# verses

text:
Pentru toate acestea, noi am încheiat un legămînt, pe care l-am făcut în scris. Şi căpeteniile noastre, Leviţii noştri şi preoţii noştri şi-au pus pecetea pe el.<br/>


text:
Cealaltă parte a poporului, preoţii, Leviţii, uşierii, cîntăreţii, slujitorii Templului, şi toţi ceice se despărţiseră de popoarele străine, ca să urmeze Legea lui Dumnezeu, nevestele lor, fiii şi fetele lor, toţi cei ce aveau cunoştinţă şi pricepere,<br/>


text:
s’au unit cu fraţii lor mai cu vază dintre ei. Au făgăduit cu jurămînt şi au jurat să umble în Legea lui Dumnezeu, dată prin Moise, robul lui Dumnezeu, să păzească şi să împlinească toate poruncile Domnului, Stăpînului nostru, orînduirile şi legile Lui.<br/>


text:
Am făgăduit să nu dăm pe fetele noastre după popoarele ţării şi să nu luăm pe fetele lor de neveste pentru fiii noştri;<br/>


text:
să nu cumpărăm nimic, în ziua Sabatului, şi în zilele de sărbătoare, dela popoarele ţării cari ar aduce de vînzare în ziua Sabatului mărfuri sau altceva de cumpărat, şi să lăsăm nelucrat pămîntul în anul al şaptelea şi să nu cerem plata nici unei datorii.<br/>


text:
Am luat asupra noastră îndatorirea să dăm a treia parte dintr’un siclu pe an pentru slujba Casei Dumnezeului nostru,<br/>


text:
pentru pînile pentru punerea înaintea Domnului, pentru darul de mîncare necurmat, pentru arderea de tot necurmată din zilele de Sabat, din zilele de lună nouă şi din zilele de sărbători, pentru lucrurile închinate Domnului, pentru jertfele de ispăşire pentru Israel, şi pentru tot ce se face în Casa Dumnezeului nostru.<br/>


text:
Am tras la sorţi, preoţi, Leviţi şi popor, pentru lemnele cari trebuiau aduse pe fiecare an, ca dar, la Casa Dumnezeului nostru, după casele noastre părinteşti, la vremi hotărîte, ca să fie ars pe altarul Domnului, Dumnezeului nostru, cum este scris în Lege.<br/>


text:
Am hotărît să aducem în fiecare an la Casa Domnului cele dintîi roade ale pămîntului nostru şi cele dintîi roade din toate roadele tuturor pomilor;<br/>


text:
să aducem la Casa Dumnezeului nostru, preoţilor cari fac slujba în Casa Dumnezeului nostru, pe întîii născuţi ai fiilor noştri şi ai vitelor noastre, cum este scris în Lege, pe întîii născuţi ai vacilor şi oilor noastre;<br/>


text:
să aducem preoţilor, în cămările Casei Dumnezeului nostru, cele dintîi roade din plămădeală şi darurile noastre de mîncare din roadele tuturor pomilor din must şi din untdelemn; şi să dăm zeciuială din pămîntul nostru Leviţilor, cari trebuie s’o ia ei înşişi în toate cetăţile aşezate pe pămînturile pe cari le lucrăm.<br/>


text:
Preotul, fiul lui Aaron, va fi cu Leviţii cînd vor ridica zeciuiala; şi Leviţii vor aduce zeciuială din zeciuială la Casa Dumnezeului nostru, în cămările casei vistieriei.<br/>


text:
Căci copiii lui Israel şi fiii lui Levi vor aduce în cămările acestea darurile de grîu, de must şi de untdelemn; acolo sînt uneltele sfîntului locaş, şi acolo stau preoţii cari fac slujba, uşierii şi cîntăreţii. Astfel ne-am hotărît să nu părăsim Casa Dumnezeului nostru.<br/>


text:
Căpeteniile poporului s’au aşezat la Ierusalim. Cealaltă parte a poporului a tras la sorţ, pentruca unul din zece să vină să locuiască la Ierusalim în cetatea sfîntă, iar ceilalţi să locuiască în cetăţi.<br/>


text:
Iată căpeteniile ţinutului cari s’au aşezat la Ierusalim. În cetăţile lui Iuda, fiecare s’a aşezat în moşia lui, în cetatea lui Israel, preoţii şi Leviţii, slujitorii Templului, şi fiii robilor lui Solomon.<br/>


text:
La Ierusalim s’au aşezat unii din fiii lui Iuda şi din fiii lui Beniamin. – Din fiii lui Iuda: Ataia, fiul lui Ozia, fiul lui Zaharia, fiul lui Amaria, fiul lui Şefatia, fiul lui Mahalaleel, din fiii lui Pereţ,<br/>


text:
şi Maaseia, fiul lui Baruc, fiul lui Col-Hoze, fiul lui Hazaia, fiul lui Adaia, fiul lui Ioiarib, fiul lui Zaharia, fiul lui Şiloni.<br/>


text:
Toţi fiii lui Pereţ cari s’au aşezat la Ierusalim, au fost patru sute şasezeci şi opt de oameni viteji. –<br/>


text:
Iată fiii lui Beniamin: Salu, fiul lui Meşulam, fiul lui Ioed, fiul lui Pedaia, fiul lui Colaia, fiul lui Maaseia, fiul lui Itiel, fiul lui Isaia,<br/>


text:
Ioel, fiul lui Zieri, era căpetenia lor; şi Iuda, fiul lui Senua, era a doua căpetenie a cetăţii.<br/>


text:
Seraia, fiul lui Hilchia, fiul lui Meşulam, fiul lui Ţadoc, fiul lui Meraiot, fiul lui Ahitub, domnul Casei lui Dumnezeu,<br/>


text:
şi fraţii lor cari făceau slujba Casei, opt sute douăzeci şi doi; Adaia, fiul lui Ieroham, fiul lui Pelalia, fiul lui Amţi, fiul lui Zaharia, fiul lui Paşhur, fiul lui Malchia,<br/>


text:
şi fraţii săi, capii caselor părinteşti, două sute patruzeci şi doi; şi Amaşai, fiul lui Azareel, fiul lui Ahzai, fiul lui Meşilemot, fiul lui Imer,<br/>


text:
şi fraţii lor, oameni viteji, o sută douăzeci şi opt; Zabdiel, fiul lui Ghedolim, era căpetenia lor.<br/>


text:
Şabetai şi Iozabad, însărcinaţi cu treburile de afară ale Casei lui Dumnezeu, şi făcînd parte din căpeteniile Leviţilor;<br/>


text:
Matania, fiul lui Mica, fiul lui Zabdi, fiul lui Asaf, căpetenia care cînta lauda la rugăciune, şi Bacbuchia, al doilea din fraţii săi, şi Abda, fiul lui Şamua, fiul lui Galal, fiul lui Iedutun.<br/>


text:
Cealaltă parte din Israel, din preoţi, şi din Leviţi, s’au aşezat în toate cetăţile lui Iuda, fiecare în moşia lui.<br/>


text:
Căpetenia Leviţilor la Ierusalim era Uzi, fiul lui Bani, fiul lui Haşabia, fiul lui Matania, fiul lui Mica, dintre fiii lui Asaf, cîntăreţii însărcinaţi cu slujba Casei lui Dumnezeu;<br/>


text:
căci era o poruncă a împăratului cu privire la cîntăreţi, şi li se dădea o parte hotărîtă pe fiecare zi.<br/>


text:
Petahia, fiul lui Meşezabeel, din fiii lui Zerah, fiul lui Iuda, era dregătorul împăratului pentru toate treburile poporului.<br/>


text:
Cît despre sate şi cîmpiile lor, unii din fiii lui Iuda s’au aşezat la Chiriat-Arba şi în locurile cari ţin de el, la Dibon şi în locurile cari ţin de el, Iecabţeel şi în satele cari ţin de el,<br/>


text:
la Zanoah, la Adulam, şi în satele cari ţin de el, la Lachis şi în ţinutul lui, la Azeca şi în locurile cari ţin de el. S’au aşezat astfel dela Beer-Şeba pînă la valea lui Hinom.<br/>


text:
Fiii lui Beniamin s’au aşezat, dela Gheba la Micmaş, la Aia, la Betel şi în locurile cari ţin de el,<br/>


text:
Iată preoţii şi Leviţii cari s’au întors cu Zorobabel, fiul lui Şealtiel, şi cu Iosua: Seraia, Ieremia, Ezra,<br/>


text:
Salu, Amoc, Hilchia, Iedaia. Aceştia au fost căpeteniile preoţilor şi a fraţilor lor, pe vremea lui Iosua. –<br/>


text:
Leviţi: Iosua, Binui, Cadmiel, Şerebia, Iuda, Matania, care cîrmuia împreună cu fraţii săi cîntarea laudelor;<br/>


text:
Iată, cari erau pe vremea lui Ioiachim, preoţii, capi de familii: pentru Seraia, Meraia; pentru Ieremia, Hanania;<br/>


text:
Pe vremea lui Eliaşib, lui Ioiada, lui Iohanan şi lui Iadua, Leviţii, capi de familii, şi preoţii, au fost scrişi, supt domnia lui Dariu, Persanul.<br/>


text:
Fiii lui Levi, capi de familii, au fost scrişi în cartea Cronicilor pînă pe vremea lui Iohanan, fiul lui Eliaşib.<br/>


text:
Căpeteniile Leviţilor, Haşabia, Şerebia, şi Iosua, fiul lui Cadmiel, şi fraţii lor împreună cu ei, stînd unii în faţa altora, erau însărcinaţi să mărească şi să laude pe Domnul, după rînduiala lui David, omul lui Dumnezeu.<br/>


text:
Matania, Bacbuchia, Obadia, Meşulam, Talmon şi Acub, uşieri, făceau de strajă la cămările dela porţi.<br/>


text:
Ei trăiau pe vremea lui Ioiachim, fiul lui Iosua, fiul lui Ioţadac, şi pe vremea lui Neemia, dregătorul, şi pe vremea preotului şi cărturarului Ezra.<br/>


text:
La sfinţirea zidurilor Ierusalimului, au chemat pe Leviţi din toate locurile în cari locuiau, şi i-au adus la Ierusalim, ca să prăznuiască sfinţirea şi sărbătoarea cu laude şi cîntări, în sunet de chimvale, alăute şi arfe.<br/>


text:
Fiii cîntăreţilor s’au strîns din împrejurimile Ierusalimului, din satele slujitorilor Templului,<br/>


text:
din Bet-Ghilgal, şi din ţinutul Ghebei şi din Azmavet; căci cîntăreţii îşi zidiseră sate împrejurul Ierusalimului.<br/>


text:
Am suit pe zid pe căpeteniile lui Iuda, şi am făcut două coruri mari. Cel dintîi a pornit pe partea dreaptă a zidului, spre poarta gunoiului.<br/>


text:
unii din fiii preoţilor cu trîmbiţe, Zaharia, fiul lui Ionatan, fiul lui Şemaia, fiul lui Matania, fiul lui Mica, fiul lui Zacur, fiul lui Asaf,<br/>


text:
şi fraţii săi, Şemaia, Azareel, Milalai, Ghilalai, Maai, Netaneel, Iuda şi Hanani, cu instrumentele de muzică ale lui David, omul lui Dumnezeu. Cărturarul Ezra era în fruntea lor.<br/>


text:
La poarta izvorului, s’au suit drept înainte pe treptele cetăţii lui David pe ridicătura zidului, deasupra casei lui David, pînă la poarta apelor, spre răsărit.<br/>


text:
Al doilea cor a pornit spre stînga. În urma lui veneam eu cu cealaltă jumătate din popor, pe zid. Trecînd pe deasupra turnului cuptoarelor, au mers pînă la zidul cel lat;<br/>


text:
apoi pe deasupra porţii lui Efraim, pedeasupra porţii celei vechi, pe deasupra porţii peştilor, pe deasupra turnului lui Hananeel şi pe deasupra turnului Mea, pînă la poarta oilor. Şi s’au oprit la poarta temniţei.<br/>


text:
Cele două coruri s’au oprit în Casa lui Dumnezeu; şi tot aşa şi eu şi dregătorii cari erau cu mine,<br/>


text:
şi Maaseia, Şemaia, Eleazar, Uzi, Iohanan, Malchia, Elam şi Ezer. Cîntăreţii şi-au înălţat glasul, cîrmuiţi de Izrahia.<br/>


text:
În ziua aceea s’au adus multe jertfe, şi a fost mare bucurie, căci Dumnezeu dăduse poporului o mare pricină de bucurie. Se bucurau şi femeile şi copiii, şi strigătele de bucurie ale Ierusalimului se auzeau pînă departe.<br/>


text:
În ziua aceea, s’au rînduit oameni cari să privegheze asupra odăilor cari slujeau de cămări pentru darurile de mîncare, cele dintîi roade şi zeciuieli. Ei au fost însărcinaţi să adune în ele, din ţinutul cetăţilor, părţile hotărîte de Lege preoţilor şi Leviţilor. Căci Iuda se bucura că preoţii şi Leviţii erau la locul lor,<br/>


text:
păzind tot ce privea slujba lui Dumnezeu şi a curăţirilor. Cîntăreţii şi uşierii îşi împlineau şi ei slujbele, după rînduiala lui David şi a fiului său Solomon.<br/>


text:
Căci odinioară, pe vremea lui David şi lui Asaf, erau căpetenii peste cîntăreţi şi cîntări de laudă şi de mulţămire în cinstea lui Dumnezeu.<br/>


text:
Tot Israelul a dat pe vremea lui Zorobabel şi Neemia, părţile cuvenite cîntăreţilor şi uşierilor, zi de zi; au dat Leviţilor lucrurile sfinţite, iar Leviţii au dat fiilor lui Aaron lucrurile sfinţite cuvenite lor.<br/>


text:
În vremea aceea, s’a cetit în faţa poporului în cartea lui Moise, şi s’a găsit scris că Amonitul şi Moabitul nu trebuiau să intre niciodată în adunarea lui Dumnezeu,<br/>


text:
pentrucă nu veniseră înaintea copiilor lui Israel cu pîne şi apă, şi pentrucă tocmiseră împotriva lor cu preţ de argint pe Balaam ca să-i blesteme. Dar Dumnezeul nostru a prefăcut blestemul în binecuvîntare.<br/>


text:
Înainte de aceasta, preotul Eliaşib, care era pus peste cămările Casei Dumnezeului nostru, şi rudă cu Tobia,<br/>


text:
pregătise pentru el o cămară mare, unde puneau mai înainte darurile de mîncare, tămîia, uneltele, zeciuiala din grîu, din must, şi din untdelemn, părţile rînduite pentru Leviţi, cîntăreţi şi uşieri, şi darurile ridicate pentru preoţi.<br/>


text:
Eu nu eram la Ierusalim cînd s’au petrecut toate acestea, căci mă întorsesem la împărat în al treizeci şi doilea an al lui Artaxerxe, împăratul Babilonului. La sfîrşitul anului am căpătat de la împărat învoire<br/>


text:
să mă întorc la Ierusalim, şi am văzut răul pe care-l făcuse Eliaşib, pregătind o cămară pentru Tobia, în curţile Casei lui Dumnezeu.<br/>


text:
Apoi am poruncit să se curăţească odăile, şi am pus iarăş în ele uneltele Casei lui Dumnezeu, darurile de mîncare şi tămîia.<br/>


text:
Am auzit deasemenea că părţile Leviţilor nu li se dăduseră, şi că Leviţii şi cîntăreţii, însărcinaţi cu slujba, fugiseră fiecare în ţinutul lui.<br/>


text:
Am mustrat pe dregători, şi am zis: „Pentruce a fost părăsită Casa lui Dumnezeu?“ Şi am strîns pe Leviţi şi pe cîntăreţi, şi i-am pus iarăş în slujba lor.<br/>


text:
Am dat cămările în grija preotului Şelemia, cărturarului Ţadoc, şi lui Pedaia, unul din Leviţi, şi le-am adaos şi pe Hanan, fiul lui Zacur, fiul lui Matania, căci le mergea numele că sînt credinicoşi. Ei au fost însărcinaţi să facă împărţirile cuvenite fraţilor lor.<br/>


text:
Adu-Ţi aminte de mine, Dumnezeule, pentru aceste lucruri, şi nu uita faptele mele evlavioase făcute pentru Casa Dumnezeului meu şi pentru lucrurile cari trebuiesc păzite în ea!<br/>


text:
Pe vremea aceasta am văzut în Iuda nişte oameni călcînd la teasc în ziua Sabatului, aducînd snopi, încărcînd măgarii cu vin, struguri şi smochine, şi cu tot felul de lucruri, şi aducîndu-le la Ierusalim în ziua Sabatului. Şi i-am mustrat chiar în ziua cînd îşi vindeau mărfurile.<br/>


text:
Mai erau şi nişte Tirieni, aşezaţi în Ierusalim, cari aduceau peşte şi tot felul de mărfuri, şi le vindeau fiilor lui Iuda în ziua Sabatului şi în Ierusalim.<br/>


text:
Am mustrat pe mai marii lui Iuda, şi le-am zis: „Ce însemnează această faptă rea pe care o faceţi, pîngărind ziua Sabatului?<br/>


text:
Oare n’au lucrat aşa părinţii voştri, şi nu din pricina aceasta a trimes Dumnezeul nostru toate aceste nenorociri peste noi şi peste cetatea aceasta? Şi voi aduceţi din nou mînia Lui împotriva lui Israel, pîngărind Sabatul!“<br/>


text:
Apoi am poruncit să se închidă porţile Ierusalimului înainte de Sabat, de îndată ce le va ajunge umbra, şi să nu se deschidă decît după Sabat. Şi am pus cîţiva din slujitorii mei la porţi, să oprească intrarea sarcinilor de mărfuri în ziua Sabatului.<br/>


text:
Şi aşa negustorii şi vînzătorii de tot felul de lucruri au petrecut noaptea odată şi de două ori afară din Ierusalim.<br/>


text:
I-am mustrat, şi le-am zis: „Pentruce staţi noaptea înaintea zidului? Dacă veţi mai face încă odată lucrul acesta, voi pune mîna pe voi.“ Din clipa aceea, n’au mai venit în timpul Sabatului.<br/>


text:
Am poruncit şi Leviţilor să se curăţească, şi să vină să păzească porţile, ca să sfinţească ziua Sabatului.<br/>Adu-Ţi aminte de mine, Dumnezeule, şi pentru aceste lucruri, şi ocroteşte-mă după marea Ta îndurare!<br/>


text:
Tot pe vremea aceea, am văzut pe nişte Iudei, cari îşi luaseră neveste Asdodiene, Amonite şi Moabite.<br/>


text:
Jumătate din fiii lor vorbeau limba asdodiană, şi nu ştiau să vorbească limba evreiască; nu cunoşteau decît limba cutărui sau cutărui popor.<br/>


text:
I-am mustrat, şi i-am blestemat; am lovit pe unii din ei, le-am smuls părul, şi i-am pus să jure în Numele lui Dumnezeu, zicînd: „Să nu vă daţi fetele după fiii lor, şi să nu luaţi fetele lor de neveste nici pentru fiii voştri, nici pentru voi.<br/>


text:
Oare nu în aceasta a păcătuit Solomon, împăratul lui Israel? Nu era alt împărat ca el, în mulţimea popoarelor; el era iubit de Dumnezeul lui, şi Dumnezeu îl pusese împărat peste tot Israelul. Totuş, femeile străine l-au tîrît şi pe el în păcat.<br/>


text:
Şi acum trebuie să auzim despre voi că săvîrşiţi o nelegiuire atît de mare şi că păcătuiţi împotriva Dumnezeului nostru, luînd neveste străine?“<br/>


text:
Unul din fiii lui Ioiada, fiul marelui preot Eliaşib, era ginerele lui Sanbalat, Horonitul. L-am izgonit dela mine.<br/>


text:
Adu-Ţi aminte de ei, Dumnezeule, căci au spurcat preoţia şi legămîntul încheiat de preoţi şi Leviţi.<br/>


text:
I-am curăţit de orice străin, şi am pus rînduială în tot ce trebuiau să păzească preoţii şi Leviţii, fiecare în slujba lui,<br/>


text:
în ce privea atît darul lemnelor la vremi hotărîte, cît şi cele dintîi roade.<br/>Adu-Ţi aminte de mine, spre bine, Dumnezeule!<br/>


text:
Era pe vremea lui Ahaşveroş, al acelui Ahaşveroş care domnea dela India pînă în Etiopia peste o sută douăzeci şi şapte de ţinuturi.<br/>


text:
În al treilea an al domniei lui, a dat un ospăţ tuturor domnitorilor şi slujitorilor săi. Căpeteniile oştirii Perşilor şi Mezilor, mai marii şi capii ţinuturilor, s’au strîns înaintea lui.<br/>


text:
El le-a arătat bogăţia strălucită a împărăţiei lui şi slava minunată a mărimii lui, în multe zile, timp de o sută optzeci de zile.<br/>


text:
După ce au trecut aceste zile, împăratul a dat întregului popor care se afla în capitala Susa, dela cel mai mare pînă la cel mai mic, un ospăţ, care a ţinut şapte zile, în curtea grădinii casei împărăteşti.<br/>


text:
Covoare albe, verzi şi albastre, erau legate cu funii de in supţire şi de purpură de nişte verigi de argint şi de nişte stîlpi de marmoră. Paturi de aur şi de argint stăteau pe o podeală de porfir, de marmoră, de sidef şi de pietre negre.<br/>


text:
Iar de băut turnau în vase de aur, de felurite soiuri. Era belşug de vin împărătesc, mulţămită dărniciei împăratului.<br/>


text:
Dar nimeni nu era silit să bea, căci împăratul poruncise tuturor oamenilor din casa lui să facă după voia fiecăruia.<br/>


text:
A şaptea zi, pe cînd inima împăratului era veselă de vin, a poruncit lui Mehuman, Bizta, Harbona Bigta, Abagta, Zetar şi Carcas, cei şapte fameni cari slujeau înaintea împăratului Ahaşveroş,<br/>


text:
să aducă în faţa lui pe împărăteasa Vasti, cu cununa împărătească, pentruca să arate frumuseţa ei popoarelor şi mai marilor săi, căci era frumoasă la chip.<br/>


text:
Dar împărăteasa Vasti n’a vrut să vină, cînd a primit prin fameni porunca împăratului. Şi împăratul s’a supărat foarte tare, s’a aprins de mînie.<br/>


text:
Atunci împăratul a vorbit cu înţelepţii cari cunoşteau obiceiurile vremii. Căci aşa se puneau la cale treburile împăratului: înaintea tuturor celor ce cunoşteau legile şi dreptul.<br/>


text:
Avea lîngă el pe Carşena, pe Şetar, pe Admata, pe Tarsis, pe Meres, pe Marsena, pe Memucan, şapte domnitori ai Persiei şi Mediei, cari vedeau faţa împăratului şi cari aveau locul întîi în împărăţie.<br/>


text:
„Ce trebuie“, a zis el, „să se facă împărătesei Vasti, după lege, pentrucă n’a împlinit ce i-a poruncit împăratul Ahaşveroş prin fameni?“<br/>


text:
Memucan a răspuns înaintea împăratului şi domnitorilor: „Nu numai faţă de împărat s’a purtat rău împărăteasa Vasti; ci şi faţă de toţi domnitorii şi toate popoarele cari sînt în toate ţinuturile împăratului Ahaşveroş.<br/>


text:
Căci fapta împărătesei va ajunge la cunoştinţa tuturor femeilor, şi le va face să-şi nesocotească bărbaţii. Ele vor zice: «Împăratul Ahaşveroş a poruncit să i se aducă înainte împărăteasa Vasti, şi ea nu s’a dus.»<br/>


text:
Şi în ziua aceasta crăiesele Persiei şi Mediei, cari vor afla de fapta împărătesei, vor vorbi tot aşa tuturor căpeteniilor împăratului: de aici va veni mult dispreţ şi mînie.<br/>


text:
Dacă împăratul găseşte cu cale, să se dea poruncă din partea lui şi să se scrie în legile Perşilor şi Mezilor, cu arătare că nu trebuie să se calce, o poruncă împărătească, după care Vasti să nu se mai arate înaintea împăratului Ahaşveroş. Iar împăratul să dea vrednicia de împărăteasă alteia, mai bună decît ea.<br/>


text:
Porunca împăratului se va vesti astfel în toată împărăţia lui, – căci este mare – şi toate femeile vor da cinste bărbaţilor lor, dela mare pînă la mic.“<br/>


text:
Părerea aceasta a fost primită de împărat şi de domnitori, şi împăratul a lucrat după cuvîntul lui Memucan.<br/>


text:
A trimes scrisori tuturor ţinuturilor din împărăţia lui, fiecărui ţinut după scrierea lui, şi fiecărui popor după limba lui; ele spuneau că orice bărbat trebuie să fie stăpîn în casa lui, şi că va vorbi limba poporului său.<br/>


text:
După aceste lucruri, cînd s’a potolit mînia împăratului Ahaşveroş, s’a gîndit la Vasti, la ce făcuse ea, şi la hotărîrea luată cu privire la ea.<br/>


text:
Atunci cei ce slujeau împăratului au zis: „Să se caute pentru împărat nişte fete, fecioare şi frumoase.<br/>


text:
Împăratul să pună în toate ţinuturile din împărăţia lui dregători însărcinaţi să strîngă pe toate fetele, fecioare şi frumoase, în capitala Susa, în casa femeilor, supt privegherea lui Hegai, famenul împăratului şi păzitorul femeilor, care să le dea cele trebuincioase pentru gătit.<br/>


text:
Şi fata care-i va plăcea împăratului, să fie împărăteasă în locul Vastii.“ Părerea aceasta a fost primită de împărat, şi aşa a făcut.<br/>


text:
În capitala Susa era un Iudeu numit Mardoheu, fiul lui Iair, fiul lui Şimei, fiul lui Chis, bărbat din Beniamin,<br/>


text:
care fusese luat din Ierusalim printre robii strămutaţi împreună cu Ieconia, împăratul lui Iuda, de Nebucadneţar, împăratul Babilonului.<br/>


text:
El creştea pe Hadasa, adică Estera, fata unchiului său; căci ea n’avea nici tată nici mamă. Fata era frumoasă la statură şi plăcută la vedere. După moartea tatălui şi a mamei sale, Mardoheu o luase de suflet.<br/>


text:
Cînd s’a auzit porunca împăratului şi hotărîrea lui, au fost strînse un mare număr de fete în capitala Susa, supt privegherea lui Hegai. Odată cu ele a fost luată şi Estera şi adusă în casa împăratului, subt privegherea lui Hegai, păzitorul femeilor.<br/>


text:
Fata i-a plăcut, şi a căpătat trecere înaintea lui. El s’a grăbit să-i dea cele de trebuinţă pentru găteală şi hrană, i-a dat şapte slujnice alese din casa împăratului, şi a pus-o împreună cu slujnicile ei în cea mai bună încăpere din casa femeilor.<br/>


text:
Estera nu şi-a făcut cunoscut nici poporul, nici naşterea, căci Mardoheu o oprise să vorbească despre aceste lucruri.<br/>


text:
Şi în fiecare zi Mardoheu se ducea şi venea înaintea curţii casei femeilor, ca să afle cum îi merge Esterei şi ce se face cu ea.<br/>


text:
Fiecare fată se ducea la rîndul ei la împăratul Ahaşveroş, după ce timp de douăsprezece luni împlinea ce era poruncit femeilor. În timpul acesta, aveau grijă să se gătească, ungîndu-se şase luni cu untdelemn de mirt, şi şase luni cu miresme de mirozne femeieşti.<br/>


text:
Aşa se ducea fiecare fată la împărat. Şi, cînd trecea din casa femeilor în casa împăratului, o lăsau să ia cu ea tot ce voia.<br/>


text:
Se ducea seara; şi a doua zi dimineaţa trecea în a doua casă a femeilor, supt privegherea lui Şaaşgaz, famenul împăratului şi păzitorul ţiitoarelor împăratului. Nu se mai întorcea la împărat, decît cînd ar fi dorit împăratul şi ar fi chemat-o pe nume.<br/>


text:
Cînd i-a venit rîndul să se ducă la împărat, Estera, fata lui Abihail, unchiul lui Mardoheu, care o înfiase, n’a cerut decît ce a fost rînduit de Hegai, famenul împăratului şi păzitorul femeilor. Estera căpăta trecere înaintea tuturor celor ce o vedeau.<br/>


text:
Estera a fost dusă la împăratul Ahaşveroş, în casa împărătească, în luna zecea, adică luna Tebet, în al şaptelea an al domniei lui.<br/>


text:
Împăratul a iubit pe Estera mai mult decît pe toate celelalte femei, şi ea a căpătat trecere şi iubire înaintea lui mai mult decît toate celelalte fete. I-a pus cununa împărătească pe cap, şi a făcut-o împărăteasă în locul Vastii.<br/>


text:
Împăratul a dat un mare ospăţ tuturor domnitorilor şi slujitorilor lui, un ospăţ în cinstea Esterei. Cu prilejul acesta a uşurat sarcinile ţinuturilor, şi a împărţit daruri cu o dărnicie împărătească.<br/>


text:
Estera nu-şi spusese nici naşterea nici poporul, căci o oprise Mardoheu. Şi ea urma acum poruncile lui Mardoheu cu tot atîta scumpătate ca atunci cînd o creştea el.<br/>


text:
În acelaş timp, pe cînd Mardoheu stătea la poarta împăratului, Bigtan şi Tereş, doi fameni ai împăratului, păzitorii pragului, s’au lăsat biruiţi de o supărare şi au vrut să întindă mîna împotriva împăratului Ahaşveroş.<br/>


text:
Mardoheu a avut cunoştinţă de lucrul acesta, şi a dat de ştire împărătesei Estera, care l-a spus împăratului din partea lui Mardoheu.<br/>


text:
Faptul fiind cercetat şi găsit întocmai, cei doi fameni au fost spînzuraţi de un lemn. Şi lucrul acesta a fost scris în cartea Cronicilor în faţa împăratului.<br/>


text:
După aceste lucruri, împăratul Ahaşveroş a ridicat la putere pe Haman, fiul lui Hamedata, Agaghitul. L-a ridicat în cinste, şi a pus scaunul lui mai pe sus de scaunele tuturor căpeteniilor cari erau lîngă el.<br/>


text:
Toţi slujitorii împăratului, cari stăteau la poarta împăratului, plecau genunchiul şi se închinau înaintea lui Haman, căci aşa era porunca împăratului cu privire la el. Dar Mardoheu nu-şi pleca genunchiul şi nu se închina.<br/>


text:
Şi slujitorii împăratului, cari stăteau la poarta împăratului, au zis lui Mardoheu: „Pentru ce calci porunca împăratului?“<br/>


text:
Fiindcă ei îi spuneau în fiecare zi lucrul acesta, şi el nu-i asculta, l-au spus lui Haman, ca să vadă dacă Mardoheu are să se ţină de hotărîrea lui; căci el spusese că este Iudeu.<br/>


text:
Şi Haman a văzut că Mardoheu nu-şi pleca genunchiul şi nu se închina înaintea lui. S’a umplut de mînie;<br/>


text:
dar a crezut prea puţin pentru el să pună mîna numai pe Mardoheu, căci i se spusese din ce popor era Mardoheu, şi a voit să nimicească pe poporul lui Mardoheu, pe toţi Iudeii cari se aflau în toată împărăţia lui Ahaşveroş.<br/>


text:
În luna întîi, adică luna Nisan, în al doisprezecelea an al împăratului Ahaşveroş, au aruncat Pur, adică sorţul, înaintea lui Haman, pentru fiecare zi şi pentru fiecare lună, pînă în luna a douăsprezecea, adică luna Adar.<br/>


text:
Atunci Haman a zis împăratului Ahaşveroş: „În toate ţinuturile împărăţiei tale este risipit un popor deosebit între popoare, care are legi deosebite de ale tuturor popoarelor şi nu ţine legile împăratului. Nu este în folosul împăratului să-l lase liniştit.<br/>


text:
Dacă împăratul găseşte cu cale, să se scrie o poruncă pentru ca ei să fie nimiciţi, şi eu voi cîntări zece mii de talanţi de argint în mînile slujbaşilor, ca să-i ducă în vistieria împăratului.“<br/>


text:
Împăratul şi-a scos inelul din deget, şi l-a dat lui Haman, fiul lui Hamedata, Agaghitul, vrăjmaşul Iudeilor.<br/>


text:
Şi împăratul a zis lui Haman: „Îţi dăruiesc şi argintul şi pe poporul acesta; fă cu el ce vei voi.“<br/>


text:
Logofeţii împăratului au fost chemaţi în a treisprezecea zi a lunii întîi, şi au scris în totul cum a poruncit Haman, mai marilor oştirii, dregătorilor fiecărui ţinut şi căpeteniilor fiecărui popor, fiecărui ţinut după scrierea lui şi fiecărui popor după limba lui. Au scris în numele împăratului Ahaşveroş, şi au pecetluit scrisorile cu inelul împăratului.<br/>


text:
Scrisorile au fost trimese prin alergători în toate ţinuturile împăratului, ca să nimicească, să omoare şi să peardă pe toţi Iudeii, tineri şi bătrîni, prunci şi femei, şi anume într’o singură zi, în ziua a treisprezecea a lunii a douăsprezecea, adică luna Adar, şi să li se prade averile.<br/>


text:
Aceste scrisori cuprindeau porunca împăratului care trebuia vestită în fiecare ţinut, şi îndemnau pe toate popoarele să fie gata pentru ziua aceea.<br/>


text:
Alergătorii au plecat în grabă mare, după porunca împăratului.<br/>Porunca a fost vestită şi în capitala Susa. Şi pe cînd împăratul şi Haman stăteau şi beau, cetatea Susa era îngrozită.<br/>


text:
Mardoheu, aflînd tot ce se petrecea, şi-a sfîşiat hainele, s’a îmbrăcat cu un sac şi s’a presărat cu cenuşă. Apoi s’a dus în mijlocul cetăţii, scoţînd cu putere strigăte amare,<br/>


text:
şi a mers pînă la poarta împăratului, a cărei intrare era oprită oricui era îmbrăcat cu un sac.<br/>


text:
În fiecare ţinut unde ajungea porunca împăratului şi hotărîrea lui, a fost o mare jale printre Iudei; posteau, plîngeau şi se boceau, şi mulţi se culcau în sac şi cenuşă.<br/>


text:
Slujnicele Esterei şi famenii ei au venit şi i-au spus lucrul acesta. Şi împărăteasa a rămas îngrozită. A trimes haine lui Mardoheu ca să-l îmbrace, şi să ia sacul de pe el, dar el nu le-a primit.<br/>


text:
Atunci Estera a chemat pe Hatac, unul din famenii pe cari-i pusese împăratul în slujba ei, şi l-a însărcinat să se ducă să întrebe pe Mardoheu ce înseamnă lucrul acesta şi de unde vine.<br/>


text:
Şi Mardoheu i-a istorisit tot ce i se întîmplase, şi i-a spus suma de argint pe care făgăduise Haman că o va da vistieriei împăratului în schimbul măcelăririi Iudeilor.<br/>


text:
I-a dat şi cuprinsul poruncii vestite în Susa în vederea nimicirii lor, ca s’o arate Esterei şi să-i spună totul. Şi a poruncit ca Estera să se ducă la împărat să-l roage şi să stăruiască de el pentru poporul său.<br/>


text:
„Toţi slujitorii împăratului şi poporul din ţinuturile împăratului ştiu că este o lege care pedepseşte cu moartea pe oricine, fie bărbat fie femeie, care intră la împărat, în curtea dinlăuntru, fără să fie chemat. Numai acele scapă cu viaţă, căruia îi întinde împăratul toiagul lui împărătesc de aur. Şi eu n’am fost chemată la împărat de treizeci de zile.“<br/>


text:
Mardoheu a trimes următorul răspuns Esterei: „Să nu-ţi închipui că numai tu vei scăpa dintre toţi Iudeii, pentrucă eşti în casa împăratului.<br/>


text:
Căci, dacă vei tăcea acum, ajutorul şi izbăvirea vor veni din altă parte pentru Iudei, şi tu şi casa tatălui tău veţi peri. Şi cine ştie dacă nu pentru o vreme ca aceasta ai ajuns la împărăţie?“<br/>


text:
„Du-te, strînge pe toţi Iudeii cari se află în Susa, şi postiţi pentru mine, fără să mîncaţi nici să beţi, trei zile, nici noaptea, nici ziua. Şi eu voi posti odată cu slujnicele mele; apoi voi intra la împărat, în ciuda legii; şi, dacă va fi să per, voi peri.“<br/>


text:
A treia zi, Estera s’a îmbrăcat cu hainele împărăteşti şi a venit în curtea dinlăuntru a casei împăratului, înaintea casei împăratului. Împăratul şedea pe scaunul lui împărătesc, în casa împărătească, în faţa uşii casei.<br/>


text:
Cînd a văzut împăratul pe împărăteasa Estera în picioare în curte, ea a căpătat trecere înaintea lui. Şi împăratul a întins Esterei toiagul împărătesc, pe care-l ţinea în mînă. Estera s’a apropiat, şi a atins vîrful toiagului.<br/>


text:
Împăratul i-a zis: „Ce ai tu, împărăteasă Estero, şi ce ceri? Chiar dacă ai cere jumătate din împărăţie, îţi voi da.“<br/>


text:
Estera a răspuns: „Dacă împăratul găseşte cu cale, să vină împăratul astăzi cu Haman la ospăţul pe care i l-am pregătit.“<br/>


text:
Şi împăratul a zis: „Duceţi-vă îndată şi aduceţi pe Haman, cum doreşte Estera.“<br/>Împăratul s’a dus cu Haman la ospăţul pe care-l pregătise Estera.<br/>


text:
Şi pe cînd beau vin, împăratul a zis Esterei: „Care este cererea ta? Ea îţi va fi împlinită. Ce doreşti? Chiar dacă ai cere jumătate din împărăţie, o vei căpăta.“<br/>


text:
Dacă am căpătat trecere înaintea împăratului, şi dacă găseşte cu cale, împăratul să-mi împlinească cererea şi să-mi facă dorinţa, să mai vină împăratul cu Haman şi la ospăţul pe care li-l voi pregăti, şi mîne voi da răspuns împăratului după porunca lui.“<br/>


text:
Haman a ieşit în ziua aceea, vesel şi cu inima mulţămită. Dar, cînd a văzut, la poarta împăratului, pe Mardoheu care nu se scula nici nu se mişca înaintea lui, s’a umplut de mînie împotriva lui Mardoheu.<br/>


text:
A ştiut totuş să se stăpînească, şi s’a dus acasă. Apoi a trimes să aducă pe prietenii săi şi pe nevastă-sa Zereş.<br/>


text:
Haman le-a vorbit despre strălucirea bogăţiilor lui, despre numărul fiilor săi, despre tot ce făcuse împăratul ca să-l ridice în vrednicie, şi despre locul pe care i-l dăduse mai pesus de căpeteniile şi slujitorii împăratului.<br/>


text:
Şi a adăugat: „Eu sînt chiar singurul pe care împărăteasa Estera l-a primit împreună cu împăratul la ospăţul pe care l-a făcut, şi sînt poftit şi pe mîne la ea cu împăratul.<br/>


text:
Dar toate acestea n’au niciun preţ pentru mine, cîtă vreme voi vedea pe Mardoheu, Iudeul acela, şezînd la poarta împăratului.“<br/>


text:
Nevastă-sa Zereş, şi toţi prietenii lui i-au zis: „Să se pregătească o spînzurătoare înaltă de cincizeci de coţi, şi mîne dimineaţă cere împăratului ca Mardoheu să fie spînzurat. Apoi vei merge vesel la ospăţ cu împăratul.“ Părerea aceasta a plăcut lui Haman, şi a pus să pregătească spînzurătoarea.<br/>


text:
În noaptea aceea, împăratul n’a putut să doarmă, şi a poruncit să-i aducă lîngă el cartea aducerilor aminte, Cronicile. Le-au citit înaintea împăratului,<br/>


text:
şi s’a găsit scris ce descoperise Mardoheu cu privire la Bigtan şi Tereş, cei doi fameni ai împăratului, păzitorii pragului, cari voiseră să întindă mîna asupra împăratului Ahaşveroş.<br/>


text:
Împăratul a zis: „Ce cinste şi mărire i s’a făcut lui Mardoheu pentru aceasta?“ „Nu i s’a făcut nimic,“ au răspuns cei ce slujeau împăratului.<br/>


text:
Atunci împăratul a zis: „Cine este în curte?“ – Haman venise în curtea de afară a casei împăratului, să ceară împăratului să spînzure pe Mardoheu pe lemnul pe care-l pregătise pentru el. –<br/>


text:
Haman a intrat, şi împăratul i-a zis: „Ce trebuie făcut pentru un om pe care vrea să-l cinstească împăratul?“ Haman şi-a zis în sine: „Pe cine altul decît pe mine ar vrea împăratul să-l cinstească?“<br/>


text:
trebuie să i se aducă haina împărătească, aceea cu care se îmbracă împăratul, şi calul pe care călăreşte împăratul, şi să i se pună cununa împărătească pe cap.<br/>


text:
Să se dea haina şi calul uneia din căpeteniile de seamă ale împăratului, apoi să înbrace cu haina pe omul acela pe care vrea să-l cinstească împăratul, să-l plimbe călare pe cal prin locul deschis al cetăţii, şi să se strige înaintea lui: «Aşa se face omului pe care vrea împăratul să-l cinstească!“<br/>


text:
Împăratul i-a zis lui Haman: „Ia îndată haina şi calul, cum ai zis, şi fă aşa Iudeului Mardoheu, care şade la poarta împăratului. Nu lăsa nefăcut nimic din ce ai spus.“<br/>


text:
Şi Haman a luat haina şi calul, a îmbrăcat pe Mardoheu, l-a plimbat călare pe cal prin locul deschis al cetăţii, şi a strigat înaintea lui: „Aşa se face omului pe care vrea împăratul să-l cinstească!“<br/>


text:
Mardoheu s’a întors la poarta împăratului, şi Haman s’a dus în grabă acasă, mîhnit şi cu capul acoperit.<br/>


text:
Haman a istorisit nevestei sale Zereş şi tuturor prietenilor săi tot ce i se întîmplase. Şi înţelepţii lui, şi nevastă-sa Zereş, i-au zis: „Dacă Mardoheu, înaintea căruia ai început să cazi, este din neamul Iudeilor, nu vei putea face nimic împotriva lui, ci vei cădea înaintea lui.“<br/>


text:
Pe cînd îi vorbeau ei încă, au venit famenii împăratului şi au luat îndată pe Haman la ospăţul pe care-l pregătise Estera.<br/>


text:
În această a doua zi, împăratul a zis iarăş Esterei, pe cînd beau vin: „Care este cererea ta, împărăteasă Estero? Ea îţi va fi împlinită. Ce doreşti? Chiar dacă ai cere jumătate din împărăţie, o vei căpăta.“<br/>


text:
Împărăteasa Estera a răspuns: „Dacă am căpătat trecere înaintea ta, împărate, şi dacă găseşte cu cale împăratul, dă-mi viaţa: iată cererea mea; şi scapă pe poporul meu: iată dorinţa mea!<br/>


text:
Căci eu şi poporul meu sîntem vînduţi să fim nimiciţi, junghiaţi şi prăpădiţi. Măcar dacă am fi vînduţi să fim robi şi roabe, aş tăcea, dar vrăjmaşul n’ar putea să înlocuiască perderea făcută împăratului.“<br/>


text:
Împăratul Ahaşveroş a luat cuvîntul, şi a zis împărătesei Estera: „Cine şi unde este acela care are de gînd să facă aşa?“<br/>


text:
Estera a răspuns: „Apăsătorul, vrăjmaşul, este Haman, răul acesta!“ Haman a rămas îngrozit în faţa împăratului şi a împărătesei.<br/>


text:
Şi împăratul, în mînia lui, s’a sculat şi a părăsit ospăţul, şi s’a dus în grădina casei împărăteşti. Haman a rămas să-şi ceară viaţa dela împărăteasa Estera, căci vedea bine că perderea lui era hotărîtă în mintea împăratului.<br/>


text:
Cînd s’a întors împăratul din grădina casei împărăteşti în odaia ospăţului, a văzut pe Haman că se aruncase spre patul pe care era Estera, şi i-a zis: „Cum, să mai şi sileşti pe împărăteasă, la mine, în casa împărătească?“<br/>Cum au ieşit cuvintele acestea din gura împăratului, i-au şi acoperit faţa lui Haman.<br/>


text:
Şi Harbona, unul din fameni, a zis în faţa împăratului: „Iată, spînzurătoarea pregătită de Haman pentru Mardoheu, care a vorbit spre binele împăratului, este ridicată în casa lui Haman, la o înălţime de cincizeci de coţi.“ Împăratul a zis: „Haman să fie spînzurat pe ea!“<br/>


text:
Şi au spînzurat pe Haman pe spînzurătoarea pe care o pregătise el pentru Mardoheu. Şi mînia împăratului s’a potolit.<br/>


text:
În aceeaşi zi, împăratul Ahaşveroş a dat împărătesei Estera casa lui Haman, vrăjmaşul Iudeilor. Şi Mardoheu a venit înaintea împăratului, căci Estera arătase legătura ei de rudenie cu el.<br/>


text:
Împăratul şi-a scos inelul, pe care-l luase înapoi dela Haman, şi l-a dat lui Mardoheu. Estera, din partea ei, a pus pe Mardoheu peste casa lui Haman.<br/>


text:
Apoi Estera a vorbit din nou înaintea împăratului. S’a aruncat la picioarele lui, a plîns, l-a rugat să oprească urmările răutăţii lui Haman, Agaghitul, şi izbînda planurilor lui împotriva Iudeilor.<br/>


text:
Împăratul a întins toiagul împărătesc de aur Esterei, care s’a ridicat şi a stat în picioare înaintea împăratului.<br/>


text:
Ea a zis atunci: „Dacă împăratul găseşte cu cale şi dacă am căpătat trecerea înaintea lui, dacă lucrul pare potrivit împăratului, şi dacă eu sînt plăcută înaintea lui, să se scrie ca să se întoarcă scrisorile făcute de Haman, fiul lui Hamedata, Agaghitul, şi scrise de el cu gînd să peardă pe Iudeii cari sînt în toate ţinuturile împăratului.<br/>


text:
Căci cum aş putea eu să văd nenorocirea, care ar atinge pe poporul meu, şi cum aş putea să văd nimicirea neamului meu?“<br/>


text:
Împăratul Ahaşveroş a zis împărătesei Estera şi Iudeului Mardoheu: „Iată, am dat Esterei casa lui Haman, şi el a fost spînzurat pe spînzurătoare, pentrucă întinsese mîna împotriva Iudeilor.<br/>


text:
Scrieţi dar în folosul Iudeilor cum vă va plăcea, în numele împăratului, şi pecetluiţi cu inelul împăratului. Căci o scrisoare scrisă în numele împăratului şi pecetluită cu inelul împăratului nu poate fi desfiinţată.“<br/>


text:
Logofeţii împăratului au fost chemaţi în vremea aceea, în a douăzeci şi treia zi a lunii a treia, adică luna Sivan, şi au scris, după tot ce a poruncit Mardoheu, Iudeilor, căpeteniilor oştirii, dregătorilor şi mai marilor celor o sută douăzeci şi şapte de ţinuturi aşezate de la India la Etiopia, fiecărui ţinut după scrierea lui, fiecărui popor după limba lui, şi Iudeilor după scrierea şi limba lor.<br/>


text:
Au scris în numele împăratului Ahaşveroş, şi au pecetluit cu inelul împăratului. Au trimes scrisorile prin alergători, călări pe cai şi catîri născuţi din iepe.<br/>


text:
Prin aceste scrisori, împăratul dădea voie Iudeilor, ori în care cetate ar fi fost, să se adune şi să-şi apere viaţa, să nimicească, să omoare şi să peardă, împreună cu pruncii şi femeile lor, pe toţi aceia din fiecare popor şi din fiecare ţinut cari ar lua armele să-i lovească, şi să le prădeze averile.<br/>


text:
Aceasta să se facă într’o singură zi, în toate ţinuturile împăratului Ahaşveroş, şi anume în a treisprezecea zi a lunii a douăsprezecea, adică luna Adar.<br/>


text:
Aceste scrisori cuprindeau hotărîrea care trebuia vestită în fiecare ţinut, şi dădeau de ştire tuturor popoarelor că Iudeii stau gata pentru ziua aceea ca să se răzbune pe vrăjmaşii lor.<br/>


text:
Alergătorii, călări pe cai şi pe catîri, au plecat îndată şi în toată graba, după porunca împăratului.<br/>Hotărîrea a fost vestită şi în capitala Susa.<br/>


text:
Mardoheu a ieşit dela împărat, cu o haină împărătească albastră şi albă, cu o mare cunună de aur, şi cu o mantie de in subţire şi de purpură. Cetatea Susa striga şi se bucura.<br/>


text:
În fiecare ţinut şi în fiecare cetate, pretutindeni unde ajungea porunca împăratului şi hotărîrea lui, a fost între Iudei bucurie şi veselie, ospeţe şi zile de sărbătoare. Şi mulţi oameni dintre popoarele ţării s’au făcut Iudei, căci îi apucase frica de Iudei.<br/>


text:
În luna a douăsprezecea, adică luna Adar, în a treisprezecea zi a lunii, ziua în care avea să se aducă la îndeplinire porunca şi hotărîrea împăratului, şi cînd vrăjmaşii Iudeilor nădăjduiseră să stăpînească peste ei, s’a întîmplat tocmai dimpotrivă, că Iudeii au stăpînit asupra vrăjmaşilor lor.<br/>


text:
Iudeii s’au strîns în cetăţile lor, în toate ţinuturile împăratului Ahaşveroş, ca să pună mîna pe ceice căutau să-i peardă. Nimeni n’a putut să le stea împotrivă, căci frica de ei apucase pe toate popoarele!<br/>


text:
Şi toţi mai marii ţinuturilor, căpeteniile oştirii, dregătorii, slujbaşii împăratului, au sprijinit pe Iudei, din pricina fricei pe care le-o însufla Mardoheu.<br/>


text:
Căci Mardoheu era puternic în casa împăratului, şi faima lui se răspîndea în toate ţinuturile, pentrucă ajungea din ce în ce mai puternic.<br/>


text:
Iudeii au ucis cu lovituri de sabie pe toţi vrăjmaşii lor, i-au omorît şi i-au prăpădit. Au făcut ce au vrut cu vrăjmaşii lor.<br/>


text:
cei zece fii ai lui Haman, fiul lui Hamedata, vrăjmaşul Iudeilor. Dar n’au pus mîna pe averile lor.<br/>


text:
În ziua aceea, numărul celor ce fuseseră ucişi în capitala Susa a ajuns la cunoştinţa împăratului.<br/>


text:
Şi împăratul a zis împărătesei Estera: „Iudeii au ucis şi au prăpădit în capitala Susa cinci sute de oameni şi pe cei zece fii ai lui Haman. Ce vor fi făcut în celelalte ţinuturi ale împăratului?… Care-ţi este cererea? Ea îţi va fi împlinită. Ce mai doreşti? Vei căpăta.“<br/>


text:
Estera a răspuns: „Dacă împăratul găseşte cu cale, să fie îngăduit Iudeilor cari sînt la Susa să facă şi mîne după porunca de azi, şi să spînzure pe lemn pe cei zece fii ai lui Haman.“<br/>


text:
Şi împăratul a poruncit să se facă aşa. Porunca a fost adusă la cunoştinţa poporului din Susa. Au spînzurat pe cei zece fii ai lui Haman.<br/>


text:
Iudeii cari se aflau în Susa s’au strîns din nou în a patrusprezecea zi a lunii Adar, şi au ucis în Susa trei sute de oameni. Dar n’au pus mîna pe averile lor.<br/>


text:
Ceilalţi Iudei din celelalte ţinuturi ale împăratului s’au strîns şi şi-au apărat viaţa. Au căpătat astfel odihnă, scăpînd de vrăjmaşii lor, şi au ucis şaptezeci şi cinci de mii din cei ce le erau vrăjmaşi. Dar n’au pus mîna pe averile lor.<br/>


text:
Aceste lucruri s’au întîmplat în a treisprezecea zi a lunii Adar. În ziua a patrusprezecea, Iudeii s’au odihnit, şi au făcut din ea o zi de ospăţ şi de bucurie.<br/>


text:
Cei ce se aflau la Susa, s’au strîns în ziua a treisprezecea şi a patrusprezecea, dar în ziua a cincisprezecea s’au odihnit, şi au făcut din ea o zi de ospăţ şi de bucurie.<br/>


text:
De aceea Iudeii dela ţară, cari locuiesc în cetăţi fără ziduri, au făcut din ziua a patrusprezecea a lunii Adar o zi de bucurie, de ospăţ şi de sărbătoare, în care îşi trimet daruri unii altora.<br/>


text:
Mardoheu a scris aceste lucruri, şi a trimes scrisori tuturor Iudeilor din toate ţinuturile împăratului Ahaşveroş, de aproape şi din depărtare.<br/>


text:
Le poruncea să prăznuiască în fiecare an ziua a patrusprezecea şi a cincisprezecea a lunii Adar,<br/>


text:
ca zile în cari căpătaseră odihnă, scăpînd de vrajmaşii lor. Le-a poruncit să prăznuiască luna în care întristarea lor se prefăcuse în bucurie şi jalea lor în zi de sărbătoare, şi să facă din aceste zile nişte zile de ospăţ şi de bucurie, cînd să-şi trimeată daruri de mîncare unii altora şi să împartă daruri celor lipsiţi.<br/>


text:
Căci Haman, fiul lui Hamedata, Agaghitul, vrăjmaşul tuturor Iudeilor, făcuse planul să-i peardă, şi aruncase Pur, adică sorţul, ca să-i omoare şi să-i nimicească.<br/>


text:
Dar Estera, venind înaintea împăratului, împăratul a poruncit în scris să întoarcă asupra capului lui Haman planul cel rău pe care-l făcuse împotriva Iudeilor, şi să-l spînzure pe lemn, pe el şi pe fiii lui.<br/>


text:
De aceea zilele acestea s’au numit Purim, dela numirea Pur.<br/>Potrivit cu tot cuprinsul acestei scrisori, potrivit cu cele ce văzuseră ei înşişi şi potrivit cu cele ce li se întîmplaseră,<br/>


text:
Iudeii au luat pentru ei, pentru sămînţa lor, şi pentru toţi ceice se vor lipi de ei, hotărîrea şi îndatorirea neschimbăcioasă ca să prăznuiască în fiecare an aceste două zile, în felul rînduit, şi la vremea hotărîtă.<br/>


text:
Zilele acestea trebuiau să fie pomenite şi prăznuite din neam în neam, în fiecare familie, în fiecare ţinut şi în fiecare cetate. Şi zilele acestea Purim nu trebuiau desfiinţate niciodată din mijlocul Iudeilor, nici să se şteargă aducerea aminte de ele printre urmaşii lor.<br/>


text:
Împărăteasa Estera, fata lui Abihail, şi Iudeul Mardoheu au scris stăruitor a doua oară pentruca să întărească scrisoarea privitoare la Purim.<br/>


text:
Au trimes scrisori tuturor Iudeilor, în cele o sută douăzeci şi şapte de ţinuturi ale împăratului Ahaşveroş. Ele cuprindeau cuvinte de pace şi de credincioşie,<br/>


text:
întărind ţinerea acestor zile Purim, la vremea hotărîtă, cum le rînduiseră Iudeul Mardoheu şi împărăteasa Estera pentru ei, şi cum şi le rînduiseră şi pentru ei înşişi şi pentru sămînţa lor, cu prilejul postului lor şi ţipetelor lor.<br/>


text:
Porunca Esterei a întărit aşezarea acestei sărbători Purim, şi lucrul acesta a fost scris în carte.<br/>


text:
Toate faptele privitoare la puterea şi isprăvile lui, şi amănuntele despre mărimea la care a ridicat împăratul pe Mardoheu, nu sînt scrise în cartea Cronicilor împăraţilor Mezilor şi Perşilor?<br/>


text:
Căci Iudeul Mardoheu era cel dintîi după împăratul Ahaşveroş. El era cu vază între Iudei şi iubit de mulţimea fraţilor săi, căci a căutat binele poporului său şi a vorbit pentru fericirea întregului său neam.<br/>


text:
Era în ţara Uţ un om care se numea Iov. Şi omul acesta era fără prihană şi curat la suflet. El se temea de Dumnezeu, şi se abătea de la rău.<br/>


text:
Avea şapte mii de oi, trei mii de cămile, cinci sute de perechi de boi, cinci sute de măgăriţe, şi un foarte mare număr de slujitori.Şi omul acesta era cel mai cu vază din toţi locuitorii Răsăritului.<br/>


text:
Fiii săi se duceau unii la alţii, şi dădeau, rînd pe rînd, cîte un ospăţ. Şi pofteau şi pe cele trei surori ale lor să mănînce şi să bea împreună cu ei.<br/>


text:
Şi, dupăce treceau zilele de ospăţ, Iov chema şi sfinţea pe fiii săi: se scula disdedimineaţă şi aducea pentru fiecare din ei cîte o ardere de tot. Căci zicea Iov: „Poate că fiii mei au păcătuit şi au supărat pe Dumnezeu în inima lor.“ Aşa avea Iov obicei să facă.<br/>


text:
Fiii lui Dumnezeu au venit într’o zi de s’au înfăţişat înaintea Domnului. Şi a venit şi Satana în mijlocul lor.<br/>


text:
Domnul a zis Satanei: „De unde vii?“ Şi Satana a răspuns Domnului: „Dela cutreerarea pămîntului şi dela plimbarea pe care am făcut-o pe el.“<br/>


text:
Domnul a zis Satanei: „Ai văzut pe robul Meu Iov? Nu este nimeni ca el pe pămînt. Este un om fără prihană şi curat la suflet, care se teme de Dumnezeu şi se abate dela rău.“<br/>


text:
Nu l-ai ocrotit Tu pe el, casa lui şi tot ce este al lui? Ai binecuvîntat lucrul mînilor lui, şi turmele lui acopăr ţara.<br/>


text:
Dar ia întinde-Ţi mîna, şi atinge-te de tot ce are, şi sînt încredinţat că Te va blestema în faţă.“<br/>


text:
Domnul a zis Satanei: „Iată, îţi dau pe mînă tot ce are, numai asupra lui să nu întinzi mîna.“<br/>Şi Satana a plecat dinaintea Domnului.<br/>


text:
Într’o zi, pe cînd fiii şi fiicele lui Iov mîncau şi beau vin în casa fratelui lor celui întîi-născut,<br/>


text:
Şi s’au aruncat nişte Sabeeni asupra lor, i-au luat, şi au trecut pe slujitori prin ascuţişul săbiei. Numai eu am scăpat, ca să-ţi dau de ştire.“<br/>


text:
Pe cînd vorbea el încă, a venit un altul şi a zis: „Focul lui Dumnezeu a căzut din cer, şi a aprins oile şi pe slujitorii tăi, şi i-a ars de tot. Numai eu am scăpat, ca să-ţi dau de ştire.“<br/>


text:
Pe cînd vorbea el încă, a venit un altul şi a zis: „Nişte Haldeeni, înşiraţi în trei cete, s’au aruncat asupra cămilelor, le-au luat şi au trecut pe slujitori prin ascuţişul săbiei. Numai eu am scăpat, ca să-ţi dau de ştire.“<br/>


text:
Pe cînd vorbea el încă, a venit un altul şi a zis: „Fiii tăi şi fiicele tale mîncau şi beau vin în casa fratelui lor întîi-născut.<br/>


text:
Şi deodată, a venit un vînt mare de dincolo de pustie, şi a izbit în cele patru colţuri ale casei: Casa s’a prăbuşit peste tineri, şi au murit. Şi am scăpat numai eu, ca să-ţi dau de ştire.“<br/>


text:
Atunci Iov s’a sculat, şi-a sfîşiat mantaua, şi şi-a tuns capul. Apoi, aruncîndu-se la pămînt, s’a închinat,<br/>


text:
şi a zis: „Gol am ieşit din pîntecele mamei mele, şi gol mă voi întoarce în sînul pămîntului. Domnul a dat, şi Domnul a luat, – binecuvîntat fie Numele Domnului!“<br/>


text:
În toate acestea, Iov n’a păcătuit de loc, şi n’a vorbit nimic necuviincios împotriva lui Dumnezeu.<br/>


text:
Fiii lui Dumnezeu au venit într’o zi de s’au înfăţişat înaintea Domnului. Şi a venit şi Satana în mijlocul lor şi s’a înfăţişat înaintea Domnului.<br/>


text:
Domnul a zis Satanei: „De unde vii?“ Şi Satana a răspuns Domnului: „Dela cutreierarea pămîntului şi de la plimbarea pe care am făcut-o pe el.“<br/>


text:
Domnul a zis Satanei: „Ai văzut pe robul Meu Iov? Nu este nimeni ca el pe pămînt. Este un om fără prihană şi curat la suflet. El se teme de Dumnezeu, şi se abate de la rău. El se ţine tare în neprihănirea lui, şi tu Mă îndemni să-l perd fără pricină.“<br/>


text:
Dar ia întinde-Ţi mîna şi atinge-Te de oasele şi de carnea lui, şi sînt încredinţat că Te va blestema în faţă.“<br/>


text:
Şi Satana a plecat dinaintea Domnului.<br/>Apoi a lovit pe Iov cu o bubă rea, din talpa piciorului pînă în creştetul capului.<br/>


text:
Dar Iov i-a răspuns: „Vorbeşti ca o femeie nebună. Ce! primim dela Dumnezeu binele, şi să nu primim şi răul?“<br/>În toate acestea, Iov n’a păcătuit de loc cu buzele lui.<br/>


text:
Trei prieteni ai lui Iov, Elifaz din Teman, Bildad din Şuah, şi Ţofar din Naama, au aflat de toate nenorocirile cari-l loviseră. S’au sfătuit şi au plecat de acasă să se ducă să-i plîngă de milă şi să-l mîngîie.<br/>


text:
Ridicîndu-şi ochii de departe, nu l-au mai cunoscut. Şi au ridicat glasul şi au plîns. Şi-au sfîşiat mantalele, şi au aruncat cu ţărînă în văzduh deasupra capetelor lor.<br/>


text:
Şi au şezut pe pămînt lîngă el şapte zile şi şapte nopţi, fără să-i spună o vorbă, căci vedeau cît de mare îi este durerea.<br/>


text:
„Blestemată să fie ziua în care m’am născut,<br/>şi noaptea care a zis: «S’a zămislit un copil de parte bărbătească!»<br/>


text:
Prefacă-se în întunerec ziua aceea,<br/>să nu se îngrijească Dumnezeu de ea din cer,<br/>şi să nu mai strălucească lumina peste ea!<br/>


text:
S’o cuprindă întunerecul şi umbra morţii,<br/>nori groşi să vină peste ea,<br/>şi neguri de peste zi s’o înspăimînte!<br/>


text:
Noaptea aceea! S’o acopere întunerecul,<br/>să piară din an,<br/>să nu mai fie numărată între luni!<br/>


text:
Blestemată să fie de ceice blastămă zilele,<br/>de ceice ştiu să întărîte Leviatanul <n>{Sau: crocodilul}</n>;<br/>


text:
să se întunece stelele din amurgul ei,<br/>în zădar să aştepte lumina,<br/>şi să nu mai vadă genele zorilor zilei!<br/>


text:
Căci n’a închis pîntecele care m’a zămislit,<br/>nici n’a ascuns suferinţa dinaintea ochilor mei.<br/>


text:
Dece n’am murit în pîntecele mamei mele?<br/>Dece nu mi-am dat sufletul la ieşirea din pîntecele ei?<br/>


text:
Sau n’aş mai fi în viaţă,<br/>aş fi ca o stîrpitură îngropată,<br/>ca nişte copii cari n’au văzut lumina!<br/>


text:
Pentruce, zic, dă El lumină omului care nu ştie încotro să meargă,<br/>pe care îl îngrădeşte Dumnezeu de toate părţile?<br/>


text:
Şi acum, cînd este vorba de tine, eşti slab!<br/>Acum, cînd eşti atins tu, te turburi!<br/>Nu este frica ta de Dumnezeu sprijinul tău?<br/>


text:
În clipa cînd vedeniile de noapte frămîntă gîndul,<br/>cînd oamenii sînt cufundaţi într’un somn adînc,<br/>


text:
Un chip cu o înfăţişare necunoscută era înaintea ochilor mei.<br/>Şi am auzit un glas care şoptea încetişor:<br/>


text:
Dacă n’are încredere Dumnezeu nici în slujitorii Săi,<br/>dacă găseşte El greşeli chiar la îngerii Săi,<br/>


text:
cu cît mai mult la cei ce locuiesc în case de lut, cari îşi trag obîrşia din ţărînă,<br/>şi pot fi zdrobiţi ca un vierme!<br/>


text:
De dimineaţă pînă seara sînt zdrobiţi,<br/>pier pentru totdeauna, şi nimeni nu ţine seama de ei.<br/>


text:
Secerişul lui este mîncat de cei flămînzi,<br/>cari vin să-l ia chiar şi din spini,<br/>şi averile lui sînt înghiţite de oameni însetaţi.<br/>


text:
El prinde pe cei înţelepţi în viclenia lor,<br/>şi planurile oamenilor înşelători sînt răsturnate:<br/>


text:
Astfel, Dumnezeu ocroteşte pe cel slab împotriva ameninţărilor lor,<br/>şi-l scapă din mîna celor puternici.<br/>


text:
Căci vei face legămînt pînă şi cu pietrele cîmpului,<br/>şi fiarele pămîntului vor fi în pace cu tine.<br/>


text:
„Oh! de ar fi cu putinţă să mi se cîntărească durerea,<br/>şi să mi se pună toate nenorocirile în cumpănă,<br/>


text:
Căci săgeţile Celui Atotputernic m’au străpuns,<br/>sufletul meu le suge otrava,<br/>şi groaza Domnului bagă fiori în mine!<br/>


text:
Îmi va rămînea măcar această mîngîiere,<br/>această bucurie în durerile cu cari mă copleşeşte:<br/>că niciodată n’am călcat poruncile Celui Sfînt.<br/>


text:
Cel ce sufere are drept la mila prietenului,<br/>chiar dacă părăseşte frica de Cel A tot puternic.<br/>


text:
Cetele celor din Tema se uită ţintă la ele,<br/>călătorii din Seba sînt plini de nădejde cînd le văd.<br/>


text:
Vreţi să mă mustraţi pentru tot ce am zis,<br/>şi să nu vedeţi decît vînt în cuvintele unui desnădăjduit?<br/>


text:
Soarta omului pe pămînt este ca a unui ostaş,<br/>şi zilele lui sînt ca ale unui muncitor cu ziua.<br/>


text:
Mă culc, şi zic:<br/>«Cînd mă voi scula?<br/>Cînd se va sfîrşi noaptea?»<br/>Şi mă satur de frămîntări pînă în revărsatul zorilor.<br/>


text:
Adu-Ţi aminte, Dumnezeule, că viaţa mea este doar o suflare!<br/>Ochii mei nu vor mai vedea fericirea.<br/>


text:
Cum se risipeşte norul şi trece,<br/>aşa nu se va mai ridica celce se pogoară în Locuinţa morţilor!<br/>


text:
De aceea nu-mi voi ţinea gura,<br/>ci voi vorbi în neliniştea inimii mele,<br/>mă voi tîngui în amărăciunea sufletului meu.<br/>


text:
Dacă am păcătuit, ce pot să-Ţi fac, Păzitorul oamenilor?<br/>Pentruce m’ai pus ţintă săgeţilor Tale,<br/>de am ajuns o povară chiar pentru mine însumi?<br/>


text:
Pentruce nu-mi ierţi păcatul,<br/>şi pentruce nu-mi uiţi fărădelegea?<br/>Căci voi adormi în ţărînă,<br/>şi cînd mă vei căuta, nu voi mai fi!“<br/>


text:
„Pînă cînd vrei să vorbeşti astfel,<br/>şi pînă cînd vor fi cuvintele gurii tale ca un vînt puternic?<br/>


text:
dacă eşti curat şi fără prihană,<br/>atunci negreşit,El va veghea asupra ta,<br/>şi va da înapoi fericirea locuinţei tale nevinovate.<br/>


text:
Căci noi sîntem de ieri, şi nu ştim nimic,<br/>zilele noastre pe pămînt nu sînt decît o umbră. –<br/>


text:
Dar dacă-l smulgi din locul în care stă,<br/>locul acesta se leapădă de el şi zice:<br/>«Nu ştiu să te fi cunoscut vreodată!»<br/>


text:
Iată, aşa sînt desfătările pe cari i le aduc căile vieţii lui;<br/>apoi din acelaş pămînt răsar alţii după el.<br/>


text:
A Lui este înţelepciunea, şi atotputernicia:<br/>cine I s’ar putea împotrivi fără să fie pedepsit?<br/>


text:
El a făcut Ursul mare, luceafărul de seară şi Raliţele,<br/>şi stelele din ţinuturile de miazăzi.<br/>


text:
Oricîtă dreptate aş avea, gura mea mă va osîndi;<br/>şi oricît de nevinovat aş fi, El mă va arăta ca vinovat.<br/>


text:
Ce-mi pasă la urma urmei?<br/>Căci, îndrăznesc s’o spun:<br/>El nimiceşte pe cel nevinovat ca şi pe cel vinovat.<br/>


text:
Şi dacă biciul ar pricinui măcar îndată moartea! …<br/>Dar El rîde de încercările celui nevinovat.<br/>


text:
Pămîntul este dat pe mînile celui nelegiuit;<br/>El acopere ochii judecătorilor; de nu El, apoi cine altul?<br/>


text:
M’am desgustat de viaţă!<br/>Voi da drum slobod plîngerii mele,<br/>voi vorbi în amărăciunea sufletului meu.<br/>


text:
Îţi place să chinuieşti,<br/>să dispreţuieşti făptura mînilor Tale,<br/>în timp ce faci să-Ţi strălucească bunăvoinţa peste sfatul celor răi?<br/>


text:
Mînile Tale m’au făcut şi m’au zidit,<br/>ele m’au întocmit în întregime …<br/>Şi Tu să mă nimiceşti!<br/>


text:
Dacă sînt vinovat, vai de mine!<br/>Dacă sînt nevinovat, nu îndrăznesc să-mi ridic capul,<br/>sătul de ruşine şi cufundat în ticăloşia mea.<br/>


text:
Îmi pui înainte noi martori împotrivă,<br/>Îţi creşte mînia împotriva mea,<br/>şi mă năpădeşti cu o droaie de nenorociri.<br/>


text:
Pentruce m’ai scos din pîntecele mamei mele?<br/>O, de aş fi murit, şi ochiul să nu mă fi văzut!<br/>


text:
Nu sînt zilele mele destul de puţine?<br/>Să mă lase dar, să plece dela mine, şi să răsuflu puţin,<br/>


text:
în ţara întunerecului şi a umbrei morţii,<br/>în ţara negurii adînci,<br/>unde domneşte umbra morţii şi neorînduiala,<br/>şi unde lumina este ca întunerecul!“<br/>


text:
Vor face vorbele tale deşerte pe oameni să tacă?<br/>Şi-ţi vei bate joc de alţii, fără să te facă cineva de ruşine?<br/>


text:
şi de ţi-ar descoperi tainele înţelepciunii Lui, ale înţelepciunii Lui nemărginite,<br/>ai vedea atunci că nu-ţi răsplăteşte totuş după fărădelegea ta.<br/>


text:
Poţi spune tu că poţi pătrunde adîncimile lui Dumnezeu,<br/>că poţi ajunge la cunoştinţa desăvîrşită a Celui A tot puternic?<br/>


text:
Zilele tale vor străluci mai tare decît soarele la amiază,<br/>întunerecul tău va fi ca lumina dimineţii.<br/>


text:
Vei fi plin de încredere, şi nădejdea nu-ţi va fi zădarnică.<br/>Te vei uita în jurul tău, şi vei vedea că te poţi odihni liniştit.<br/>


text:
„S’ar putea zice, în adevăr, că neamul omenesc sînteţi voi,<br/>şi că odată cu voi va muri şi înţelepciunea!<br/>


text:
Am şi eu minte ca voi, nu sînt mai pe jos decît voi.<br/>Şi cine nu ştie lucrurile pe cari le spuneţi voi?<br/>


text:
Eu sînt de batjocura prietenilor mei,<br/>cînd cer ajutorul lui Dumnezeu:<br/>dreptul, nevinovatul, de batjocură!<br/>


text:
Jăfuitorilor li se lasă corturile în pace,<br/>celor ce mînie pe Dumnezeu le merge bine,<br/>măcar că Dumnezeul lor este în pumn.<br/>


text:
El are puterea şi înţelepciunea;<br/>El stăpîneşte pe celce se rătăceşte sau rătăceşte pe alţii.<br/>


text:
El face pe neamuri să crească, şi El le nimiceşte; El le întinde pînă departe, şi El le aduce înapoi în hotarele lor.<br/>


text:
unde bîjbăie prin întunerec, şi nu văd desluşit;<br/>El îi face să se clatine ca nişte oameni beţi.<br/>


text:
Dar vreau să vorbesc acum Celui Atotputernic,<br/>vreau să-mi apăr pricina înaintea lui Dumnezeu.<br/>


text:
Vreţi să vorbiţi lucruri nedrepte din dragoste pentru Dumnezeu?<br/>Şi să spuneţi minciuni, ca să-L apăraţi?<br/>


text:
Chiar şi lucrul acesta poate sluji la scăparea mea,<br/>căci un nelegiuit nu îndrăzneşte să vină înaintea Lui.<br/>


text:
Pentruce să mă loveşti cu suferinţe amare,<br/>şi să mă pedepseşti pentru greşeli din tinereţă?<br/>


text:
Pentru ce să-mi pui picioarele în butuci,<br/>să-mi pîndeşti toate mişcările,<br/>să pui hotar paşilor mei,<br/>


text:
Dacă zilele lui sînt hotărîte,<br/>dacă i-ai numărat lunile,<br/>dacă i-ai însemnat hotarul pe care nu-l va putea trece,<br/>


text:
întoarce-Ţi măcar privirile dela el, şi dă-i răgaz,<br/>să aibă măcar bucuria pe care o are simbriaşul la sfîrşitul zilei.<br/>


text:
Un copac, şi tot are nădejde:<br/>căci cînd este tăiat, odrăsleşte din nou,<br/>şi iar dă lăstari.<br/>


text:
aşa se culcă şi omul şi nu se mai scoală;<br/>cît vor fi cerurile, nu se mai deşteaptă,<br/>şi nu se mai scoală din somnul lui.<br/>


text:
Ah! de m’ai ascunde în locuinţa morţilor,<br/>de m’ai acoperi pînă-Ţi va trece mînia,<br/>şi de mi-ai rîndui o vreme cînd Îţi<br/>vei aduce iarăş aminte de mine!<br/>


text:
Dacă omul odată mort ar putea să mai învieze,<br/>aş mai trage nădejde în tot timpul suferinţelor mele,<br/>pînă mi se va schimba starea în care mă găsesc.<br/>


text:
călcările mele de lege sînt pecetluite într’un mănunchi,<br/>şi născoceşti fărădelegi în sarcina mea.<br/>


text:
cum este mîncată piatra de ape,<br/>şi cum este luat pămîntul de rîu:<br/>aşa nimiceşti Tu nădejdea omului.<br/>


text:
Numai pentru el simte durere în trupul lui,<br/>numai pentru el simte întristare în sufletul lui.“<br/>


text:
„Se cade să dea înţeleptul ca răspuns înţelepciune deşartă?<br/>Sau să-şi umfle pieptul cu vînt de răsărit?<br/>


text:
Să se apere prin cuvinte cari n’ajută la nimic,<br/>şi prin cuvîntări cari nu slujesc la nimic?<br/>


text:
Tu nimiceşti chiar şi frica de Dumnezeu,<br/>nimiceşti orice simţire de evlavie faţă de Dumnezeu.<br/>


text:
Puţin lucru sînt mîngîierile lui Dumnezeu pentru tine,<br/>şi cuvintele cari-ţi vorbesc atît de blînd? …<br/>


text:
Dacă n’are încredere Dumnezeu nici în sfinţii Săi,<br/>dacă nici cerurile nu sînt curate înaintea Lui,<br/>


text:
«Omul cel rău îşi duce în nelinişte toate zilele vieţii,<br/>toţi anii de cari are parte cel nelegiuit.<br/>


text:
Ţipete de spaimă răsună la urechile lui:<br/>În mijlocul fericirii lui, pustiitorul se va arunca asupra lui.<br/>


text:
şi a avut îndrăzneala să se năpustească asupra Lui<br/>cu partea cea mai tare a scuturilor lui.<br/>


text:
Nu se va mai îmbogăţi,<br/>averea nu-i va creşte,<br/>şi avuţia nu se va mai întinde pe pămînt.<br/>


text:
Nu va putea ieşi din întunerec,<br/>flacăra îi va arde mlădiţele,<br/>şi Dumnezeu îl va pierde cu suflarea gurii Lui.<br/>


text:
Ca voi aş vorbi eu,<br/>de aţi fi în locul meu?<br/>V’aş copleşi cu vorbe,<br/>aş da din cap la voi,<br/>


text:
M’ai apucat, ca pe un vinovat;<br/>dovadă slăbiciunea mea,<br/>care se ridică şi mă învinuie în faţă.<br/>


text:
Mă sfîşie şi mă urmăreşte în mînia Lui,<br/>scrîşneşte din dinţi împotriva mea,<br/>mă loveşte şi mă străpunge cu privirea Lui.<br/>


text:
Ei deschid gura să mă mănînce,<br/>mă ocărăsc şi mă bat peste obraji,<br/>se învierşunează cu toţii după mine.<br/>


text:
Eram liniştit, şi m’a scuturat,<br/>m’a apucat de ceafă şi m’a zdrobit,<br/>a tras asupra mea ca într’o ţintă.<br/>


text:
Săgeţile Lui mă înconjură de toate părţile;<br/>îmi străpunge rărunchii fără milă,<br/>îmi varsă fierea pe pămînt,<br/>


text:
Căci numărul anilor mei se apropie de sfîrşit,<br/>şi mă voi duce pe o cărare de unde nu mă voi mai întoarce.<br/>


text:
Oamenii fără prihană sînt înmărmuriţi de aceasta,<br/>şi cel nevinovat se răscoală împotriva celui nelegiuit.<br/>


text:
Cel fără prihană rămîne totuş tare pe calea lui,<br/>cel cu mînile curate se întăreşte tot mai mult.<br/>


text:
Dar voi toţi, întoarceţi-vă,<br/>veniţi iarăş cu cuvîntările voastre,<br/>şi vă voi arăta că între voi niciunul nu e înţelept.<br/>


text:
Ce! mi s’au dus zilele,<br/>mi s’au nimicit planurile,<br/>planurile acelea făcute cu atîta iubire în inima mea …<br/>


text:
Ea se va pogorî cu mine la porţile locuinţei morţilor,<br/>cînd vom merge împreună <n>{Nădejdea mea şi eu}</n> să ne odihnim în ţărînă.“<br/>


text:
Oare pentru tine, care te sfîşii în mînia ta,<br/>s’ajungă pustiu pămîntul,<br/>şi să se strămute stîncile din locul lor?<br/>


text:
Mădularele îi sînt mistuite unul după altul,<br/>mădularele îi sînt mîncate de întîiul născut al morţii.<br/>


text:
Este smuls din cortul lui unde se credea la adăpost,<br/>şi este tîrît spre împăratul spaimelor.<br/>


text:
Nu lasă nici moştenitori, nici sămînţă în poporul său,<br/>nicio rămăşiţă vie în locurile în cari locuia.<br/>


text:
Neamurile cari vor veni se vor uimi de prăpădirea lui,<br/>şi neamul de acum va fi cuprins de groază.<br/>


text:
Oştile Lui au pornit deodată înainte,<br/>şi-au croit drum pînă la mine,<br/>şi au tăbărît în jurul cortului meu.<br/>


text:
Suflarea mea a ajuns nesuferită nevestei mele,<br/>şi duhoarea mea a ajuns nesuferită fiilor mamei mele.<br/>


text:
Dar ştiu că Răscumpărătorul <n>{Evreieşte: Goel}</n> meu este viu,<br/>şi că se va ridica la urmă pe pămînt.<br/>


text:
Chiar dacă mi se va nimici pielea, şi chiar dacă nu voi mai avea carne,<br/>voi vedea totuş pe Dumnezeu.<br/>


text:
Îl voi vedea şi-mi va fi binevoitor;<br/>ochii mei Îl vor vedea, şi nu ai altuia.<br/>Sufletul meu tînjeşte de dorul acesta înlăuntrul meu.<br/>


text:
Temeţi-vă de sabie:<br/>căci pedepsele date cu sabia sînt grozave!<br/>Şi să ştiţi că este o judecată.“<br/>


text:
Am auzit mustrări cari mă umplu de ruşine,<br/>şi din adîncul minţii mele duhul mă face să răspund.<br/>


text:
dar hrana lui se va preface în măruntaiele lui,<br/>va ajunge în trupul lui o otravă de aspidă.<br/>


text:
va da înapoi ce a cîştigat,<br/>şi nu va mai trage folos din cîştig;<br/>va da înapoi tot ce a luat,<br/>şi nu se va mai bucura de el,<br/>


text:
Şi iată, ca să-i umple pîntecele,<br/>Dumnezeu va trimete peste el focul mîniei Lui,<br/>şi-l va sătura cu o ploaie de săgeţi.<br/>


text:
Îşi smulge din trup săgeata, care schinteie la ieşirea din fierea lui,<br/>şi îl apucă spaimele morţii.<br/>


text:
Toate nenorocirile sînt păstrate pentru comorile lui;<br/>va fi mistuit de un foc pe care nu-l va aprinde omul,<br/>şi ce va mai rămînea în cortul lui va fi ars de foc.<br/>


text:
Aceasta este soarta pe care o păstrează Dumnezeu celui rău,<br/>aceasta este moştenirea pe care i-o hotărăşte Dumnezeu.“<br/>


text:
În casele lor domneşte pacea, fără umbră de frică;<br/>nuiaua lui Dumnezeu nu vine să-i lovească.<br/>


text:
dar de multe ori se întîmplă să li se stingă candela,<br/>să vină sărăcia peste ei,<br/>să le dea şi lor Dumnezeu partea lor de dureri în mînia Lui,<br/>


text:
Veţi zice că pentru fiii Săi păstrează Dumnezeu pedeapsa.<br/>Dar pe el, pe nelegiuit, ar trebui să-l pedepsească Dumnezeu, ca să simtă;<br/>


text:
Bulgării din vale îi sînt mai uşori,<br/>căci toţi oamenii merg după el,<br/>şi o mulţime îi merge înainte.<br/>


text:
Pentruce dar îmi daţi mîngîieri deşerte?<br/>Ce mai rămîne din răspunsurile voastre decît viclenie?“<br/>


text:
„Poate un om să aducă vreun folos lui Dumnezeu?<br/>Nu; ci înţeleptul nu-şi foloseşte de cît lui.<br/>


text:
Dacă eşti fără prihană, are Cel Atotputernic vre un folos?<br/>Şi dacă trăieşti fără vină, ce va cîştiga El?<br/>


text:
Cei fără prihană vor fi martori ai căderii lor şi se vor bucura,<br/>cel nevinovat va rîde de ei<br/>


text:
Împrieteneşte-te dar cu Dumnezeu, şi vei avea pace;<br/>te vei bucura astfel iarăş de fericire.<br/>


text:
Vei fi aşezat iarăş la locul tău, dacă te vei întoarce la Cel A tot puternic,<br/>dacă depărtezi fărădelegea din cortul tău.<br/>


text:
Doar un om fără prihană ar vorbi cu El,<br/>şi aş fi iertat pentru totdeauna de Judecătorul meu.<br/>


text:
dacă are treabă la miazănoapte, nu-L pot vedea;<br/>dacă se ascunde la miazăzi, nu-L pot descoperi.<br/>


text:
Pentruce nu păzeşte Cel Atotputernic vremurile de judecată,<br/>şi dece nu văd ceice-L cunosc zilele Lui de pedeapsă?<br/>


text:
Şi aceştia, ca măgarii sălbatici din pustie,<br/>ies dimineaţa la lucru să caute hrană,<br/>şi în pustie trebuie să caute pînea pentru copiii lor.<br/>


text:
Taie nutreţul care a mai rămas pe cîmp,<br/>culeg ciorchinele rămase pe urma culegătorilor în via celui nelegiuit.<br/>


text:
în cetăţi se aud vaietele celor ce mor,<br/>sufletul celor răniţi strigă …<br/>Şi Dumnezeu nu ia seama la aceste mişelii!<br/>


text:
Ucigaşul se scoală în revărsatul zorilor,<br/>ucide pe cel sărac şi lipsit,<br/>şi noaptea fură.<br/>


text:
Ochiul preacurvarului pîndeşte amurgul:<br/>«Nimeni nu mă va vedea,» zice el,<br/>şi îşi pune o măhramă pe faţă.<br/>


text:
Dar nelegiuitul alunecă uşor pe faţa apelor,<br/>pe pămînt n’are decît o parte blestemată,<br/>şi niciodată n’apucă pe drumul celor vii!<br/>


text:
Cum sorb seceta şi căldura apele zăpezii,<br/>aşa înghite locuinţa morţilor pe cei ce păcătuiesc.<br/>


text:
Pîntecele mamei îl uită,<br/>viermii se ospătează cu el,<br/>nimeni nu-şi mai aduce aminte de el!<br/>Nelegiuitul este sfărîmat ca un copac,<br/>


text:
Şi totuş, Dumnezeu prin puterea Lui lungeşte zilele celor sîlnici,<br/>şi iată-i în picioare cînd nu mai trăgeau nădejde de viaţă;<br/>


text:
S’au ridicat; şi într’o clipă nu mai sînt,<br/>cad, mor ca toţi oamenii,<br/>sînt tăiaţi ca spicele coapte.<br/>


text:
„Puterea şi groaza sînt ale lui Dumnezeu;<br/>El face să împărăţească pacea în ţinuturile Lui înalte.<br/>


text:
Cum ar putea omul să fie fără vină înaintea lui Dumnezeu?<br/>Cum ar putea cel născut din femeie să fie curat?<br/>


text:
Iată, în ochii Lui nici luna nu este strălucitoare,<br/>şi stelele nu sînt curate înaintea Lui;<br/>


text:
cu cît mai puţin omul, care nu este decît un vierme,<br/>fiul omului, care nu este decît un viermuşor!“<br/>


text:
„Cît de bine ştii tu să vii în ajutorul slăbiciunii!<br/>Cum dai tu ajutor braţului fără putere!<br/>


text:
Şi acestea sînt doar marginile căilor Sale,<br/>şi numai adierea lor uşoară ajunge pînă la noi!<br/>Dar tunetul lucrărilor Lui puternice cine-l va auzi?“<br/>


text:
„Viu este Dumnezeu, care nu-mi dă dreptate!<br/>Viu este Cel Atotputernic, care îmi amărăşte viaţa,<br/>


text:
Departe de mine gîndul să vă dau dreptate!<br/>Pînă la cea din urmă suflare îmi voi apăra nevinovăţia.<br/>


text:
Ţin să-mi scot dreptatea,<br/>şi nu voi slăbi; inima nu mă mustră pentru niciuna din zilele mele.<br/>


text:
Ce nădejde-i mai rămîne celui nelegiuit;<br/>cînd îi taie Dumnezeu firul vieţii, cînd îi ia sufletul?<br/>


text:
Iată soarta pe care o păstrează Dumnezeu celui rău,<br/>moştenirea pe care o hotărăşte Cel Atotputernic celui nelegiuit.<br/>


text:
el le strînge, dar cel fără vină se îmbracă în ele,<br/>şi de argintul lui omul fără prihană are parte.<br/>


text:
Dumnezeu aruncă fără milă săgeţi împotriva lui,<br/>şi cel rău ar vrea să fugă să scape de ele.<br/>


text:
Argintul are o mină de unde se scoate,<br/>şi aurul are un loc de unde este scos ca să fie curăţit.<br/>


text:
Omul pune capăt întunerecului <n>{Cu ajutorul felinarului, de care se slujesc minerii}</n>,<br/>cercetează, pînă în ţinuturile cele mai adînci,<br/>pietrele ascunse în negura şi în umbra morţii.<br/>


text:
Sapă o fîntînă departe de locurile locuite;<br/>picioarele nu-i mai sînt de ajutor,<br/>stă atîrnat şi se clatină, departe de locuinţele omeneşti (Zugrăvirea lucrătorilor atîrnaţi de funii.).<br/>


text:
Nu se poate asemăna cu aurul, nici cu diamantul,<br/>nu se poate schimba cu un vas de aur ales.<br/>


text:
Mărgeanul şi cristalul nu sînt nimic pe lîngă ea:<br/>înţelepciunea preţuieşte mai mult decît mărgăritarele.<br/>


text:
Apoi a zis omului: «Iată, frica de Domnul, aceasta este înţelepciunea;<br/>depărtarea de rău, este pricepere.»<br/>


text:
Cum nu sînt ca în zilele puterii mele,<br/>cînd Dumnezeu veghea ca un prieten peste cortul meu,<br/>


text:
Mă îmbrăcam cu dreptatea şi-i slujeam de îmbrăcăminte,<br/>neprihănirea îmi era manta şi turban.<br/>


text:
După cuvîntările mele, niciunul nu răspundea,<br/>şi cuvîntul meu era pentru toţi o rouă binefăcătoare.<br/>


text:
Îmi plăcea să mă duc la ei, şi mă aşezam în fruntea lor;<br/>eram ca un împărat în mijlocul unei oştiri,<br/>ca un mîngîietor lîngă nişte întristaţi.<br/>


text:
Şi acum! … Am ajuns de rîsul celor mai tineri de cît mine, pe ai căror părinţi nu-i socoteam vrednici să-i pun printre cînii turmei mele.<br/>


text:
Dar la ce mi-ar fi folosit puterea mînilor lor,<br/>cînd ei nu erau în stare să ajungă la bătrîneţă?<br/>


text:
Ticăloşii aceştia se scoală la dreapta mea,<br/>şi îmi împing picioarele,<br/>şi îşi croiesc cărări împotriva mea ca să mă peardă.<br/>


text:
Îmi nimicesc cărarea<br/>şi lucrează ca să mă prăpădească, ei, cărora nimeni nu le-ar veni în ajutor.<br/>


text:
Mă apucă groaza.<br/>Slava îmi este spulberată ca de vînt,<br/>ca un nor a trecut fericirea mea.<br/>


text:
Mă aşteptam la fericire,<br/>şi cînd colo, nenorocirea a venit peste mine;<br/>trăgeam nădejde de lumină, şi cînd colo, a venit întunerecul.<br/>


text:
Dar ce soartă mi-a păstrat Dumnezeu de sus?<br/>Ce moştenire mi-a trimes Cel Atotputernic din ceruri?<br/>


text:
De mi s’a abătut pasul depe calea cea dreaptă,<br/>de mi-a urmat inima ochii,<br/>de s’a lipit vreo întinăciune de mînile mele,<br/>


text:
Căci aceasta ar fi fost o nelegiuire,<br/>o fărădelege vrednică să fie pedepsită de judecători,<br/>


text:
Cel ce m’a făcut pe mine în pîntecele mamei mele, nu l-a făcut şi pe el?<br/>Oare nu ne-a întocmit acelaş Dumnezeu în pîntecele mamei?<br/>


text:
eu, care din tinereţă l-am crescut ca un tată,<br/>eu, care dela naştere am sprijinit pe văduvă;<br/>


text:
Căci mă temeam de pedeapsa lui Dumnezeu,<br/>şi nu puteam lucra astfel din pricina măreţiei Lui.<br/>


text:
şi dacă mi s’a lăsat amăgită inima în taină,<br/>dacă le-am aruncat sărutări <n>{Sărutări, în semn de închinare}</n>, ducîndu-mi mîna la gură:<br/>


text:
şi aceasta este tot o fărădelege care trebuie pedepsită de judecători,<br/>căci m’aş fi lepădat de Dumnezeul cel de sus!<br/>


text:
Dacă m’am bucurat de nenorocirea vrăjmaşului meu,<br/>dacă am sărit de bucurie cînd l-a atins nenorocirea,<br/>


text:
dacă mi-am ascuns fărădelegile, ca oamenii <n>{Ca oamenii sau ca Adam}</n>,<br/>şi mi-am închis nelegiuirile în sîn,<br/>


text:
pentrucă mă temeam de mulţime,<br/>pentrucă mă temeam de dispreţul familiilor, ţinîndu-mă deoparte şi necutezînd să-mi trec pragul …<br/>


text:
Oh! de aş găsi pe cineva să m’asculte!<br/>Iată apărarea mea, iscălită de mine: să-mi răspundă Cel Atotputernic!<br/>Cine-mi va da plîngerea iscălită de protivnicul meu?<br/>


text:
dacă i-am mîncat roada fără s’o fi plătit,<br/>şi dacă am întristat sufletul vechilor lui stăpîni:<br/>


text:
atunci să crească spini din el în loc de grîu,<br/>şi neghină în loc de orz!“<br/>Sfîrşitul cuvintelor lui Iov.<br/>


text:
Atunci s’a aprins de mînie Elihu, fiul lui Baracheel din Buz, din familia lui Ram. El s’a aprins de mînie împotriva lui Iov, pentrucă zicea că este fără vină înaintea lui Dumnezeu.<br/>


text:
Şi s’a aprins de mînie împotriva celor trei prieteni ai lui, pentru că nu găseau nimic de răspuns şi totuş osîndeau pe Iov.<br/>


text:
Fiindcă ei erau mai în vîrstă decît el, Elihu aşteptase pînă în clipa aceasta, ca să vorbească lui Iov.<br/>


text:
Dar, văzînd că nu mai era niciun răspuns în gura acestor trei oameni, Elihu s’a aprins de mînie.<br/>


text:
Şi Elihu, fiul lui Baracheel din Buz, a luat cuvîntul, şi a zis: „Eu sînt tînăr, şi voi sînteţi bătrîni:<br/>de aceea m’am temut,<br/>şi m’am ferit să vă arăt gîndul meu.<br/>


text:
Eu îmi ziceam: «Să vorbească bătrîneţa,<br/>marele număr de ani să înveţe pe alţii înţelepciunea.»<br/>


text:
Am aşteptat sfîrşitul cuvîntărilor voastre,<br/>v’am urmărit dovezile,<br/>cercetarea pe care aţi făcut-o cuvintelor lui Iov.<br/>


text:
V’am dat toată luarea aminte;<br/>şi iată că, niciunul din voi nu l-a încredinţat,<br/>niciunul nu i-a răsturnat cuvintele.<br/>


text:
Să nu ziceţi însă: «În el noi am găsit înţelepciunea;<br/>numai Dumnezeu îl poate înfunda, nu un om!»<br/>


text:
Am aşteptat pînă şi-au sfîrşit cuvîntările,<br/>pînă s’au oprit şi n’au ştiut ce să mai răspundă.<br/>


text:
lăuntrul meu este ca un vin care n’are pe unde să iasă,<br/>ca nişte burdufuri noi, gata să plesnească.<br/>


text:
El vorbeşte prin visuri, prin vedenii de noapte,<br/>cînd oamenii sînt cufundaţi într’un somn adînc, cînd dorm în patul lor.<br/>


text:
Şi prin durere este mustrat omul în culcuşul lui,<br/>cînd o luptă necurmată îi frămîntă oasele.<br/>


text:
Dar dacă se găseşte un înger mijlocitor pentru el,<br/>unul din miile acelea, cari vestesc omului calea pe care trebuie s’o urmeze,<br/>


text:
Dumnezeu Se îndură de el şi zice îngerului:<br/>«Izbăveşte-l, ca să nu se pogoare în groapă;<br/>am găsit un preţ de răscumpărare pentru el!»<br/>


text:
Şi atunci carnea lui se face mai fragedă ca în copilărie,<br/>se întoarce la zilele tinereţei lui.<br/>


text:
Se roagă lui Dumnezeu, şi Dumnezeu îi este binevoitor,<br/>îl lasă să-I vadă Faţa cu bucurie,<br/>şi-i dă înapoi nevinovăţia.<br/>


text:
Atunci el cîntă înaintea oamenilor, şi zice:<br/>«Am păcătuit, am călcat dreptatea,<br/>şi n’am fost pedepsit după faptele mele;<br/>


text:
care să umble în tovărăşia celor ce fac rău,<br/>care să meargă mînă în mînă cu cei nelegiuiţi?<br/>


text:
Ascultaţi-mă dar, oameni pricepuţi!<br/>Departe de Dumnezeu nedreptatea,<br/>departe de Cel Atotputernic fărădelegea!<br/>


text:
Oare ar putea să domnească un vrăjmaş al dreptăţii?<br/>Şi vei osîndi tu pe Cel drept, pe Cel puternic,<br/>


text:
Care nu caută la faţa celor mari,<br/>şi nu face deosebire între bogat şi sărac,<br/>pentrucă toţi sînt lucrarea mînilor Lui?<br/>


text:
Într’o clipă, ei îşi pierd viaţa.<br/>La miezul nopţii, un popor se clatină şi piere. Cel puternic piere,<br/>fără amestecul mînii vreunui om.<br/>


text:
Dumnezeu n’are nevoie să privească multă vreme,<br/>ca să tragă pe un om la judecată înaintea Lui.<br/>


text:
ei au făcut să se înalţe la Dumnezeu strigătul săracului.<br/>I-au îndreptat luarea aminte la strigătul celui nenorocit.<br/>


text:
Dacă dă El pace, cine poate s’o turbure?<br/>Dacă Îşi ascunde El Faţa, cine poate să-L vadă?<br/>La fel se poartă fie cu un popor, fie cu un om,<br/>


text:
Oare după părerea ta va face Dumnezeu dreptate?<br/>Tu lepezi, tu alegi, şi nu eu;<br/>Spune dar ce ştii!<br/>


text:
Căci adaugă la greşelile lui păcate noi;<br/>bate din palme în mijlocul nostru,<br/>îşi înmulţeşte cuvintele împotriva lui Dumnezeu.“<br/>


text:
Răutatea ta nu poate vătăma decît semenului tău,<br/>dreptatea ta nu foloseşte decît fiului omului.<br/>


text:
dar niciunul nu zice: «Unde este Dumnezeu, Făcătorul meu,<br/>care ne insuflă cîntări de veselie noaptea,<br/>


text:
care ne învaţă mai mult decît pe dobitoacele pămîntului,<br/>şi ne dă mai multă pricepere decît păsărilor cerului?»<br/>


text:
Fii încredinţat, cuvîntările mele nu sînt minciuni,<br/>ci ai a face cu un om cu simţăminte curate.<br/>


text:
Dumnezeu este puternic, dar nu leapădă pe nimeni;<br/>şi este puternic prin tăria priceperii Lui.<br/>


text:
Nu-Şi întoarce ochii de-asupra celor fără prihană,<br/>şi-i pune pe scaunul de domnie cu împăraţii,<br/>îi aşează pentru totdeauna ca să domnească.<br/>


text:
Dar Dumnezeu scapă pe cel nenorocit prin nenorocirea lui,<br/>şi prin suferinţă îl înştiinţează.<br/>


text:
Şi pe tine te va scoate din strîmtoare,<br/>ca să te pună la loc larg, în slobozenie deplină,<br/>şi masa ta va fi încărcată cu bucate gustoase.<br/>


text:
Supărarea să nu te împingă la batjocură,<br/>şi mărimea preţului răscumpărării să nu te ducă în rătăcire!<br/>


text:
Oare ar ajunge strigătele tale să te scoată din necaz,<br/>şi chiar toate puterile pe cari le-ai putea desfăşura?<br/>


text:
Iată ce mare e Dumnezeu!<br/>Dar noi nu-L putem pricepe,<br/>numărul anilor Lui nimeni nu l-a pătruns.<br/>


text:
Îl rostogoleşte pe toată întinderea cerurilor,<br/>şi fulgerul Lui luminează pînă la marginile pămîntului.<br/>


text:
Apoi se aude un bubuit, tună cu glasul Lui măreţ;<br/>şi nu mai opreşte fulgerul, de îndată ce răsună glasul Lui.<br/>


text:
Dumnezeu tună cu glasul Lui în chip minunat;<br/>face lucruri mari pe cari noi nu le înţelegem.<br/>


text:
El zice zăpezii: «Cazi pe pămînt!»<br/>Zice acelaş lucru ploii, chiar şi celor mai puternice ploi.<br/>


text:
mişcarea lor se îndreaptă după planurile Lui,<br/>pentru împlinirea a tot ce le porunceşte El pe faţa pămîntului locuit.<br/>


text:
Acum, fireşte, nu putem vedea lumina soarelui care străluceşte în dosul norilor,<br/>dar va trece un vînt şi-l va curăţi;<br/>


text:
dela miază-noapte ne vine aurora,<br/>şi ce înfricoşată este măreţia care înconjoară pe Dumnezeu!<br/>


text:
Pe Cel Atotputernic nu-L putem ajunge,<br/>căci este mare în tărie,<br/>dar dreptul şi dreptatea deplină El nu le frînge.<br/>


text:
De aceea oamenii trebuie să se teamă de El;<br/>El nu-Şi îndreaptă privirile spre cei ce se cred înţelepţi.“<br/>


text:
atunci cînd stelele dimineţii izbucneau în cîntări de bucurie,<br/>şi cînd toţi fiii lui Dumnezeu scoteau strigăte de veselie?<br/>


text:
cînd am zis: «Pînă aici să vii, să nu treci mai departe;<br/>aici să ţi se oprească mîndria valurilor tale?»<br/>


text:
Ca pămîntul să se schimbe ca lutul pe care se pune o pecete,<br/>şi toate lucrurile să se arate îmbrăcate ca în haina lor adevărată?<br/>


text:
pentru ca să adape locurile pustii şi uscate,<br/>şi ca să facă să încolţească şi să răsară iarba?<br/>


text:
Cine a pus înţelepciunea în negura norilor,<br/>sau cine a dat pricepere întocmirii văzduhului?<br/>


text:
Cine pregăteşte corbului hrana,<br/>cînd puii lui strigă spre Dumnezeu,<br/>cînd umblă rătăciţi şi flămînzi?<br/>


text:
Îl poţi lega tu cu o funie, ca să tragă o brazdă?<br/>Merge el după tine, ca să grăpeze bulgării din văi?<br/>


text:
Este aspră cu puii săi de parcă nici n’ar fi ai ei.<br/>Că s’a trudit degeaba, nu-i pasă nici de cum!<br/>


text:
La sunetul trîmbiţei parcă zice:<br/>«Înainte!»<br/>De departe miroase bătălia,<br/>glasul ca de tunet ai căpeteniilor şi strigătele de luptă.<br/>


text:
El locuieşte în stînci,<br/>acolo îşi are locuinţa, pe vîrful zimţat al stîncilor şi pe vîrful munţilor.<br/>


text:
„Eşti încredinţat acum tu, care vorbeşti împotriva Celui Atotputernic?<br/>Tu care mustri pe Dumnezeu, mai ai vreun răspuns de dat?“<br/>


text:
El este cea mai mare dintre lucrările lui Dumnezeu.<br/>Cel ce l-a făcut l-a înzestrat cu o suliţă <n>{Adică dinţi mari ca să se apere}</n>.<br/>


text:
Dacă se întîmplă ca rîul să iasă din matcă, el nu fuge:<br/>chiar de s’ar năpusti Iordanul în gîtlejul lui, el ar rămînea liniştit.<br/>


text:
Crezi că-l poţi prinde lovindu-l în faţă?<br/>Sau crezi că-i vei putea străpunge nasul cu ajutorul laţurilor?<br/>


text:
Vreau să mai vorbesc iarăş de mădularele lui, şi de tăria lui,<br/>şi de frumuseţea întocmirii lui.<br/>


text:
Cine va putea deschide porţile gurii lui?<br/>Şirurile dinţilor lui cît sînt de înspăimîntătoare!<br/>


text:
„Cine este acela care are nebunia să-Mi întunece planurile?“ –<br/>„Da, am vorbit, fără să le înţeleg,<br/>de minuni, cari sînt mai pe sus de mine şi pe cari nu le pricep.“ –<br/>


text:
Dupăce a vorbit Domnul aceste cuvinte lui Iov, a zis lui Elifaz din Teman: „Mînia Mea S’a aprins împotriva ta şi împotriva celor doi prieteni ai tăi, pentrucă n’aţi vorbit aşa de drept de Mine, cum a vorbit robul Meu Iov.<br/>


text:
Luaţi acum şapte viţei şi şapte berbeci, duceţi-vă la robul Meu Iov, şi aduceţi o ardere de tot pentru voi. Robul Meu Iov să se roage pentru voi, şi numai în vederea lui nu vă voi face după nebunia voastră; căci n’aţi vorbit aşa de drept despre Mine, cum a vorbit robul Meu Iov.“<br/>


text:
Elifaz din Teman, Bildad din Şuah, şi Ţofar din Naama s’au dus şi au făcut cum le spusese Domnul. Şi Domnul a ascultat rugăciunea lui Iov.<br/>


text:
Domnul a adus pe Iov iarăş în starea lui dela început, dupăce s’a rugat Iov pentru prietenii săi. Şi Domnul i-a dat înapoi îndoit decît tot ce avusese.<br/>


text:
Fraţii, surorile, şi vechii prieteni ai lui Iov au venit toţi să-l vadă, şi au mîncat cu el în casă. L-au plîns şi l-au mîngîiat pentru toate nenorocirile, pe cari le trimesese Domnul peste el, şi fiecare i-a dat un chesita şi un inel de aur.<br/>


text:
În cei din urmă ani ai săi, Iov a primit dela Domnul mai multe binecuvîntări decît primise în cei dintîi. A avut patrusprezece mii de oi, şase mii de cămile, o mie de părechi de boi, şi o mie de măgăriţe.<br/>


text:
În toată ţara nu erau femei aşa de frumoase ca fetele lui Iov. Tatăl lor le-a dat o parte de moştenire printre fraţii lor.<br/>


text:
Iov a mai trăit după aceea o sută patruzeci de ani, şi a văzut pe fiii săi şi pe fiii fiilor săi pînă la al patrulea neam.<br/>


text:
Ferice de omul care nu se duce la sfatul celor răi,<br/>nu se opreşte pe calea celor păcătoşi,<br/>şi nu se aşează pe scaunul celor batjocoritori!<br/>


text:
El este ca un pom sădit lîngă un izvor de apă,<br/>care îşi dă rodul la vremea lui,<br/>şi ale cărui frunze nu se veştejesc:<br/>tot ce începe, duce la bun sfîrşit.<br/>


text:
Deaceea cei răi nu pot ţinea capul sus în judecăţii,<br/>nici păcătoşii în adunarea celor neprihăniţi.<br/>


text:
Împăraţii pămîntului se răscoală, şi domnitorii se sfătuiesc împreună împotriva Domnului şi împotriva Unsului Său, zicînd:<br/>


text:
„Eu voi vesti hotărîrea Lui,“ – zice Unsul –<br/>„Domnul Mi-a zis: «Tu eşti Fiul Meu!<br/>Astăzi Te-am născut.<br/>


text:
Daţi cinste Fiului, ca să nu Se mînie,<br/>şi să nu pieriţi pe calea voastră,<br/>căci mînia Lui este gata să se aprindă!<br/>Ferice de toţi cîţi se încred în El!<br/>


text:
Eu strig cu glasul meu către Domnul,<br/>şi El îmi răspunde din muntele Lui cel sfînt. (Oprire)<br/>


text:
Scoală-Te, Doamne! Scapă-mă, Dumnezeule!<br/>Căci Tu baţi peste obraz pe toţi vrăjmaşii mei,<br/>şi zdrobeşti dinţii celor răi.<br/>


text:
Răspunde-mi, cînd strig, Dumnezeul neprihănirii mele:<br/>scoate-mă la loc larg, cînd sînt la strîmtoare!<br/>Ai milă, de mine, ascultă-mi rugăciunea!<br/>


text:
Fiii oamenilor, pînă cînd va fi batjocorită slava mea?<br/>Pînă cînd veţi iubi deşertăciunea, şi veţi umbla după minciuni? (Oprire)<br/>


text:
Cutremuraţi-vă, şi nu păcătuiţi!<br/>Spuneţi lucrul acesta în inimile voastre cînd staţi în pat: apoi tăceţi. (Oprire)<br/>


text:
Mulţi zic: „Cine ne va arăta fericirea?“<br/>Eu însă zic: „Fă să răsară peste noi lumina Feţei Tale, Doamne!“<br/>


text:
Tu-mi dai mai multă bucurie în inima mea, decît au ei<br/>cînd li se înmulţeşte rodul grîului şi al vinului.<br/>


text:
Eu mă culc şi adorm în pace,<br/>căci numai Tu, Doamne, îmi dai linişte deplină în locuinţa mea.<br/>


text:
Doamne, auzi-mi glasul, dimineaţa!<br/>Dimineaţa eu îmi îndrept rugăciunea spre Tine, şi aştept.<br/>


text:
Dar eu, prin îndurarea Ta cea mare, pot să intru în casa Ta, şi să mă închin cu frică în Templul Tău cel sfînt.<br/>


text:
Doamne, călăuzeşte-mă pe calea plăcută Ţie, din pricina vrăjmaşilor mei!<br/>Netezeşte calea Ta supt paşii mei.<br/>


text:
Căci nu este nimic adevărat în gura lor;<br/>inima le este plină de răutate,<br/>gîtlejul le este un mormînt deschis,<br/>şi pe limbă au vorbe linguşitoare.<br/>


text:
Loveşte-i ca pe nişte vinovaţi, Dumnezeule!<br/>Fă-i să cadă prin înseşi sfaturile lor.<br/>Prăbuşeşte-i în mijlocul păcatelor lor fără număr!<br/>Căci se răzvrătesc împotriva Ta.<br/>


text:
Atunci toţi cei ce se încred în Tine, se vor bucura,<br/>se vor veseli totdeauna, căci Tu îi vei ocroti.<br/>Tu vei fi bucuria<br/>celorce iubesc Numele Tău.<br/>


text:
Căci Tu binecuvintezi pe cel neprihănit, Doamne,<br/>şi-l înconjuri cu bunăvoinţa Ta, cum l-ai înconjura cu un scut.<br/>


text:
Căci cel ce moare nu-şi mai aduce aminte de Tine;<br/>şi cine Te va lăuda în locuinţa morţilor?<br/>


text:
Nu mai pot gemînd!<br/>În fiecare noapte îmi stropesc aşternutul,<br/>şi-mi scald patul în lacrămi.<br/>


text:
Depărtaţi-vă dela mine, toţi cei ce faceţi răul!<br/>Căci Domnul a auzit glasul plîngerii mele!<br/>


text:
Toţi vrăjmaşii mei vor fi acoperiţi de ruşine, şi cuprinşi de spaimă;<br/>într’o clipă vor da înapoi, acoperiţi de ruşine.<br/>


text:
Doamne, Dumnezeule, în Tine îmi caut scăparea!<br/>Scapă-mă de toţi prigonitorii mei şi izbăveşte-mă,<br/>


text:
dacă am răsplătit cu rău pe cel ce trăia în pace cu mine,<br/>şi n’am izbăvit pe cel ce mă asuprea fără temei,<br/>


text:
atunci: să mă urmărească vrăjmaşul şi să m’ajungă,<br/>să-mi calce viaţa la pămînt,<br/>şi slava mea în pulbere să mi-o arunce! (Oprire)<br/>


text:
Scoală-Te, Doamne, cu mînia Ta!<br/>Scoală-Te împotriva urgiei protivnicilor mei,<br/>trezeşte-Te ca să-mi ajuţi, şi rînduieşte o judecată!<br/>


text:
Ah! pune odată capăt răutăţii celor răi, şi întăreşte pe cel neprihănit,<br/>Tu, care cercetezi inimile şi rărunchii, Dumnezeule drepte!<br/>


text:
Dacă cel rău nu se întoarce la Dumnezeu, Dumnezeu îşi ascute sabia,<br/>Îşi încordează arcul, şi-l ocheşte,<br/>


text:
Fărădelegea pe care a urzit-o, se întoarce asupra capului lui,<br/>şi silnicia pe care a făcut-o, se pogoară înapoi pe ţeasta capului lui.<br/>


text:
Eu voi lăuda pe Domnul pentru dreptatea Lui,<br/>şi voi cînta Numele Domnului, Numele Celui Prea Înalt.<br/>


text:
Doamne, Dumnezeul nostru,<br/>cît de minunat este Numele Tău pe tot pămîntul!<br/>Slava Ta se înalţă mai pe sus de ceruri.<br/>


text:
Din gura copiilor şi a celor ce sug la ţîţă,<br/>Ţi-ai scos o întăritură de apărare împotriva protivnicilor tăi,<br/>ca să astupi gura vrăjmaşului şi omului cu dor de răzbunare.<br/>


text:
căci Tu îmi sprijineşti dreptatea şi pricina mea,<br/>şi stai pe scaunul Tău de domnie ca un judecător drept.<br/>


text:
Tu pedepseşti neamurile, nimiceşti pe cel rău,<br/>le ştergi numele pentru totdeauna şi pe vecie.<br/>


text:
S’au dus vrăjmaşii! N’au rămas din ei decît nişte dărîmături vecinice!<br/>Nişte cetăţi dărîmate de Tine! Li s’a şters pomenirea!<br/>


text:
Ei s’au dus, dar Domnul împărăteşte în veac,<br/>şi Şi-a pregătit scaunul de domnie pentru judecată.<br/>


text:
Cei ce cunosc Numele Tău, se încred în Tine,<br/>căci Tu nu părăseşti pe cei ce Te caută, Doamne!<br/>


text:
Căci El răzbună sîngele vărsat,<br/>şi Îşi aduce aminte de cei nenorociţi, nu uită strigătele lor.<br/>


text:
Ai milă de mine, Doamne!<br/>Vezi ticăloşia în care mă aduc vrăjmaşii mei,<br/>şi ridică-mă din porţile morţii,<br/>


text:
ca să vestesc toate laudele Tale, în porţile fiicei Sionului,<br/>şi să mă bucur de mîntuirea Ta.<br/>


text:
Neamurile cad în groapa pe care au făcut-o,<br/>şi li se prinde piciorul în laţul pe care l-au ascuns.<br/>


text:
Domnul Se arată, face dreptate,<br/>şi prinde pe cel rău în lucrul mînilor lui. (Joc de instrumente – Oprire)<br/>


text:
Cel rău, în mîndria lui, urmăreşte pe cei nenorociţi,<br/>şi ei cad jertfă curselor urzite de el.<br/>


text:
Cel rău zice cu trufie: „Nu pedepseşte Domnul!<br/>Nu este Dumnezeu!“ Iată toate gîndurile lui.<br/>


text:
Treburile îi merg bine în orice vreme;<br/>judecăţile Tale sînt prea înalte pentru el, ca să le poată vedea,<br/>şi suflă cu dispreţ împotriva tuturor protivnicilor lui.<br/>


text:
Gura îi este plină de blesteme, de înşelătorii şi de vicleşuguri;<br/>şi supt limbă are răutate şi fărădelege.<br/>


text:
Stă la pîndă lîngă sate,<br/>şi ucide pe cel nevinovat în locuri dosnice:<br/>ochii lui pîndesc pe cel nenorocit.<br/>


text:
Stă la pîndă în ascunzătoarea lui, ca leul în vizuină:<br/>stă la pîndă să prindă pe cel nenorocit.<br/>Îl prinde, şi-l trage în laţul lui:<br/>


text:
Pentruce să hulească cel rău pe Dumnezeu?<br/>Pentruce să zică în inima lui că Tu nu pedepseşti?<br/>


text:
Dar Tu vezi; căci Tu priveşti necazul şi suferinţa, ca să iei în mînă pricina lor.<br/>În nădejdea Ta se lasă cel nenorocit,<br/>şi Tu vii în ajutor orfanului.<br/>


text:
ca să faci dreptate orfanului şi celui asuprit,<br/>şi ca să nu mai însufle groaza omul cel luat din pămînt.<br/>


text:
Căci iată că cei răi încordează arcul,<br/>îşi potrivesc săgeata pe coardă,<br/>ca să tragă pe ascuns asupra celor cu inima curată.<br/>


text:
Domnul este în Templul Lui cel sfînt, Domnul Îşi are scaunul de domnie în ceruri.<br/>Ochii Lui privesc, şi ploapele Lui cercetează pe fiii oamenilor.<br/>


text:
Peste cei răi plouă cărbuni, foc şi pucioasă:<br/>un vînt dogoritor, iată paharul de care au ei parte.<br/>


text:
Vino în ajutor, Doamne, căci se duc oamenii evlavioşi,<br/>pier credincioşii dintre fiii oamenilor.<br/>


text:
Oamenii îşi spun minciuni unii altora,<br/>pe buze au lucruri linguşitoare, vorbesc cu inimă prefăcută.<br/>


text:
pe cei ce zic: „Sîntem tari cu limba noastră,<br/>căci buzele noastre sînt cu noi: cine ar putea să fie stăpîn peste noi?“<br/>


text:
„Pentrucă cei nenorociţi sînt asupriţi şi pentrucă săracii gem, acum“, zice Domnul, „Mă scol, şi aduc mîntuire celor obijduiţi.“<br/>


text:
Cuvintele Domnului sînt cuvinte curate,<br/>un argint lămurit în cuptor de pămînt, şi curăţit de şapte ori. –<br/>


text:
Pînă cînd voi avea sufletul plin de griji,<br/>şi inima plină de necazuri în fiecare zi?<br/>Pînă cînd se va ridica vrăjmaşul meu împotriva mea?<br/>


text:
Priveşte, răspunde-mi, Doamne, Dumnezeul meu!<br/>Dă lumină ochilor mei, ca să n’adorm somnul morţii,<br/>


text:
ca să nu zică vrăjmaşul meu: „L-am biruit!“<br/>Şi să nu se bucure protivnicii mei, cînd mă clatin.<br/>


text:
Nebunul zice în inima lui: „Nu este Dumnezeu!“<br/>S’au stricat oamenii, fac fapte urîte;<br/>nu este niciunul care să facă binele.<br/>


text:
Domnul Se uită dela înălţimea cerurilor peste fiii oamenilor,<br/>să vadă de este vreunul care să aibă pricepere,<br/>şi care să caute pe Dumnezeu.<br/>


text:
Dar toţi s’au rătăcit, toţi s’au dovedit nişte netrebnici;<br/>nu este nici unul care să facă binele, niciunul măcar.<br/>


text:
Şi-au pierdut mintea toţi cei ce săvîrşesc fărădelegea,<br/>de mănîncă pe poporul Meu, cum mănîncă pînea,<br/>şi nu cheamă pe Domnul?<br/>


text:
O! de ar porni din Sion izbăvirea lui Israel!…<br/>Cînd va întoarce Domnul înapoi pe prinşii de război ai poporului Său,<br/>Iacov se va veseli, şi Israel se va bucura.<br/>


text:
Acela nu cleveteşte cu limba lui, nu face rău semenului său,<br/>şi nu aruncă ocara asupra aproapelui său.<br/>


text:
El priveşte cu dispreţ pe cel vrednic de dispreţuit,<br/>dar cinsteşte pe ceice se tem de Domnul.<br/>El nu-şi ia vorba înapoi, dacă face un jurămînt în paguba lui.<br/>


text:
El nu-şi dă banii cu dobîndă,<br/>şi nu ia mită împotriva celui nevinovat.<br/>Cel ce se poartă aşa, nu se clatină nici odată.<br/>


text:
Idolii se înmulţesc, oamenii aleargă după dumnezei străini,<br/>dar eu n’aduc jertfele lor de sînge,<br/>şi nu pun numele lor pe buzele mele.<br/>


text:
Eu binecuvintez pe Domnul, care mă sfătuieşte,<br/>căci pînă şi noaptea îmi dă îndemnuri inima.<br/>


text:
De aceea inima mi se bucură, sufletul mi se veseleşte,<br/>şi trupul mi se odihneşte în linişte.<br/>


text:
Căci nu vei lăsa sufletul meu în locuinţa morţilor,<br/>nu vei îngădui ca prea iubitul Tău să vadă putrezirea.<br/>


text:
Îmi vei arăta cărarea vieţii;<br/>înaintea Feţei Tale sînt bucurii nespuse,<br/>şi desfătări vecinice în dreapta Ta.<br/>


text:
Doamne, ascultă-mi pricina nevinovată, ia aminte la strigătele mele,<br/>pleacă urechea la rugăciunea mea, făcută cu buze neprefăcute!<br/>


text:
Dacă îmi vei cerca inima, dacă o vei cerceta noaptea,<br/>dacă mă vei încerca, nu vei găsi nimic:<br/>căci ce-mi iese din gură, aceea şi gîndesc.<br/>


text:
Cît priveşte legăturile cu oamenii, eu, după cuvîntul buzelor Tale,<br/>mă feresc de calea celor asupritori;<br/>


text:
Strig către Tine, căci m’asculţi, Dumnezeule!<br/>Pleacă-Ţi urechea spre mine, ascultă cuvîntul meu!<br/>


text:
Arată-Ţi bunătatea Ta cea minunată, Tu, care scapi pe cei ce caută adăpost,<br/>şi-i izbăveşti de protivnicii lor, prin dreapta Ta!<br/>


text:
Scoală-te, Doamne, ieşi înaintea vrăjmaşului, doboară-l!<br/>Izbăveşte-mă de cel rău cu sabia Ta!<br/>


text:
Scapă-mă de oameni, cu mîna Ta, Doamne, de oamenii lumii acesteia,<br/>cari îşi au partea lor în viaţa aceasta,<br/>şi cărora le umpli pîntecele cu bunătăţile Tale.<br/>Copiii lor sînt sătui<br/>şi prisosul lor îl lasă pruncilor lor.<br/>


text:
Dar eu, în nevinovăţia mea, voi vedea Faţa Ta:<br/>cum mă voi trezi, mă voi sătura de chipul Tău.<br/>


text:
Doamne, Tu eşti stînca mea, cetăţuia mea, izbăvitorul meu! Dumnezeule, Tu eşti stînca mea, în care mă ascund,<br/>scutul meu, tăria care mă scapă, şi întăritura mea!<br/>


text:
Dar, în strîmtorarea mea, am chemat pe Domnul,<br/>şi am strigat către Dumnezeul meu:<br/>din locaşul Lui, El mi-a auzit glasul,<br/>şi strigătul meu a ajuns pînă la El, pînă la urechile Lui.<br/>


text:
Atunci s’a sguduit pămîntul şi s’a cutremurat,<br/>temeliile munţilor s’au mişcat,<br/>şi s’au clătinat, pentru că El se mîniase.<br/>


text:
Din nările Lui se ridica fum,<br/>şi un foc mistuitor ieşea din gura Lui:<br/>cărbuni aprinşi ţîşneau din ea.<br/>


text:
Întunerecul Şi-l făcuse învelitoare,<br/>iar cortul Lui, împrejurul Lui,<br/>erau nişte ape întunecoase şi nori negri.<br/>


text:
Din strălucirea, care se răsfrîngea înaintea Lui, ieşeau nori,<br/>cari aruncau grindină şi cărbuni de foc.<br/>


text:
Domnul a tunat în ceruri,<br/>Cel Prea Înalt a făcut să-I răsune glasul,<br/>cu grindină şi cărbuni de foc.<br/>


text:
A aruncat săgeţi şi a risipit pe vrăjmaşii mei,<br/>a înmulţit loviturile trăsnetului şi i-a pus pe fugă.<br/>


text:
Atunci s’a văzut albia apelor,<br/>şi s’au descoperit temeliile lumii,<br/>la mustrarea Ta, Doamne,<br/>la vuietul suflării nărilor Tale.<br/>


text:
m’a izbăvit de protivnicul meu cel puternic,<br/>de vrăjmaşii mei, cari erau mai tari decît mine.<br/>


text:
Ei năvăliseră deodată peste mine în ziua strîmtorării mele;<br/>dar Domnul a fost sprijinul meu.<br/>


text:
Deaceea, Domnul mi-a răsplătit după neprihănirea mea, după curăţia mînilor mele înaintea ochilor Lui.<br/>


text:
Căile lui Dumnezeu sînt desăvîrşite,<br/>Cuvîntul Domnului este încercat:<br/>El este un scut pentru toţi cei ce aleargă la El.<br/>


text:
Căci cine este Dumnezeu, afară de Domnul,<br/>şi cine este o stîncă, afară de Dumnezeul nostru?<br/>


text:
El îmi face picioarele ca ale cerboaicelor,<br/>şi mă aşează pe înălţimile mele <n>{Cetăţuile de pe munţi}</n>.<br/>


text:
Tu îmi dai scutul mîntuirii Tale,<br/>dreapta Ta mă sprijineşte,<br/>şi îndurarea Ta mă face mare.<br/>


text:
Tu mă scapi din neînţelegerile poporului; mă pui în fruntea neamurilor;<br/>un popor, pe care nu-l cunoaşteam, îmi este supus.<br/>


text:
Trăiască Domnul, şi binecuvîntată să fie Stînca mea!<br/>Mărit să fie Dumnezeul mîntuirii mele,<br/>


text:
şi mă izbăveşte de vrăjmaşii mei!<br/>Tu mă înalţi mai pesus de protivnicii mei,<br/>mă scapi de omul asupritor.<br/>


text:
El dă mari izbăviri împăratului Său,<br/>şi dă îndurare unsului Său:<br/>lui David, şi seminţei lui, pe vecie.<br/>


text:
dar răsunetul lor străbate tot pămîntul, şi glasul lor merge pînă la marginile lumii.<br/>În ceruri El a întins un cort soarelui.<br/>


text:
Şi soarele, ca un mire, care iese din odaia lui de nuntă,<br/>se aruncă în drumul lui cu bucuria unui viteaz:<br/>


text:
răsare la un capăt al cerurilor,<br/>şi îşi isprăveşte drumul la celalt capăt;<br/>nimic nu se ascunde de căldura lui.<br/>


text:
Legea Domnului este desăvîrşită, şi înviorează sufletul;<br/>mărturia Domnului este adevărată şi dă înţelepciune celui neştiutor.<br/>


text:
Orînduirile Domnului sînt fără prihană, şi veselesc inima;<br/>poruncile Domnului sînt curate şi luminează ochii.<br/>


text:
Frica de Domnul este curată, şi ţine pe vecie;<br/>judecăţile Domnului sînt adevărate, toate sînt drepte.<br/>


text:
Ele sînt mai de preţ decît aurul, decît mult aur curat;<br/>sînt mai dulci decît mierea, decît picurul din faguri.<br/>


text:
Păzeşte de asemenea pe robul Tău de mîndrie,<br/>ca să nu stăpînească ea peste mine!<br/>Atunci voi fi fără prihană, nevinovat de păcate mari.<br/>


text:
Primeşte cu bunăvoinţă cuvintele gurii mele,<br/>şi cugetele inimii mele,<br/>Doamne, Stînca mea şi Izbăvitorul meu!<br/>


text:
Să-Şi aducă aminte de toate darurile tale de mîncare,<br/>şi să primească arderile tale de tot! (Oprire)<br/>


text:
Atunci noi ne vom bucura de biruinţa ta, şi vom flutura steagul în Numele Dumnezeului nostru.<br/>Domnul să-ţi asculte toate dorinţele tale!<br/>


text:
Ştiu de acum că Domnul scapă pe unsul Său,<br/>şi-i va răspunde din ceruri, din locaşul Lui cel Sfînt,<br/>prin ajutorul atotputernic al dreptei Lui.<br/>


text:
Unii se bizuiesc pe carăle lor, alţii pe caii lor;<br/>dar noi ne bizuim pe Numele Domnului, Dumnezeului nostru.<br/>


text:
Doamne, împăratul se bucură de ocrotirea puternică, pe care i-o dai Tu.<br/>Şi cum îl umple de veselie ajutorul Tău!<br/>


text:
Căci i-ai ieşit înainte cu binecuvîntări de fericire,<br/>şi i-ai pus pe cap o cunună de aur curat.<br/>


text:
Căci împăratul se încrede în Domnul;<br/>şi bunătatea Celui Prea Înalt îl face să nu se clatine.<br/>


text:
Mîna ta, împărate, va ajunge pe toţi vrăjmaşii tăi,<br/>dreapta ta va ajunge pe cei ce te urăsc,<br/>


text:
şi-i vei face ca un cuptor aprins,<br/>în ziua cînd te vei arăta;<br/>Domnul îi va nimici în mînia Lui, şi-i va mînca focul.<br/>


text:
Dumnezeule! Dumnezeule! Pentruce m’ai părăsit,<br/>şi pentruce Te depărtezi fără să-mi ajuţi şi fără s’asculţi plîngerile mele?<br/>


text:
Da, Tu m’ai scos din pîntecele mamei,<br/>m’ai pus la adăpost de orice grijă la ţîţele mamei mele;<br/>


text:
de cînd eram la sînul mamei, am fost supt paza Ta,<br/>din pîntecele mamei ai fost Dumnezeul meu.<br/>


text:
Am ajuns ca apa, care se scurge,<br/>şi toate oasele mi se despart;<br/>mi s’a făcut inima ca ceara,<br/>şi se topeşte înlăuntrul meu.<br/>


text:
Mi se usucă puterea ca lutul,<br/>şi mi se lipeşte limba de cerul gurii:<br/>m’ai adus în ţărîna morţii.<br/>


text:
Căci nişte cîni mă înconjoară,<br/>o ceată de nelegiuiţi dau tîrcoale împrejurul meu,<br/>mi-au străpuns mînile şi picioarele:<br/>


text:
Cei ce vă temeţi de Domnul, lăudaţi-L!<br/>Voi toţi, sămînţa lui Iacov, slăviţi-L!<br/>Cutremuraţi-vă înaintea Lui, voi toţi, sămînţa lui Israel!<br/>


text:
Căci El nici nu dispreţuieşte, nici nu urăşte necazurile celui nenorocit,<br/>şi nu-Şi ascunde Faţa de el,<br/>ci îl ascultă cînd strigă către El.<br/>


text:
În adunarea cea mare, Tu vei fi pricina laudelor mele:<br/>şi-mi voi împlini juruinţele în faţa celor ce se tem de Tine.<br/>


text:
Cei săraci vor mînca şi se vor sătura,<br/>ceice caută pe Domnul, Îl vor lăuda:<br/>veselă să vă fie inima pe vecie!<br/>


text:
Toate marginile pămîntului îşi vor aduce aminte şi se vor întoarce la Domnul:<br/>toate familiile neamurilor se vor închina înaintea Ta.<br/>


text:
Toţi cei puternici de pe pămînt vor mînca şi se vor închina şi ei;<br/>înaintea Lui se vor pleca toţi ceice se pogoară în ţărînă,<br/>ceice nu pot să-şi păstreze viaţa.<br/>


text:
O sămînţă de oameni li va sluji;<br/>şi se va vorbi despre Domnul către ceice vor veni după ei.<br/>


text:
Aceştia vor veni şi vor vesti dreptatea Lui,<br/>vor vesti lucrarea Lui poporului care se va naşte.<br/>


text:
Chiar dacă ar fi să umblu prin valea umbrei morţii,<br/>nu mă tem de niciun rău, căci Tu eşti cu mine.<br/>Toiagul şi nuiaua Ta mă mîngîie.<br/>


text:
Tu îmi întinzi masa în faţa protivnicilor mei;<br/>îmi ungi capul cu untdelemn,<br/>şi paharul meu este plin de dă peste el.<br/>


text:
Da, fericirea şi îndurarea mă vor însoţi<br/>în toate zilele vieţii mele,<br/>şi voi locui în Casa Domnului pînă la sfîrşitul zilelor mele.<br/>


text:
Cine va putea să se suie la muntele Domnului?<br/>Cine se va ridica pînă la locul Lui cel Sfînt? –<br/>


text:
Cel ce are mînile nevinovate şi inima curată,<br/>cel ce nu-şi dedă sufletul la minciună,<br/>şi nu jură ca să înşele.<br/>


text:
Acela va căpăta binecuvîntarea Domnului,<br/>starea după voia Lui dată de Dumnezeul mîntuirii lui.<br/>


text:
Iată partea de moştenire a celor ce-L cheamă,<br/>a celor ce caută Faţa Ta,<br/>Dumnezeul lui Iacov. – (Oprire)<br/>


text:
Porţi, ridicaţi-vă capetele;<br/>ridicaţi-vă, porţi vecinice,<br/>ca să intre Împăratul slavei! –<br/>


text:
„Cine este acest Împărat al slavei?“ –<br/>Domnul cel tare şi puternic,<br/>Domnul cel viteaz în lupte.<br/>


text:
Porţi, ridicaţi-vă capetele;<br/>ridicaţi-le, porţi vecinice,<br/>ca să intre Împăratul slavei! –<br/>


text:
„Cine este acest Împărat al slavei?“<br/>– Domnul oştirilor:<br/>El este Împăratul slavei! – (Oprire)<br/>


text:
În Tine, Dumnezeule, mă încred: să nu fiu dat de ruşine,<br/>ca să nu se bucure vrăjmaşii mei de mine!<br/>


text:
Da, toţi cei ce nădăjduiesc în Tine nu vor fi daţi de ruşine:<br/>ci de ruşine vor fi daţi cei ce Te părăsesc fără temei.<br/>


text:
Povăţuieşte-mă în adevărul Tău, şi învaţă-mă;<br/>căci Tu eşti Dumnezeul mîntuirii mele,<br/>Tu eşti totdeauna nădejdea mea!<br/>


text:
Nu-Ţi aduce aminte de greşelile din tinereţa mea, nici de fărădelegile mele;<br/>ci adu-Ţi aminte de mine,<br/>după îndurarea Ta, pentru bunătatea Ta, Doamne!<br/>


text:
Toate cărările Domnului sînt îndurare şi credincioşie,<br/>pentru cei ce păzesc legămîntul şi poruncile Lui.<br/>


text:
Cine este omul, care se teme de Domnul?<br/>Aceluia Domnul îi arată calea pe care trebuie s’o aleagă.<br/>


text:
Prietenia Domnului este pentru cei ce se tem de El,<br/>şi legămîntul făcut cu El le dă învăţătură.<br/>


text:
Domnul este lumina şi mîntuirea mea:<br/>de cine să mă tem?<br/>Domnul este sprijinitorul vieţii mele:<br/>de cine să-mi fie frică?<br/>


text:
Cînd înaintează cei răi împotriva mea,<br/>ca să-mi mănînce carnea,<br/>tocmai ei – prigonitorii şi vrăjmaşii mei –<br/>se clatină şi cad.<br/>


text:
Chiar o oştire de ar tăbărî împotriva mea,<br/>inima mea tot nu s’ar teme.<br/>Chiar război de s’ar ridica împotriva mea,<br/>tot plin de încredere aş fi.<br/>


text:
Un lucru cer dela Domnul,<br/>şi-l doresc fierbinte:<br/>aş vrea să locuiesc toată viaţa mea în Casa Domnului,<br/>ca să privesc frumuseţea Domnului,<br/>şi să mă minunez de Templul Lui.<br/>


text:
Căci El mă va ocroti în coliba Lui, în ziua necazului,<br/>mă va ascunde supt acoperişul cortului Lui,<br/>şi mă va înălţa pe o stîncă.<br/>


text:
Iată că mi se şi înalţă capul peste vrăjmaşii mei, cari mă înconjoară:<br/>voi aduce jertfe în cortul Lui<br/>în sunetul trîmbiţei,<br/>voi cînta şi voi lăuda pe Domnul.<br/>


text:
Nu-mi ascunde Faţa Ta,<br/>nu îndepărta cu mînie pe robul Tău!<br/>Tu eşti ajutorul meu, nu mă lăsa,<br/>nu mă părăsi, Dumnezeul mîntuirii mele!<br/>


text:
Învaţă-mă, Doamne, calea Ta, şi povăţuieşte-mă pe cărarea cea dreaptă,<br/>din pricina vrăjmaşilor mei.<br/>


text:
Nu mă lăsa la bunul plac al protivnicilor mei!<br/>Căci împotriva mea se ridică nişte martori mincinoşi,<br/>şi nişte oameni, cari nu suflă decît asuprire.<br/>


text:
Doamne, către Tine strig. Stînca mea!<br/>Nu rămînea surd la glasul meu,<br/>ca nu cumva, dacă Te vei depărta fără să-mi răspunzi,<br/>să ajung ca cei ce se pogoară în groapă.<br/>


text:
Ascultă glasul rugăciunilor mele, cînd strig către Tine,<br/>şi cînd îmi ridic mînile spre locaşul Tău cel Sfînt.<br/>


text:
Nu mă lua de pe pămînt împreună cu cei răi<br/>şi cu oamenii nelegiuiţi,<br/>cari vorbesc de pace aproapelui lor<br/>şi, cînd colo, au răutate în inimă.<br/>


text:
Răsplăteşte-le după lucrările lor<br/>şi după răutatea faptelor lor,<br/>răsplăteşte-le după lucrarea mînilor lor!<br/>Dă-le plata care li se cuvine!<br/>


text:
Căci ei nu iau aminte la lucrările Domnului,<br/>la lucrarea mînilor Lui.<br/>Să-i doboare şi să nu-i mai scoale!<br/>


text:
Domnul este tăria mea şi scutul meu;<br/>în El mi se încrede inima, şi sînt ajutat.<br/>De aceea îmi este plină de veselie inima,<br/>şi-L laud prin cîntările mele.<br/>


text:
Mîntuieşte, Doamne, poporul Tău,<br/>şi binecuvîntează moştenirea Ta!<br/>Fii păstorul şi sprijinitorul lor în veci.<br/>


text:
Daţi Domnului slava cuvenită Numelui Lui!<br/>Închinaţi-vă înaintea Domnului îmbrăcaţi cu podoabe sfinte!<br/>


text:
Glasul Domnului răsună pe ape,<br/>Dumnezeul slavei face să bubue tunetul:<br/>Domnul este pe ape mari.<br/>


text:
Glasul Domnului face pe cerboaice să nască;<br/>El despoaie pădurile; în locaşul Lui totul strigă: „Slavă!“<br/>


text:
Domnul stătea pe scaunul Lui de domnie cînd cu potopul,<br/>şi Domnul împărăţeşte în veci pe scaunul Lui de domnie.<br/>


text:
Doamne, Tu mi-ai ridicat sufletul din locuinţa morţilor,<br/>Tu m’ai adus la viaţă din mijlocul celor ce se pogoară în groapă.<br/>


text:
Căci mînia Lui ţine numai o clipă,<br/>dar îndurarea Lui ţine toată viaţa:<br/>seara vine plînsul,<br/>iar dimineaţa veselia.<br/>


text:
Doamne, prin bunăvoinţa Ta mă aşezasei pe un munte tare…<br/>dar Ţi-ai ascuns Faţa, şi m’am turburat.<br/>


text:
„Ce vei cîştiga dacă-mi verşi sîngele, şi mă pogori în groapă?<br/>Poate să Te laude ţărîna?<br/>Poate ea să vestească credincioşia Ta?<br/>


text:
Şi mi-ai prefăcut tînguirile în veselie,<br/>mi-ai deslegat sacul de jale, şi m’ai încins cu bucurie,<br/>


text:
pentruca inima mea să-Ţi cînte, şi să nu stea mută.<br/>Doamne, Dumnezeule, eu pururea Te voi lăuda!<br/>


text:
Doamne, în Tine mă încred:<br/>să nu fiu dat de ruşine niciodată.<br/>Izbăveşte-mă, în dreptatea Ta!<br/>


text:
Pleacă-Ţi urechea spre mine, grăbeşte de-mi ajută!<br/>Fii pentru mine o stîncă ocrotitoare,<br/>o cetăţuie unde să-mi găsesc scăparea!<br/>


text:
Căci Tu eşti Stînca mea, Cetăţuia mea,<br/>şi, pentru Numele Tău, mă vei povăţui şi mă vei călăuzi.<br/>


text:
Fă-mă să mă veselesc şi să mă bucur de îndurarea Ta,<br/>căci vezi ticăloşia mea, ştii neliniştea sufletului meu,<br/>


text:
Ai milă de mine, Doamne, căci sînt în strîmtorare:<br/>faţa, sufletul, şi trupul mi s’au topit de întristare;<br/>


text:
mi se sfîrşeşte viaţa în durere, şi anii în suspinuri.<br/>Mi s’au sleit puterile din pricina fărădelegii mele, şi-mi putrezesc oasele!<br/>


text:
Din pricina protivnicilor mei, am ajuns de ocară,<br/>de mare ocară pentru vecinii mei, şi de groază pentru prietenii mei;<br/>ceice mă văd pe uliţă, fug de mine.<br/>


text:
Aud vorbele rele ale multora,<br/>văd spaima care domneşte împrejur,<br/>cînd se sfătuiesc ei împreună împotriva mea,<br/>şi uneltesc să-mi ia viaţa.<br/>


text:
Doamne, să nu rămîn de ruşine cînd Te chem.<br/>Ci să rămînă de ruşine cei răi, şi ei să se pogoare muţi în locuinţa morţilor!<br/>


text:
Să amuţească buzele mincinoase,<br/>cari vorbesc cu îndrăzneală,<br/>cu trufie şi dispreţ împotriva celui neprihănit!<br/>


text:
O, cît de mare este bunătatea Ta, pe care o păstrezi pentru cei ce se tem de Tine,<br/>şi pe care o arăţi celor ce se încred în Tine, în faţa fiilor oamenilor!<br/>


text:
Tu îi ascunzi, la adăpostul Feţei Tale, de cei ce-i prigonesc,<br/>îi ocroteşti în cortul Tău de limbile-cari-i clevetesc.<br/>


text:
Binecuvîntat să fie Domnul,<br/>căci Şi-a arătat în chip minunat îndurarea faţă de mine:<br/>parc’aş fi fost într’o cetate întărită.<br/>


text:
În pornirea mea nechibzuită, ziceam: „Sînt izgonit dinaintea Ta!“<br/>Dar Tu ai auzit glasul rugăciunilor mele,<br/>cînd am strigat spre Tine.<br/>


text:
Iubiţi dar pe Domnul, toţi cei iubiţi de El.<br/>Căci Domnul păzeşte pe cei credincioşi,<br/>şi pedepseşte aspru pe cei mîndri.<br/>


text:
Ferice de omul, căruia nu-i ţine în seamă Domnul nelegiuirea,<br/>şi în duhul căruia nu este viclenie!<br/>


text:
Căci zi şi noapte mîna Ta apăsa asupra mea;<br/>mi se usca vlaga cum se usucă pămîntul de seceta verii. (Oprire)<br/>


text:
Atunci Ţi-am mărturisit păcatul meu, şi nu mi-am ascuns fărădelegea.<br/>Am zis: „Îmi voi mărturisi Domnului fărădelegile!“<br/>Şi Tu ai iertat vina păcatului meu. (Oprire)<br/>


text:
De aceea orice om evlavios să se roage Ţie la vreme potrivită!<br/>Şi chiar de s’ar vărsa ape mari, pe el nu-l vor atinge de loc.<br/>


text:
Tu eşti ocrotirea mea, Tu mă scoţi din necaz,<br/>Tu mă înconjuri cu cîntări de izbăvire. (Oprire)<br/>


text:
„Eu – zice Domnul – te voi învăţa, şi-ţi voi arăta calea pe care trebuie s’o urmezi,<br/>te voi sfătui, şi voi avea privirea îndreptată asupra ta.“<br/>


text:
Nu fiţi ca un cal sau ca un catîr fără pricepere,<br/>pe cari-i struneşti cu un frîu şi o zăbală cu cari-i legi,<br/>ca să nu se apropie de tine. –<br/>


text:
De multe dureri are parte cel rău,<br/>dar cel ce se încrede în Domnul, este înconjurat cu îndurarea Lui.<br/>


text:
Neprihăniţilor, bucuraţi-vă în Domnul şi veseliţi-vă!<br/>Scoateţi strigăte de bucurie, toţi cei cu inima fără prihană!<br/>


text:
Neprihăniţilor, bucuraţi-vă în Domnul!<br/>Oamenilor fără prihană le şade bine cîntarea de laudă.<br/>


text:
Cerurile au fost făcute prin Cuvîntul Domnului,<br/>şi toată oştirea lor prin suflarea gurii lui.<br/>


text:
Ferice de poporul, al cărui Dumnezeu este Domnul!<br/>Ferice de poporul, pe care Şi-l alege El de moştenire!<br/>


text:
Iată, ochiul Domnului priveşte peste ceice se tem de El,<br/>peste ceice nădăjduiesc în bunătatea Lui,<br/>


text:
Cînd îţi întorci privirile spre El, te luminezi de bucurie,<br/>şi nu ţi se umple faţa de ruşine.<br/>


text:
Puii de leu duc lipsă, şi li-i foame,<br/>dar cei ce caută pe Domnul nu duc lipsă de nici un bine.<br/>


text:
De multe ori vine nenorocirea peste cel fără prihană,<br/>dar Domnul îl scapă totdeauna din ea.<br/>


text:
Domnul scapă sufletul robilor Săi,<br/>şi niciunul din cei ce se încred în El, nu este osîndit.<br/>


text:
Învîrte suliţa şi săgeata împotriva prigonitorilor mei!<br/>zi sufletului meu: „Eu sînt mîntuirea ta!“<br/>


text:
Ruşinaţi şi înfruntaţi să fie ceice vor să-mi ia viaţa!<br/>Să dea înapoi şi să roşească cei ce-mi gîndesc peirea!<br/>


text:
Căci mi-au întins laţul lor, fără pricină, pe o groapă,<br/>pe care au săpat-o, fără temei, ca să-mi ia viaţa;<br/>


text:
să-i ajungă prăpădul pe neaşteptate,<br/>să fie prinşi în laţul, pe care l-au întins,<br/>să cadă în el şi să piară!<br/>


text:
Toate oasele mele vor zice:<br/>„Doamne, cine poate, ca Tine,<br/>să scape pe cel nenorocit de unul mai tare de cît el,<br/>pe cel nenorocit şi sărac de cel ce-l jăfuieşte?“<br/>


text:
Şi eu, cînd erau ei bolnavi, mă îmbrăcam cu sac,<br/>îmi smeream sufletul cu post,<br/>şi mă rugam cu capul plecat la sîn.<br/>


text:
Umblam plin de durere ca pentru un prieten, pentru un frate;<br/>cu capul plecat, ca de jalea unei mame.<br/>


text:
Dar cînd mă clatin eu, ei se bucură şi se strîng;<br/>se strîng fără ştirea mea, ca să mă batjocorească,<br/>şi mă sfîşie neîncetat.<br/>


text:
Doamne, pînă cînd Te vei uita la ei?<br/>Scapă-mi sufletul din cursele lor,<br/>scapă-mi viaţa din ghiarele acestor pui de lei!<br/>


text:
Şi eu Te voi lăuda în adunarea cea mare,<br/>şi Te voi slăvi în mijlocul unui popor mare la număr.<br/>


text:
Să nu se bucure de mine ceice pe nedrept îmi sînt vrăjmaşi,<br/>nici să nu-şi facă semne cu ochiul, ceice mă urăsc fără temei!<br/>


text:
Îşi deschid gura larg împotriva mea,<br/>şi zic: „Ha! Ha! Ochii noştri îşi văd acum dorinţa împlinită!“<br/>


text:
Ci să fie ruşinaţi şi înfruntaţi toţi cei ce se bucură de nenorocirea mea!<br/>Să se îmbrace cu ruşine şi ocară, cei ce se ridică împotriva mea!<br/>


text:
Să se bucure şi să se veselească, cei ce găsesc plăcere în nevinovăţia mea,<br/>şi să zică neîncetat: „Mărit să fie Domnul,<br/>care vrea pacea robului Său!“<br/>


text:
Căci se măguleşte singur în ochii lui,<br/>ca să-şi desăvîrşească fărădelegea, ca să-şi potolească ura.<br/>


text:
Cuvintele gurii lui sînt mincinoase şi înşelătoare;<br/>nu mai vrea să lucreze cu înţelepciune şi să facă binele.<br/>


text:
În aşternutul lui se gîndeşte la răutate,<br/>stă pe o cale care nu este bună,<br/>şi nu urăşte răul.<br/>


text:
Dreptatea Ta este ca munţii lui Dumnezeu,<br/>şi judecăţile Tale sînt ca Adîncul cel mare.<br/>Doamne, Tu sprijineşti pe oameni şi pe dobitoace!<br/>


text:
Cît de scumpă este bunătatea Ta, Dumnezeule!<br/>La umbra aripilor Tale găsesc fiii oamenilor adăpost.<br/>


text:
Întinde-Ţi şi mai departe bunătatea peste ceice Te cunosc,<br/>şi dreptatea peste cei cu inima neprihănită!<br/>


text:
Taci înaintea Domnului, şi nădăjduieşte în El.<br/>Nu te mînia pe cel ce izbuteşte în umbletele lui,<br/>pe omul, care îşi vede împlinirea planurilor lui rele.<br/>


text:
Încă puţină vreme, şi cel rău nu va mai fi;<br/>te vei uita la locul unde era, şi nu va mai fi.<br/>


text:
Cei răi trag sabia şi îşi încordează arcul,<br/>ca să doboare pe cel nenorocit şi sărac,<br/>ca să junghie pe cei cu inima neprihănită.<br/>


text:
Dar cei răi pier,<br/>şi vrăjmaşii Domnului sînt ca cele mai frumoase păşune:<br/>pier, pier ca fumul.<br/>


text:
Am fost tînăr, şi am îmbătrînit, dar n’am văzut pe cel neprihănit părăsit,<br/>nici pe urmaşii lui cerşindu-şi pînea.<br/>


text:
Căci Domnul iubeşte dreptatea,<br/>şi nu părăseşte pe credincioşii Lui.<br/>Totdeauna ei sînt supt paza Lui,<br/>dar sămînţa celor răi este nimicită.<br/>


text:
Nădăjduieşte în Domnul, păzeşte calea Lui,<br/>şi El te va înălţa ca să stăpîneşti ţara:<br/>vei vedea pe cei răi nimiciţi.<br/>


text:
Uită-te bine la cel fără prihană, şi priveşte pe cel fără vicleşug;<br/>căci omul de pace are parte de moştenitori.<br/>


text:
Domnul îi ajută şi-i izbăveşte;<br/>îi izbăveşte de cei răi şi-i scapă,<br/>pentrucă se încred în El.<br/>


text:
N’a mai rămas nimic sănătos în carnea mea, din pricina mîniei Tale;<br/>nu mai este nici o vlagă în oasele mele, în urma păcatului meu.<br/>


text:
Căci fărădelegile mele se ridică deasupra capului meu;<br/>ca o povară grea, sînt prea grele pentru mine.<br/>


text:
Căci o durere arzătoare îmi mistuie măruntaiele,<br/>şi n’a mai rămas nimic sănătos în carnea mea.<br/>


text:
Ceice vor să-mi ia viaţa îşi întind cursele;<br/>ceice-mi caută nenorocirea, spun răutăţi,<br/>şi toată ziua urzesc la înşelătorii.<br/>


text:
Căci zic: „Nu îngădui să se bucure vrăjmaşii mei de mine,<br/>şi să se fudulească împotriva mea, cînd mi se clatină piciorul!“<br/>


text:
Dar vrăjmaşii mei sînt plini de viaţă şi plini de putere;<br/>ceice mă urăsc fără temei, sînt mulţi la număr.<br/>


text:
Ziceam: „Voi veghea asupra căilor mele,<br/>ca să nu păcătuiesc cu limba;<br/>îmi voi pune frîu gurii,<br/>cît va sta cel rău înaintea mea.“<br/>


text:
Am stat mut, în tăcere;<br/>am tăcut, măcar că eram nenorocit;<br/>şi totuş durerea mea nu era mai puţin mare.<br/>


text:
Îmi ardea inima în mine,<br/>un foc lăuntric mă mistuia;<br/>şi atunci mi-a venit cuvîntul pe limbă, şi am zis:<br/>


text:
„Doamne, spune-mi care este sfîrşitul vieţii mele,<br/>care este măsura zilelor mele,<br/>ca să ştiu cît de trecător sînt.“<br/>


text:
Iată că zilele mele sînt cît un lat de mînă,<br/>şi viaţa mea este ca o nimica înaintea Ta.<br/>Da, orice om este doar o suflare, oricît de bine s’ar ţinea. – (Oprire)<br/>


text:
Da, omul umblă ca o umbră,<br/>se frămîntă degeaba,<br/>strînge la comori, şi nu ştie cine le va lua.<br/>


text:
Tu pedepseşti pe om, şi-l loveşti pentru fărădelegea lui:<br/>îi prăpădeşti, ca molia, ce are el mai scump.<br/>Da, orice om este doar o suflare. (Oprire)<br/>


text:
Ascultă-mi rugăciunea, Doamne,<br/>şi pleacă-Ţi urechea la strigătele mele!<br/>Nu tăcea în faţa lacrămilor mele!<br/>Căci sînt un străin înaintea Ta,<br/>un pribeag, ca toţi părinţii mei.<br/>


text:
M’a scos din groapa pieirii, din fundul mocirlei;<br/>mi-a pus picioarele pe stîncă, şi mi-a întărit paşii.<br/>


text:
Mi-a pus în gură o cîntare nouă, o laudă pentru Dumnezeul nostru.<br/>Mulţi au văzut lucrul acesta, s’au temut,<br/>şi s’au încrezut în Domnul.<br/>


text:
Ferice de omul, care îşi pune încrederea în Domnul,<br/>şi care nu se îndreaptă spre cei trufaşi şi mincinoşi!<br/>


text:
Doamne, Dumnezeule, multe sînt minunile şi planurile Tale pentru mine:<br/>nimeni nu se poate asemăna cu Tine.<br/>Aş vrea să le vestesc şi să le trîmbiţez,<br/>dar numărul lor este prea mare ca să le povestesc.<br/>


text:
Tu nu doreşti nici jertfă, nici dar de mîncare,<br/>ci mi-ai străpuns urechile;<br/>nu ceri nici ardere de tot, nici jertfă de ispăşire.<br/>


text:
Vestesc îndurarea Ta, în adunarea cea mare;<br/>iată că nu-mi închid buzele.<br/>Tu ştii lucrul acesta, Doamne!<br/>


text:
Nu ţin în inima mea îndurarea Ta,<br/>ci vestesc adevărul tău şi mîntuirea Ta,<br/>şi nu ascund bunătatea şi credincioşia Ta în adunarea cea mare.<br/>


text:
Tu, Doamne, nu-mi vei opri îndurările tale;<br/>ci bunătatea şi credincioşia Ta mă vor păzi totdeauna.<br/>


text:
Căci rele fără număr mă împresoară,<br/>m’au ajuns pedepsele pentru nelegiuirile mele; şi nu le mai pot suferi vederea.<br/>Sînt mai multe decît perii capului meu, şi mi se moaie inima.<br/>


text:
Să fie ruşinaţi şi înfruntaţi,<br/>toţi cei ce vor să-mi ia viaţa!<br/>Să dea înapoi şi să roşească de ruşine<br/>ceice-mi doresc pierzarea!<br/>


text:
Să se bucure şi să se veselească în Tine toţi cei ce Te caută!<br/>Ceice iubesc mîntuirea Ta să zică fără încetare:<br/>„Mărit să fie Domnul!“<br/>


text:
Eu sînt sărac şi lipsit,<br/>dar Domnul Se gîndeşte la mine. Tu eşti ajutorul şi izbăvitorul meu:<br/>nu zăbovi, Dumnezeule!<br/>


text:
Domnul îl păzeşte şi-l ţine în viaţă.<br/>El este fericit pe pămînt,<br/>şi nu-l laşi la bunul plac al vrăjmaşilor lui.<br/>


text:
Domnul îl sprijineşte, cînd este pe patul de suferinţă:<br/>îi uşurezi durerile în toate boalele lui.<br/>


text:
Dacă vine cineva să mă vadă, vorbeşte neadevăruri,<br/>strînge temeiuri ca să mă vorbească de rău;<br/>şi cînd pleacă, mă vorbeşte de rău pe afară.<br/>


text:
Toţi vrăjmaşii mei şoptesc între ei împotriva mea,<br/>şi cred că nenorocirea mea îmi va aduce pieirea.<br/>


text:
Chiar şi acela cu care trăiam în pace,<br/>în care îmi puneam încrederea şi care mînca din pînea mea,<br/>ridică şi el călcîiul împotriva mea.<br/>


text:
Binecuvîntat să fie Domnul, Dumnezeul lui Israel,<br/>din vecinicie în vecinicie!<br/>Amin! Amin!<br/>


text:
Sufletul meu însetează după Dumnezeu, după Dumnezeul cel viu;<br/>cînd mă voi duce şi mă voi arăta înaintea lui Dumnezeu?<br/>


text:
Cu lacrămi mă hrănesc zi şi noapte,<br/>cînd mi se zice fără încetare: „Unde este Dumnezeul tău?“<br/>


text:
Mi-aduc aminte, şi-mi vărs tot focul inimii în mine,<br/>cînd mă gîndesc cum mergeam înconjurat de mulţime,<br/>şi cum înaintam în fruntea ei spre Casa lui Dumnezeu,<br/>în mijlocul strigătelor de bucurie şi mulţămire<br/>ale unei mulţimi în sărbătoare.<br/>


text:
Pentruce te mîhneşti, suflete, şi gemi înlăuntrul meu?<br/>Nădăjduieşte în Dumnezeu, căci iarăş Îl voi lăuda;<br/>El este mîntuirea mea şi Dumnezeul meu.<br/>


text:
Îmi este mîhnit sufletul în mine, Dumnezeule;<br/>de aceea la Tine mă gîndesc, din ţara Iordanului,<br/>din Hermon, şi din muntele Miţear.<br/>


text:
Un val cheamă un alt val, la vuietul căderii apelor Tale;<br/>toate talazurile şi valurile Tale trec peste mine.<br/>


text:
Ziua, Domnul îmi dădea îndurarea Lui,<br/>iar noaptea, cîntam laudele Lui,<br/>şi înălţam o rugăciune Dumnezeului vieţii mele.<br/>


text:
De aceea, zic lui Dumnezu, Stînca mea: „Pentruce mă uiţi?<br/>Pentruce trebuie să umblu plin de întristare, supt apăsarea vrăjmaşului?“<br/>


text:
Parcă mi se sfărîmă oasele cu sabia cînd mă batjocoresc vrăjmaşii mei, şi-mi zic neîncetat: „Unde este Dumnezeul tău?“<br/>


text:
Pentruce te mîhneşti, suflete, şi gemi înlăuntrul meu?<br/>Nădăjduieşte în Dumnezeu, căci iarăşi Îl voi lăuda;<br/>El este mîntuirea mea şi Dumnezeul meu.<br/>


text:
Fă-mi dreptate, Dumnezeule, apără-mi pricina împotriva unui neam nemilos!<br/>Izbăveşte-mă de oamenii plini de vicleşug şi de fărădelege!<br/>


text:
Tu eşti Dumnezeul, care mă ocroteşte: pentruce mă lepezi?<br/>Pentruce trebuie să umblu plin de întristare, supt apăsarea vrăjmaşului?<br/>


text:
Trimete lumina şi credincioşia Ta, ca să mă călăuzească,<br/>şi să mă ducă la muntele Tău cel sfînt<br/>şi la locaşurile Tale!<br/>


text:
Atunci voi merge la altarul lui Dumnezeu,<br/>la altarul lui Dumnezeu, care este bucuria şi veselia mea,<br/>şi Te voi lăuda cu arfa, Dumnezeule, Dumnezeul meu!<br/>


text:
Pentruce te mîhneşti, suflete, şi gemi înlăuntrul meu?<br/>Nădăjduieşte în Dumnezeu, căci iarăş Îl voi lăuda:<br/>El este mîntuirea mea şi Dumnezeul meu.<br/>


text:
Dumnezeule, am auzit cu urechile noastre, şi părinţii noştri ne-au povestit<br/>lucrările, pe cari le-ai făcut pe vremea lor, în zilele de odinioară.<br/>


text:
Cu mîna Ta, ai izgonit neamuri, ca să-i sădeşti pe ei,<br/>ai lovit popoare, ca să-i întinzi pe ei.<br/>


text:
Căci nu prin sabia lor au pus mîna pe ţară,<br/>nu braţul lor i-a mîntuit,<br/>ci dreapta Ta, braţul Tău, lumina Feţei Tale,<br/>pentrucă îi iubeai.<br/>


text:
la glasul celui ce mă batjocoreşte şi mă ocărăşte,<br/>la vederea vrăjmaşului şi răzbunătorului.<br/>


text:
Toate acestea ni se întîmplă, fără ca noi să Te fi uitat,<br/>fără să fi călcat legămîntul Tău:<br/>


text:
Dacă am fi uitat Numele Dumnezeului nostru,<br/>şi ne-am fi întins mînile spre un dumnezeu străin,<br/>


text:
Dar din pricina Ta sîntem junghiaţi în toate zilele,<br/>sîntem priviţi ca nişte oi sortite pentru măcelărie.<br/>


text:
Cuvinte pline de farmec îmi clocotesc în inimă,<br/>şi zic: „Lucrarea mea de laudă este pentru Împăratul!“<br/>Ca pana unui scriitor iscusit să-mi fie limba!<br/>


text:
Tu eşti cel mai frumos dintre oameni,<br/>harul este turnat pe buzele tale:<br/>de aceea te-a binecuvîntat Dumnezeu pe vecie.<br/>


text:
da, slava Ta! – Fii biruitor, suie-te în carul tău de luptă,<br/>apără adevărul, blîndeţa şi neprihănirea,<br/>şi dreapta ta să strălucească prin isprăvi minunate!<br/>


text:
Săgeţile tale sînt ascuţite:<br/>supt tine vor cădea popoare,<br/>şi săgeţile tale vor străpunge inima vrăjmaşilor împăratului.<br/>


text:
Scaunul Tău de domnie, Dumnezeule, este vecinic;<br/>toiagul de domnie al împărăţiei Tale este un toiag de dreptate.<br/>


text:
Tu iubeşti neprihănirea, şi urăşti răutatea.<br/>De aceea, Dumnezeule, Dumnezeul Tău Te-a uns<br/>cu un untdelemn de bucurie, mai pe sus decît pe tovarăşii Tăi de slujbă.<br/>


text:
Smirna, aloia şi casia îţi umplu de miros plăcut toate veşmintele;<br/>în casele tale împărăteşti de fildeş te înveselesc instrumentele cu coarde.<br/>


text:
Printre prea iubitele tale sînt fete de împăraţi;<br/>împărăteasa, mireasa ta, stă la dreapta ta, împodobită cu aur de Ofir.<br/>


text:
Şi atunci împăratul îţi va pofti frumuseţa.<br/>Şi fiindcă este Domnul tău, adu-i închinăciunile tale.<br/>


text:
Şi fiica Tirului, şi cele mai bogate din popor vor umbla<br/>cu daruri ca să capete bunăvoinţa ta.<br/>


text:
Fata împăratului este plină de strălucire înlăuntrul casei împărăteşti;<br/>ea poartă o haină ţesută cu aur.<br/>


text:
Este adusă înaintea împăratului, îmbrăcată cu haine cusute la gherghef,<br/>şi urmată de fete, însoţitoarele ei,<br/>cari sînt aduse la tine.<br/>


text:
Dumnezeu este adăpostul şi sprijinul nostru,<br/>un ajutor, care nu lipseşte niciodată în nevoi.<br/>


text:
De aceea nu ne temem, chiar dacă s’ar zgudui pămîntul,<br/>şi s’ar clătina munţii în inima mărilor.<br/>


text:
Chiar dacă ar urla şi ar spumega valurile mării,<br/>şi s’ar ridica pînă acolo de să se cutremure munţii. – (Oprire)<br/>


text:
Este un rîu, ale cărui izvoare înveselesc cetatea lui Dumnezeu,<br/>sfîntul locaş al locuinţelor Celui Prea Înalt.<br/>


text:
Neamurile se frămîntă, împărăţiile se clatină,<br/>dar glasul Lui răsună, şi pămîntul se topeşte de groază.<br/>


text:
Domnul oştirilor este cu noi,<br/>Dumnezeul lui Iacov este un turn de scăpare pentru noi. – (Oprire)<br/>


text:
El a pus capăt războaielor pînă la marginea pămîntului;<br/>El a sfărîmat arcul, şi a rupt suliţa, a ars cu foc carăle de război. –<br/>


text:
„Opriţi-vă, şi să ştiţi că Eu sînt Dumnezeu:<br/>Eu stăpînesc peste neamuri,<br/>Eu stăpînesc pe pămînt. –<br/>


text:
Domnul oştirilor este cu noi.<br/>Dumnezeul lui Iacov este un turn de scăpare pentru noi. – (Oprire)<br/>


text:
Dumnezeu Se suie în mijlocul strigătelor de biruinţă,<br/>Domnul înaintează în sunetul trîmbiţei.<br/>


text:
Domnitorii popoarelor se adună împreună<br/>cu poporul Dumnezeului lui Avraam;<br/>căci ale lui Dumnezeu sînt scuturile pămîntului:<br/>El este mai înalt şi mai pe sus de orice.<br/>


text:
Mare este Domnul şi lăudat de toţi,<br/>în cetatea Dumnezeului nostru, pe muntele Lui cel sfînt.<br/>


text:
Frumoasă înalţime, bucuria întregului pămînt, este muntele Sionului;<br/>în partea de miazănoapte este cetatea Marelui Împărat.<br/>


text:
Au fost izgoniţi de parcă ar fi fost luaţi de vîntul de răsărit,<br/>care sfărîmă corăbiile din Tarsis.<br/>


text:
Întocmai cum auzisem spunîndu-se, aşa am văzut<br/>în cetatea Domnului oştirilor, în cetatea Dumnezeului nostru:<br/>Dumnezeu o va face să dăinuiască pe vecie. – (Oprire)<br/>


text:
Ca şi Numele Tău, Dumnezeule, şi lauda Ta răsună pînă la marginile pămîntului;<br/>dreapta Ta este plină de îndurare.<br/>


text:
priviţi-i întăritura,<br/>şi cercetaţi-i palatele,<br/>ca să povestiţi celor ce vor veni după ei.<br/>


text:
Iată, Dumnezeul acesta este Dumnezeul nostru în veci de veci;<br/>El va fi călăuza noastră pînă la moarte.<br/>


text:
Eu îmi plec urechea la pildele care îmi sînt însuflate,<br/>îmi încep cîntarea în sunetul arfei.<br/>


text:
Pentru ce să mă tem în zilele nenorocirii,<br/>cînd mă înconjoară nelegiuirea protivnicilor mei?<br/>


text:
Da, îl vor vedea: căci înţelepţii mor,<br/>nebunul şi prostul deopotrivă pier,<br/>şi lasă altora avuţiile lor.<br/>


text:
Ei îşi închipuiesc că vecinice le vor fi casele,<br/>că locuinţele lor vor dăinui din veac în veac,<br/>ei, cari dau numele lor la ţări întregi.<br/>


text:
Iată ce soartă au ei, cei plini de atîta încredere,<br/>precum şi cei ce îi urmează, cărora le plac cuvintele lor. – (Oprire)<br/>


text:
Sînt duşi ca o turmă în locuinţa morţilor,<br/>îi paşte moartea,<br/>şi în curînd oamenii fără prihană îi calcă în picioare:<br/>li se duce frumuseţa, şi locuinţa morţilor le este locaşul.<br/>


text:
Dar mie Dumnezeu îmi va scăpa sufletul din locuinţa morţilor,<br/>căci mă va lua supt ocrotirea Lui. – (Oprire)<br/>


text:
Dumnezeu, da, Dumnezeu, Domnul, vorbeşte,<br/>şi cheamă pămîntul, dela răsăritul soarelui pînă la asfinţitul lui.<br/>


text:
Dumnezeul nostru vine şi nu tace.<br/>Înaintea Lui merge un foc mistuitor,<br/>şi împrejurul Lui o furtună puternică.<br/>


text:
Ascultă, poporul Meu, şi voi vorbi;<br/>ascultă, Israele, şi te voi înştiinţa.<br/>Eu sînt Dumnezeu, Dumnezeul tău.<br/>


text:
Dumnezeu zice însă celui rău:<br/>„Ce tot înşiri tu legile Mele,<br/>şi ai în gură legămîntul Meu,<br/>


text:
Iată ce ai făcut, şi Eu am tăcut.<br/>Ţi-ai închipuit că Eu sînt ca tine.<br/>Dar te voi mustra, şi îţi voi pune totul supt ochi!<br/>


text:
Luaţi seama dar, voi cari uitaţi pe Dumnezeu,<br/>ca nu cumva să vă sfăşii, şi să nu fie nimeni să vă scape.<br/>


text:
Cine aduce mulţămiri, ca jertfă, acela Mă proslăveşte,<br/>şi celui ce veghează asupra căii lui,<br/>aceluia îi voi arăta mîntuirea lui Dumnezeu.<br/>


text:
Ai milă de mine, Dumnezeule, în bunătatea Ta!<br/>După îndurarea Ta cea mare, şterge fărădelegile mele!<br/>


text:
Împotriva Ta, numai împotriva Ta, am păcătuit<br/>şi am făcut ce este rău înaintea Ta;<br/>aşa că vei fi drept în hotărîrea Ta,<br/>şi fără vină în judecata Ta.<br/>


text:
Dar Tu ceri ca adevărul să fie în adîncul inimii:<br/>fă dar să pătrundă înţelepciunea înlăuntrul meu!<br/>


text:
Dumnezeule, Dumnezeul mîntuirii mele! Izbăveşte-mă de vina sîngelui vărsat,<br/>şi limba mea va lăuda îndurarea Ta.<br/>


text:
Jertfele plăcute lui Dumnezeu sînt un duh zdrobit:<br/>Dumnezeule, Tu nu dispreţuieşti o inimă zdrobită şi mîhnită.<br/>


text:
Atunci vei primi jertfe neprihănite, arderi de tot şi jertfe întregi;<br/>atunci se vor aduce pe altarul Tău viţei.<br/>


text:
De aceea şi Dumnezeu te va doborî pe vecie,<br/>te va apuca şi te va ridica din cortul tău,<br/>şi te va desrădăcina din pămîntul celor vii. – (Oprire)<br/>


text:
„Iată omul, care nu lua ca ocrotitor pe Dumnezeu,<br/>ci se încredea în bogăţiile lui cele mari,<br/>şi se bizuia pe răutatea lui.“<br/>


text:
Dar eu sînt în Casa lui Dumnezeu ca un măslin verde,<br/>mă încred în bunătatea lui Dumnezeu, în veci de veci.<br/>


text:
Te voi lăuda totdeauna, pentrucă ai lucrat;<br/>şi, în faţa copiilor Tăi, voi nădăjdui în Numele Tău, căci este binevoitor.<br/>


text:
Nebunul zice în inima lui: „Nu este Dumnezeu!“<br/>S’au stricat oamenii, au săvîrşit fărădelegi urîte,<br/>nu este nici unul care să facă binele.<br/>


text:
Dumnezeu Se uită dela înălţimea cerurilor peste fiii oamenilor,<br/>ca să vadă dacă este cineva care să fie priceput,<br/>şi să caute pe Dumnezeu.<br/>


text:
Dar toţi s’au rătăcit, toţi s’au stricat;<br/>nu este niciunul care să facă binele, niciunul măcar.<br/>


text:
„Şi-au perdut oare mintea ceice săvîrşesc nelegiuirea,<br/>de mănîncă pe poporul Meu, cum mănîncă pînea,<br/>şi nu cheamă pe Dumnezeu?“<br/>


text:
Atunci vor tremura de spaimă,<br/>fără să fie vreo pricină de spaimă;<br/>Dumnezeu va risipi oasele celor ce tăbărăsc împotriva ta,<br/>îi vei face de ruşine, căci Dumnezeu i-a lepădat.<br/>


text:
O! cine va face să pornească din Sion izbăvirea lui Israel?<br/>Cînd va aduce Dumnezeu înapoi pe prinşii de război ai poporului Său,<br/>Iacov se va veseli, şi Israel se va bucura.<br/>


text:
Căci nişte străini s’au sculat împotriva mea, nişte oameni asupritori vor să-mi ia viaţa;<br/>ei nu se gîndesc la Dumnezeu. – (Oprire)<br/>


text:
Atunci Îţi voi aduce jertfe de bună voie,<br/>voi lăuda Numele Tău, Doamne, căci este binevoitor;<br/>


text:
căci El mă izbăveşte din toate necazurile,<br/>şi cu ochii mei îmi văd împlinită dorinţa privitoare la vrăjmaşii mei.<br/>


text:
din pricina zarvei vrăjmaşului<br/>şi din pricina apăsării celui rău.<br/>Căci ei aruncă nenorocirea peste mine,<br/>şi mă urmăresc cu mînie.<br/>


text:
Nu un vrăjmaş mă batjocoreşte,<br/>căci aş suferi: nu protivnicul meu se ridică împotriva mea,<br/>căci m’aş ascunde dinaintea lui.<br/>


text:
Noi, cari trăiam împreună într’o plăcută prietenie,<br/>şi ne duceam împreună cu mulţimea în Casa lui Dumnezeu!<br/>


text:
Să vină moartea peste ei,<br/>şi să se pogoare de vii în locuinţa morţilor!<br/>Căci răutatea este în locuinţa lor, în inima lor.<br/>


text:
Mă va scăpa din lupta care se dă împotriva mea, şi-mi va aduce pacea, căci mulţi mai sînt împotriva mea!<br/>


text:
Dumnezeu va auzi, şi-i va smeri,<br/>El, care, din vecinicie, stă pe scaunul Lui de domnie. – (Oprire)<br/>Căci în ei nu este nicio nădejde de schimbare,<br/>şi nu se tem de Dumnezeu.<br/>


text:
Gura lor este dulce ca smîntîna,<br/>dar în inimă poartă războiul:<br/>cuvintele lor sînt mai alunecoase decît untdelemnul,<br/>dar cînd ies ele din gură, sînt nişte săbii.<br/>


text:
Încredinţează-ţi soarta în mîna Domnului, şi El te va sprijini.<br/>El nu va lăsa niciodată să se clatine cel neprihănit.<br/>


text:
Şi Tu, Dumnezeule, îi vei pogorî în fundul gropii.<br/>Oamenii setoşi de sînge şi de înşelăciune, nu vor ajunge nici jumătate din zilele lor.<br/>Eu însă mă încred în Tine!<br/>


text:
Ai milă de mine, Dumnezeule! Căci nişte oameni mă hărţuiesc.<br/>Toată ziua îmi fac război şi mă chinuiesc.<br/>


text:
Toată ziua mă hărţuiesc protivnicii mei;<br/>sînt mulţi, şi se războiesc cu mine ca nişte trufaşi.<br/>


text:
Eu mă voi lăuda cu Dumnezeu, cu Cuvîntul Lui.<br/>Mă încred în Dumnezeu,<br/>şi nu mă tem de nimic:<br/>ce pot să-mi facă nişte oameni?<br/>


text:
Tu numeri paşii vieţii mele de pribeag;<br/>pune-mi lacrămile în burduful Tău:<br/>nu sînt ele scrise în cartea Ta?<br/>


text:
Dumnezeule, trebuie să împlinesc juruinţele pe cari Ţi le-am făcut;<br/>Îţi voi aduce jertfe de mulţămire.<br/>


text:
Căci mi-ai izbăvit sufletul dela moarte,<br/>mi-ai ferit picioarele de cădere,<br/>ca să umblu înaintea lui Dumnezeu,<br/>în lumina celor vii.<br/>


text:
Ai milă de mine, Dumnezeule, ai milă de mine!<br/>Căci în Tine mi se încrede sufletul;<br/>la umbra aripilor Tale caut un loc de scăpare,<br/>pînă vor trece nenorocirile.<br/>


text:
El îmi va trimete izbăvire din cer,<br/>în timp ce prigonitorul meu îmi aruncă ocări. (Oprire)<br/>Da, Dumnezeu Îşi va trimete bunătatea şi credincioşia.<br/>


text:
Sufletul meu este între nişte lei:<br/>stau culcat în mijlocul unor oameni cari varsă flacări,<br/>în mijlocul unor oameni ai căror dinţi sînt suliţe şi săgeţi,<br/>şi a căror limbă este o sabie ascuţită.<br/>


text:
Ei întinseseră un laţ supt paşii mei;<br/>sufletul mi se încovoia,<br/>şi-mi săpaseră o groapă înainte:<br/>Dar au căzut ei în ea. – (Oprire)<br/>


text:
Inima mea este tare, Dumnezeule, inima mea este tare;<br/>voi cînta, da, şi voi suna din instrumentele mele.<br/>


text:
Dimpotrivă! în inimă, săvîrşiţi nelegiuiri;<br/>în ţară, puneţi în cumpănă silnicia mînilor voastre.<br/>


text:
Cei răi sînt stricaţi încă din pîntecele mamei lor,<br/>mincinoşii se rătăcesc odată cu ieşirea din pîntecele mamei lor.<br/>


text:
Să se risipească întocmai ca nişte ape cari se scurg!<br/>Săgeţile, pe cari le-aruncă ei, să fie nişte săgeţi tocite!<br/>


text:
Să piară, ca un melc, care se topeşte umblînd;<br/>să nu vadă soarele, ca stîrpitura unei femei!<br/>


text:
Cel fără prihană se va bucura la vederea răzbunării;<br/>îşi va scălda picioarele în sîngele celor răi.<br/>


text:
Şi atunci oamenii vor zice: „Da, este o răsplată pentru cel fără prihană!<br/>Da, este un Dumnezeu care judecă pe pămînt!“<br/>


text:
Căci iată-i că stau la pîndă să-mi ia viaţa;<br/>nişte oameni porniţi la rău urzesc lucruri rele împotriva mea,<br/>fără să fiu vinovat, fără să fi păcătuit, Doamne!<br/>


text:
Cu toată nevinovăţia mea, ei aleargă, se pregătesc:<br/>trezeşte-Te, ieşi inaintea mea, şi priveşte!<br/>


text:
Doamne, Dumnezeul oştirilor, Dumnezeul lui Israel,<br/>scoală-Te, ca să pedepseşti toate neamurile!<br/>N’avea milă de niciunul din aceşti vînzători nelegiuiţi. – (Oprire)<br/>


text:
Dumnezeul meu, în bunătatea Lui, îmi iese înainte,<br/>Dumnezeu mă face să-mi văd împlinită dorinţa faţă de cei ce mă prigonesc.<br/>


text:
Nu-i ucide, ca să nu uite lucrul acesta poporul meu,<br/>ci fă-i să pribegească, prin puterea Ta, şi doboară-i,<br/>Doamne, Scutul nostru!<br/>


text:
Gura lor păcătuieşte la fiecare vorbă, care le iese de pe buze:<br/>să se prindă în însăş mîndria lor,<br/>căci nu spun decît blesteme şi minciuni:<br/>


text:
Nimiceşte-i, în mînia Ta, prăpădeşte-i, ca să nu mai fie!<br/>Fă-i să ştie că împărăţeşte Dumnezeu peste Iacov,<br/>pînă la marginile pămîntului. – (Oprire)<br/>


text:
Dar eu voi cînta puterea Ta;<br/>disdedimineaţă, voi lăuda bunătatea Ta.<br/>Căci Tu eşti un turn de scăpare pentru mine,<br/>un loc de adăpost în ziua necazului meu.<br/>


text:
O, Tăria mea! pe Tine Te voi lăuda,<br/>căci Dumnezeu, Dumnezeul meu cel prea bun, este turnul meu de scăpare.<br/>


text:
Ai dat celorce se tem de Tine un steag,<br/>ca să-l înalţe spre biruinţa adevărului. – (Oprire)<br/>


text:
Dumnezeu a zis în sfinţenia Lui:<br/>„Voi ieşi biruitor,<br/>voi împărţi Sihemul, şi voi măsura valea Sucot.<br/>


text:
Al Meu este Galaadul, al Meu este Manase;<br/>Efraim este tăria capului Meu,<br/>iar Iuda, toiagul Meu de cîrmuire:<br/>


text:
Moab este ligheanul în care Mă spăl:<br/>peste Edom Îmi arunc încălţămintea:<br/>ţara Filistenilor strigă de bucurie din pricina Mea!“ –<br/>


text:
Oare nu Tu, Dumnezeule, care ne-ai lepădat,<br/>şi nu mai ieşi, Dumnezeule, cu oştirile noastre?<br/>


text:
Dela capătul pămîntului strig către Tine cu inima mîhnită, şi zic:<br/>„Du-mă pe stînca pe care n’o pot ajunge, căci este prea înaltă pentru mine!<br/>


text:
Aş vrea să locuiesc pe vecie în cortul Tău:<br/>să alerg la adăpostul aripilor Tale. – (Oprire)<br/>


text:
Căci Tu, Dumnezeule, îmi asculţi juruinţele,<br/>Tu îmi dai moştenirea celorce se tem de Numele Tău.<br/>


text:
În veci să rămînă el pe scaunul de domnie, înaintea lui Dumnezeu!<br/>Fă ca bunătatea şi credincioşia Ta să vegheze asupra lui!<br/>


text:
Pînă cînd vă veţi năpusti asupra unui om,<br/>pînă cînd veţi căuta cu toţii să-l doborîţi<br/>ca pe un zid gata să cadă, ca pe un gard gata să se surpe?<br/>


text:
Da, ei pun la cale să-l doboare din înălţimea lui:<br/>le place minciuna;<br/>cu gura binecuvintează, dar cu inima blastămă. – (Oprire)<br/>


text:
Pe Dumnezeu se întemeiază ajutorul şi slava mea;<br/>în Dumnezeu este stînca puterii mele, locul meu de adăpost.<br/>


text:
Popoare, în orice vreme, încredeţi-vă în El,<br/>vărsaţi-vă inimile înaintea Lui!<br/>Dumnezeu este adăpostul nostru. – (Oprire)<br/>


text:
Da, o nimica sînt fiii omului! Minciună sînt fiii oamenilor!<br/>Puşi în cumpănă toţi laolaltă, ar fi mai uşori decît o suflare<br/>


text:
Nu vă încredeţi în asuprire,<br/>şi nu vă puneţi nădejdea zădarnică în răpire;<br/>cînd cresc bogăţiile, nu vă lipiţi inima de ele.<br/>


text:
Dumnezeule, Tu eşti Dumnezeul meu, pe Tine Te caut!<br/>Îmi însetează sufletul după Tine,<br/>îmi tînjeşte trupul după Tine,<br/>într’un pămînt sec, uscat şi fără apă.<br/>


text:
Fiindcă bunătatea Ta preţuieşte mai mult decît viaţa,<br/>de aceea buzele mele cîntă laudele Tale.<br/>


text:
Mi se satură sufletul ca de nişte bucate grase şi miezoase,<br/>şi gura mea Te laudă cu strigăte de bucurie pe buze,<br/>


text:
cînd mi-aduc aminte de Tine în aşternutul meu,<br/>şi cînd mă gîndesc la Tine în timpul priveghiurilor nopţii.<br/>


text:
Dar împăratul se va bucura în Dumnezeu;<br/>oricine jură pe El se va făli,<br/>căci va astupa gura mincinoşilor.<br/>


text:
Ascultă-mi glasul, Dumnezeule, cînd gem!<br/>Ocroteşte-mi viaţa împotriva vrajmaşului de care mă tem!<br/>


text:
ca să tragă în ascuns asupra celui nevinovat:<br/>trag asupra lui pe neaşteptate, fără nici o frică.<br/>


text:
Ei se îmbărbătează în răutatea lor:<br/>se sfătuiesc împreună ca să întindă curse,<br/>şi zic: „Cine ne va vedea?<br/>


text:
Pun la cale nelegiuiri,<br/>şi zic: „Iată-ne gata, planul este făcut!“<br/>O prăpastie este lăuntrul şi inima fiecăruia!<br/>


text:
Toţi oamenii sînt cuprinşi de frică, şi mărturisesc: „Iată ce a făcut Dumnezeu,“<br/>şi recunosc că aceasta este lucrarea Lui!<br/>


text:
Cel neprihănit se bucură în Domnul şi în El îşi caută scăparea;<br/>toţi cei cu inima fără prihană se laudă că sînt fericiţi.<br/>


text:
Cu încredere, Dumnezeule, vei fi lăudat în Sion,<br/>şi împlinite vor fi juruinţele cari Ţi-au fost făcute.<br/>


text:
Ferice de cel pe care-l alegi Tu, şi pe care-l primeşti înaintea Ta,<br/>ca să locuiască în curţile Tale!<br/>Ne vom sătura de binecuvîntarea Casei Tale,<br/>de sfinţenia Templului Tău.<br/>


text:
În bunătatea Ta, Tu ne asculţi prin minuni,<br/>Dumnezeul mîntuirii noastre,<br/>nădejdea tuturor marginilor îndepărtate ale pămîntului şi mării!<br/>


text:
Ceice locuiesc la marginile lumii se înspăimîntă de minunile Tale:<br/>Tu umpli de veselie răsăritul şi apusul îndepărtat.<br/>


text:
Tu cercetezi pămîntul şi-i dai belşug,<br/>îl umpli de bogăţii,<br/>şi de rîuri dumnezeieşti, pline cu apă.<br/>Tu le dai grîu, pe care iată cum îl faci să rodească:<br/>


text:
îi uzi brazdele,<br/>îi sfărîmi bulgării,<br/>îl moi cu ploaia,<br/>şi-i binecuvintezi răsadul.<br/>


text:
Păşunile se acopăr de oi,<br/>şi văile se îmbracă cu grîu:<br/>toate strigă de bucurie şi cîntă.<br/>


text:
Ziceţi lui Dumnezeu: „Cît de înfricoşate sînt lucrările Tale!<br/>Din pricina mărimii puterii Tale, vrăjmaşii Tăi Te linguşesc.<br/>


text:
Tot pămîntul se închină înaintea Ta,<br/>şi cîntă în cinstea Ta,<br/>cîntă Numele Tău. – (Oprire)<br/>


text:
Veniţi şi priviţi lucrările lui Dumnezeu!<br/>Ce înfricoşat este El, cînd lucrează asupra fiilor oamenilor!<br/>


text:
El a prefăcut marea în pămînt uscat,<br/>şi rîul a fost trecut cu piciorul:<br/>atunci ne-am bucurat în El.<br/>


text:
El stăpîneşte pe vecie, prin puterea Lui.<br/>Ochii Lui urmăresc pe neamuri,<br/>ca cei răsvrătiţi să nu se mai scoale împotriva Lui! – (Oprire)<br/>


text:
Ai lăsat pe oameni să încalece pe capetele noastre,<br/>am trecut prin foc şi prin apă:<br/>dar Tu ne-ai scos şi ne-ai dat belşug.<br/>


text:
juruinţe, cari mi-au ieşit de pe buze,<br/>pe cari mi le-a rostit gura cînd eram la strîmtoare.<br/>


text:
Îţi voi aduce oi grase, ca ardere de tot,<br/>cu grăsimea berbecilor,<br/>voi jertfi oi împreună cu ţapi. – (Oprire)<br/>


text:
Veniţi de ascultaţi, toţi cei ce vă temeţi de Dumnezeu,<br/>şi voi istorisi cei a făcut El sufletului meu.<br/>


text:
Binecuvîntat să fie Dumnezeu,<br/>care nu mi-a lepădat rugăciunea,<br/>şi nu mi-a îndepărtat bunătatea Lui!<br/>


text:
Dumnezeu să aibă milă de noi şi să ne binecuvinteze,<br/>să facă să lumineze peste noi Faţa Lui, – (Oprire)<br/>


text:
Se bucură neamurile şi se veselesc;<br/>căci Tu judeci popoarele cu nepărtinire, şi povăţuieşti neamurile pe pămînt. – (Oprire)<br/>


text:
Cum se risipeşte fumul, aşa-i risipeşti Tu;<br/>cum se topeşte ceara la foc,<br/>aşa pier cei răi dinaintea lui Dumnezeu.<br/>


text:
Dar cei neprihăniţi se bucură, saltă de bucurie înaintea lui Dumnezeu,<br/>şi nu mai pot de veselie.<br/>


text:
Cîntaţi lui Dumnezeu, lăudaţi Numele Lui!<br/>Faceţi drum Celui ce înaintează prin cîmpii.<br/>Domnul este Numele Lui: bucuraţi-vă înaintea Lui!<br/>


text:
El este Tatăl orfanilor, Apărătorul văduvelor,<br/>El, Dumnezeu, care locuieşte în locaşul Lui cel sfînt.<br/>


text:
Dumnezeu dă o familie celor părăsiţi,<br/>El izbăveşte pe prinşii de război şi-i face fericiţi;<br/>numai cei răsvrătiţi locuiesc în locuri uscate.<br/>


text:
s’a cutremurat pămîntul,<br/>s’au topit cerurile, dinaintea lui Dumnezeu,<br/>s’a zguduit Sinai dinaintea lui Dumnezeu, Dumnezeul lui Israel.<br/>


text:
Poporul tău şi-a aşezat locuinţa în ţara,<br/>pe care, prin bunătatea Ta, Dumnezeule, o pregătisei pentru cei nenorociţi.<br/>


text:
Pe cînd voi vă odihniţi în mijlocul staulelor,<br/>aripile porumbelului sînt acoperite de argint,<br/>şi penele lui sînt de un galben auriu. –<br/>


text:
pentruce, munţi cu multe piscuri, purtaţi pismă<br/>pe muntele pe care l-a ales Dumnezeu ca locaş împărătesc?<br/>Cu toate acestea Domnul va locui în el în veci.<br/>


text:
Carăle Domnului se numără cu douăzecile de mii, cu mii şi mii;<br/>Domnul este în mijlocul lor, venind din Sinai în locaşul Său cel sfînt.<br/>


text:
Te-ai suit pe înălţime, ai luat prinşi de război,<br/>ai luat în dar oameni;<br/>cei răzvrătiţi vor locui şi ei lîngă Domnul Dumnezeu.<br/>


text:
Binecuvîntat să fie Domnul, care zilnic ne poartă povara,<br/>Dumnezeu, mîntuirea noastră. – (Oprire)<br/>


text:
Dumnezeu este pentru noi Dumnezeul izbăvirilor,<br/>şi Domnul, Dumnezeu, ne poate scăpa de moarte.<br/>


text:
ca să-ţi cufunzi piciorul în sînge,<br/>şi limba cînilor tăi să-şi capete partea din vrăjmaşii tăi.<br/>


text:
Ei văd intrarea Ta, Dumnezeule, intrarea Dumnezeului meu, Împăratului meu, în locaşul cel sfînt.<br/>


text:
În frunte merg cîntăreţii, apoi ceice cîntă din instrumente,<br/>în mijlocul fetelor cari sună din timpane.<br/>


text:
Binecuvîntaţi pe Dumnezeu în adunări,<br/>binecuvîntaţi pe Domnul, ceice vă scoborîţi din Israel!<br/>


text:
Iată tînărul Beniamin, care stăpîneşte peste ei,<br/>căpeteniile lui Iuda şi ceata lor,<br/>căpeteniile lui Zabulon, căpeteniile lui Neftali.<br/>


text:
Dumnezeul tău te-a făcut puternic. Întăreşte, Dumnezeule, ce ai făcut pentru noi în Templul Tău.<br/>


text:
Înspăimîntă fiara din trestii,<br/>ceata taurilor, cu viţeii popoarelor;<br/>calcă în picioare pe ceice îşi pun plăcerea în argint!<br/>Risipeşte popoarele cărora le place să se bată!<br/>


text:
Cîntaţi Celui ce călăreşte pe cerurile cerurilor vecinice!<br/>Iată că se aude glasul Lui, glasul Lui cel puternic!<br/>


text:
Daţi slavă lui Dumnezeu,<br/>a cărui măreţie este peste Israel,<br/>şi a cărui putere este în ceruri.<br/>


text:
Ce înfricoşat eşti, Dumnezeule, din locaşul Tău cel sfînt!<br/>Dumnezeul lui Israel dă poporului Său tărie şi mare putere.<br/>Binecuvîntat să fie Dumnezeu!<br/>


text:
Cei ce mă urăsc fără temei, sînt mai mulţi decît perii capului meu;<br/>ce puternici sînt ceice vor să mă peardă,<br/>ceice pe nedrept îmi sînt vrăjmaşi;<br/>trebuie să dau înapoi ce n’am furat.<br/>


text:
Să nu rămînă de ruşine, din pricina mea, ceice nădăjduiesc în Tine, Doamne, Dumnezeul oştirilor!<br/>Să nu roşească de ruşine, din pricina mea, ceice Te caută, Dumnezeul lui Israel!<br/>


text:
Dar eu către Tine îmi înalţ rugăciunea, Doamne, la vremea potrivită.<br/>În bunătatea Ta cea mare,<br/>răspunde-mi, Dumnezeule, şi dă-mi ajutorul Tău!<br/>


text:
Scoate-mă din noroi, ca să nu mă mai afund!<br/>Să fiu izbăvit de vrăjmaşii mei şi din prăpastie!<br/>


text:
Să nu mai dea valurile peste mine,<br/>să nu mă înghită adîncul,<br/>şi să nu se închidă groapa peste mine!<br/>


text:
Ascultă-mă, Doamne, căci bunătatea Ta este nemărginită.<br/>În îndurarea Ta cea mare, întoarce-Ţi privirile spre mine,<br/>


text:
Tu ştii ce ocară, ce ruşine şi batjocură mi se face;<br/>toţi protivnicii mei sînt înaintea Ta.<br/>


text:
Ocara îmi rupe inima, şi sînt bolnav;<br/>aştept să-i fie cuiva milă de mine, dar degeaba;<br/>aştept mîngîietori, şi nu găsesc niciunul.<br/>


text:
Nenorociţii văd lucrul acesta şi se bucură;<br/>voi, cari căutaţi pe Dumnezeu, veselă să vă fie inima!<br/>


text:
Căci Dumnezeu va mîntui Sionul, şi va zidi cetăţile lui Iuda;<br/>ele vor fi locuite şi luate în stăpînire;<br/>


text:
Să rămînă de ruşine şi înfruntaţi,<br/>cei ce vor să-mi ia viaţa!<br/>Să dea înapoi şi să roşească,<br/>cei ce-mi doresc pieirea!<br/>


text:
Toţi cei ce Te caută, să se veselească şi să se bucure în Tine!<br/>Cei ce iubesc mîntuirea Ta,<br/>să zică neîncetat: „Prea mărit să fie Dumnezeu!“<br/>


text:
Eu sînt sărac şi lipsit: grăbeşte să-mi ajuţi, Dumnezeule.<br/>Tu eşti ajutorul şi Izbăvitorul meu:<br/>Doamne, nu zăbovi!<br/>


text:
Fii o stîncă de adăpost pentru mine, unde să pot fugi totdeauna!<br/>Tu ai hotărît să mă scapi,<br/>căci Tu eşti stînca şi cetăţuia mea.<br/>


text:
Pe Tine mă sprijinesc, din pîntecele mamei mele.<br/>Tu eşti Binefăcătorul meu încă din pîntecele mamei;<br/>pe Tine Te laud fără-’ncetare.<br/>


text:
zicînd: „L-a părăsit Dumnezeu;<br/>urmăriţi-l, puneţi mîna pe el, căci nu-i nimeni care să-l scape!“<br/>


text:
Să rămînă de ruşine şi nimiciţi, cei ce vor să-mi ia viaţa! Să fie acoperiţi de ruşine şi de ocară, cei ce-mi caută perzarea!<br/>


text:
Voi spune lucrările Tale cele puternice, Doamne, Dumnezeule!<br/>Voi pomeni dreptatea Ta şi numai pe a Ta.<br/>


text:
Nu mă părăsi, Dumnezeule, chiar la bătrîneţe cărunte,<br/>ca să vestesc tăria Ta neamului de acum,<br/>şi puterea Ta neamului de oameni care va veni!<br/>


text:
Dreptatea Ta, Dumnezeule, ajunge pînă la cer;<br/>Tu ai săvîrşit lucruri mari:<br/>Dumnezeule, cine este ca Tine?<br/>


text:
Ne-ai făcut să trecem prin multe necazuri şi nenorociri;<br/>dar ne vei da iarăş viaţa,<br/>ne vei scoate iarăş din adîncurile pămîntului.<br/>


text:
Şi te voi lăuda în sunet de alăută,<br/>Îţi voi cînta credincioşia. Dumnezeule,<br/>Te voi lăuda cu arfa,<br/>Sfîntul lui Israel!<br/>


text:
Cînd Te voi lăuda, voi fi cu bucuria pe buze,<br/>cu bucuria în sufletul, pe care mi l-ai izbăvit;<br/>


text:
şi limba mea va vesti zi de zi dreptatea Ta,<br/>căci cei ce-mi caută pierzarea sînt ruşinaţi şi roşi de ruşine.<br/>


text:
El va face dreptate nenorociţilor poporului,<br/>va scăpa pe copiii săracului,<br/>şi va zdrobi pe asupritor.<br/>


text:
Împăraţii Tarsisului şi ai ostroavelor vor plăti biruri,<br/>împăraţii Sebei şi Sabei vor aduce daruri.<br/>


text:
Ei vor trăi, şi-i vor da aur din Seba;<br/>se vor ruga neîncetat pentru el,<br/>şi-l vor binecuvînta în fiecare zi.<br/>


text:
Va fi belşug de grîu în ţară, pînă în vîrful munţilor,<br/>şi spicele lor se vor clătina ca şi copacii din Liban;<br/>oamenii vor înflori în cetăţi ca iarba pămîntului.<br/>


text:
Numele lui va dăinui pe vecie:<br/>cît soarele îi va ţinea numele.<br/>Cu el se vor binecuvînta unii pe alţii,<br/>şi toate neamurile îl vor numi fericit.<br/>


text:
Binecuvîntat să fie în veci slăvitul Lui Nume!<br/>Tot pămîntul să se umple de slava Lui!<br/>Amin! Amin!<br/>


text:
pînă ce am intrat în sfîntul locaş al lui Dumnezeu,<br/>şi am luat seama la soarta dela urmă a celor răi.<br/>


text:
Pe cine altul am eu în cer afară de Tine?<br/>Şi pe pămînt nu-mi găsesc plăcerea în nimeni decît în Tine.<br/>


text:
Carnea şi inima pot să mi se prăpădească:<br/>fiindcă Dumnezeu va fi pururea stînca inimii mele şi partea mea de moştenire.<br/>


text:
Căci iată că ceice se depărtează de Tine, pier;<br/>Tu nimiceşti pe toţi ceice-Ţi sînt necredincioşi.<br/>


text:
Cît pentru mine, fericirea mea este să mă apropii de Dumnezeu:<br/>pe Domnul Dumnezeu Îl fac locul meu de adăpost,<br/>ca să povestesc toate lucrările Tale.<br/>


text:
Adu-Ţi aminte de poporul Tău,<br/>pe care l-ai cîştigat odinioară,<br/>pe care l-ai răscumpărat ca seminţie a moştenirii Tale!<br/>Adu-Ţi aminte de muntele Sionului, unde Îţi aveai locuinţa;<br/>


text:
îndreaptă-Ţi paşii spre aceste locuri pustiite fără curmare!<br/>Vrăjmaşul a pustiit totul în locaşul Tău cel sfînt.<br/>


text:
Ei ziceau în inima lor:<br/>„Să-i prăpădim pe toţi!“<br/>Au ars toate locurile sfinte din ţară.<br/>


text:
Semnele noastre nu le mai vedem;<br/>nu mai este niciun prooroc,<br/>şi nu mai este nimeni printre noi, care să ştie pînă cînd …<br/>


text:
Pînă cînd, Dumnezeule, va batjocori asupritorul,<br/>şi va nesocoti vrăjmaşul fără curmare Numele Tău?<br/>


text:
Totuş, Dumnezeu este Împăratul meu, care din vremuri străvechi<br/>dă izbăviri în mijlocul acestei ţări.<br/>


text:
ai zdrobit capul Leviatanului <n>{Sau: crocodilului}</n>,<br/>l-ai dat să-l mănince fiarele din pustie.<br/>


text:
Adu-Ţi aminte, Doamne, că vrăjmaşul Te batjocoreşte,<br/>şi un popor nechibzuit huleşte Numele Tău!<br/>


text:
Nu lăsa pradă fiarelor sufletul turturelei Tale,<br/>şi nu uita pe vecie viaţa nenorociţilor Tăi!<br/>


text:
Scoală-te, Dumnezeule, apără-Ţi pricina!<br/>Adu-Ţi aminte de ocările, pe cari Ţi le aruncă în fiecare zi cel fără minte!<br/>


text:
Nu uita strigătele protivnicilor Tăi,<br/>zarva care creşte necurmat a celor ce se ridică împotriva Ta!<br/>


text:
În mîna Domnului este un potir, în care fierbe un vin plin de amestecătură.<br/>Cînd îl varsă,<br/>toţi cei răi de pe pămînt sug, îl sorb şi-l beau pînă în fund!<br/>


text:
Eu însă voi vesti pururea aceste lucruri;<br/>voi cînta laude în cinstea Dumnezeului lui Iacov.<br/>


text:
Despoiaţi au fost vitejii aceia plini de inimă, au adormit somnul de apoi;<br/>n’au putut să se apere, toţi acei oameni viteji.<br/>


text:
cînd S’a ridicat Dumnezeu să facă dreptate,<br/>şi să scape pe toţi nenorociţii de pe pămînt. – (Oprire)<br/>


text:
Faceţi juruinţe Domnului, Dumnezeului vostru, şi împliniţi-le!<br/>Toţi ceice-L înconjoară, să aducă daruri Dumnezeului celui înfricoşat.<br/>


text:
Strig cu glasul meu către Dumnezeu,<br/>strig cu glasul meu către Dumnezeu, şi El mă va asculta.<br/>


text:
În ziua necazului meu, caut pe Domnul;<br/>noaptea, mînile îmi stau întinse fără curmare;<br/>sufletul meu nu vrea nicio mîngîiere.<br/>


text:
Mi-aduc aminte de Dumnezeu, şi gem;<br/>mă gîndesc adînc în mine, şi mi se mîhneşte duhul. – (Oprire)<br/>


text:
Mă gîndesc la cîntările mele noaptea,<br/>cuget adînc în lăuntrul inimii mele,<br/>îmi cade duhul pe gînduri, şi zic:<br/>


text:
Atunci îmi zic: „Ceeace mă face să sufăr,<br/>este că dreapta Celui Prea Înalt nu mai este aceeaş“…<br/>


text:
Cînd Te-au văzut apele, Dumnezeule,<br/>cînd Te-au văzut apele, s’au cutremurat,<br/>şi adîncurile s’au mişcat.<br/>


text:
Norii au turnat apă cu găleata,<br/>tunetul a răsunat în nori,<br/>şi săgeţile Tale au sburat în toate părţile.<br/>


text:
Tunetul Tău a isbucnit în vîrtej de vînt,<br/>fulgerile au luminat lumea:<br/>pămîntul s’a mişcat şi s’a cutremurat.<br/>


text:
Ţi-ai croit un drum prin mare, o cărare prin apele cele mari,<br/>şi nu Ţi s’au mai cunoscut urmele.<br/>


text:
nu vom ascunde de copiii lor;<br/>ci vom vesti neamului de oameni care va veni laudele Domnului,<br/>puterea Lui, şi minunile pe cari le-a făcut.<br/>


text:
El a pus o mărturie în Iacov,<br/>a dat o lege în Israel,<br/>şi a poruncit părinţilor noştri<br/>să-şi înveţe în ea copiii,<br/>


text:
ca să fie cunoscută de cei ce vor veni după ei, de copiii cari se vor naşte,<br/>şi cari, cînd se vor face mari, să vorbească despre ea copiilor lor;<br/>


text:
pentruca aceştia să-şi pună încrederea în Dumnezeu,<br/>să nu uite lucrările lui Dumnezeu,<br/>şi să păzească poruncile Lui.<br/>


text:
Să nu fie, ca părinţii lor,<br/>un neam neascultător şi răzvrătit,<br/>un neam, care n’avea o inimă tare,<br/>şi al cărui duh nu era credincios lui Dumnezeu!<br/>


text:
pentrucă n’au ţinut legămîntul lui Dumnezeu,<br/>şi n’au voit să umble întocmai după Legea Lui.<br/>


text:
Dar ei tot n’au încetat să păcătuiască împotriva Lui,<br/>n’au încetat să se răzvrătească împotriva Celui Prea Înalt în pustie.<br/>


text:
Au vorbit împotriva lui Dumnezeu,<br/>şi au zis: „Oare va putea Dumnezeu să pună o masă în pustie?<br/>


text:
Iată că El a lovit stînca, de au curs ape,<br/>şi s’au vărsat şiroaie.<br/>Dar va putea El să dea şi pîne,<br/>sau să facă rost de carne poporului Său?“<br/>


text:
Domnul a auzit, şi S’a mîniat.<br/>Un foc s’a aprins împotriva lui Iacov,<br/>şi s’a stîrnit împotriva lui Israel mînia Lui,<br/>


text:
A pus să sufle în ceruri vîntul de răsărit,<br/>şi a adus, prin puterea Lui, vîntul de miazăzi.<br/>


text:
cînd s’a stîrnit mînia lui Dumnezeu împotriva lor,<br/>a lovit de moarte pe cei mai tari din ei,<br/>şi a doborît pe tinerii lui Israel.<br/>


text:
De aceea, El le-a curmat zilele ca o suflare,<br/>le-a curmat anii printr’un sfîrşit năpraznic.<br/>


text:
îşi aduceau aminte că Dumnezeu este Stînca lor,<br/>şi că Dumnezeul Autoputernic este Izbăvitorul lor.<br/>


text:
Totuş, în îndurarea Lui, El iartă nelegiuirea şi nu nimiceşte;<br/>Îşi opreşte de multe ori mînia<br/>şi nu dă drumul întregei Lui urgii.<br/>


text:
El Şi-a adus deci aminte că ei nu erau decît carne,<br/>o suflare care trece şi nu se mai întoarce.<br/>


text:
Decîteori s’au răzvrătit ei împotriva Lui în pustie!<br/>Decîteori L-au mîniat ei în pustietate!<br/>


text:
Cum a trimes împotriva lor nişte muşte otrăvitoare, cari i-au mîncat,<br/>şi broaşte, cari i-au nimicit.<br/>


text:
El Şi-a aruncat împotriva lor mînia Lui aprinsă,<br/>urgia, iuţimea şi necazul:<br/>o droaie de îngeri aducători de nenorociri.<br/>


text:
Cum Şi-a dat drum slobod mîniei,<br/>nu le-a scăpat sufletul dela moarte,<br/>şi le-a dat viaţa pradă molimei;<br/>


text:
Cum i-a dus fără nici o grijă,<br/>ca să nu le fie frică,<br/>iar marea a acoperit pe vrăjmaşii lor.<br/>


text:
Cum i-a adus spre hotarul Lui cel sfînt,<br/>spre muntele acesta, pe care dreapta Lui l-a cîştigat.<br/>


text:
Cum a izgonit neamurile dinaintea lor,<br/>le-a împărţit ţara în părţi de moştenire,<br/>şi a pus seminţiile lui Israel să locuiască în corturile lor.<br/>


text:
Dar ei au ispitit pe Dumnezeul<br/>Prea Înalt, s’au răzvrătit împotriva Lui,<br/>şi n’au ţinut poruncile Lui.<br/>


text:
Ci s’au depărtat şi au fost necredincioşi, ca şi părinţii lor,<br/>s’au abătut la o parte, ca un arc înşelător,<br/>


text:
Pe tinerii lui i-a ars focul,<br/>şi fecioarele lui n’au mai fost sărbătorite cu cîntări de nuntă.<br/>


text:
Şi-a zidit sfîntul locaş ca cerurile de înalt,<br/>şi tare ca pămîntul, pe care l-a întemeiat pe veci.<br/>


text:
L-a luat dindărătul oilor, cari alăptau,<br/>ca să pască pe poporul Său Iacov, şi pe moştenirea Sa Israel.<br/>


text:
Dumnezeule, au năvălit neamurile în moştenirea Ta,<br/>au pîngărit Templul Tău cel sfînt,<br/>şi au prefăcut Ierusalimul într’un morman de pietre.<br/>


text:
Trupurile neînsufleţite ale robilor Tăi le-au dat să le mănînce păsările cerului,<br/>şi carnea credincioşilor Tăi au dat-o s’o mănînce fiarele pămîntului.<br/>


text:
Ca apa le-au vărsat sîngele, de jur împrejurul Ierusalimului,<br/>şi n’a fost nimeni să-i îngroape.<br/>


text:
Varsă-Ţi mînia peste neamurile, cari nu Te cunosc,<br/>şi peste împărăţiile, cari nu cheamă Numele Tău!<br/>


text:
Nu-Ţi mai aduce aminte de nelegiuirile strămoşilor noştri,<br/>ci să ne iese degrab înainte îndurările Tale!<br/>Căci sîntem nenorociţi de tot!<br/>


text:
Ajută-ne, Dumnezeul mîntuirii noastre, pentru slava Numelui Tău!<br/>Izbăveşte-ne, şi iartă-ne păcatele, pentru Numele Tău!<br/>


text:
Pentruce să zică neamurile: „Unde este Dumnezeul lor?“<br/>Să se ştie, înaintea ochilor noştri, printre neamuri,<br/>că Tu răzbuni sîngele vărsat al robilor Tăi!<br/>


text:
Să ajungă pînă la Tine gemetele prinşilor de război!<br/>Scapă, prin braţul Tău cel puternic, pe cei ce pier!<br/>


text:
Întoarce vecinilor noştri, de şapte ori în sînul lor,<br/>batjocurile, cari Ţi le-au aruncat ei Ţie, Doamne!<br/>


text:
Şi noi, poporul Tău, turma păşunii Tale, Te vom lăuda în veci,<br/>şi vom vesti din neam în neam laudele tale.<br/>


text:
Ia aminte, Păstorul lui Israel, Tu, care povăţuieşti pe Iosif ca pe o turmă!<br/>Arată-Te în strălucirea Ta, Tu, care şezi pe heruvimi!<br/>


text:
Ne faci să fim mărul de ceartă al vecinilor noştri,<br/>şi vrăjmaşii noştri rîd de noi între ei.<br/>


text:
Doamne, Dumnezeul oştirilor, ridică-ne iarăş!<br/>Fă să strălucească Faţa Ta, şi vom fi scăpaţi!<br/>


text:
Cîntaţi cu veselie lui Dumnezeu, care este tăria noastră!<br/>Înălţaţi strigăte de bucurie Dumnezeului lui Iacov!<br/>


text:
El a rînduit sărbătoarea aceasta pentru Iosif,<br/>cînd a mers împotriva ţării Egiptului …<br/>Atunci am auzit un glas, pe care nu l-am cunoscut: –<br/>


text:
Ai strigat în necaz, şi te-am izbăvit;<br/>ţi-am răspuns în locul tainic al tunetului,<br/>şi te-am încercat la apele Meriba. – (Oprire)<br/>


text:
Niciun dumnezeu străin să nu fie în mijlocul tău,<br/>şi să nu te închini înaintea dumnezeilor străini!<br/>


text:
Eu sînt Domnul, Dumnezeul tău,<br/>care te-am scos din ţara Egiptului;<br/>deschide-ţi gura larg, şi ţi-o voi umplea!“<br/>


text:
Într’o clipă aş înfrunta pe vrăjmaşii lor,<br/>Mi-aş întoarce mîna împotriva protivnicilor lor;<br/>


text:
Dar ei nu vor să ştie de nimic, nu pricep’nimic,<br/>ci umblă în întunerec;<br/>de aceea se clatină toate temeliile pămîntului.<br/>


text:
Fac planuri pline de vicleşug împotriva poporului Tău,<br/>şi se sfătuiesc împotriva celor ocrotiţi de Tine.<br/>


text:
„Veniţi“, zic ei, „să-i nimicim din mijlocul neamurilor,<br/>ca să nu se mai pomenească numele lui Israel!“<br/>


text:
Căpeteniile lor fă-le ca lui Oreb şi Zeeb,<br/>şi tuturor domnilor lor ca lui Zebah şi Ţalmuna!<br/>


text:
Sufletul meu suspină şi tînjeşte de dor după curţile Domnului,<br/>inima şi carnea mea strigă către Dumnezeul cel viu!<br/>


text:
Pînă şi pasărea îşi găseşte o casă acolo,<br/>şi rîndunica un cuib unde îşi pune puii …<br/>Ah! altarele Tale, Doamne al oştirilor,<br/>Împăratul meu şi Dumnezeul meu!<br/>


text:
Cînd străbat aceştia Valea Plîngerii, o prefac într’un loc plin de izvoare,<br/>şi ploaia timpurie o acopere cu binecuvîntări.<br/>


text:
Doamne, Dumnezeul oştirilor, ascultă rugăciunea mea!<br/>Ia aminte, Dumnezeul lui Iacov! – (Oprire)<br/>


text:
Căci mai mult face o zi în curţile Tale de cît o mie în altă parte;<br/>eu vreau mai bine să stau în pragul Casei Dumnezeului meu,<br/>decît să locuiesc în corturile răutăţii!<br/>


text:
Căci Domnul Dumnezeu este un soare şi un scut,<br/>Domnul dă îndurare şi slavă,<br/>şi nu lipseşte de niciun bine pe cei ce duc o viaţă fără prihană.<br/>


text:
Tu ai fost binevoitor cu ţara Ta, Doamne!<br/>Ai adus înapoi pe prinşii de război ai lui Iacov;<br/>


text:
i-ai acoperit toate păcatele; – (Oprire)<br/>Ţi-ai abătut toată aprinderea,<br/>şi Te-ai întors din iuţimea mîniei Tale.<br/>


text:
Eu voi asculta ce zice Dumnezeu, Domnul:<br/>căci El vorbeşte de pace poporului Său şi iubiţilor Lui,<br/>numai, ei să nu cadă iarăş în nebunie.<br/>


text:
Da, mîntuirea Lui este aproape de ceice se tem de El,<br/>pentruca în ţara noastră să locuiască slava.<br/>


text:
Păzeşte-mi sufletul, căci sînt unul din cei iubiţi de Tine!<br/>Scapă, Dumnezeule, pe robul Tău, care se încrede în Tine!<br/>


text:
Toate neamurile, pe cari le-ai făcut, vor veni să se închine înaintea Ta, Doamne,<br/>şi să dea slavă Numelui Tău.<br/>


text:
Învaţă-mă căile Tale, Doamne! Eu voi umbla în adevărul Tău.<br/>Fă-mi inima să se teamă de Numele Tău.<br/>


text:
Te voi lăuda din toată inima mea, Doamne, Dumnezeul meu,<br/>şi voi prea mări Numele Tău în veci!<br/>


text:
Căci mare este bunătatea Ta faţă de mine,<br/>şi Tu îmi izbăveşti sufletul din adînca locuinţă a morţilor.<br/>


text:
Dumnezeule, nişte îngîmfaţi s’au sculat împotriva mea,<br/>o ceată de oameni asupritori vor să-mi ia viaţa,<br/>şi nu se gîndesc la Tine.<br/>


text:
Dar Tu, Doamne, Tu eşti un Dumnezeu îndurător şi milostiv,<br/>îndelung răbdător şi bogat în bunătate şi în credicioşie.<br/>


text:
Îndreaptă-Ţi privirile spre mine, şi ai milă de mine:<br/>dă tărie robului Tău,<br/>şi scapă pe fiul roabei Tale!<br/>


text:
Fă un semn pentru mine,<br/>ca să vadă vrăjmaşii mei şi să rămînă de ruşine,<br/>căci Tu mă ajuţi şi mă mîngîi, Doamne!<br/>


text:
Eu pomenesc Egiptul şi Babilonul printre cei ce Mă cunosc; iată, ţara Filistenilor, Tirul, cu Etiopia:<br/>„în Sion s’au născut.“ –<br/>


text:
Stau întins printre cei morţi,<br/>ca cei ucişi şi culcaţi în mormînt,<br/>de cari nu-Ţi mai aduci aminte,<br/>şi cari sînt despărţiţi de mîna Ta.<br/>


text:
Ai îndepărtat dela mine pe toţi prietenii mei,<br/>m’ai făcut o pricină de scîrbă pentru ei;<br/>sînt închis şi nu pot să ies.<br/>


text:
Mi se topesc ochii de suferinţă;<br/>în toate zilele Te chem, Doamne,<br/>şi-mi întind mînile spre Tine!<br/>


text:
Din tinereţă, sînt nenorocit şi trag să mor,<br/>sînt cuprins de spaimele Tale, şi nu ştiu ce să mai fac.<br/>


text:
Ai depărtat dela mine pe prieteni şi tovarăşi;<br/>şi cei de aproape ai mei s’au făcut nevăzuţi.<br/>


text:
Voi cînta totdeauna îndurările Domnului:<br/>voi spune din neam în neam, cu gura mea, credincioşia Ta.<br/>


text:
Dumnezeu este înfricoşat în adunarea cea mare a sfinţilor,<br/>şi de temut pentru toţi ceice stau în jurul Lui.<br/>


text:
Doamne, Dumnezeul oştirilor,<br/>cine este puternic ca Tine, Doamne!<br/>Şi credincioşia Ta Te înconjoară.<br/>


text:
Tu ai zdrobit Egiptul ca pe un hoit,<br/>ai risipit pe vrăjmaşii Tăi prin puterea braţului Tău.<br/>


text:
Dreptatea şi judecata sînt temelia scaunului Tău de domnie;<br/>bunătatea şi credincioşia sînt înaintea Feţei Tale.<br/>


text:
Ferice de poporul, care cunoaşte sunetul trîmbiţei,<br/>care umblă în lumina Feţei Tale, Doamne!<br/>


text:
Atunci ai vorbit într’o vedenie prea iubitului Tău,<br/>şi ai zis: „Am dat ajutorul Meu unui viteaz,<br/>am ridicat din mijlocul poporului un tînăr;<br/>


text:
dar nu-Mi voi îndepărta deloc bunătatea dela ei,<br/>şi nu-Mi voi face credincioşia de minciună;<br/>


text:
Este vreun om care să poată trăi şi să nu vadă moartea, care să poată să-şi scape sufletul din locuinţa morţilor? – (Oprire)<br/>


text:
Unde sînt, Doamne, îndurările Tale dintîi,<br/>pe cari le-ai jurat lui David, în credincioşia Ta?<br/>


text:
Adu-ţi aminte, Doamne, de ocara robilor Tăi,<br/>adu-ţi aminte că port în sîn ocara multor popoare;<br/>


text:
adu-Ţi aminte de ocările vrăjmaşilor Tăi, Doamne;<br/>de ocările lor împotriva paşilor unsului Tău!<br/>


text:
Înainte ca să se fi născut munţii,<br/>şi înainte ca să se fi făcut pămîntul şi lumea,<br/>din vecinicie în vecinicie, Tu eşti Dumnezeu!<br/>


text:
Căci înaintea Ta, o mie de ani<br/>sînt ca ziua de ieri, care a trecut,<br/>şi ca o strajă din noapte.<br/>


text:
Tu pui înaintea Ta nelegiuirile noastre,<br/>şi scoţi la lumina Feţei Tale păcatele noastre cele ascunse.<br/>


text:
Anii vieţii noastre se ridică la şaptezeci de ani,<br/>iar, pentru cei mai tari, la optzeci de ani;<br/>şi lucrul cu care se mîndreşte omul în timpul lor nu este decît trudă şi durere, căci trece iute, şi noi sburăm.<br/>


text:
Dar cine ia seama la tăria mîniei Tale,<br/>şi la urgia Ta, aşa cum se cuvine să se teamă de Tine?<br/>


text:
Satură-ne în fiecare dimineaţă de bunătatea Ta,<br/>şi toată viaţa noastră ne vom bucura şi ne vom veseli.<br/>


text:
Fie peste noi bunăvoinţa Domnului Dumnezeului nostru!<br/>Şi întăreşte lucrarea mînilor noastre,<br/>da, întăreşte lucrarea mînilor noastre!<br/>


text:
zice despre Domnul: „El este locul meu de scăpare, şi cetăţuia mea,<br/>Dumnezeul meu în care mă încred!“<br/>


text:
El te va acoperi cu penele Lui,<br/>şi te vei ascunde supt aripile Lui.<br/>Căci scut şi pavăză este credincioşia Lui!<br/>


text:
O mie să cadă alături de tine,<br/>şi zece mii la dreapta ta,<br/>dar de tine nu se va apropia.<br/>


text:
Pentrucă zici: „Domnul este locul meu de adăpost!“<br/>şi faci din Cel Prea Înalt turnul tău de scăpare,<br/>


text:
„Fiindcă Mă iubeşte – zice Domnul – deaceea îl voi izbăvi;<br/>îl voi ocroti, căci cunoaşte Numele Meu.<br/>


text:
Cînd Mă va chema, îi voi răspunde;<br/>voi fi cu el în strîmtorare,<br/>îl voi izbăvi şi-l voi proslăvi.<br/>


text:
Căci Tu mă înveseleşti cu lucrările Tale, Doamne,<br/>şi eu cînt de veselie, cînd văd lucrarea mînilor Tale.<br/>


text:
Dacă cei răi înverzesc ca iarba, şi dacă toţi cei ce fac răul înfloresc, este numai ca să fie nimiciţi pe vecie.<br/>


text:
Căci iată, Doamne, vrăjmaşii Tăi, iată vrăjmaşii Tăi pier:<br/>toţi cei ce fac răul sînt risipiţi.<br/>


text:
Ochiul meu îşi vede împlinită dorinţa faţă de vrăjmaşii mei,<br/>şi urechea mea aude împlinirea dorinţei mele faţă de protivnicii mei cei răi.<br/>


text:
Domnul împărăţeşte, îmbrăcat cu măreţie;<br/>Domnul este îmbrăcat şi încins cu putere:<br/>de aceea lumea este tare şi nu se clatină.<br/>


text:
Dar mai puternic decît vuietul apelor mari,<br/>şi mai puternic decît vuietul valurilor năpraznice ale mării,<br/>este Domnul în locurile cereşti.<br/>


text:
Mărturiile Tale sînt cu totul adevărate;<br/>sfinţenia este podoaba Casei Tale,<br/>Doamne, pentru tot timpul cît vor ţinea vremurile.<br/>


text:
Cel ce a sădit urechea, s’ar putea să n’audă?<br/>Cel ce a întocmit ochiul, s’ar putea să nu vadă?<br/>


text:
Cel ce pedepseşte neamurile, s’ar putea să nu pedepsească,<br/>El, care a dat omului pricepere?<br/>


text:
Oridecîte ori zic: „Mi se clatină piciorul!“<br/>bunătatea Ta, Doamne, mă sprijineşte totdeauna.<br/>


text:
Cînd gînduri negre se frămîntă cu grămada înlăuntrul meu,<br/>mîngîierile Tale îmi înviorează sufletul.<br/>


text:
Te vor pune cei răi să şezi pe scaunul lor de domnie,<br/>ei cari pregătesc nenorocirea la adăpostul legii?<br/>


text:
El va face să cadă asupra lor nelegiuirea,<br/>El îi va nimici prin răutatea lor;<br/>Domnul, Dumnezeul nostru, îi va nimici.<br/>


text:
Veniţi să cîntăm cu veselie Domnului,<br/>şi să strigăm de bucurie către Stînca mîntuirii noastre.<br/>


text:
veniţi să ne închinăm şi să ne smerim,<br/>să ne plecăm genunchiul înaintea Domnului, Făcătorului nostru!<br/>


text:
Căci El este Dumnezeul nostru,<br/>şi noi sîntem poporul păşunei Lui, turma, pe care o povăţuieşte mîna Lui… O! de aţi asculta azi glasul Lui! –<br/>


text:
Patruzeci de ani M’am scîrbit de neamul acesta,<br/>şi am zis: „Este un popor cu inima rătăcită;<br/>ei nu cunosc căile Mele.“<br/>


text:
Căci Domul este mare şi foarte vrednic de laudă.<br/>El este mai de temut decît toţi dumnezeii.<br/>


text:
Strălucirea şi măreţia sînt înaintea Feţei Lui, slava şi podoaba sînt în locaşul Lui cel sfînt.<br/>


text:
Daţi Domnului slava cuvenită Numelui Lui!<br/>Aduceţi daruri de mîncare, şi intraţi în curţile Lui!<br/>


text:
Închinaţi-vă înaintea Domnului îmbrăcaţi cu podoabe sfinte,<br/>tremuraţi înaintea Lui, toţi locuitorii pămîntului!<br/>


text:
Spuneţi printre neamuri: „Domnul împărăţeşte!<br/>Deaceea lumea este tare, şi nu se clatină.“<br/>Domnul judecă popoarele cu dreptate.<br/>


text:
Să se bucure cerurile, şi să se veselească pămîntul;<br/>să mugească marea cu tot ce cuprinde ea!<br/>


text:
înaintea Domnului! Căci El vine,<br/>vine să judece pămîntul.<br/>El va judeca lumea cu dreptate,<br/>şi popoarele după credincioşia Lui.<br/>


text:
Sînt ruşinaţi, toţi cei ce slujesc icoanelor,<br/>şi cari se fălesc cu idolii:<br/>toţi dumnezeii se închină înaintea Lui.<br/>


text:
Sionul aude lucrul acesta, şi se bucură, se veselesc fiicele lui Iuda de judecăţile Tale, Doamne!<br/>


text:
Căci Tu, Doamne, Tu eşti Cel Prea Înalt peste tot pămîntul, Tu eşti prea înălţat mai pe sus de toţi dumnezeii.<br/>


text:
Urîţi răul, ceice iubiţi pe Domnul!<br/>El păzeşte sufletele credincioşilor Lui,<br/>şi-i izbăveşte din mîna celor răi.<br/>


text:
Cîntaţi Domnului o cîntare nouă,<br/>căci El a făcut minuni. Dreapta şi braţul Lui cel sfînt I-au venit în ajutor.<br/>


text:
Şi-a adus aminte de bunătatea şi credincioşia Lui faţă de casa lui Israel:<br/>toate marginile pămîntului au văzut mîntuirea Dumnezeului nostru.<br/>


text:
Strigaţi către Domnul cu strigăte de bucurie, toţi locuitorii pămîntului!<br/>Chiuiţi, strigaţi, şi cîntaţi laude!<br/>


text:
înaintea Domnului! Căci El vine să judece pămîntul!<br/>El va judeca lumea cu dreptate,<br/>şi popoarele cu nepărtinire.<br/>


text:
Să laude oamenii tăria Împăratului, căci iubeşte dreptatea!<br/>Tu întăreşti dreptatea,<br/>Tu faci dreptate şi judecată în Iacov.<br/>


text:
Înălţaţi pe Domnul, Dumnezeul nostru,<br/>şi închinaţi-vă înaintea aşternutului picioarelor Lui,<br/>căci este sfînt!<br/>


text:
Moise şi Aaron, dintre preoţii Lui,<br/>şi Samuel, dintre ceice chemau Numele Lui,<br/>au chemat pe Domnul, şi El i-a ascultat.<br/>


text:
El le-a vorbit din stîlpul de nor;<br/>ei au păzit poruncile Lui şi Legea, pe care le-a dat-o El.<br/>


text:
Doamne, Dumnezeul nostru, Tu i-ai ascultat;<br/>ai fost pentru ei un Dumnezeu iertător,<br/>dar i-ai pedepsit pentru greşelile lor.<br/>


text:
Înălţaţi pe Domnul, Dumnezeul nostru,<br/>şi închinaţi-vă pe muntele Lui cel sfînt!<br/>Căci Domnul, Dumnezeul nostru, este sfînt!<br/>


text:
Să ştiţi că Domnul este Dumnezeu!<br/>El ne-a făcut, ai Lui sîntem:<br/>noi sîntem poporul Lui şi turma păşunei Lui.<br/>


text:
Intraţi cu laude pe porţile<br/>Lui, intraţi cu cîntări în curţile Lui!<br/>Lăudaţi-L şi binecuvîntaţi-I Numele.<br/>


text:
Mă voi purta cu înţelepciune pe o cale neprihănită. –<br/>Cînd vei veni la mine? –<br/>Voi umbla cu inima fără prihană,<br/>în mijlocul casei mele.<br/>


text:
Nu voi pune nimic rău înaintea ochilor mei;<br/>urăsc purtarea păcătoşilor;<br/>ea nu se va lipi de mine.<br/>


text:
Pe cel ce cleveteşte în ascuns pe aproapele său, îl voi nimici;<br/>pe cel cu priviri trufaşe şi cu inima îngîmfată, nu-l voi suferi.<br/>


text:
Voi avea ochii îndreptaţi asupra credincioşilor din ţară, ca să locuiască lîngă mine;<br/>cel ce umblă pe o cale fără prihană acela îmi va sluji.<br/>


text:
Cel ce se dedă la înşelăciune nu va locui în casa mea;<br/>cel ce spune minciuni nu va sta înaintea mea.<br/>


text:
În fiecare dimineaţă voi nimici pe toţi cei răi din ţară,<br/>ca să stîrpesc din cetatea Domnului pe toţi ceice săvîrşesc nelegiuirea.<br/>


text:
Nu-mi ascunde Faţa Ta în ziua necazului meu!<br/>Pleacă-Ţi urechea spre mine, cînd strig!<br/>Ascultă-mă degrab!<br/>


text:
Tu Te vei scula, şi vei avea milă de Sion;<br/>căci este vremea să te înduri de el, a venit vremea hotărîtă pentru el.<br/>


text:
Să se scrie lucrul acesta pentru neamul de oameni care va veni,<br/>şi poporul, care se va naşte, să laude pe Domnul!<br/>


text:
Ele vor pieri, dar Tu vei rămînea;<br/>toate se vor învechi ca o haină;<br/>le vei schimba ca pe un veşmînt, şi se vor schimba.<br/>


text:
Binecuvintează, suflete, pe Domnul,<br/>şi tot ce este în mine să binecuvinteze Numele Lui cel sfînt!<br/>


text:
Ci cît sînt de sus cerurile faţă de pămînt,<br/>atît este de mare bunătatea Lui pentru cei ce se tem de El;<br/>


text:
cît este de departe răsăritul de apus,<br/>atît de mult depărtează El fărădelegile noastre dela noi.<br/>


text:
Dar bunătatea Domnului ţine în veci pentru ceice se tem de El,<br/>şi îndurarea Lui pentru copiii copiilor lor,<br/>


text:
pentru ceice păzesc legămîntul Lui,<br/>şi îşi aduc aminte de poruncile Lui, ca să le împlinească.<br/>


text:
Binecuvîntaţi pe Domnul, îngerii Lui,<br/>cari sînteţi tari în putere, cari împliniţi poruncile Lui,<br/>şi cari ascultaţi de glasul cuvîntului Lui.<br/>


text:
Binecuvîntaţi pe Domnul, toate lucrările Lui,<br/>în toate locurile stăpînirii Lui!<br/>Binecuvintează, suflete, pe Domnul!<br/>


text:
Binecuvîntează, suflete, pe Domnul!<br/>Doamne, Dumnezeule, Tu eşti nemărginit de mare!<br/>Tu eşti îmbrăcat cu strălucire şi măreţie!<br/>


text:
Cu apele Îţi întocmeşti vîrful locuinţei Tale;<br/>din nori Îţi faci carul,<br/>şi umbli pe aripile vîntului.<br/>


text:
Le-ai pus o margine, pe care nu trebuie s’o treacă,<br/>pentruca să nu se mai întoarcă să acopere pămîntul.<br/>


text:
Tu faci să crească iarba pentru vite,<br/>şi verdeţuri pentru nevoile omului,<br/>ca pămîntul să dea hrană:<br/>


text:
vin, care înveseleşte inima omului,<br/>untdelemn, care-i înfrumuseţează faţa,<br/>şi pîne, care-i întăreşte inima.<br/>


text:
Cît de multe sînt lucrările Tale, Doamne!<br/>Tu pe toate le-ai făcut cu înţelepciune,<br/>şi pămîntul este plin de făpturile Tale.<br/>


text:
Acolo în ea, umblă corăbiile,<br/>şi în ea este leviatanul acela pe care l-ai făcut să se joace în valurile ei.<br/>


text:
Îţi ascunzi Tu Faţa, ele tremură;<br/>le iei Tu suflarea: ele mor,<br/>şi se întorc în ţărîna lor.<br/>


text:
Să piară păcătoşii de pe pămînt,<br/>şi cei răi să nu mai fie!<br/>Binecuvintează, suflete, pe Domnul!<br/>Lăudaţi pe Domnul!<br/>


text:
Aduceţi-vă aminte de semnele minunate pe cari le-a făcut,<br/>de minunile şi de judecăţile rostite de gura Lui,<br/>


text:
El Îşi aduce aminte totdeauna de legămîntul Lui,<br/>de făgăduinţele Lui făcute pentru o mie de neamuri de om,<br/>


text:
de legămîntul, pe care l-a încheiat cu Avraam,<br/>şi de jurămîntul, pe care l-a făcut lui Issac;<br/>


text:
pînă la vremea cînd s’a întîmplat ce vestise el,<br/>şi pînă cînd l-a încercat Cuvîntul Domnului.<br/>


text:
Domnul a înmulţit pe poporul Său foarte mult,<br/>şi l-a făcut mai puternic decît protivnicii lui.<br/>


text:
Acestora le-a schimbat inima, pînă acolo că au urît pe poporul Lui,<br/>şi s’au purtat mişeleşte cu robii Săi.<br/>


text:
Prin puterea Lui, ei au făcut semne minunate în mijlocul lor,<br/>au făcut minuni în ţara lui Ham.<br/>


text:
Adu-Ţi aminte de mine, Doamne, în bunăvoinţa Ta pentru poporul Tău!<br/>Adu-Ţi aminte de mine, şi dă-mi ajutorul Tău,<br/>


text:
ca să văd fericirea aleşilor Tăi,<br/>să mă bucur de bucuria poporului Tău,<br/>şi să mă laud cu moştenirea Ta!<br/>


text:
Părinţii noştri în Egipt n’au luat aminte la minunile Tale,<br/>nu şi-au adus aminte de mulţimea îndurărilor Tale, şi au fost neascultători la mare, la marea Roşie.<br/>


text:
Atunci s’a deschis pămîntul, şi a înghiţit pe Datan,<br/>şi s’a închis deasupra cetei lui Abiram.<br/>


text:
Şi El a vorbit să-i nimicească:<br/>dar Moise, alesul său, a stătut la mijloc înaintea Lui,<br/>ca să-L abată dela mînia Lui şi să-L oprească să-i nimicească.<br/>


text:
au vărsat sînge nevinovat, sîngele fiilor şi fiicelor lor,<br/>pe cari i-au jertfit idolilor din Canaan,<br/>şi ţara a fost spurcată astfel prin omoruri.<br/>


text:
El de mai multe ori i-a izbăvit,<br/>dar ei s’au arătat neascultători în planurile lor,<br/>şi au ajuns nenorociţi prin nelegiuirea lor.<br/>


text:
Scapă-ne, Doamne, Dumnezeul nostru,<br/>şi strînge-ne din mijlocul neamurilor,<br/>ca să lăudăm Numele Tău cel sfînt,<br/>şi să ne fălim cu lauda Ta!<br/>


text:
Binecuvîntat să fie Domnul, Dumnezeul lui Israel,<br/>din vecincie în vecinicie!<br/>Şi tot poporul să zică: „Amin!<br/>Lăudaţi pe Domnul!“<br/>


text:
şi pe cari i-a strîns din toate ţările:<br/>dela răsărit şi dela apus,<br/>dela miazănoapte şi dela mare.<br/>


text:
Ei pribegeau prin pustie, umblau pe căi neumblate,<br/>şi nu găseau nicio cetate, unde să poată locui.<br/>


text:
O, de ar lăuda oamenii pe Domnul pentru bunătatea lui,<br/>şi pentru minunile Lui faţă de fiii oamenilor!<br/>


text:
pentrucă se răsvrătiseră împotriva cuvintelor lui Dumnezeu,<br/>pentrucă nesocotiseră sfatul Celui Prea Înalt.<br/>


text:
Atunci, în strîmtorarea lor, au strigat către Domnul,<br/>şi El i-a izbăvit din necazurile lor.<br/>


text:
O, de ar lăuda oamenii pe Domnul pentru bunătatea Lui,<br/>şi pentru minunile Lui faţă de fiii oamenilor!<br/>


text:
Atunci, în strîmtorarea lor, au strigat către Domnul,<br/>şi El i-a izbăvit din necazurile lor;<br/>


text:
O, de ar lăuda oamenii pe Domnul pentru bunătatea Lui,<br/>şi pentu minunile Lui faţă de fiii oamenilor!<br/>


text:
dar ridică pe cel lipsit, izbăveşte pe cel nevoiaş,<br/>şi înmulţeşte familiile ca pe nişte turme.<br/>


text:
„Oamenii fără prihană văd lucrul acesta şi se bucură,<br/>şi orice nelegiuire îşi închide gura!“<br/>


text:
Cine este înţelept, să ia seama la aceste lucruri,<br/>şi să fie cu luare aminte la bunătăţile Domnului.<br/>


text:
Gata îmi este inima să cînte, Dumnezeule!<br/>Voi cînta, voi suna din instrumentele mele; aceasta este slava mea!<br/>


text:
Căci mare este bunătatea Ta şi se înalţă mai pe sus de ceruri,<br/>iar credincioşia Ta pînă la nori.<br/>


text:
Dumnezeu a vorbit în sfinţenia Lui: „Voi birui,<br/>voi împărţi Sihemul, voi măsura valea Sucot;<br/>


text:
al Meu este Galaadul, al Meu Manase;<br/>Efraim este întăritura capului Meu,<br/>şi Iuda, toiagul Meu de cîrmuire;<br/>


text:
Moab este ligheanul în care Mă spăl;<br/>Îmi arunc încălţămintea asupra Edomului;<br/>strig de bucurie asupra ţării Filistenilor!“<br/>


text:
Oare nu Tu, Dumnezeule, care ne-ai lepădat,<br/>şi care nu vrei să mai ieşi, Dumnezeule, cu oştirile noastre?<br/>


text:
Căci protivnicii au deschis împotriva mea o gură rea şi înşelătoare,<br/>îmi vorbesc cu o limbă mincinoasă,<br/>


text:
Copiii lui să umble fără niciun căpătîi şi să cerşească,<br/>să-şi caute pînea departe de locuinţa lor dărîmată!<br/>


text:
Cel ce l-a împrumutat, să-i pună mîna pe tot ce are,<br/>şi străinii să-i jăfuiască rodul muncii lui!<br/>


text:
Nelegiuirea părinţilor săi să rămînă ca aducere aminte înaintea Domnului,<br/>şi să nu se şteargă păcatul mamei lui!<br/>


text:
pentrucă nu şi-a adus aminte să facă îndurare,<br/>pentrucă a prigonit pe cel nenorocit şi pe cel lipsit,<br/>pînă acolo încît să omoare pe omul cu inima zdrobită!<br/>


text:
Îi plăcea blestemul: să cadă asupra lui!<br/>Nu-i plăcea binecuvîntarea: să se depărteze de el!<br/>


text:
Se îmbracă cu blestemul cum se îmbracă cu haina lui,<br/>îi pătrunde ca apa înlăuntrul lui,<br/>ca untdelemnul în oase!<br/>


text:
Deaceea, să-i slujească de veşmînt ca să se acopere,<br/>de încingătoare cu care să fie totdeauna încins!<br/>


text:
Aceasta să fie, din partea Domnului, plata vrăjmaşilor mei,<br/>şi a celor ce vorbesc cu răutate de mine!<br/>


text:
Iar Tu, Doamne, Dumnezeule, lucrează pentru mine din pricina Numelui Tău,<br/>căci mare este bunătatea ta; izbăveşte-mă!<br/>


text:
Măcar că ei blastămă, Tu binecuvintează;<br/>măcar că se ridică ei împotriva mea, vor fi înfruntaţi, iar robul Tău se va bucura.<br/>


text:
Protivnicii mei să se îmbrace cu ocara,<br/>să se acopere cu ruşinea lor cum se acopăr cu o manta!<br/>


text:
Domnul a zis Domnului meu: „Şezi la dreapta Mea,<br/>pînă voi pune pe vrăjmaşii Tăi supt picioarele Tale.“ –<br/>


text:
Domnul va întinde din Sion toiagul de cîrmuire al puterii Tale, zicînd:<br/>„Stăpîneşte în mijlocul vrăjmaşilor Tăi!“<br/>


text:
Poporul Tău este plin de înflăcărare, cînd Îţi aduni oştirea;<br/>cu podoabe sfinte, ca din sînul zorilor,<br/>vine tineretul Tău la Tine, ca roua.<br/>


text:
Domnul a jurat, şi nu-I va părea rău:<br/>„Tu eşti preot în veac,<br/>în felul lui Melhisedec.“ –<br/>


text:
El face dreptate printre neamuri:<br/>totul este plin de trupuri moarte;<br/>El zdrobeşte capete pe toată întinderea ţării.<br/>


text:
Lăudaţi pe Domnul!<br/>Voi lăuda pe Domnul din toată inima mea,<br/>în tovărăşia oamenilor fără prihană şi în adunare.<br/>


text:
A trimes poporului Său izbăvirea,<br/>a aşezat legămîntul Său în veci;<br/>Numele Lui este sfînt şi înfricoşat.<br/>


text:
Frica Domnului este începutul înţelepciunii;<br/>toţi cei ce o păzesc, au o minte sănătoasă,<br/>şi slava Lui ţine în veci.<br/>


text:
Lăudaţi pe Domnul!<br/>Ferice de omul care se teme de Domnul,<br/>şi care are o mare plăcere pentru poruncile Lui!<br/>


text:
Ce bine-i merge omului care face milă şi împrumută pe altul,<br/>şi care îşi rînduieşte faptele după dreptate!<br/>


text:
Inima îi este mîngîiată, n’are nicio teamă, pînă ce îşi vede împlinită dorinţa faţă de protivnicii lui.<br/>


text:
El este darnic, dă celor lipsiţi;<br/>milostenia lui ţine în veci;<br/>capul i se înalţă cu slavă.<br/>


text:
Cel rău vede lucrul acesta, şi se mînie,<br/>scrîşneşte din dinţi şi se topeşte.<br/>Poftele celor răi rămîn neîmplinite.<br/>


text:
El dă o casă celei ce era stearpă, face din ea o mamă veselă în mijlocul copiilor ei.<br/>Lăudaţi pe Domnul!<br/>


text:
Domnul Şi-aduce aminte de noi: El va binecuvînta,<br/>va binecuvînta casa lui Israel,<br/>va binecuvînta casa lui Aaron,<br/>


text:
Mă înfăşuraseră legăturile morţii,<br/>şi m’apucaseră sudorile mormîntului;<br/>eram pradă necazului şi durerii.<br/>


text:
Ascultă-mă, Doamne, căci sînt robul Tău:<br/>robul Tău, fiul roabei Tale,<br/>şi Tu mi-ai desfăcut legăturile.<br/>


text:
Căci mare este bunătatea Lui faţă de noi,<br/>şi credincioşia Lui ţine în veci.<br/>Lăudaţi pe Domnul!<br/>


text:
Domnul este ajutorul meu,<br/>şi mă bucur cînd îmi văd împlinită dorinţa faţă de vrăjmaşii mei.<br/>


text:
M’au înconjurat ca nişte albine: se sting ca un foc de spini;<br/>în Numele Domnului, le tai în bucăţi.<br/>


text:
Strigăte de biruinţă şi de mîntuire se înalţă în corturile celor neprihăniţi:<br/>dreapta Domnului cîştigă biruinţa!<br/>


text:
Domnul este Dumnezeu, şi ne luminează.<br/>Legaţi cu funii vita pentru jertfă, şi aduceţi-o pînă la coarnele altarului!<br/>


text:
Să tot stea voevozii şi să vorbească împotriva mea:<br/>robul tău cugetă adînc la orînduirile Tale.<br/>


text:
Depărtează-mă de calea necredincioşiei către Tine,<br/>şi dă-mi îndurarea ta, ca să urmez Legea Ta!<br/>


text:
Împlineşte-Ţi făgăduinţa faţă de robul Tău,<br/>făgăduinţa făcută pentru cei ce se tem de Tine!<br/>


text:
Îmi întind mînile spre poruncile Tale, pe cari le iubesc,<br/>şi vreau să mă gîndesc adînc la orînduirile Tale.<br/>


text:
Nişte îngîmfaţi urzesc neadevăruri împotriva mea;<br/>dar eu păzesc din toată inima mea poruncile Tale.<br/>


text:
Mai mult preţuieşte pentru mine legea gurii Tale,<br/>decît o mie de lucruri de aur şi de argint.<br/>


text:
Să fie înfruntaţi îngîmfaţii cari mă asupresc fără temei!<br/>Căci eu mă gîndesc adînc la poruncile Tale.<br/>


text:
Sprijineşte-mă, după făgăduinţa Ta, ca să trăiesc,<br/>şi nu mă lăsa de ruşine în nădejdea mea!<br/>


text:
Tu dispreţuieşti pe toţi ceice se depărtează de orînduirile Tale,<br/>căci înşelătoria lor este zădarnică.<br/>


text:
Întoarce-Ţi Faţa spre mine, şi ai milă de mine,<br/>după obiceiul Tău faţă de ceice iubesc Numele Tău!<br/>


text:
O iau înaintea străjilor de noapte, şi deschid ochii,<br/>ca să mă gîndesc adînc la Cuvîntul Tău.<br/>


text:
Acolo se suie seminţiile, seminţiile Domnului,<br/>după legea lui Israel,<br/>ca să laude Numele Domnului.<br/>


text:
Căci acolo sînt scaunele de domnie pentru judecată,<br/>scaunele de domnie ale casei lui David.<br/>


text:
Cum se uită ochii robilor la mîna stăpînilor lor,<br/>şi ochii roabei la mîna stăpînei ei,<br/>aşa se uită ochii noştri la Domnul, Dumnezeul nostru,<br/>pînă va avea milă de noi.<br/>


text:
Cei ce se încred în Domnul sînt ca muntele Sionului, care nu se clatină, ci stă întărit pe vecie.<br/>


text:
Cum este înconjurat Ierusalimului de munţi,<br/>aşa înconjoară Domnul pe poporul Său,<br/>deacum şi pînă în veac.<br/>


text:
Căci toiagul de cîrmuire al răutăţii nu va rămînea pe moştenirea celor neprihăniţi,<br/>pentru ca cei neprihăniţi să nu întindă mînile spre nelegiuire.<br/>


text:
Dar pe ceice apucă pe căi lăturalnice,<br/>să-i nimicească Domnul împreună cu cei ce fac rău!<br/>Pacea să fie peste Israel!<br/>


text:
Atunci gura ne era plină de strigăte de bucurie,<br/>şi limba de cîntări de veselie.<br/>Atunci se spunea printre neamuri:<br/>„Domnul a făcut mari lucruri pentru ei!“<br/>


text:
Cel ce umblă plîngînd, cînd aruncă sămînţa,<br/>se întoarce cu veselie, cînd îşi strînge snopii.<br/>


text:
Dacă nu zideşte Domnul o casă,<br/>degeaba lucrează cei ce o zidesc;<br/>dacă nu păzeşte Domnul o cetate,<br/>degeaba veghează cel ce o păzeşte.<br/>


text:
Degeaba vă sculaţi de dimineaţă şi vă culcaţi tîrziu,<br/>ca să mîncaţi o pîne cîştigată cu durere;<br/>căci prea iubiţilor Lui El le dă pîne ca în somn.<br/>


text:
Ferice de omul care îşi umple tolba de săgeţi cu ei!<br/>Căci ei nu vor rămînea de ruşine,<br/>cînd vor vorbi cu vrăjmaşii lor la poartă.<br/>


text:
Nevastă-ta este ca o viţă roditoare înlăuntrul casei tale; copiii tăi stau ca nişte lăstari de măslin împrejurul mesei tale.<br/>


text:
Să te binecuvînteze Domnul din Sion,<br/>să vezi fericirea Ierusalimului, în toate zilele vieţii tale,<br/>


text:
şi trecătorii nu zic:<br/>„Binecuvîntarea Domnului să fie peste voi!“<br/>„Vă binecuvîntăm în Numele Domnului!“<br/>


text:
Dacă ai păstra, Doamne, aducerea aminte a nelegiuirilor,<br/>cine ar putea sta în picioare, Doamne?<br/>


text:
Sufletul meu aşteaptă pe Domnul,<br/>mai mult decît aşteaptă străjerii dimineaţa,<br/>da, mai mult decît aşteaptă străjerii dimineaţa.<br/>


text:
Israele, pune-ţi nădejdea în Domnul,<br/>căci la Domnul este îndurarea,<br/>şi la El este belşug de răscumpărare!<br/>


text:
Doamne, eu n’am o inimă îngîmfată, nici priviri trufaşe,<br/>nu mă îndeletnicesc cu lucruri prea mari<br/>şi prea înalte pentru mine.<br/>


text:
Dimpotrivă, sufletul îmi este liniştit şi potolit,<br/>ca un copil înţercat, care stă lîngă mamă-sa;<br/>da, sufletul meu este ca un copil înţercat.<br/>


text:
Adu-Ţi aminte cum a jurat el Domnului,<br/>şi a făcut următoarea juruinţă Puternicului lui Iacov:<br/>


text:
Preoţii Tăi să se îmbrace în neprihănire,<br/>şi credincioşii Tăi să scoată strigăte de bucurie!<br/>


text:
Domnul a jurat lui David adevărul,<br/>şi nu Se va întoarce dela ce a jurat:<br/>„Voi pune pe scaunul tău de domnie un fiu din trupul tău.<br/>


text:
Dacă fiii tăi vor păzi legămîntul Meu,<br/>şi învăţăturile Mele, pe cari li le voi da,<br/>vor şedea şi fiii lor în veci pe scaunul tău de domnie.“ –<br/>


text:
Voi îmbrăca în mîntuire pe preoţii lui,<br/>şi credincioşii lui vor scoate strigăte de bucurie.<br/>


text:
Este ca untdelemnul de preţ, care, turnat pe capul lui,<br/>se pogoară pe barbă,<br/>pe barba lui Aaron,<br/>se pogoară pe marginea veşmintelor lui.<br/>


text:
Este ca roua Hermonului,<br/>care se pogoară pe munţii Sionului, căci acolo dă Domnul binecuvîntarea,<br/>viaţa, pentru vecinicie.<br/>


text:
El ridică norii dela marginile pămîntului,<br/>dă naştere la fulgere şi ploaie,<br/>şi scoate vîntul din cămările lui.<br/>


text:
A trimes semne şi minuni, în mijlocul tău, Egiptule:<br/>împotriva lui Faraon şi împotriva tuturor slujitorilor lui.<br/>


text:
pe Sihon, împăratul Amoriţilor,<br/>pe Og, împăratul Basanului,<br/>şi pe toţi împăraţii Canaanului;<br/>


text:
Casa lui Levi, binecuvîntaţi pe Domnul!<br/>Cei ce vă temeţi de Domnul, binecuvîntaţi pe Domnul!<br/>


text:
Domnul să fie binecuvîntat din Sion,<br/>El, care locuieşte în Ierusalim!<br/>Lăudaţi pe Domnul!<br/>


text:
Pe malurile rîurilor Babilonului,<br/>şedeam jos şi plîngeam,<br/>cînd ne aduceam aminte de Sion.<br/>


text:
Căci acolo, biruitorii noştri ne cereau cîntări,<br/>şi asupritorii noştri ne cereau bucurie, zicînd:<br/>„Cîntaţi-ne cîteva din cîntările Sionului!“ –<br/>


text:
Să mi se lipească limba de cerul gurii,<br/>dacă nu-mi voi aduce aminte de tine,<br/>dacă nu voi face din Ierusalim<br/>culmea bucuriei mele!<br/>


text:
Adu-Ţi aminte, Doamne, de copiii Edomului,<br/>cari, în ziua nenorocirii Ierusalimului,<br/>ziceau: „Radeţi-l, radeţi-l<br/>din temelii!“<br/>


text:
Ah! fiica Babilonului, sortită pustiirii,<br/>ferice de cine-ţi va întoarce la fel răul pe care ni l-ai făcut!<br/>


text:
Mă închin în Templul Tău cel sfînt,<br/>şi laud Numele Tău, pentru bunătatea şi credincioşia Ta,<br/>căci Ţi s’a mărit faima prin împlinirea făgăduinţelor Tale.<br/>


text:
Cînd umblu în mijlocul strîmtorării, Tu mă înviorezi,<br/>Îţi întinzi mîna spre mînia vrăjmaşilor mei,<br/>şi dreapta Ta mă mîntuieşte.<br/>


text:
Domnul va sfîrşi ce a început pentru mine.<br/>Doamne, bunătatea Ta ţine în veci:<br/>nu părăsi lucrările mînilor Tale.<br/>


text:
O ştiinţă atît de minunată este mai pe sus de puterile mele:<br/>este prea înaltă ca s’o pot prinde.<br/>


text:
Dacă mă voi sui în cer, Tu eşti acolo;<br/>dacă mă voi culca în locuinţa morţilor, iată-Te şi acolo;<br/>


text:
Dacă voi zice: „Cel puţin întunerecul mă va acoperi, –<br/>şi se va face noapte lumina dimprejurul meu!“<br/>


text:
Iată că nici chiar întunerecul nu este întunecos pentru Tine;<br/>ci noaptea străluceşte ca ziua,<br/>şi întunerecul ca lumina.<br/>


text:
Te laud că sînt o făptură aşa de minunată.<br/>Minunate sînt lucrările Tale,<br/>şi ce bine vede sufletul meu lucrul acesta!<br/>


text:
Trupul meu nu era ascuns de Tine,<br/>cînd am fost făcut într’un loc tainic,<br/>ţesut în chip ciudat, ca în adîncimile pămîntului.<br/>


text:
Cînd nu eram decît un plod fără chip, ochii Tăi mă vedeau;<br/>şi în cartea Ta erau scrise toate zilele cari-mi erau rînduite,<br/>mai înainte de a fi fost vreuna din ele.<br/>


text:
Să nu urăsc eu, Doamne, pe cei ce Te urăsc,<br/>şi să nu-mi fie scîrbă de cei ce se ridică împotriva Ta?<br/>


text:
Păzeşte-mă, Doamne, de mîinile celui rău!<br/>Fereşte-mă de oamenii asupritori,<br/>cari se gîndesc să mă doboare!<br/>


text:
Nişte îngîmfaţi îmi întind curse şi laţuri,<br/>pun reţele dealungul drumului,<br/>şi îmi întind capcane. – (Oprire)<br/>


text:
Nu împlini, Doamne, dorinţele celui rău,<br/>nu lăsa să-i izbutească planurile, ca să nu se fălească! – (Oprire)<br/>


text:
Cărbuni aprinşi să cadă peste ei!<br/>În foc să fie aruncaţi,<br/>în adîncuri, de unde să nu se mai scoale!<br/>


text:
Omul cu limba mincinoasă nu se întăreşte pe pămînt,<br/>şi pe omul asupritor, nenorocirea îl paşte şi-l duce la pierzanie.<br/>


text:
Ca tămîia să fie rugăciunea mea înaintea Ta,<br/>şi ca jertfa de seară să fie ridicarea mînilor mele!<br/>


text:
Nu-mi abate inima la lucruri rele, la fapte vinovate împreună cu oamenii cari fac răul,<br/>şi să nu mănînc din ospeţele lor!<br/>


text:
Lovească-mă cel neprihănit, căci lovirea lui îmi este binevenită;<br/>pedepsească-mă, căci pedeapsa lui este ca untdelemnul turnat pe capul meu.<br/>Să nu-mi întorc capul dela ea:<br/>dar rugăciunea mea se va înalţa într’una împotriva răutăţii lor.<br/>


text:
Cînd li se vor prăvăli judecătorii dealungul stîncilor,<br/>atunci vor asculta cuvintele mele, şi vor vedea că sînt plăcute.<br/>


text:
De aceea, către Tine, Doamne, Dumnezeule, îmi îndrept ochii,<br/>la Tine caut adăpost; nu-mi părăsi sufletul!<br/>


text:
Cînd îmi este mîhnit duhul în mine, Tu îmi cunoşti cărarea.<br/>Pe drumul pe care umblu, mi-au întins o cursă.<br/>


text:
Aruncă-Ţi ochii la dreapta, şi priveşte! Nimeni nu mă mai cunoaşte,<br/>orice scăpare este pierdută pentru mine, nimănui nu-i pasă de sufletul meu.<br/>


text:
Doamne, către Tine strig, şi zic:<br/>„Tu eşti scăparea mea,<br/>partea mea de moştenire pe pămîntul celor vii.“<br/>


text:
Ia aminte la strigătele mele, căci sînt nenorocit de tot.<br/>Izbăveşte-mă de cei ce mă prigonesc, căci sînt mai tari decît mine.<br/>


text:
Scoate-mi sufletul din temniţă, ca să laud Numele Tău!<br/>Cei neprihăniţi vor veni să mă înconjoare, cînd îmi vei face bine.<br/>


text:
Doamne, ascultă-mi rugăciunea, pleacă-Ţi urechea la cererile mele!<br/>Ascultă-mă în credincioşia şi dreptatea Ta!<br/>


text:
Vrăjmaşul îmi urmăreşte sufletul,<br/>îmi calcă viaţa în picioare la pămînt:<br/>mă face să locuiesc în întunerec, ca cei ce au murit de multă vreme.<br/>


text:
Mi-aduc aminte de zilele de odinioară,<br/>mă gîndesc la toate lucrările Tale,<br/>cuget la lucrarea mînilor Tale.<br/>


text:
Îmi întînd mînile spre Tine;<br/>îmi suspină sufletul după Tine, ca un pămînt uscat. – (Oprire)<br/>


text:
Grăbeşte de m’ascultă, Doamne!<br/>Mi se topeşte duhul:<br/>nu-mi ascunde Faţa Ta!<br/>Căci aş ajunge atunci ca cei ce se pogoară în groapă!<br/>


text:
Fă-mă să aud disdedimineaţă bunătatea Ta,<br/>căci mă încred în Tine.<br/>Arată-mi calea pe care trebuie să umblu,<br/>căci la Tine îmi înalţ sufletul.<br/>


text:
Învaţă-mă să fac voia Ta, căci Tu eşti Dumnezeul meu.<br/>Duhul Tău cel bun să mă călăuzească pe calea cea dreaptă!<br/>


text:
În bunătatea Ta, nimiceşte pe vrăjmaşii mei,<br/>şi perde pe toţi protivnicii sufletului meu,<br/>căci eu sînt robul Tău.<br/>


text:
Binecuvîntat să fie Domnul, Stînca mea,<br/>care-mi deprinde mînile la luptă, degetele la bătălie,<br/>


text:
Binefăcătorul meu şi Cetăţuia mea,<br/>Turnul meu de scăpare şi Izbăvitorul meu,<br/>Scutul meu de adăpost,<br/>care-mi supune pe poporul meu!<br/>


text:
Întinde-Ţi mînile de sus,<br/>izbăveşte-mă şi scapă-mă din apele cele mari,<br/>din mîna fiilor celui străin,<br/>


text:
izbăveşte-mă şi scapă-mă din mîna fiilor celui străin,<br/>a căror gură spune neadevăruri,<br/>şi a căror dreaptă este o dreaptă mincinoasă!…<br/>


text:
Fiii noştri sînt ca nişte odrasle, cari cresc în tinereţa lor;<br/>fetele noastre ca nişte stîlpi săpaţi frumos, cari fac podoaba caselor împărăteşti.<br/>


text:
Grînarele noastre sînt pline, şi gem de tot felul de merinde;<br/>turmele ni se înmulţesc cu miile, cu zecile de mii, în cîmpiile noastre:<br/>


text:
viţelele noastre sînt prăsitoare;<br/>nu-i nicio pagubă, nicio robie,<br/>nici un ţipăt în uliţele noastre!<br/>


text:
ca să facă cunoscut fiilor oamenilor puterea Ta,<br/>şi strălucirea plină de slavă a împărăţiei Tale.<br/>


text:
Împărăţia Ta este o împărăţie vecinică,<br/>şi stăpînirea Ta rămîne în picioare în toate veacurile.<br/>


text:
Gura mea să vestească lauda Domnului,<br/>şi orice făptură să binecuvînteze Numele Lui cel sfînt în veci de veci!<br/>


text:
Ferice de cine are ca ajutor pe Dumnezeul lui Iacov,<br/>ferice de cine-şi pune nădejdea în Domnul, Dumnezeul său!<br/>


text:
El face dreptate celor asupriţi;<br/>dă pîne celor flămînzi:<br/>Domnul izbăveşte pe prinşii de război;<br/>


text:
Domnul deschide ochii orbilor;<br/>Domnul îndreaptă pe cei încovoiaţi;<br/>Domnul iubeşte pe cei neprihăniţi.<br/>


text:
Domnul ocroteşte pe cei străini,<br/>sprijineşte pe orfan şi pe văduvă,<br/>dar răstoarnă calea celor răi.<br/>


text:
Domnul împărăţeşte în veci;<br/>Dumnezeul tău, Sioane, rămîne din veac în veac!<br/>Lăudaţi pe Domnul!<br/>


text:
Lăudaţi pe Domnul!<br/>Căci este frumos să lăudăm pe Dumnezeul nostru,<br/>căci este plăcut, şi se cuvine să-L lăudăm.<br/>


text:
El acopere cerul cu nori,<br/>pregăteşte ploaia pentru pămînt,<br/>şi face să răsară iarba pe munţi.<br/>


text:
El n-a lucrat aşa cu toate neamurile,<br/>şi ele nu cunosc poruncile Lui.<br/>Lăudaţi pe Domnul!<br/>


text:
Lăudaţi pe Domnul!<br/>Lăudaţi pe Domnul din înălţimea cerurilor,<br/>lăudaţi-L în locurile cele înalte!<br/>


text:
Să laude Numele Domnului!<br/>Căci numai Numele Lui este înălţat:<br/>măreţia Lui este mai pe sus de pămînt şi ceruri.<br/>


text:
El a înalţat tăria poporului Său:<br/>iată o pricină de laudă pentru toţi credincioşii Lui,<br/>pentru copiii lui Israel, popor de lîngă El.<br/>Lăudaţi pe Domnul!<br/>


text:
Lăudaţi pe Domnul!<br/>Cîntaţi Domnului o cîntare nouă,<br/>cîntaţi laudele Lui în adunarea credincioşilor Lui!<br/>


text:
Să salte de bucurie credincioşii Lui îmbrăcaţi în slavă, să scoată strigăte de bucurie în aşternutul lor!<br/>


text:
ca să aducă la îndeplinire împotriva lor judecata scrisă!<br/>Aceasta este o cinste pentru toţi credincioşii Lui.<br/>Lăudaţi pe Domnul!<br/>


text:
Lăudaţi pe Domnul!<br/>Lăudaţi pe Dumnezeu în Locaşul Lui cel sfînt,<br/>lăudaţi-L în întinderea cerului, unde se arată puterea Lui!<br/>


text:
Lăudaţi-L cu timpane şi cu jocuri,<br/>lăudaţi-L, cîntînd cu instrumente cu coarde şi cu cavalul.<br/>


text:
să asculte însă şi înţeleptul, şi îşi va mări ştiinţa,<br/>şi cel priceput, şi va căpăta iscusinţă –<br/>


text:
pentru prinderea înţelesului unei pilde sau al unui cuvînt adînc,<br/>înţelesul cuvintelor înţelepţilor şi al cuvintelor lor cu tîlc.<br/>


text:
Frica Domnului este începutul ştiinţei;<br/>dar nebunii nesocotesc înţelepciunea şi învăţătura.<br/>


text:
Dacă-ţi vor zice: „Vino cu noi!<br/>Haidem să întindem curse ca să vărsăm sînge,<br/>să întindem fără temei laţuri celui nevinovat;<br/>


text:
haidem să-i înghiţim de vii, ca locuinţa morţilor,<br/>şi întregi, ca pe cei ce se pogoară în groapă;<br/>


text:
căci ei întind curse tocmai împotriva sîngelui lor,<br/>şi sufletului lor îşi întind ei laţuri.<br/>


text:
Aceasta este soarta tuturor celor lacomi de cîştig:<br/>lăcomia aduce pierderea celor ce se dedau la ea.<br/>


text:
„Pînă cînd veţi iubi prostia, proştilor?<br/>Pînă cînd le va plăcea batjocoritorilor batjocura,<br/>şi vor urî nebunii ştiinţa?<br/>


text:
Întoarceţi-vă să ascultaţi mustrările mele!<br/>Iată, voi turna duhul meu peste voi,<br/>vă voi face cunoscut cuvintele mele …<br/>


text:
de aceea şi eu, voi rîde cînd veţi fi în vreo nenorocire,<br/>îmi voi bate joc de voi cînd vă va apuca groaza,<br/>


text:
cînd vă va apuca groaza ca o furtună,<br/>şi cînd vă va învălui nenorocirea ca un vîrtej,<br/>cînd va da peste voi necazul şi strîmtorarea.<br/>


text:
dar cel ce m’ascultă va locui fără grijă,<br/>va trăi liniştit şi fără să se teamă de vreun rău.<br/>


text:
Să nu te părăsească bunătatea şi credincioşia:<br/>leagă-ţi-le la gît,<br/>scrie-le pe tăbliţa inimii tale.<br/>


text:
Şi astfel vei căpăta trecere şi minte sănătoasă,<br/>înaintea lui Dumnezeu şi înaintea oamenilor.<br/>


text:
Căci cîştigul pe care-l aduce ea este mai bun decît al argintului,<br/>şi venitul adus de ea este mai de preţ decît aurul;<br/>


text:
Fiule, să nu se depărteze învăţăturile acestea de ochii tăi:<br/>păstrează înţelepciunea şi chibzuinţa!<br/>


text:
Nu zice aproapelui tău: „Du-te şi vino iarăş;<br/>îţi voi da mîne!“<br/>cînd ai de unde să dai.<br/>


text:
Blestemul Domnului este în casa celui rău,<br/>dar locuinţa celor neprihăniţi o binecuvintează.<br/>


text:
el mă învăţa atunci, şi-mi zicea:<br/>„Păstrează bine în inima ta cuvintele mele,<br/>păzeşte învăţăturile mele, şi vei trăi!<br/>


text:
Dobîndeşte înţelepciune, dobîndeşte pricepere;<br/>nu uita cuvintele gurii mele, şi nu te abate dela ele.<br/>


text:
Iată începutul înţelepciunii:<br/>dobîndeşte înţelepciunea,<br/>şi cu tot ce ai, dobîndeşte priceperea.<br/>


text:
Ea îţi va pune pe cap o cunună plăcută,<br/>te va împodobi cu o strălucită cunună împărătească.<br/>


text:
Dar cărarea celor neprihăniţi este ca lumina strălucitoare,<br/>a cărei strălucire merge mereu crescînd pînă la miezul zilei.<br/>


text:
Căci buzele femeii străine strecoară miere, şi cerul gurii ei este mai lunecos decît untdelemnul;<br/>


text:
ca nu cumva nişte străini să se sature de averea ta,<br/>şi tu să te trudeşti pentru casa altuia;<br/>


text:
Cum am putut să n’ascult glasul învăţătorilor mei,<br/>şi să nu iau aminte la ceice mă învăţau?<br/>


text:
Cerboaică iubită, căprioară plăcută:<br/>fii îmbătat tot timpul de drăgălăşiile ei,<br/>fii îndrăgostit necurmat de dragostea ei!<br/>


text:
Şi pentruce, fiule, ai fi îndrăgostit de o străină,<br/>şi ai îmbrăţişa sînul unei necunoscute?<br/>


text:
fă totuş lucrul acesta, fiule: desleagă-te,<br/>căci ai căzut în mîna aproapelui tău!<br/>De aceea du-te, aruncă-te cu faţa la pămînt, şi stăruieşte de el.<br/>


text:
Scapă din mîna lui cum scapă căprioara din mîna vînătorului,<br/>şi ca pasărea din mîna păsărarului …<br/>


text:
Căci sfatul este o candelă, învăţătura este o lumină,<br/>iar îndemnul şi mustrarea sînt calea vieţii.<br/>


text:
Căci pentru o femeie curvă, omul ajunge de nu mai rămîne decît cu o bucată de pîne,<br/>şi femeia măritată întinde o cursă unui suflet scump.<br/>


text:
Tot aşa este şi cu cel ce se duce la nevasta aproapelui său:<br/>ori cine se atinge de ea nu va rămînea nepedepsit.<br/>


text:
Dar cel ce preacurveşte cu o femeie este un om fără minte,<br/>singur îşi pierde viaţa cine face aşa.<br/>


text:
nu se uită la niciun preţ de răscumpărare,<br/>şi nu se lasă înduplecat nici chiar de cel mai mare dar.<br/>


text:
Trecea pe uliţă, la colţul unde stătea una din aceste străine,<br/>şi a apucat pe calea care ducea spre locuinţa ei.<br/>


text:
De odată a început să meargă după ea,<br/>ca boul care se duce la măcelărie,<br/>ca un cerb care aleargă spre cursă,<br/>


text:
ca pasărea care dă buzna în laţ,<br/>fără să ştie că o va costa viaţa,<br/>pînă ce săgeata îi străpunge ficatul.<br/>


text:
Asculaţi, căci am lucruri mari de spus,<br/>şi buzele mi se deschid ca să înveţe pe alţii ce este drept.<br/>


text:
Primiţi mai de grabă învăţăturile mele decît argintul,<br/>şi mai de grabă ştiinţa de cît aurul scump.<br/>


text:
Căci înţelepciunea preţuieşte mai mult de cît mărgăritarele,<br/>şi nici un lucru de preţ nu se poate asemui cu ea.<br/>


text:
Frica de Domnul este urîrea răului;<br/>trufia şi mîndria, purtarea rea<br/>şi gura mincinoasă, iată ce urăsc eu.<br/>


text:
Rodul meu este mai bun decît aurul cel mai curat,<br/>şi venitul meu întrece argintul cel mai ales.<br/>


text:
Domnul m’a făcut cea dintîi dintre lucrările Lui,<br/>înaintea celor mai vechi lucrări ale Lui.<br/>


text:
cînd a pus un hotar mării,<br/>ca apele să nu treacă peste porunca Lui,<br/>cînd a pus temeliile pămîntului,<br/>


text:
eu eram meşterul Lui, la lucru lîngă el,<br/>şi în toate zilele eram desfătarea Lui,<br/>jucînd neîncetat înaintea Lui,<br/>


text:
Ferice de omul care m’ascultă,<br/>care veghează zilnic la porţile mele,<br/>şi păzeşte pragul uşii mele.<br/>


text:
Dar celce păcătuieşte împotriva mea îşi vatămă sufletul său;<br/>toţi ceice mă urăsc pe mine, iubesc moartea.<br/>


text:
Celce mustră pe un batjocoritor îşi trage dispreţ,<br/>şi celce caută să îndrepte pe cel rău se alege cu ocară.<br/>


text:
Nu mustra pe cel batjocoritor, ca să nu te urască;<br/>mustră pe cel înţelept, şi el te va iubi!<br/>


text:
Dă înţeleptului, şi se va face şi mai înţelept;<br/>învaţă pe cel neprihănit, şi va învăţa şi mai mult!<br/>


text:
Dacă eşti înţelept, pentru tine eşti înţelept;<br/>dacă eşti batjocoritor, tu singur vei suferi.<br/>


text:
Pildele lui Solomon.<br/>Un fiu înţelept este bucuria tatălui,<br/>dar un fiu nebun este mîhnirea mamei sale.<br/>


text:
Cine strînge vara, este un om chibzuit,<br/>cine doarme în timpul seceratului este un om care face ruşine.<br/>


text:
Cine are o inimă înţeleaptă primeşte învăţăturile,<br/>dar cine are o gură nesocotită se prăpădeşte singur. –<br/>


text:
Cine umblă fără prihană, umblă fără teamă,<br/>dar cine apucă pe căi strîmbe se dă singur de gol. –<br/>


text:
Cine clipeşte din ochi este o pricină de întristare,<br/>şi cine are o gură nesocotită se prăpădeşte singur. –<br/>


text:
Pe buzele omului priceput se află înţelepciunea,<br/>dar nuiaua este pentru spatele celui fără minte. –<br/>


text:
Averea este o cetate întărită pentru cel bogat;<br/>dar prăpădirea celor nenorociţi, este sărăcia lor. –<br/>


text:
Cel neprihănit îşi întrebuinţează cîştigul pentru viaţă,<br/>iar cel rău îşi întrebuinţează venitul pentru păcat. –<br/>


text:
Cine îşi aduce aminte de certare apucă pe calea vieţii;<br/>dar cel ce uită mustrarea apucă pe căi greşite. –<br/>


text:
Cine vorbeşte mult nu se poate să nu păcătuiască,<br/>dar cel ce-şi ţine buzele, este un om chibzuit. –<br/>


text:
Buzele celui neprihănit înviorează pe mulţi oameni,<br/>dar nebunii mor fiindcă n’au judecată. –<br/>


text:
Pentru cel nebun este o plăcere să facă răul,<br/>dar pentru cel înţelept este o plăcere să lucreze cu pricepere. –<br/>


text:
Celui rău de ce se teme aceea i se întîmplă,<br/>dar celor neprihăniţi li se împlineşte dorinţa. –<br/>


text:
Cum este oţetul pentru dinţi şi fumul pentru ochi,<br/>aşa este leneşul pentru cel ce-l trimete. –<br/>


text:
Calea Domnului este un zid de apărare pentru cel nevinovat,<br/>dar este o topenie pentru cei ce fac răul. –<br/>


text:
Buzele celui neprihănit ştiu să vorbească lucruri plăcute,<br/>dar gura celor răi spune răutăţi.<br/>


text:
Neprihănirea oamenilor cinstiţi îi cîrmuieşte fără teamă,<br/>dar vicleniile celor stricaţi le aduc pieirea.<br/>


text:
Nevinovăţia omului fără prihană îi netezeşte calea,<br/>dar cel rău cade prin însăş răutatea lui.<br/>


text:
Cu gura lui omul nelegiuit pierde pe aproapele său,<br/>dar cei neprihăniţi sînt scăpaţi prin ştiinţă.<br/>


text:
Cînd le merge bine celor neprihăniţi, toată cetatea se bucură;<br/>şi cînd pier cei răi, toţi strigă de veselie.<br/>


text:
Cetatea se înalţă prin binecuvîntarea oamenilor fără prihană,<br/>dar este surpată prin gura celor răi. –<br/>


text:
Cine umblă cu bîrfeli dă pe faţă lucruri ascunse,<br/>dar sufletul credincios ţine ce i s’a încredinţat. –<br/>


text:
Cui se pune chezaş pentru altul, îi merge rău,<br/>dar cine se teme să se pună chezaş este liniştit. –<br/>


text:
Omul milostiv îşi face bine sufletului său,<br/>dar omul fără milă îşi turbură însăş carnea lui. –<br/>


text:
Cel rău dobîndeşte un cîştig înşelător,<br/>dar cel ce samănă neprihănirea are o adevărată plată. –<br/>


text:
Cei cu inima stricată sînt o scîrbă înaintea Domnului,<br/>dar cei ce umblă fără prihană Îi sînt plăcuţi.<br/>


text:
Unul, care dă cu mîna largă, ajunge mai bogat;<br/>şi altul, care economiseşte prea mult, nu face decît să sărăcească. –<br/>


text:
Cine opreşte grîul este blestemat de popor,<br/>dar pe capul celui ce-l vinde vine binecuvîntarea. –<br/>


text:
O femeie cinstită este cununa bărbatului ei, dar cea care-i face ruşine este ca putregaiul în oasele lui. –<br/>


text:
Gîndurile celor neprihăniţi nu sînt decît dreptate,<br/>dar sfaturile celor răi nu sînt decît înşelăciune. –<br/>


text:
Cuvintele celor răi sînt nişte curse ca să verse sînge,<br/>dar gura celor fără prihană îi izbăveşte. –<br/>


text:
Un om este preţuit după măsura priceperii lui,<br/>dar cel cu inima stricată este dispreţuit. –<br/>


text:
Mai bine să fii într’o stare smerită şi să ai o slugă,<br/>decît să faci pe fudulul şi să n’ai ce mînca. –<br/>


text:
Cine-şi lucrează ogorul va avea belşug de pîne,<br/>dar cine umblă după lucruri de nimic este fără minte. –<br/>


text:
Cine spune adevărul face o mărturisire dreaptă,<br/>dar martorul mincinos vorbeşte înşelăciune. –<br/>


text:
Cine vorbeşte în chip uşuratic, răneşte ca străpungerea unei săbii,<br/>dar limba înţelepţilor aduce vindecare. –<br/>


text:
Buza care spune adevărul este întărită pe vecie,<br/>dar limba mincinoasă nu stă decît o clipă. –<br/>


text:
Înşelătoria este în inima celor ce cugetă răul,<br/>dar bucuria este pentru ceice sfătuiesc la pace. –<br/>


text:
Cel neprihănit arată prietenului său calea cea bună,<br/>dar calea celor răi îi duce în rătăcire. –<br/>


text:
Cine-şi păzeşte gura, îşi păzeşte sufletul;<br/>cine-şi deschide buzele mari aleargă spre pieirea lui. –<br/>


text:
Cel neprihănit urăşte cuvintele mincinoase, dar cel rău se face urît şi se acoperă de ruşine. –<br/>


text:
Cine nesocoteşte Cuvîntul Domnului se pierde,<br/>dar cine se teme de poruncă este răsplătit. –<br/>


text:
Sărăcia şi ruşinea sînt partea celui ce leapădă certarea,<br/>dar cel ce ia seama la mustrare este pus în cinste. –<br/>


text:
Împlinirea unei dorinţe este dulce sufletului,<br/>dar celor nebuni le este urît să se lase de rău. –<br/>


text:
Cine umblă cu înţelepţii se face înţelept,<br/>dar cui îi place să se însoţească cu nebunii o duce rău. –<br/>


text:
Nenorocirea urmăreşte pe cei ce păcătuiesc,<br/>dar cei neprihăniţi vor fi răsplătiţi cu fericire.<br/>


text:
Omul de bine lasă moştenitori pe copiii copiilor săi,<br/>dar bogăţiile păcătosului sînt păstrate pentru cel neprihănit. –<br/>


text:
Ogorul pe care-l desţelineşte săracul dă o hrană îmbelşugată,<br/>dar mulţi pier din pricina nedreptăţii lor. –<br/>


text:
Cine umblă cu neprihănire, se teme de Domnul,<br/>dar cine apucă pe căi strîmbe, Îl nesocoteşte. –<br/>


text:
Batjocoritorul caută înţelepciunea şi n’o găseşte,<br/>dar pentru omul priceput ştiinţa este lucru uşor. –<br/>


text:
Înţelepciunea omului chibzuit îl face să vadă pe ce cale să meargă,<br/>dar nebunia celor nesocotiţi îi înşală pe ei înşişi. –<br/>


text:
De multe ori chiar în mijlocul rîsului inima poate fi mîhnită,<br/>şi bucuria poate sfîrşi prin necaz. –<br/>


text:
Cel cu inima rătăcită se satură de căile lui,<br/>şi omul de bine se satură şi el de ce este în el. –<br/>


text:
Cei răi se pleacă înaintea celor buni,<br/>şi cei nelegiuiţi înaintea porţilor celui neprihănit. –<br/>


text:
Cine dispreţuieşte pe aproapele său face un păcat,<br/>dar ferice de cine are milă de cei nenorociţi. –<br/>


text:
În adevăr ceice gîndesc răul se rătăcesc.<br/>dar ceice gîndesc binele lucrează cu bunătate şi credincioşie.<br/>


text:
Bogăţia este o cunună pentru cei înţelepţi,<br/>dar cei nesocotiţi n’au altceva decît nebunie. –<br/>


text:
Cine se teme de Domnul are un sprijin tare în El,<br/>şi copiii lui au un loc de adăpost la El. –<br/>


text:
Cine asupreşte pe sărac, batjocoreşte pe Ziditorul său,<br/>dar cine are milă de cel lipsit, cinsteşte pe Ziditorul său. –<br/>


text:
Cel rău este doborît de răutatea lui,<br/>dar cel neprihănit chiar şi la moarte trage nădejde. –<br/>


text:
Înţelepciunea se odihneşte într’o inimă pricepută,<br/>dar în mijlocul celor nesocotiţi ea se dă de gol. –<br/>


text:
Nesocotitul dispreţuieşte învăţătura tatălui său,<br/>dar cine ia seama la mustrare ajunge înţelept. –<br/>


text:
Jertfa celor răi este o scîrbă înaintea Domnului,<br/>dar rugăciunea celor fără prihană Îi este plăcută. –<br/>


text:
Toate zilele celui nenorocit sînt rele,<br/>dar cel cu inima mulţămită are un ospăţ necurmat. –<br/>


text:
Un om iute la mînie stîrneşte certuri,<br/>dar cine este încet la mînie potoleşte neînţelegerile. –<br/>


text:
Drumul leneşului este ca un hăţiş de spini,<br/>dar cărarea celor fără prihană este netezită. –<br/>


text:
Nebunia este o bucurie pentru cel fără minte,<br/>dar un om priceput merge pe drumul cel drept. –<br/>


text:
Planurile nu izbutesc, cînd lipseşte o adunare care să chibzuiască,<br/>dar izbutesc cînd sînt mulţi sfetnici. –<br/>


text:
Omul are bucurie să dea un răspuns cu gura lui,<br/>şi ce bună este o vorbă spusă la vreme potrivită! –<br/>


text:
Pentru cel înţelept cărarea vieţii duce în sus,<br/>ca să-l abată de la locuinţa morţilor, care este jos. –<br/>


text:
Urechea care ia aminte la învăţăturile cari duc la viaţă,<br/>locuieşte în mijlocul înţelepţilor. –<br/>


text:
Cel ce leapădă certarea îşi dispreţuieşte sufletul,<br/>dar cel ce ascultă mustrarea capătă pricepere. –<br/>


text:
Planurile pe cari le face inima atîrnă de om,<br/>dar răspunsul pe care-l dă gura vine dela Domnul. –<br/>


text:
Orice inimă trufaşă este o scîrbă înaintea Domnului;<br/>hotărît, ea nu va rămînea nepedepsită. –<br/>


text:
Prin dragoste şi credincioşie omul ispăşeşte nelegiuirea,<br/>şi prin frica de Domnul se abate dela rău. –<br/>


text:
Hotărîri dumnezeieşti sînt pe buzele împăratului,<br/>gura lui nu trebuie să facă greşeli cînd judecă. –<br/>


text:
Cîntarul şi cumpăna dreaptă vin dela Domnul;<br/>toate greutăţile de cîntărit sînt lucrarea Lui. –<br/>


text:
Împăraţilor le este scîrbă să facă rău,<br/>căci prin neprihănire se întăreşte un scaun de domnie. –<br/>


text:
Buzele neprihănite sînt plăcute împăraţilor,<br/>şi ei iubesc pe celce vorbeşte cu neprihănire. –<br/>


text:
Cu cît mai mult face cîştigarea înţelepciunii decît a aurului!<br/>Cu cît este mai de dorit cîştigarea priceperii decît a argintului! –<br/>


text:
Calea oamenilor fără prihană este să se ferească de rău;<br/>acela îşi păzeşte sufletul, care veghează asupra căii sale. –<br/>


text:
Cine cugetă la Cuvîntul Domnului, găseşte fericirea,<br/>şi cine se încrede în Domnul este fericit. –<br/>


text:
Înţelepciunea este un izvor de viaţă pentru cine o are;<br/>dar pedeapsa nebunilor este nebunia lor. –<br/>


text:
Cine are o inimă înţeleaptă, îşi arată înţelepciunea cînd vorbeşte,<br/>şi mereu se văd învăţături noi pe buzele lui. –<br/>


text:
Cuvintele prietenoase sînt ca un fagur de miere,<br/>dulci pentru suflet, şi sănătoase pentru oase. –<br/>


text:
Cine închide ochii, ca să se dedea la gînduri stricate,<br/>cine-şi muşcă buzele, a şi săvîrşit răul. –<br/>


text:
Cel încet la mînie preţuieşte mai mult decît un viteaz,<br/>şi cine este stăpîn pe sine preţuieşte mai mult decît cine cucereşte cetăţi. –<br/>


text:
Un argat cu minte stăpîneşte peste fiul care face ruşine,<br/>şi va împărţi moştenirea cu fraţii lui.<br/>


text:
Tigaia lămureşte argintul, şi cuptorul lămureşte aurul;<br/>dar Cel ce încearcă inimile, este Domnul. –<br/>


text:
Cel rău ascultă cu luare aminte la buza nelegiuită,<br/>şi mincinosul pleacă urechea la limba nimicitoare. –<br/>


text:
Cine îşi bate joc de sărac, îşi bate joc de Cel ce l-a făcut;<br/>cine se bucură de o nenorocire, nu va rămînea nepedepsit. –<br/>


text:
Cuvintele alese nu se potrivesc în gura unui nebun;<br/>cu cît mai puţin cuvintele mincinoase în gura unui om de viţă aleasă! –<br/>


text:
Darurile par o piatră scumpă în ochii celor ce le primesc:<br/>ori încotro se întorc, izbîndesc. –<br/>


text:
Cine acopere o greşală, caută dragostea,<br/>dar cine o pomeneşte mereu în vorbirile lui, desbină pe prieteni. –<br/>


text:
Mai bine să întîlneşti o ursoaică jefuită de puii ei,<br/>decît un nebun în timpul nebuniei lui. –<br/>


text:
Începutul unei certe este ca slobozirea unor ape;<br/>deaceea, curmă cearta înainte de a se înteţi. –<br/>


text:
Cel ce iartă pe vinovat şi osîndeşte pe cel nevinovat,<br/>sînt amîndoi o scîrbă înaintea Domnului. –<br/>


text:
Cine iubeşte certurile iubeşte păcatul,<br/>şi cine-şi zideşte poarta prea înaltă, îşi caută pieirea. –<br/>


text:
Cel cu inimă prefăcută nu găseşte fericirea,<br/>şi cel cu limba stricată cade în nenorocire. –<br/>


text:
Cine dă naştere unui nebun va avea întristare,<br/>şi tatăl unui nebun nu poate să se bucure. –<br/>


text:
Înţelepciunea este în faţa omului priceput,<br/>dar ochii nebunului o caută la capătul pămîntului. –<br/>


text:
Nu este bine să osîndeşti pe cel neprihănit la o gloabă,<br/>nici să loveşti pe cei de neam ales din pricina neprihănirii lor. –<br/>


text:
Cine îşi înfrînează vorbele, cunoaşte ştiinţa,<br/>şi cine are duhul potolit este un om priceput. –<br/>


text:
Chiar şi un prost ar trece de înţelept dacă ar tăcea,<br/>şi de priceput dacă şi-ar ţinea gura.<br/>


text:
Cuvintele gurii unui om sînt ca nişte ape adînci;<br/>izvorul înţelepciunii este ca un şivoi care curge într’una. –<br/>


text:
Nu este bine să ai în vedere faţa celui rău,<br/>ca să nedreptăţeşti pe cel neprihănit la judecată. –<br/>


text:
Averea este o cetate întărită pentru cel bogat;<br/>în închipuirea lui, ea este un zid înalt. –<br/>


text:
Cel care vorbeşte întîi în pricina lui, pare că are dreptate,<br/>dar vine celalt, şi-l ia la cercetare. –<br/>


text:
Fraţii nedreptăţiţi sînt mai greu de cîştigat decît o cetate întărită,<br/>şi certurile lor sînt tot aşa de greu de înlăturat ca zăvoarele unei case împărăteşti. –<br/>


text:
Cine găseşte o nevastă bună, găseşte fericirea;<br/>este un har pe care-l capătă dela Domnul. –<br/>


text:
Cine îşi face mulţi prieteni, îi face spre nenorocirea lui,<br/>dar este un prieten care ţine mai mult la tine decît un frate. –<br/>


text:
Mai mult preţuieşte săracul, care umblă în neprihănirea lui,<br/>decît un bogat cu buze stricate şi nebun. –<br/>


text:
Lipsa de ştiinţă este o pagubă pentru cineva,<br/>şi cine aleargă neghiobeşte înainte, o nimereşte rău. –<br/>


text:
Toţi fraţii săracului îl urăsc;<br/>cu cît mai mult se depărtează prietenii lui de el!<br/>El se îndreaptă spre ei cu vorbe rugătoare, dar ei se fac nevăzuţi. –<br/>


text:
Cine capătă înţelepciune, îşi iubeşte sufletul;<br/>cine păstrează priceperea, găseşte fericirea. –<br/>


text:
Unui nebun nu-i şade bine să trăiască în desfătări,<br/>cu atît mai puţin unui rob să stăpînească peste voivozi. –<br/>


text:
Un fiu nebun este o nenorocire pentru tatăl său,<br/>şi o nevastă gîlcevitoare este ca o straşină de pe care picură într’una. –<br/>


text:
Casa şi averea le moştenim dela părinţi,<br/>dar o nevastă pricepută este un dar dela Domnul. –<br/>


text:
Cel pe care-l apucă mînia trebuie să-şi ia pedeapsa;<br/>căci dacă-l scoţi din ea, va trebui să mai faci odată lucrul acesta. –<br/>


text:
Ceeace face farmecul unui om este bunătatea lui;<br/>şi mai mult preţuieşte un sărac decît nu mincinos. –<br/>


text:
Frica de Domnul duce la viaţă,<br/>şi celce o are, petrece noaptea sătul,<br/>fără să fie cercetat de nenorocire. –<br/>


text:
Loveşte pe batjocoritor, şi prostul se va face înţelept;<br/>mustră pe omul priceput, şi va înţelege ştiinţa. –<br/>


text:
Cine jăfuieşte pe tatăl său şi izgoneşte pe mamă-sa,<br/>este un fiu care aduce ruşine şi ocară. –<br/>


text:
Încetează, fiule, să mai asculţi învăţătura,<br/>dacă ea te depărtează de învăţăturile înţelepte. –<br/>


text:
Vinul este batjocoritor, băuturile tari sînt gălăgioase;<br/>oricine se îmbată cu ele nu este înţelept. –<br/>


text:
Frica pe care o însuflă împăratul este ca răcnetul unui leu,<br/>cine îl supără, păcătuieşte împotriva sa însuş. –<br/>


text:
Este o cinste pentru om să se ferească de certuri;<br/>dar orice nebun se lasă stăpînit de aprindere. –<br/>


text:
Sfaturile în inima omului sînt ca nişte ape adînci,<br/>dar omul priceput ştie să scoată din ele. –<br/>


text:
Împăratul, care şade pe scaunul de domnie al dreptăţii,<br/>risipeşte orice rău cu privirea lui. –<br/>


text:
Copilul lasă să se vadă încă din faptele lui<br/>dacă purtarea lui va fi curată şi fără prihană. –<br/>


text:
Cine umblă cu bîrfeli dă pe faţă lucrurile ascunse;<br/>şi cu cel ce nu-şi poate ţinea gura să nu te amesteci. –<br/>


text:
Dacă cineva blăstămă pe tatăl său şi pe mamă-sa,<br/>i se va stinge lumina în mijlocul întunerecului. –<br/>


text:
Este o cursă pentru om să facă în pripă o făgăduinţă sfîntă,<br/>şi abea după ce a făcut juruinţa să se gîndească. –<br/>


text:
Bunătatea şi credincioşia păzesc pe împărat,<br/>şi el îşi întăreşte scaunul de domnie prin bunătate. –<br/>


text:
Inima împăratului este ca un rîu de apă în mîna Domnului,<br/>pe care îl îndreaptă încotro vrea. –<br/>


text:
Omul socoteşte că toate căile lui sînt fără prihană,<br/>dar Cel ce cercetează inimile este Domnul. –<br/>


text:
Planurile omului harnic nu duc de cît la belşug,<br/>dar celce lucrează cu grabă n’ajunge de cît la lipsă. –<br/>


text:
Comorile cîştigate cu o limbă mincinoasă<br/>sînt o deşertăciune care fuge, şi ele duc la moarte. –<br/>


text:
Mai bine să locuieşti într’un colţ pe acoperiş,<br/>decît cu o nevastă gîlcevitoare într’o casă mare. –<br/>


text:
Cînd este pedepsit batjocoritorul, prostul se face înţelept:<br/>şi cînd se dă învăţătură celui înţelept, el capătă ştiinţa. –<br/>


text:
Cel neprihănit se uită la casa celui rău,<br/>şi vede ce repede sînt aruncaţi cei răi în nenorocire. –<br/>


text:
Cine îşi astupă urechea la strigătul săracului,<br/>nici el nu va căpăta răspuns, cînd va striga. –<br/>


text:
Un dar făcut în taină potoleşte mînia, şi o mită dată pe ascuns potoleşte cea mai puternică mînie. –<br/>


text:
Este o bucurie pentru cel neprihănit să facă ce este bine,<br/>dar pentru ceice fac răul este o groază. –<br/>


text:
Cine iubeşte petrecerile va duce lipsă,<br/>şi cine iubeşte vinul şi untdelemnul dresurilor nu se îmbogăţeşte. –<br/>


text:
Cel rău slujeşte ca preţ de răscumpărare pentru cel neprihănit,<br/>şi cel stricat, pentru oamenii fără prihană. –<br/>


text:
Mai bine să locuieşti într’un pămînt pustiu,<br/>de cît cu o nevastă gîlcevitoare şi supărăcioasă. –<br/>


text:
Comori de preţ şi untdedelemn sînt în locuinţa celui înţelept,<br/>dar omul fără minte le risipeşte. –<br/>


text:
Jertfa celor răi este o scîrbă înaintea Domnului,<br/>cu cît mai mult cînd o aduc cu gînduri nelegiuite. –<br/>


text:
Un nume bun este mai de dorit decît o bogăţie mare,<br/>şi a fi iubit preţuieşte mai mult decît argintul şi aurul. –<br/>


text:
Omul chibzuit vede nenorocirea şi se ascunde,<br/>dar cei proşti merg înainte şi sînt pedepsiţi. –<br/>


text:
Spini şi curse sînt pe calea omului stricat:<br/>cel ce-şi păzeşte sufletul se depărtează de ele. –<br/>


text:
Învaţă pe copil calea pe care trebuie s’o urmeze,<br/>şi cînd va îmbătrîni, nu se va abate dela ea. –<br/>


text:
Bogatul stăpîneşte peste cei săraci,<br/>şi cel ce ia cu împrumut, este robul celui ce-i dă cu împrumut. –<br/>


text:
Gura curvelor este o groapă adîncă;<br/>pe cine vrea să-l pedepsească Domnul, acela cade în ea. –<br/>


text:
Cine asupreşte pe sărac ca să-şi mărească avuţia,<br/>va trebui să dea şi el altuia mai bogat şi va duce lipsă. –<br/>


text:
ca să te învăţ lucruri temeinice, cuvinte adevărate,<br/>ca să răspunzi cu vorbe adevărate celui ce te trimete? –<br/>


text:
Dacă vezi un om iscusit în lucrul lui, acela poate sta lîngă împăraţi,<br/>nu lîngă oamenii de rînd.<br/>


text:
Abia ţi-ai aruncat ochii spre ea şi nu mai este;<br/>căci bogăţia îşi face aripi,<br/>şi, ca vulturul, îşi ia sborul spre ceruri.<br/>


text:
căci el este ca unul care îşi face socotelile în suflet.<br/>„Mănîncă şi bea“, îţi va zice el;<br/>dar inima lui nu este cu tine.<br/>


text:
Bucata pe care ai mîncat-o, o vei vărsa,<br/>şi cuvintele plăcute pe cari le vei spune, sînt perdute.<br/>


text:
Căci beţivul şi cel ce se dedă la îmbuibare sărăcesc,<br/>şi aţipirea te face să porţi zdrenţe.<br/>


text:
Ale cui sînt vaietele? Ale cui sînt oftările? Ale cui sînt neînţelegerile?<br/>Ale cui sînt plîngerile? Ale cui sînt rănirile fără pricină?<br/>Ai cui sînt ochii roşi?<br/>


text:
„M’a lovit … dar nu mă doare! …<br/>M’a bătut … dar nu simt nimic!<br/>Cînd mă voi trezi? Mai vreau vin!“<br/>


text:
Căci prin măsuri chibzuite cîştigi bătălia,<br/>şi prin marele număr al sfetnicilor ai biruinţa. –<br/>


text:
Dacă zici: „Ah! n’am ştiut!“ … Crezi că nu vede Celce cîntăreşte inimile<br/>şi Celce veghează asupra sufletului tău?<br/>Şi nu va răsplăti El fiecăruia după faptele lui? –<br/>


text:
Fiule, mănîncă miere, căci este bună,<br/>şi fagurul de miere este dulce pentru cerul gurii tale.<br/>


text:
Tot aşa, şi înţelepciunea este bună pentru sufletul tău:<br/>dacă o vei găsi, ai un viitor,<br/>şi nu ţi se va tăia nădejdea. –<br/>


text:
Căci cel neprihănit de şapte ori cade, şi se ridică,<br/>dar cei răi se prăbuşesc în nenorocire.<br/>


text:
Nu te bucura de căderea vrăjmaşului tău,<br/>şi să nu ţi se veselească inima cînd se poticneşte el,<br/>


text:
Vezi-ţi întîi de treburi afară,<br/>îngrijeşte de lucrul cîmpului,<br/>şi apoi apucă-te să-ţi zideşti casa. –<br/>


text:
Nu vorbi în chip uşuratic împotriva aproapelui tău;<br/>ori ai vrea să înşeli cu buzele tale? –<br/>


text:
„Să mai dorm puţin, să mai aţipesc puţin,<br/>să mai încrucişez mînile puţin ca să mă odihnesc!“…<br/>


text:
Iată încă vreocîteva din Pildele lui Solomon, strînse de oamenii lui Ezechia, împăratul lui Iuda. –<br/>


text:
Slava lui Dumnezeu stă în ascunderea lucrurilor,<br/>dar slava împăraţilor stă în cercetarea lucrurilor. –<br/>


text:
Scoate şi pe cel rău dinaintea împăratului,<br/>şi scaunul lui de domnie se va întări prin neprihănire. –<br/>


text:
căci este mai bine să ţi se zică: „Suie-te mai sus!“<br/>decît să fii pogorît înaintea voivodului<br/>pe care ţi-l văd ochii. –<br/>


text:
Nu te grăbi să te iei la ceartă,<br/>ca nu cumva la urmă să nu ştii ce să faci,<br/>cînd te va lua la ocări aproapele tău. –<br/>


text:
ca nu cumva, aflînd-o cineva, să te umple de ruşine,<br/>şi să-ţi iasă nume rău care să nu se mai şteargă. –<br/>


text:
Ca o verigă de aur şi o podoabă de aur curat,<br/>aşa este înţeleptul care mustră, pentru o ureche ascultătoare. –<br/>


text:
Ca răcoreala zăpezii pe vremea secerişului,<br/>aşa este un sol credincios pentru cel ce-l trimete:<br/>el înviorează sufletul stăpînului său.<br/>


text:
Ca norii şi vîntul fără ploaie,<br/>aşa este un om care se laudă pe nedrept cu dărniciile lui. –<br/>


text:
Dacă dai peste miere, nu mînca decît atît cît îţi ajunge,<br/>ca să nu ţi se scîrbească şi s’o verşi din gură. –<br/>


text:
Ca un buzdugan, ca o sabie şi ca o săgeată ascuţită,<br/>aşa este un om care face o mărturisire mincinoasă împotriva aproapelui său. –<br/>


text:
Ca un dinte stricat şi ca un picior care şchioapătează,<br/>aşa este încrederea într’un stricat la ziua necazului. –<br/>


text:
Ca unul care îşi scoate haina pe o zi rece, sau varsă oţet pe silitră,<br/>aşa este cine cîntă cîntece unei inimi în nenorocire. –<br/>


text:
Mai bine să locuieşti într’un colţ pe acoperiş,<br/>decît să locuieşti într’o casă mare cu o nevastă gîlcevitoare. –<br/>


text:
Ca apa proaspătă pentru un om obosit,<br/>aşa este o veste bună venită dintr’o ţară depărtată. –<br/>


text:
Ca o fîntînă turbure şi ca un izvor stricat,<br/>aşa este cel neprihănit care se clatină înaintea celui rău. –<br/>


text:
Nu este bine să mănînci multă miere:<br/>tot aşa, nu este o cinste să alergi după slava ta însuţi. –<br/>


text:
Cum nu se potrivesc zăpada vara, şi ploaia în timpul secerişului,<br/>aşa nu se potriveşte slava pentru un nebun.<br/>


text:
Cum sare vrabia încoace şi încolo şi cum sboară rîndunica,<br/>aşa nu nimereşte blestemul neîntemeiat. –<br/>


text:
Ca un spin care vine în mîna unui om beat,<br/>aşa este o vorbă înţeleaptă în gura nebunilor. –<br/>


text:
Ca un arcaş care răneşte pe toată lumea,<br/>aşa este celce tocmeşte pe nebuni şi pe întîii veniţi. –<br/>


text:
Dacă vezi un om care se crede înţelept,<br/>poţi să ai mai multă nădejde pentru un nebun decît pentru el. –<br/>


text:
Un trecător care se amestecă într’o ceartă care nu-l priveşte,<br/>este ca unul care apucă un cîne de urechi.<br/>


text:
Cînd nu mai sînt lemne, focul se stinge;<br/>şi cînd nu mai este niciun clevetitor, cearta se potoleşte.<br/>


text:
Chiar dacă-şi ascunde ura în prefăcătorie,<br/>totuş răutatea lui se va descoperi în adunare. –<br/>


text:
Limba mincinoasă urăşte pe cei pe cari-i doboară ea,<br/>şi gura linguşitoare pregăteşte pieirea. –<br/>


text:
Piatra este grea, şi nisipul este greu,<br/>dar supărarea pe care o pricinuieşte nebunul este mai grea de cît amîndouă. –<br/>


text:
Rănile făcute de un prieten dovedesc credincioşia lui,<br/>dar sărutările unui vrăjmaş sînt mincinoase. –<br/>


text:
Sătulul calcă în picioare fagurul de miere,<br/>dar pentru cel flămînd toate amărăciunile sînt dulci. –<br/>


text:
Cum înveseleşte untdelemnul şi tămîia inima,<br/>aşa de dulci sînt sfaturile pline de dragoste ale unui prieten. –<br/>


text:
Nu părăsi pe prietenul tău şi pe prietenul tatălui tău,<br/>dar nu intra în casa fratelui tău în ziua necazului tău:<br/>mai bine un vecin aproape de cît un frate departe. –<br/>


text:
Fiule, fii înţelept, şi înveseleşte-mi inima,<br/>şi atunci voi putea răspunde celui ce mă batjocoreşte. –<br/>


text:
O straşină, care picură necurmat într’o zi de ploaie,<br/>şi o nevastă gîlcevitoare sînt tot una.<br/>


text:
Cine îngrijeşte de un smochin va mînca din rodul lui,<br/>şi cine-şi păzeşte stăpînul va fi preţuit. –<br/>


text:
După cum locuinţa morţilor şi adîncul nu se pot sătura,<br/>tot aşa nici ochii omului nu se pot sătura. –<br/>


text:
Ce este tigaia pentru lămurirea argintului şi cuptorul pentru lămurirea aurului:<br/>aceea este bunul nume pentru un om. –<br/>


text:
Pe nebun chiar dacă l-ai pisa cu pisălogul în piuă, în mijlocul grăunţelor,<br/>nebunia tot n’ar ieşi din el. –<br/>


text:
laptele caprelor ţi-ajunge pentru hrana ta, a casei tale,<br/>şi pentru întreţinerea slujnicelor tale.<br/>


text:
Cînd este răscoală într’o ţară, sînt mulţi capi,<br/>dar cu un om priceput şi încercat, domnia dăinueşte. –<br/>


text:
Un om sărac care apasă pe cei obijduiţi,<br/>este ca o rupere de nori care aduce lipsă de pîne. –<br/>


text:
Mai mult preţuieşte săracul care umblă în neprihănirea lui,<br/>decît bogatul care umblă pe căi sucite. –<br/>


text:
Celce păzeşte legea, este un fiu priceput, dar celce umblă cu cei desfrînaţi face ruşine tatălui său. –<br/>


text:
Cine îşi înmulţeşte avuţiile prin dobîndă şi camătă,<br/>le strînge pentru celce are milă de săraci. –<br/>


text:
Dacă cineva îşi întoarce urechea ca să n’asculte legea,<br/>chiar şi rugăciunea lui este o scîrbă. –<br/>


text:
Cine rătăceşte pe oamenii fără prihană pe calea cea rea,<br/>cade în groapa pe care a săpat-o,<br/>dar oamenii fără prihană moştenesc fericirea. –<br/>


text:
Cînd biruiesc cei neprihăniţi, este o mare slavă,<br/>dar cînd se înalţă cei răi, fiecare se ascunde. –<br/>


text:
Cine îşi ascunde fărădelegile, nu propăşeşte,<br/>dar cine le mărturiseşte şi se lasă de ele, capătă îndurare. –<br/>


text:
Ferice de omul care se teme necontenit,<br/>dar cel ce-şi împietreşte inima cade în nenorocire. –<br/>


text:
Ca un leu care răcneşte şi ca un urs flămînd,<br/>aşa este cel rău care stăpîneşte peste un popor sărac. –<br/>


text:
Un voivod fără pricepere îşi înmulţeşte faptele de asuprire,<br/>dar cel ce urăşte lăcomia îşi lungeşte zilele. –<br/>


text:
Un om al cărui cuget este încărcat cu sîngele altuia,<br/>fuge pînă la groapă: nimeni să nu-l oprească. –<br/>


text:
Cine umblă în neprihănire, găseşte mîntuirea,<br/>dar cine umblă pe două căi strîmbe cade într’o groapă. –<br/>


text:
Cine îşi lucrează cîmpul are belşug de pîne,<br/>dar cine aleargă după lucruri de nimic are belşug de sărăcie. –<br/>


text:
Un om credincios este năpădit de binecuvîntări,<br/>dar celce vrea să se îmbogăţească repede nu rămîne nepedepsit. –<br/>


text:
Nu este bine să cauţi la faţa oamenilor;<br/>chiar pentru o bucată de pîne poate un om să se dedea la păcat. –<br/>


text:
Cine mustră pe alţii, găseşte mai multă bunăvoinţă pe urmă,<br/>decît cel cu limba linguşitoare. –<br/>


text:
Cine fură pe tatăl său şi pe mama sa, şi zice că nu este un păcat,<br/>este tovarăş cu nimicitorul. –<br/>


text:
Cine se încrede în inima lui este un nebun,<br/>dar cine umblă în înţelepciune va fi mîntuit. –<br/>


text:
Cînd se înmulţesc cei buni, poporul se bucură,<br/>dar cînd stăpîneşte cel rău, poporul geme. –<br/>


text:
Cine iubeşte înţelepciunea înveseleşte pe tatăl său,<br/>dar cine umblă cu curvele risipeşte averea. –<br/>


text:
Cînd se ceartă un înţelept cu un nebun,<br/>să se tot supere sau să tot rîdă, căci pace nu se face. –<br/>


text:
Oamenii setoşi de sînge urăsc pe omul fără prihană,<br/>dar oamenii fără prihană îi ocrotesc viaţa. –<br/>


text:
Cînd celce stăpîneşte dă ascultare cuvintelor mincinoase,<br/>toţi slujitorii lui sînt nişte răi. –<br/>


text:
Un împărat care judecă pe săraci după adevăr,<br/>îşi va avea scaunul de domnie întărit pe vecie. –<br/>


text:
Nuiaua şi certarea dau înţelepciunea,<br/>dar copilul lăsat de capul lui face ruşine mamei sale. –<br/>


text:
Cînd nu este nicio descoperire dumnezeiască, poporul este fără frîu;<br/>dar ferice de poporul care păzeşte legea! –<br/>


text:
Dacă vezi un om care vorbeşte nechibzuit,<br/>poţi să nădăjduieşti mai mult dela un nebun decît dela el. –<br/>


text:
Mulţi umblă după bunăvoinţa celui ce stăpîneşte,<br/>dar Domnul este acela care face dreptate fiecăruia.<br/>


text:
Omul nelegiuit este o scîrbă înaintea celor neprihăniţi,<br/>dar cel ce umblă fără prihană este o scîrbă înaintea celor răi.<br/>


text:
Cuvintele lui Agur, fiul lui Iache. Cuvintele înţelepte rostite de omul acesta pentru Itiel, pentru Itiel şi pentru Ucal.<br/>


text:
Cine s’a suit la ceruri, şi cine s’a pogorît din ele?<br/>Cine a adunat vîntul în pumnii lui?<br/>Cine a strîns apele în haina lui?<br/>Cine a hotărît toate marginile pămîntului?<br/>Cum se numeşte el, şi cum cheamă pe fiul său? Ştii tu lucrul acesta? –<br/>


text:
Depărtează dela mine neadevărul şi cuvîntul mincinos;<br/>nu-mi da nici sărăcie, nici bogăţie,<br/>dă-mi pînea care-mi trebuie.<br/>


text:
Ca nu cumva, în belşug, să mă lepăd de Tine, şi să zic: „Cine este Domnul?“<br/>Sau ca nu cumva în sărăcie, să fur,<br/>şi să iau în deşert Numele Dumnezeului Meu. –<br/>


text:
Este un neam de oameni, ai căror dinţi sînt nişte săbii, şi ale căror măsele sînt nişte cuţite,<br/>ca să mănînce pe cel nenorocit de pe pămînt, şi pe cei lipsiţi dintre oameni. –<br/>


text:
Lipitoarea are două fete: „Dă! dă!“<br/>Trei lucruri sînt nesăţioase,<br/>patru lucruri nu zic niciodată: „Destul!“,<br/>


text:
şi anume: Locuinţa morţilor, femeia stearpă,<br/>pămîntul, care nu este sătul de apă,<br/>şi focul, care nu zice niciodată: „Destul!“ –<br/>


text:
Pe ochiul care îşi bate joc de tatăl său,<br/>şi nesocoteşte ascultarea de mamă,<br/>îl vor scobi corbii dela pîrîu,<br/>şi îl vor mînca puii de vultur. –<br/>


text:
urma vulturului pe cer,<br/>urma şarpelui pe stîncă,<br/>urma corăbiei în mijlocul mării,<br/>şi urma omului la o fată.<br/>


text:
Tot aşa este şi calea femeii preacurve:<br/>ea mănîncă, şi se şterge la gură,<br/>şi apoi zice: „N’am făcut nimic rău.“ –<br/>


text:
Dacă mîndria te împinge la fapte de nebunie,<br/>şi dacă ai gînduri rele,<br/>pune mîna la gură:<br/>


text:
căci baterea laptelui dă smîntînă, scărpinarea nasului dă sînge,<br/>şi stoarcerea mîniei dă certuri.<br/>


text:
Ce să-ţi spun, fiule? Ce să-ţi spun fiul trupului meu?<br/>Ce să-ţi spun, fiule, rodul juruinţelor mele?<br/>


text:
Nu se cade împăraţilor, Lemuele, nu se cade împăraţilor să bea vin,<br/>nici voivozilor să umble după băuturi tari;<br/>


text:
Ea se scoală cînd este încă noapte,<br/>şi dă hrană casei sale,<br/>şi împarte lucrul de peste zi slujnicelor sale.<br/>


text:
Desmerdările sînt înşelătoare, şi frumuseţa este deşartă, dar femeia care se teme de Domnul va fi lăudată.<br/>


text:
O, deşertăciune a deşertăciunilor, zice Eclesiastul, o deşertăciune a deşertăciunilor! Totul este deşertăciune.<br/>


text:
Vîntul suflă spre miază-zi, şi se întoarce spre miază-noapte; apoi iarăş se întoarce, şi începe din nou aceleaşi rotituri.<br/>


text:
Toate rîurile se varsă în mare, şi marea tot nu se umple: ele aleargă necurmat spre locul de unde pornesc, ca iarăş să pornească de acolo.<br/>


text:
Toate lucrurile sînt într’o necurmată frămîntare, aşa cum nu se poate spune; ochiul nu se mai satură privind, şi urechea nu oboseşte auzind.<br/>


text:
Dacă este vreun lucru despre care s’ar putea spune: „Iată ceva nou!“ de mult lucrul acela era şi în veacurile dinaintea noastră.<br/>


text:
Nimeni nu-şi mai aduce aminte de ce a fost mai înainte; şi ce va mai fi, ce se va mai întîmpla mai pe urmă nu va lăsa nici o urmă de aducere aminte la cei ce vor trăi mai tîrziu.<br/>


text:
Mi-am pus inima să cercetez şi să adîncesc cu înţelepciune tot ce se întîmplă supt ceruri: iată o îndeletnicire plină de trudă, la care supune Dumnezeu pe fiii oamenilor.<br/>


text:
Am zis în mine însumi: „Iată că am sporit şi am întrecut în înţelepciune pe toţi cei ce au stăpînit înaintea mea peste Ierusalim, şi mintea mea a văzut multă înţelepciune şi ştiinţă.<br/>


text:
Mi-am pus inima să cunosc înţelepciunea, şi să cunosc prostia şi nebunia. Dar am înţeles că şi aceasta este goană după vînt.<br/>


text:
Căci unde este multă înţelepciune, este şi mult necaz, şi cine ştie multe, are şi multă durere.<br/>


text:
Am zis inimii mele: „Haide! vreau să te încerc cu veselie, şi gustă fericirea.“ Dar iată că şi aceasta este o deşertăciune.<br/>


text:
Am hotărît în inima mea să-mi veselesc trupul cu vin, în timp ce inima mă va cîrmui cu înţelepciune, şi să stărui astfel în nebunie, pînă voi vedea ce este bine să facă fiii oamenilor supt ceruri, în tot timpul vieţii lor.<br/>


text:
Am cumpărat robi şi roabe, şi am avut copii de casă; am avut cirezi de boi şi turme de oi, mai mult de cît toţi cei ce fuseseră înainte de mine în Ierusalim.<br/>


text:
Mi-am strîns argint şi aur, şi bogăţii ca de împăraţi şi ţări. Mi-am adus cîntăreţi şi cîntăreţe, şi desfătarea fiilor oamenilor: o mulţime de femei.<br/>


text:
Am ajuns mare, mai mare de cît toţi cei ce erau înaintea mea în Ierusalim. Mi-am păstrat chiar înţelepciunea.<br/>


text:
Tot ce mi-au poftit ochii, le-am dat; nu mi-am oprit inima dela nicio veselie, ci am lăsat-o să se bucure de toată truda mea, şi aceasta mi-a fost partea din toată osteneala mea.<br/>


text:
Apoi, cînd m’am uitat cu băgare de seamă la toate lucrările pe cari le făcusem cu mînile mele, şi la truda cu care le făcusem, am văzut că în toate este numai deşertăciune şi goană după vînt, şi că nu este nimic trainic supt soare.<br/>


text:
Atunci mi-am întors privirile spre înţelepciune, prostie şi nebunie. –<br/>Căci ce va face omul care va veni după împărat? Ceeace s’a făcut şi mai înainte. –<br/>


text:
Şi am văzut, că înţelepciunea este cu atît mai de folos de cît nebunia, cu cît este mai de folos lumina de cît întunerecul;<br/>


text:
înţeleptul îşi are ochii în cap, iar nebunul umblă în întunerec. Dar am băgat de seamă că şi unul şi altul au aceeaş soartă.<br/>


text:
Şi am zis în inima mea: „Dacă şi eu voi avea aceeaş soartă ca nebunul, atunci pentru ce am fost mai înţelept?“ Şi am zis în inima mea: „Şi aceasta este o deşertăciune.“<br/>


text:
Căci pomenirea înţeleptului nu este mai vecinică de cît a nebunului: chiar în zilele următoare totul este uitat. Şi apoi şi înţeleptul moare, şi nebunul!<br/>


text:
Atunci am urît viaţa căci nu mi-a plăcut ce se face supt soare: totul este deşertăciune şi goană după vînt.<br/>


text:
Mi-am urît pînă şi toată munca pe care am făcut-o supt soare, muncă pe care o las omului care vine după mine, ca să se bucure de ea.<br/>


text:
Şi cine ştie dacă va fi înţelept sau nebun? Şi totuş el va fi stăpîn pe toată munca mea, pe care am agonisit-o cu trudă şi înţelepciune supt soare. Şi aceasta este o deşertăciune.<br/>


text:
Am ajuns pînă acolo că m’a apucat o mare desnădejde de toată munca pe care am făcut-o supt soare.<br/>


text:
Căci este cîte un om care a muncit cu înţelepciune, cu pricepere şi cu izbîndă, şi lasă rodul muncii lui unui om care nu s’a ostenit deloc cu ea. Şi aceasta este o deşertăciune şi un mare rău.<br/>


text:
Căci, drept vorbind, ce folos are omul din toată munca lui şi din toată străduinţa inimii lui, cu care se trudeşte supt soare?<br/>


text:
Toate zilele lui sînt pline de durere, şi truda lui nu este de cît necaz: nici măcar noaptea n’are odihnă inima lui. Şi aceasta este o deşertăciune.<br/>


text:
Nu este altă fericire pentru om decît să mănînce şi să bea, şi să-şi înveselească sufletul cu ce este bun din agoniseala lui! Dar am văzut că şi aceasta vine din mîna lui Dumnezeu.<br/>


text:
Căci El dă omului plăcut Lui înţelepciune, ştiinţă şi bucurie; dar celui păcătos îi dă grija să strîngă şi s’adune, ca să dea celui plăcut lui Dumnezeu! Şi aceasta este o deşertăciune şi goană după vînt.<br/>


text:
Naşterea îşi are vremea ei, şi moartea îşi are vremea ei; săditul îşi are vremea lui, şi smulgerea celor sădite îşi are vremea ei.<br/>


text:
Uciderea îşi are vremea ei, şi tămăduirea îşi are vremea ei; dărîmarea îşi are vremea ei, şi zidirea îşi are vremea ei;<br/>


text:
plînsul îşi are vremea lui, şi rîsul îşi are vremea lui; bocitul îşi are vremea lui, şi jucatul îşi are vremea lui;<br/>


text:
aruncarea cu pietre îşi are vremea ei, şi strîngerea pietrelor îşi are vremea ei; îmbrăţişarea îşi are vremea ei, şi depărtarea de îmbrăţişări îşi are vremea ei;<br/>


text:
căutarea îşi are vremea ei, şi perderea îşi are vremea ei; păstrarea îşi are vremea ei, şi lepădarea îşi are vremea ei;<br/>


text:
ruptul îşi are vremea lui, şi cusutul îşi are vremea lui; tăcerea îşi are vremea ei, şi vorbirea îşi are vremea ei;<br/>


text:
iubitul îşi are vremea lui, şi urîtul îşi are vremea lui; războiul îşi are vremea lui, şi pacea îşi are vremea ei.<br/>


text:
Orice lucru El îl face frumos la vremea lui; a pus în inima lor chiar şi gîndul veciniciei, măcarcă omul nu poate cuprinde, dela început pînă la sfîrşit, lucrarea pe care a făcut-o Dumnezeu.<br/>


text:
Am ajuns să cunosc că nu este altă fericire pentru ei decît să se bucure şi să trăiască bine în viaţa lor;<br/>


text:
dar şi faptul că un om mănîncă şi bea şi duce un trai bun în mijlocul întregei lui munci, este un dar dela Dumnezeu.<br/>


text:
Am ajuns la cunoştinţa că tot ce face Dumnezeu dăinuieşte în veci, şi la ceeace face El nu mai este nimic de adăugat şi nimic de scăzut, şi că Dumnezeu face aşa pentru ca lumea să se teamă de El.<br/>


text:
Am mai văzut supt soare că în locul rînduit pentru judecată domneşte nelegiuirea, şi că în locul rînduit pentru dreptate este răutate.<br/>


text:
Atunci am zis în inima mea: „Dumnezeu va judeca şi pe cel bun şi pe cel rău; căci El a sorocit o vreme pentru orice lucru şi pentru orice faptă.“<br/>


text:
Am zis în inima mea că acestea se întîmplă numai pentru oameni, ca să-i cerce Dumnezeu, şi ei înşişi să vadă că nu sînt decît nişte dobitoace.<br/>


text:
Căci soarta omului şi a dobitocului este aceeaş; aceeaş soartă au amîndoi; cum moare unul, aşa moare şi celalt, toţi au aceeaş suflare, şi omul nu întrece cu nimic pe dobitoc; căci totul este deşertăciune.<br/>


text:
Cine ştie dacă suflarea omului se suie în sus, şi dacă suflarea dobitocului se pogoară în jos în pămînt?<br/>


text:
Aşa că am văzut că nu este nimic mai bun pentru om decît să se veselească de lucrările lui: aceasta este partea lui. Căci cine-l va face să se bucure de ce va fi după el?<br/>


text:
M’am uitat apoi la toate asupririle cari se fac supt soare; şi iată că cei apăsaţi varsă lacrămi, şi nu este nimeni să-i mîngîie! Ei sînt pradă sîlniciei asupritorilor lor, şi n’are cine să-i mîngîie!<br/>


text:
Şi am găsit că morţii, cari au murit mai înainte, sînt mai fericiţi decît cei vii, cari sînt încă în viaţă.<br/>


text:
Dar mai fericit decît amîndoi am găsit pe celce nu s’a născut încă, fiindcă n’a văzut toate relele cari se petrec supt soare.<br/>


text:
Am mai văzut că orice muncă şi orice iscusinţă la lucru îşi are temeiul numai în pizma unuia asupra altuia. Şi aceasta este o deşertăciune şi goană după vînt.<br/>


text:
Un om este singur singurel, n’are nici fiu, nici frate, şi totuş munca lui n’are sfîrşit, ochii nu i se satură niciodată de bogăţii, şi nu se gîndeşte: „Pentru cine muncesc eu, şi-mi lipsesc sufletul de plăceri?“ Şi aceasta este o deşertăciune şi un lucru rău.<br/>


text:
Căci, dacă se întîmplă să cadă, se ridică unul pe altul; dar vai de cine este singur, şi cade, fără să aibă pe altul care să-l ridice!<br/>


text:
Tot aşa, dacă se culcă doi împreună, se încălzesc unul pe altul, dar cum are să se încălzescă dacă e singur?<br/>


text:
Şi dacă se scoală cineva asupra unuia, doi pot să-i stea împotrivă; şi funia împletită în trei nu se rupe uşor.<br/>


text:
Mai bine un copil sărac şi înţelept decît un împărat bătrîn şi fără minte, care nu înţelege că trebuie să se lase îndrumat;<br/>


text:
căci el poate să iasă din temniţă ca să domnească, măcarcă poate chiar să se fi născut sărac în împărăţia celui din urmă.<br/>


text:
Am văzut pe toţi cei vii, cari umblă supt soare, înconjurînd pe copilul, care avea să urmeze după împărat şi să domnească în locul lui.<br/>


text:
Fără sfîrşit era tot poporul, în fruntea căruia mergea el. Şi totuş, ceice vor veni după el nu se vor bucura de el. Căci şi aceasta este o deşertăciune şi goană după vînt.<br/>


text:
Păzeşte-ţi piciorul, cînd intri în Casa lui Dumnezeu, şi apropie-te mai bine să asculţi, decît să aduci jertfa nebunilor; căci ei nu ştiu că fac rău cu aceasta.<br/>


text:
Nu te grăbi să deschizi gura, şi să nu-ţi rostească inima cuvinte pripite înaintea lui Dumnezeu; căci Dumnezeu este în cer, şi tu pe pămînt, de aceea să nu spui vorbe multe.<br/>


text:
Căci, dacă visurile se nasc din mulţimea grijilor, prostia nebunului se cunoaşte din mulţimea cuvintelor.<br/>


text:
Dacă ai făcut o juruinţă lui Dumnezeu, nu zăbovi s’o împlineşti, căci Lui nu-I plac cei fără minte; de aceea împlineşte juruinţa, pe care ai făcut-o.<br/>


text:
Nu lăsa gura să te bage în păcat, şi nu zice înaintea trimesului lui Dumnezeu: „M’am pripit.“ Pentruce să Se mînie Dumnezeu din pricina cuvintelor tale, şi să nimicească lucrarea mînilor tale?<br/>


text:
Căci, dacă este deşertăciune în mulţimea visurilor, nu mai puţin este şi în mulţimea vorbelor; de aceea, teme-te de Dumnezeu.<br/>


text:
Cînd vezi în ţară pe cel sărac năpăstuit şi jăfuit în numele dreptului şi dreptăţii, să nu te miri de lucrul acesta! Căci peste cel mare veghează altul mai mare, şi peste ei toţi Cel Prea Înalt.<br/>


text:
Cine iubeşte argintul, nu se satură niciodată de argint, şi cine iubeşte bogăţia multă, nu trage folos din ea. Şi aceasta este o deşertăciune!<br/>


text:
Cînd se înmulţesc bunătăţile, se înmulţesc şi ceice le papă: şi ce folos mai are din ele stăpînul lor decît că le vede cu ochii?<br/>


text:
Dulce este somnul lucrătorului, fie că a mîncat mult, fie că a mîncat puţin; dar pe cel bogat nu-l lasă îmbuibarea să doarmă.<br/>


text:
Este un mare rău, pe care l-am văzut supt soare: avuţii păstrate spre nefericirea stăpînului lor.<br/>


text:
Dacă se perd aceste bogăţii prin vreo întîmplare nenorocită, şi el are un fiu, fiului nu-i rămîne nimic în mîni.<br/>


text:
Cum a ieşit de gol din pîntecele mamei sale, din care a venit, aşa se întoarce, şi nu poate să ia nimic în mînă din toată osteneala lui.<br/>


text:
Şi acesta este un mare rău, anume că se duce cum venise; şi ce folos are el că s’a trudit în vînt?<br/>


text:
Ba încă, toată viaţa lui a mai trebuit să mănînce cu necaz, şi a avut multă durere, grijă şi supărare.<br/>


text:
Iată ce am văzut: este bine şi frumos ca omul să mănînce şi să bea, şi să trăiască bine în mijlocul muncii lui, cu care se trudeşte supt soare, în toate zilele vieţii lui, pe cari i le-a dat Dumnezeu; căci aceasta este partea lui.<br/>


text:
Dar dacă a dat Dumnezeu cuiva avere şi bogăţii, şi i-a îngăduit să mănînce din ele, să-şi ia partea lui din ele, şi să se bucure în mijlocul muncii lui, acesta este un dar dela Dumnezeu.<br/>


text:
Căci nu se mai gîndeşte mult la scurtimea zilelor vieţii lui, de vreme ce Dumnezeu îi umple inima de bucurie.<br/>


text:
Este, de pildă, un om căruia i-a dat Dumnezeu avere, bogăţii, şi slavă, aşa că nu-i lipseşte nimic din ce-i doreşte sufletul; dar Dumnezeu nu-l lasă să se bucure de ele, ci un străin se bucură de ele: aceasta este o deşertăciune şi un rău mare.<br/>


text:
Chiar dacă un om ar avea o sută de copii, şi ar trăi mulţi ani, – oricît de mult i s’ar mări numărul zilelor anilor lui, dar dacă nu i se satură sufletul de bunătăţile agonisite de el, şi dacă nici de înmormîntare n’are parte, eu zic că o stărpitură este mai fericită decît el.<br/>


text:
Căci aceasta din urmă piere odată cu venirea ei, se duce în întunerec, şi numele îi rămîne acoperit cu întunerec;<br/>


text:
Şi de ar trăi chiar de două ori o mie de ani un astfel de om, fără să se bucure de fericire, nu merg toate la un loc?<br/>


text:
Căci ce are înţeleptul mai mult decît nebunul? Ce folos are nenorocitul care ştie să se poarte înaintea celor vii?<br/>


text:
Mai bine ce vezi cu ochii decît frămîntare de pofte neîmplinite: şi aceasta este o deşertăciune şi goană după vînt.<br/>


text:
Ce este omul, se cunoaşte după numele care i s’a dat de mult: se ştie că este din pămînt, şi nu poate să se judece cu celce este mai tare decît el.<br/>


text:
Căci chiar dacă face multă vorbă, care doar înmulţeşte deşertăciunea, ce folos are omul din ea?<br/>


text:
Căci cine ştie ce este bine pentru om în viaţă, în toate zilele vieţii lui de vieţuire deşartă, pe cari le petrece ca o umbră? Şi cine poate să spună omului ce va fi după el supt soare?<br/>


text:
Mai bine să te duci într’o casă de jale de cît să te duci într’o casă de petrecere; căci acolo îţi aduci aminte de sfîrşitul oricărui om, şi cine trăieşte, îşi pune la inimă lucrul acesta.<br/>


text:
Căci rîsul celor fără minte este ca pîrăitul spinilor supt căldare. Şi aceasta este o deşertăciune.<br/>


text:
Mai bun este sfîrşitul unui lucru de cît începutul lui; mai bine cel bun la suflet de cît cel îngîmfat.<br/>


text:
Nu zice: „Cum se face că zilele de mai înainte erau mai bune de cît acestea?“ Căci nu din înţelepciune întrebi aşa.<br/>


text:
Căci ocrotire dă şi înţelepciunea, ocrotire dă şi argintul; dar un folos mai mult al ştiinţei este că înţelepciunea ţine în viaţă pe cei ce o au.<br/>


text:
Uită-te cu băgare de seamă la lucrarea lui Dumnezeu: cine poate să îndrepte ce a făcut El strîmb?<br/>


text:
În ziua fericirii, fii fericit, şi în ziua nenorocirii, gîndeşte-te că Dumnezeu a făcut şi pe una şi pe cealaltă, pentruca omul să nu mai poată şti nimic din ce va fi după el.<br/>


text:
Tot felul de lucruri am văzut în zilele deşertăciunii mele. Este cîte un om fără prihană, care piere în neprihănirea lui, şi este cîte un nelegiuit, care o duce mult în răutatea lui.<br/>


text:
Dar nu fi nici peste măsură de rău şi nu fi fără minte: pentru ce vrei să mori înainte de vreme?<br/>


text:
Bine este să ţii la aceasta, dar nici pe cealaltă să n’o laşi din mînă; căci cine se teme de Dumnezeu, scapă din toate acestea.<br/>


text:
Nu lua nici tu seama la toate vorbele cari se spun, ca nu cumva s’auzi pe sluga ta vorbindu-te de rău!<br/>


text:
Toate acestea le-am cercetat cu înţelepciune. Am zis: „Mă voi înţelepţi.“ Dar înţelepciunea a rămas departe de mine.<br/>


text:
M-am apucat şi am cercetat toate lucrurile, cu gînd să înţeleg, să adîncesc, şi să caut înţelepciunea şi rostul lucrurilor, şi să pricep nebunia răutăţii şi rătăcirea prostiei.<br/>


text:
Şi am găsit că mai amară de cît moartea este femeia, a cărei inimă este o cursă şi un laţ, şi ale cărei mîni sînt nişte lanţuri; cel plăcut lui Dumnezeu scapă de ea, dar cel păcătos este prins de ea.<br/>


text:
Iată ce am găsit, zice Eclesiastul, cercetînd lucrurile unul cîte unul, ca să le pătrund rostul;<br/>


text:
iată ce-mi caută şi acum sufletul, şi n’am găsit. Din o mie am găsit un om: dar o femeie n’am găsit în toate acestea.<br/>


text:
Numai, iată ce am găsit: că Dumnezeu a făcut pe oameni fără prihană, dar ei umblă cu multe şiretenii.<br/>


text:
Cine este ca cel înţelept, şi cine pricepe rostul lucrurilor? Înţelepciunea omului îi luminează faţa, şi asprimea feţei i se schimbă.<br/>


text:
Eu îţi spun: „Păzeşte poruncile împăratului, din pricina jurămîntului, făcut înaintea lui Dumnezeu.<br/>


text:
Nu te grăbi să pleci dinaintea lui, şi nu stărui într’un lucru rău: căci el poate face tot ce vrea,<br/>


text:
Pe cine păzeşte porunca, nu-l va atinge nici o nenorocire, dar inima înţeleptului cunoaşte şi vremea şi judecata.<br/>


text:
Omul nu este stăpîn pe suflarea lui ca s’o poată opri, şi n’are nicio putere peste ziua morţii; în lupta aceasta nu este izbăvire, şi răutatea nu poate scăpa pe cei răi.<br/>


text:
Toate acestea le-am văzut, şi mi-am îndreptat inima spre tot ce se face supt soare. Este o vreme cînd un om stăpîneşte peste alt om, ca să-l facă nenorocit.<br/>


text:
Atunci am văzut pe cei răi îngropaţi şi ducîndu-se la odihna lor, iar pe ceice lucraseră cu neprihănire depărtîndu-se de locul sfînt şi uitaţi în cetate. Şi aceasta este o deşertăciune!<br/>


text:
Pentrucă nu se aduce repede la îndeplinire hotărîrea dată împotriva faptelor rele, de aceea este plină inima fiilor oamenilor de dorinţa să facă rău.<br/>


text:
Totuş, măcarcă păcătosul face de o sută de ori răul şi stăruieşte multă vreme în el, eu ştiu că fericirea este pentru cei ce se tem de Dumnezeu, şi au frică de El.<br/>


text:
Dar cel rău, nu este fericit şi nu-şi va lungi zilele, întocmai ca umbra, pentru că n’are frică de Dumnezeu.<br/>


text:
Este o deşertăciune care se petrece pe pămînt: şi anume sînt oameni neprihăniţi, cărora le merge ca şi celor răi cari fac fapte rele, şi sînt răi, cărora le merge ca şi celor neprihăniţi, cari fac fapte bune. Eu zic că şi aceasta este o deşertăciune.<br/>


text:
Am lăudat dar petrecerea, pentru că nu este altă fericire pentru om supt soare de cît să mănînce şi să bea şi să se veselească; iată ce trebuie să-l însoţească în mijlocul muncii lui, în zilele vieţii pe cari i le dă Dumnezeu supt soare.<br/>


text:
Cînd mi-am pus inima să cunosc înţelepciunea şi să mă uit cu băgare de seamă la truda pe care şi-o dă omul pe pămînt – căci omul nu vede somn cu ochii, nici zi nici noapte, –<br/>


text:
am văzut atunci toată lucrarea lui Dumnezeu, am văzut că omul nu poate să pătrundă ce se face supt soare; oricît s’ar trudi el să cerceteze, tot nu va putea afla; şi chiar dacă înţeleptul ar zice că a ajuns să înţeleagă, tot nu poate să găsească.<br/>


text:
Da, mi-am pus inima în căutarea tuturor acestor lucruri, am cercetat toate aceste lucruri, şi am văzut că cei neprihăniţi şi înţelepţi, şi faptele lor, sînt în mîna lui Dumnezeu, atît dragostea cît şi ura. Oamenii nu ştiu nimic mai dinainte; totul este înaintea lor în viitor.<br/>


text:
Tuturor li se întîmplă toate deopotrivă: aceeaş soartă are cel neprihănit şi cel rău, cel bun şi curat ca şi cel necurat, cel ce aduce jertfă, ca şi cel ce n’aduce jertfă; cel bun ca şi cel păcătos, cel ce jură ca şi cel ce se teme să jure!<br/>


text:
Iată cel mai mare rău în tot ce se face supt soare: anume că aceeaş soartă au toţi. De aceea şi este plină inima oamenilor de răutate, şi deaceea este atîta nebunie în inima lor tot timpul cît trăiesc. Şi după aceea? Se duc la cei morţi.<br/>


text:
Căci cine este scutit? Oricine trăieşte, tot mai trage nădejde; căci un cîne viu face mai mult decît un leu mort.<br/>


text:
Cei vii, în adevăr, măcar ştiu că vor muri; dar cei morţi nu ştiu nimic, şi nu mai au nicio răsplată, fiindcă pînă şi pomenirea li se uită.<br/>


text:
Şi dragostea lor, şi ura lor, şi pizma lor, de mult au şi pierit, şi niciodată nu vor mai avea parte de tot ce se face supt soare.<br/>


text:
Du-te, dar, de mănîncă-ţi pînea cu bucurie, şi bea-ţi cu inimă bună vinul; căci de mult a găsit Dumnezeu plăcere în ce faci tu acum.<br/>


text:
Gustă viaţa cu nevasta, pe care o iubeşti, în tot timpul vieţi tale deşerte, pe care ţi-a dat-o Dumnezeu supt soare, în această vreme trecătoare; căci aceasta îţi este partea în viaţă, în mijlocul trudei cu care te osteneşti supt soare.<br/>


text:
Tot ce găseşte mîna ta să facă, fă cu toată puterea ta! Căci, în locuinţa morţilor, în care mergi, nu mai este nici lucrare, nici chibzuială, nici ştiinţă, nici înţelepciune!<br/>


text:
Am mai văzut apoi supt soare că nu cei iuţi aleargă, că nu cei viteji cîştigă războiul, că nu cei înţelepţi cîştigă pînea, nici cei pricepuţi bogăţia, nici cei învăţaţi bunăvoinţa, ci toate atîrnă de vreme şi de împrejurări.<br/>


text:
Căci omul nu-şi cunoaşte nici măcar ceasul, întocmai ca peştii prinşi în mreaja nimicitoare, şi ca păsările prinse în laţ; ca şi ei sînt prinşi şi fiii oamenilor în vremea nenorocirii, cînd vine fără veste nenorocirea peste ei.<br/>


text:
Era o mică cetate, cu puţini oameni în ea; şi a venit asupra ei un împărat puternic, a împresurat-o, şi a ridicat mari întărituri împotriva ei.<br/>


text:
În ea se afla un om sărac dar înţelept, care a scăpat cetatea cu înţelepciunea lui. Şi nimeni nu se gîndise la omul acela sărac.<br/>


text:
Atunci am zis: „Mai bună este înţelepciunea de cît tăria!“ Totuş înţelepciunea săracului este dispreţuită, şi nimeni nu-l ascultă.<br/>


text:
Cuvintele înţelepţilor, ascultate în linişte, sînt mai de preţ decît strigătele unuia care stăpîneşte între nebuni.<br/>


text:
Înţelepciunea este mai de preţ de cît sculele de război; dar un singur păcătos nimiceşte mult bine.<br/>


text:
Muştele moarte strică şi acresc untdelemnul negustorului de unsori; tot aşa, puţină nebunie biruie înţelepciunea şi slava.<br/>


text:
Şi pe orice drum ar merge nebunul, peste tot îi lipseşte mintea, şi spune tuturor că este un nebun!<br/>


text:
Cînd izbucneşte împotriva ta mînia celuice stăpîneşte, nu-ţi părăsi locul, căci sîngele rece te păzeşte de mari păcate.<br/>


text:
Cînd se toceşte ferul, şi rămîne neascuţit, trebuie să-ţi îndoieşti puterile; de aceea la izbîndă ajungi prin înţelepciune.<br/>


text:
Cînd muşcă şarpele, fiindcă n’a fost vrăjit, vrăjitorul n’are niciun cîştig din meşteşugul lui.<br/>


text:
Cel dintîi cuvînt care-i iese din gură este nebunie, şi cel din urmă este o nebunie şi mai rea.<br/>


text:
Nebunul spune o mulţime de vorbe, măcarcă omul nu ştie ce se va întîmpla, şi cine-i va spune ce va fi după el?<br/>


text:
Vai de tine, ţară, al cărei împărat este un copil, şi ai cărei voivozi benchetuiesc de dimineaţă!<br/>


text:
Ferice de tine ţară, al cărei împărat este de neam mare, şi ai cărei voivozi mănîncă la vremea potrivită, ca să-şi întărească puterile, nu ca să se dedea la beţie!<br/>


text:
Nu blestema pe împărat, nici chiar în gînd, şi nu blestema pe cel bogat în odaia în care te culci; căci s’ar putea întîmpla ca pasărea cerului să-ţi ducă vorba, şi un sol înaripat să-ţi dea pe faţă vorbele.<br/>


text:
Cînd se umplu norii de ploaie, o varsă pe pămînt. Ori încotro ar cădea copacul, fie spre miazăzi, fie spre miazănoapte, în locul unde cade, acolo rămîne.<br/>


text:
Cum nu ştii care este calea vîntului, nici cum se fac oasele în pîntecele femeii însărcinate, tot aşa nu cunoşti nici lucrarea lui Dumnezeu, care le face pe toate.<br/>


text:
Dimineaţa, samănă-ţi sămînţa, şi pînă seara nu lăsa mîna să ţi se odihnească, fiindcă nu ştii ce va izbuti, aceasta sau aceea, sau dacă amîndouă sînt deopotrivă de bune.<br/>


text:
Deci, dacă un om trăieşte mulţi ani, să se bucure, în toţi anii aceştia, şi să se gîndească ce multe vor fi zilele de întunerec. Tot ce va veni este deşertăciune.<br/>


text:
Bucură-te, tinere, în tinereţea ta, fii cu inima veselă cît eşti tînăr, umblă pe căile alese de inima ta şi plăcute ochilor tăi; dar să ştii că pentru toate acestea te va chema Dumnezeu la judecată.<br/>


text:
Goneşte orice necaz din inima ta, şi depărtează răul din trupul tău; căci tinereţa şi zorile vieţii sînt trecătoare.<br/>


text:
Dar adu-ţi aminte de Făcătorul tău în zilele tinereţei tale, pînă nu vin zilele cele rele şi pînă nu se apropie anii, cînd vei zice: „Nu găsesc nici o plăcere în ei“;<br/>


text:
pînă nu se întunecă soarele, şi lumina, luna şi stelele, şi pînă nu se întorc norii îndată după ploaie;<br/>


text:
pînă nu încep să tremure paznicii casei <n>{mînile}</n>, şi să se încovoaie cele tari <n>{picioarele}</n>; pînă nu se opresc ceice macină <n>{dinţii}</n>, căci s’au împuţinat; pînă nu se întunecă ceice se uită pe ferestre <n>{ochii}</n>;<br/>


text:
pînă nu se închid cele două uşi dinspre uliţă <n>{buzele}</n>, cînd uruitul morii slăbeşte, te scoli la ciripitul unei pasări, glasul tuturor cîntăreţelor se aude înăbuşit,<br/>


text:
te temi de orice înălţime, şi te sperii pe drum; pînă nu înfloreşte migdalul cu peri albi, şi de abea se tîrăşte lăcusta, pînă nu-ţi trec poftele, căci omul merge spre casa lui cea vecinică, şi bocitorii cutreieră uliţele;<br/>


text:
pînă nu se rupe funia de argint, pînă nu se sfarmă vasul de aur, pînă nu se sparge găleata la izvor, şi pînă nu se strică roata dela fîntînă;<br/>


text:
pînă nu se întoarce ţărîna în pămînt, cum a fost, şi pînă nu se întoarce duhul la Dumnezeu, care l-a dat.<br/>


text:
Pe lîngă că Eclesiastul a fost înţelept, el a mai învăţat şi ştiinţa pe popor, a cercetat, a adîncit şi a întocmit un mare număr de zicători.<br/>


text:
Cuvintele înţelepţilor sînt ca nişte bolduri; şi, strînse la un loc, sînt ca nişte cuie bătute, date de un singur stăpîn.<br/>


text:
Încolo, fiule, ia învăţătură din aceste lucruri; dacă ai voi să faci o mulţime de cărţi, să ştii că n’ai mai isprăvi, şi multă învăţătură oboseşte trupul.<br/>


text:
Să ascultăm dar încheierea tuturor învăţăturilor: Teme-te de Dumnezeu şi păzeşte poruncile Lui. Aceasta este datoria oricărui om.<br/>


text:
Căci Dumnezeu va aduce orice faptă la judecată, şi judecata aceasta se va face cu privire la tot ce este ascuns, fie bine, fie rău.<br/>


text:
Să mă sărute cu sărutările gurii lui!<br/>Căci toate desmierdările tale sînt mai bune de cît vinul,<br/>


text:
mirodeniile tale au un miros plăcut.<br/>Numele tău este ca o mireasmă vărsată.<br/>De aceea te iubesc pe tine fetele!<br/>


text:
Trage-mă după tine! Şi haidem să alergăm!<br/>Împăratul mă duce în odăile lui …<br/>Ne vom veseli şi ne vom bucura de tine;<br/>vom lăuda desmierdările tale mai mult de cît vinul!<br/>Pe drept eşti iubit.<br/>


text:
Sînt neagră, dar sînt frumoasă, fiice ale Ierusalimului,<br/>cum sînt corturile Chedarului,<br/>şi cum sînt covoarele lui Solomon.<br/>


text:
Nu vă uitaţi că sînt aşa de negricioasă,<br/>căci m’a ars <n>{Sau: m’a privit}</n> soarele.<br/>Fiii mamei mele s’au mîniat pe mine,<br/>şi m’au pus păzitoare la vii.<br/>Dar via frumuseţii mele n’am păzit-o.<br/>


text:
Spune-mi tu, pe care te iubeşte inima mea,<br/>unde îţi paşti oile, unde te odihneşti la amiază?<br/>Căci de ce să umblu ca o rătăcită pe la turmele tovarăşilor tăi? –<br/>


text:
Dacă nu ştii, o tu, cea mai frumoasă dintre femei,<br/>ieşi pe urmele oilor,<br/>şi paşte-ţi iezii lîngă colibele păstorilor.<br/>


text:
Ce frumoşi îţi sînt obrajii în mijlocul lănţişoarelor dela gît,<br/>şi ce frumos îţi este gîtul în mijlocul şirurilor de mărgăritare!<br/>


text:
Ca un măr între copacii pădurii,<br/>aşa este prea iubitul meu între tineri.<br/>Cu aşa drag stau la umbra lui,<br/>şi rodul lui este dulce pentru cerul gurii mele.<br/>


text:
Întăriţi-mă cu turte de struguri, învioraţi-mă cu mere,<br/>căci sînt bolnavă de dragostea lui.<br/>


text:
Vă jur, fiice ale Ierusalimului,<br/>pe căprioarele şi cerboaicele de pe cîmp:<br/>nu stîrniţi, nu treziţi dragostea,<br/>pînă nu vine ea! –<br/>


text:
Prea iubitul meu seamănă cu o căprioară, sau cu puiul de cerboaică.<br/>Iată-l că este după zidul nostru,<br/>se uită pe fereastră,<br/>priveşte printre zăbrele.<br/>


text:
Se arată florile pe cîmp,<br/>a venit vremea cîntării,<br/>şi se aude glasul turturicii în cîmpiile noastre.<br/>


text:
Se pîrguiesc roadele în smochin, şi viile înflorite<br/>îşi răspîndesc mirosul.<br/>Scoală-te, iubito, şi vino, frumoaso.<br/>


text:
Porumbiţă din crăpăturile stîncii, ascunsă în scobiturile prăpăstiilor,<br/>arată-mi faţa ta, şi fă-mă să-ţi aud glasul!<br/>Căci glasul tău este dulce, şi faţa ta plăcută.<br/>


text:
Pînă la răcoarea zilei, şi pînă la lungirea umbrelor,<br/>întoarce-te! … Iubitule, sai ca o căprioară sau ca puiul de cerb,<br/>peste munţii ce ne despart.<br/>


text:
Am căutat noaptea, în aşternutul meu, am căutat pe iubitul inimii mele;<br/>l-am căutat, dar nu l-am găsit …<br/>


text:
M’am sculat, atunci, şi am cutreierat cetatea,<br/>uliţele şi pieţele;<br/>şi am căutat pe iubitul inimii mele …<br/>L-am căutat, dar nu l-am găsit!<br/>


text:
M’au întîlnit păzitorii cari dau ocol cetăţii;<br/>şi i-am întrebat: „N’aţi văzut pe iubitul inimii mele?“<br/>


text:
Abia trecusem de ei,<br/>şi am găsit pe iubitul inimii mele.<br/>L-am apucat, şi nu l-am mai lăsat<br/>pînă nu l-am adus în casa mamei mele,<br/>în odaia celei ce m’a zămislit. –<br/>


text:
Vă jur, fiice ale Ierusalimului,<br/>pe căprioarele şi cerboaicele de pe cîmp,<br/>nu stîrniţi, nu treziţi dragostea,<br/>pînă nu vine ea. –<br/>


text:
Ce se vede suindu-se din pustie,<br/>ca nişte stîlpi de fum,<br/>în mijlocul aburilor de mir şi de tămîie,<br/>înconjurată de toate mirezmele negustorilor de mir? –<br/>


text:
Iată, este pataşca lui Solomon,<br/>cu şasezeci de viteji, de jur împrejur,<br/>cei mai viteji din Israel.<br/>


text:
Toţi sînt înarmaţi cu săbii, şi toţi sînt deprinşi la luptă,<br/>fiecare cu sabia la coapsă,<br/>ca să n’aibă nimic de temut în timpul nopţii.<br/>


text:
Stîlpii i-a făcut de argint,<br/>rezemătoarea de aur, scaunul de purpură;<br/>iar mijlocul împodobit cu o ţesătură aleasă, lucrată de dragostea<br/>fiicelor Ierusalimului.<br/>


text:
Ieşiţi, fetele Sionului, şi priviţi pe împăratul Solomon,<br/>cu cununa cu care l-a încununat mamă-sa în ziua cununiei lui,<br/>în ziua veseliei inimii lui. –<br/>


text:
Ce frumoasă eşti, iubito, ce frumoasă eşti!<br/>Ochii tăi sînt ochi de porumbiţă,<br/>supt măhrama ta.<br/>Părul tău este ca o turmă de capre,<br/>poposită pe coama muntelui Galaad.<br/>


text:
Dinţii tăi sînt ca o turmă de oi tunse,<br/>cari ies din scăldătoare,<br/>toate cu gemeni, şi nici una din ele nu este stearpă.<br/>


text:
Buzele tale sînt ca un fir de cîrmîz,<br/>şi gura ta este drăguţă;<br/>obrazul tău este ca o jumătate de rodie,<br/>supt măhrama ta.<br/>


text:
Gîtul tău este ca turnul lui David, zidit ca să fie o casă de arme;<br/>o mie de scuturi atîrnă de el,<br/>toate scuturi de viteji.<br/>


text:
Amîndouă ţîţele tale sînt ca doi pui de cerb, ca gemenii unei căprioare,<br/>cari pasc între crini.<br/>


text:
Pînă se răcoreşte ziua, şi pînă fug umbrele,<br/>voi veni la tine, munte de mir,<br/>şi la tine, deal de tămîie.<br/>


text:
Vino cu mine din Liban, mireaso,<br/>vino cu mine din Liban!<br/>Priveşte din vîrful muntelui Amana,<br/>din vîrful muntelui Senir şi Hermon,<br/>din vizuinile leilor,<br/>din munţii pardoşilor!<br/>


text:
Mi-ai răpit inima, soro, mireaso,<br/>mi-ai răpit inima numai cu o privire,<br/>numai cu unul din lănţişoarele dela gîtul tău!<br/>


text:
Ce lipici în desmierdările tale, soro, mireaso!<br/>Desmierdările tale preţuiesc mai mult decît vinul,<br/>şi mirezmele tale sînt mai plăcute decît toate miroznele!<br/>


text:
Miere picură din buzele tale, mireaso,<br/>miere şi lapte se află supt limba ta,<br/>şi mirosul hainelor tale este ca mirosul Libanului.<br/>


text:
nard şi şofran,<br/>trestie mirositoare şi scorţişoară, cu tot felul de tufari de tămîie,<br/>smirnă şi aloe, cu cele mai alese mirezme.<br/>


text:
Scoală-te, crivăţule! Vino, vîntule de miazăzi!<br/>Suflaţi peste grădina mea, ca să picure mirosurile din ea! –<br/>Să intre iubitul meu în grădina lui,<br/>şi să mănînce din roadele ei alese! –<br/>


text:
Eu intru în grădina mea, soro, mireaso,<br/>îmi culeg smirna cu mirezmele mele,<br/>îmi mănînc fagurul de miere cu mierea mea,<br/>îmi beau vinul cu laptele meu … –<br/>Mîncaţi, prieteni,<br/>beţi şi îmbătaţi-vă de dragoste! –<br/>


text:
Adormisem, dar inima îmi veghea …<br/>Este glasul prea iubitului meu, care bate:<br/>„Deschide-mi, soro, scumpo, porumbiţo, neprihănito!<br/>Căci capul îmi este plin de rouă,<br/>cîrlionţii îmi sînt plini de picurii nopţii.“ –<br/>


text:
„Mi-am scos haina, cum să mă îmbrac iarăş?<br/>Mi-am spălat picioarele: cum să le murdăresc iarăş?<br/>


text:
M’am sculat să deschid iubitului meu,<br/>în timp ce de pe mînile mele picura smirnă,<br/>şi de pe degetele mele picura cea mai aleasă smirnă<br/>pe mînerul zăvorului.<br/>


text:
Am deschis iubitului meu;<br/>dar iubitul meu plecase, se făcuse nevăzut.<br/>Înebuneam, cînd îmi vorbea.<br/>L-am căutat, dar nu l-am găsit;<br/>l-am strigat, dar nu mi-a răspuns.<br/>


text:
Păzitorii cari dau ocol cetăţii m’au întîlnit;<br/>m’au bătut, m’au rănit;<br/>mi-au luat măhrama străjerii de pe ziduri.<br/>


text:
Vă rog ferbinte, fiice ale Ierusalimului, dacă găsiţi pe iubitul meu,<br/>ce-i veţi spune? … Că sînt bolnavă de dragoste! –<br/>


text:
Ce are iubitul tău mai mult de cît altul,<br/>o, cea mai frumoasă dintre femei? Ce are iubitul tău mai mult de cît altul,<br/>de ne rogi aşa de fierbinte? –<br/>


text:
Capul lui este o cunună de aur curat,<br/>pletele lui ca nişte valuri, sînt negre cum e corbul.<br/>


text:
Ochii lui sînt ca nişte porumbei pe marginea izvoarelor,<br/>scăldaţi în lapte, şi odihnindu-se în faţa lui plină.<br/>


text:
Obrajii lui sînt ca nişte straturi de mirezme, în cari cresc saduri mirositoare;<br/>buzele lui sînt nişte crini, din cari curge cea mai aleasă smirnă.<br/>


text:
Mînile lui sînt nişte inele de aur, ferecate cu pietre de hrisolit;<br/>trupul lui este un chip de fildeş lustruit, acoperit cu pietre de safir;<br/>


text:
picioarele lui sînt nişte stîlpi de marmoră albă, aşezaţi pe nişte temelii de aur curat.<br/>Înfăţişarea lui este ca Libanul, pare un tînăr ales ca cedrii.<br/>


text:
Cerul gurii lui este numai dulceaţă şi toată fiinţa lui este plină de farmec.<br/>Aşa este iubitul meu, aşa este scumpul meu,<br/>fiice ale Ierusalimului! –<br/>


text:
Unde s’a dus iubitul tău,<br/>cea mai frumoasă dintre femei?<br/>Încotro a apucat iubitul tău,<br/>ca să-l căutăm şi noi împreună cu tine? –<br/>


text:
Iubitul meu s’a pogorît la grădina lui, la stratul de mirezme,<br/>ca să-şi pască turma în grădini, şi să culeagă crini.<br/>


text:
Frumoasă eşti, iubito, ca Tirţa, plăcută ca Ierusalimul,<br/>dar cumplită ca nişte oşti supt steagurile lor.<br/>


text:
Întoarce-ţi ochii dela mine,<br/>căci mă turbură.<br/>Perii tăi sînt ca o turmă de capre,<br/>cari poposesc pe coama Galaadului.<br/>


text:
Dinţii tăi sînt ca o turmă de oi,<br/>cari ies din scăldătoare,<br/>toate cu gemeni,<br/>şi niciuna din ele nu este stearpă.<br/>


text:
dar numai una singură este porumbiţa mea, neprihănita mea;<br/>ea este singură la mamă-sa,<br/>cea mai aleasă a celei ce a născut-o.<br/>Fetele o văd, şi o numesc fericită;<br/>împărătesele şi ţiitoarele de asemenea o laudă. –<br/>


text:
„Cine este aceea care se iveşte ca zorile,<br/>frumoasă ca luna,<br/>curată ca soarele,<br/>dar cumplită ca nişte oşti supt steagurile lor?“ –<br/>


text:
M’am pogorît în grădina cu nuci,<br/>să văd verdeaţa din vale,<br/>să văd dacă a înmugurit via,<br/>şi dacă au înflorit rodiile.<br/>


text:
Întoarce-te, întoarce-te, Sulamito!<br/>Întoarce-te, întoarce-te, ca să te privim. –<br/>Ce aveţi voi să vă uitaţi la Sulamita<br/>ca la nişte fete ce joacă în cor <n>{Evreieşte: din Mahanaim, Gen 32.2;}</n>?<br/>


text:
Ce frumoase îţi sînt picioarele în încălţămintea ta, fată de domn!<br/>Marginile rotunde ale coapsei tale sînt ca nişte lănţişoare de pus la gît,<br/>lucrate de mînile unui meşter iscusit.<br/>


text:
Pîntecele tău este un pahar rotund,<br/>de unde nu lipseşte vinul mirositor;<br/>trupul tău este un snop de grîu,<br/>încins cu crini.<br/>


text:
Gîtul tău este ca un turn de fildeş;<br/>ochii tăi sînt ca iazurile Hesbonului, de lîngă poarta Bat-Rabim;<br/>nasul tău este ca turnul Libanului,<br/>care priveşte spre Damasc.<br/>


text:
Capul tău este cum e Carmelul,<br/>şi părul capului tău este ca purpura<br/>împărătească:<br/>pînă şi un împărat ar fi înlănţuit de pletele tale! …<br/>


text:
Îmi zic: „Mă voi sui în finic,<br/>şi-i voi apuca crăcile!“ Atunci ţîţele tale vor fi ca strugurii din vie,<br/>mirosul suflării tale ca al merelor.<br/>


text:
Şi gura ta toarnă un vin ales,<br/>care curge lin ca răspuns la desmierdările mele,<br/>şi alunecă pe buzele noastre cînd adormim!<br/>


text:
Dis de dimineaţă ne vom duce la vii,<br/>să vedem dacă a înmugurit via, dacă s’a deschis floarea,<br/>şi dacă au înflorit rodiile.<br/>Acolo îţi voi da dragostea mea.<br/>


text:
Mandragorele îşi răspîndesc mirosul,<br/>şi deasupra uşii avem tot felul de roade bune, noi şi vechi,<br/>pe cari, pentru tine, iubitule, le-am păstrat.<br/>


text:
O! de ai fi fratele meu,<br/>care a supt la ţîţele mamei mele!<br/>Cînd te-aş întîlni în uliţă, te-aş săruta,<br/>şi nimeni nu m’ar ţinea de rău.<br/>


text:
Te-aş lua şi te-aş aduce la casa mamei mele;<br/>ea m’ar învăţa<br/>să-ţi dau să bei vin mirositor,<br/>must din rodiile mele.<br/>


text:
Vă rog fierbinte, fiice ale Ierusalimului,<br/>nu stîrniţi, nu treziţi dragostea,<br/>pînă nu vine ea. –<br/>


text:
Cine este aceea, care se suie din pustie,<br/>rezemată de iubitul ei şi zicînd:<br/>„Te-am trezit supt măr;<br/>acolo te-a născut mamă-ta,<br/>acolo te-a născut şi te-a făcut ea.“ –<br/>


text:
Pune-mă ca o pecete pe inima ta, ca o pecete pe braţul tău;<br/>căci dragostea este tare ca moartea,<br/>şi gelozia este neînduplecată ca locuinţa morţilor;<br/>jarul ei este jar de foc,<br/>o flacără a Domnului.<br/>


text:
Apele cele mari nu pot să stingă dragostea,<br/>şi rîurile n’ar putea s’o înece;<br/>de ar da omul toate averile din casa lui pentru dragoste,<br/>tot n’ar avea de cît dispreţ.<br/>


text:
Avem o soră micuţă,<br/>care n’are încă ţîţe.<br/>Ce vom face cu sora noastră<br/>în ziua cînd îi vor veni peţitorii?<br/>


text:
Dacă este zid,<br/>vom zidi nişte zimţi de argint pe ea;<br/>dar dacă este uşă,<br/>o vom închide cu o scîndură de cedru. –<br/>


text:
Eu sînt un zid, şi ţîţele mele sînt ca nişte turnuri;<br/>în ochii lui am fost ca una care a găsit pace.<br/>


text:
Solomon avea o vie la Baal-Hamon;<br/>a închiriat-o unor păzitori;<br/>şi fiecare trebuia să aducă pentru rodul ei o mie de sicli de argint.<br/>


text:
Via mea, care este a mea, o păstrez eu.<br/>Ţine-ţi, Solomoane, cei o mie de sicli,<br/>şi două sute fie celor ce păzesc rodul! –<br/>


text:
Tu, care locuieşti în grădini,<br/>nişte prieteni îşi pleacă urechea la glasul tău:<br/>binevoieşte şi fă-mă să-l aud! –<br/>


text:
Proorocia lui Isaia, fiul lui Amoţ, despre Iuda şi Ierusalim, pe vremea lui Ozia, Iotam, Ahaz şi Ezechia, împăraţii lui Iuda.<br/>


text:
Ascultaţi, ceruri, şi ia aminte, pămîntule, căci Domnul vorbeşte: „Am hrănit şi am crescut nişte copii, dar ei s’au răsculat împotriva Mea.<br/>


text:
Boul îşi cunoaşte stăpînul, şi măgarul cunoaşte ieslea stăpînului său: dar Israel nu Mă cunoaşte, poporul Meu nu ia aminte la Mine.“<br/>


text:
Vai, neam păcătos, popor încărcat de fărădelegi, sămînţă de nelegiuiţi, copii stricaţi! Au părăsit pe Domnul, au dispreţuit pe Sfîntul lui Israel. I-au întors spatele …<br/>


text:
Ce pedepse noi să vă mai dea, cînd voi vă răzvrătiţi din ce în ce mai rău? Tot capul este bolnav, şi toată inima sufere de moarte!<br/>


text:
Din tălpi pînă’n creştet, nimic nu-i sănătos: ci numai răni, vînătăi şi carne vie, ne stoarse, ne legate, şi ne alinate cu untdelemn:<br/>


text:
ţara vă este pustiită, cetăţile vă sînt arse de foc, străinii vă mănîncă ogoarele supt ochii voştri, pustiesc şi nimicesc, ca nişte sălbatici.<br/>


text:
Şi fiica Sionului a rămas ca o colibă în vie, ca o covercă într’un cîmp de castraveţi, ca o cetate împresurată.<br/>


text:
De nu ne-ar fi lăsat Domnul oştirilor o mică rămăşiţă, am fi ajuns ca Sodoma, şi ne-am fi asemănat cu Gomora.<br/>


text:
Ascultaţi cuvîntul Domnului, căpetenii ale Sodomei! Ia aminte la Legea Dumnezeului nostru, popor al Gomorei!<br/>


text:
„Ce-Mi trebuie Mie mulţimea jertfelor voastre, zice Domnul. Sînt sătul de arderile de tot ale berbecilor, şi de grăsimea viţeilor; nu-Mi place sîngele taurilor, oilor şi ţapilor.<br/>


text:
Cînd veniţi să vă înfăţişaţi înaintea Mea, cine vă cere astfel de lucruri, ca să-Mi spurcaţi curţile?<br/>


text:
Nu mai aduceţi daruri de mîncare nefolositoare, căci Mi-e scîrbă de tămîie! Nu vreau luni noi, Sabate şi adunări de sărbătoare, nu pot să văd nelegiuirea unită cu sărbătoarea!<br/>


text:
Urăsc lunile voastre cele noi şi praznicele voastre; Mi-au ajuns o povară, nu le mai pot suferi.<br/>


text:
Cînd vă întindeţi mînile, Îmi întorc ochii dela voi; şi ori cît de mult v’aţi ruga, n’ascult: căci mînile vă sînt pline de sînge!“<br/>


text:
„Spălaţi-vă deci şi curăţiţi-vă! Luaţi dinaintea ochilor Mei faptele rele pe cari le-aţi făcut! Încetaţi să mai faceţi răul!<br/>


text:
Învăţaţi-vă să faceţi binele, căutaţi dreptatea, ocrotiţi pe cel asuprit, faceţi dreptate orfanului, apăraţi pe văduvă!“ –<br/>


text:
„Veniţi totuş să ne judecăm, zice Domnul. De vor fi păcatele voastre cum e cîrmîzul, se vor face albe ca zăpada; de vor fi roşii ca purpura, se vor face ca lîna.<br/>


text:
dar de nu veţi voi şi nu veţi asculta, de sabie veţi fi înghiţiţi, căci gura Domnului a vorbit.“<br/>


text:
Vai, cetatea aceea credincioasă, cum a ajuns o curvă! Era plină de judecată, dreptatea locuia în ea, şi acum e plină de ucigaşi!<br/>


text:
Mai marii tăi sînt răzvrătiţi şi părtaşi cu hoţii, toţi iubesc mita şi aleargă după plată; orfanului nu-i fac dreptate, şi pricina văduvei n’ajunge pînă la ei.<br/>


text:
De aceea, iată ce zice Domnul, Dumnezeul oştirilor, Puternicul lui Israel: „Ah! Voi cere socoteala protivnicilor Mei, şi Mă voi răzbuna pe vrăjmaşii Mei.<br/>


text:
Îmi voi întinde mîna împotriva ta, îţi voi topi sgura, cum o topeşte leşia, toate părticelele de plumb le voi depărta din tine.<br/>


text:
Voi face iarăş pe judecătorii tăi ca odinioară, şi pe sfetnicii tăi ca la început. După aceea, vei fi numită cetatea neprihănită, cetatea credincioasă.“<br/>


text:
Sionul va fi mîntuit prin judecată, şi ceice se vor întoarce la Dumnezeu în el, vor fi mîntuiţi prin dreptate.<br/>


text:
Dar pieirea va atinge pe toţi cei răzvrătiţi şi păcătoşi, şi ceice părăsesc pe Domnul vor pieri.<br/>


text:
Vă va fi ruşine de terebinţii în cari găseaţi plăcere, şi veţi roşi din pricina grădinilor în cari vă desfătaţi;<br/>


text:
Omul tare va fi ca un cîlţ, şi lucrarea lui ca o scînteie; amîndoi vor arde împreună, şi nimeni nu-i va stinge.<br/>


text:
Se va întîmpla în scurgerea vremurilor, că muntele Casei Domnului va fi întemeiat ca cel mai înalt munte; se va înălţa deasupra dealurilor, şi toate neamurile se vor îngrămădi spre el.<br/>


text:
Popoarele se vor duce cu grămada la el, şi vor zice: „Veniţi, să ne suim la muntele Domnului, la Casa Dumnezeului lui Iacov, ca să ne înveţe căile Lui, şi să umblăm pe cărările Lui.“ Căci din Sion va ieşi Legea, şi din Ierusalim cuvîntul Domnului.<br/>


text:
El va fi Judecătorul neamurilor, El va hotărî între un mare număr de popoare; aşa în cît din săbiile lor îşi vor făuri fiare de plug, şi din suliţele lor cosoare: nici un popor nu va mai scoate sabia împotriva altuia, şi nu vor mai învăţa războiul.<br/>


text:
Căci ai părăsit pe poporul Tău, pe casa lui Iacov, pentrucă sînt plini de idolii Răsăritului, şi dedaţi la vrăjitorie ca Filistenii, şi se unesc cu fiii străinilor.<br/>


text:
Ţara lor este plină de argint şi de aur, şi comorile lor n’au sfîrşit; ţara este plină de cai, şi carăle lor sînt fără număr.<br/>


text:
Dar ţara lor este plină şi de idoli, căci se închină înaintea lucrării mînilor lor, înaintea lucrurilor făcute de degetele lor.<br/>


text:
Omul va trebui să-şi plece în jos privirea semeaţă şi îngîmfarea lui va fi smerită: numai Domnul va fi înălţat în ziua aceea.<br/>


text:
Căci este o zi a Domnului oştirilor împotriva oricărui om mîndru şi trufaş, împotriva oricui se înalţă, ca să fie plecat:<br/>


text:
împotriva tuturor cedrilor înalţi şi falnici ai Libanului, şi împotriva tuturor stejarilor Basanului;<br/>


text:
Mîndria omului va fi smerită, şi trufia oamenilor va fi plecată; numai Domnul va fi înălţat în ziua aceea.<br/>


text:
Oamenii vor intra în peşterile stîncilor şi în crăpăturile pămîntului, de frica Domnului şi de strălucirea măreţiei Lui, cînd Se va scula să îngrozească pămîntul.<br/>


text:
În ziua aceea, oamenii îşi vor arunca idolii de argint şi idolii de aur pe cari şi-i făcuseră, ca să se închine la ei, îi vor arunca la şobolani şi la lilieci;<br/>


text:
şi vor intra în găurile stîncilor, şi în crăpăturile pietrelor, de frica Domnului şi de strălucirea măreţiei Lui, cînd Se va scula să îngrozească pămîntul.<br/>


text:
Domnul, Dumnezeul oştirilor, va lua din Ierusalim şi din Iuda orice sprijin şi orice mijloc de trai, orice izvor de pîne, şi orice izvor de apă,<br/>


text:
pe căpetenia peste cincizeci şi pe dregător, pe sfetnic, pe meşteşugarul ales şi pe vrăjitorul iscusit.<br/>


text:
Oamenii se vor asupri unii pe alţii, unul va apăsa pe celalt, fiecare pe aproapele lui, tînărul va lovi pe cel bătrîn, şi omul de nimic pe cel pus în cinste.<br/>


text:
Vor merge pînă acolo încît unul va apuca pe fratele său în casa părintească, şi-i va zice: „Tu ai o haină, fii căpetenia noastră! Ia dărămăturile acestea supt mîna ta!“<br/>


text:
Dar în aceeaş zi el va răspunde: „Nu pot să fiu doftor, căci în casa mea nu este nici pîne nici haină: nu mă puneţi căpătenie peste popor.“<br/>


text:
Se clatină Ierusalimul, se prăbuşeşte Iuda, pentrucă vorbele şi faptele lor sînt îndreptate împotriva Domnului, înfruntînd privirile Lui măreţe.<br/>


text:
Înfăţişarea feţei lor mărturiseşte împotriva lor, şi, ca Sodomiţii, îşi dau pe faţă nelegiuirea, fără s’o ascundă. Vai de sufletul lor, căci îşi pregătesc rele!<br/>


text:
Poporul meu este asuprit de nişte copii, şi-l stăpînesc nişte femei! Poporul meu, cîrmuitorii tăi te duc în rătăcire, şi pustiesc calea pe care umbli!<br/>


text:
Domnul intră la judecată cu bătrînii poporului Său şi cu mai marii lui: „Voi aţi mîncat via! Prada luată dela sărac este în casele voastre!<br/>


text:
Cu ce drept călcaţi voi în picioare pe poporul Meu, şi apăsaţi pe săraci?“ zice Domnul, Dumnezeul oştirilor.<br/>


text:
Domnul zice: „Pentrucă fiicele Sionului sînt mîndre, şi umblă cu gîtul întins şi cu priviri pofticioase, pentrucă păşesc mărunţel, şi zornăesc cu verigile dela picior, –<br/>


text:
În ziua aceea, Domnul va scoate verigile cari le slujesc ca podoabă la picioare, şi sorişorii şi lunişoarele,<br/>


text:
legăturile de pe cap, lănţişoarele dela picioare şi brîele, cutiile cu mirosuri şi băierele descîntate;<br/>


text:
Şi atunci în loc de miros plăcut va fi putoare; în loc de brîu, o funie; în loc de păr încreţit, un cap pleşuv, în loc de mantie largă, un sac strîmt; un semn de înfierare, în loc de frumuseţă.<br/>


text:
Şapte femei vor apuca în ziua aceea un singur bărbat, şi vor zice: „Vom mînca pînea noastră înşine, şi ne vom îmbrăca în hainele noastre înşine; numai fă-ne să-ţi purtăm numele, şi ia ocara de peste noi!“<br/>


text:
În vremea aceea odrasla Domnului va fi plină de măreţie şi slavă, şi rodul ţării va fi plin de strălucire şi frumuseţă pentru cei mîntuiţi ai lui Israel.<br/>


text:
Şi cel rămas în Sion, cel lăsat în Ierusalim, se va numi „sfînt“, oricine va fi scris printre cei vii, la Ierusalim.<br/>


text:
Dupăce va spăla Domnul murdăriile fiicelor Sionului, şi va curăţi Ierusalimul de vinovăţia de sînge din mijlocul lui, cu duhul judecăţii şi cu duhul nimicirii,<br/>


text:
Domnul va aşeza, peste toată întinderea muntelui Sionului şi peste locurile lui de adunare, un nor de fum ziua, şi un foc de flacări strălucitoare noaptea. Da, peste toată slava va fi un adăpost,<br/>


text:
o colibă, ca umbrar împotriva căldurii zilei, şi ca loc de adăpost şi de ocrotire împotriva furtunii şi ploii.<br/>


text:
Voi cînta Prea Iubitului meu, cîntarea Prea Iubitului meu despre via Lui. Prea Iubitul meu avea o vie, pe o cîmpie foarte mănoasă.<br/>


text:
I-a săpat pămîntul, l-a curăţit de pietre, şi a sădit în el viţele cele mai alese. A zidit un turn în mijlocul ei, şi a săpat şi un teasc, apoi trăgea nădejde că are să-I facă struguri buni, dar a făcut struguri sălbatici.<br/>


text:
„Acum dar, – zice Domnul – locuitori ai Ierusalimului şi bărbaţi ai lui Iuda, judecaţi voi între Mine şi via Mea!<br/>


text:
Ce aş mai fi putut face viei Mele, şi nu i-am făcut? Pentruce a făcut ea struguri sălbatici, cînd Eu mă aşteptam să facă struguri buni?<br/>


text:
Vă voi spune însă acum, ce voi face viei Mele: îi voi smulge gardul, ca să fie păscută de vite; îi voi surpa zidul, ca să fie călcată în picioare;<br/>


text:
o voi pustii; nu va mai fi curăţită, nici săpată, spini şi mărăcini vor creşte în ea! Voi porunci şi norilor, să nu mai ploaie peste ea.“<br/>


text:
Via Domnului oştirilor este casa lui Israel, şi bărbaţii lui Iuda sînt viţa pe care o iubea. El se aştepta la judecată, şi cînd colo, iată sînge vărsat! – Se aştepta la dreptate, şi cînd colo, iată strigăte de apăsare!<br/>


text:
Vai de ceice înşiră casă lîngă casă şi lipesc ogor lîngă ogor, pînă nu mai rămîne loc, şi locuiesc în mijlocul ţării!<br/>


text:
Iată ce mi-a descoperit Domnul oştirilor: „Hotărît, aceste case multe vor fi pustiite, aceste case mari şi frumoase nu vor mai fi locuite.<br/>


text:
Vai de cei ce disdedimineaţă aleargă după băuturi ameţitoare, şi şed pînă tîrziu noaptea şi se înferbîntă de vin!<br/>


text:
Arfa şi alăuta, timpana, flautul şi vinul le înveselesc ospeţele; dar nu iau seama la lucrarea Domnului, şi nu văd lucrul mînilor Lui.<br/>


text:
De aceea poporul meu va fi dus pe neaşteptate în robie; boierimea lui va muri de foame, şi gloata lui se va usca de sete.<br/>


text:
De aceea îşi şi deschide locuinţa morţilor gura, şi îşi lărgeşte peste măsură gîtlejul, ca să se pogoare în ea măreţia şi bogăţia Sionului, cu toată mulţimea lui gălăgioasă şi veselă.<br/>


text:
Şi astfel, cei mici vor fi doborîţi, cei mari vor fi smeriţi, şi privirile trufaşe vor fi plecate.<br/>


text:
Dar Domnul oştirilor va fi înălţat prin judecată, şi Dumnezeul cel sfînt va fi sfinţit prin dreptate.<br/>


text:
Acolo vor paşte mieii ca pe imaşul lor, şi păstori pribegi vor mînca moşiile prăpădite ale bogaţilor.<br/>


text:
Vai de ceice trag după ei nelegiuirea cu funiile minciunii, şi păcatul, cu şleaurile unei căruţe,<br/>


text:
şi zic: «Să-Şi grăbească, să-Şi facă iute lucrarea, ca s’o vedem! Să vină odată hotărîrea Sfîntului lui Israel şi să se aducă la îndeplinire, ca s’o cunoaştem!“<br/>


text:
Vai de cei ce numesc răul bine, şi binele rău, cari spun că întunerecul este lumină, şi lumina întunerec, cari dau amărăciunea în loc de dulceaţă, şi dulceaţa în loc de amărăciune!<br/>


text:
Vai de cei tari cînd este vorba de băut vin, şi viteji cînd este vorba de amestecat băuturi tari;<br/>


text:
De aceea, cum mistuie o limbă de foc miriştea, şi cum arde flacăra iarba uscată, tot aşa: ca putregaiul le va fi rădăcina lor, şi floarea li se va risipi în vînt ca ţărîna, căci au nesocotit legea Domnului oştirilor, şi au dispreţuit cuvîntul Sfîntului lui Israel.<br/>


text:
De aceea Se şi aprinde Domnul de mînie împotriva poporului Său, Îşi întinde mîna împotriva lui, şi-l loveşte de se zguduie munţii, şi trupurile moarte stau ca noroiul în mijlocul uliţelor. Cu toate acestea, mînia Lui nu se potoleşte, şi mîna Lui este încă întinsă.<br/>


text:
El ridică un steag popoarelor îndepărtate, şi le fluieră dela un capăt al pămîntului: şi iată-le, vin repede şi uşor.<br/>


text:
Niciunul nu este obosit, niciunul nu şovăieşte de oboseală, niciunul nu dormitează, nici nu doarme; niciunuia nu i se descinge brîul dela mijloc, nici nu i se rupe cureaua dela încălţăminte.<br/>


text:
Săgeţile lor sînt ascuţite, şi toate arcurile încordate; copitele cailor lor parcă sînt cremene, şi roţile carălor lor parcă sînt un vîrtej.<br/>


text:
Răcnesc ca nişte lei, mugesc ca nişte pui de lei; sforăie şi apucă prada, o iau cu ei, şi nimeni nu vine în ajutor.<br/>


text:
În ziua aceea, va fi asupra lui Iuda un muget, ca mugetul unei furtuni pe mare; uitîndu-se la pămînt, nu vor vedea decît întunerec şi strîmtorare, iar lumina se va întuneca în norii lui.“<br/>


text:
În anul morţii împăratului Ozia, am văzut pe Domnul şezînd pe un scaun de domnie foarte înalt, şi poalele mantiei Lui umpleau Templul.<br/>


text:
Serafimii stăteau deasupra Lui, şi fiecare avea şase aripi: cu două îşi acopereau faţa, cu două îşi acopereau picioarele, şi cu două sburau.<br/>


text:
Strigau unul la altul, şi ziceau: „Sfînt, sfînt, sfînt este Domnul oştirilor! Tot pămîntul este plin de mărirea Lui“!<br/>


text:
Atunci am zis: „Vai de mine! Sînt pierdut, căci sînt un om cu buze necurate, locuiesc în mijlocul unui popor tot cu buze necurate, şi am văzut cu ochii mei pe Împăratul, Domnul oştirilor!“<br/>


text:
Dar unul din serafimi a zburat spre mine cu un cărbune aprins în mînă, pe care-l luase cu cleştele de pe altar.<br/>


text:
Mi-a atins gura cu el, şi a zis: „Iată, atingîndu-se cărbunele acesta de buzele tale, nelegiuirea ta este îndepărtată şi păcatul tău este ispăşit!“<br/>


text:
Am auzit glasul Domnului, întrebînd: „Pe cine să trimet, şi cine va merge pentru Noi?“ Eu am răspuns: „Iată-mă, trimete-mă!“<br/>


text:
El a zis atunci: „Du-te şi spune poporului acestuia: «Într’una veţi auzi şi nu veţi înţelege; într’una veţi vedea, şi nu veţi pricepe!»<br/>


text:
Împetreşte inima acestui popor, fă-l tare de urechi, şi astupă-i ochii ca să nu vadă cu ochii, să n’audă cu urechile, să nu înţeleagă cu inima, să nu se întoarcă la Mine, şi să nu fie tămăduit.“<br/>


text:
Şi eu am întrebat: „Pînă cînd, Doamne?“ El a răspuns: „Pînă cînd vor rămînea cetăţile pustii şi lipsite de locuitori; pînă cînd nu va mai fi nimeni în case, şi ţara va fi pustiită de tot;<br/>


text:
Şi chiar a zecea parte de va mai rămînea din locuitori, vor fi nimiciţi şi ei la rîndul lor. Dar, după cum terebintul şi stejarul îşi păstrează butucul din rădăcină, cînd sînt tăiaţi, tot aşa, o sămînţă sfîntă se va naşte iarăş din poporul acesta.“<br/>


text:
S’a întîmplat, pe vremea lui Ahaz, fiul lui Iotam, fiul lui Ozia, împăratul lui Iuda, că Reţin, împăratul Siriei, s’a suit cu Pecah, fiul lui Remalia, împăratul lui Israel, împotriva Ierusalimului, ca să-l bată; dar n’a putut să-l bată.<br/>


text:
Cînd au venit şi au spus casei lui David: „Sirienii au tăbărît în Efraim!“ a tremurat inima lui Ahaz şi inima poporului său, cum se clatină copacii din pădure cînd bate vîntul.<br/>


text:
Atunci Domnul a zis lui Isaia: „Ieşi înaintea lui Ahaz, tu şi fiul tău Şear-Iaşub, la capătul canalului de apă al iazului de sus, pe drumul care duce la ogorul nălbitorului,<br/>


text:
şi spune-i: «Ia seama şi fii liniştit; nu te teme de nimic, şi să nu ţi se moaie inima, din pricina acestor două cozi de tăciuni cari fumegă: din pricina mîniei lui Reţin şi a Siriei, şi din pricina fiului lui Remalia!<br/>


text:
«Să ne suim împotriva lui Iuda, să batem cetatea, s’o spargem, şi să punem împărat în ea pe fiul lui Tabeel.“<br/>


text:
Căci Damascul va fi capitala Siriei, şi Reţin va fi capitala Damascului. Şi peste şase zeci şi cinci de ani, Efraim va fi nimicit şi nu va mai fi un popor.<br/>


text:
Samaria va fi capitala lui Efraim, şi fiul lui Remalia va fi capul Samariei. Dacă nu credeţi, nu veţi sta în picioare.“<br/>


text:
„Cere un semn dela Domnul, Dumnezeul tău; cere-l, fie în locurile de jos, fie în locurile de sus.“<br/>


text:
Isaia a zis atunci:<br/>„Ascultaţi totuş, casa lui David! Nu vă ajunge oare să obosiţi răbdarea oamenilor, de mai obosiţi şi pe a Dumnezeului meu?<br/>


text:
De aceea Domnul însuş vă va da un semn: Iată, fecioara va rămînea însărcinată, va naşte un fiu, şi-i va pune numele Emanuel <n>{Sau Dumnezeu este cu noi}</n>.<br/>


text:
Dar înainte ca să ştie copilul să lepede răul, şi să aleagă binele, ţara de ai cărei doi împăraţi te temi tu, va fi pustiită.“<br/>


text:
„Domnul va aduce peste tine, peste poporul tău şi peste casa tatălui tău, zile cum n’au mai fost niciodată, din ziua cînd s’a despărţit Efraim de Iuda (adică pe împăratul Asiriei).<br/>


text:
În ziua aceea, Domnul va şuiera muştelor, dela capătul rîurilor Egiptului, şi albinelor din ţara Asiriei;<br/>


text:
ele vor veni, şi se vor aşeza toate în vîlcelele pustii, şi în crăpăturile stîncilor, pe toate stufişurile, şi pe toate imaşurile.<br/>


text:
În ziua aceea, Domnul va rade, cu un brici luat cu chirie de dincolo de Rîu, şi anume cu împăratul Asiriei, capul şi părul de pe picioare; ba va rade chiar şi barba.<br/>


text:
şi vor da un aşa belşug de lapte în cît vor mînca smîntînă; căci cu smîntînă şi cu miere se vor hrăni toţi ceice vor rămînea în ţară.<br/>


text:
În ziua aceea, orice loc care va avea o mie de butuci de viţă, preţuind o mie de sicli de argint, va fi lăsat pradă mărăcinilor şi spinilor:<br/>


text:
Şi toţi munţii lucraţi cu cazmaua acum, nu vor mai fi cutreieraţi, de frica mărăcinilor şi a spinilor; vor da drumul boilor în ei, şi le vor bătături oile.<br/>


text:
Domnul mi-a zis: „Ia o tablă mare, şi scrie pe ea, aşa ca să se înţeleagă: «Grăbeşte-te de prădează, aruncă-te asupra prăzii.“<br/>


text:
Am luat cu mine nişte martori vrednici de credinţă: pe preotul Urie, şi pe Zaharia, fiul lui Berechia.<br/>


text:
M’am apropiat de proorociţă. Ea a zămislit, şi a născut un fiu. Apoi Domnul mi-a zis: „Pune-i numele Maher-Şalal-Haş-Baz <n>{Sau Grăbeşte de prădează, aruncă-te asupra prăzii}</n>.“<br/>


text:
Căci înainte ca să ştie copilul să spună: „Tată!“ şi „mamă!“ se vor lua dinaintea împăratului Asiriei bogăţiile Damascului şi prada Samariei.“<br/>


text:
„Pentrucă poporul acesta a dispreţuit apele din Siloe cari curg lin, şi s’a bucurat de Reţin şi de fiul lui Remalia,<br/>


text:
iată, Domnul va trimete împotriva lor apele puternice şi mari ale Rîului <n>{Eufrat}</n>, adică pe împăratul Asiriei cu toată puterea lui; pretutindeni el va ieşi din albia lui, şi se va vărsa peste malurile lui;<br/>


text:
va pătrunde în Iuda, va da peste maluri, va năvăli, şi va ajunge pînă la gît. Iar aripele întinse ale oastei lui vor umplea întinderea ţării tale, Emanuele!“<br/>


text:
Scoateţi strigăte de război cît voiţi, popoare, căci tot veţi fi zdrobite; luaţi aminte, toţi ceice locuiţi departe! Pregătiţi-vă oricît de luptă, căci tot veţi fi zdrobiţi. Pregătiţi-vă oricît de luptă, căci tot veţi fi zdrobiţi.<br/>


text:
Faceţi la planuri, cît voiţi, căci nu se va alege nimic de ele! Luaţi la hotărîri cît voiţi, căci vor fi fără urmări! Căci Dumnezeu este cu noi <n>{Sau Emanuel}</n>.“<br/>


text:
Aşa mi-a vorbit Domnul, cînd m’a apucat mîna Lui, şi m’a înştiinţat să nu umblu pe calea poporului acestuia:<br/>


text:
„Nu numiţi uneltire tot ce numeşte poporul acesta uneltire; şi nu vă temeţi de ce se teme el, nici nu vă speriaţi!<br/>


text:
Şi atunci El va fi un locaş sfînt, dar şi o piatră de poticnire, o stîncă de păcătuire pentru cele două case ale lui Israel, un laţ şi o cursă pentru locuitorii Ierusalimului!<br/>


text:
Iată, eu şi copiii pe cari mi i-a dat Domnul, sîntem nişte semne şi nişte minuni în Israel, din partea Domnului oştirilor, care locuieşte pe muntele Sionului.<br/>


text:
Dacă vi se zice însă: „Întrebaţi pe ceice cheamă morţii şi pe cei ce spun viitorul, cari şoptesc şi bolborosesc,“ răspundeţi: „Nu va întreba oare un popor pe Dumnezeul său? Va întreba el pe cei morţi pentru cei vii?<br/>


text:
La lege şi la mărturie!“ Căci dacă nu vor vorbi aşa, nu vor mai răsări zorile pentru poporul acesta.<br/>


text:
El va pribegi prin ţară, apăsat şi flămînd, şi, cînd îi va fi foame, se va mînia, şi va huli pe Împăratul şi Dumnezeul lui, apoi fie că va ridica ochii în sus,<br/>


text:
fie că se va uita spre pămînt, iată, nu va fi decît necaz, negură, nevoie neagră, şi se va vedea izgonit în întunerec beznă.<br/>


text:
Totuş întunerecul nu va împărăţi vecinic pe pămîntul în care acum este necaz. După cum în vremurile trecute a acoperit cu ocară ţara lui Zabulon şi ţara lui Neftali, în vremurile viitoare va acoperi cu slavă ţinutul de lîngă mare, ţara de dincolo de Iordan, Galilea Neamurilor.<br/>


text:
Poporul, care umbla în întunerec, vede o mare lumină; peste cei ce locuiau în ţara umbrei morţii răsare o lumină.<br/>


text:
Tu înmulţeşti poporul, îi dai mari bucurii; şi el se bucură înaintea Ta, cum se bucură la seceriş, cum se veseleşte la împărţirea prăzii.<br/>


text:
Căci jugul care apăsa asupra lui, toiagul, care-i lovea spinarea, nuiaua celui ce-l asuprea, le-ai sfărîmat, ca în ziua lui Madian.<br/>


text:
Căci orice încălţăminte purtată în învălmăşala luptei, şi orice haină de război tăvălită în sînge, vor fi aruncate în flăcări, ca să fie arse de foc.<br/>


text:
Căci un Copil ni s’a născut, un Fiu ni s’a dat, şi domnia va fi pe umărul Lui; Îl vor numi: „Minunat, Sfetnic, Dumnezeu tare, Părintele veciniciilor, Domn al păcii.<br/>


text:
El va face ca domnia Lui să crească, şi o pace fără sfîrşit va da scaunului de domnie al lui David şi împărăţiei lui, o va întări şi o va sprijini prin judecată şi neprihănire, de acum şi’n veci de veci: iată ce va face rîvna Domnului oştirilor.<br/>


text:
Tot poporul va avea cunoştinţă de el, Efraim şi locuitorii Samariei, cari spun cu mîndrie şi îngîmfare:<br/>


text:
„Au căzut nişte cărămizi, dar vom zidi cu pietre cioplite, au fost tăiaţi nişte smochini din Egipt, dar îi vom înlocui cu cedri.“<br/>


text:
pe Sirieni de la răsărit, pe Filisteni de la apus; şi vor mînca pe Israel cu gura plină; cu toate acestea, mînia Lui nu se potoleşte, şi mîna Lui este tot întinsă.<br/>


text:
Deaceea Domnul va smulge din Israel capul şi coada, ramura de finic şi trestia, într’o singură zi.<br/>


text:
Cei ce povăţuiesc pe poporul acesta îl duc în rătăcire, şi cei ce se lasă povăţuiţi de ei sînt pierduţi.<br/>


text:
De aceea nici Domnul n’ar putea să se bucure de tinerii lor, nici să aibă milă de orfanii şi văduvele lor, căci toţi sînt nişte nelegiuiţi şi nişte răi, şi toate gurile lor spun mişelii. Cu toate acestea, mînia Lui nu se potoleşte, şi mîna Lui este tot întinsă.<br/>


text:
Căci răutatea arde ca un foc, care mănîncă mărăcini şi spini, aprinde desişul pădurii, din care se înalţă stîlpi de fum.<br/>


text:
De mînia Domnului oştirilor, ţara parcă ar fi aprinsă, şi poporul este ca ars de foc; nimeni nu cruţă pe fratele său,<br/>


text:
fiecare jăfuieşte în dreapta, şi rămîne flămînd, mănîncă în stînga, şi nu se satură. La urmă îşi mănîncă fiecare carnea braţului său:<br/>


text:
Manase mănîncă pe Efraim, Efraim pe Manase, şi amîndoi împreună pe Iuda. Cu toate acestea, mînia Lui nu se potoleşte, şi mîna Lui este tot întinsă.<br/>


text:
ca să nu facă dreptate săracilor, şi să răpească dreptul nenorociţilor poporului Meu, ca să facă pe văduve prada lor, şi să jăfuiască pe orfani!<br/>


text:
„Ce veţi face voi în ziua pedepsei, şi a pieirii, care va veni din depărtare peste voi?“ „La cine veţi fugi după ajutor, şi unde vă veţi lăsa bogăţia?“<br/>


text:
Unii vor fi îngenunchiaţi între cei prinşi în război, iar alţii vor cădea între cei morţi. Cu toate acestea, mînia Lui nu se potoleşte, şi mîna Lui tot întinsă este.<br/>


text:
I-am dat drumul împotriva unui neam nelegiuit, l-am trimes împotriva unui popor pe care sînt mîniat, ca să-l prădeze şi să-l jăfuiască, să-l calce în picioare ca noroiul de pe uliţe.<br/>


text:
Dar el nu judecă aşa, şi nu acesta este gîndul inimii lui; ci el nu se gîndeşte decît să nimicească, decît să prăpădească neamurile cu grămada.<br/>


text:
«Nu s’a întîmplat cu Calno la fel ca şi cu Carchemişul?»<br/>«Nu s’a întîmplat cu Hamatul ca şi cu Arpadul?» «Nu s’a întîmplat Samariei la fel ca Damascului?»<br/>


text:
«După cum mîna mea a pus stăpînire pe împărăţiile idolilor, (unde erau mai multe icoane decît la Ierusalim şi în Samaria),<br/>


text:
Dar, dupăce Domnul Îşi va împlini toată lucrarea Lui pe muntele Sionului şi la Ierusalim, voi pedepsi – zice Domnul – pe împăratul Asiriei pentru rodul inimii lui îngîmfate, şi pentru trufia privirilor lui semeţe,<br/>


text:
căci el a zis: „Prin puterea mînei mele am făcut aceste lucruri, şi prin înţelepciunea mea, – căci sînt priceput; am împins înapoi hotarele popoarelor, şi le-am jăfuit vistieriile, şi, ca un viteaz, am dat jos pe cei ce şedeau pe scaunele lor de domnie;<br/>


text:
am pus mîna pe bogăţiile popoarelor, ca pe un cuib, şi, cum se strîng nişte ouă părăsite, aşa am strîns eu tot pămîntul: niciunul n’a mişcat vreo aripă, nici n’a deschis ciocul, ca să ciripească. –<br/>


text:
«Se făleşte oare securea împotriva celui ce se slujeşte de ea?» «Sau se mîndreşte ferestrăul faţă de cel ce-l mînuieşte?» «Ca şi cum nuiaua ar mişca pe cel ce o ridică, parcă toiagul ar ridica pe cel ce nu este de lemn!“<br/>


text:
De aceea Domnul, Dumnezeul oştirilor, va trimete ofilirea prin războinicii lui cei voinici; şi între aleşii lui va izbucni un pîrjol, ca pîrjolul unui foc.<br/>


text:
Lumina lui Israel se va preface în foc, şi Sfîntul lui într’o flacără, care va mistui şi va arde spinii şi mărăcinii lui, într’o zi.<br/>


text:
Va arde, trup şi suflet, strălucirea pădurii şi cîmpiilor lui, de va fi ca un bolnav, care cade în leşin.<br/>


text:
În ziua aceea, rămăşiţa lui Israel şi cei scăpaţi din casa lui Iacov, nu se vor mai sprijini pe cel ce îi lovea; ci se vor sprijini cu încredere pe Domnul, Sfîntul lui Israel.<br/>


text:
Chiar dacă poporul tău, Israele, ar fi ca nisipul mării, totuş numai o rămăşiţă se va întoarce, căci nimicirea este hotărîtă, făcînd să se reverse dreptatea.<br/>


text:
Şi nimicirea aceasta, care a fost hotărîtă, Domnul, Dumnezeul oştirilor, o va aduce la îndeplinire în toată ţara.<br/>


text:
Totuş, aşa vorbeşte Domnul, Dumnezeul oştirilor: „Poporul Meu, care locuieşte în Sion, nu te teme de Asirian; da, el te loveşte cu nuiaua, şi îşi ridică toiagul asupra ta, cum făceau Egiptenii.<br/>


text:
Dar, peste puţină vreme, pedeapsa va înceta, şi mînia Mea se va întoarce împotriva lui, ca să-l nimicescă.“<br/>


text:
Domnul oştirilor va învîrti biciul împotriva lui, cum a lovit pe Madian la stînca Oreb; şi Îşi va mai ridica toiagul odată asupra mării, ca odinioară în Egipt.<br/>


text:
În ziua aceea, se va lua povara lui de pe umărul tău, şi jugul lui de pe gîtul tău, ba încă jugul va crăpa de grăsime.<br/>


text:
Încă o zi de oprire la Nob, şi ameninţă cu mîna lui muntele fiicei Sionului, dealul Ierusalimului.<br/>


text:
Iată, Domnul, Dumnezeul oştirilor, taie crăcile cu putere; cei mai mari sînt tăiaţi, cei mai înalţi sînt doborîţi.<br/>


text:
Duhul Domnului Se va odihni peste El, duh de înţelepciune şi de pricepere, duh de sfat şi de tărie, duh de cunoştinţă şi de frică de Domnul.<br/>


text:
Plăcerea lui va fi frica de Domnul; nu va judeca după înfăţişare, nici nu va hotărî după cele auzite,<br/>


text:
ci va judeca pe cei săraci cu dreptate, şi va hotărî cu nepărtinire asupra nenorociţilor ţării; va lovi pămîntul cu toiagul cuvîntului Lui, şi cu suflarea buzelor Lui va omorî pe cel rău.<br/>


text:
Atunci lupul va locui împreună cu mielul, şi pardosul se va culca împreună cu iedul; viţelul, puiul de leu, şi vitele îngrăşate, vor fi împreună, şi le va mîna un copilaş;<br/>


text:
vaca şi ursoaica vor paşte la un loc, şi puii lor se vor culca împreună. Leul va mînca paie ca boul,<br/>


text:
pruncul de ţîţă se va juca la gura bortei năpîrcii, şi copilul înţărcat va băga mîna în vizunia basilicului.<br/>


text:
Nu se va face nici un rău şi nici o pagubă pe tot muntele Meu cel sfînt; căci pămîntul va fi plin de cunoştinţa Domnului, ca fundul mării de apele cari-l acopăr.<br/>


text:
În ziua aceea, Vlăstarul lui Isai va fi ca un steag pentru popoare; neamurile se vor întoarce la El, şi slava va fi locuinţa Lui.<br/>


text:
În acelaş timp, Domnul Îşi va întinde mîna a doua oară, ca să răscumpere rămăşiţa poporului Său, risipit în Asiria şi în Egipt, în Patros şi în Etiopia, la Elam, la Şinear şi la Hamat, şi în ostroavele mării.<br/>


text:
El va înălţa un steag pentru neamuri, va strînge pe surghiuniţii lui Israel, şi va aduna pe cei risipiţi ai lui Iuda, de la cele patru capete ale pămîntului.<br/>


text:
Pizma lui Efraim va înceta, şi vrăjmaşii lui Iuda vor fi nimiciţi; Efraim nu va mai fi gelos pe Iuda, şi Iuda nu va mai fi vrăjmaş lui Efraim,<br/>


text:
ci vor sbura pe umărul Filistenilor la apus, şi vor jăfui împreună pe fiii Răsăritului. Edom şi Moab vor fi prada mînilor lor, şi fiii lui Amon le vor fi supuşi.<br/>


text:
Domnul va seca limba mării Egiptului, Îşi va ridica mîna asupra Rîului în mînia Lui, îl va împărţi în şapte pîraie, aşa că îl vor putea trece încălţaţi.<br/>


text:
Şi va fi un drum pentru rămăşiţa poporului Său, care va mai rămînea în Asiria, cum a fost pentru Israel, în ziua cînd a ieşit din ţara Egiptului.<br/>


text:
În ziua aceea vei zice: „Te laud, Doamne, căci ai fost supărat pe mine, dar mînia Ta s’a potolit şi m’ai mîngîiat!“<br/>


text:
„Iată, Dumnezeu este izbăvirea mea, voi fi plin de încredere, şi nu mă voi teme de nimic; căci Domnul Dumnezeu este tăria mea şi pricina laudelor mele, şi El m’a mîntuit.“<br/>


text:
şi veţi zice în ziua aceea: „Lăudaţi pe Domnul, chemaţi Numele Lui, vestiţi lucrările Lui printre popoare, pomeniţi mărimea Numelui Lui!<br/>


text:
Strigă de bucurie şi veselie, locuitoare a Sionului, căci mare este în mijlocul tău Sfîntul lui Israel.“<br/>


text:
Ridicaţi un steag pe un munte gol, înălţaţi glasul spre ei, faceţi semne cu mîna, ca să vină la porţile asupritorilor!<br/>


text:
„Am dat poruncă sfintei Mele oştiri – zice Domnul – am chemat pe vitejii Mei la judecata mîniei Mele, pe cei ce se bucură de mărimea Mea.“<br/>


text:
Un vuiet se aude pe munţi, ca vuietul de popor mult; se aude o zarvă de împărăţii, de neamuri adunate. Domnul oştirilor Îşi cercetează oastea care va da lupta.<br/>


text:
Ei vin dintr’o ţară depărtată, de la marginea cerurilor: Domnul şi uneltele mîniei Lui vor nimici tot pămîntul.<br/>


text:
Ei sînt năpădiţi de spaimă; îi apucă chinurile şi durerile; se zvîrcolesc ca o femeie în durerile naşterii, se uită unii la alţii încremeniţi; feţele lor sînt roşi ca focul.<br/>


text:
Iată, vine ziua Domnului, zi fără milă, zi de mînie şi urgie aprinsă, care va preface tot pămîntul în pustiu, şi va nimici pe toţi păcătoşii de pe el.<br/>


text:
Căci stelele cerurilor şi Orionul nu vor mai străluci; soarele se va întuneca la răsăritul lui, şi luna nu va mai lumina.<br/>


text:
Voi pedepsi – zice Domnul – lumea pentru răutatea ei, şi pe cei răi pentru nelegiuirile lor; voi face să înceteze mîndria celor trufaşi, şi voi doborî semeţia celor asupritori.<br/>


text:
Pentru aceasta voi clătina cerurile, şi pămîntul se va zgudui din temelia lui, de mînia Domnului oştirilor, în ziua mîniei Lui aprinse.<br/>


text:
Atunci, ca o căprioară speriată, ca o turmă fără păstor, fiecare se va întoarce la poporul său, fiecare va fugi în ţara lui.<br/>


text:
Toţi ceice vor fi prinşi, vor fi străpunşi, şi toţi cei ce vor fi apucaţi, vor cădea ucişi de sabie.<br/>


text:
Copiii lor vor fi zdrobiţi supt ochii lor, casele le vor fi jăfuite, şi nevestele lor vor fi necinstite.<br/>


text:
Cu arcurile lor vor doborî pe tineri, şi vor fi fără milă pentru rodul pîntecelor: ochiul lor nu va cruţa pe copii.<br/>


text:
Şi astfel Babilonul, podoaba împăraţilor, falnica mîndrie a Haldeilor, va fi ca Sodoma şi Gomora, pe cari le-a nimicit Dumnezeu.<br/>


text:
El nu va mai fi locuit, nu va mai fi niciodată popor în el. Arabul nu-şi va mai întinde cortul acolo, şi păstorii nu-şi vor mai ţărcui turmele acolo,<br/>


text:
ci fiarele pustiei îşi vor face culcuşul acolo, bufniţele îi vor umplea casele, struţii vor locui acolo, şi stafiile se vor juca acolo.<br/>


text:
Şacalii vor urla în casele lui împărăteşti pustii, şi cînii sălbatici în casele lui de petrecere. Vremea lui este aproape să vină, şi zilele nu i se vor lungi.“<br/>


text:
Căci Domnul va avea milă de Iacov, va alege iarăş pe Israel, şi-i va aduce iarăş la odihnă în ţara lor; străinii se vor alipi de ei, şi se vor uni cu casa lui Iacov.<br/>


text:
Popoarele îi vor lua, şi-i vor aduce înapoi la locuinţa lor, şi casa lui Israel îi va stăpîni în ţara Domnului, ca robi şi roabe. Vor ţinea astfel robi pe cei ce-i robiseră pe ei, şi vor stăpîni peste asupritorii lor.<br/>


text:
Iar cînd îţi va da Domnul odihnă după ostenelele şi frămîntările tale, şi după aspra robie care a fost pusă peste tine,<br/>


text:
atunci vei cînta cîntarea aceasta asupra împăratului Babilonului, şi vei zice:<br/>„Iată, asupritorul nu mai este, asuprirea a încetat,<br/>


text:
Cel ce, în urgia lui, lovea popoarele, cu lovituri fără răgaz, cel ce, în mînia lui, supunea neamurile, este prigonit fără cruţare.<br/>


text:
Pînă şi chiparoşii şi cedrii din Liban se bucură de căderea ta şi zic: «De cînd ai căzut tu, nu se mai suie nimeni să ne taie!»<br/>


text:
Locuinţa morţilor se mişcă pînă în adîncimile ei, ca să te primească la sosire, ea trezeşte înaintea ta umbrele, pe toţi mai marii pămîntului, scoală de pe scaunele lor de domnie pe toţi împăraţii neamurilor.<br/>


text:
Strălucirea ta s’a pogorît şi ea în locuinţa morţilor, cu sunetul alăutelor tale; aşternut de viermi vei avea, şi viermii te vor acoperi.<br/>


text:
Cum ai căzut din cer, Luceafăr strălucitor, fiu al zorilor! Cum ai fost doborît la pămînt, tu, biruitorul neamurilor!<br/>


text:
Tu ziceai în inima ta: «Mă voi sui în cer, îmi voi ridica scaunul de domnie mai pe sus de stelele lui Dumnezeu; voi şedea pe muntele adunării dumnezeilor, la capătul miază-noaptei;<br/>


text:
Cei ce te văd se uită ţintă miraţi la tine, te privesc cu luare aminte şi zic: «Acesta este omul care făcea să se cutremure pămîntul, şi zguduia împărăţiile,<br/>


text:
Dar tu ai fost aruncat departe de mormîntul tău, ca o ramură dispreţuită, ca o pradă luată dela nişte oameni ucişi cu lovituri de sabie, şi aruncată pe pietrele unei gropi, ca un hoit călcat în picioare.<br/>


text:
Tu nu eşti unit cu ei în mormînt, căci ţi-ai nimicit ţara şi ţi-ai prăpădit poporul. Nu se va mai vorbi niciodată de neamul celor răi.<br/>


text:
Pregătiţi măcelărirea fiilor, din pricina nelegiuirii părinţilor lor! Ca să nu se mai scoale să cucerească pămîntul, şi să umple lumea cu cetăţi!“<br/>


text:
„Eu mă voi ridica împotriva lor! – zice Domnul oştirilor – şi voi şterge numele şi urma Babilonului, pe fiu şi nepot,“ zice Domnul.<br/>


text:
„Voi face din el un culcuş de arici şi o mlaştină, şi îl voi mătura cu mătura nimicirii,“ zice Domnul oştirilor.<br/>


text:
Domnul oştirilor a jurat, şi a zis: „Da, ce am hotărît se va întîmpla, ce am pus la cale se va împlini.<br/>


text:
Voi zdrobi pe Asirian în ţara Mea, îl voi călca în picioare pe munţii Mei; astfel jugul lui se va lua de pe ei, şi povara lui va fi luată de pe umerii lor.“<br/>


text:
Domnul oştirilor a luat această hotărîre: cine I se va împotrivi? Mîna Lui este întinsă: cine o va abate?<br/>


text:
„Nu te bucura, ţara Filistenilor, că s’a frînt toiagul care te lovea! Căci din rădăcina şarpelui va ieşi un basilic, şi rodul lui va fi un balaur sburător.<br/>


text:
Atunci cei mai săraci vor putea paşte, şi cei nenorociţi vor putea să locuiască liniştiţi; dar îţi voi lăsa neamul să piară de foame, şi ce va mai rămînea din tine va fi omorît.<br/>


text:
Gemi, poartă! Boceşte-te, cetate! Cutremură-te, toată ţara Filistenilor! Căci un fum vine dela miază noapte, şi şirurile vrăjmaşului sînt strînse.“<br/>


text:
„Şi ce va răspunde trimişilor poporului?“ – „Că Domnul a întemeiat Sionul, şi că cei nenorociţi din poporul Lui găsesc un loc de adăpost acolo.“ –<br/>


text:
Proorocie împotriva Moabului.<br/>Chiar în noaptea cînd este pustiit, Ar-Moabul este nimicit! Chiar în noaptea cînd este pustiit, Chir-Moabul este nimicit! …<br/>


text:
Poporul se suie la templu şi la Dibon, pe înălţimi, ca să plîngă; Moabul se boceşte: pe Nebo şi pe Medeba toate capetele sînt rase, şi toate bărbile sînt tăiate.<br/>


text:
Hesbonul şi Eleale ţipă de li se aude glasul pînă la Iahaţ, chiar şi războinicii Moabului se bocesc cu sufletul plin de groază.<br/>


text:
Îmi plînge inima pentru Moab, ai cărui fugari aleargă pînă la Ţoar, pînă la Eglat-Şelişia; căci suie, plîngînd, suişul Luhitului, şi scot ţipete de durere pe drumul Horonaimului.<br/>


text:
Căci apele Nimrim sînt pustiite, s’a uscat iarba, s’a dus verdeaţa, şi nu mai este niciun fir verde.<br/>


text:
Căci ţipetele înconjură hotarele Moabului; bocetele lui răsună pînă la Eglaim, şi urletele lui răsună pînă la Beer-Elim.<br/>


text:
Apele Dimonului sînt pline de sînge, şi voi trimete peste Dimon noi nenorociri; un leu va veni împotriva celor scăpaţi ai Moabului, împotriva rămăşiţei din ţară.<br/>


text:
Trimeteţi miei cîrmuitorului ţării, trimeteţi-i din Sela, prin pustie, la muntele fiicei Sionului!<br/>


text:
Şi vor zice: „Sfătuieşte, mijloceşte, acopere-ne ziua namiaza mare cu umbra ta, ca noaptea neagră, ascunde pe ceice sînt urmăriţi, nu da pe faţă pe cei fugiţi!<br/>


text:
Lasă să locuiască pentru o vreme la tine cei goniţi din Moab, fii un loc de scăpare pentru ei împotriva pustiitorului! Căci apăsarea va înceta, pustiirea se va sfîrşi, celce calcă ţara în picioare va pieri.<br/>


text:
Şi atunci un scaun de domnie se va întări prin îndurare; şi se va vedea şezînd cu credincioşie, în casa lui David, un judecător, prieten al dreptului şi plin de rîvnă pentru dreptate. –<br/>


text:
Deaceea geme Moabul pentru Moab, toţi gem; suspinaţi pe dărîmăturile Chir-Haresetului, adînc mîhniţi;<br/>


text:
căci cîmpiile Hesbonului lîncezesc; stăpînii neamurilor au sfărîmat butucii viei din Sibma, cari se întindeau pînă la Iaezer, şi se încîlceau prin pustie: mlădiţele ei se întindeau şi treceau dincolo de mare.<br/>


text:
Deaceea plîng pentru via din Sibma, ca pentru Iaezer; vă ud cu lacrămile mele, Hesbonule şi Eleale! Căci peste culesul roadelor voastre şi peste secerişul vostru a căzut un strigăt de război!<br/>


text:
S’a dus bucuria şi veselia din cîmpii! Şi în vii, nu mai sînt cîntece, nu mai sînt veselii! Nimeni nu mai calcă vinul în teascuri. – „Am făcut să înceteze strigătele de bucurie la cules.<br/>


text:
şi cînd se va arăta Moabul, obosindu-se pe înălţimi şi va intra în locaşul său cel sfînt să se roage, nu va putea să capete nimic!“ –<br/>


text:
Iar acum Domnul vorbeşte, şi zice: „În trei ani, ca anii unui simbriaş, slava Moabului va fi dispreţuită, împreună cu toată această mare mulţime; şi ce va rămînea, va fi puţin lucru, aproape nimic.“<br/>


text:
Proorocie împotriva Damascului:<br/>„Iată, Damascul nu va mai fi o cetate, ci va ajunge un morman de dărîmături;<br/>


text:
cetăţile Aroerului sînt părăsite, sînt date spre păşune turmelor, cari se culcă nestingherite acolo.<br/>


text:
S’a isprăvit cu cetăţuia lui Efraim, şi s’a sfîrşit cu împărăţia Damascului; dar rămăşiţa Siriei va fi ca slava copiilor lui Israel, zice Domnul oştirilor.<br/>


text:
Se va întîmpla ca atunci cînd strînge secerătorul grîul, şi braţul lui taie spicele; da, ca la strînsul spicelor în valea Refaim;<br/>


text:
vor mai rămînea doar cîteva, ca la scuturatul măslinului: două, trei măsline, pe vîrful crengilor, patru sau cinci, în ramurile cu roade, zice Domnul, Dumnezeul lui Israel.“<br/>


text:
În ziua aceea, omul se va uita spre Făcătorul său, şi ochii i se vor întoarce spre Sfîntul lui Israel;<br/>


text:
nu se va mai uita spre altare, cari sînt lucrarea mînilor lui, şi nu va mai privi la ce au făcut degetele lui, la idolii Astartei şi la stîlpii închinaţi soarelui.<br/>


text:
În ziua aceea, cetăţile lui întărite vor fi ca dărîmăturile din pădure şi de pe vîrful muntelui, părăsite odinioară înaintea copiilor lui Israel: va fi o pustie!<br/>


text:
Căci ai uitat pe Dumnezeul mîntuirii tale, şi nu ţi-ai adus aminte de Stînca scăpării tale. De aceea ţi-ai sădit răsaduri plăcute, şi ai sădit butuci străini.<br/>


text:
Cînd i-ai sădit, i-ai înconjurat cu un gard, şi în curînd i-ai văzut înflorind. Dar culesul roadelor a fugit tocmai în clipa veseliei: şi durerea este fără leac.<br/>


text:
Vai! ce vuiet de popoare multe, cari urlă cum urlă marea! Ce zarvă de neamuri, cari mugesc cum mugesc nişte ape puternice.<br/>


text:
Neamurile mugesc cum mugesc apele mari … Dar cînd le mustră Dumnezeu, ele fug departe, izgonite ca pleava de pe munţi la suflarea vîntului, ca ţărîna luată de vîrtej.<br/>


text:
Îndeseară, vine o prăpădenie neaşteptată, şi pînă dimineaţa, nu mai sînt! Iată partea celor ce ne jupoaie, şi soarta celor ce ne jăfuiesc.<br/>


text:
Tu, care trimeţi soli pe mare, în corăbii de papură cari plutesc pe luciul apelor! Duceţi-vă, soli iuţi, la neamul acela tare şi puternic, la poporul acela înfricoşat dela începutul lui, neam puternic care zdrobeşte totul, şi a cărui ţară este tăiată de rîuri.<br/>


text:
Voi toţi, locuitori ai lumii şi voi, locuitori ai pămîntului, luaţi seama cînd se înalţă steagul pe munţi, şi ascultaţi cînd sună trîmbiţa!<br/>


text:
Căci aşa mi-a vorbit Domnul: „Eu privesc liniştit din locuinţa Mea pe căldura arzătoare a luminii soarelui, şi pe aburul de rouă, în vipia secerişului.<br/>


text:
Dar înainte de seceriş, cînd cade floarea, şi rodul se face aguridă, el taie îndată mlădiţele cu cosoare, ba taie chiar lăstarii şi-i aruncă …“<br/>


text:
Şi Asirienii vor fi lăsaţi astfel pradă păsărilor răpitoare din munţi şi fiarelor pămîntului; păsările de pradă vor petrece vara pe trupurile lor moarte, şi fiarele pămîntului vor ierna pe ele.<br/>


text:
În vremea aceea, se vor aduce daruri de mîncare Domnului oştirilor, de poporul cel tare şi puternic, de poporul cel înfricoşat dela începutul lui, neam puternic, care zdrobeşte totul, şi a cărui ţară este tăiată de rîuri: vor fi aduse acolo unde locuieşte Numele Domnului oştirilor, pe muntele Sionului.<br/>


text:
Proorocie împotriva Egiptului. Iată, Domnul călăreşte pe un nor repede şi vine în Egipt. Idolii Egiptului tremură înaintea Lui, şi li se îndoaie inima Egiptenilor în ei.<br/>


text:
„Voi înarma pe Egipteni unii împotriva altora, şi se vor bate frate cu frate, prieten cu prieten, cetate cu cetate, împărăţie cu împărăţie.<br/>


text:
Duhul Egiptenilor va pieri din ei, şi le voi nimici sfatul; atunci vor întreba pe idoli şi pe vrăjitori, pe ceice cheamă morţii şi pe ghicitori.<br/>


text:
Voi da Egiptul în mînile unui stăpîn aspru, şi un împărat fără milă va stăpîni peste ei, zice Domnul, Dumnezeul oştirilor.“<br/>


text:
rîurile se vor împuţi, canalele Egiptului vor fi goale şi uscate, pipirigul şi trestiile se vor vesteji.<br/>


text:
Livezile Nilului de la îmbucătura rîului, şi toate sămănăturile din valea rîului se vor usca, se vor preface în ţărînă şi vor pieri.<br/>


text:
Vor geme pescarii, se vor boci toţi cei ce aruncă undiţa în rîu, şi ceice întind mreji pe ape vor fi nemîngîiaţi.<br/>


text:
În adevăr, voivozii Ţoanului au înebunit, sfetnicii înţelepţi ai lui Faraon s’au prostit. „Cum îndrăzniţi voi să spuneţi lui Faraon: «Noi sîntem fiii înţelepţilor, fiii străvechilor împăraţi?<br/>


text:
Unde sînt înţelepţii tăi?» «Să-ţi facă descoperiri dumnezeieşti, şi să spună ce a hotărît Domnul oştirilor împotriva Egiptului.<br/>


text:
Voivozii Ţoanului au înebunit, voivozii Nofului s’au înşelat, căpeteniile seminţiilor duc Egiptul în rătăcire:<br/>


text:
Domnul a răspîndit în mijlocul lui un duh de ameţeală ca să facă pe Egipteni să se clatine în toate faptele lor, cum se clatină un om beat şi varsă,<br/>


text:
şi Egiptul nu va avea pe nimeni, care să poată face ceva, nici cap, nici coadă, nici ramură de finic, nici trestie!<br/>


text:
În ziua aceea, Egiptul va fi ca o femeie: va tremura şi se va teme, văzînd mişcarea mînei Domnului oştirilor, cînd o va ridica împotriva lui.<br/>


text:
Chiar şi ţara lui Iuda va fi o groază pentru Egipt: cum i se va vorbi de ea, se va îngrozi, din pricina hotărîrii luate împotriva lui de Domnul oştirilor.<br/>


text:
În vremea aceea, vor fi cinci cetăţi în ţara Egiptului, cari vor vorbi limba Canaanului, şi vor jura pe Domnul oştirilor: una din ele se va numi cetatea nimicirii <n>{Sau cetatea soarelui}</n>!<br/>


text:
Tot în vremea aceea va fi un altar pentru Domnul în ţara Egiptului, şi la hotar, va fi un stîlp de aducere aminte pentru Domnul.<br/>


text:
Acesta va fi pentru Domnul oştirilor un semn şi o mărturie în ţara Egiptului. Ei vor striga către Domnul din pricina asupritorilor, şi El le va trimete un mîntuitor şi un apărător, care să-i izbăvească.<br/>


text:
Atunci Domnul Se va descoperi Egiptenilor, şi Egiptenii vor cunoaşte pe Domnul în ziua aceea. Vor aduce jertfe şi daruri de mîncare, vor face juruinţe Domnului şi le vor împlini.<br/>


text:
Astfel, Domnul va lovi pe Egipteni, îi va lovi, dar îi va tămădui. Ei se vor întoarce la Domnul, care-i va asculta, şi-i va vindeca.<br/>


text:
În aceeaş vreme, va fi un drum care va duce din Egipt în Asiria: Asirienii se vor duce în Egipt şi Egiptenii în Asiria, şi Egiptenii împreună cu Asirienii vor sluji Domnului.<br/>


text:
Tot în vremea aceea, Israel va fi al treilea, unit cu Egiptul şi cu Asiria, ca o binecuvîntare în mijlocul pămîntului.<br/>


text:
Domnul oştirilor îi va binecuvînta şi va zice: „Binecuvîntat să fie Egiptul, poporul Meu, şi Asiria, lucrarea mînilor Mele, şi Israel, moştenirea Mea!“<br/>


text:
În anul cînd a venit Tartan la Asdod, trimes de Sargon, împăratul Asiriei, să bată Asdodul, şi l-a luat,<br/>


text:
în vremea aceea Domnul a vorbit lui Isaia, fiul lui Amoţ, şi i-a zis: „Du-te, desleagă-ţi sacul de pe coapse şi scoate-ţi încălţămintea din picioare!“ El a făcut aşa, a umblat gol şi desculţ.<br/>


text:
Şi Domnul a zis: „După cum robul meu Isaia umblă gol şi desculţ, trei ani de zile, ca semn şi înştiinţare pentru Egipt şi pentru Etiopia,<br/>


text:
tot aşa şi împăratul Asiriei va lua din Egipt şi din Etiopia prinşi de război şi surghiuniţi, tineri şi bătrîni, goi şi desculţi, şi cu spinarea descoperită, spre ruşinea Egiptului.<br/>


text:
Atunci se vor îngrozi şi se vor ruşina ceice îşi puseseră încrederea în Etiopia, şi se făleau cu Egiptul.<br/>


text:
Şi locuitorii de pe ţărmul acesta vor zice în ziua aceea: «Iată ce a ajuns încrederea noastră, pe care ne bizuiserăm, ca să fim ajutaţi şi să fim izbăviţi de împăratul Asiriei! Cum vom scăpa acum?“<br/>


text:
Proorocie asupra pustiei mării.<br/>Cum înaintează vijelia dela miazăzi, aşa vine el din pustie, din ţara înfricoşată.<br/>


text:
O vedenie grozavă mi s’a descoperit. Asupritorul asupreşte, pustiitorul pustieşte. – „Suie-te, Elamule! Împresoară, Medio! Căci fac să înceteze toate oftările lor, – zice Domnul.“<br/>


text:
De aceea mi s’a umplut inima de nelinişte, m’apucă durerile, ca durerile unei femei cînd naşte. Zvîrcolirile nu mă lasă s’aud, tremurul mă împedecă să văd.<br/>


text:
Ei pun masa, straja veghează, şi ei mănîncă, beau … Dar deodată se aude strigînd: „În picioare, voivozi! Ungeţi scutul!“<br/>


text:
Căci aşa mi-a vorbit Domnul: „Du-te şi pune un străjer, ca să dea de veste despre ce va vedea.“ –<br/>


text:
El a văzut călărime, călăreţi doi cîte doi, călăreţi pe măgari, călăreţi pe cămile; şi asculta cu luare aminte, cu cea mai mare băgare de seamă.<br/>


text:
Apoi a strigat, ca un leu: „Doamne, am stat mereu în turnul meu de pază, şi stam de strajă în toate nopţile.<br/>


text:
Şi iată că a venit călărime şi călăreţi doi cîte doi.“ Apoi a luat iarăş cuvîntul, şi a zis: „A căzut, a căzut Babilonul, şi toate icoanele dumnezeilor lui sînt sfărîmate la pămînt!“<br/>


text:
O, poporul meu, care ai fost stropşit ca boabele de grîu din aria mea, ce am auzit dela Domnul oştirilor, Dumnezeul lui Israel, aceea vă vestesc.<br/>


text:
Proorocie asupra Dumei.<br/>Mi se strigă din Seir: „Străjerule, cît mai este din noapte?“ „Străjerule, mai este mult din noapte?“<br/>


text:
Străjerul răspunde: „Vine dimineaţa, şi este tot noapte. Dacă vreţi să întrebaţi, întrebaţi; întoarceţi-vă, şi veniţi iarăş.“<br/>


text:
Proorocie asupra Arabiei.<br/>Veţi petrece noaptea în tufele Arabiei, cete de negustori din Dedan!<br/>


text:
Căci ei fug dinaintea săbiilor, dinaintea săbiei scoase din teacă, dinaintea arcului încordat, şi dinaintea unei lupte înverşunate.<br/>


text:
Căci aşa mi-a vorbit Domnul: „Încă un an, ca anii unui simbriaş, şi s’a isprăvit cu toată slava Chedarului.<br/>


text:
Nu va mai rămînea decît un mic număr din vitejii arcaşi, fii ai Chedarului, căci Domnul, Dumnezeul lui Israel, a spus-o.<br/>


text:
cetate gălăgioasă, plină de zarvă, cetate veselă! Morţii tăi nu vor pieri ucişi de sabie, nici nu vor muri luptînd.<br/>


text:
Ci toate căpeteniile tale fug împreună, sînt luaţi prinşi de arcaşi; toţi locuitorii tăi ajung deodată robi, în timp ce o iau la fugă în depărtare.<br/>


text:
De aceea zic: «Întoarceţi-vă privirile dela mine, lăsaţi-mă să plîng cu amar; nu stăruiţi să mă mîngîiaţi pentru nenorocirea fiicei poporului meu!<br/>


text:
Căci este o zi de necaz, de zdrobire şi de învălmăşală, trimeasă de Domnul, Dumnezeul oştirilor, în valea vedeniilor. Se dărîmă zidurile, şi răsună ţipete de durere spre munte.<br/>


text:
Elamul poartă tolba cu săgeţi; cară de luptători, de călăreţi înaintează; Chirul desveleşte scutul.<br/>


text:
Cele mai frumoase văi ale tale sînt pline de cară, şi călăreţii se înşiruie de bătaie la porţile tale.<br/>


text:
Cele din urmă şanţuri de întărire ale lui Iuda sînt silite, şi în ziua aceasta cercetezi tu armăturile din casa pădurii.<br/>


text:
Faceţi o cămară între cele două ziduri, pentru apele iazului celui vechi; – dar nu vă uitaţi spre Cel ce a vrut aceste lucruri, nu vedeţi pe Cel ce de mult le-a pregătit.<br/>


text:
Şi totuş Domnul, Dumnezeul oştirilor, vă cheamă în ziua aceea să plîngeţi şi să vă bateţi în piept, să vă radeţi capul şi să vă încingeţi cu sac.<br/>


text:
Dar iată, în schimb, veselie şi bucurie! Se junghie boi şi se taie oi, se mănîncă la carne şi se bea la vin: «Să mîncăm şi să bem, căci mîne vom muri!» –<br/>


text:
Domnul oştirilor mi-a descoperit, şi mi-a zis: «Nu, nelegiuirea aceasta nu vi se va ierta pînă nu veţi muri, zice Domnul, Dumnezeul oştirilor.“<br/>


text:
Aşa vorbeşte Domnul, Dumnezeul oştirilor: „Du-te la curteanul acela, la Şebna, dregătorul casei împărăteşti, şi zi-i:<br/>


text:
«Ce ai tu aici la tine, şi pe cine ai aici, de-ţi săpi aici un mormînt?» El îşi sapă un mormînt sus pe înălţime, îşi scobeşte o locuinţă în stîncă!<br/>


text:
Te va asvîrli, te va asvîrli ca pe o minge, pe un pămînt întins, şi acolo vei muri, acolo vor veni carele tale cele strălucite, tu, ocara casei stăpînului tău!<br/>


text:
îl voi îmbrăca în tunica ta, îl voi încinge cu brîul tău, şi voi da puterea ta în mînile lui. El va fi un tată pentru locuitorii Ierusalimului şi pentru casa lui Iuda.<br/>


text:
Voi pune pe umărul lui cheia casei lui David: cînd va deschide el, nimeni nu va închide, şi cînd va închide el, nimeni nu va deschide.<br/>


text:
Îl voi împlînta ca pe un drug într’un loc tare, şi va fi un scaun de slavă pentru casa tatălui său.<br/>


text:
Pe el se va sprijini toată slava casei tatălui său, odraslele alese şi de ocară, toate sculele cele mici, atît lighenele cît şi vasele.“<br/>


text:
„În ziua aceea, zice Domnul oştirilor, drugul acela împlîntat într’un loc tare va fi scos, va fi tăiat şi va cădea, şi povara care era pe el va fi nimicită, căci Domnul a vorbit.“<br/>


text:
Proorocie împotriva Tirului. „Bociţi-vă, corăbii din Tarsis! Căci Tirul a fost nimicit: nu mai are nici case, nici intrare! Din ţara Chitim le-a venit vestea aceasta.“<br/>


text:
„Amuţiţi de groază, locuitori ai ţărmului, pe care o umpleau odată negustorii din Sidon, cari străbăteau marea!<br/>


text:
Veniturile lui erau grîul Nilului şi secerişul rîului, aduse pe ape mari, aşa că el era tîrgul neamurilor.“<br/>


text:
„Ruşinează-te Sidoane! căci aşa vorbeşte marea, cetăţuia mării: «Eu n’am avut durerile facerii, nici n’am născut, n’am hrănit tineri, nici n’am crescut fete.“<br/>


text:
Aceasta este cetatea voastră cea veselă, care avea o obîrşie veche, şi ale cărei picioare o duceau să locuiască departe.<br/>


text:
Cine a luat această hotărîre împotriva Tirului, împărţitorul cununilor, el, ai cărui negustori erau nişte voivozi, şi ai cărui tîrgoveţi erau cei mai bogaţi de pe pămînt?<br/>


text:
Domnul oştirilor a luat această hotărîre, ca să ruşineze mîndria a tot ce străluceşte, şi să smerească pe toţi cei mari ai pămîntului:<br/>


text:
«Străbate-ţi ţara, ca Nilul, niciun brîu nu te mai strînge, fiica Tarsisului! Nu mai este niciun jug!<br/>


text:
Domnul Şi-a întins mîna asupra mării; a făcut să tremure împărăţii; a poruncit nimicirea cetăţuilor Canaanului,<br/>


text:
şi a zis: «De acum nu te vei mai bucura, fecioară necinstită, fiica Sidonului! Scoală-te şi treci în ţara Chitim; dar nici acolo nu vei avea odihnă.<br/>


text:
Iacă pe Haldei, cari nu erau un popor, locuitorii aceştia ai pustiei, cărora Asirianul le-a întemeiat o ţară; ei înalţă turnuri, surpă casele împărăteşti ale Tirului, le prefac în dărîmături.“<br/>


text:
În vremea aceea, Tirul va fi dat uitării şaptezeci de ani, cît ţine viaţa unui împărat, dar după şaptezeci de ani, se va întîmpla Tirului ca şi curvei despre care vorbeşte cîntecul:<br/>


text:
„Ia arfa şi străbate cetatea, curvă dată uitării; cîntă bine, cîntă-ţi cîntecele de mai multe ori, ca iarăş să-şi aducă lumea aminte de tine.“<br/>


text:
Tot aşa, după şaptezeci de ani, Domnul va cerceta Tirul, şi se va întoarce iarăş la cîştigul lui; va avea legături cu toate împărăţiile lumii de pe faţa pămîntului;<br/>


text:
dar cîştigul şi plata lui vor fi închinate Domnului, nu vor fi nici strînse nici păstrate; ci cîştigul lui va aduce celor ce locuiesc înaintea Domnului, o hrană îmbelşugată şi haine strălucite.<br/>


text:
cum se întîmplă preotului se întîmplă şi poporului, stăpînului ca şi slugii, stăpînei ca şi slujnicei, vînzătorului ca şi cumpărătorului, celui ce dă cu împrumut ca şi celui ce ia cu împrumut, datornicului ca şi cel căruia îi este dator.<br/>


text:
Ţara este tristă, sleită de puteri; locuitorii sînt mîhniţi şi tînjesc; căpeteniile poporului sînt fără putere,<br/>


text:
căci ţara a fost spurcată de locuitorii ei; ei călcau legile, nu ţineau poruncile, şi rupeau legămîntul cel vecinic!<br/>


text:
De aceea mănîncă blestemul ţara, şi sufăr locuitorii ei pedeapsa nelegiuirilor lor; de aceea sînt prăpădiţi locuitorii ţării, şi nu mai rămîne decît un mic număr din ei.<br/>


text:
Da, în ţară, în mijlocul popoarelor, este ca atunci cînd se scutură măslinul, sau ca la culesul ciorchinelor rămase după culesul viei.<br/>


text:
Ceilalţi însă, cari vor mai rămînea, îşi înălţă glasul, scot strigăte de veselie; de pe ţărmurile mării, laudă măreţia Domnului.<br/>


text:
„Proslăviţi dar pe Domnul în locurile unde străluceşte lumină, lăudaţi Numele Domnului, Dumnezeului lui Israel, în ostroavele mării!“<br/>


text:
Dela marginele pămîntului auzim cîntînd: „Slavă celui neprihănit!“ Dar eu zic: „Sînt perdut! Sînt perdut! Vai de mine!“ Jăfuitorii jăfuiesc, jăfuitorii se înverşunează la jaf.<br/>


text:
Cel ce fuge dinaintea strigătelor de groază cade în groapă, şi cel ce se ridică din groapă se prinde în laţ; căci se deschid stăvilarele de sus, şi se clatină temeliile pămîntului!<br/>


text:
pămîntul se clatină ca un om beat, tremură ca o colibă; păcatul lui îl apasă, cade, şi nu se mai ridică.<br/>


text:
Aceştia vor fi strînşi ca prinşi de război şi puşi într’o temniţă, vor fi închişi în gherle, şi, după un mare număr de zile, vor fi pedepsiţi<br/>


text:
Luna va fi acoperită de ruşine, şi soarele de groază; căci Domnul oştirilor va împărăţi pe muntele Sionului şi la Ierusalim, strălucind de slavă în faţa bătrînilor Lui.<br/>


text:
„Doamne, Tu eşti Dumnezeul meu; pe Tine Te voi înălţa! Laud Numele Tău, căci ai făcut lucruri minunate; planurile Tale făcute mai dinainte s’au împlinit cu credincioşie.<br/>


text:
Căci ai prefăcut cetatea (Babilon) într’un morman de pietre, cetăţuia cea tare într’o grămadă de dărîmături; cetatea cea mare a străinilor este nimicită, şi niciodată nu va mai fi zidită.<br/>


text:
Căci Tu ai fost un loc de scăpare pentru cel slab, un loc de scăpare pentru cel nenorocit în necaz, un adăpost împotriva furtunii, un umbrar împotriva căldurii; căci suflarea asupritorilor este ca vijelia care izbeşte în zid.<br/>


text:
Cum domoleşti căldura într’un pămînt arzător, aşa ai domolit zarva străinilor; cum este înăduşită căldura de umbra unui nor, aşa au fost înăduşite cîntările de biruinţă ale asupritorilor.“<br/>


text:
Domnul oştirilor pregăteşte tuturor popoarelor pe muntele acesta, un ospăţ de bucate gustoase, un ospăţ de vinuri vechi, de bucate miezoase, pline de măduvă, de vinuri vechi şi limpezite.<br/>


text:
Şi, pe muntele acesta, înlătură măhrama care acopere toate popoarele, şi învelitoarea care înfăşură toate neamurile;<br/>


text:
nimiceşte moartea pe vecie: Domnul Dumnezeu şterge lacrămile de pe toate feţele, şi îndepărtează de pe tot pămîntul ocara poporului Său; da, Domnul a vorbit.<br/>


text:
În ziua aceea, vor zice: „Iată, acesta este Dumnezeul nostru, în care aveam încredere că ne va mîntui. Acesta este Domnul, în care ne încredeam, acum să ne veselim, şi să ne bucurăm de mîntuirea Lui!<br/>


text:
Căci mîna Domnului se odihneşte pe muntele acesta; dar Moabul este călcat în picioare pe loc, cum este călcat în picioare paiul în bălegar.<br/>


text:
În mijlocul acestei băltoace, el îşi întinde mînile, cum le întinde înotătorul ca să înoate; dar Domnul îi doboară mîndria, şi face de nimica dibăcia mînilor lui.<br/>


text:
El surpă, prăbuşeşte întăriturile înalte ale zidurilor tale, le prăbuşeşte la pămînt, în ţărînă.“<br/>


text:
În ziua aceea, se va cînta următoarea cîntare în ţara lui Iuda: „Avem o cetate tare; Dumnezeu ne dă mîntuirea ca ziduri şi întăritură.<br/>


text:
El a răsturnat pe ceice locuiau pe înălţimi, El a plecat cetatea îngîmfată; a doborît-o la pămînt, şi a aruncat-o în ţărînă.<br/>


text:
De aceea Te aşteptăm, Doamne, şi pe calea judecăţilor Tale; sufletul nostru suspină după Numele Tău şi după pomenirea Ta.<br/>


text:
Sufletul meu Te doreşte noaptea, şi duhul meu Te caută înlăuntrul meu. Căci, cînd se împlinesc judecăţile Tale pe pămînt, locuitorii lumii învaţă dreptatea.<br/>


text:
Dacă ierţi pe cel rău, el totuş nu învaţă neprihănirea, se dedă la rău în ţara în care domneşte neprihănirea, şi nu caută la măreţia Domnului.<br/>


text:
Doamne, mîna Ta este puternică: ei n’o zăresc! Dar vor vedea rîvna Ta pentru poporul Tău, şi vor fi ruşinaţi; va arde focul pe vrăjmaşii Tăi.<br/>


text:
Doamne, Dumnezeul nostru, alţi stăpîni afară de Tine au stăpînit peste noi, dar acum numai pe Tine, şi numai Numele Tău îl chemăm.<br/>


text:
Ceice sînt morţi acum nu vor mai trăi, sînt nişte umbre, şi nu se vor mai scula; căci Tu i-ai pedepsit, i-ai nimicit, şi le-ai şters pomenirea.<br/>


text:
Înmulţeşte poporul, Doamne! Înmulţeşte poporul, arată-Ţi slava; dă înapoi toate hotarele ţării.<br/>


text:
Cum se svîrcoleşte o femeie însărcinată, gata să nască, şi cum strigă ea în mijlocul durerilor ei, aşa am fost noi, departe de Faţa Ta, Doamne!<br/>


text:
Am zămislit, am simţit dureri, şi, cînd să naştem, am născut vînt: ţara nu este mîntuită, şi locuitorii ei nu sînt născuţi.<br/>


text:
Să învie dar morţii Tăi! Să se scoale trupurile mele moarte! – Treziţi-vă şi săriţi de bucurie, ceice locuiţi în ţărînă! Căci roua Ta este o rouă dătătoare de viaţă, şi pămîntul va scoate iarăş afară pe cei morţi.“<br/>


text:
„Du-te, poporul meu, intră în odaia ta, şi încuie uşa după tine; ascunde-te cîte-va clipe, pînă va trece mînia!<br/>


text:
Căci iată, Domnul iese din locuinţa Lui, să pedepsească nelegiuirile locuitorilor pămîntului; şi pămîntul va da sîngele pe faţă, şi nu va mai acoperi uciderile.<br/>


text:
În ziua aceea, Domnul va lovi cu sabia Lui cea aspră, mare şi tare, Leviatanul, Babilonul, şarpele fugar (Asur), şi Leviatanul, şarpele inelat (Babel), şi va ucide balaurul de lîngă mare (Egiptul).<br/>


text:
„Eu, Domnul, sînt Păzitorul ei, Eu o ud în fiecare clipă; Eu o păzesc zi şi noapte ca să n’o vatăme nimeni.<br/>


text:
N’am nici o mînie. Dar dacă voi găsi mărăcini şi spini, voi merge la luptă împotriva lor, şi-i voi arde pe toţi,<br/>


text:
În vremile viitoare, Iacov va prinde rădăcină, Israel va înflori şi va odrăsli, şi va umplea lumea cu roadele lui.<br/>


text:
L-a lovit oare Domnul cum a lovit pe cei ce-l loveau? L-a ucis El cum a ucis pe cei ce-l ucideau?<br/>


text:
Astfel nelegiuirea lui Iacov a fost ispăşită, şi iată rodul iertării păcatului lui: Domnul a făcut toate pietrele altarelor ca nişte pietre de var prefăcute în ţărînă; idolii Astartei şi stîlpii soarelui nu se vor mai ridica.<br/>


text:
Căci cetatea cea tare a rămas singuratică, a ajuns o locuinţă lăsată şi părăsită ca pustia. În ea paşte viţelul, în ea se culcă şi-i mănîncă ramurile.<br/>


text:
Cînd i se usucă ramurile, sînt rupte; vin femeile, să le ardă. Căci acesta era un popor fără pricepere; de aceea Cel ce l-a făcut n’a avut milă de el, şi Cel ce l-a întocmit nu l-a iertat.<br/>


text:
În vremea aceea, Domnul va scutura roade dela cursul Rîulul pînă la pîrîul Egiptului; iar voi veţi fi strînşi unul cîte unul, copii ai lui Israel!<br/>


text:
În ziua aceea, se va suna cu trîmbiţa cea mare şi atunci se vor întoarce cei surghiuniţi din ţara Asiriei şi fugarii din ţara Egiptului. Ei se vor închina înaintea Domnului, pe muntele cel sfînt, Ierusalim.<br/>


text:
Vai de cununa îngîmfată a beţivilor lui Efraim, de floarea veştejită, care este strălucirea podoabei sale, pe culmea văii mănoase a celor ce se îmbată!<br/>


text:
Iată că vine dela Domnul, un om tare şi puternic, ca o furtună de piatră, ca o vijelie nimicitoare, ca o rupere de nori cu mari şivoaie de ape, care o doboară cu putere la pămînt.<br/>


text:
şi floarea veştejită, care este strălucirea podoabei ei, pe culmea văii mănoase, va fi ca o smochină timpurie care se vede înainte de culesul roadelor şi pe care, abia o iei în mînă, şi îndată o şi înghiţi.<br/>


text:
În ziua aceea, Domnul oştirilor va fi o cunună strălucitoare şi o podoabă măreaţă pentru rămăşiţa poporului,<br/>


text:
sau: un duh de dreptate pentru cel ce şade pe scaunul de judecată, şi o putere pentru cei ce dau pe vrăjmaş înapoi pînă la porţile lui.<br/>


text:
Dar şi ei, se clatină de vin, şi băuturile tari îi ameţesc; preoţi şi prooroci sînt îmbătaţi de băuturi tari, sînt stăpîniţi de vin, au ameţeli din pricina băuturilor tari; se clatină cînd proorocesc, se poticnesc cînd judecă.<br/>


text:
Ei zic: „Pe cine vrea el să înveţe înţelepciunea? Cui vrea să dea învăţături? Unor copii înţărcaţi de curînd, luaţi dela ţîţă?<br/>


text:
Căci dă învăţătură peste învăţătură, învăţătură peste învăţătură, poruncă peste poruncă, poruncă peste poruncă, puţin aici, puţin acolo.“ –<br/>


text:
Ei bine! Prin nişte oameni cu buze bîlbăitoare şi cu vorbirea străină va vorbi poporului acestuia Domnul.<br/>


text:
El îi zicea: „Iată odihna; lăsaţi pe cel ostenit să se odihnească; iată locul de odihnă!“ Dar ei n’au vrut să asculte,<br/>


text:
şi pentru ei cuvîntul Domnului va fi: „Învăţătură peste învăţătură, învăţătură peste învăţătură, poruncă peste poruncă, poruncă peste poruncă, puţin aici, puţin acolo“, ca mergînd, să cadă pe spate şi să se zdrobească,<br/>să dea în laţ şi să fie prinşi.<br/>


text:
De aceea ascultaţi Cuvîntul Domnului, batjocoritorilor, cari stăpîniţi peste poporul acesta din Ierusalim!<br/>


text:
Pentrucă ziceţi: „Noi am făcut un legămînt cu moartea, am făcut o învoială cu locuinţa morţilor: cînd va trece urgia apelor năvălitoare, nu ne va atinge, căci avem ca loc de scăpare neadevărul şi ca adăpost minciuna!“<br/>


text:
deaceea, aşa vorbeşte Domnul, Dumnezeu: „Iată, pun ca temelie în Sion o piatră, o piatră încercată, o piatră de preţ, piatră din capul unghiului clădirii, temelie puternică; cel ce o va lua ca sprijin, nu se va grăbi să fugă.<br/>


text:
Voi face din neprihănire o lege, şi din dreptate o cumpănă; şi grindina va surpa locul de scăpare al neadevărului, şi apele vor îneca adăpostul minciunii.<br/>


text:
Aşa că legămîntul vostru cu moartea va fi nimicit, şi învoiala voastră cu locuinţa morţilor nu va dăinui. Cînd va trece urgia apelor năvălitoare, veţi fi striviţi de ea.<br/>


text:
Ori de cîte ori va trece, vă va apuca; căci va trece în toate dimineţile, zi şi noapte, şi numai vuietul ei vă va îngrozi.“<br/>


text:
Patul va fi prea scurt, ca să te întinzi în el, şi învelitoarea prea îngustă, ca să te înveleşti cu ea.<br/>


text:
Căci Domnul Se va scula ca la muntele Peraţim, şi Se va mînia ca în valea Gabaonului, ca să-Şi facă lucrarea, lucrarea Lui ciudată, ca să-Şi împlinească lucrul, lucrul Lui nemaiauzit.<br/>


text:
Acum, nu batjocoriţi, ca nu cumva să vi se strîngă mai tare legăturile; căci am aflat dela Domnul, Dumnezeul oştirilor, că nimicirea întregei ţări este hotărîtă.<br/>


text:
Cel ce ară pentru sămănătură, ară oare necontenit? Necontenit îşi brăzdează şi îşi grăpează el pămîntul?<br/>


text:
Oare după ce a netezit faţa pămîntului, nu aruncă el măzăriche şi samănă chimen? Nu pune el grîul în rînduri, orzul într’un loc deosebit, şi alacul pe margini?<br/>


text:
Măzărichea nu se treieră cu leasa, şi roata carului nu trece peste chimen; ci măzărichea se bate cu băţul, şi chimenul cu nuiaua.<br/>


text:
Grîul se bate, dar nu se bate necontenit; împingi peste el roata carului şi caii, dar nu-l sfărîmi.<br/>


text:
Şi lucrul acesta vine dela Domnul oştirilor; minunat este planul Lui, şi mare este înţelepciunea Lui.“<br/>


text:
Vai de Ariel <n>{Sau Leul lui Dumnezeu}</n>, de Ariel! Cetatea în care a tăbărît David! „Adăugaţi an la an, şi lăsaţi sărbătorile să-şi facă ocolul lor.<br/>


text:
Apoi voi împresura pe Ariel; plînsete şi gemete vor fi în ea şi cetatea va fi ca un Ariel pentru Mine.<br/>


text:
Căci te voi împresura de toate părţile, te voi înconjura cu cete de străjeri, şi voi ridica întărituri de şanţuri împotriva ta.<br/>


text:
Vei fi doborît la pămînt şi de acolo vei vorbi, şi din ţărînă ţi se vor auzi vorbele. Glasul tău va ieşi din pămînt ca al unei năluci, şi din ţărînă îţi vei şopti cuvintele.<br/>


text:
Dar mulţimea vrăjmaşilor tăi va fi ca o pulbere măruntă, şi mulţimea asupritorilor va fi ca pleava care sboară, şi aceasta deodată, într’o clipă.“<br/>


text:
Dela Domnul oştirilor va veni pedeapsa, cu tunete, cutremure de pămînt şi pocnet puternic, cu vijelie şi furtună, şi cu flacăra unui foc mistuitor.<br/>


text:
Şi, ca un vis, ca o vedenie de noapte, aşa va fi mulţimea neamurilor cari vor lupta împotriva lui Ariel, aşa vor fi cei ce se vor bate împotriva lui şi cetăţuiei lui, strîngîndu-l de aproape.<br/>


text:
După cum cel flămînd visează că mănîncă, şi se trezeşte cu stomahul gol, şi, după cum cel însetat visează că bea, şi se trezeşte stors de puteri şi cu setea nestîmpărată: tot aşa va fi şi cu mulţimea neamurilor cari vor veni să lupte împotriva muntelui Sionului.<br/>


text:
„Rămîneţi încremeniţi şi uimiţi! Închideţi ochii şi fiţi orbi!“ „Ei sînt beţi; dar nu de vin; se clatină, dar nu din pricina băuturilor tari.<br/>


text:
Ci pentrucă Domnul a turnat peste voi un duh de adormire; v’a închis ochii, proorocilor, şi v’a acoperit capetele, văzătorilor.<br/>


text:
De aceea toată descoperirea dumnezeiască a ajuns pentru voi ca vorbele unei cărţi pecetluite. Dacă o dai cuiva care ştie să citească, şi-i zici; «Ia citeşte!» El răspunde: «Nu pot, căci este pecetluită!»<br/>


text:
Sau dacă dai cartea unuia care nu ştie să citească şi-i zici: «Ia citeşte!» El răspunde: «Nu ştiu să citesc.“<br/>


text:
Domnul zice: „Cînd se apropie de Mine poporul acesta, Mă cinsteşte cu gura şi cu buzele, dar inima lui este departe de Mine, şi frica pe care o are de Mine, nu este decît o învăţătură de datină omenească.<br/>


text:
De aceea voi lovi iarăş pe poporul acesta cu semne şi minuni din ce în ce mai minunate, aşa că înţelepciunea înţelepţilor lui va pieri, şi priceperea oamenilor lui pricepuţi se va face nevăzută.“<br/>


text:
Vai de ceice îşi ascund planurile dinaintea Domnului, cari îşi fac faptele în întunerec, şi zic: „Cine ne vede şi cine ne ştie?“<br/>


text:
Stricaţi ce sînteţi! Oare olarul trebuie privit ca lutul, sau poate lucrarea să zică despre lucrător: „Nu m’a făcut el?“ Sau poate vasul să zică despre olar: „El nu se pricepe?“<br/>


text:
În ziua aceea, surzii vor auzi cuvintele cărţii, şi ochii orbilor, izbăviţi de negură şi întunerec, vor vedea.<br/>


text:
Cei nenorociţi se vor bucura tot mai mult în Domnul, şi săracii se vor veseli de Sfîntul lui Israel.<br/>


text:
Căci asupritorul nu va mai fi, batjocoritorul va pieri, şi toţi ceice pîndeau nelegiuirea vor fi nimiciţi:<br/>


text:
ceice osîndeau pe alţii la judecată, întindeau curse cui îi înfruntau la poarta cetăţii, şi năpăstuiau fără temei pe cel nevinovat.<br/>


text:
De aceea aşa vorbeşte Domnul către casa lui Iacov, El, care a răscumpărat pe Avraam: „Acum Iacov nu va mai roşi de ruşine, şi nu i se va mai îngălbeni faţa acum.<br/>


text:
Căci cînd vor vedea ei, cînd vor vedea copiii lor, în mijlocul lor, lucrarea mînilor Mele, Îmi vor sfinţi Numele; vor sfinţi pe Sfîntul lui Iacov, şi se vor teme de Dumnezeul lui Israel.<br/>


text:
„Vai, – zice Domnul – de copiii răzvrătiţi, cari iau hotărîri fără Mine, fac legăminte cari nu vin din Duhul Meu, şi îngrămădesc astfel păcat peste păcat!<br/>


text:
Ei se pogoară în Egipt, fără să Mă întrebe, ca să fugă supt ocrotirea lui Faraon, şi să caute un adăpost supt umbra Egiptenilor!<br/>


text:
Dar, ocrotirea lui Faraon vă va da de ruşine, şi adăpostul supt umbra Egiptului vă va da de ocară.<br/>


text:
Dar toţi vor rămînea de ruşine, din pricina unui popor, care nu le va fi de folos, nici nu-i va ajuta, nici nu le va folosi, ci va fi spre ruşinea şi ocara lor.“<br/>


text:
Proorocie asupra unor dobitoace dela miazăzi: printr’un ţinut strîmtorat şi necăjit, de unde vine leoaica şi leul, năpîrca şi şarpele sburător, îşi duc ei bogăţiile în spinarea măgarilor, şi vistieriile pe cocoaşa cămilelor, către un popor care nu le va fi de folos.<br/>


text:
Căci ajutorul Egiptului nu este decît deşertăciune şi nimic; de aceea eu numesc lucrul acesta: „zarvă fără nici o ispravă.“<br/>


text:
„Du-te acum – zice Domnul – de scrie aceste lucruri înaintea lor pe o tăbliţă, şi sapă-le într’o carte, ca să rămînă pînă în ziua de apoi, ca mărturie pe vecie şi în veci de veci.<br/>


text:
Scrie că: «Poporul acesta este un popor răzvrătit, nişte copii mincinoşi, nişte copii cari nu vor să asculte Legea Domnului,<br/>


text:
cari zic văzătorilor: «Să nu vedeţi!» şi proorocilor: «Să nu proorociţi adevăruri, ci spuneţi-ne lucruri măgulitoare, proorociţi-ne lucruri închipuite!<br/>


text:
De aceea aşa vorbeşte Sfîntul lui Israel: „Fiindcă lepădaţi cuvîntul acesta, şi vă încredeţi în sîlnicie şi vicleşuguri, şi vă sprijiniţi pe ele,<br/>


text:
de aceea nelegiuirea aceasta va fi pentru voi ca spărtura unui zid înalt, care, spărgîndu-se, ameninţă să cadă, şi a cărui prăbuşire vine deodată, într’o clipă:<br/>


text:
îl sfărîmă cum se sfărîmă un vas de pămînt, care se sfărîmă fără nicio milă, şi din ale cărui sfărîmături nu mai rămîne nici un ciob măcar, cu care să iei foc din vatră, sau să scoţi apă din fîntînă.“<br/>


text:
Căci aşa vorbeşte Domnul Dumnezeu, Sfîntul lui Israel: „În linişte şi odihnă va fi mîntuirea voastră, în seninătate şi încredere va fi tăria voastră.“ Dar n’aţi voit!<br/>


text:
Ci aţi zis: „Nu! Ci vom fugi pe cai!“ – „De aceea veţi şi fugi!“ – „Vom călări pe cai iuţi!“ – „De aceea cei ce vă vor urmări vor fi şi mai iuţi!<br/>


text:
O mie vor fugi la ameninţarea unuia singur; şi cînd vă vor ameninţa cinci, toţi veţi fugi, pînă veţi rămînea ca un stîlp pe vîrful unui munte, şi ca un steag pe creştetul unui deal.“<br/>


text:
„Totuş Domnul aşteaptă să Se milostivească de voi, şi Se va scula să vă dea îndurare, căci Domnul este un Dumnezeu drept: ferice de toţi ceice nădăjduiesc în El!<br/>


text:
Da, popor al Sionului, locuitor al Ierusalimului, nu vei mai plînge! El Se va îndura de tine, cînd vei striga; cum va auzi, te va asculta.<br/>


text:
Domnul vă va da pîne în necaz, şi apă în strîmtorare. Învăţătorii tăi nu se vor mai ascunde, ci ochii tăi vor vedea pe învăţătorii tăi.<br/>


text:
Urechile tale vor auzi după tine glasul care va zice: «Iată drumul, mergeţi pe el!» Cînd veţi voi să vă mai abateţi la dreapta sau la stînga.<br/>


text:
Veţi socoti ca spurcate argintul care vă acopere idolii şi aurul cu care sînt poleite chipurile turnate. Ca pe o necurăţie le vei arunca, şi le vei zice: «Afară cu voi de aici!»<br/>


text:
Atunci El va da ploaie peste sămînţa pe care o vei pune în pămînt, şi pînea, pe care o va da pămîntul, va fi gustoasă şi hrănitoare; în acelaş timp, turmele tale vor paşte în păşuni întinse.<br/>


text:
Boii şi măgarii, cari ară pămîntul, vor mînca un nutreţ sărat, vînturat cu lopata şi cu ciurul.<br/>


text:
Pe orice munte înalt şi pe orice deal înalt, vor izvorî rîuri, curgeri de apă, în ziua marelui măcel, cînd turnurile vor cădea.<br/>


text:
Şi lumina lunii va fi ca lumina soarelui, iar lumina soarelui va fi de şapte ori mai mare (ca lumina a şapte zile), cînd va lega Domnul vînătăile poporului Său, şi va tămădui rana loviturilor lui.“<br/>


text:
„Iată, Numele Domnului vine din depărtare! Mînia Lui este aprinsă, şi un pîrjol puternic; buzele Lui sînt pline de urgie, şi limba Lui este ca un foc mistuitor;<br/>


text:
suflarea Lui este ca un şivoi ieşit din albie, care ajunge pînă la gît ca să ciuruiască neamurile cu ciurul nimicirii, şi să pună o zăbală înşelătoare în fălcile popoarelor.<br/>


text:
Voi însă veţi cînta ca în noaptea cînd se prăznuieşte sărbătoarea, veţi fi cu inima veselă, ca cel ce merge în sunetul flautului, ca să se ducă la muntele Domnului, spre Stînca lui Israel.<br/>


text:
Şi Domnul va face să răsune glasul Lui măreţ, Îşi va arăta braţul gata să lovească, în mînia Lui aprinsă, în mijlocul flacării unui foc mistuitor, în mijlocul înecului, furtunii şi pietrelor de grindină.<br/>


text:
La fiecare lovitură de nuia hotărîtă, pe care i-o va da Domnul, se vor auzi timpanele şi arfele, Domnul va lupta împotriva lui cu mîna ridicată.<br/>


text:
Căci de multă vreme este pregătit un rug, gătit şi pentru împărat: adînc şi lat este făcut, cu foc şi lemne din belşug. Suflarea Domnului îl aprinde ca un şivoi de pucioasă.“<br/>


text:
Vai de cei ce se pogoară în Egipt după ajutor, se bizuiesc pe cai şi se încred în mulţimea carălor şi în puterea călăreţilor, dar nu privesc spre Sfîntul lui Israel, şi nu caută pe Domnul!<br/>


text:
Dar şi El, este înţelept şi aduce nenorocirea, şi nu Îşi ia vorbele înapoi, ci Se ridică împotriva casei celor răi, şi împotriva ajutorului celor ce săvîrşesc nelegiuirea.<br/>


text:
Căci Egipteanul este om nu Dumnezeu, şi caii lui sînt carne nu duh. Doar mîna să-Şi întindă Domnul, şi ocrotitorul se va clătina, iar cel ocrotit va cădea, şi vor pieri cu toţii.<br/>


text:
Căci aşa mi-a vorbit Domnul: „Cum mugeşte leul şi puiul de leu asupra prăzii, în ciuda tuturor păstorilor strînşi împotriva lui, şi nu se înspăimîntă de glasul lor, nici nu se sperie de numărul lor, aşa Se va pogorî şi Domnul oştirilor să lupte pe muntele Sionului şi pe dealul lui.<br/>


text:
Cum îşi întind păsările aripile peste puii lor, aşa va ocroti Domnul oştirilor Ierusalimul, îl va ocroti şi-l va izbăvi, îl va cruţa şi-l va mîntui.“<br/>


text:
„Căci în ziua aceea, fiecare îşi va lepăda idolii de argint şi de aur, pe cari vi i-aţi făcut cu mînile voastre nelegiuite.<br/>


text:
Şi Asirianul va cădea ucis de o sabie, dar nu a unui om: îl va nimici o sabie, dar nu este a unui om; va fugi de sabie, şi tinerii lui războinici vor fi robiţi.<br/>


text:
Stînca lui se va topi de groază <n>{Sau în groaza lui, va trece întăritura sa}</n>, şi căpeteniile lui vor tremura înaintea steagului, – zice Domnul, – care Îşi are focul în Sion şi cuptorul în Ierusalim.“<br/>


text:
Fiecare va fi ca un adăpost împotriva vîntului, şi ca un loc de scăpare împotriva furtunii, ca nişte rîuri de apă într’un loc uscat, ca umbra unei stînci mari într’un pămînt ars de sete.<br/>


text:
Inima celor uşuratici va pricepe şi va înţelege, şi limba gîngavilor va vorbi iute şi desluşit.<br/>


text:
Căci nebunul spune nebunii, şi inima lui gîndeşte rău, ca să lucreze în chip nelegiuit, şi să spună neadevăruri împotriva Domnului, ca să lase lihnit sufletul celui flămînd, şi să ia băutura celui însetat.<br/>


text:
Armele mişelului sînt nimicitoare; el face planuri vinovate, ca să piardă pe cel nenorocit prin cuvinte mincinoase, chiar cînd pricina săracului este dreaptă.<br/>


text:
„Femei fără grijă, sculaţi-vă şi ascultaţi glasul meu! Fiice nepăsătoare, luaţi aminte la cuvîntul meu!<br/>


text:
Într’un an şi cîteva zile, veţi tremura, nepăsătoarelor; căci se va duce culesul viilor, şi strîngerea poamelor nu va mai veni.<br/>


text:
Îngroziţi-vă, voi cele fără grijă! Tremuraţi, nepăsătoarelor! Desbrăcaţi-vă, desgoliţi-vă şi încingeţi-vă coapsele cu haine de jale!<br/>


text:
Pe pămîntul poporului meu cresc spini şi mărăcini, chiar şi în toate casele de plăcere ale cetăţii celei vesele.<br/>


text:
Casa împărătească este părăsită, cetatea gălăgioasă este lăsată; dealul şi turnul vor sluji pe vecie ca peşteri; măgarii sălbatici se vor juca în ele, şi turmele vor paşte,<br/>


text:
pînă cînd se va turna Duhul de sus peste noi; atunci pustia se va preface în pămînt, şi pomătul va fi privit ca o pădure.<br/>


text:
Ferice de voi, cari sămănaţi pretutindeni dealungul apelor, şi cari daţi drumul pretutindeni boului şi măgarului!“<br/>


text:
„Vai de tine, pustiitorule, care totuş n’ai fost pustiit; care jăfuieşti, şi n’ai fost jăfuit încă! După ce vei sfîrşi de pustiit, vei fi pustiit şi tu, după ce vei isprăvi de jăfuit, vei fi jăfuit şi tu.“<br/>


text:
„Doamne, ai milă de noi! Noi nădăjduim în Tine. Fii ajutorul nostru în fiecare dimineaţă şi izbăvirea noastră la vreme de nevoie!<br/>


text:
„Zilele tale sînt statornice, înţelepciunea şi priceperea sînt un izvor de mîntuire“; frica de Domnul, iată comoara Sionului.<br/>


text:
Drumurile sînt pustii; nimeni nu mai umblă pe drumuri. Asur a rupt legămîntul, dispreţuieşte cetăţile, nu se uită la nimeni.<br/>


text:
Ţara jăleşte şi este întristată; Libanul este plin de ruşine, tînjeşte; Saronul este ca o pustie; Basanul şi Carmelul îşi scutură frunza.<br/>


text:
Aţi zămislit fîn, şi naşteţi paie de mirişte; suflarea vostră de mînie împotriva Ierusalimului este un foc, care pe voi înşivă vă va arde de tot.<br/>


text:
Păcătoşii sînt îngroziţi, în Sion, un tremur a apucat pe cei nelegiuiţi, cari zic: „Cine din noi va putea să rămînă lîngă un foc mistuitor?“ „Cine din noi va putea să rămînă lîngă nişte flacări vecinice?“<br/>


text:
Celce umblă în neprihănire, şi vorbeşte fără vicleşug, celce nesocoteşte un cîştig scos prin stoarcere, celce îşi trage mînile înapoi, ca să nu primească mită, cel ce îşi astupă urechea să n’audă cuvinte setoase de sînge, şi îşi leagă ochii ca să nu vadă răul,<br/>


text:
acela va locui în locurile înalte; stînci întărite vor fi locul lui de scăpare; i se va da pîne, şi apa nu-i va lipsi.“<br/>


text:
Inima ta îşi va aduce aminte de groaza trecută şi va zice: «Unde este logofătul? Unde este vistiernicul? Unde este celce veghea asupra turnurilor?»<br/>


text:
Atunci nu vei mai vedea pe poporul acela îndrăzneţ, pe poporul cu vorbirea încîlcită de n’o puteai înţelege, cu limba gîngavă, de n’o puteai pricepe.<br/>


text:
Priveşte Sionul, cetatea sărbătorilor noastre! Ochii tăi vor vedea Ierusalimul, ca locuinţă liniştită, ca un cort, care nu va mai fi mutat, ai cărui ţăruşi nu vor mai fi scoşi niciodată, şi ale cărui funii nu vor mai fi deslegate.<br/>


text:
Da, acolo cu adevărat Domnul este minunat pentru noi: El ne ţine loc de rîuri, de pîraie late, unde totuş nu pătrund corăbii cu lopeţi, şi nu trece niciun vas puternic.<br/>


text:
Căci Domnul este Judecătorul nostru, Domnul este Legiuitorul nostru, Domnul este Împăratul nostru: El ne mîntueşte!<br/>


text:
Funiile tale s’au slăbit, aşa că nu mai pot strînge piciorul catargului, şi nu mai pot întinde pînzele. Atunci se împarte prada, care-i aşa de mare, că pînă şi ologii iau parte la ea.<br/>


text:
Niciun locuitor nu zice: «Sînt bolnav!» Poporul Ierusalimului capătă iertarea fărădelegilor lui.“<br/>


text:
Apropiaţi-vă, neamuri, să auziţi! Popoare, luaţi aminte!“ S’asculte pămîntul, el şi ce-l umple, lumea cu toate făpturile ei!<br/>


text:
Căci Domnul este mîniat pe toate neamurile, şi plin de urgie pe toată oştirea lor: El le nimiceşte cu desăvîrşire, le măcelăreşte de tot.<br/>


text:
Morţii lor sînt aruncaţi, trupurile lor moarte miroasă greu, şi se topesc munţii de sîngele lor.<br/>


text:
Toată oştirea cerurilor piere, cerurile sînt făcute sul ca o carte, şi toată oştirea lor cade, cum cade frunza de viţă, cum cade frunza de smochin.<br/>


text:
„Căci sabia Mea – zice Domnul – s’a îmbătat în ceruri; iată, se va pogorî asupra Edomului, asupra poporului, pe care l-am sortit nimicirii, ca să-l pedepsesc.“<br/>


text:
Sabia Domnului este plină de sînge, unsă cu grăsime, cu sîngele mieilor şi ţapilor, cu grăsimea rărunchilor berbecilor; căci Domnul ţine un praznic de jertfe la Boţra, şi un mare măcel este în ţara Edomului.<br/>


text:
Bivolii cad împreună cu ei, şi boii împreună cu taurii; ţara lor se adapă cu sînge, şi ţărîna se umple de grăsime.<br/>


text:
Pîraiele Edomului se vor preface în smoală, şi pulberea lui în pucioasă; da, ţara lui va fi ca smoala care arde.<br/>


text:
Nu se va stinge nici zi nici noapte, şi fumul lui se va înălţa în veci. Din veac în veac va fi pustiit, şi nimeni nu va trece prin el în veci de veci.<br/>


text:
Ci pelicanul şi ariciul îl vor stăpîni, bufniţa şi corbul îl vor locui. Se va întinde peste el funia pustiirii, şi cumpăna nimicirii.<br/>


text:
În casele lui împărăteşti vor creşte spinii, în cetăţuile lui mărăcini şi urzici. Acolo va fi locuinţa şacalilor şi vizuina struţilor.<br/>


text:
Fiarele din pustie se vor întîlni acolo cu cînii sălbatici, şi ţapii păroşi se vor chema unii pe alţii. Acolo îşi va avea locuinţa năluca nopţii, şi îşi va găsi un loc de odihnă.<br/>


text:
Acolo îşi va face cuibul şarpele de noapte, îşi va pune ouăle, le va cloci, şi îşi va strînge puii la umbra lui; acolo se vor strînge toţi ulii: fiecare la tovarăşul lui.<br/>


text:
Căutaţi în cartea Domnului, şi citiţi! Niciuna din toate acestea nu va lipsi, nici una nici alta nu vor da greş, căci gura Domnului a poruncit lucrul acesta: Duhul Lui va strînge acele sălbătăciuni.<br/>


text:
El a tras la sorţ pentru ele şi mîna Lui le-a împărţit cu funia de măsurat ţara aceasta: ele o vor stăpîni totdeauna şi o vor locui din veac în veac.<br/>


text:
se va acoperi cu flori, şi va sări de bucurie, cu cîntece de veselie şi strigăte de biruinţă, căci i se va da slava Libanului, strălucirea Carmelului şi a Saronului. Vor vedea slava Domnului, măreţia Dumnezeului nostru.<br/>


text:
Spuneţi celor slabi de inimă: «Fiţi tari, şi nu vă temeţi! Iată Dumnezeul vostru, răzbunarea va veni, răsplătirea lui Dumnezeu; El însuş va veni, şi vă va mîntui.“<br/>


text:
atunci şchiopul va sări ca un cerb, şi limba mutului va cînta de bucurie; căci în pustie vor ţîşni ape, şi în pustietate pîraie;<br/>


text:
marea de nisip se va preface în iaz şi pămîntul uscat în izvoare de ape. În vizuina care slujea de culcuş şacalilor, vor creşte trestii şi papură.<br/>


text:
Acolo se va croi o cale, un drum, care se va numi Calea cea sfîntă: niciun om necurat nu va trece pe ea, ci va fi numai pentru cei sfinţi; ceice vor merge pe ea, chiar şi cei fără minte, nu vor putea să se rătăcească.<br/>


text:
Pe calea acaesta nu va fi niciun leu, şi nici o fiară sălbatică nu va apuca pe ea, nici nu va fi întîlnită pe ea, ci cei răscumpăraţi vor umbla pe ea.<br/>


text:
Cei izbăviţi de Domnul se vor întoarce, şi vor merge spre Sion cu cîntece de biruinţă. O bucurie vecinică le va încununa capul, veselia şi bucuria îi vor apuca, iar durerea şi gemetele vor fugi!<br/>


text:
În al patrusprezecelea an al împăratului Ezechia, Sanherib, împăratul Asiriei, s’a suit împotriva tuturor cetăţilor întărite ale lui Iuda şi le-a luat.<br/>


text:
Şi împăratul Asiriei a trimes din Lachis la Ierusalim, la împăratul Ezechia, pe Rabşache, cu o puternică oştire. Rabşache s’a oprit la canalul de apă al iazului de sus, pe drumul ogorului nălbitorului.<br/>


text:
Atunci Eliachim, fiul lui Hilchia, căpetenia casei împăratului, s’a dus la el, cu logofătul Şebna, şi cu Ioah, fiul lui Asaf, scriitorul (arhivarul).<br/>


text:
Rabşache le-a zis: „Spuneţi lui Ezechia: «Aşa vorbeşte marele împărat, împăratul Asiriei: «Ce este încrederea aceasta, pe care te bizui?»<br/>


text:
Eu îţi spun că acestea sînt vorbe în vînt: pentru război trebuie chibzuinţă şi putere. În cine ţi-ai pus dar încrederea, de te-ai răsculat împotriva mea?<br/>


text:
Iată, ai pus-o în Egipt, ai luat ca sprijin această trestie ruptă, care înţeapă şi străpunge mîna ori cui se sprijineşte pe ea! Aşa este Faraon, împăratul Egiptului, pentru toţi ceice se încred în el.<br/>


text:
Dar poate că îmi vei spune: «Ne încredem în Domnul, Dumnezeul nostru!» Dar nu este El acela ale cărui înălţimi şi altare le-a îndepărtat Ezechia, zicînd lui Iuda şi Ierusalimului: «Să vă închinaţi înaintea acestui altar?»<br/>


text:
Acum fă o învoială cu stăpînul meu, împăratul Asiriei, şi-ţi voi da două mii de cai; să vedem dacă poţi face rost de călăreţi ca să încalece pe ei!<br/>


text:
Cum ai putea să stai tu împotriva unei singure căpetenii, dintre cei mai neînsemnaţi slujitori ai stăpînului meu? Şi totuş tu îţi pui încrederea în Egipt pentru cară şi pentru călăreţi.<br/>


text:
Şi apoi, fără voia Domnului m’am suit eu împotriva ţării acesteia s’o nimicesc? Domnul mi-a zis: «Suie-te împotriva ţării acesteia, şi nimiceşte-o!“<br/>


text:
Eliachim, Şebna şi Ioah au zis lui Rabşache: „Vorbeşte robilor tăi în limba aramaică, fiindcă o înţelegem; nu ne vorbi în limba evreiască, în auzul poporului care este pe zid.“<br/>


text:
Rabşache a răspuns: „Oare stăpînului tău şi ţie m’a trimes stăpînul meu să spun aceste cuvinte? Nu m’a trimes el să le spun oamenilor acestora, cari şed pe zid ca să-şi mănînce balega şi să-şi bea udul împreună cu voi?“<br/>


text:
Apoi Rabşache a înaintat şi a strigat cu toată puterea lui în limba evreiască: „Ascultaţi cuvintele marelui împărat, împăratul Asiriei!<br/>


text:
Nu vă lăsaţi mîngîiaţi de Ezechia cu încrederea în Domnul, cînd vă zice: «Domnul ne va izbăvi, şi cetatea aceasta nu va fi dată în mînile împăratului Asiriei.»<br/>


text:
Nu ascultaţi pe Ezechia. Căci aşa vorbeşte împăratul Asiriei: «Faceţi pace cu mine, supuneţi-vă mie, şi fiecare din voi va mînca din via lui şi din smochinul lui, şi va bea apă din fîntîna lui,<br/>


text:
pînă voi veni, şi vă voi lua într’o ţară ca a voastră, într’o ţară plină de grîu şi de vin, o ţară plină de pîne şi de vii.»<br/>


text:
Nu vă lăsaţi amăgiţi de Ezechia, cînd vă zice: «Domnul ne va izbăvi.» Oare dumnezeii neamurilor au izbăvit ei fiecare ţara lui din mîna împăratului Asiriei?<br/>


text:
Unde sînt dumnezeii Hamatului şi Arpadului? Unde sînt dumnezeii din Sefarvaim? Şi unde sînt dumnezeii Samariei? Au izbăvit ei Samaria din mîna mea?<br/>


text:
Dintre toţi dumnezeii acestor ţări, cari din ei şi-au izbăvit ţara din mîna mea, pentruca Domnul să izbăvească Ierusalimul din mîna mea?“<br/>


text:
Dar ei au tăcut, şi nu i-au răspuns o vorbă; căci împăratul dăduse porunca aceasta: „Să nu-i răspundeţi!“<br/>


text:
Şi Eliachim, fiul lui Hilchia, căpetenia casei împăratului, Şebna, logofătul, şi Ioah, fiul lui Asaf, scriitorul, au venit astfel la Ezechia, cu hainele sfîşiate, şi i-au spus cuvintele lui Rabşache.<br/>


text:
Cînd a auzit împăratul Ezechia cuvintele acestea, şi-a sfîşiat hainele, s’a acoperit cu un sac, şi s’a dus în Casa Domnului.<br/>


text:
A trimes pe Eliachim, căpetenia casei împăratului, pe Şebna, logofătul, şi pe cei mai bătrîni dintre preoţi, acoperiţi cu saci, la proorocul Isaia, fiul lui Amoţ.<br/>


text:
Şi i-au zis: „Aşa vorbeşte Ezechia: «Ziua aceasta este o zi de necaz, de pedeapsă şi de ocară; căci copiii sînt aproape să iasă din pîntecele mamei lor, şi totuş mamele n’au putere să nască.<br/>


text:
Poate că Domnul Dumnezeul tău, a auzit cuvintele lui Rabşache, pe pe care l-a trimes împăratul Asiriei, stăpînul său, să batjocorească pe Dumnezeul cel viu, şi poate că Domnul Dumnezeul tău îl va pedepsi pentru cuvintele pe cari le-a auzit. Înalţă dar o rugăciune pentru rămăşiţa care a mai rămas.“<br/>


text:
Şi Isaia le-a zis: „Iată ce veţi spune stăpînului vostru: «Aşa vorbeşte Domnul: «Nu te spăimînta de cuvintele pe cari le-ai auzit şi prin cari M’au batjocorit slujitorii împăratului Asiriei.<br/>


text:
Căci voi pune în el un duh de aşa fel încît, la o veste pe care o va primi, se va întoarce în ţara lui; şi-l voi face să cadă ucis de sabie în ţara lui.“<br/>


text:
Rabşache, la întoarcere, a găsit pe împăratul Asiriei luptînd împotriva Libnei, căci aflase de plecarea lui din Lachis.<br/>


text:
Atunci împăratul Asiriei a primit o veste despre Tirhaca, împăratul Etiopiei, prin care i se spunea: „El a pornit să-ţi facă război.“ Cum a auzit lucrul acesta, a trimes soli la Ezechia, zicîndu-le:<br/>


text:
„Aşa să vorbiţi lui Ezechia, împăratul lui Iuda: «Nu te lăsa amăgit de Dumnezeul tău, în care te încrezi, şi zici: «Ierusalimul nu va fi dat în mînile împăratului Asiriei.»<br/>


text:
Căci ai auzit ce au făcut împăraţii Asiriei tuturor ţărilor, şi cum le-au nimicit cu desăvîrşire; şi tu, să fii izbăvit?<br/>


text:
Oare dumnezeii neamurilor, pe cari le-au nimicit părinţii mei, le-au izbăvit ei, şi anume: Gozanul, Haranul, Reţef, şi fiii lui Eden cari sînt la Telasar?<br/>


text:
Unde este împăratul Hamatului, împăratul Arpadului, şi împăratul cetăţii Sefarvaim, Hena şi Iva?“<br/>


text:
Ezechia a luat scrisoarea din mîna solilor, şi a citit-o. Apoi s’a suit la Casa Domnului, a întins-o înaintea Domnului,<br/>


text:
„Doamne al oştirilor, Dumnezeul lui Israel, care şezi pe heruvimi! Tu eşti singurul Dumnezeu al tuturor împărăţiilor pămîntului! Tu ai făcut cerurile şi pămîntul!<br/>


text:
Doamne, pleacă-Ţi urechea, şi ascultă! Doamne, deschide-Ţi ochii, şi priveşte! Auzi toate cuvintele pe cari le-a trimes Sanherib ca să batjocorească pe Dumnezeul cel viu!<br/>


text:
şi că au aruncat în foc pe dumnezeii lor; dar ei nu erau dumnezei, ci erau lucrări făcute de mînile omului, de lemn şi de piatră. De aceea i-au nimicit.<br/>


text:
Acum, Doamne, Dumnezeul nostru, izbăveşte-ne din mîna lui Sanherib, ca toate împărăţiile pămîntului să ştie că numai Tu, Doamne, eşti Dumnezeu!“<br/>


text:
Atunci Isaia, fiul lui Amoţ, a trimes să spună lui Ezechia: „Aşa vorbeşte Domnul, Dumnezeul lui Israel: «Am auzit rugăciunea pe care Mi-ai făcut-o cu privire la Sanherib, împăratul Asiriei.<br/>


text:
Iată cuvîntul pe care l-a rostit Domnul împotriva lui: «Fecioara, fiica Sionului, te dispreţuieşte şi îşi bate joc de tine; fata Ierusalimului dă din cap după tine.<br/>


text:
Pe cine ai batjocorit şi ai ocărît tu? Împotriva cui ţi-ai ridicat glasul, şi ţi-ai îndreptat ochii? Împotriva Sfîntului lui Israel;<br/>


text:
prin slujitorii tăi tu ai batjocorit pe Domnul, şi ai zis: «Cu mulţimea carălor mele, m’am suit pe vîrful munţilor, pe coastele Libanului, şi voi tăia cedrii lui cei mai înalţi, cei mai frumoşi chiparoşi ai lui, şi voi ajunge pe culmea cea mai înaltă, în pădurea lui care este ca un pomăt.<br/>


text:
Am săpat izvoare, şi am băut din apele lor, şi cu talpa picioarelor mele voi seca toate rîurile Egiptului.“<br/>


text:
„Dar n’ai auzit că am pregătit aceste lucruri de demult, şi că le-am hotărît din vremuri străvechi? Acum însă am dat voie să se împlinească, pentru ca să prefaci cetăţi tari în nişte mormane de dărîmături.<br/>


text:
Şi locuitorii lor sînt neputincioşi, spăimîntaţi şi uluiţi: sînt ca iarba de pe cîmp şi verdeaţa fragedă, ca iarba de pe acoperişuri, şi ca grîul care se usucă înainte de a da în spic.<br/>


text:
Deci pentrucă eşti mînios împotriva Mea, şi mîndria ta a ajuns pînă la urechile Mele, voi pune veriga Mea în nările tale şi zăbala Mea între buzele tale, şi te voi face să te întorci pe drumul pe care ai venit.“<br/>


text:
„Şi acesta să-ţi fie semnul, Ezechia: anul acesta veţi mînca ce va creşte singur dela sine, şi în al doilea an ce va răsări din aceasta; dar în al treilea an, veţi sămăna, veţi secera, veţi sădi vii şi veţi mînca din rodul lor.<br/>


text:
Şi ce va mai scăpa din casa lui Iuda, şi ce va mai rămînea iarăş va prinde rădăcini de desupt, şi va aduce rod deasupra.<br/>


text:
Căci din Ierusalim va ieşi o rămăşiţă, şi din muntele Sionului cei izbăviţi. Iată ce va face rîvna Domnului oştirilor.<br/>


text:
Deaceea aşa vorbeşte Domnul despre împăratul Asiriei: «El nu va intra în cetatea aceasta, nu va arunca săgeţi în ea, nu-i va sta înainte cu scuturi, şi nu va ridica întărituri de şanţuri împotriva ei.<br/>


text:
căci Eu voi ocroti cetatea aceasta ca s’o scap, din pricina Mea, şi din pricina robului Meu David!.“<br/>


text:
Îngerul Domnului a ieşit, şi a ucis în tabăra Asirienilor o sută optzeci şi cinci de mii de oameni. Şi cînd s’au sculat dimineaţa, iată că toţi aceştia erau nişte trupuri moarte.<br/>


text:
Atunci Sanherib, împăratul Asiriei, şi-a ridicat tabăra, a plecat şi s’a întors; şi a rămas la Ninive.<br/>


text:
Şi, pe cînd stătea cu faţa la pămînt rugîndu-se în casa lui Nisroc, dumnezeul său, fiii săi Adramalec şi Şareţer l-au lovit cu sabia, şi au fugit în ţara Ararat. Şi în locul lui a domnit fiul său Esar-Hadon.<br/>


text:
În vremea aceea, Ezechia a fost bolnav pe moarte. Proorocul Isaia, fiul lui Amoţ, a venit la el, şi i-a zis: „Aşa vorbeşte Domnul: «Pune-ţi în rînduială casa, căci vei muri, şi nu vei mai trăi.“<br/>


text:
„Doamne, adu-Ţi aminte că am umblat înaintea Ta cu credincioşie şi inimă curată, şi am făcut ce este bine înaintea Ta!“ Şi Ezechia a vărsat multe lacrămi.<br/>


text:
„Du-te, şi spune lui Ezechia: «Aşa vorbeşte Domnul, Dumnezeul tatălui tău David: «Am auzit rugăciunea ta şi am văzut lacrămile tale. Iată că voi mai adăuga încă cincisprezece ani la zilele vieţii tale.<br/>


text:
Te voi izbăvi pe tine şi cetatea aceasta, din mîna împăratului Asiriei; voi ocroti cetatea aceasta.<br/>


text:
Şi iată semnul din partea Domnului după care vei cunoaşte că Domnul va împlini cuvîntul pe care l-a rostit:<br/>


text:
voi întoarce înapoi cu zece trepte umbra treptelor cu care s’a pogorît soarele pe cadranul lui Ahaz.“ Şi soarele s’a dat înapoi cu zece trepte de pe treptele pe cari se pogorîse.<br/>


text:
„Ziceam: «În cei mai buni ani ai vieţii mele trebuie să mă duc la porţile locuinţei morţilor!<br/>Sînt pedepsit cu perderea celorlalţi ani ai mei, cari-mi mai rămîn!<br/>


text:
Ziceam: «Nu voi mai vedea pe Domnul, pe Domnul, în pămîntul celor vii;<br/>nu voi mai vedea pe niciun om în locuinţa morţilor!<br/>


text:
Locuinţa mea este luată şi mutată dela mine, ca o colibă de păstori.<br/>Îmi simt firul vieţii tăiat ca de un ţesător, care m’ar rupe din ţesătura lui.<br/>Pînă deseară îmi vei pune capăt.<br/>


text:
Am strigat pînă dimineaţa; ca un leu, îmi zdrobise toate oasele!<br/>Pînă deseară îmi vei pune capăt.<br/>


text:
Ciripeam ca o rîndunea, croncăneam ca un cocor,<br/>şi gemeam ca o porumbiţă. Ochii-mi priveau topiţi spre cer:<br/>«Doamne, sînt în necaz, ajută-mă!»<br/>


text:
Ce să mai spun? El mi-a răspuns şi m’a ascultat.<br/>Acum voi umbla smerit pînă la capătul anilor mei, dupăce am fost întristat astfel.<br/>


text:
Doamne, prin îndurarea Ta se bucură omul de viaţă, prin ea mai am şi eu suflare,<br/>căci Tu mă faci sănătos şi îmi dai iarăş viaţa.<br/>


text:
Iată, chiar suferinţele mele erau spre mîntuirea mea;<br/>Tu ai găsit plăcere să-mi scoţi sufletul din groapa putrezirii.<br/>Căci ai aruncat înapoia Ta toate păcatele mele!<br/>


text:
Căci nu locuinţa morţilor Te laudă, nu moartea Te măreşte,<br/>şi cei ce s’au pogorît în groapă nu mai nădăjduiesc în credincioşia Ta.<br/>


text:
Ci cel viu, da, cel viu Te laudă, ca mine astăzi.<br/>Tatăl face cunoscut copiilor săi credincioşia Ta.<br/>


text:
Domnul m’a mîntuit!<br/>De aceea, în toate zilele vieţii noastre<br/>vom suna din coardele instrumentelor noastre,<br/>în Casa Domnului.“<br/>


text:
Isaia zisese: „Să se aducă o turtă de smochine, şi s’o întindă peste bubă; şi Ezechia va trăi.“<br/>


text:
În acelaş timp, Merodac-Baladan, fiul lui Baladan, împăratul Babilonului, a trimes o scrisoare şi un dar lui Ezechia, pentrucă aflase de boala şi însănătoşarea lui.<br/>


text:
Ezechia s’a bucurat, şi a arătat trimeşilor locul unde erau lucrurile lui de preţ, argintul şi aurul, mirezmele şi untdelemnul de preţ, toată casa lui de arme, şi tot ce se afla în vistieriile lui: n’a rămas nimic în casa şi în ţinuturile lui, pe care să nu li-l fi arătat.<br/>


text:
Proorocul Isaia a venit apoi la împăratul Ezechia, şi l-a întrebat: „Ce au spus oamenii aceia, şi de unde au venit la tine?“ Ezechia a răspuns: „Au venit la mine dintr’o ţară depărtată, din Babilon.“<br/>


text:
Isaia a mai zis: „Ce au văzut în casa ta?“ Ezechia a răspuns: „Au văzut tot ce este în casa mea: n’a rămas nimic în vistieriile mele, pe care să nu li-l fi arătat.“<br/>


text:
«Iată, vor veni vremurile cînd vor duce în Babilon tot ce este în casa ta şi tot ce au strîns părinţii tăi pînă în ziua de azi; nimic nu va rămînea, zice Domnul.<br/>


text:
«Şi vor lua din fiii tăi, ieşiţi din tine, pe cari-i vei naşte, casă-i facă fameni în casa împăratului Babilonului.“<br/>


text:
Ezechia a răspuns lui Isaia: „Cuvîntul Domnului, pe care l-ai rostit, este bun. Căci, a adăugat el, măcar în timpul vieţii mele va fi pace şi linişte!“<br/>


text:
«Vorbiţi bine Ierusalimului, şi strigaţi-i că robia lui s’a sfîrşit, că nelegiuirea lui este ispăşită; căci a primit din mîna Domnului de două ori cît toate păcatele lui.<br/>


text:
Un glas strigă: „Pregătiţi în pustie calea Domnului, neteziţi în locurile uscate un drum pentru Dumnezeul nostru!<br/>


text:
Orice vale să fie înălţată, orice munte şi orice deal să fie plecate, coastele să se prefacă în cîmpii, şi strîmtorile în vîlcele!<br/>


text:
Atunci se va descoperi slava Domnului, şi în clipa aceea orice făptură o va vedea; căci gura Domnului a vorbit.<br/>


text:
Un glas zice: «Strigă!» – Şi eu am răspuns: «Ce să strig?» – «Orice făptură este ca iarba, şi toată strălucirea ei ca floarea de pe cîmp.<br/>


text:
Iarba se usucă, floarea cade, cînd suflă vîntul Domnului peste ea.“ –<br/>În adevăr, poporul este ca iarba:<br/>


text:
Suie-te pe un munte înalt, ca să vesteşti Sionului vestea cea bună; înalţă-ţi glasul cu putere, ca să vesteşti Ierusalimului vestea cea bună; înalţă-ţi glasul, nu te teme, şi spune cetăţilor lui Iuda: «Iată Dumnezeul vostru!<br/>


text:
Iată, Domnul Dumnezeu vine cu putere, şi porunceşte cu braţul Lui. Iată că plata este cu El, şi răsplătirile vin înaintea Lui.<br/>


text:
El Îşi va paşte turma ca un Păstor, va lua mieii în braţe, îi va duce la sînul Lui, şi va călăuzi blînd oile cari alăptează.“<br/>


text:
„Cine a măsurat apele cu mîna lui? Cine a măsurat cerurile cu palma, şi a strîns ţărîna pămîntului într’o treime de măsură? Cine a cîntărit munţii cu cîntarul, şi dealurile cu cumpăna?<br/>


text:
Cu cine S’a sfătuit El, ca să ia învăţătură! Cine L-a învăţat cărarea dreptăţii? Cine L-a învăţat înţelepciunea, şi I-a făcut cunoscut calea priceperii!<br/>


text:
Iată, neamurile sînt ca o picătură de apă din vadră, sînt ca praful pe o cumpănă; El ridică ostroavele ca un bob de nisip.<br/>


text:
Iar cine este sărac, alege ca dar un lemn care nu putrezeşte; îşi caută un meşter iscusit, ca să facă un idol, care să nu se clatine.<br/>


text:
„Nu ştiţi? N’aţi auzit? Nu vi s’a făcut cunoscut de la început? Nu v’aţi gîndit niciodată la întemeierea pămîntului?“<br/>


text:
El şade deasupra cercului pămîntului, şi locuitorii lui sînt ca nişte lăcuste înaintea Lui; El întinde cerurile ca o mahramă supţire, şi le lăţeşte ca un cort, ca să locuiască în el.<br/>


text:
De abia sînt sădiţi, deabia sînt sămănaţi, de abia li s’a înrădăcinat tulpina în pămînt: şi El suflă peste ei, de se usucă, şi un vîrtej îi ia ca pe nişte paie.<br/>


text:
„Ridicaţi-vă ochii în sus, şi priviţi! Cine a făcut aceste lucruri? Cine a făcut să meargă după număr, în şir, oştirea lor? El le cheamă pe toate pe nume; aşa de mare e puterea şi tăria Lui, că una nu lipseşte.“<br/>


text:
„Pentruce zici tu, Iacove, pentruce zici tu, Israele: «Soarta mea este ascunsă dinaintea Domnului, şi dreptul meu este trecut cu vederea înaintea Dumnezeului meu?»<br/>


text:
Nu ştii? N’ai auzit? Dumnezeul cel vecinic, Domnul a făcut marginile pămîntului. El nu oboseşte, nici nu osteneşte; priceperea Lui nu poate fi pătrunsă.<br/>


text:
dar ceice se încred în Domnul îşi înoiesc puterea, ei sboară ca vulturii; aleargă şi nu obosesc, umblă, şi nu ostenesc.“<br/>


text:
„Tăceţi, ostroave, şi ascultaţi-Mă! Să-şi învioreze popoarele puterea, să înainteze, şi să vorbească! Să ne apropiem şi să ne judecăm împreună.<br/>


text:
Cine a ridicat dela răsărit pe acela pe care, în neprihănirea Lui, îl cheamă să calce pe urmele Lui? Cine îi supune neamuri şi împăraţi? Cine le face sabia praf, şi arcul o pleavă luată de vînt?<br/>


text:
Cine a făcut şi a împlinit aceste lucruri? Acela care a chemat neamurile dela început, Eu, Domnul, cel dintîi şi Acelaş pînă în cele din urmă veacuri.<br/>


text:
Lemnarul îmbărbătează pe argintar; celce lustruieşte cu ciocanul îmbărbătează pe celce bate pe nicovală, zicînd despre îmbinare: «Este bună!» şi ţintuieşte idolul în cuie ca să nu se clatine.“<br/>


text:
tu, pe care te-am luat dela marginile pămîntului, şi pe care te-am chemat dintr’o ţară depărtată, căruia ţi-am zis: „Tu eşti robul Meu, te aleg, şi nu te lepăd!“<br/>


text:
nu te teme, căci Eu sînt cu tine; nu te uita cu îngrijorare, căci Eu sînt Dumnezeul tău; Eu te întăresc, tot Eu îţi vin în ajutor. Eu te sprijinesc cu dreapta Mea biruitoare.<br/>


text:
Iată, înfruntaţi, şi acoperiţi de ruşine, vor fi toţi ceice sînt mîniaţi pe tine; vor fi nimiciţi şi vor pieri, ceice ţi se împotrivesc.<br/>


text:
Îi vei căuta, şi nu-i vei mai găsi, pe ceice se certau cu tine; vor fi nimiciţi, vor fi perduţi cei ce se războiau cu tine.<br/>


text:
Căci Eu sînt Domnul, Dumnezeul tău, care te iau de mîna dreaptă şi-ţi zic: „Nu te teme de nimic, Eu îţi vin în ajutor!<br/>


text:
Nu te teme de nimic, vermele lui Iacov, şi rămăşiţă slabă a lui Israel; căci Eu îţi vin în ajutor, – zice Domnul, – şi Sfîntul lui Israel este Mîntuitorul tău.<br/>


text:
Iată, te fac o sanie ascuţită, nouă de tot, cu mulţi dinţi; vei zdrobi, vei sfărîma munţii, şi vei face dealurile ca pleava.<br/>


text:
Le vei vîntura, şi le va lua vîntul, şi un vîrtej le va risipi, dar tu, te vei bucura în Domnul, te vei făli cu Sfîntul lui Israel.<br/>


text:
Cei nenorociţi şi cei lipsiţi caută apă, şi nu este; li se usucă limba de sete. Eu, Domnul, îi voi asculta; Eu, Dumnezeul lui Israel, nu-i voi părăsi.<br/>


text:
Voi face să izvorască rîuri pe dealuri, şi izvoare în mijlocul văilor; voi preface pustia în iaz, şi pămîntul uscat în şivoaie de ape;<br/>


text:
voi sădi cedri, salcîmi, mirţi şi măslini în pustie; voi pune chiparoşi, ulmi, şi merişori turceşti la un loc în pustie,<br/>


text:
ca să vadă cu toţii şi să ştie, să priceapă şi să înţeleagă că mîna Domnului a făcut aceste lucruri, şi Sfîntul lui Israel le-a zidit.“<br/>


text:
„Apăraţi-vă pricina, – zice Domnul – arătaţi-vă dovezile cele mai tari“, zice Împăratul lui Iacov.<br/>


text:
„Să le arate, şi să ne spună ce are să se întîmple; cari sînt proorociile pe cari le-aţi făcut vreodată? Spuneţi, ca să luăm seama la ele, şi să le vedem împlinirea; sau, vestiţi-ne viitorul.<br/>


text:
Spuneţi-ne ce se va întîmpla mai tîrziu, ca să ştim că sînteţi dumnezei, faceţi măcar ceva bun sau rău, ca să vedem şi să privim cu toţii.<br/>


text:
Am sculat pe cineva dela miazănoapte, şi vine dela răsărit; el cheamă Numele Meu; trece peste voivozi ca pe noroi şi-i calcă în picioare cum calcă olarul lutul.<br/>


text:
Cine a vestit lucrul acesta dela început, ca să-l ştim, şi cu mult înainte, ca să zicem: «Are dreptate?» Nimeni nu l-a vestit, nimeni nu l-a proorocit, şi nimeni n’a auzit cuvintele voastre.<br/>


text:
Eu, Cel dintîi, am zis Sionului: «Iată-i, iată-i!» Şi Ierusalimului: «Îţi trimet un vestitor de veşti bune!»<br/>


text:
Căci Mă uit, şi nu este nimeni, nimeni între ei care să proorocească şi care să poată răspunde, dacă-l voi întreba.<br/>


text:
„Iată Robul Meu, pe care-L sprijinesc, Alesul Meu, în care Îşi găseşte plăcere sufletul Meu. Am pus Duhul Meu peste El; El va vesti neamurilor judecata.<br/>


text:
Trestia frîntă n’o va zdrobi, şi mucul care mai arde încă, nu-l va stinge. Va vesti judecata după adevăr.<br/>


text:
El nu va slăbi, nici nu se va lăsa, pînă va aşeza dreptatea pe pămînt; şi ostroavele vor nădăjdui în legea Lui.“<br/>


text:
Aşa vorbeşte Domnul Dumnezeu, care a făcut cerurile şi le-a întins, care a întins pămîntul şi cele de pe el, care a dat suflare celor ce-l locuiesc, şi suflet celor ce merg pe el.<br/>


text:
„Eu, Domnul, Te-am chemat ca să dai mîntuire, şi Te voi lua de mînă, Te voi păzi şi Te voi pune ca legămînt al poporului, ca să fii Lumina neamurilor,<br/>


text:
să deschizi ochii orbilor, să scoţi din temniţă pe cei legaţi, şi din prinsoare pe cei ce locuiesc în întunerec.<br/>


text:
Eu sînt Domnul, acesta este Numele Meu; şi slava Mea n’o voi da altuia, nici cinstea mea idolilor.“<br/>


text:
„Iată că cele dintîi lucruri s’au împlinit, şi vă vestesc altele noi; vi le spun mai înainte ca să se întîmple.<br/>


text:
Cîntaţi Domnului o cîntare nouă, cîntaţi laudele Lui pînă la marginile pămîntului, voi cari mergeţi pe mare şi cei ce locuiţi în ea, ostroave şi locuitorii lor!<br/>


text:
Pustia şi cetăţile ei să înalţe glasul! Satele locuite de Chedar, să-şi înalţe glasul! Locuitorii stîncilor să sară de veselie: să strige de bucurie din vîrful munţilor!<br/>


text:
Domnul înaintează ca un viteaz, Îşi stîrneşte rîvna ca un om de război; înalţă glasul, strigă, Îşi arată puterea împotriva vrăjmaşilor Săi. –<br/>


text:
„Am tăcut multă vreme –, zice Domnul, – am tăcut, şi M’am ţinut. Dar acum voi striga ca o femeie în durerile naşterii, voi gîfăi şi voi răsufla.<br/>


text:
Voi pustii munţi şi dealuri, le voi usca toată verdeaţa; voi preface rîurile în ostroave, şi iazurile le voi usca.<br/>


text:
Voi duce pe orbi pe un drum necunoscut de ei, îi voi povăţui pe cărări neştiute de ei; voi preface întunerecul în lumină, înaintea lor, şi locurile strîmbe în locuri netede: iată ce voi face, şi nu-i voi părăsi.<br/>


text:
Vor da înapoi, vor fi acoperiţi de ruşine cei ce se încred în idoli ciopliţi şi zic idolilor turnaţi: «Voi sînteţi dumnezeii noştri!»<br/>


text:
Cine este orb, dacă nu robul Meu şi surd ca solul Meu, pe care îl trimet? Cine este orb ca prietenul lui Dumnezeu, şi orb ca robul Domnului?<br/>


text:
Şi totuş poporul acesta este un popor prădat şi jăfuit! Toţi zac înlănţuiţi în peşteri, şi înfundaţi în temniţe. Sînt lăsaţi de pradă, şi nimeni nu-i scapă! Jăfuiţi, şi nimeni nu zice: «Dă înapoi!»<br/>


text:
Cine dintre voi, însă, pleacă urechea la aceste lucruri? Cine vrea să ia aminte la ele şi să asculte pe viitor?<br/>


text:
Cine a dat pe Iacov pradă jafului, şi pe Israel în mînile jăfuitorilor? Oare nu Domnul, împotriva căruia am păcătuit? Ei n’au voit să umble pe căile Lui, şi n’au ascultat Legea Lui.<br/>


text:
De aceea a vărsat El peste Israel văpaia mîniei Lui, şi grozăviile războiului: războiul l-a aprins din toate părţile şi n’a înţeles; l-a ars, şi n’a luat seama.“<br/>


text:
„Acum, aşa vorbeşte Domnul, care te-a făcut, Iacove, şi Cel ce te-a întocmit, Israele!“ Nu te teme de nimic, căci Eu te izbăvesc, te chem pe nume: eşti al Meu.“<br/>


text:
Dacă vei trece prin ape, Eu voi fi cu tine; şi rîurile nu te vor îneca; dacă vei merge prin foc, nu te va arde, şi flacăra nu te va aprinde.<br/>


text:
Căci Eu sînt Domnul, Dumnezeul tău, Sfîntul lui Israel, Mîntuitorul tău! Eu dau Egiptul ca preţ pentru răscumpărarea ta, Etiopia şi Saba în locul tău.<br/>


text:
De aceea, pentrucă ai preţ în ochii Mei, pentrucă eşti preţuit şi te iubesc, dau oameni pentru tine, şi popoare pentru viaţa ta.<br/>


text:
Nu te teme de nimic, căci Eu sînt cu tine, Eu voi aduce înapoi neamul tău dela răsărit, şi te voi strînge dela apus.<br/>


text:
Voi zice miază noaptei: «Dă încoace!» şi miazăzilei: «Nu opri», ci adu-Mi fiii din ţările depărtate şi fiicele dela marginea pămîntului:<br/>


text:
pe toţi ceice poartă Numele Meu şi pe cari i-am făcut spre slava Mea, pe cari i-am întocmit şi i-am alcătuit.“<br/>


text:
Să se strîngă toate neamurile şi să se adune popoarele! Cine dintre ei a vestit aceste lucruri? Cari dintre ei ne-au făcut cele dintîi proorocii? Să-şi aducă martorii şi să-şi dovedească dreptatea, ca să asculte oamenii şi să zică: «Adevărat!“ –<br/>


text:
„Voi sînteţi martorii Mei –, zice Domnul, – voi şi Robul Meu pe care L-am ales, ca să ştiţi, ca să Mă credeţi şi să înţelegeţi că Eu sînt: înainte de Mine n’a fost făcut niciun Dumnezeu, şi după Mine nu va fi,<br/>


text:
Eu am vestit, am mîntuit, am proorocit, nu sînt străin între voi; voi Îmi sînteţi martori –, zice Domnul, – că Eu sînt Dumnezeu.<br/>


text:
Eu sînt dela început, şi nimeni nu izbăveşte din mîna Mea; cînd lucrez Eu, cine se poate împotrivi?“<br/>


text:
„Aşa vorbeşte Domnul, Răscumpărătorul vostru, Sfîntul lui Israel: «Din pricina voastră, trimet pe vrăjmaş împotriva Babilonului, şi pogor pe toţi fugarii, chiar şi pe Haldei, pe corăbiile cu cari se făleau.<br/>


text:
care a scos cară şi cai, o oştire şi războinici viteji, culcaţi deodată împreună, ca să nu se mai scoale, nimiciţi, şi stinşi ca un muc de lumînare:<br/>


text:
Iată, voi face ceva nou, şi-i gata să se întîmple: să nu-l cunoaşteţi voi oare? Voi face un drum prin pustie, şi rîuri în locuri secetoase.<br/>


text:
Fiarele cîmpului Mă vor slăvi, şacalii şi struţii, pentrucă voi da ape în pustie, şi rîuri în locuri secetoase, ca să adăp pe poporul Meu, pe poporul Meu cel ales,<br/>


text:
Nu Mi-ai adus oile tale ca ardere de tot, şi nu M’ai cinstit cu jertfele tale. Nu te-am chinuit cu daruri de mîncare, pe cari trebuia să Mi le aduci; şi nu te-am obosit cu jertfe de tămîie.<br/>


text:
Nu Mi-ai cumpărat trestie mirositoare cu argint, şi nu M’ai săturat cu grăsimea jertfelor tale: dar tu M’ai chinuit cu păcatele tale, şi M’ai obosit cu nelegiuirile tale.<br/>


text:
De aceea am socotit ca nişte pîngăriţi pe căpeteniile sfîntului locaş, am dat pierzării pe Iacov, şi batjocorii pe Israel.“<br/>


text:
Aşa vorbeşte Domnul, care te-a făcut şi întocmit, şi care dela naşterea ta este sprijinul tău: „Nu te teme de nimic, robul Meu Iacov, Israelul Meu, pe care l-am ales.<br/>


text:
Căci voi turna ape peste pămîntul însetat şi rîuri pe pămîntul uscat; voi turna Duhul Meu peste sămînţa ta, şi binecuvîntarea Mea peste odraslele tale,<br/>


text:
Unul va zice: «Eu sînt al Domnului!» Altul se va numi cu numele lui Iacov; iar altul va scrie cu mîna lui: «Al Domnului sînt!» Şi va fi cinstit cu numele lui Israel.“<br/>


text:
„Aşa vorbeşte Domnul, Împăratul lui Israel şi Răscumpărătorul lui, Domnul oştirilor: «Eu sînt Cel dintîi şi Cel de pe urmă, şi afară de Mine, nu este alt Dumnezeu.<br/>


text:
Cine a făcut proorocii ca Mine (să spună şi să-Mi dovedească!), de cînd am făcut pe oameni din vremile străvechi? Să vestească viitorul şi ce are să se întîmple!<br/>


text:
Nu vă temeţi, şi nu tremuraţi; căci nu ţi-am vestit şi nu ţi-am spus Eu de mult lucrul acesta? Voi Îmi sînteţi martori! Este oare un alt Dumnezeu afară de Mine? Nu este altă Stîncă, nu cunosc alta!<br/>


text:
Ceice fac idoli, toţi sînt deşertăciune, şi cele mai frumoase lucrări ale lor nu slujesc la nimic. Ele însele mărturisesc lucrul acesta: n’au nici vedere, nici pricepere, tocmai ca să rămînă de ruşine.<br/>


text:
Cine este acela care să fi făcut un dumnezeu, sau să fi turnat un idol, şi să nu fi tras niciun folos din el?<br/>


text:
Iată, toţi închinătorii lor vor rămînea de ruşine, căci înşişi meşterii lor nu sînt decît oameni; să se strîngă cu toţii, să se înfăţişeze, şi tot vor tremura cu toţii şi vor fi acoperiţi de ruşine.<br/>


text:
Ferarul face o secure, lucrează cu cărbuni, şi o făţuieşte şi-i dă un chip cu lovituri de ciocan, şi o lucrează cu puterea braţului; dar dacă-i este foame, este fără vlagă; dacă nu bea apă, este sleit de puteri.<br/>


text:
Lemnarul întinde sfoara, face o trăsătură cu creionul, făţuieşte lemnul cu o rîndea, şi-i înseamnă mărimea cu compasul; face un chip de om, un frumos chip omenesc, ca să locuiască într’o casă.<br/>


text:
Îşi taie cedri, goruni şi stejari, pe cari şi-i alege dintre copacii din pădure. Sădeşte brazi, şi ploaia îi face să crească.<br/>


text:
Copacii aceştia slujesc omului pentru ars, el îi ia şi se încălzeşte cu ei. Îi pune pe foc, ca să coacă pîne, şi tot din ei face şi un dumnezeu căruia i se închină, îşi face din ei un idol, şi îngenunche înaintea lui!<br/>


text:
O parte din lemnul acesta o arde în foc, cu o parte fierbe carne, pregăteşte o friptură, şi se satură; se şi încălzeşte, şi zice: «Ha! ha!» m’am încălzit, simt focul!“<br/>


text:
Cu ce mai rămîne însă, face un dumnezeu, idolul lui. Îngenunche înaintea lui, i se închină, îl cheamă, şi strigă: „Mîntuieşte-mă, căci tu eşti dumnezeul meu!“<br/>


text:
Ei nu pricep şi nu înţeleg, căci li s’au lipit ochii, ca să nu vadă, şi inima, ca să nu înţeleagă.<br/>


text:
Niciunul nu intră în sine însuş, şi n’are nici minte, nici pricepere să-şi zică: „Am ars o parte din el în foc, am copt pîne pe cărbuni, am fript carne şi am mîncat-o: şi să fac din cealaltă parte o scîrbă? Să mă închin înaintea unei bucăţi de lemn?“<br/>


text:
El se hrăneşte cu cenuşă, inima lui amăgită îl duce în rătăcire, ca să nu-şi mîntuiască sufletul, şi să nu zică: „N-am oare o minciună în mînă?“<br/>


text:
Ţine minte aceste lucruri, Iacove, şi tu, Israele, căci eşti robul Meu. Eu te-am făcut, tu eşti robul Meu, Israele, nu Mă uita!<br/>


text:
Eu îţi şterg fărădelegile ca un nor, şi păcatele ca o ceaţă: întoarce-te la Mine, căci Eu te-am răscumpărat.“<br/>


text:
Bucuraţi-vă, ceruri! Căci Domnul a lucrat; răsunaţi de veselie, adîncimi ale pămîntului! Izbucniţi în strigăte de bucurie, munţilor! Şi voi, pădurilor, cu toţi copacii voştri! Căci Domnul a răscumpărat pe Iacov, Şi-a arătat slava în Israel.<br/>


text:
Aşa vorbeşte Domnul, Răscumpărătorul tău, Celce te-a întocmit din pîntecele mamei tale: „Eu, Domnul, am făcut toate aceste lucruri, Eu singur am desfăşurat cerurile, Eu am întins pămîntul. Cine era cu Mine?<br/>


text:
Eu zădărnicesc semnele proorocilor mincinoşi, şi arăt ca înşelători pe ghicitori; fac pe cei înţelepţi să dea înapoi, şi le prefac ştiinţa în nebunie.<br/>


text:
Dar întăresc cuvîntul robului Meu, şi împlinesc ce proorocesc trimeşii Mei; Eu zic despre Ierusalim: «Va fi locuit,» şi despre cetăţile lui Iuda: «Vor fi zidite iarăş, şi le voi ridica dărîmăturile.»<br/>


text:
Eu zic despre Cir: «El este păstorul Meu, şi el va împlini toată voia Mea; el va zice despre Ierusalim: «Să fie zidit iarăş!» Şi despre Templu: «Să i se pună temeliile!“<br/>


text:
„Aşa vorbeşte Domnul către unsul Său, către Cir, pe care-l ţine de mînă, ca să doboare neamurile înaintea lui, şi să deslege brîul împăraţilor, să-i deschidă porţile, ca să nu se mai închidă:<br/>


text:
«Eu voi merge înaintea ta, voi netezi drumurile muntoase, voi sfărîma uşile de aramă, şi voi rupe zăvoarele de fer.<br/>


text:
Îţi voi da vistierii ascunse, bogăţii îngropate, ca să ştii că Eu sînt Domnul care te chem pe nume, Dumnezeul lui Israel.<br/>


text:
Din dragoste pentru robul Meu Iacov, şi pentru Israel, alesul Meu, te-am chemat pe nume, ţi-am vorbit cu bună voinţă, înainte ca tu să Mă cunoşti.<br/>


text:
Eu sînt Domnul, şi nu mai este altul, afară de Mine nu este Dumnezeu. Eu te-am încins, înainte ca tu să Mă cunoşti.<br/>


text:
Ca să se ştie, dela răsăritul soarelui pînă la apusul soarelui, că afară de Mine nu este Dumnezeu: Eu sînt Domnul, şi nu este altul.<br/>


text:
Eu întocmesc lumina, şi fac întunerecul, Eu dau propăşirea, şi aduc restriştea, Eu, Domnul, fac toate aceste lucruri.<br/>


text:
Să picure cerurile de sus şi să ploaie norii neprihănirea! Să se deschidă pămîntul, să dea din el mîntuirea, şi să iasă totodată din el izbăvirea! Eu, Domnul, fac aceste lucruri.“<br/>


text:
„Vai de cine se ceartă cu Făcătorul său! – Un ciob dintre cioburile pămîntului! – Oare lutul zice el celui ce-l făţuieşte: «Ce faci?» Şi lucrarea ta zice ea despre tine: «El n’are mîni?»<br/>


text:
Aşa vorbeşte Domnul, Sfîntul lui Israel, şi Făcătorul său: «Vrea cineva să Mă întrebe asupra viitorului, să-Mi poruncească pentru copiii Mei şi pentru lucrarea mînilor Mele?<br/>


text:
Eu am făcut pămîntul, şi am făcut pe om pe el; Eu cu mînile Mele am întins cerurile, şi am aşezat toată oştirea lor.<br/>


text:
Eu am ridicat pe Cir, în dreptatea Mea, şi voi netezi toate cărările lui. El Îmi va zidi iarăş cetatea, şi va da drumul prinşilor Mei de război, fără preţ de răscumpărare şi fără daruri, zice Domnul oştirilor.“<br/>


text:
Aşa vorbeşte Domnul: „Cîştigurile Egiptului şi negoţul Etiopiei şi ale Sabeenilor, oameni de statură înaltă, vor trece la tine şi vor fi ale tale. Popoarele acestea vor merge după tine, vor trece înlănţuite, se vor închina înaintea ta, şi-ţi vor zice rugîndu-te: «Numai la tine se află Dumnezeu, şi nu este alt Dumnezeu afară de El.“<br/>


text:
Dar Israel va fi mîntuit de Domnul, cu o mîntuire vecinică. Voi nu veţi fi nici ruşinaţi, nici înfruntaţi, în veci.<br/>


text:
Căci aşa vorbeşte Domnul, Făcătorul cerurilor, singurul Dumnezeu, care a întocmit pămîntul, l-a făcut şi l-a întărit, l-a făcut nu ca să fie pustiu, ci l-a întocmit ca să fie locuit –: „Eu sînt Domnul, şi nu este altul!<br/>


text:
Eu n’am vorbit în ascuns, într’un colţ întunecos al pămîntului. Eu n’am zis seminţei lui Iacov: «Căutaţi-Mă în zădar!» Eu, Domnul, spun ce este adevărat, vestesc ce este drept.“<br/>


text:
„Strîngeţi-vă, veniţi şi apropiaţi-vă împreună, voi cei scăpaţi dintre neamuri! N’au nicio pricepere cei ce îşi duc idolul de lemn, şi cheamă pe un dumnezeu, care nu poate să-i mîntuiască.<br/>


text:
Spuneţi-le, şi aduceţi-i încoace, ca să se sfătuiască unii cu alţii! Cine a proorocit aceste lucruri dela început, şi le-a vestit de mult? Oare nu Eu, Domnul? Nu este alt Dumnezeu decît Mine, Eu sunt singurul Dumnezeu drept şi mîntuitor, alt Dumnezeu afară de Mine nu este.<br/>


text:
Întoarceţi-vă la Mine, şi veţi fi mîntuiţi toţi ceice sînteţi la marginile pămîntului! Căci Eu sînt Dumnezeu, şi nu altul.<br/>


text:
Pe Mine Însumi Mă jur, adevărul iese din gura Mea şi cuvîntul Meu nu va fi luat înapoi: orice genunchi se va pleca înaintea Mea, şi orice limbă va jura pe Mine.<br/>


text:
«Numai în Domnul», Mi se va zice, «locuieşte dreptatea şi puterea; la El vor veni, şi vor fi înfruntaţi toţi ceice erau mîniaţi împotriva Lui.<br/>


text:
„Bel se prăbuşeşte, Nebo cade; idolii lor sînt puşi pe vite şi dobitoace; idolii pe cari-i purtaţi voi au ajuns o sarcină, o povară pentru vita obosită!<br/>


text:
Ascultaţi-Mă, casa lui Iacov, şi toată rămăşiţa casei lui Israel, voi, pe cari v’am luat în spinare dela obîrşia voastră, pe cari v’am purtat pe umăr dela naşterea voastră:<br/>


text:
pînă la bătrîneţa voastră Eu voi fi Acelaş, pînă la cărunteţele voastre vă voi sprijini. V’am purtat, şi tot vreau să vă mai port, să vă sprijinesc şi să vă mîntuiesc.<br/>


text:
Ei varsă aurul din pungă, şi cîntăresc argintul în cumpănă; tocmesc un arginatar să facă un dumnezeu din ele, şi se închină şi îngenunche înaintea lui.<br/>


text:
Îl poartă, îl iau pe umăr, îl pun la locul lui; acolo rămîne, şi nu se mişcă din locul lui. Apoi strigă la el, dar nu răspunde, nici nu-i scapă din nevoie.<br/>


text:
„Aduceţi-vă aminte de cele petrecute în vremile străbune; căci Eu sînt Dumnezeu, şi nu este altul, Eu sînt Dumnezeu, şi nu este niciunul ca Mine.<br/>


text:
Eu am vestit dela început ce are să se întîmple şi cu mult înainte ce nu este încă împlinit. Eu zic: «Hotărîrile Mele vor rămînea în picioare, şi Îmi voi aduce la îndeplinire toată voia Mea.<br/>


