaira, a vért pedig mind öntse az oltár aljára.


text:
Azután vegye el az összes kövérjét úgy, ahogy elveszik a hálaáldozatra való bárány kövérjét, és füstölögtesse el a pap az oltáron az ÚRnak tűzáldozataival. Így szerezzen neki engesztelést a pap az elkövetett bűnéért, hogy bocsánatot kapjon.


text:
Ha azzal vétkezik valaki, hogy hallotta a káromló beszédet, s bár tanúja volt – akár látta, akár tud róla –, mégsem jelenti, hordozza vétségének terhét.


text:
Vagy ha valaki bármely tisztátalan dolgot érint, akár tisztátalan vadnak, akár tisztátalan állatnak, akár tisztátalan féregnek a tetemét, de nem vette észre, hogy tisztátalanná lett, és úgy vétkezik;


text:
vagy ha emberi tisztátalanságot érint – bármilyen tisztátalanságot, amely tisztátalanná tesz –, és nem vette észre, hanem utólag értette csak meg, hogy vétkezett;


text:
vagy ha valaki meggondolatlanul tesz esküt ajkaival rosszra vagy jóra, vagy bármi legyen is az, amire meggondolatlanul esküszik, ha nem vette észre, de utólag megértette, hogy azok közül valamelyikben vétkezett,


text:
és a vétkéért vigyen bűnért való áldozatul az ÚRnak egy nőstény bárányt vagy kecskét a nyájból. Így szerezzen neki a pap engesztelést a bűnéért.


text:
Ha pedig nem telik neki bárányra, akkor vigyen a vétkéért való áldozatra az ÚRnak két gerlicét vagy két galambfiókát. Az egyiket bűnért való áldozatul, a másikat egészen elégő áldozatul.


text:
Vigye őket a paphoz. Ő pedig áldozza fel először azt, amelyik a bűnért való áldozat, és tekerje ki a fejét a nyakcsigolyájánál úgy, hogy le ne szakítsa.


text:
Hintsen a bűnért való áldozat véréből az oltár oldalára, a maradék vért pedig nyomja ki az oltár aljára. Bűnért való áldozat ez.


text:
A másikat készítse el egészen elégő áldozatul, úgy, amint szokás. Így szerez neki engesztelést a pap az elkövetett bűnéért, amelyet elkövetett, és azért megbocsátást nyer.


text:
Ha pedig nem telik neki két gerlicére vagy két galambfiókára sem, vigye áldozatul az, aki vétkezett, egy efa finomlisztnek a tizedrészét, bűnért való áldozatul. Ne tegyen hozzá olajat, és ne adjon hozzá tömjént, mert bűnért való áldozat az.


text:
Vigye a paphoz, és markolja ki abból a pap teli marokkal az áldozat emlékeztető részét, és füstölögtesse el az oltáron az ÚR tűzáldozataival. Bűnért való áldozat ez.


text:
Így szerezzen neki engesztelést a pap az elkövetett bűnéért, és bocsánatot nyer. A pap része ugyanaz legyen, mint az ételáldozatból.


text:
Ha valaki hűtlenséget követ el, és tévedésből elvesz az ÚRnak szentelt dolgokból, vigyen jóvátételi áldozatul az ÚRnak egy hibátlan kost a nyájból, amelyet a szent sékel szerint ezüstsékelben felbecsültek.


text:
És amit vétkesen elvett a szent dologból, azt fizesse meg, és tegye hozzá annak ötödrészét, és adja azt a papnak. A pap a vétekért való áldozat kosával így szerez neki engesztelést, és a vétkes bocsánatot nyer.


text:
Ha vétkezik valaki, és olyat cselekszik az ÚR valamelyik parancsolata ellen, amit nem kell cselekedni, ha nem is tud róla, vétkessé lesz, és bűn terheli.


text:
Ezért vigyen a nyájból egy hibátlan kost a paphoz, fölbecsültetve bűnért való áldozatul, és szerezzen neki engesztelést a pap a tévedéséért, amely tudtán kívül esett, és bocsánatot nyer.


text:
Ha valaki vétkezik, és hűtlenséget követ el az ÚR ellen azzal, hogy eltagadja felebarátjának reá bízott vagy a kezébe adott holmiját, vagy megrabolja, vagy zsarolja felebarátját;


text:
vagy ha elveszett holmit talált, és eltagadja, vagy valami miatt hamisan esküszik – akármi is az, amit az ember úgy cselekszik, hogy vétkezik vele –,


text:
mivel bűnössé lett, és vétkezett, térítse meg a rabolt holmit, amelyet elvitt, vagy a zsarolt összeget, amelyet kizsarolt, vagy azt, amit rábíztak, vagy az elveszett holmit, amit megtalált;


text:
vagy akármi legyen, amire hamisan esküdött, fizesse meg azt teljes értékében, hozzáadva annak ötödrészét is; és bűnvallása napján adja annak, akié volt.


text:
A bűnéért pedig vigyen az ÚRnak a nyájból egy ép kost a paphoz, felbecsültetve bűnért való áldozatul.


text:
Így szerezzen neki engesztelést a pap az ÚR előtt, és megbocsáttatik neki mindaz, amit cselekedett, és amiben vétkezett.


text:
Parancsold meg Áronnak és fiainak: ez az egészen elégő áldozat törvénye. Legyen az egészen elégő áldozat az oltáron levő tüzelőhelyen egész éjszaka, és az oltár tüze maradjon égve egészen reggelig.


text:
A pap öltse fel gyolcsruháját, a gyolcs lábravalót is öltse föl testére, szedje el a hamut, amivé a tűz égette az égőáldozatot az oltáron, és töltse azt az oltár mellé.


text:
Azután vesse le azt a ruhát, öltözzék más ruhába, és vigye ki a hamut a táboron kívül, tiszta helyre.


text:
Az oltáron levő tűz pedig maradjon égve rajta. Ne aludjon el, hanem a pap égessen rajta fát minden reggel, és rakja rá az egészen elégő áldozatot, és füstölögtesse el rajta a hálaáldozat kövérjét is.


text:
Vegyen valaki közülük az ételáldozat finomlisztjéből és olajából egy marokkal a tömjénnel együtt, amely az ételáldozathoz való, és égesse el az oltáron. Emlékeztető része kedves illat az ÚR előtt.


text:
Ami pedig megmarad belőle, azt Áron és fiai egyék meg. Kovásztalanul egyék meg, szent helyen. A gyülekezet sátrának udvarában egyék meg.


text:
Ne süssék kovásszal, mert nekik adtam azt mint az ő részüket az én tűzáldozataimból. Igen szent ez, ugyanúgy, mint a bűnért és vétekért való áldozat is.


text:
Áron fiai közül minden férfi ehet belőle. Örök rendtartás legyen ez nemzedékeiteknél az ÚR tűzáldozatairól. Aki érinti azokat, az szent lesz.


text:
Ez Áronnak és fiainak az áldozata, amelyet az ÚRnak áldozzanak, amikor felkenik őket: egy efa finomliszt tizedrésze mindenkor ételáldozatul, fele reggel, fele pedig este.


text:
Serpenyőben készüljön, olajjal összegyúrva vidd azt el, az ételáldozati süteményeket darabokban áldozd az ÚRnak kedves illatul.


text:
Az a pap végezze el ezt, akit az ő helyébe kennek fel fiai közül. Örökkévaló rendtartás ez, mindenestül füstölögtessék el az ÚRnak.


text:
Ezt mondd Áronnak és fiainak: Ez a bűnért való áldozat törvénye: ahol az egészen elégő áldozatot szokták megölni, azon a helyen öljék meg a bűnért való áldozatot az ÚR előtt. Igen szent ez is.


text:
Amelyik pap áldozza azt a bűnért, az egye meg. Szent helyen egye meg, a gyülekezet sátrának udvarában.


text:
Ami a húsát érinti, az szent legyen, és ha véréből valami a ruhájára esik valakinek, azt, amire a vér esett, mosd meg a szent helyen.


text:
A cserépedényt, amelyben főzték, törjék össze. Ha pedig ércfazékban főzték, súrolják meg, és mossák ki vízzel.


text:
Amelyik bűnért való áldozat véréből bevisznek a gyülekezet sátrába, hogy a szent helyen végezzenek vele, azt nem szabad megenni: tűzben el kell égetni.


text:
Azon a helyen, ahol megölik az egészen elégő áldozatot, ott öljék meg a vétekért való áldozatot is, és a vérét hintsék körös-körül az oltárra.


text:
Szedjék ki a két veséjét a rajtuk levő kövérjével együtt, mely a vékonyánál van, és a májon levő hártyát is a vesékkel együtt.


text:
Amilyen a bűnért való áldozat törvénye, olyan a vétekért való áldozaté is: azé a papé az, aki engesztelést szerez vele.


text:
Minden ételáldozat is, amelyet kemencében sütnek, és minden, amit rostélyon vagy serpenyőben készítenek, azé a papé legyen, aki azt áldozta.


text:
Az olajjal kevert és száraz ételáldozat is mind az Áron fiaié legyen közösen, egyiké úgy, mint a másiké.


text:
Ha dicsőítésül áldozza azt valaki, a dicsőítés áldozatával együtt áldozzék olajjal gyúrt kovásztalan lepényeket, olajjal megkent kovásztalan pogácsákat és finomlisztből gyúrt, olajjal gyúrt lepényeket.


text:
Mindezekből az áldozatokból áldozzék egyet-egyet az ÚRnak bemutatott áldozatul, és legyen azé a papé, aki a hálaáldozat vérét elhinti.


text:
Dicsőítő hálaáldozatának húsát az áldozat bemutatásának napján egyék meg, ne hagyjanak belőle reggelre.


text:
Ha fogadásból vagy szabad akaratból áldozza valaki az ő áldozatát, amely napon áldozza azt, azon a napon egyék meg áldozatát. Ami pedig megmarad belőle, azt másnap egyék meg.


text:
Mert ha hálaadó áldozatának húsából harmadnapon eszik valaki, nem lesz az kedves. Nem válik a javára annak, aki áldozta azt, sőt utálatos lesz. Aki eszik abból, hordozza vétségének terhét.


text:
Azt a húst pedig, amely valami tisztátalanhoz ér, ne egyék meg, hanem tűzzel égessék meg. Ami egyébként a húst illeti, mindenki ehet húst, aki tiszta.


text:
De az, aki a békeáldozat húsából eszik, amely az ÚRé, olyankor, amikor tisztátalan állapotban van: az ilyen ember gyomláltassék ki népe közül.


text:
Ha valaki bármi tisztátalanhoz ér – tisztátalan emberhez vagy tisztátalan állathoz vagy akármihez, ami tisztátalan utálatosság –, és eszik a hálaáldozat húsából, amely az ÚRé, gyomláltassék ki az az ember népe közül.


text:
Aki olyan állat kövérjéből eszik, amelyből tűzáldozatot visznek az ÚRnak, az az ember gyomláltassék ki népe közül.


text:
Ezt mondd Izráel fiainak: „Aki hálaáldozattal áldozik az ÚRnak, maga vigye el az ÚRnak szánt áldozatát az ő hálaáldozatából.


text:
Saját kezével vigye az ÚR tűzáldozatát. A kövérjét a szegyével együtt vigye el, a szegyét azért, hogy meglóbálják azt az ÚR előtt.


text:
Mert a meglóbált szegyet és a felmutatott lapockát elveszem Izráel fiaitól az ő hálaadó áldozataikból, és Áron papnak és fiainak adom azokat mint Izráel fiaitól örökre kiszabott részüket.


text:
Ez Áronnak és fiainak részesedése az ÚR tűzáldozataiból attól a naptól fogva, amelyen odaállította őket, hogy papi szolgálatot végezzenek az ÚRnak.


text:
Amelyik napon felkente őket az ÚR, azt parancsolta, hogy ezt adják nekik Izráel fiai örökre kiszabott részül, nemzedékről nemzedékre.”


text:
Ez az egészen elégő áldozatnak, az ételáldozatnak, a bűnért és a vétekért való áldozatnak, a felavatási áldozatnak és a hálaáldozatnak a törvénye,


text:
amelyet az ÚR parancsolt Mózesnek a Sínai-hegyen, amely napon azt parancsolta Izráel fiainak, hogy áldozzanak az ÚRnak a Sínai-pusztában.


text:
Vedd Áront a fiaival együtt és az öltözeteket, a kenet olaját és a bűnért való áldozati bikát, két kost és egy kosár kovásztalan kenyeret.


text:
Úgy cselekedett Mózes, ahogy az ÚR parancsolta neki. Összegyűlt a gyülekezet is a gyülekezet sátrának bejáratához.


text:
Ráadta Áronra a köntöst, felövezte az övvel, rávetette a palástot, az efódot is ráadta, felövezte az efód övével, és megerősítette rajta.


text:
Azután feltette a fejére a süveget, és elöl odatette a süvegre az aranylemezt, a szent fejdíszt, amint az ÚR parancsolta Mózesnek.


text:
Majd vette Mózes a kenet olaját is, és megkente a hajlékot mindazzal együtt, ami benne volt, és fölszentelte azokat.


text:
Hintett belőle az oltárra is hétszer, és felkente az oltárt és minden edényét, a mosdómedencét is az állványával együtt, hogy megszentelje őket.


text:
Odavezette Mózes Áron fiait is, felöltöztette őket is a köntöseikbe, és felövezte őket övvel, felkötötte nekik is a süvegeket, amint az ÚR parancsolta Mózesnek.


text:
Azután előhozott egy bikát a bűnért való áldozatul, és Áron fiaival együtt a bűnért való áldozat bikájának a fejére tette a kezét.


text:
Miután megölték, Mózes vett a véréből, és kent belőle az ujjával körös-körül az oltár szarvaira, és megtisztította az oltárt, a többi vért pedig az oltár aljára öntötte, és felszentelte, hogy engesztelést szerezzen rajta.


text:
Azután vette mindazt a kövérjét, amelyik a beleken volt, és a máj hártyáját, a két vesét és azok kövérjét, és elfüstölögtette őket az oltáron.


text:
A bikát pedig, azaz a bőrét, a húsát és a ganéját megégette tűzzel a táboron kívül, amint az ÚR parancsolta.


text:
A beleket és a lábszárakat pedig megmosta vízben, és elfüstölögtette Mózes az egész kost az oltáron. Kedves illatú égőáldozat ez, tűzáldozat ez az ÚRnak, amint megparancsolta az ÚR Mózesnek.


text:
Azután odahozta a másik kost, a felavatási kost is, és Áron és fiai rátették a kezüket a kos fejére,


text:
és megölték. Mózes pedig vett a véréből, és kent belőle Áron jobb fülének a cimpájára és a jobb kezének a hüvelykujjára és a jobb lábának a nagyujjára.


text:
Előállította Áron a fiait is, és Mózes kent a vérből a jobb fülük cimpájára és a jobb kezük hüvelykujjára és a jobb lábuk nagyujjára. Azután odatöltötte Mózes a vért körben az oltárra.


text:
Vette a kövérjét és a farkát és mindazt a kövérjét, amely a beleken van, továbbá a máj hártyáját és a két vesét azok kövérjével együtt és a jobb lapockát.


text:
A kovásztalan kenyerek kosarából, amely az ÚR előtt volt, vett egy kovásztalan lepényt, egy olajos kalácsot és egy pogácsát, és a kövérségekre és a jobb lapockára rakta azokat.


text:
Azután elvette Mózes a kezükből, és elfüstölögtette az oltáron az egészen elégő áldozattal együtt. Felavatási áldozatok ezek, kedves illatú tűzáldozat ez az ÚRnak.


text:
Azután elvette Mózes a szegyet, és meglóbálta az ÚR előtt. A felavatási kosból ez lett Mózes része, ahogy az ÚR parancsolta Mózesnek.


text:
Azután vett Mózes a kenet olajából és a vérből, amely az oltáron volt, és meghintette Áront és a ruháit, valamint az ő fiait és fiainak ruháit, és megszentelte Áront, a ruháit és az ő fiait és a fiainak ruháit.


text:
Ezután azt mondta Mózes Áronnak és fiainak: Főzzétek meg a húst a gyülekezet sátrának bejáratánál, és ott egyétek meg, és a kenyeret, amely a felavatási áldozat kosarában van, ahogy megparancsoltam, mondván: Áron és fiai egyék meg!


text:
De a gyülekezet sátrának bejáratán ne menjetek ki hét napig, addig a napig, amelyen betelnek felavatásotok napjai, mert hét nap alatt avat föl benneteket.


text:
Azt parancsolta az ÚR, hogy amint ő cselekedett ezen a napon, úgy cselekedjünk mi is, hogy engesztelést szerezzünk nektek.


text:
A gyülekezet sátrának bejáratánál maradjatok éjjel és nappal hét napig, és tartsátok meg, amit meghagyott az ÚR, hogy meg ne haljatok. Mert így parancsolta nekem.


text:
és azt mondta Áronnak: Végy egy fiatal bikaborjút bűnért való áldozatul és egy kost egészen elégő áldozatul! Hibátlanok legyenek, és vidd őket az ÚR elé!


text:
Izráel fiaihoz pedig így szólj: Vegyetek egy kecskebakot bűnért való áldozatul és egy esztendős borjút és bárányt egészen elégő áldozatul! Hibátlanok legyenek!


text:
És egy ökröt és egy kost hálaáldozatul, hogy feláldozzátok az ÚR előtt; és olajjal kevert ételáldozatot. Mert ma megjelenik nektek az ÚR.


text:
Elvitték tehát, amit Mózes parancsolt, a gyülekezet sátra elé, és odajárult az egész gyülekezet, és megállt ott az ÚR előtt.


text:
Azt mondta Mózes: Ez az a dolog, amelyet az ÚR parancsolt. Cselekedjétek meg, és megjelenik nektek az ÚR dicsősége.


text:
Áronnak pedig azt mondta Mózes: Járulj az oltárhoz, és készítsd el a bűnért való áldozatodat és egészen elégő áldozatodat, és végezz engesztelést magadért és a népért. Készítsd el a nép áldozatát is, és végezz engesztelést értük is, amint megparancsolta az ÚR.


text:
Áron fiai pedig odavitték hozzá a vért, és ő bemártotta az ujját a vérbe, kent belőle az oltár szarvaira, a többi vért pedig kiöntötte az oltár aljához.


text:
A kövérjét, a veséket és a máj hártyáját a bűnért való áldozatból elfüstölögtette az oltáron, amint az ÚR parancsolta Mózesnek.


text:
Azután megölte az egészen elégő áldozatot, Áron fiai pedig odavitték hozzá a vért, és ő elhintette körbe az oltáron.


text:
Az egészen elégő áldozatot is odavitték hozzá darabonként, a fejével együtt, és elfüstölögtette az oltáron.


text:
Megmosta a belet és a lábszárakat is, és elfüstölögtette az oltáron az egészen elégő áldozattal együtt.


text:
Azután bemutatta a nép áldozatát. Vette ugyanis a bűnért való áldozat bakját, amely a népé, megölte és feláldozta bűnért való áldozatul, úgy, mint az előbbit.


text:
A reggeli egészen elégő áldozaton kívül még előhozta az ételáldozatot is, és vett belőle egy teli marokkal, és elfüstölögtette az oltáron.


text:
Azután megölte az ökröt és a kost hálaadó áldozatul a népért, és Áron fiai odavitték hozzá a vért, és elhintette azt az oltáron körös-körül.


text:
Azután felemelte a kezét Áron a nép felé, és megáldotta őket, majd lejött, miután elvégezte a bűnért való áldozatot, az egészen elégő áldozatot és a hálaáldozatot.


text:
Bement Mózes és Áron a gyülekezet sátrába, azután kijöttek, és megáldották a népet, az ÚR dicsősége pedig megjelent az egész népnek.


text:
Ugyanis tűz jött ki az ÚR elől, és megemésztette az oltáron az égőáldozatot és a kövérségeket. Látta ezt az egész nép, és ujjongtak, és arcra borultak.


text:
Áron fiai, Nádáb és Abihú pedig, vették külön a tömjénezőjüket, szenet tettek bele, füstölőszert raktak rá, és idegen tüzet vittek az ÚR elé, amelyet nem parancsolt nekik.


text:
Mózes így szólt Áronhoz: Ez az, amit az ÚR így mondott: „Akik hozzám közel vannak, azokban kell megszenteltetnem és az egész nép előtt megdicsőíttetnem.”


text:
Áron pedig mélyen hallgatott. Ekkor Mózes szólította Mísáélt és Elcáfánt, Áron nagybátyjának, Uzzíélnek a fiait, és azt mondta nekik: Gyertek ide, vigyétek ki atyátokfiait a szent hely elől, a táboron kívülre.


text:
Ezután azt mondta Mózes Áronnak és fiainak, Eleázárnak és Ítámárnak: A fejeteket ne hagyjátok fedetlenül, ruháitokat meg ne szaggassátok, hogy meg ne haljatok, és haragra ne gerjedjen az ÚR az egész gyülekezet ellen; atyátokfiai pedig, Izráel egész háza, sírjon a pusztító tűz miatt, amelyet az ÚR támasztott!


text:
A gyülekezet sátrának bejáratán se menjetek ki, hogy meg ne haljatok, mert az ÚR kenetének olaja van rajtatok!. És Mózes beszéde szerint cselekedtek.


text:
Bort és szeszes italt ne igyatok, se te, se a fiaid, amikor bementek a gyülekezet sátrába, hogy meg ne haljatok! Örökkévaló rendtartás legyen ez nektek nemzedékről nemzedékre,


text:
És hogy taníthassátok Izráel fiait mindazokra a rendelkezésekre, amelyeket az ÚR mondott nekik Mózes által.


text:
Mózes pedig szólt Áronnak és az ő megmaradt fiainak, Eleázárnak és Ítámárnak: Vegyétek az ételáldozatot, amely megmaradt az ÚR tűzáldozataiból, és egyétek meg kovásztalanul az oltár mellett, mert igen szentséges az.


text:
Azért egyétek szent helyen, mert kiszabott részed, és fiaidnak is kiszabott része az az ÚR tűzáldozataiból, mert így parancsolta nekem.


text:
A meglóbált szegyet pedig és a felmutatott lapockát tiszta helyen egyétek meg, te és fiaid és leányaid is veled, mert kiszabott részül adattak azok neked és kiszabott részül fiaidnak is, Izráel fiainak hálaadó áldozataiból.


text:
A felmutatott lapockát és meglóbált szegyet a tűzáldozat kövérjével együtt vigyék be, hogy felmutassák az ÚR előtt, és ez lesz a te kiszabott részed és veled a te fiaidé örökké, amint megparancsolta az ÚR.


text:
Amikor erősen tudakozódott Mózes a bűnáldozatra való bak felől, kiderült, hogy elégették. Haragra gerjedt azért Áron megmaradt fiai, Eleázár és Ítámár ellen, s így szólt:


text:
Miért nem ettétek meg a bűnért való áldozatot a szent helyen? Hiszen igen szentséges az, és nektek adta azt az ÚR a gyülekezet vétkének hordozásáért, hogy engesztelést szerezzetek neki az ÚR előtt.


text:
Íme, nem vitetett be annak vére a szent hely belsejébe, meg kellett volna azért ennetek a szent helyen, ahogy parancsoltam.


text:
Áron pedig így szólt Mózeshez: Nézd, ma áldozták fel az ő bűnért való áldozatukat és egészen elégő áldozatukat az ÚR előtt, engem pedig ilyen keserűségek értek. Ha megettem volna ma a bűnért való áldozatot, vajon jónak látta volna azt az ÚR?


text:
Így szóljatok Izráel fiaihoz: Ezek azok az állatok, amelyeket megehettek minden állat közül, amelyek e földön vannak:


text:
De a kérődzők és a hasadt körműek közül ne egyétek meg ezeket: a tevét, mert kérődző ugyan, de nem hasított körmű; ez tisztátalan nektek.


text:
És a disznót, mert hasított körmű ugyan, és egészen kettéhasadt körme van, de nem kérődzik; ez tisztátalan nektek.


text:
Mindabból, ami vízben él, ezeket ehetitek: amelyeknek uszonyuk és pikkelyük van a vizekben, tengerekben és folyóvizekben, azokat mind megehetitek.


text:
De legyen utálatos, aminek nincs uszonya és pikkelye a tengerekben és folyóvizekben, legyen az akármely vízben nyüzsgő és akármely vízben élő állat.


text:
A szárnyas állatok közül pedig ezeket utáljátok. Meg ne egyétek, utálatosak ezek: a sas, a keselyű és a halászsas,


text:
Csak azt ehetitek meg a négylábú szárnyas állatok közül, amelynek lábain felül lábszárai vannak, hogy szökdécselhessen velük a földön.


text:
Ezeket egyétek meg közülük: a vándorsáska minden fajtáját, a kövisáska minden fajtáját, a szöcske minden fajtáját és a marokkói sáska minden fajtáját.


text:
Minden állat, amelynek hasadt a körme, de nincs egészen kettéhasadva, és nem kérődzik, tisztátalan legyen nektek. Aki megérinti, tisztátalan legyen.


text:
Minden állat, amely a négylábúak közül a talpán jár, tisztátalan legyen nektek. Mindaz, aki tetemüket érinti, tisztátalan legyen estig.


text:
Aki pedig fölveszi tetemüket, mossa meg ruháit, és tisztátalan legyen estig. Tisztátalanok azok nektek.


text:
A földön csúszó-mászó állatok közül pedig ezek tisztátalanok: a menyét, az egér és a gyík minden fajtája.


text:
Ezek tisztátalanok nektek minden csúszómászó között. Aki holtuk után érinti ezeket, tisztátalan lesz estig.


text:
Minden, amire ezek közül holta után ráesik valamelyik, tisztátalan lesz. Bármely faedény, ruha, bőr vagy zsák, bármelyik eszköz, amellyel dolgozni szoktak, vízbe tétessék, és tisztátalan lesz estig, azután már tiszta.


text:
Bármely cserépedény pedig, amelybe beleesik valami azokból, mindazzal együtt, ami benne van, tisztátalan legyen, és az edényt törjétek össze.


text:
Minden ehető eledel, amelyhez az ilyen edényből víz jut, tisztátalan, és minden iható ital is minden ilyen edényben tisztátalan lesz.


text:
Minden, amire azoknak a teteméből esik valami, tisztátalan. A kemencét és a tűzhelyet le kell bontani. Tisztátalanok ezek, és tisztátalanok legyenek nektek.


text:
Ha olyan hullik el az állatok közül, amely nektek eledelnek való, aki annak tetemét érinti, az tisztátalan legyen estig.


text:
Aki pedig eszik a teteméből, mossa meg ruháit, és estig tisztátalan legyen. Mossa meg ruháit az is, aki fölvette a tetemét, és estig tisztátalan legyen.


text:
Mindazt, ami hason csúszik, és mindazt, ami négy, sőt mindazt, ami több lábon jár, a földön csúszó-mászó bármely állatot meg ne egyétek, mert ezek utálatosak.


text:
Ne fertőztessétek meg magatokat semmiféle csúszó-mászó állattal, és ne tisztátalanítsátok meg magatokat azokkal, nehogy tisztátalanokká legyetek!


text:
Mert én, az ÚR vagyok a ti Istenetek. Szenteljétek meg azért magatokat, és szentek legyetek, mert én szent vagyok, és ne tisztátalanítsátok meg magatokat semmiféle állat által, amely csúszik-mászik a földön!


text:
Mert én vagyok az ÚR, aki felhoztalak titeket Egyiptom földjéről, hogy Istenetekké legyek. Legyetek tehát szentek, mert én szent vagyok.


text:
Ez az állatokról, szárnyasokról, a vizekben nyüzsgő minden élőlényről és minden, a földön csúszó-mászó állatról szóló törvény.


text:
Hogy különbséget tehessetek a tisztátalan és a tiszta között, az olyan állatok között, amelyek megehetők, és az olyan állatok között, amelyek nem ehetők meg.


text:
Ezt mondd Izráel fiainak: Ha egy asszony fogan, és fiút szül, hét napig tisztátalan legyen. Havi betegségének ideje szerint legyen tisztátalan.


text:
Azután az anya harmichárom napig maradjon otthon a vértől való tisztulás miatt. Semmi szent dolgot ne érintsen, a szent helyre se menjen be, míg el nem telnek tisztulásának napjai.


text:
Ha pedig leányt szül, két hétig legyen tisztátalan, mint havi betegségekor, és hatvanhat napig maradjon otthon a vértől való tisztulása miatt.


text:
Mikor pedig letelnek tisztulásának napjai, fiú miatt vagy leány miatt, hozzon egy egyesztendős bárányt egészen elégő áldozatul, egy galambfiókát vagy egy gerlicét pedig bűnért való áldozatul a gyülekezet sátrának bejárata elé a paphoz.


text:
Ő pedig áldozza fel azt az ÚR előtt, és szerezzen neki engesztelést. Így lesz tisztává vérfolyása után. Ez a törvénye a fiút vagy leányt szülő asszonynak.


text:
Ha pedig nem telik neki bárányra, vigyen két gerlicét vagy két galambfiókát: egyiket egészen elégő áldozatul, a másikat bűnért való áldozatul, és szerezzen neki engesztelést a pap, és tiszta lesz.


text:
Ha egy ember testének bőrén daganat, kiütés vagy fehér folt támad, és bőrleprára lehet gyanakodni, vigyék el Áronhoz, a paphoz vagy a pap fiai közül valamelyikhez.


text:
Nézze meg a pap a test bőrén lévő fakadékot. Ha a szőr a fakadékban fehérré változott, és ha a fakadék felülete mélyebben van testének bőrénél, akkor leprás fakadék az. Mihelyt a pap ezt látja, ítélje tisztátalannak.


text:
Ha pedig fehér folt van a teste bőrén, de felülete nincs mélyebben a bőrnél, és a szőre sem változott fehérré, akkor különítse el a pap a fakadékos embert hét napig.


text:
A hetedik napon pedig nézze meg őt a pap, s ha szerinte a fakadék ugyanolyan állapotban van, nem terjedt tovább a fakadék a bőrön, a pap ismét különítse el őt hét napig.


text:
Nézze meg őt a pap a hetedik napon másodszor is, és ha a fakadék elhalványult, és nem terjedt tovább a bőrön, ítélje őt tisztának a pap. Csak kiütés az. Mossa meg hát a ruháit, és legyen tiszta.


text:
De ha a kiütés továbbterjedt a bőrön, miután a papnál megtisztulása végett jelentkezett, akkor ismét jelentkezzen a papnál.


text:
Ha látja a pap, hogy íme, továbbterjedt a kiütés a bőrön, ítélje azt a pap tisztátalannak, lepra az.


text:
Ha látja a pap, hogy íme, fehér daganat van a bőrön, és a szőrt fehérré változtatta, és vadhús van a daganatban,


text:
akkor idült lepra az a bőrén. Ítélje tisztátalannak azt a pap, ne is különítse el, mert tisztátalan.


text:
Ha pedig folyton fejlődik a lepra a bőrön, és a leprás fakadék elborítja a fakadékos egész bőrét tetőtől talpig mindenfelé, ahol a pap szeme látja,


text:
és ha látja a pap, hogy íme, elborította a poklosság annak egész testét, akkor ítélje tisztának a fakadékot. Tiszta, mert egészen fehérré változott.


text:
Ha megnézi a pap, és a fakadék csakugyan fehérré változott, akkor ítélje a pap a fakadékot tisztának, tiszta az.


text:
Ha látja a pap, hogy íme, felülete mélyebben van a bőrnél, és a szőre fehérré változott, akkor ítélje azt a pap tisztátalannak. Leprás fakadék az, ami a kelevényből fakadt.


text:
Ha pedig megnézi a pap, és íme, nincs benne fehér szőr, és nincs is mélyebben a bőrnél, sőt elhalványult, akkor különítse el a pap hét napig.


text:
De ha előbbi állapotában maradt a folt, és nem terjedt tovább, a kelevény hegedése az, azért tisztának ítélje a pap.


text:
és megnézi azt a pap, és íme, a szőr fehérré változott a foltban, és annak felülete mélyebben van a bőrnél: lepra az, ami a seben fakadt, azért ítélje azt a pap tisztátalannak, leprás fakadék az.


text:
De ha megnézi a pap, és íme, nincs a foltban fehér szőr, és nincs is mélyebben a bőrnél, sőt el is halványult, akkor különítse el őt a pap hét napig.


text:
Nézze meg azt a pap a hetedik napon. Ha továbbterjedt a bőrön, akkor tisztátalannak ítélje a pap, leprás fakadék az.


text:
Ha pedig előbbi állapotában van a folt, nem terjedt a bőrön, sőt halványabb lett, égési daganat az. Ítélje tehát tisztának a pap, mert égési seb hege az.


text:
és a pap megnézi a fakadékot, és íme, annak felülete mélyebben van a bőrnél, és abban a szőr sárga és vékony: akkor ítélje azt a pap tisztátalannak. Var az, a fej vagy szakáll leprája.


text:
Ha pedig megnézi a pap a varas fakadékot, és íme, annak felülete nincsen mélyebben a bőrnél, és nincs benne fekete szőr: akkor hét napig rekessze külön a pap azt, akinek varas fakadéka van.


text:
Nézze meg a pap a fakadékot a hetedik napon, és ha nem terjedt a var, és nem lett benne sárga szőr, és a varnak a felülete nem lett mélyebbé a bőrnél,


text:
akkor borotválják meg, de a varat le ne borotválják. A pap pedig másodszor is különítse el a varas embert hét napig.


text:
A pap nézze meg a vart a hetedik napon, és ha nem terjed a var a bőrön, és a felülete nincsen mélyebben a bőrnél, akkor tisztának ítélje azt a pap, és mossa meg a ruháit, és tiszta lesz.


text:
és megnézi a pap, és csakugyan terjedt a var a bőrön, akkor ne is kutasson a pap a sárga szőr után, tisztátalan az.


text:
De ha a var szerinte ugyanolyan állapotban van, és fekete szőr nőtt benne, meggyógyult az a var, tiszta az. Ítélje tisztának a pap.


text:
és megnézi a pap, és íme, a bőrükön levő foltok halványfehérek, bőrön fakadt sömör az. Tiszta az az ember.


text:
Ha pedig az ő egészen kopasz vagy elöl kopasz fején vörhenyes fehér fakadék támad, leprás fakadék az az ő teljesen kopasz vagy elöl kopasz fején.


text:
Ha megnézi azt a pap, és íme, a fakadék daganata vörhenyes fehér az ő egészen kopasz vagy elöl kopasz fején, olyanforma, mint a test bőrén való lepra:


text:
A poklos ember pedig, akin a fakadék van, megszaggatott ruhában és mezítelen fővel legyen, a bajszát takarja el, és ezt kiáltsa: „Tisztátalan, tisztátalan!”


text:
Mindaddig tisztátalan legyen, amíg rajta van a fakadék, mert tisztátalan ő. Egyedül lakjon, a táboron kívül legyen a lakása.


text:
vagy lenből és gyapjúból készült fonadékon, vagy szöveten; vagy bőrön, vagy valamely bőrből való készítményen;


text:
és ha az a fakadék zöld vagy vörhenyes színű a ruhán vagy bőrön, vagy szöveten vagy fonadékon vagy akármely bőrből való eszközön: leprás fakadék az, mutassák meg azért a papnak.


text:
A hetedik napon pedig nézze meg a fakadékot. Ha terjed a fakadék a ruhán vagy szöveten vagy fonadékon vagy bőrön és bármely készítményen, amivé a bőrt feldolgozzák: emésztő lepra az a fakadék, tisztátalan az.


text:
Azért égesse el azt a ruhát vagy a gyapjúból vagy a lenből készült szövetet vagy fonadékot vagy akármely bőrből való eszközt, amelyen a fakadék van. Emésztő poklosság az, tűz eméssze meg.


text:
De ha megnézi a pap, és íme, nem terjedt a fakadék a ruhán vagy szöveten vagy fonadékon vagy akármely bőrből való eszközön,


text:
akkor parancsolja meg a pap, hogy mossák meg azt, amin a fakadék van, és különítse el azt másodszor is hét napig.


text:
Ha pedig megnézi azt a pap a mosás után, és íme, a fakadék nem változtatta meg a színét: ha nem terjedt is a fakadék, tisztátalan az, tűzben égesd el! Beevődés az, akár a fonákján van, akár a színén.


text:
De ha látja a pap, hogy íme, halványabb lett a fakadék a mosás után, akkor szakítsa el azt a ruhától vagy bőrtől vagy szövettől vagy fonadéktól.


text:
Ha mégis mutatkozik a ruhán, vagy szöveten, vagy fonadékon, vagy akármely bőrből való eszközön, akkor kiújulás az. Tűzben égesd el azt, amin a fakadék van.


text:
Azt a ruhát pedig vagy szövetet vagy fonadékot vagy akármely bőrből való eszközt, amelyet megmostál, ha eltávozik róluk a fakadék, mosd meg másodszor is, és tiszta lesz.


text:
Ez a törvénye a leprás fakadéknak, akár gyapjú-, akár lenruhán, akár szöveten, akár fonadékon vagy bármely bőrből való eszközön legyen, hogy tisztának vagy tisztátalannak ítéltessék.


text:
A pap pedig menjen ki a táboron kívülre. Nézze meg a pap, és ha meggyógyult a lepráson a leprás fakadék,


text:
akkor parancsolja meg a pap, hogy hozzanak a megtisztulandó emberért két élő, tiszta madarat, cédrusfát, karmazsint és izsópot.


text:
Vegye az élő madarat és a cédrusfát, a karmazsint és az izsópot, és mártsa be azokat és az élő madarat a megölt madár vérébe a forrásvíz fölött.


text:
Hintse meg a leprából megtisztulandó embert hétszer, és ítélje tisztának. Az élő madarat pedig bocsássa szabadon a mezőn.


text:
Azután a megtisztulandó ember mossa ki ruháit, borotválja le minden szőrét, és mosakodjék meg vízben, és tiszta lesz. Így menjen be azután a táborba, de a sátrán kívül maradjon hét napig.


text:
A hetedik napon pedig borotválja le minden szőrét. A haját, szakállát, szemöldökét és minden egyéb szőrét borotválja le, mossa ki ruháit, mossa meg a testét vízben, és tiszta lesz.


text:
A nyolcadik napon pedig vegyen két ép bárányt meg egy egyesztendős ép nőstény bárányt és háromtized véka olajjal kevert finomlisztet ételáldozatul és egy lóg olajat.


text:
A pap pedig, aki a tisztítást végzi, állítsa a megtisztulandó embert ezekkel együtt az ÚR elé, a gyülekezet sátrának bejáratához.


text:
Vegye a pap az egyik bárányt, áldozza fel azt vétekért való áldozatul az egy lóg olajjal együtt, és lóbálja meg azokat az ÚR előtt.


text:
A bárányt pedig ott ölje meg, ahol a bűnért való áldozatot és az egészen elégő áldozatot ölik meg, a szent helyen. Mert amint a bűnért, úgy a vétekért való áldozat is a papé. Igen szent az.


text:
Vegyen a pap a vétekért való áldozat véréből, kenje meg vele a megtisztulandó ember jobb fülcimpáját, jobb keze hüvelykujját és jobb lába nagyujját.


text:
Mártsa be a pap jobb keze ujját az olajba, amely bal tenyerében van, és hintsen az olajból az ujjával hétszer az ÚR színe elé.


text:
A maradék olajból pedig, amely a tenyerén van, kenje meg a pap a megtisztulandó ember jobb füle cimpáját, jobb keze hüvelykujját és jobb lába nagyujját a vétekért való áldozat vérén felül.


text:
Ami megmarad az olajból, amely a pap tenyerén van, azt kenje a megtisztulandó ember fejére. Így szerezzen neki engesztelést a pap az ÚR előtt.


text:
Azután készítsen a pap bűnért való áldozatot, és szerezzen engesztelést a tisztátalanságából megtisztulónak. Azután ölje meg az égőáldozatot.


text:
Vigye fel a pap az égőáldozatot és az ételáldozatot az oltárra. Így szerezzen neki engesztelést a pap, és tiszta lesz.


text:
Ha pedig szegény, és nem telik neki erre, akkor vegyen egy bárányt vétekért való áldozatul meglóbálás végett, hogy engesztelésül legyen érte, meg egy tized éfa olajjal kevert finomlisztet ételáldozatul és egy lóg olajat.


text:
Hozzon két gerlicét vagy két galambfiókát, amint a módja engedi: az egyiket bűnért való áldozatul, a másikat pedig egészen elégő áldozatul.


text:
Vigye azokat tisztulása nyolcadik napján a paphoz, a gyülekezet sátrának bejáratához, az ÚR színe elé.


text:
Vegye a pap a vétekért való áldozat bárányát és az egy lóg olajat, és lóbálja meg azokat a pap az ÚR előtt.


text:
Azután ölje meg a vétekért való áldozat bárányát, és vegyen a pap a vétekért való áldozat véréből, és kenjen a megtisztulandó ember jobb fülcimpájára, a jobb keze hüvelykujjára és a jobb lába nagyujjára.


text:
Hintsen a pap az ő jobb kezének ujjával az olajból, amely bal tenyerén van, hétszer az ÚR színe elé.


text:
Azután kenje meg a pap a tenyerén levő olajból a megtisztulandó jobb fülcimpáját, a jobb keze hüvelykujját és a jobb lába nagyujját a vétekért való áldozat vérének a helyén.


text:
Ami pedig megmarad a pap tenyerén levő olajból, azt kenje a megtisztulandó fejére, hogy engesztelésül legyen érette az ÚR előtt.


text:
Azt, amire tellett neki; az egyiket bűnért való áldozatul, a másikat pedig egészen elégő áldozatul, az ételáldozattal együtt. Így szerezzen engesztelést a pap a megtisztulandó embernek az ÚR előtt.


text:
Amikor bementek majd Kánaán földjére, amelyet nektek adok birtokul, és a birtokotokban levő föld valamelyik házára leprát bocsátok,


text:
akkor menjen el az, akié a ház, és jelentse a papnak: olyasmi mutatkozik nálam a házban, mint a lepra.


text:
A pap pedig parancsolja meg, hogy takarítsák ki a házat, mielőtt odamenne a pap a leprásság megnézésére, hogy semmi se legyen tisztátalanná, ami a házban van. Csak azután menjen be a pap a ház megnézésére.


text:
Ha látja a leprásságot, hogy íme, a lepra a ház falain zöld vagy vörhenyes horpadásokban mutatkozik, és annak felülete mélyebben van a falnál,


text:
akkor parancsolja meg a pap, hogy szedjék ki a köveket, amelyeken a lepra van, és vessék azokat a városon kívülre, tisztátalan helyre.


text:
A házat pedig kapartassa le belül körös-körül, és a tapasztékot, amelyet levakartak, öntsék a városon kívül egy tisztátalan helyre.


text:
Azután vegyenek más köveket, és illesszék be ama kövek helyére. Vakolóanyagot is másikat vegyenek, és azzal tapasszák be a házat.


text:
Ha a lepra visszatér, és kiújul a házon, miután kiszedték a köveket, lekaparták és betapasztották a házat,


text:
akkor menjen be a pap, nézze meg, és ha íme, továbbterjedt a lepra a házon, emésztő poklosság az a házon, tisztátalan az.


text:
Bontsák le azt a házat: köveit, fáit és a ház minden vakolatát, és vigyék a városon kívül egy tisztátalan helyre.


text:
Aki abban a házban alszik, mossa meg a ruháit, és aki eszik abban a házban, az is mossa meg a ruháit.


text:
Ha pedig bemegy a pap, és látja, hogy íme, nem terjedt tovább a poklosság a házon, miután kitapasztották, akkor tisztának ítélje a pap a házat, mert megszűnt a poklosság.


text:
Azután vegye a cédrusfát, az izsópot, a karmazsint és az élő madarat, mártsa be azokat a megölt madár vérébe és a forrásvízbe, és hétszer hintse meg vele a házat.


text:
Tisztítsa meg a házat a madár vérével, a forrásvízzel, az élő madárral, a cédrusfával, az izsóppal és a karmazsinnal.


text:
Az élő madarat pedig bocsássa el a városon kívül a mezőn. Így szerezzen engesztelést a házért, és tiszta lesz.


text:
Tisztátalan lesz e folyás miatt, akár folytonos a magfolyása, akár megreked testében ez a folyás. Tisztátalanság ez nála.


text:
Minden ágy, amelyen fekszik a magfolyós, tisztátalan, és minden holmi is, amelyre ráül, tisztátalan lesz.


text:
Aki tehát érinti az ő ágyát, mossa ki a ruháit, és mosakodjon meg vízben, és tisztátalan legyen estig.


text:
Az is, aki a holmira ül, amelyen a magfolyós ült, mossa ki ruháit, és mosakodjon meg vízben, és tisztátalan legyen estig.


text:
Az is, aki érinti a magfolyós testét, mossa ki ruháit, és mosakodjon meg vízben, és tisztátalan legyen estig.


text:
Ha ráköp a magfolyós a tiszta emberre, mossa ki ez a ruháját, mosakodjon meg vízben, és tisztátalan legyen estig.


text:
Bárki, aki érintett valamit, ami alatta volt, tisztátalan legyen estig. Aki hordozza azokat, mossa ki ruháit, mosakodjon meg vízben, és tisztátalan legyen estig.


text:
Mindaz, akit a magfolyós érint úgy, hogy kezét nem öblíti le vízzel, mossa ki ruháit, mosakodjon meg vízben, és tisztátalan legyen estig.


text:
A cserépedényt pedig, amelyet a magfolyós érint, törjék össze, minden faedényt pedig öblítsenek ki vízzel.


text:
Mikor pedig megtisztul a magfolyós a folyásából, akkor számláljon hét napot a tisztulására, mossa ki ruháit, és testét is mossa le forrásvízben, és tiszta lesz.


text:
A nyolcadik napon vegyen elő két gerlicét vagy két galambfiókát, menjen el az ÚR elé, a gyülekezet sátrának bejáratához, és adja azokat a papnak.


text:
Készítse el azokat a pap. Az egyiket bűnért való áldozatul, a másikat egészen elégő áldozatul. Így szerezzen neki engesztelést a pap az ÚR előtt magfolyása miatt.


text:
Minden ruhát és minden bőrt, amelyre a magömlés került, mossanak meg vízben, és tisztátalan legyen estig;


text:
az asszony is, akivel magömléses férfi hál. Mosakodjanak meg vízben, és tisztátalanok legyenek estig.


text:
Ha egy asszonynak lesz folyása, és véressé lesz a folyása a testén, hét napig legyen a havibajában, és aki érinti, tisztátalan legyen estig.


text:
Mindaz, aki érinti az ágyát, mossa ki ruháit, és mosakodjon meg vízben, és tisztátalan legyen estig.


text:
Mindaz, aki bármely holmit érint, amelyen ült, mossa ki ruháit, mosakodjon meg vízben, és tisztátalan legyen estig.


text:
Ha pedig vele hál valaki, és ráragad arra az ő havibaja, tisztátalan legyen hét napig, és minden ágy is, amelyen fekszik, tisztátalan legyen.


text:
Ha sok napig tart az asszony vérfolyása havibajának idején kívül, vagy ha a folyás a havibajon túl tart: amíg a tisztátalanságának folyása tart, úgy legyen, mint havibajának idején: tisztátalan ő.


text:
Minden ágy, amelyen fekszik a folyásának egész ideje alatt, olyan legyen, mint a havibaja idejében levő ágya, és minden holmi is, amelyre ráül, tisztátalan legyen, mint a havibajának tisztátalansága alatt.


text:
Mindaz, aki érinti azokat, tisztátalan lesz. Mossa ki azért a ruháit, mosakodjon meg vízben, és tisztátalan legyen estig.


text:
A nyolcadik napon pedig fogjon két gerlicét vagy két galambfiókát, és vigye el őket a papnak, a gyülekezet sátrának bejáratához.


text:
Készítse el a pap az egyiket bűnért való áldozatul, a másikat pedig egészen elégő áldozatul. Így szerezzen neki engesztelést a pap az ÚR előtt a tisztátalanságának folyása miatt.


text:
Így tartsátok vissza Izráel fiait az ő tisztátalanságuktól, hogy meg ne haljanak tisztátalanságuk miatt, megfertőztetve hajlékomat, amely közöttük van.


text:
és a havibajban szenvedőnek és a folyásban levőnek, férfinak és asszonynak és annak a férfinak, aki tisztátalan asszonnyal hál.


text:
Majd szólt az ÚR Mózeshez Áron két fiának halála után, akik akkor haltak meg, amikor az ÚRhoz járultak.


text:
Azt mondta az ÚR Mózesnek: Szólj testvérednek, Áronnak, hogy ne menjen be akármikor a szent helyre a függönyön belül, a fedél elé, amely a láda fölött van, hogy meg ne haljon, mert felhőben jelenek meg a fedél fölött.


text:
Ezzel menjen be Áron a szent helyre: egy fiatal bikával bűnért való áldozatul és egy kossal égőáldozatul.


text:
Gyolcsból készült szent köntöst öltsön magára, és gyolcs lábravaló legyen a testén, gyolcsövvel övezze körül magát, és gyolcssüveget tegyen föl. Szent ruhák ezek. Mossa meg a testét vízben, és úgy öltse fel ezeket.


text:
Izráel fiainak gyülekezetétől pedig vegyen át két kecskebakot bűnért való áldozatul és egy kost egészen elégő áldozatul.


text:
Mutassa be Áron a bűnért való áldozati bikát mint saját áldozatát, és szerezzen engesztelést általa magáért és háza népéért.


text:
Áldozza fel azt a bakot, amely az ÚRnak jutott a sorsvetésben, és készítse el azt bűnért való áldozatul.


text:
Azt a bakot pedig, amely Azázélnak jutott a sorsvetésben, állítsa az ÚR elé elevenen, hogy engesztelés legyen általa, és elküldje azt Azázélnak a pusztába.


text:
Áron pedig úgy mutassa be a bűnért való áldozati bikát, mint a maga áldozatát, és úgy szerezzen engesztelést magáért és háza népéért, hogy vágja le a bikát mint a maga bűnért való áldozatát.


text:
Töltse meg a tömjénezőt parázzsal az oltárról, amely az ÚR előtt van, és vegyen tele marokkal a porrá tört fűszerekből való füstölőszerből, és vigye be a függönyön belülre.


text:
Vesse a tűzre az ÚR előtt a füstölőszert, hogy befedje annak füstje a fedelet, amely a bizonyság fölött van, hogy meg ne haljon.


text:
Azután vegyen a bika véréből, és hintse ujjával a fedél felső színére, kelet felé. A fedél előtt pedig hétszer hintsen ujjával a vérből.


text:
Azután vágja le a bakot mint a nép bűnért való áldozatát, és vigye be vérét a függönyön belülre, és úgy cselekedjék vérével, ahogy a bika vérével cselekedett: hintse a födélre és a fedél elé.


text:
Így szerezzen engesztelést a szent helynek Izráel fiainak tisztátalanságai és minden vétkei s bűnei miatt. Így cselekedjék a gyülekezet sátrával is, amely közöttük, az ő tisztátalanságaik közepette van.


text:
Amikor Áron pap bemegy a szentélybe, hogy engesztelést szerezzen, senki se legyen a gyülekezet sátrában, egészen a kijöveteléig. Végezzen engesztelést magáért, háza népéért és Izráel egész gyülekezetéért.


text:
Azután jöjjön ki az oltárhoz, amely az ÚR színe előtt van, és végezzen engesztelést azért is: vegyen a bika véréből és a bak véréből, és kenje meg az oltár szarvait körös-körül.


text:
És hintsen arra ujjával hétszer a vérből. Így tegye tisztává és így szentelje meg azt Izráel fiainak tisztátalanságai miatt.


text:
Miután pedig elvégzi a szentélyért, a gyülekezet sátráért és az oltárért való engesztelést, hozza elő az élő bakot.


text:
Tegye rá Áron mind a két kezét az élő bak fejére, vallja meg fölötte Izráel fiainak minden hamisságát és minden vétkét, mindenféle bűnét. Tegye azokat a bak fejére, azután küldje el egy arra rendelt emberrel a pusztába,


text:
Azután menjen be Áron a gyülekezet sátrába, és vesse le a gyolcsruhákat, amelyeket felöltött, amikor bement a szentélybe, és hagyja ott azokat.


text:
Mosakodjék meg a szent helyen, öltse föl a saját ruháit, úgy menjen ki, és készítse el a maga és a nép egészen elégő áldozatát, és végezzen engesztelést magáért és a népért.


text:
Az pedig, aki elvitte az Azázélnak való bakot, mossa ki a ruháit, és mosakodjék meg, azután pedig bemehet a táborba.


text:
A bűnért való áldozati bikát pedig és a bűnért való áldozati kost, amelynek vérét engesztelés végett bevitték a szentélybe, vigyék ki a táboron kívülre, és égessék el a bőrüket, húsukat és ganéjukat.


text:
Örök rendelkezés legyen ez nálatok: a hetedik hónapban, a hónap tizedik napján tartóztassátok meg magatokat, és semmi munkát ne végezzetek, se a bennszülött, se a közöttetek tartózkodó jövevény.


text:
Mert ezen a napon szereznek engesztelést értetek, hogy megtisztítsanak titeket, és minden bűnötöktől megtisztultok az ÚR színe előtt.


text:
Így végezzen engesztelést az a pap is, akit majd apja után kennek fel és avatnak fel pappá. Gyolcsruhákba öltözzék, a szent ruhákba.


text:
Végezzen engesztelést a szentek szentjéért és a gyülekezet sátráért, és az oltárért is végezzen engesztelést, sőt a papokért és az egész összegyülekezett népért is végezzen engesztelést.


text:
Örökkévaló rendelkezés legyen ez nálatok, hogy egyszer egy esztendőben engesztelést végezzenek Izráel fiainak minden bűnéért. És úgy cselekedtek, ahogy az ÚR megparancsolta Mózesnek.


text:
Szólj Áronnak, az ő fiainak és Izráel minden fiának, és mondd meg nekik, hogy ezt a dolgot parancsolta az ÚR:


text:
Ha valaki Izráel házából ökröt, bárányt vagy kecskét vág le a táborban, vagy ha valaki a táboron kívül vágja le,


text:
és nem viszi azt a gyülekezet sátrának bejáratához, hogy áldozattal járuljon az ÚRhoz, az ÚR hajléka elé, tekintsék úgy azt az embert, mint aki vért ontott, és töröltessék ki az ilyen a népe közül.


text:
Vigyék el azért Izráel fiai véresáldozataikat, amelyeket eddig a mezőn áldoztak, vigyék el azokat az ÚRnak a gyülekezet sátrának bejáratához, a paphoz, és áldozzák fel azokat hálaáldozatul az ÚRnak.


text:
Hintse a pap a vért az ÚR oltárára, amely a gyülekezet sátrának bejáratánál van, a kövérjét pedig füstölögtesse el kedves illatul az ÚRnak.


text:
Ne áldozzák többé véres áldozataikat az ördögöknek, akikkel paráználkodnak. Örök rendelkezés legyen ez számukra nemzedékről nemzedékre.


text:
Ezt is mondd meg nekik: Aki az Izráel házából vagy a köztük tartózkodó jövevények közül egészen elégő áldozatot vagy véres áldozatot áldoz,


text:
és nem viszi azt a gyülekezet sátrának bejáratához, hogy az ÚRnak elkészítsék, irtsák ki az ilyen embert népe közül.


text:
Ha valaki Izráel házából vagy a köztük tartózkodó jövevények közül bármilyen vért megeszik, kiontom haragomat az ellen, aki vért evett, és kiirtom népe közül.


text:
Mert a test élete a vérben van, én pedig az oltárra adtam azt nektek, hogy engesztelésül legyen a ti életetekért, mert a vér szerez engesztelést a lélek számára.


text:
Azért mondtam Izráel fiainak: Egy lélek se egyék vért közületek, s a köztetek tartózkodó jövevény se egye meg a vért.


text:
Ha valaki Izráel fiai közül vagy a köztük tartózkodó jövevények közül vadászat közben vadat vagy madarat fog, amelyet meg szabad enni, folyassa ki annak vérét, és fedje be porral.


text:
Mert minden test élete a benne levő vérben van. Azért mondtam Izráel fiainak: semmiféle testnek a vérét meg ne egyétek, mert minden test élete a vérében van. Aki megeszi, ki kell irtani.


text:
Ha pedig valaki elhullott vagy vadtól megszaggatott állatot eszik, akár bennszülött, akár jövevény, mossa ki ruháját, és mosakodjék meg vízben, és legyen tisztátalan estig, azután tiszta.


text:
Ne cselekedjetek úgy, ahogy Egyiptom földjén szokás, ahol laktatok. Úgy se cselekedjetek, ahogy Kánaán földjén szokás, ahová beviszlek titeket. Ne járjatok szokásaik szerint!


text:
Az én végzéseim szerint cselekedjetek, és az én rendelkezésemet tartsátok meg. Azok szerint járjatok. Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek.


text:
Ezért tartsátok meg rendeleteimet és végzéseimet, amelyeket ha megcselekszik az ember, él általuk. Én vagyok az ÚR.


text:
Senki se közeledjen egy vér szerinti rokonához azért, hogy fölfedje annak szemérmét. Én vagyok az ÚR.


text:
Apád leányának vagy anyád leányának, a te leánytestvérednek szemérmét, akár otthon született, akár máshol született, föl ne fedd.


text:
Ne fedd föl egy asszonynak és leányának szemérmét. Fiának a leányát vagy leányának a leányát el ne vedd, hogy annak szemérmét felfedjed, mert vér szerint való rokonok. Fajtalankodás ez.


text:
De feleségül se végy senkit az ő leánytestvére mellé, hogy vetélkedés ne legyen, ha fölfeded még az ő életében őmellette amannak szemérmét.


text:
Magzatodat ne add oda, hogy a Moloknak áldozzák, és meg ne szentségtelenítsd Istened nevét. Én vagyok az ÚR.


text:
Ne hálj együtt semmiféle állattal, hogy azzal megfertőztesd magad. Asszony se álljon meg állat előtt, hogy párosodjék vele. Förtelmesség az.


text:
Egyikkel se fertőztessétek meg magatokat ezek közül. Mert mindezekkel ama pogányok fertőztették meg magukat, akiket kiűzök előletek.


text:
Tartsátok meg tehát rendeléseimet és végzéseimet, és ez utálatosságok közül semmit se cselekedjetek, se a bennszülött, se a közöttetek tartózkodó jövevény.


text:
Mert mindezeket az utálatosságokat megcselekedték annak a földnek lakosai, amely előttetek van, és förtelmessé lett az a föld.


text:
Hogy ki ne okádjon titeket az a föld, ha megfertőztetitek, amint kiokádja azt a népet, amely előttetek van.


text:
Mert aki csak egyet is megcselekszik ezekből az utálatosságokból, azt mind ki kell irtani népe közül.


text:
Tartsátok meg azért mindazt, amit rendeltem, hogy egyet se kövessetek el azokból az utálatos szokásokból, amelyeket elkövettek tielőttetek, és meg ne fertőztessétek magatokat azokkal. Én, az ÚR vagyok a ti Istenetek.”


text:
Ezt mondd Izráel fiai egész gyülekezetének: „Szentek legyetek, mert én az ÚR, a ti Istenetek szent vagyok.


text:
Anyját és apját minden ember tisztelje, és szombatjaimat tartsátok meg. Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek.


text:
Ne hajoljatok a bálványokhoz, és ne csináljatok magatoknak öntött istenszobrokat. Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek.


text:
Áldozásotok napján és a következő napon egyétek meg azt. Ami pedig harmadnapra megmarad, égessétek meg tűzben.


text:
Aki abból eszik, az viselje álnokságának terhét, mivelhogy megfertőztette az ÚR szentségét. Az ilyen embert ki kell irtani népe közül.


text:
Mikor földetek termését learatjátok, ne arassátok le egészen a mező szélét, és az elhullott gabonafejeket ne szedjétek föl.


text:
Szőlődet se böngészd át, és szőlőd elhullott szemeit se szedd föl. A szegénynek és a jövevénynek hagyd meg azokat. Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek.


text:
Ne kövessetek el igazságtalanságot az ítéletben. Ne nézd a szegény személyét, se a hatalmas személyét ne becsüld. Igazságosan ítélj felebarátodnak.


text:
Ne gyűlöld a te atyádfiát szívedben. Fedd meg felebarátodat nyíltan, hogy ne viseld bűnének a terhét.


text:
Ne légy bosszúálló, és haragot ne tarts a népedhez tartozókkal szemben, hanem szeresd felebarátodat, mint magadat. Én vagyok az ÚR.


text:
Rendeléseimet tartsátok meg. Állatodat más fajtával ne párosítsd. Szántóföldedbe ne vess kétféle magot. Ne legyen rajtad kétféle szövetű ruha.


text:
Ha valaki olyan asszonnyal hál együtt, aki egy másik ember hatalma alatt levő rabnő, akit nem váltottak ki, és szabadon sem bocsátották, mindkettőt büntetés érje, de meg ne ölessenek, mert nem volt szabad az asszony.


text:
A férfi pedig vigye el a vétkéért való áldozatát az ÚRnak a gyülekezet sátrának bejáratához. Egy kost, vétekért való áldozatul.


text:
És a pap szerezzen neki engesztelést a vétekért való áldozat kosával az ÚR előtt az elkövetett bűnéért, és megbocsáttatik neki a bűne, amelyet elkövetett.


text:
Mikor pedig bementek arra a földre, és ott mindenféle gyümölcstermő fát ültettek, annak a gyümölcsét körülmetéletlennek tartsátok. Három esztendeig legyen az nektek körülmetéletlen, ne egyétek meg.


text:
Csak az ötödik esztendőben egyétek meg a gyümölcsét, a termését pedig magatoknak gyűjtsétek be. Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek.


text:
Testeteket a holt emberért ne hasogassátok meg, se égetéssel magatokat meg ne bélyegezzétek. Én vagyok az ÚR.


text:
Lányodat meg ne becstelenítsd, paráznaságra adva őt, hogy paráznává ne legyen a föld, és be ne teljék a föld fajtalankodással!


text:
Ne forduljatok halottidézőkhöz, és a jósoktól ne tudakozódjatok, mert ezzel megfertőztetitek magatokat. Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek.


text:
Olyan legyen nektek a jövevény, aki nálatok tartózkodik, mintha közületek való bennszülött volna, és szeressétek őt, mint magatokat, mert jövevények voltatok Egyiptom földjén. Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek.


text:
Ne kövessetek el igazságtalanságot az ítéletben, a hosszmértékben, a súlymértékben és az űrmértékben.


text:
Igaz mérték, igaz font, igaz efa és igaz hín legyen közöttetek. Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek, aki kihoztalak titeket Egyiptom földjéről.


text:
Tartsátok meg azért minden rendelésemet és minden végzésemet, és cselekedjetek azok szerint. Én vagyok az ÚR.”


text:
Mondd meg Izráel fiainak: „Aki Izráel fiai közül és az Izráelben tartózkodó jövevények közül odaadja magzatát a Moloknak, halállal lakoljon, a föld népe kővel kövezze agyon.


text:
Én is kiontom haragomat az ilyen emberre, és kiirtom a népe közül, mivel adott a magzatából a Moloknak, hogy megfertőztesse szentségemet, és megszentségtelenítse szent nevemet.


text:
Ha pedig a föld népe behunyja szemét az ilyen ember előtt, amikor az odaadja magzatát a Moloknak, és nem öli meg azt,


text:
akkor én ontom ki haragomat arra az emberre és háza népére, és kiirtom őt a népek közül, és mindazokat, akik követik a paráználkodásban, amikor paráználkodnak a Molokkal.


text:
Ha valaki halottidézőhöz és jövendőmondóhoz fordul, és követi őket a paráználkodásban, arra is kiontom haragomat, és kiirtom népe közül.


text:
Ha valaki felebarátjának feleségével paráználkodik, mivelhogy férjes asszonnyal paráználkodik, halállal lakoljon a parázna férfi és a parázna nő.


text:
Ha valaki apja feleségével hál, apja szemérmét fedi föl. Halállal lakoljanak mindketten, vérük rajtuk.


text:
Ha valaki férfival hál úgy, ahogy asszonnyal hálnak, utálatosságot követtek el mindketten. Halállal lakoljanak, vérük rajtuk.


text:
Ha valaki feleségül vesz egy asszonyt az anyjával együtt, fajtalankodás az. Tűzzel égessék meg őket, hogy ne legyen köztetek fajtalankodás.


text:
Ha egy asszony állathoz közeledik, hogy vele párosodjon, öld meg mind az asszonyt, mind az állatot. Mindkettő halállal lakoljon, vérük rajtuk.


text:
Ha valaki feleségül veszi a leánytestvérét, apja leányát vagy anyja leányát, és meglátja annak a szemérmét, és az is meglátja az ő szemérmét, gyalázatosság az, irtassanak ki népük fiainak láttára. Leánytestvérének szemérmét fedte fel, viselje ezért gonoszságának terhét.


text:
Ha valaki havibajos asszonnyal hál, és fölfedi szemérmét, forrását feltakarja, és az asszony is felfedi vérének forrását, mindketten irtassanak ki népükből.


text:
Anyád leánytestvérének vagy apád leánytestvérének szemérmét se fedd fel! Mivelhogy vérrokonnak mezítelenségét fedi föl, viseljék gonoszságuk terhét.


text:
Ha valaki a nagynénjével hál, az atyja bátyjának, nagybátyjának szemérmét fedte föl. Viseljék gonoszságuk terhét, magtalanul haljanak meg.


text:
Ha pedig elveszi valaki fiútestvérének feleségét, vérfertőzés az. Testvérének szemérmét fedte föl, gyermektelenek lesznek.


text:
Tartsátok meg minden rendelésemet és minden végzésemet, és azokat cselekedjétek, hogy ki ne okádjon titeket az a föld, amelyre én viszlek be titeket, hogy ott lakjatok.


text:
Ne kövessétek annak a népnek a szokásait, amelyet kiűzök előletek. Azért utáltam meg őket, mert ezeket cselekedték.


text:
Nektek pedig ezt mondom: Örökölni fogjátok földjüket, mert nektek adom azt örökségül, azt a tejjel és mézzel folyó földet. Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek, aki kiválasztottalak titeket a népek közül.


text:
Tegyetek különbséget azért a tiszta és a tisztátalan állatok között, a tiszta és a tisztátalan szárnyasok között. Ne fertőztessétek meg magatokat állattal, madárral vagy valamely földön csúszó állattal, amelyeket mint tisztátalanokat megkülönböztettem előttetek.


text:
Legyetek nekem szentek, mert én, az ÚR, szent vagyok, aki kiválasztottalak titeket a népek közül, hogy enyéim legyetek.


text:
Ha egy férfi vagy asszony halottidéző vagy jövendőmondó lesz, halállal lakoljon. Kővel kövezzétek azt agyon, vére rajta.”


text:
Azután így szólt az ÚR Mózeshez: Beszélj a papokkal, Áron fiaival, és mondd meg nekik, hogy senki közülük meg ne fertőztesse magát halottal a népe között.


text:
Szentek legyenek Istenüknek, és Istenük nevét meg ne szentségtelenítsék, mert az ÚR tűzáldozatait, Istenük kenyerét ők áldozzák. Ezért szentek legyenek.


text:
Parázna és megszeplősített asszonyt el ne vegyenek, se férjétől elbocsátott asszonyt ne vegyenek el. Mert a pap az Istenének van szentelve.


text:
Te is szentnek tartsd őt, mert Istened kenyerét ő áldozza. Szent legyen azért előtted, mert szent vagyok én, az ÚR, a ti megszentelőtök.


text:
Aki pedig főpap lett a testvérei között azzal, hogy a fejére öntötték a fölkenőolajat, és felavatták a szolgálatra, amikor a szent ruhákba felöltöztették, a haját ne növessze meg, a ruháit ne szaggassa meg.


text:
A szent helyről ne menjen ki, hogy Istenének szent helyét meg ne szentségtelenítse, mert fejdísz van rajta és Istenének fölkenő olaja. Én vagyok az ÚR.


text:
Özvegyet, elűzöttet, megszeplősítettet, paráznát: ilyeneket el ne vegyen, hanem hajadont vegyen feleségül népe közül.


text:
Ezt mondd Áronnak: Ha lesz olyan valaki magzatodból az ő nemzetségükben, akiben fogyatkozás van, az ne mutassa be áldozatul Istenének a kenyerét.


text:
Senki, akiben fogyatkozás van, ne álljon elő Áronnak, a papnak a fiai közül, hogy tűzáldozatot vigyen föl az ÚRnak. Fogyatkozás van őbenne, ne álljon elő, hogy bemutassa Istene kenyerét.


text:
Csak a függönyhöz ne menjen be, és az oltárhoz ne közeledjék, mert fogyatkozás van őbenne; hogy ne fertőztesse meg szent helyemet. Én vagyok az ÚR, az ő megszentelőjük.


text:
Mondd meg Áronnak és fiainak, hogy tisztelettel bánjanak Izráel fiainak szent adományaival, amelyeket nekem szentelnek, hogy meg ne gyalázzák szent nevemet. Én vagyok az ÚR.


text:
Mondd meg nekik: Ha valaki utódaitokból, a ti összes magzatotok közül a szent dolgokhoz közelít, amelyeket Izráel fiai szentelnek az ÚRnak, amikor éppen tisztátalan, az ilyen ember irtassék ki előlem. Én vagyok az ÚR.


text:
Ha valaki Áron fiai közül leprás vagy magfolyós, a szent dolgokból ne egyék, míg meg nem tisztul. Aki pedig egy tetem által tisztátalanná lett dolgot érint, vagy valakit, akinek magömlése van,


text:
vagy ha valaki egy férget érint, s ezáltal tisztátalanná lesz, vagy embert, akitől tisztátalanná lesz annak valamilyen tisztátalansága miatt,


text:
az ilyen ember, aki effélét érint, tisztátalan legyen estig, és a szent dolgokból ne egyék, csak ha megmosta a testét vízzel.


text:
A rendelkezésemet pedig tartsák meg, hogy bűnbe ne essenek miatta, és meg ne haljanak amiatt, hogy meggyalázzák azokat. Én vagyok az ÚR, az ő megszentelőjük.


text:
De ha megvásárol valakit a pap a maga pénzén, az ehet belőle, és a házánál született szolgák szintén. Ezek ehetnek eledeléből.


text:
De ha a pap leánya özveggyé lesz, vagy elválik, de magzata nincs, és visszatér apja házához, mint leánykorában, akkor ehet apja eledeléből. De idegen nem ehet belőle.


text:
Ha pedig tévedésből eszik valaki szentelt ételt, tegye ahhoz annak ötödrészét, így adja meg a papnak.


text:
hogy vétkes hamissággal ne terheljék magukat, ha esznek az ő szent dolgaiból. Mert én vagyok az ÚR, az ő megszentelőjük.


text:
Mondd meg Áronnak és fiainak és Izráel minden fiának: ha valaki Izráel házából és az Izráelben levő jövevények közül fölviszi az áldozatát akár fogadalomból, akár szabad akaratból: amit fölvisznek az ÚRnak egészen elégő áldozatul,


text:
Ha valaki hálaáldozattal áldozik az ÚRnak, vagy fogadalmának teljesítésére, vagy szabad akaratból, s akár marhaféléből, akár juhféléből, ép legyen, hogy kedves legyen. Semmi fogyatkozás ne legyen abban.


text:
Vakot vagy rokkantat vagy csonkát vagy fekélyest vagy viszketegest vagy varast ne áldozzatok az ÚRnak, és tűzáldozatul ne tegyetek ezekből az oltárra az ÚRnak!


text:
Hosszú vagy kurta tagú ökröt vagy bárányt szabad akaratból való áldozatul vihetsz ugyan, de fogadalmi áldozatul nem lesz kedves.


text:
Szétnyomott, összezúzott, megszakadt vagy kimetszett heréjűt se áldozzatok az ÚRnak. Se a ti földeteken ne cselekedjétek ezt,


text:
se idegen ember kezéből ne áldozzatok semmi ilyenből a ti Istenetek eledeléül. Mivel romlás van bennük, fogyatkozás van bennük: nem fogadtatnak kedvesen érettetek.


text:
Borjú, bárány és kecske, ha megellett, az anyja alatt legyen hét napig. A nyolcadik naptól fogva és azon túl kedves lesz az tűzáldozatul az ÚRnak.


text:
Ne fertőztessétek meg szent nevemet, hogy megszenteltessem Izráel fiai között. Én vagyok az ÚR, a ti megszentelőtök,


text:
Szólj Izráel fiaihoz, és mondd el nekik, hogy melyek az ÚR ünnepei, amelyeket ki kell hirdetnetek, hogy szent gyülekezésetek legyen azokon a napokon. Ezek az én ünnepeim.


text:
Hat napon át munkálkodjatok, a hetedik napon a nyugalomnak, a szent gyülekezésnek szombatja van, semmi munkát ne végezzetek. Az ÚR szombatja legyen az mindenütt, ahol laktok.


text:
E hónap tizenötödik napja pedig az ÚR kovásztalan kenyerének ünnepe. Hét napig egyetek kovásztalan kenyeret.


text:
Hét napon át pedig tűzáldozatot áldozzatok az ÚRnak. A hetedik napon is legyen szent gyülekezésetek, semmi hétköznapi munkát ne végezzetek.


text:
Ezt mondd Izráel fiainak: Mikor bementek a földre, amelyet én adok nektek, és learatjátok vetését, aratásotok zsengéjének első kévéjét vigyétek a papnak.


text:
Ő pedig mutassa fel a kévét az ÚR előtt, hogy kedvesen fogadtassék érettetek. A szombat után következő napon mutassa fel azt a pap.


text:
Amely napon pedig felmutatjátok a kévét, áldozzatok az ÚRnak egy hibátlan, egyesztendős bárányt egészen elégő áldozatul.


text:
Ahhoz pedig ételáldozatul kéttized efa finomlisztet, olajjal elegyítve, tűzáldozatul az ÚRnak, kedves illatul. Italáldozatul pedig egy hín bornak a negyed részét.


text:
Új kenyeret, pörkölt búzaszemeket és zsenge kalászokat pedig ne egyetek addig a napig, amíg be nem viszitek Istenetek áldozatát. Örök rendtartás ez nemzedékről nemzedékre minden lakóhelyeteken.


text:
Számláljatok azután a szombatra következő naptól, attól a naptól, amelyen beviszitek a felmutatásra szánt kévét, hét teljes hetet.


text:
A hetedik hétre következő napig számláljatok ötven napot, és akkor járuljatok új ételáldozattal az ÚRhoz.


text:
Hozzatok föl lakóhelyetekről két kenyeret felmutatási áldozatul. Kéttized efa finomlisztből legyenek, kovásszal sütve, zsengéből való áldozatul az ÚRnak.


text:
A kenyérrel együtt pedig áldozzatok hét hibátlan, egyesztendős bárányt, egy bikaborjút és két kost. Legyenek ezek égőáldozatai az ÚRnak, a hozzájuk tartozó étel- és italáldozatukkal együtt. Kedves illatú tűzáldozat ez az ÚRnak.


text:
Készítsetek el egy kecskebakot is bűnért való áldozatul és két egyesztendős bárányt hálaadó áldozatul.


text:
Mutassa fel azokat a pap a zsengékből való kenyérrel az ÚR színe előtt a két báránnyal együtt. Az ÚRnak szenteltek ezek, a papéi legyenek!


text:
És hirdessétek ki, hogy ugyanazon a napon szent gyülekezés lesz, semmi hétköznapi foglalatosságot ne végezzetek. Örök rendelkezés legyen ez minden lakóhelyeteken nemzedékről nemzedékre.


text:
Mikor pedig földetek termését learatjátok, ne arassátok le egészen a mező széléig, és az elhullott gabonafejeket ne szedjétek föl! Hagyd azokat a nyomorultnak és a jövevénynek. Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek.


text:
Ezt mondd Izráel fiainak: A hetedik hónapban, a hónap első napján ünnepetek legyen, emlékeztető kürtzengéssel, szent gyülekezéssel.


text:
Ugyanennek a hetedik hónapnak tizedikén az engesztelés napja van. Szent gyülekezésetek legyen, tartóztassátok meg magatokat, és tűzáldozattal áldozzatok az ÚRnak.


text:
Semmiféle munkát ne végezzetek azon a napon, mert az engesztelés napja az, hogy engesztelés legyen érettetek az ÚRnak színe előtt, a ti Istenetek előtt.


text:
Ne végezzetek semmiféle munkát akkor. Örök rendelkezés legyen ez nemzedékről nemzedékre minden lakóhelyeteken.


text:
Ünnepek ünnepe ez nektek, tartóztassátok meg azért magatokat. A hónap kilencedikének estéjén, egyik estétől a másik estéig üljétek meg a ti ünnepeteket.


text:
Ezt mondd Izráel fiainak: Ugyanennek a hetedik hónapnak tizenötödikén hét napig tartó sátoros ünnepe kezdődjék az ÚRnak.


text:
Hét napon át tűzáldozatot mutassatok be az ÚRnak, a nyolcadik napon pedig szent gyülekezésetek legyen, és újra mutassatok be tűzáldozatot az ÚRnak. Berekesztő ünnep ez, semmi hétköznapi foglalatosságot ne végezzetek rajta.


text:
Ezek az ÚR ünnepei, amelyeket ki kell hirdetnetek mint a szent gyülekezés alkalmait, hogy áldozzatok az ÚRnak tűzáldozattal, egészen elégő áldozattal, ételáldozattal, véres- és italáldozattal, mindegyiket a maga napján;


text:
az ÚR szombatjain kívül, adományaitokon kívül, minden fogadalmon és minden önkéntes áldozaton kívül, amelyeket adni szoktatok az ÚRnak.


text:
Ugyancsak a hetedik hónap tizenötödik napján, amikor a föld termését betakarítjátok, az ÚR ünnepét ünnepeljétek hét napig. Az első nap és a nyolcadik nap is a nyugalom napja legyen.


text:
Vegyetek magatoknak az első napon egy szép fáról való gyümölcsöt, pálmaágakat, sűrű levelű fa lombját és patak mellől való fűzfagallyakat, és örvendezzetek az ÚR előtt, a ti Istenetek előtt hét napig.


text:
Így ünnepeljétek meg ezt az ÚRnak ünnepeként minden esztendőben hét napig. Örök rendelkezés legyen ez nektek nemzedékről nemzedékre. A hetedik hónapban ünnepeljétek ezt.


text:
Hogy megtudják a ti nemzedékeitek, hogy sátrakban lakattam Izráel fiait, amikor kihoztam őket Egyiptom földjéről. Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek.


text:
Parancsold meg Izráel fiainak, hogy hozzanak neked tiszta faolajat, amelyet a világításhoz sajtoltak, hogy szüntelenül világító lámpákat gyújthassanak.


text:
A bizonyság kárpitján kívül, a gyülekezet sátrában úgy helyezze el azokat Áron, hogy estétől reggelig az ÚR előtt legyenek. Örök rendelkezés legyen ez nektek nemzedékről nemzedékre.


text:
Tégy mindegyik sorhoz tiszta tömjént, ez legyen a kenyérnél az áldozat emlékeztető része mint tűzáldozat az ÚRnak.


text:
Azután Ároné és fiaié legyen. Szent helyen egyék meg, mert igen szentséges az az ÚR tűzáldozatai közül, örök rendelés szerint.


text:
Ekkor egy izráeli asszony fia, aki egyiptomi apától született, és Izráel fiaival együtt jött ki, egy izráeli férfival összeveszett a táborban.


text:
Az izráeli asszony fia káromolta az ÚR nevét, és átkozódott. Ekkor odavitték Mózeshez. Anyjának a neve Selómit volt, Dibri leánya, Dán törzséből.


text:
Vidd ki az átkozódót a táboron kívül, és mindazok, akik hallották, tegyék kezüket a fejére, és kövezze meg az egész gyülekezet.


text:
Aki szidalmazza az ÚR nevét, halállal lakoljon, kövezze meg az egész gyülekezet. Akár jövevény, akár bennszülött, ha szidalmazza az ÚR nevét, halállal lakoljon.


text:
Törést törésért, szemet szemért, fogat fogért. Amilyen sérelmet ő ejtett máson, olyan ejtessék rajta is.


text:
Egyféle törvény legyen nálatok. A jövevény olyan legyen, mint a bennszülött, mert én vagyok az ÚR, a ti Istenetek.


text:
Ekkor szólt Mózes Izráel fiainak, és kivitték az átkozódót a táboron kívülre, és megkövezték. Úgy cselekedtek Izráel fiai, ahogy az ÚR parancsolta Mózesnek.


text:
Mondd meg ezt Izráel fiainak: Mikor bementek arra a földre, amelyet nektek adok, legyen nyugalma a földnek az ÚR nyugalomnapja szerint.


text:
Hat esztendőn át vesd be szántóföldedet, és hat esztendőn át metsszed szőlődet, és takarítsd be termését.


text:
A hetedik esztendőben pedig szombati nyugalma legyen a földnek, az ÚRnak szombatja szerint. Szántóföldedet ne vesd be, és szőlődet meg ne metszd.


text:
Ami tarló földeden magától kihajt, ne arasd le, és ami metszetlen szőlődön terem, ne szedd le, mert a nyugalom esztendeje lesz az a földnek.


text:
De amit a föld az ő szombatján terem, táplálékul lesz nektek: neked, szolgádnak, szolgálólányodnak, béresednek és zsellérednek, akik nálad tartózkodnak.


text:
Számlálj azután hét szombatesztendőt, azaz hétszer hét esztendőt, úgy, hogy a hét szombatesztendőnek az ideje negyvenkilenc év legyen.


text:
Akkor fúvasd meg a riadókürtöt a hetedik hónapban. A hónap tizedikén, az engesztelés napján fúvasd meg a kürtöt az egész országban.


text:
Szenteljétek meg az ötvenedik esztendőt, és hirdessetek szabadulást az ország minden lakójának. Jubileumi év legyen ez nektek, és kapja vissza mindenki a birtokát, és térjen vissza mindenki a maga nemzetségéhez.


text:
Jubileumi év ez, az ötvenedik esztendő. Ne vessetek, és le se arassátok, ami magától kihajtott a földön, és a metszetlen szőlőt se szüreteljétek le;


text:
Ha pedig elad valami eladnivalót felebarátjának, vagy vásárol valamit a felebarátjától, ne csalja meg egyik a másikat.


text:
A jubileumi évet követő esztendők száma szerint vásárolj felebarátodtól, az pedig a termő esztendők száma szerint adjon el neked.


text:
Az évek nagyobb számához képest nagyobb árat adj azért, amit veszel, az esztendők kisebb számához képest pedig kisebb árat adj azért, amit veszel, mert a termést az évek száma szerint adja el neked.


text:
Ha teljesítitek rendelkezéseimet, megtartjátok végzéseimet és teljesítitek, biztonságban lakhattok azon a földön.


text:
Ha pedig ezt mondjátok: Mit eszünk a hetedik esztendőben, ha nem vetünk, és termésünket nem takarítjuk be:


text:
És mikor a nyolcadik esztendőre vettek, akkor is a régi termésből esztek, egészen a kilencedik esztendeig. Mindaddig régi gabonát esztek, míg ennek termése be nem érik.


text:
A földet pedig senki se adja el végleg, mert enyém a föld. Csak jövevények és zsellérek vagytok nálam.


text:
Ha felebarátod elszegényedik, és elad valamit a birtokából, akkor álljon elő a rokona, aki közel van hozzá, és váltsa meg magának, amit eladott az atyjafia.


text:
Ha pedig nincs valakinek kiváltó rokona, de maga tesz szert annyira, hogy elég annak visszavásárlásához,


text:
számlálja meg az eladása óta eltelt esztendőket, a fennmaradó értéket pedig térítse meg annak, akinek eladta, és újra legyen övé a birtoka.


text:
Ha pedig nincsen módjában, hogy visszatérítse neki, akkor maradjon az eladott birtoka annál, aki megvette, egészen a jubileum évéig. A jubileum évében azonban szabaduljon föl, és legyen újra övé a birtoka.


text:
Ha valaki lakóházat ad el egy fallal kerített városban, kiválthatja azt az eladás esztendejének elteltéig. Egy évig kiválthatja.


text:
Ha pedig nem váltják vissza annak az esztendőnek teljes elteltéig, akkor a fallal kerített városban levő ház örökre azé és annak leszármazottaié marad, aki megvette. Nem szabadul föl a jubileum évében.


text:
Az olyan falvak házait pedig, amelyek nincsenek körülkerítve, a mezei földekhez számítsátok. Legyenek visszaválthatók, és a jubileum évében szabaduljanak föl.


text:
Ami pedig a léviták városait illeti, az ő birtokukban levő városok házai általuk mindenkor kiválthatók legyenek.


text:
De amit nem vált is ki valaki a léviták közül, szabaduljon föl a jubileum évében: az eladott ház a birtokukban levő városokban. Mert a léviták városainak házai a tulajdon birtokuk Izráel fiai között.


text:
Ha felebarátod elszegényedik, és keze erőtlenné lesz melletted, segítsd meg őt, akár jövevény, akár zsellér, hogy megélhessen melletted.


text:
Én, az ÚR vagyok a ti Istenetek, aki kihoztalak titeket Egyiptom földjéről, hogy nektek adjam Kánaán földjét, és Istenetek legyek.


text:
Azután menjen el tőled gyermekeivel együtt, és térjen vissza a nemzetségéhez, és térjen vissza atyái örökségébe.


text:
Valamennyi szolgád és szolgálóleányod a körülöttetek levő népek közül való legyen. Közülük vásárolj szolgát és szolgálóleányt.


text:
A zsellérek gyermekei közül is, akik nálatok tartózkodnak, szintúgy vásárolhattok, valamint azoknak a nemzetségéből, akik veletek vannak, akik a földeteken születtek, és legyenek ők a ti tulajdonotok.


text:
Örökségül hagyhatjátok magatok után fiaitoknak, hogy örököljék őket, örökké dolgoztathattok velük. De atyátokfiain, az Izráel fiain, egyik a másikon ne uralkodjék kegyetlenül.


text:
Ha a jövevény vagy zsellér vagyonra tesz szert melletted, atyádfia pedig elszegényedik mellette, és eladja magát a melletted levő jövevénynek, zsellérnek vagy egy jövevény nemzetségéből származónak,


text:
Vagy nagybátyja vagy nagybátyjának fia váltsa meg vagy az ő nemzetségéből való vérrokona, vagy ha módja van rá, maga váltsa meg magát.


text:
Számoljon el azzal, aki megvette őt, attól az esztendőtől kezdve, amelyen eladta magát neki, a jubileum esztendejéig; és az eladásának az ára az esztendők száma szerint legyen, mintha napszámosként lenne nála.


text:
Ha pedig kevés esztendő van hátra a jubileum évéig, akkor is számoljon el vele, és az évek számának megfelelően fizesse vissza a váltságdíját.


text:
Mint esztendőről esztendőre fogadott béres legyen nála. Ne uralkodjék kegyetlenül rajta szemed láttára.


text:
Mert az én szolgáim Izráel fiai, az én szolgáim ők, akiket kihoztam Egyiptom földjéről. Én, az ÚR vagyok a ti Istenetek.


text:
Ne csináljatok magatoknak bálványokat, se faragott képet, se oszlopot ne emeljetek magatoknak, se kőszobrokat ne állítsatok föl a földeteken, hogy meghajoljatok előtte, mert én, az ÚR vagyok a ti Istenetek.


text:
Cséplésetek szüretig tart és a szüret a vetésig; jóllakásig ehetitek kenyereteket, és biztonságban lakhattok földeteken.


text:
Mert békességet adok azon a földön, úgyhogy amikor lefekszetek, senki sem riaszt föl benneteket. Kipusztítom az ártalmas vadat arról a földről, és fegyverrel sem törnek a földetekre.


text:
Közületek öten százat űznek el, és közületek százan tízezret űznek el, és elhullnak előttetek ellenségeitek fegyver által.


text:
Én, az ÚR vagyok a ti Istenetek, aki kihoztalak titeket Egyiptom földjéről, hogy ne legyetek az ő szolgáik, és összetörtem igátok fáját, és fölegyenesedve vezettelek benneteket.


text:
ha megvetitek rendeléseimet, és ha megutáljátok végzéseimet, ha nem cselekszitek meg minden parancsolatomat, hanem megszegitek a szövetségemet,


text:
akkor bizony így bánok veletek: rettenetességet bocsátok reátok, sorvasztó betegséget és forrólázat, amelyek szemet égetnek, és lelket epesztenek, és a magot hiába vetitek el, mert ellenségeitek emésztik el.


text:
És kiontom haragomat reátok, hogy elhulljatok ellenségeitek előtt, és uralkodjanak rajtatok gyűlölőitek, és meneküljetek, mikor senki sem űz.


text:
Ha pedig ezek után sem hallgattok reám, hétszerte keményebben ostorozlak meg benneteket a bűneitekért.


text:
Megtöröm megátalkodott kevélységeteket, és olyanná teszem az eget fölöttetek, mint a vas, a földeteket pedig olyanná, mint a réz.


text:
Ha mégis ellenem fordultok, és nem akartok reám hallgatni, hétszeres csapást zúdítok reátok bűneitekért.


text:
Rátok küldöm a pusztai vadakat, hogy megfosszanak gyermekeitektől, kiirtsák jószágaitokat, és fölfaljanak titeket, hogy pusztává legyenek útjaitok.


text:
Fegyvert hozok reátok, hogy bosszút álljon a szövetség megrontásáért. Ha városaitokba gyülekeztek össze, akkor döghalált bocsátok rátok, és az ellenség kezébe adattok.


text:
Mikor eltöröm nálatok a kenyérnek botját, tíz asszony süti majd kenyereteket egy kemencében, és kimérve adják oda kenyereiteket, úgy, hogy esztek, de nem laktok jól.


text:
Lerontom áldozóhalmaitokat, és kiirtom naposzlopaitokat, és holttesteiteket bálványaitok tetemeire hányatom, mert megutállak titeket.


text:
Városaitokat sivataggá teszem. Szent helyeiteket is elpusztítom, és nem lesz kedves nekem a ti jó illatú áldozatotok.


text:
Titeket pedig elszélesztelek a pogány népek közé, és kivont fegyverrel űzetlek titeket, és pusztasággá lesz földetek, városaitok pedig sivataggá.


text:
Akkor örül a föld a nyugalmának, pusztaságának egész idején, ti pedig ellenségeitek földjén lesztek. Akkor majd megnyugszik a föld, és élvezni fogja nyugalmát.


text:
Pusztaságának egész ideje alatt nyugodni fog, mert nem nyugodhatott a nyugalomra rendelt időben, mikor rajta laktatok.


text:
Akik pedig megmaradnak közületek, azoknak szívébe gyávaságot öntök ellenségeik földjén, és megkergeti őket a szállongó falevél zizzenése, és futnak, mintha fegyver elől futnának, és elhullnak, noha senki sem kergeti őket.


text:
És egymásra hullnak, mint a fegyver előtt, pedig senki sem kergeti őket, és nem lesz megállásotok ellenségeitek előtt.


text:
Akik pedig megmaradnak közületek, elenyésznek hamisságuk miatt ellenségeitek földjén; sőt atyáik hamissága miatt is velük együtt elenyésznek.


text:
Akkor megvallják hamisságukat és atyáik hamisságát, hűtlenségükkel együtt, amelyet elkövettek ellenem, és azt, hogy ellenem szegültek.


text:
Bizony én is ellenük szegülök, és beviszem őket ellenségeik földjére. Akkor talán megalázkodik körülmetéletlen szívük, és békével hordozzák bűnük büntetését,


text:
és akkor visszaemlékezem Jákóbbal kötött szövetségemre, Izsákkal kötött szövetségemre is, Ábrahámmal kötött szövetségemre is, és gondom lesz az országra.


text:
A föld ugyan pusztán hagyatik tőlük, és örül a nyugalmának, amíg pusztán hever nélkülük, nekik pedig békével kell hordozniuk bűnük büntetését azért, mert megvetették parancsaimat, és megutálta lelkük rendeléseimet.


text:
De mindamellett, ha ellenségeik földjén lesznek is, akkor sem vetem meg őket, és nem utálom meg őket annyira, hogy felbontsam velük szövetségemet, és mindenestül elveszítsem őket, mert én az ÚR, az ő Istenük maradok.


text:
Sőt visszaemlékezem az elődökkel kötött szövetségre, akiket kihoztam Egyiptom földjéről a pogány népek szeme láttára, hogy Istenük legyek. Én vagyok az ÚR.


text:
Ezek a rendelkezések, végzések és törvények, amelyeket az ÚR szerzett ő maga és Izráel fiai között a Sínai-hegyen, Mózes által.


text:
Ezt mondd Izráel fiainak: Ha valaki egy személyre szóló fogadalmat tesz az ÚRnak, föl kell becsülni annak az értékét.


text:
Ha férfit kell fölbecsülni, húszesztendőstől hatvanesztendősig ötven ezüstsékelre becsüljed a szent sékel szerint.


text:
Ha pedig ötesztendőstől húszesztendősig való, akkor a fiúgyermeket húsz sékelre becsüljed, a leányt pedig tíz sékelre.


text:
Ha pedig egy hónapostól ötesztendősig való, akkor a fiút öt ezüstsékelre becsüld, a leányt pedig három ezüstsékelre.


text:
Ha pedig hatvanesztendős vagy annál idősebb, ha férfi, akkor tizenöt sékelre becsüld, az asszonyt pedig tíz sékelre.


text:
Ha pedig szegényebb az, mint ahogy te becsülted, akkor állítsák a pap elé, és becsülje meg őt a pap. Aszerint becsülje meg a pap, amilyen módja van a fogadalmat tevőnek.


text:
Ha pedig olyan állatokról van szó, amelyekből áldozni szoktak az ÚRnak, mindaz, amit az efféléből ad valaki az ÚRnak, szent legyen.


text:
Ne adjon helyette mást, és ne cserélje ki a jót hitványra vagy a hitványat jóra. De ha mégis kicserélné a jószágot egy másik jószágra, akkor mind ez, mind az, amivel kicserélte, szent lesz.


text:
Ha pedig egy tisztátalan állatról van szó, amelyből nem szoktak áldozatot bemutatni az ÚRnak, állítsák oda az állatot a pap elé.


text:
Ha valaki a házát szenteli az ÚRnak szent ajándékul, azt is becsülje meg a pap, hogy jó-e vagy hitvány-e, és amennyire a pap becsüli, úgy legyen.


text:
Ha pedig az, aki odaszentelt házát meg akarja váltani, adja hozzá a becsült értéke ötödrészét, és úgy maradjon az övé.


text:
Ha valaki a mezei birtokából szentel valamit az ÚRnak, akkor a vetőmag szerint kell megbecsülni, amely abba megy. Ha egy hómer árpamag megy bele, ötven ezüstsékelt ér.


text:
De ha a jubileum éve után szenteli oda a mezejét, akkor a pap a hátralévő évek száma szerinti árat számítsa föl neki, és azt vonják le a becsült értékből.


text:
De ha mindenképpen meg akarja váltani a mezejét az, aki odaszentelte, akkor adja hozzá a becsült ár ötödrészét, és úgy maradjon az övé.


text:
És amikor a jubileum évében fölszabadul az a föld, legyen az ÚR szent tulajdona, mint neki szentelt mező: a pap birtoka legyen.


text:
akkor számolja ki a pap a becsült összeget a jubileum évéig, és a becsült értéket már azon a napon adja oda az ÚRnak szent ajándékul.


text:
Az állat elsőszülöttjét ne szentelje oda senki, mivel az úgyis az ÚRé. Akár marha, akár juh, az ÚRé az.


text:
Ha azonban tisztátalan az állat, meg kell váltani a becsült értéke szerint, hozzáadva annak ötödré szét. Ha pedig nem váltják meg, adják el a becsült ára szerint.


text:
De amit valaki esküvel szentelt az ÚRnak a tulajdonából – akár ember, akár állat, akár mezei birtok az –, azt nem adhatja el és nem is válthatja meg. Minden esküvel odaszentelt dolog igen szent tulajdona az ÚRnak.


text:
Senki, akit az emberek közül véglegesen az ÚRnak szenteltek, nem váltható meg, hanem mindenképpen meg kell halnia.


text:
A marha és a juh tizede, minden tizedik abból, ami a pásztorbot alatt átmegy, az ÚRnak legyen szentelve.


text:
Nem szabad válogatni, hogy jó-e vagy hitvány, és ki sem szabad cserélni. De ha valaki mégis elcseréli, akkor az és amit cserébe adott érte, szent lesz, és nem váltható meg.


text:
Így szólt az ÚR Mózeshez a Sínaipusztában, a gyülekezet sátrában a második hónap első napján, Egyiptom földjéről való kijövetelük után a második esztendőben:


text:
Vegyétek számba Izráel fiainak egész gyülekezetét nemzetségeik szerint, atyáik háza népe szerint, a nevek száma szerint, minden férfit főről főre,


text:
húszesztendőstől fogva és feljebb, mindenkit, aki harcra fogható Izráelben. Számláljátok meg őket seregenként, te és Áron!


text:
Összegyűjtötték az egész gyülekezetet a második hónap első napján, és bejegyezték születésük idejét nemzetségeik szerint, atyáik háza népe szerint, a nevek száma szerint, húszesztendőstől fogva és feljebb, főről főre.


text:
Rúbennek, Izráel elsőszülöttjének fiai, azok leszármazottai nemzetségenként, háza népenként, név szerint számba véve, főről főre minden férfiú, húszesztendőstől fogva és följebb minden harcra fogható,


text:
Simeon fiainak leszármazottai nemzetségenként, háza népenként, név szerint számba véve, főről főre minden férfi, húszesztendőstől fogva és följebb, minden harcra fogható,


text:
Gád fiainak leszármazottai nemzetségenként, háza népenként, név szerint számba véve, húszesztendőstől fogva és följebb minden harcra fogható,


text:
Júda fiainak leszármazottai nemzetségenként, háza népenként, név szerint számba véve, húszesztendőstől fogva és följebb minden harcra fogható,


text:
Issakár fiainak leszármazottai nemzetségenként, háza népenként, név szerint számba véve, húszesztendőstől fogva és följebb minden harcra fogható,


text:
Zebulon fiainak leszármazottai nemzetségenként és háza népenként, név szerint számba véve, húszesztendőstől fogva és följebb minden harcra fogható,


text:
József fiaiból Efraim fiainak leszármazottai nemzetségenként, háza népenként, név szerint számba véve, húszesztendőstől fogva és följebb minden harcra fogható,


text:
Manassé fiainak leszármazottai nemzetségenként, háza népenként, név szerint számba véve, húszesztendőstől fogva és följebb, minden harcra fogható,


text:
Benjámin fiainak leszármazottai nemzetségenként, háza népenként, név szerint számba véve, húszesztendőstől fogva és följebb minden harcra fogható,


text:
Dán fiainak leszármazottai nemzetségenként, háza népenként, név szerint számba véve, a nevek száma szerint, húszesztendőstől fogva és följebb minden harcra fogható,


text:
Ásér fiainak leszármazottai nemzetségenként, háza népenként, név szerint számba véve, húszesztendőstől fogva és följebb minden harcra fogható,


text:
Naftáli fiainak leszármazottai nemzetségenként, háza népenként, név szerint számba véve, húszesztendőstől fogva és följebb minden harcra fogható,


text:
Ezeket vették számba, akiket Mózes, Áron és Izráel tizenkét fejedelme számolt meg; egy-egy férfi, mindegyik a háza népének feje.


text:
Mindazok, akiket számba vettek Izráel fiai közül, atyáik háza népe szerint, húszesztendőstől fogva és följebb, minden harcra foghatót Izráelben,


text:
hanem rendeld őket a bizonyság hajlékának, minden edényének és minden ahhoz valónak őrzőivé. Ők hordozzák a hajlékot, minden edényét, szolgáljanak mellette, és a hajlék körül táborozzanak.


text:
Amikor a hajléknak tovább kell indulnia, a léviták szedjék szét, amikor pedig megáll a hajlék, a léviták állítsák föl. Ha pedig idegen közeledik hozzá, haljon meg.


text:
A léviták pedig a bizonyság hajléka körül táborozzanak, hogy ne legyen haragom Izráel fiainak gyülekezetén. A léviták lássák el a bizonyság hajlékának őrzését.


text:
Izráel fiai mindnyájan a maguk hadijelvényei alatt, háza népeik zászlai alatt táborozzanak; a bizonyság sátra körül táborozzanak, annak oldalai mentén.


text:
Így táborozzanak: keletre, napkelet felől Júda táborának zászlaja seregeivel és Júda fiainak fejedelme: Nahsón, Ammínádáb fia


text:
Júda tábora összesen: száznyolcvanhatezer-négyszáz megszámlált ember, seregeik szerint. Ezek induljanak elsőnek.


text:
Rúben táborának a seregei százötvenegyezer-négyszázötven számba vett emberből állnak. Ezek másodiknak induljanak.


text:
Azután induljon a bizonyság sátra a léviták táborával a táborok között; ahogy táboroznak, úgy induljanak, mindegyik a maga helyén, a zászlaja alatt.


text:
Efraim táborának zászlaja az ő seregeivel nyugat felé legyen és Efraim fiainak fejedelme: Elisáma, Ammihúd fia


text:
Efraim táborának seregei összesen: száznyolcezer-egyszáz számba vett ember. Ezek harmadiknak induljanak.


text:
Dán táborának zászlaja legyen észak felől a seregeivel és Dán fiainak fejedelme: Ahiezer, Ammisaddaj fia


text:
Dán tábora összesen százötvenhétezer-hatszáz számba vett emberből áll. Utoljára induljanak a zászlaikkal.


text:
Ezek után azok, akiket számba vettek Izráel fiai közül atyáik háza népe szerint. Összesen hatszázháromezer-ötszázötvenen voltak a táborban a számba vettek seregenként.


text:
És Izráel fiai mind pontosan aszerint cselekedtek, amint az ÚR parancsolta Mózesnek; úgy táboroztak zászlaik szerint, és úgy indultak: mindegyik nemzetsége és nagycsaládja szerint.


text:
Ezek voltak Áron és Mózes leszármazottai abban az időben, amikor az ÚR beszélt Mózessel a Sínai-hegyen.


text:
De Nádáb és Abihú meghalt az ÚR színe előtt, mivel idegen tűzzel áldoztak az ÚR előtt a Sínai-pusztában, fiaik pedig nem voltak. Ezért Eleázár és Ítámár viselték a papságot Áronnak, atyjuknak a színe előtt.


text:
Ügyeljenek az ő és az egész gyülekezet szolgálatára a bizonyság sátra előtt, hogy végezhessék a hajlék körül való teendőket.


text:
Ügyeljenek a gyülekezet sátrának minden eszközére is, és legyenek Izráel fiainak szolgálatára a hajlék körüli tennivalók ellátásával.


text:
Áront és fiait pedig rendeld föléjük, hogy végezzék papi teendőiket. Ha idegen járulna oda, haljon meg.


text:
Íme, kiválasztottam a lévitákat Izráel fiai közül, minden elsőszülött helyett, aki anyja méhét megnyitja Izráel fiai között. Ezért a léviták az enyéim legyenek.


text:
Mert enyém minden elsőszülött. Amikor megöltem minden elsőszülöttet Egyiptom földjén, magamnak szenteltem minden elsőszülöttet Izráelben; akár ember, akár állat, enyéim legyenek. Én vagyok az ÚR.


text:
Vedd számba Lévi fiait atyáik háza népe szerint, nemzetségeik szerint. Egy hónapostól fogva és azon felül minden férfinemhez tartozót végy számba.


text:
Gérsón fiainak a tiszte ügyelni a gyülekezet sátránál a hajlékra, a sátorra, annak takarójára és a gyülekezet sátra bejáratának függönyeire,


text:
továbbá az udvar szőnyegfalára és az udvar bejáratának függönyére és a hozzá tartozó köteleknél minden tennivaló elvégzésére.


text:
Keháttól való az Amrám nemzetség, a Jichár nemzetség, a Hebrón nemzetség és az Uzzíél nemzetség. Ezek Kehát nemzetségei.


text:
Egy hónapostól fogva és fölfelé az összes férfi nyolcezer-hatszáz fő volt, ők voltak a szent hely őrzői.


text:
Az ő tisztük ügyelni a ládára, az asztalra, a mécsestartóra, az oltárokra és a szentély edényeire, amelyekkel szolgálnak, a takaróra és minden azzal járó szolgálatra.


text:
Merári nemzetségének, atyái háza népének fejedelme Cúriél, Abihail fia. A hajlék észak felől való oldala mellett táboroztak.


text:
Merári fiainak a tiszte felügyelni a hajlék deszkáira, reteszrúdjaira, oszlopaira és talpaira, minden edényére és minden azzal járó szolgálatra.


text:
A hajlék előtt keletre, a gyülekezet sátra előtt, napkelet felől Mózes, Áron és fiai táborozzanak, a szent hely körül végezzék teendőiket Izráel fiainak szolgálatában. Ha pedig idegen járulna oda, meg kell halnia.


text:
Az összes megszámlált lévita, akiket Mózes és Áron az ÚR rendeletére nemzetségenként számba vett egy hónapostól fogva és fölfelé: huszonkétezer fő.


text:
Ezután azt mondta az ÚR Mózesnek: vedd számba Izráel fiai közül az elsőszülötteket egy hónapostól fogva és feljebb, éspedig név szerint vedd számba őket.


text:
De válaszd külön nekem a lévitákat az Izráel fiai közül való minden elsőszülött helyett és a léviták jószágait Izráel jószágainak minden elsőszülöttje helyett, mert én vagyok az ÚR.


text:
A név szerint számba vett összes elsőszülött egy hónapostól fogva és feljebb huszonkétezer-kétszázhetvenhárom fő volt.


text:
Válaszd ki a lévitákat az Izráel fiai közül való minden elsőszülött helyett és a léviták állatait az ő állataik helyett, és a léviták az enyéim legyenek. Én vagyok az ÚR.


text:
Ami pedig a kétszázhetvenhárom megváltását illeti, akik a léviták számán felül vannak Izráel fiainak elsőszülöttei közül,


text:
Izráel fiainak elsőszülöttjeitől szedte be e pénzt, ezerháromszázhatvanöt sékelt a szent sékel szerint.


text:
Mózes a megváltottak pénzét Áronnak és fiainak adta az ÚR parancsa szerint, amint megparancsolta Mózesnek.


text:
harmincesztendőstől és azon felül az ötvenévesig minden hadra foghatót, hogy munkálkodjék a gyülekezet sátránál.


text:
amikor indulni akar a tábor, Áron és fiai menjenek be, vegyék le a függőkárpitot, és takarják be a bizonyság ládáját.


text:
Tegyenek rá borzbőrből készült takarót, borítsák be egy egészen kék ruhával, és dugják bele a rúdjait.


text:
A szent kenyerek asztalát is borítsák be egy teljesen kék ruhával, tegyék rá a tálakat, a csészéket, a kelyheket és az italáldozati kancsókat. A szüntelen ott levő kenyér is rajta legyen!


text:
Azután terítsék le karmazsin fonálból készült ruhával, fedjék be borzbőr takaróval, és dugják bele a rúdjait is.


text:
Vegyenek kék ruhát, és takarják be a mécsestartót és mécseseit, koppantóit, hamutartóit és minden olajosedényét, amelyekből feltöltik.


text:
Szedjék össze a szent szolgálat minden eszközét, amelyeket a szentélyben használnak, és tegyék kék ruhába, takarják be borzbőr takaróval, majd tegyék a hordozórudakra.


text:
Tegyék rá arra az összes hozzá tartozó használati tárgyat, amelyekkel azon szolgálnak: a szenesserpenyőket, a villákat, a lapátokat és a hintőedényeket, az oltár minden eszközét. Terítsenek rá borzbőr takarót, és dugják bele a rúdjait is.


text:
Mikor pedig Áron és fiai elvégezték a szentélynek és a szentély minden edényének betakarását a tábor elindulásakor, akkor jöjjenek oda Kehát fiai, és ők vigyék azokat. De ne érintsék a szent hely egyetlen edényét sem, mert akkor meghalnak. Ezeket kell Kehát fiainak vinniük a gyülekezet sátrából.


text:
Eleázárnak, Áron pap fiának tiszte az, hogy gondot viseljen a világítóolajra, a füstölőszerekre, a szüntelen ételáldozatra és a kenet olajára. Az egész hajlékra és mindenre, ami abban van: mind a szent helyre, mind annak edényeire.


text:
Úgy bánjatok velük, hogy éljenek, és ne haljanak meg, amikor közel mennek az igen szentséges dolgokhoz: Áron és fiai menjenek oda, és szabják meg mindegyiknek a szolgálatát, hogy mit tegyen, és mit vigyen.


text:
A harmincesztendőstől és azon felül az ötvenesztendősig vedd számba őket, minden hadra foghatót, hogy szolgáljanak a gyülekezet sátránál.


text:
ők vigyék a hajlék függönyeit és a gyülekezet sátrát, annak takaróját és a borzbőr takarót, amely rajta van felül, és a gyülekezet sátra bejáratának függönyét.


text:
És az udvar szőnyegfalait, a hajlékot és az oltárt körülvevő udvar kapunyílásának függönyét, azoknak köteleit és a hozzájuk tartozó minden edényt. Ők végezzék el mindazt, amit azokkal tenni kell.


text:
Áronnak és fiainak parancsa szerint végezzék Gérsón fiai minden szolgálatukat, minden tenni- és vinnivalójuk tekintetében. Bízzatok rájuk minden hordozni való csomagot.


text:
Ez a gérsóni nemzetségek tennivalója a gyülekezet sátra körül. Áron pap fiának, Ítámárnak keze alatt szolgáljanak.


text:
harmincévestől fölfelé az ötvenévesig minden hadra fogható végezzen szolgálatot a gyülekezet sátra körül.


text:
Ezek pedig, amire ügyelniük kell a továbbvitelnél és a gyülekezet sátrában való minden szolgálatuknál: a hajlék deszkái, annak reteszrúdjai, oszlopai és talpai.


text:
Az udvar körös-körül való oszlopai és azok talpai, cövekei és kötelei és az azokhoz tartozó egész fölszerelés. Név szerint adjátok át nekik a fölszerelést, melyet vinniük kell.


text:
Ez Merári fiai nemzetségének a tennivalója, ezzel szolgáljanak a gyülekezet sátránál Áron pap fiának, Ítámárnak parancsa szerint.


text:
Ezek a keháti nemzetség megszámláltjai, akik a gyülekezet sátránál szolgáltak, akiket Mózes és Áron vett számba az ÚR parancsa szerint.


text:
harmincévestől fölfelé ötvenévesig, minden hadra fogható, aki szolgálatot végzett a gyülekezet sátránál:


text:
Ennyien voltak a Gérsón fiainak nemzetségeiből számbavettek, akik a gyülekezet sátránál szolgáltak, akiket Mózes és Áron számba vett az ÚR parancsa szerint.


text:
Ennyien voltak a Merári fiainak nemzetségeiből számbavettek, akiket megszámlált Mózes és Áron az ÚR beszéde szerint, Mózes keze által.


text:
Mindnyájan a megszámlált léviták, akiket megszámlált Mózes, Áron és Izráel fejedelmei nemzetségeik és atyjuk háza népe szerint,


text:
harmincévestől fölfelé az ötvenévesig mindenki, akinek csak szolgálatba kellett állnia, hogy végezze, amit tennie és vinnie kell a bizonyság sátránál.


text:
Az ÚR Mózesnek adott parancsa szerint vették számba őket, mindekinek megvolt a maga tenni- és vinnivalója. Úgy vették számba őket, ahogy az ÚR megparancsolta Mózesnek.


text:
Parancsold meg Izráel fiainak, hogy küldjenek ki a táborból minden leprást, minden magfolyóst és mindenkit, aki holttest miatt lett tisztátalanná.


text:
Küldjék ki, akár férfi, akár nő. A táboron kívülre küldjétek őket, hogy ne tegyék tisztátalanná a táborukat, ahol én közöttük lakom.


text:
Úgy is cselekedtek Izráel fiai, és kiküldték őket a táboron kívül. Úgy cselekedtek Izráel fiai, ahogy az ÚR meghagyta Mózesnek.


text:
Mondd meg Izráel fiainak: Ha akár férfi, akár nő bármilyen bűnt követ el egy másik ember ellen, mellyel hűtlenné válik az ÚRhoz, az a lélek vétkessé lesz.


text:
Vallja meg azért bűnét, amelyet elkövetett, és fizesse meg a kárt, amelyet okozott teljes értékében, majd toldja meg annak ötödrészével, és adja annak, akinek kárt tett.


text:
Ha pedig nincs az embernek olyan rokona, akinek megfizethetné a kárt, a megtérített kár az ÚRé legyen a pap számára az engesztelésre való koson kívül, amellyel engesztelést végeznek érte.


text:
Izráel fiainak minden szent adományából minden felmutatott áldozat azé a papé legyen, akihez viszik.


text:
Szólj Izráel fiainak, és mondd meg nekik: Ha elhajol valakinek a felesége, és hűtlenné válik iránta,


text:
és valaki vele hál, és az férje előtt titokban marad, és titkolják, hogy ő megfertőztetett, bizonyság pedig nincs ellene, és a bűnön sem kapták rajta,


text:
de felgerjed benne a féltékenység lelke, és féltékenykedik a feleségére, mivelhogy az megfertőztetett, vagy felgerjed benne a féltékenység lelke, és féltékenykedik a feleségére, jóllehet az nem fertőztetett meg,


text:
akkor vigye a férfi a feleségét a paphoz, és vigye el vele együtt az érte való áldozatot: egy efa árpalisztnek a tizedrészét. De ne öntsön rá olajat, és ne tegyen rá tömjént, mert féltékenységi ételáldozat az, emlékeztető ételáldozat, amely hamisságra emlékeztet.


text:
Vegyen a pap egy cserépedénybe szent vizet, azután vegyen a hajlék talaján levő porból is, és tegye a vízbe.


text:
Állítsa a pap az asszonyt az ÚR színe elé, takarja ki a fejét, és tegye annak kezébe az emlékeztető ételáldozatot; féltékenységi ételáldozat az. A pap kezében pedig átokhozó keserű víz legyen.


text:
Eskesse meg őt a pap, és ezt mondja az asszonynak: „Ha nem hált veled senki, és ha nem hajoltál el tisztátalanságra férjed mellett, ne ártson neked ez az átokhozó keserű víz,


text:
csak akkor, ha elhajoltál a férjed mellől, és megfertőztetted magadat, és valaki veled hált a férjeden kívül.”


text:
Miután megeskette a pap az asszonyt az átokhozó esküvel, ezt mondja az asszonynak: „Tegyen az ÚR átok és eskü példájává néped között, szárítsa meg a medencédet az ÚR, és tegye dagadttá a méhedet.


text:
Menjen be ez a víz a belső részeidbe, hogy megdagadjon a méhed, és megszáradjon a medencéd.” Az asszony pedig mondja: „Ámen! Ámen!”


text:
Azután vegye el a pap az asszony kezéből a féltékenységi ételáldozatot, mutassa fel az ÚR színe előtt, és vigye az oltárhoz.


text:
Vegyen egy marokkal a pap az ételáldozatból emlékeztető áldozatul, égesse el az oltáron, és itassa meg az asszonnyal a vizet.


text:
Miután megitatta vele, akkor az történik, hogy ha csakugyan megfertőztette magát, és hűtlenné lett a férjéhez, bemegy az az átokhozó víz őbelé keserű fájdalmat okozva, megdagad a méhe, megszárad a medencéje, és az az asszony átkozott lesz népe között.


text:
Ha pedig nem fertőztette meg magát az asszony, hanem tiszta, akkor nem árt neki a víz, és termékeny lesz.


text:
vagy amikor valaki, akiben fölgerjed a féltékenység lelke annyira, hogy féltékenykedik a feleségére, és a feleségét az ÚR színe elé állítja, a pap e törvény szerint cselekedjék vele.


text:
Szólj Izráel fiainak, és mondd meg nekik: Amikor egy férfi vagy asszony külön is fogadalmat tesz, názírfogadalmat, hogy így az ÚRnak szentelje magát,


text:
szakassza el magát a bortól és a részegítő italtól. Borecetet és részegítő italból való ecetet ne igyon, és szőlőből csinált italt se igyon, se új, se aszú szőlőt ne egyen.


text:
Názírságának egész ideje alatt semmi olyasmit ne igyon, ami a szőlőtőről való, a szőlő magvától fogva a szőlő héjáig.


text:
Názír fogadalmának egész idején ne érje borotva a fejét, míg be nem telnek a napok, amelyekre az ÚRnak szentelte magát. Szent legyen, hagyja növekedni fején a hajfürtöket.


text:
Se apjának, se anyjának, se fiú-, se leánytestvéreinek holttestével ne fertőztesse meg magát, amikor meghalnak, mert Istenének názírsága van a fején.


text:
Ha pedig hirtelen meghal valaki őnála, és tisztátalanná teszi az ő názír fejét, nyírja meg a fejét tisztulásának napján. A hetedik napon nyírja meg.


text:
A nyolcadik napon pedig vigyen két gerlicét vagy két galambfiókát a papnak a gyülekezet sátrának bejáratához.


text:
Készítse el a pap az egyiket bűnért való áldozatul, a másikat pedig egészen elégő áldozatul, és szerezzen neki engesztelést, amiért vétekbe esett a holttest miatt. Így szentelje meg a fejét azon a napon.


text:
Názírságának napjait szentelje újra az ÚRnak, és vigyen vétkéért való áldozatul egy egyesztendős bárányt. Az előbbi napok pedig nem számítanak, mert tisztátalan lett a názír.


text:
Ez pedig a názír törvénye: amely napon betelik názírságának ideje, vigyék őt a gyülekezet sátrának bejáratához.


text:
Ő pedig vigye föl áldozatát az ÚRnak: egy egyesztendős, ép hím bárányt egészen elégő áldozatul és egy ép, egyesztendős, nőstény bárányt bűnért való áldozatul és egy ép kost hálaáldozatul.


text:
Továbbá egy kosár kovásztalan kenyeret, olajjal kevert finomlisztből való lepényeket és olajjal megkent kovásztalan pogácsákat a hozzájuk való étel- és italáldozatokkal.


text:
Vigye azokat a pap az ÚR színe elé, és készítse el az ő bűnéért való áldozatát és egészen elégő áldozatát.


text:
A kost is készítse el hálaadó áldozatul az ÚRnak a kosárban levő kovásztalan kenyerekkel együtt, és készítse el a pap az ahhoz való étel- és italáldozatot is.


text:
A názír pedig nyírja le fejének hajkoronáját a gyülekezet sátrának bejáratánál, azután fogja odaszánt haját, és tegye a tűzre, amelyen a hálaáldozat van.


text:
Fogja azután a pap a kos megfőtt lapockáját, egy kovásztalan lepényt a kosárból és egy kovásztalan pogácsát, és tegye a názír tenyerére őket, miután a názír lenyírta odaszánt haját,


text:
és lóbálja meg a pap ezeket áldozatul az ÚR színe előtt. A papé az szent adományként a meglóbált szegyen és a fölemelt lapockán fölül. Ezután már ihat bort a názír.


text:
Ez a fogadalmat tett názír törvénye, és ez az ő áldozata názírságáért az ÚRnak azonkívül, amire módja van. Názírságának törvénye szerint tartsa meg fogadalmát, amelyet tett, és aszerint cselekedjék.


text:
Amikor Mózes befejezte a sátor felállítását, fölkente és fölszentelte azt minden edényével együtt; az oltárt is minden edényével együtt. Fölkente és fölszentelte azokat.


text:
Odajárultak Izráel fejedelmei, a ház népek fejei, a törzsek fejedelmei, akik a számbavettek élén álltak.


text:
Az ÚR elé vitték áldozatukat: hat fedett szekeret és tizenkét ökröt. Két fejedelem egy szekeret és mindegyik egy-egy ökröt. Odavitték azokat a sátor elé.


text:
Vedd át tőlük ezeket a gyülekezet sátrának szolgálatára. Add a lévitáknak, mindegyiknek a maga szolgálata szerint.


text:
Négy szekeret és nyolc ökröt adott Merári fiainak az ő szolgálatukhoz mérten, Ítámárnak, Áron pap fiának keze alá.


text:
Kehát fiainak pedig semmit sem adott, mert az ő feladatuk volt, hogy a szent dolgokat vállukon vigyék.


text:
Azután a fejedelmek az oltár fölszentelésére való dolgokat hoztak azon a napon, amelyen fölkenték azt, és odavitték áldozati ajándékukat az oltár elé.


text:
Ekkor azt mondta az ÚR Mózesnek: Egyik nap az egyik fejedelem, másik nap egy másik fejedelem vigye oda az oltár fölszentelésére szánt áldozatát.


text:
Áldozata egy százharminc sékel súlyú ezüsttál, egy hetven sékel súlyú ezüst hintőedény volt a szent sékel szerint, mind a kettő tele olajjal kevert finomliszttel, ételáldozatul.


text:
Hálaadó áldozatul pedig két ökör, öt kos, öt kecskebak és öt egyéves bárány. Ez Nahsónnak, Ammínádáb fiának az áldozati ajándéka.


text:
Áldozatként vitt egy százharminc sékel súlyú ezüsttálat, egy hetven sékel súlyú ezüst hintőedényt a szent sékel szerint; mind a kettő tele volt olajjal kevert finomliszttel, ételáldozatul.


text:
Hálaadó áldozatul pedig két ökröt, öt kost, öt bakot, öt egyesztendős bárányt. Ez Netanélnak, Cúár fiának áldozati ajándéka.


text:
Áldozati ajándéka egy százharminc sékel súlyú ezüsttál, egy hetven sékel súlyú ezüst hintőedény a szent sékel szerint, mind a kettő tele olajjal kevert finomliszttel, ételáldozatul.


text:
Hálaadó áldozatul pedig két ökör, öt kos, öt bak, öt egyesztendős bárány. Ez Eliábnak, Hélón fiának az áldozati ajándéka.


text:
Hálaadó áldozatul pedig két ökör, öt kos, öt bak, öt egyesztendős bárány. Ez Elicúrnak, Sedéúr fiának az áldozati ajándéka.


text:
Hálaadó áldozatul pedig két ökör, öt kos, öt bak, öt egyesztendős bárány. Ez Selúmiélnak, Cúrisaddaj fiának az áldozati ajándéka.


text:
Hálaadó áldozatul pedig két ökör, öt kos, öt bak, öt egyesztendős bárány. Ez Eljászáfnak, Deúél fiának az áldozata.


text:
Hálaadó áldozatul pedig két ökör, öt kos, öt bak, öt egyesztendős bárány. Ez Elisámának, Ammihúd fiának az áldozati ajándéka.


text:
Hálaadó áldozatul pedig két ökör, öt kos, öt bak, öt egyesztendős bárány. Ez Gamliélnak, Pedácúr fiának áldozati ajándéka.


text:
Áldozata egy százharminc sékel súlyú ezüsttál, egy hetven sékel súlyú ezüst hintőedény a szent sékel szerint, mind a kettő tele olajjal kevert finomliszttel, ételáldozatul.


text:
Hálaadó áldozatul pedig két ökör, öt kos, öt bak, öt egyesztendős bárány. Ez Abidánnak, Gideóni fiának az áldozati ajándéka.


text:
Hálaadó áldozatul pedig két ökör, öt kos, öt bak, öt egyesztendős bárány. Ez Ahiezernek, Ammisaddaj fiának az áldozati ajándéka.


text:
Hálaadó áldozatul pedig két ökör, öt kos, öt bak, öt egyesztendős bárány. Ez Pagiélnak, Okrán fiának az áldozati ajándéka.


text:
Hálaadó áldozatul pedig két ökör, öt kos, öt bak, öt egyesztendős bárány. Ez Ahirának, Énán fiának az áldozati ajándéka.


text:
Ez volt Izráel fejedelmeinek ajándéka az oltár fölszentelésére azon a napon, amelyen fölkenték azt: tizenkét ezüsttál, tizenkét ezüst hintőedény, tizenkét aranycsésze.


text:
Százharminc sékel súlyú volt egy ezüsttál, egy ezüst hintőedény pedig hetven sékel súlyú. Az edények ezüstje összesen: kétezer-négyszáz sékel a szent sékel szerint.


text:
Tizenkét aranycsésze füstölőszerekkel. Tíz-tíz sékel súlyú volt egy-egy csésze a szent sékel szerint: a csészék aranya összesen százhúsz sékel.


text:
Az egészen elégő áldozatra való összes állat: tizenkét fiatal bika, tizenkét kos, tizenkét egyesztendős bárány a hozzájuk való ételáldozatokkal és tizenkét kecskebak bűnért való áldozatul.


text:
A hálaadó áldozatra való összes állat pedig huszonnégy bika, hatvan kos, hatvan bak, hatvan egyesztendős bárány volt. Ez volt az oltár fölszentelésére való áldozat, miután fölkenték azt.


text:
Mikor pedig bement Mózes a gyülekezet sátrába, hogy beszéljen Istennel, hallotta annak szavát, aki a bizonyság ládájának fedele felől szólt, a két kerúb közül. Onnan szólt hozzá.


text:
Szólj Áronnak, és mondd meg neki: Úgy rakd föl a mécseket, hogy a hét mécses a mécsestartó elé világítson.


text:
Úgy cselekedett Áron, és úgy rakta föl mécseit a mécsestartó elejére, ahogy az ÚR megparancsolta Mózesnek.


text:
A mécsestartó pedig ilyen alkotású: vert aranyból készült ötvösmunka mind a szára, mind a virága. Olyan forma szerint készítették a mécsestartót, amilyet az ÚR mutatott Mózesnek.


text:
Így cselekedj velük, hogy megtisztítsd őket: hintsd rájuk a tisztulás vizét, egész testüket borotválják le, és mossák ki ruhájukat, hogy tiszták legyenek.


text:
Azután vegyenek egy fiatal bikát és hozzá való ételáldozatul olajjal kevert finomlisztet. Egy másik bikaborjút pedig vegyenek bűnért való áldozatul.


text:
Áron pedig ajánlja föl a lévitákat az ÚR színe előtt Izráel fiainak ajándékaként, hogy szolgáljanak az ÚRnak.


text:
A léviták pedig tegyék kezüket a bikák fejére. Azután készítsd el az egyiket bűnért való áldozatul, a másikat pedig egészen elégő áldozatul az ÚRnak, engesztelésül a lévitákért.


text:
Csak azután mehetnek el a léviták a gyülekezet sátrában való szolgálatra, ha így megtisztítottad őket, és fölajánlottad őket ajándékul.


text:
Mert egészen az enyéim ők Izráel fiai közül mindazok helyett, akik anyjuk méhét megnyitják. Izráel elsőszülöttei helyett vettem őket magamnak.


text:
Mert enyém minden elsőszülött, aki akár embertől, akár állattól való Izráel fiainál. Attól a naptól szenteltem magamnak őket, amikor lesújtottam minden elsőszülöttre Egyiptom földjén.


text:
És odaadtam a lévitákat adományul Áronnak és fiainak Izráel fiai közül, hogy Izráel fiai helyett járjanak el a gyülekezet sátránál, és engesztelést végezzenek Izráel fiaiért, és ne legyen Izráel fiai között csapás, ha a szent helyhez közelednek.


text:
Így cselekedett Mózes, Áron és Izráel fiainak egész gyülekezete a lévitákkal. Ahogy az ÚR megparancsolta Mózesnek a léviták felől, teljesen úgy cselekedtek velük Izráel fiai.


text:
Megtisztították magukat a léviták, kimosták ruháikat, fölajánlotta őket Áron ajándékul az ÚRnak, és engesztelést végzett értük Áron, hogy tisztává tegye őket.


text:
Azután pedig bementek a léviták, hogy végezzék szolgálatukat a gyülekezet sátrában Áron és fiai előtt. Ahogy az ÚR megparancsolta Mózesnek a léviták felől, úgy cselekedtek velük.


text:
Ez is a lévitákra tartozik: Huszonöt esztendős kora fölött menjen be minden lévita, hogy szolgálatot teljesítsen a gyülekezet sátránál.


text:
hanem segítse testvéreit a gyülekezet sátránál, hogy betölthessék tisztségüket; szolgálatot azonban ne teljesítsen. Így szabd meg a léviták szolgálati kötelességét.


text:
Azután így szólt az ÚR Mózeshez a Sínaipusztában az Egyiptom földjéről való kijövetelük második esztendejében, az első hónapban:


text:
E hónap tizennegyedik napján, este készítsék el a megadott időben. Teljesen annak rendje szerint készítsék el.


text:
Elkészítették a páskát az első hónapban, a hónap tizennegyedik napján alkonyatkor, a Sínai-pusztában. Mindent úgy cselekedtek Izráel fiai, ahogy az ÚR parancsolta Mózesnek.


text:
De voltak néhányan, akik holttest érintése miatt tisztátalanok voltak, és nem készíthették el a páskát azon a napon, ezért Mózes és Áron elé járultak azon a napon,


text:
és azt mondták: „Mi tisztátalanok vagyunk holttest érintése miatt. Miért tilos nekünk áldozatot vinni az ÚRnak a kijelölt időben Izráel fiai között?”


text:
Ezt mondd Izráel fiainak: Ha valaki holttest érintése miatt tisztátalan, vagy messze úton van közületek vagy utódaitok közül, ennek ellenére készítsen páskát az ÚRnak.


text:
A második hónap tizennegyedik napján, este készítsék el. Kovásztalan kenyérrel és keserű füvekkel egyék meg.


text:
Ne hagyjanak meg belőle semmit reggelig, és a csontját ne törjék meg. Mindent a páska rendtartása szerint készítsenek el.


text:
De ha valaki tiszta, és nincs úton, és mégis elmulasztja a páskát elkészíteni, az ilyet ki kell irtani népe közül, mert nem mutatott be áldozatot az ÚRnak a megszabott időben, viselje az ilyen ember az ő bűnének terhét.


text:
Ha pedig jövevény tartózkodik köztetek, és páskát készít az ÚRnak, ő is a páska rendtartása és szertartásai szerint készítse azt. Ugyanez a rendtartás vonatkozzék mind a jövevényekre, mind a föld lakosaira.


text:
A hajlék fölállításának napján pedig befedezte a felhő a hajlékot, a bizonyság sátrát, és este a hajlék fölött volt tűz formájában reggelig.


text:
Mihelyt felszállt a felhő a sátorról, azonnal elindultak Izráel fiai, és azon a helyen, ahol a felhő megállt, ott ütöttek tábort Izráel fiai.


text:
Az ÚR parancsa szerint mentek Izráel fiai, és az ÚR parancsa szerint ütöttek tábort. Mindaddig a táborban maradtak, amíg a felhő a hajlékon nyugodott.


text:
Ha a felhő hosszabb ideig nyugodott a hajlékon, akkor is megtartották Izráel fiai az ÚR rendelését, és nem indultak.


text:
Megtörtént, hogy a felhő rövid ideig volt a hajlékon. Akkor is az ÚR szava szerint maradtak a táborban, és az ÚR szava szerint indultak el.


text:
Megtörtént, hogy a felhő csak estétől reggelig volt ott. De mikor reggel a felhő felszállt, elindultak. Volt úgy, hogy csak egy nap és egy éjjel volt ott. De mikor a felhő felszállt, ők is indultak.


text:
Ha két napig vagy egy hónapig vagy hosszabb ideig volt ott, ameddig a felhő ott vesztegelt a hajlékon, a táborban maradtak Izráel fiai is, és nem indultak tovább. Mikor pedig fölszállt, ők is elindultak.


text:
Az ÚR parancsa szerint vertek tábort, és az ÚR parancsa szerint indultak el. Megtartották az ÚR rendelését az ÚRnak Mózes által adott parancsa szerint.


text:
Csináltass magadnak két kürtöt, vert ezüstből csináltasd őket. A gyülekezet összegyűjtésére és a táborok elindítására szolgáljanak.


text:
Amikor másodszor fújtok riadót, akkor azoknak tábora induljon, akik dél felől táboroznak. Riadót fújjanak nekik, hogy induljanak.


text:
A kürtöket pedig Áron fiai, a papok fújják. Örök rendelkezés legyen ez nektek nemzedékről nemzedékre.


text:
Ha hadba mentek földeteken a titeket háborító ellenségetek ellen, akkor is azokkal a kürtökkel fújjatok riadót. És akkor megemlékezik rólatok az ÚR, a ti Istenetek, és megszabadultok az ellenségeitektől.


text:
Az öröm napján, az ünnepeiteken és a hónapok kezdetén is fújjátok meg a kürtöket, amikor egészen elégő áldozatot és hálaáldozatot mutattok be, és megemlékezik rólatok a ti Istenetek. Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek.


text:
A második esztendőben, a második hónapban, a hónap huszadik napján fölszállt a felhő a bizonyság hajlékáról,


text:
és elindultak Izráel fiai úti rendjük szerint a Sínaipusztából, és a felhő a Párán-pusztában állapodott meg.


text:
Először Júda fiai táborának a zászlaja indult a csapatok élén. A sereg élén Nahsón, Ammínádáb fia állt.


text:
Majd elindultak a kéhátiak is, a szentély hordozói, és fölállították a hajlékot, mire a többiek megérkeztek.


text:
Azután elindult az Efraim fiai táborának zászlaja csapatuk élén. A sereg élén Elisámá, Ammihúd fia állt.


text:
Majd Dán fiai táborának zászlaja indult el mint az egész tábor utóvédje. A sereg élén Ahiezer, Ammisaddaj fia állt.


text:
Mózes azt mondta Hóbábnak, aki a midjáni Reúélnak, Mózes apósának fia volt: Arra a helyre indulunk, amely felől azt mondta az ÚR: „Nektek adom.” Gyere velünk, és jót teszünk veled, mert az ÚR jót ígért Izráelnek.


text:
Mózes azt felelte: Kérlek, ne hagyj el minket, mert te tudod, hol lehet tábort ütnünk a pusztában. Légy minekünk szemünk gyanánt.


text:
Így haladtak az ÚR hegyétől háromnapi járásra, és az ÚR szövetségének ládája ment előttük háromnapi járásra, hogy megjelölje nekik, hol kell megszállniuk.


text:
Valahányszor pedig el akarták indítani a ládát, azt mondta Mózes: Kelj föl, URam, és széledjenek szét ellenségeid, és fussanak el előled gyűlölőid.


text:
Történt, hogy a nép az ÚR hallatára zúgolódni kezdett, hogy rosszul megy a dolga. Az ÚR meghallotta, és haragra gerjedt, felgyulladt ellenük az ÚR tüze, és megemésztette a tábor szélét.


text:
De a közöttük levő gyülevész nép kívánságba esett, és Izráel fiai is újra siránkozni kezdtek, és azt mondták: Ki ad nekünk húst, hogy együnk?


text:
Emlékezünk, hogy a halat Egyiptomban ingyen ettük, meg az uborkát, a dinnyét, a póréhagymát, a vöröshagymát és a fokhagymát.


text:
Szétszéledt a nép, szedték a mannát, és őrölték kézimalmokban vagy megtörték mozsárban, megfőzték fazékban, és pogácsát csináltak belőle. Az íze olyan volt, mint az olajos kalácsé.


text:
Mózes meghallotta, hogy a nép minden nemzetsége siránkozik a sátra bejáratánál. Akkor igen fölgerjedt az ÚR haragja, és Mózesnek sem tetszett ez.


text:
Azt mondta Mózes az ÚRnak: Miért nyomorgatod így szolgádat? Miért nem találtam kegyelmet szemed előtt, miért raktad rám ennek az egész népnek a terhét?


text:
Vajon bennem fogant-e meg ez az egész nép? Vajon én szültem-e őt, hogy azt mondod nekem: „Hordozd őt a kebleden, ahogy a dajka hordozza a csecsemőt, vidd arra a földre, amelyet esküvel ígértem atyáiknak”?


text:
Honnan vegyek húst, hogy az egész népnek adhassak, mert nekem siránkoznak ily módon: Adj nekünk húst, hadd együnk!


text:
Ha így bánsz velem, inkább nyomban ölj meg engem, ha kedves vagyok előtted, hogy ne lássam a nyomorúságomat.


text:
Ezután az ÚR azt mondta Mózesnek: Gyűjts egybe nekem hetven férfit Izráel vénei közül, akikről tudod, hogy vénei a népnek és elöljárói, és vidd őket a gyülekezet sátrához, hogy álljanak ott veled.


text:
Akkor alászállok, és szólok ott veled, és szakítok abból a lélekből, amely benned van, és beléjük helyezem, hogy viseljék veled együtt a nép terhét, és ne egyedül viseld.


text:
A népnek pedig mondd meg: Szenteljétek meg magatokat holnapra, és húst fogtok enni. Mert úgy siránkoztatok az ÚR hallatára: Ki ad nekünk húst enni? Jobb dolgunk volt Egyiptomban! Ezért az ÚR majd ad nektek húst, és ehettek.


text:
Hanem egy egész hónapig, amíg csak ki nem jön az orrotokon, és utálatos nem lesz előttetek, mert megvetettétek az URat, aki közöttetek van, és így siránkoztatok őelőtte: Miért jöttünk ki ide Egyiptomból?


text:
Ekkor azt mondta Mózes: Hatszázezer gyalogos e nép, amely között vagyok, és te azt mondod: húst adok nekik, és esznek egy egész hónapig?!


text:
Csak nem juhokat és ökröket vágnak nekik, hogy elég legyen? Vagy a tenger minden hala összegyűjthető-e nekik, hogy elég legyen?


text:
Ekkor azt mondta az ÚR Mózesnek: Hát megrövidült az ÚR karja? Majd meglátod, beteljesül-e neked az én beszédem, vagy sem.


text:
Akkor kiment Mózes, és elmondta a népnek az ÚR beszédét, és összegyűjtött hetven férfit a nép vénei közül, és a sátor köré állította őket.


text:
Akkor leszállt az ÚR felhőben, és szólt neki, és szakított abból a lélekből, amely őbenne volt, és a hetven vénnek adta. Mihelyt pedig megnyugodott rajtuk a lélek, menten prófétáltak, de máskor már nem.


text:
Két férfi azonban a táborban maradt. Az egyik neve Eldád, a másik neve Médád volt. Rajtuk is megnyugodott a lélek, mert ők is az összeírottak közül valók voltak. Nem mentek a sátorhoz, mégis prófétáltak a táborban.


text:
Akkor így felelt Józsué, Nún fia, aki Mózes szolgája volt ifjúkora óta: Uram, Mózes, tiltsd meg nekik!


text:
Mózes így felelt neki: Értem féltékenykedsz? Bárcsak az ÚR egész népe próféta volna, hogy az ÚR a lelkét adná beléjük!


text:
Akkor aztán szelet támasztott az ÚR, amely fürjeket hozott a tengertől, és lehullatta a táborra, egynapi járásnyira a tábor két oldala felől és mintegy két könyök magasan a föld színén.


text:
Akkor fölkelt a nép, és egész nap és egész éjjel és az egész következő napon fürjeket gyűjtöttek maguknak. Még aki keveset gyűjtött, az is gyűjtött tíz hómert, és kiteregették azokat maguknak a tábor körül.


text:
A hús még a foguk között volt, és meg sem rágták, amikor az ÚR haragja fölgerjedt a népre, és megverte az ÚR a népet igen nagy csapással.


text:
Egyszer Mirjám és Áron Mózes ellen beszélt a kúsi asszony miatt, akit feleségül vett. Mert Mózes kúsi asszonyt vett el.


text:
Az ÚR mindjárt azt mondta Mózesnek, Áronnak és Mirjámnak: Menjetek ki ti hárman a gyülekezet sátrához! Ki is mentek ők hárman.


text:
Akkor felhőoszlopban leszállt az ÚR, és megállt a sátor bejáratánál. Szólította Áront és Mirjámot, és mindketten kimentek.


text:
Azt mondta: Halljátok meg most a beszédemet! Ha valaki az ÚR prófétája közöttetek, annak megjelenek látásban, vagy álomban beszélek vele.


text:
Vele szemtől szembe beszélek, nyíltan, nem homályos beszédek által, és az ÚRnak alakját is megpillanthatja. Hogy mertetek hát szolgám, Mózes ellen szólni?


text:
A felhő is eltávozott a sátorról, és íme, Mirjám poklos volt, fehér, mint a hó. Áron rátekintett Mirjámra, és látta, hogy poklos.


text:
Ekkor azt mondta Áron Mózesnek: Kérlek, uram, ne tulajdonítsd nekünk ezt a bűnt. Bolondul cselekedtünk és vétkeztünk!


text:
Kérlek, ne legyen olyan Mirjám, mint a halvaszületett, akinek teste már félig oszlásnak indul, amikor kijön anyja méhéből.


text:
Az ÚR azonban azt mondta Mózesnek: Ha csak az apja köpte volna is arcon, nem kellene-e szégyenkeznie hetednapig? Zárják ki a táborból hét napig, és azután hívják vissza.


text:
Kizárták hát Mirjámot a táboron kívül hét napra. A nép nem indult tovább, míg vissza nem hívták Mirjámot.


text:
(3) Küldj el férfiakat, hogy kémleljék ki Kánaán földjét, amelyet Izráel fiainak adok. Egy-egy férfit küldjetek atyáik minden törzséből, mindegyik főember legyen.


text:
(4) Mózes elküldte őket a Párán-pusztából az ÚR rendelése szerint. Mindnyájan főemberek voltak Izráel fiai között.


text:
(17) Ez a neve azoknak a férfiaknak, akiket elküldött Mózes a föld kikémlelésére. Mózes Hóséát, Nún fiát Józsuénak nevezte el.


text:
(18) Amikor elküldte őket Mózes Kánaán földjének kikémlelésére, azt mondta nekik: Menjetek a Délvidéken át föl a hegyekbe!


text:
(19) Nézzétek meg a földet, hogy milyen, és a népet, amely rajta lakik, hogy erős-e, vagy erőtlen, kevés-e vagy sok!


text:
(20) És milyen a föld, amelyen lakik, jó-e vagy hitvány? Milyenek a városok, amelyekben lakik: táborokban vagy erősségekben lakik-e?


text:
(21) Milyen a föld, kövér-e, vagy sovány? Van-e rajta fa, vagy nincs? Legyetek bátrak, és hozzatok a föld gyümölcséből. Azok a napok pedig a szőlőzsendülés napjai voltak.


text:
(22) Fölmentek tehát, és kikémlelték a földet a Cin-pusztától fogva egészen Rehóbig, odáig, ahol Hamátba mennek.


text:
(23) Fölmentek dél felől, és Hebronig jutottak, ahol Anák fiai, Ahíman, Sésaj és Talmaj éltek (Hebrón pedig hét esztendővel előbb épült, mint az egyiptomi Cóan).


text:
(24) Mikor eljutottak Eskól völgyéig, lemetszettek ott egy szőlővesszőt egy szőlőfürttel, és ketten vitték egy rúdon. A gránátalmából és a fügéből is szakítottak.


text:
(25) Azt a helyet Eskól völgyének nevezték el arról a szőlőfürtről, amelyet ott metszettek le Izráel fiai.


text:
(27) Visszamentek, és eljutottak Mózeshez, Áronhoz és Izráel fiainak egész gyülekezetéhez a Párán-pusztába, Kádésba. Hírt vittek nekik és az egész gyülekezetnek, és megmutatták nekik a föld gyümölcsét.


text:
(28) Ezt beszélték el neki: Elmentünk arra a földre, amelyre küldtél minket. Valóban tejjel és mézzel folyik, és ez a gyümölcse!


text:
(29) Csakhogy erős az a nép, amely lakja azt a földet, és a városok meg vannak erősítve, és igen nagyok. Sőt még Anák fiait is láttuk ott.


text:
(30) Amálék lakik a dél felől való földön, és a hettiták, jebúsziak és emóriak laknak a hegyeken. A tenger mellett és a Jordán partján pedig a kánaániak laknak.


text:
(31) Jóllehet Káléb csendesítette a Mózes ellen háborgó népet, és azt mondta, bátran fölmehetünk, és elfoglalhatjuk azt a földet, mert kétség nélkül megbírunk vele,


text:
(32) de a férfiak, akik fölmentek vele, azt mondták: Nem mehetünk az ellen a nép ellen, mert erősebb nálunk.


text:
(33) És a kikémlelt földnek rossz hírét vitték Izráel fiaihoz. Azt mondták: Az a föld, amelyen átmentünk, hogy kikémleljük, olyan föld, amely megemészti lakóit. Az egész nép is, amelyet ott láttunk, szálas emberekből áll.


text:
(34) Láttunk ott óriásokat is, az óriások közül való Anák fiait, és olyanok voltunk a magunk szemében, mint a sáskák, és az ő szemükben is olyanok voltunk.


text:
Izráel fiai zúgolódtak Mózes és Áron ellen, és az egész gyülekezet azt mondta nekik: Bárcsak meghaltunk volna Egyiptom földjén, vagy halnánk meg ebben a pusztában!


text:
Miért is visz be minket az ÚR arra a földre? Hogy fegyver miatt hulljunk el, feleségeink és a kicsinyeink pedig prédául essenek? Nem jobb volna-e nekünk visszatérnünk Egyiptomba?


text:
Józsué pedig, Nún fia és Káléb, Jefunne fia, akik a föld kémlelői közül valók voltak, meghasogatták ruhájukat,


text:
és azt mondták Izráel fiai egész gyülekezetének: A föld, amelyen átmentünk, hogy kikémleljük, igenigen jó föld.


text:
Ha az ÚRnak kedve telik bennünk, akkor bevisz minket arra a földre, és nekünk adja azt a tejjel és mézzel folyó földet.


text:
Csak ne lázongjatok az ÚR ellen, ne is féljetek annak a földnek népétől, mert ők nekünk csak olyanok, mint a megenni való kenyér. Eltávozott tőlük az ő oltalmuk, de mivelünk velünk van az ÚR. Azért ne féljetek tőlük!


text:
Mikor pedig az egész gyülekezet azon tanakodott, hogy megkövezze őket, megjelent az ÚR dicsősége a gyülekezet sátrában Izráel minden fiának,


text:
és azt mondta az ÚR Mózesnek: Meddig gyaláz engem ez a nép? Meddig nem hisznek nekem a sok jel ellenére sem, amelyeket közöttük cselekedtem?


text:
Megverem őket döghalállal, és elvesztem őket, téged pedig náluk nagyobb és erősebb nemzetté teszlek.


text:
Ekkor így szólt Mózes az ÚRhoz: Ha meghallják ezt az egyiptomiak, mert közülük hoztad ki e népet hatalmaddal,


text:
elmondják majd a föld lakosainak. Hallották, hogy te, URam, e nép között vagy, hogy te, URam, szemtől szembe megjelentél, és hogy a felhőd megállt őrajtuk, és felhőoszlopban jársz előttük nappal, éjjel pedig tűzoszlopban.


text:
„Mivel nem vihette be az ÚR e népet a földre, amely felől megesküdött nekik, azért vesztette el őket a pusztában.”


text:
„Az Úr késedelmes a haragra, nagy irgalmasságú, megbocsát hamisságot és vétket, de a bűnöst nem hagyja büntetlenül; megbünteti az atyák álnokságait a fiakban harmad- és negyedízig.”


text:
Kérlek, kegyelmezz meg e nép hamisságának irgalmasságod nagy volta szerint, ahogy megbocsátottál e népnek Egyiptomtól fogva mindeddig.


text:
hogy mindazok az emberek, akik látták dicsőségemet és csodáimat, amelyeket Egyiptomban és e pusztában cselekedtem, és megkísértettek engem immár tízszer is, és nem hallgattak szavamra,


text:
nem látják meg azt a földet, amely felől megesküdtem atyáiknak. Senki sem látja azt meg azok közül, akik gyaláztak engem.


text:
De szolgámat, Kálébot, mivelhogy más lélek volt benne, és tökéletesen követett engem, beviszem arra a földre, amelyen járt, és örökségül bírja azt az ő magva.


text:
A völgyben azonban az amálékiek és a kánaániak laknak. Holnap forduljatok meg, és induljatok a pusztába a Vörös-tenger útján.


text:
Meddig tűrjem e gonosz gyülekezetet, amely zúgolódik ellenem? Hallottam Izráel fiainak zúgolódását, mert sokat zúgolódtak ellenem!


text:
Mondd meg nekik: Élek én – így szól az ÚR –, hogy úgy bánok veletek, ahogyan fülem hallatára beszéltetek ellenem.


text:
Itt, e pusztában fogtok elhullani, éspedig a számbavettek mind, húszesztendőstől fogva és azon felül, akik zúgolódtatok ellenem.


text:
Nem mentek be arra a földre, amelyre nézve esküre emeltem kezemet, hogy lakosokká teszlek rajta titeket, kivéve Kálébot, Jefunne fiát és Józsuét, Nún fiát.


text:
De kicsinyeiteket, akik felől azt mondtátok, hogy prédául esnek, beviszem, és megismerik azt a földet, amelyet ti megvetettetek.


text:
Fiaitok pedig mint pásztorok bujdosnak e pusztában negyven esztendeig, és viselik paráználkodásotok büntetését, amíg meg nem emésztetnek holttesteitek az utolsóig e pusztában.


text:
Negyven napig kémleltétek ki azt a földet, most tehát negyven esztendeig hordozzátok hamisságotok büntetését, egy-egy napért egy-egy esztendőt számítva, hogy megismerjétek, mi az, ha én ellenetek fordulok.


text:
Én, az ÚR megmondtam bizonyosan, hogy ezt teszem ezzel az egész gonosz gyülekezettel, amely összegyűlt ellenem. Ebben a pusztában emésztetnek meg, és ugyanott halnak meg.


text:
Azok a férfiak pedig, akiket elküldött Mózes a föld kikémlelésére, és visszatértek, és föllázították ellene az egész gyülekezetet, rossz hírt terjesztve arról a földről,


text:
Csak Józsué, Nún fia és Káléb, Jefunne fia maradt életben azok közül a férfiak közül, akik a földet kikémlelni mentek.


text:
Fölkeltek reggel, és fölmentek a hegy tetejére, és azt mondták: Íme, készek vagyunk elmenni arra a helyre, amelyről az ÚR szólt, mert bizony vétkeztünk.


text:
Mózes azt mondta: Miért akarjátok áthágni ilyen módon az ÚR akaratát, noha nem sikerülhet az nektek?


text:
Mert az amálékiek és a kánaániak ott vannak előttetek, és fegyver által hullotok el! Mivel elfordultatok az ÚRtól, nem is lesz veletek az ÚR.


text:
Mégis vakmerően fölmentek a hegy tetejére. De az ÚR szövetségének ládája és Mózes meg sem mozdult a táborból.


text:
Ekkor az amálékiek és a kánaániak, akik azon a hegyen laktak, leszálltak, és megverték őket, és egész Hormáig vágták és kergették őket.


text:
Szólj Izráel fiainak, és mondd meg nekik: Amikor bementek arra a földre, amelyet lakóhelyül adok nektek,


text:
és tűzáldozatot akartok készíteni az ÚRnak, egészen elégő vagy véresáldozatot, vagy fogadalom teljesítésére vagy önkéntes áldozatul vagy ünnepeiteken, hogy szarvasmarha- vagy juhféléből kedves illatot készítsetek az ÚRnak,


text:
akkor aki áldozatot mutat be, mutasson be az Úrnak ételáldozatul egytized rész efa finomlisztet egynegyed rész hín olajjal összegyúrva.


text:
Italáldozatul pedig egynegyed rész hín bort adj az egészen elégő vagy véresáldozathoz minden bárány mellé.


text:
Vagy ha kossal áldozol, készíts ételáldozatul kéttized rész efa finomlisztet egy hín olaj harmadrészével összegyúrva,


text:
Ha fiatal marhát akarsz készíteni egészen elégő vagy véresáldozatul, fogadalom teljesítésére vagy hálaáldozatul az ÚRnak,


text:
akkor vigyél a fiatal marhával együtt ételáldozatul háromtized rész efa finomlisztet egy hín olajnak a felével összegyúrva.


text:
az állatok számának megfelelően, amelyeket áldozatra készítetek. Így cselekedjetek mindegyikkel, az ő számuk szerint.


text:
Ha pedig jövevény tartózkodik nálatok, vagy több nemzedéken át van köztetek, és kedves illatú tűzáldozatot készít az ÚRnak, ugyanúgy készítse el ő is, ahogy ti.


text:
A gyülekezetben nektek és a köztetek lakozó jövevénynek ugyanolyan rendtartásotok legyen. Örök rendelkezés ez nemzedékről nemzedékre, hogy olyan legyen a jövevény az ÚR előtt, mint ti.


text:
De ha tévedésből, akaratlanul nem teljesítitek mindazt a parancsolatot, amelyet az ÚR meghagyott Mózesnek,


text:
mindazokat, amelyeket az ÚR Mózes által nektek parancsolt, attól a naptól fogva, amelyen parancsolta azokat az ÚR nektek és minden nemzedéknek,


text:
akkor hogyha a gyülekezet tudtán kívül, nem szándékosan esik a tévedés, az egész gyülekezet áldozzon egy bikaborjút egészen elégő áldozatul, kedves illatul az ÚRnak, és étel- és italáldozatot is hozzá szokás szerint, és egy kecskebakot bűnért való áldozatul.


text:
Végezzen engesztelést a pap Izráel fiainak egész gyülekezetéért, és bocsánatot nyernek, hiszen nem szándékosan vétettek; és ajándékul tűzáldozatot vigyenek az ÚRnak meg bűnért való áldozatot az ÚR elé a nem szándékos vétekért.


text:
Így nyer bocsánatot Izráel fiainak egész gyülekezete és a közöttük tartózkodó jövevény, mert az egész népet terheli az a nem szándékos vétek.


text:
Ha pedig csak egy ember vétkezik nem szándékosan, mutasson be egy egyesztendős kecskét bűnért való áldozatul.


text:
A pap pedig végezze el az engesztelést azért az emberért, aki nem szándékosan vétkezett az ÚR előtt, és ha elvégezte az engesztelést, bocsánatot nyer.


text:
Ugyanaz a törvény vonatkozik az izráeli bennszülöttekre és a jövevényre, aki közöttük tartózkodik, ha nem szándékosan vétkezik.


text:
De ha valaki szándékosan vétkezik – akár bennszülött, akár jövevény –, az az URat gyalázza meg, gyomláltassék azért ki népe közül.


text:
Mivel megvetette az ÚR szavát, és megszegte az ő parancsolatát, mindenképpen gyomlálják ki azt az embert, vétke legyen őrajta.


text:
Mikor pedig Izráel fiai a pusztában voltak, rajtakaptak egy férfit, aki fát szedegetett szombatnapon.


text:
Az ÚR azt mondta Mózesnek: Halállal lakoljon az a férfi, kövezze őt agyon az egész gyülekezet a táboron kívül.


text:
Kivitte azért őt az egész gyülekezet a táboron kívül és agyonkövezték, ahogy az ÚR parancsolta Mózesnek.


text:
Szólj Izráel fiainak, és mondd meg nekik, hogy készítsenek maguknak bojtokat ruhájuk csücskeire nemzedékről nemzedékre, és tegyenek a csücskök bojtjaira kék zsinórt.


text:
Arra való ez a bojt, hogy amikor látjátok, emlékezzetek az ÚR minden parancsolatára, hogy megcselekedjétek azokat. És ne a szívetek vágyát és a szemetek kívánságát kövessétek, amely paráznaságba visz.


text:
Hanem emlékezzetek, és cselekedjétek meg minden parancsolatomat, és szentek legyetek Istenetek előtt.


text:
Én, az ÚR vagyok a ti Istenetek, aki kihoztalak titeket Egyiptom földjéről, hogy Istenetekké legyek. Én, az ÚR vagyok a ti Istenetek.


text:
Kórah pedig, Jichár fia, aki Lévi fiának, Kehátnak a fia volt, összefogott Dátánnal és Abirámmal, Eliáb fiaival meg Ónnal, Pelet fiával, aki Rúben fia volt,


text:
és fölkeltek Mózes ellen Izráel fiai közül kétszázötven emberrel együtt, akik a gyülekezet vezetői voltak, tanácsbeli, jól ismert emberek.


text:
Összegyűltek Mózes és Áron ellen, és azt mondták nekik: Sokat tulajdonítotok magatoknak, holott az egész gyülekezet, ezek mindnyájan szentek, és közöttük van az ÚR! Miért emelitek hát magatokat az ÚR gyülekezete fölé?


text:
és így szólt Kórahhoz és egész csoportjához: Reggel megmutatja az ÚR, ki az övé, és ki a szent, és kit fogadott magához. Mert akit magának választott, azt magához fogadja.


text:
tegyetek bele tüzet, rakjatok rá füstölőszert az ÚR előtt holnap, és az a férfiú lesz szent, akit kiválaszt az ÚR. Sokat tulajdonítotok magatoknak, Lévi fiai!


text:
Hát keveslitek, hogy titeket Izráel Istene különválasztott Izráel gyülekezetétől, hogy magához fogadjon titeket, hogy szolgáljatok az ÚR hajlékánál, hogy a gyülekezet szolgálatában álljatok?


text:
És hogy magának fogadott téged és minden testvéredet, Lévi fiait is veled együtt? Most még a papságot is kívánjátok?


text:
Bizony te és egész csoportod az ÚR ellen fogtatok össze. Mert ki az az Áron, hogy őellene zúgolódtok?


text:
Nem elég, hogy fölhoztál minket a tejjel és mézzel folyó földről, hogy megölj minket e pusztában? Még hatalmaskodni is akarsz rajtunk?


text:
Éppen nem tejjel és mézzel folyó földre hoztál minket, és nem adtál nekünk örökségül sem szántóföldet, sem szőlőt! Vagy ki akarod szúrni az emberek szemét? Nem megyünk föl!


text:
Ekkor nagyon megharagudott Mózes, és azt mondta az ÚRnak: Ne tekints áldozatukra! Egy szamarat sem vettem el tőlük, és egyiküknek sem tettem rosszat.


text:
Ezután azt mondta Mózes Kórahnak: Te és egész csoportod legyen holnap az ÚR színe előtt: te, ők és Áron.


text:
Mindegyikőtök fogja a tömjénezőjét, tegyetek bele füstölőszert, és vigyétek az ÚR elé. Mindenki a maga tömjénezőjét, kétszázötven tömjénezőt. Te is, és Áron is, mindenki a maga tömjénezőjét.


text:
Erre mindenki fogta a tömjénezőjét, és tüzet tettek bele, füstölőszert raktak rá, és megálltak a gyülekezet sátrának bejáratánál, Mózes és Áron is.


text:
Kórah pedig összegyűjtötte ellenük az egész gyülekezetet a gyülekezet sátrának bejáratához. Ekkor megjelent az ÚR dicsősége az egész gyülekezetnek.


text:
Ők pedig arcra borultak, és azt mondták: Minden test lelkének Istene! Nem egy férfi vétkezett-e, és te az egész gyülekezetre haragszol?


text:
Majd így szólt a gyülekezethez: Távozzatok ezeknek az istentelen embereknek sátraitól, és semmijüket se érintsétek, hogy el ne vesszetek az ő bűneik miatt.


text:
Ekkor elmentek Kórah, Dátán és Abirám hajléka mellől. Dátán és Abirám pedig kimentek, és megálltak sátraik bejáratánál feleségeikkel, fiaikkal és apró gyermekeikkel.


text:
Ekkor azt mondta Mózes: Ebből tudjátok meg, hogy az ÚR küldött engem, hogy véghezvigyem mindezt a dolgot, és nem magamtól indultam:


text:
ha úgy halnak meg ezek, ahogy minden más ember meghal, és ha minden más ember büntetése szerint bűnhődnek ezek, akkor nem az ÚR küldött engem.


text:
Ha pedig az ÚR valami új dolgot cselekszik, és a föld megnyitja száját, és elnyeli őket és mindazt, ami az övék, és elevenen szállnak alá a Seolba, akkor megtudjátok, hogy ezek az emberek gyalázták az URat.


text:
Megnyitotta a föld a száját, és elnyelte őket házuk népével együtt, Kórah minden emberét és minden jószágukat.


text:
Ők és mindaz, ami az övék, elevenen szállt le a Seolba. Befedte őket a föld, és kivesztek a gyülekezetből.


text:
Az izráeliek pedig, akik körülöttük voltak, mind elfutottak az ő kiáltásukra, mert azt mondták: Még minket is elnyel a föld!


text:
És tűz jött ki az ÚRtól, és megemésztette azt a kétszázötven férfit, akik füstölőszerekkel áldoztak.


text:
Mondd meg Eleázárnak, Áron pap fiának, hogy szedje ki a tömjénezőket a tűzből, a tüzet pedig hintsd széjjel, mert a tömjénezők meg vannak szentelve.


text:
Azoknak a tömjénezőiből, akik a maguk lelke ellen vétkeztek, csináljatok vékonyra vert lapokat az oltár beborítására. Mivel az ÚR elé járultak velük, és meg vannak szentelve, legyenek jelül Izráel fiainak.


text:
Fölszedte azért Eleázár pap a réztömjénezőket, amelyeket odavittek, akik megégtek, és vékonyra verette őket az oltár beborítására,


text:
emlékeztetőül Izráel fiainak, hogy senki idegen, aki nem Áron magvából való, ne járuljon az ÚR elé füstölőszerrel füstölögtetni, hogy úgy ne járjon, mint Kórah és az ő csoportja, amint megmondta neki az ÚR Mózes által.


text:
Másnap pedig felzúdult Izráel fiainak egész gyülekezete Mózes és Áron ellen, és azt mondták: Ti öltétek meg az ÚR népét!


text:
Mikor pedig egybegyűlt a sokaság Mózes és Áron ellen, akkor a gyülekezet sátra felé fordultak, és íme, betakarta azt a felhő, és megjelent az ÚR dicsősége.


text:
Húzódjatok félre ettől a gyülekezettől, hogy megemésszem őket egy szempillantás alatt. De ők arcra borultak.


text:
És Mózes azt mondta Áronnak: Fogd a tömjénezőt, tégy bele tüzet az oltárról, rakj rá füstölőszert, vidd hamar a gyülekezethez, és végezz engesztelést értük, mert föltámadt az ÚR nagy haragja, elkezdődött a csapás.


text:
Áron azért vette a tömjénezőt, ahogy Mózes mondta, és a gyülekezet közé futott, mert már elkezdődött a csapás a nép között. Füstölőáldozatot tett, és engesztelést szerzett a népnek.


text:
Akik meghaltak e csapás alatt, tizennégyezer-hétszázan voltak azokon kívül, akik Kórah dolgáért haltak meg.


text:
Szólj Izráel fiainak, és végy tőlük egy-egy vesszőt atyáik háza szerint atyáik házának valamennyi vezető emberétől, összesen tizenkét vesszőt, és mindegyikük nevét írd föl a vesszejére.


text:
És az történik, hogy annak a férfinak a vesszeje, akit kiválasztok, ki fog hajtani. Így csendesítem le Izráel fiainak zúgolódását, amellyel zúgolódnak ellenetek.


text:
Ezt Mózes elmondta Izráel fiainak, és minden vezető ember átadott neki egy-egy vesszőt; atyáik háza népe szerint minden vezetőre egy vessző jutott, összesen tizenkét vessző. Áron vesszeje is azok között a vesszők között volt.


text:
Másnap bement Mózes a bizonyság sátrába, és íme, a Lévi házából való Áron vesszeje kihajtott, bimbót fakasztott, virágot növelt, és mandulát érlelt.


text:
Ekkor Mózes kihozott minden vesszőt az ÚR színe elől Izráel fiai elé, és miután megnézték, mindenki elvette a maga vesszejét.


text:
Az ÚR azt mondta Mózesnek: Vidd vissza Áron vesszejét a bizonyság ládája elé, hogy megőrizzék ott jelül a lázadó fiaknak, hogy megszűnjék az ellenem való zúgolódásuk, hogy ne haljanak meg.


text:
Ekkor azt mondta az ÚR Áronnak: Te, fiaid és atyád háza fogjátok hordozni a szent hajlék körül elkövetett vétkek büntetését. Te és fiaid fogtok bűnhődni a papi szolgálat közben elkövetett bűnökért.


text:
Vedd magad mellé testvéreidet, Lévi törzsét, atyád nemzetségét is! Melletted legyenek, és neked szolgáljanak. Te pedig és a fiaid szolgáljatok a bizonyság sátra előtt.


text:
Ügyeljenek dolgaidra és az egész sátor ügyére, de a szentély edényeihez és az oltárhoz ne közeledjenek, különben meghalnak ők is, és ti is.


text:
Legyenek melletted, és ügyeljenek a gyülekezet sátrának ügyére a sátor minden szolgálata szerint, de idegen nem közeledhet hozzátok.


text:
Mert íme, én választottam ki testvéreiteket, a lévitákat ajándékul nektek Izráel fiai közül mint az ÚR tulajdonait, hogy szolgáljanak a gyülekezet sátrának szolgálatában.


text:
Te pedig és a fiaid ügyeljetek papságotokra mindenben, ami az oltárhoz tartozik, és a függönyön belül van, hogy azokban szolgáljatok. Papságotok tisztét adtam nektek ajándékul, azért az idegen, aki odajárul, haljon meg.


text:
Ezután így szólt az ÚR Áronhoz: Íme, neked adtam a nekem szóló fölajánlások kezelését is, amelyeket Izráel fiai nekem szentelnek. Neked és fiaidnak adtam felkenetési díjul, örök rendelés szerint.


text:
Ez legyen a tied a legszentebb adományokból, amelyeket tűzzel nem égetnek meg: minden áldozatuk, akár ételáldozat, akár bűnért való áldozat, akár pedig vétekért való áldozat, amelyeket nekem adnak mint legszentségesebbet, a tieid és fiaidé legyenek.


text:
Ez is legyen a tied mint fölemelt áldozatukból való adomány Izráel fiainak minden meglóbált áldozatából. Neked, fiaidnak és a veled levő leányaidnak adtam azokat, örök rendelkezés szerint. Mindenki ehet belőle, aki tiszta a házadban.


text:
Az olaj minden színe-javát, a must és a gabona színe-javát, minden zsengéjüket, amit az ÚRnak adtak, neked adom.


text:
Tied legyen a földjükön mindennek az első termése, amit az ÚRnak visznek. Mindenki ehet belőle, aki tiszta a házadban.


text:
Minden a tied legyen, ami az élőlények közül az anyaméhet megnyitja, amit bemutatnak az ÚRnak mind emberekből, mind állatokból. De az ember elsőszülöttjét váltasd meg, és a tisztátalan állat elsőszülöttjét is váltasd meg.


text:
Akiket pedig meg kell váltani, azokat egy hónapostól kezdve váltasd meg becslésed szerint öt ezüstsékelen a szent sékel szerint, amelyben húsz géra van.


text:
De a tehén vagy a juh vagy a kecske elsőszülöttjét ne váltasd meg, mert azok Istennek szentelni valók. Vérüket hintsd az oltárra, és kövérjüket füstölögtesd el kedves illatú tűzáldozatul az ÚRnak.


text:
A húsuk pedig a tied legyen, mint ahogyan a meglóbált áldozat szegye és a jobb lapocka is a tied lesz.


text:
Minden fölemelt áldozatot a szent dolgokból, amelyeket az ÚRnak áldoznak Izráel fiai, neked és veled levő fiaidnak és leányaidnak adtam, örök rendelkezés szerint. Örökkévaló só-szövetség ez az ÚR előtt neked és a veled levő utódaidnak.


text:
Ezután azt mondta az ÚR Áronnak: Nem lesz osztályrészed, sem örökséged az ő földjükből. Én vagyok a te osztályrészed és örökséged Izráel fiai között.


