# info

name: detailed_info
value:
<h2>Велике Відкриття</h2> <h2>Новий Завіт з додатком Псалмів і Притч</h2> Українське біблійне товариство <p/> Диана Деркач, 1992 <p/> Форматований текcт з виділенням слів Ісуса


# verses

text:
<pb/><t>Блажен муж, що не ходить за порадою нечестивих і не ступає на путь грішників, і не сідає на засіданні злоріків,</t>


text:
<pb/><t>І він буде наче те дерево, посаджене над потоками водними, яке приносить плід свій у пору свою, і листя його не в'яне, і все, що він чинить, удасться.</t>


text:
<pb/><t>Шануйте Сина, щоб Він не розгнівався, і щоб ви не загинули в дорозі, коли запалає зненацька гнів Його. Блаженний той, хто покладається на Нього.</t>


text:
<pb/><t>Встань, Господи! Спаси мене, Боже мій! Бо Ти разиш по щелепах усіх ворогів моїх; Ти крушиш зуби нечестивим!</t>


text:
<pb/><t>Вислухай мене, коли я звертаюсь до Тебе, Боже правди моєї! В тісноті давав Ти простір для мене. Змилуйся надо мною і вислухай молитву мою!</t>


text:
<pb/><t>Людські сини, доки слава Моя буде ганьбитись? Доки будете любити марне і шукати неправди?</t>


text:
<pb/><t>Але знайте, що Господь відділив для Себе праведника Свого. Господь почує, коли я буду кликати Його.</t>


text:
<pb/><t>Ти наповнив більшою радістю серце моє, ніж радість тих, що мають багато зерна і нового вина.</t>


text:
<pb/><t>А я ввійду в дім Твій, завдяки великій милості Твоїй, і з благоговінням поклонюся в святому храмі Твоїм.</t>


text:
<pb/><t>Провадь мене, Господи, в праведності Твоїй, і з-за ворогів моїх, вирівняй передо мною дорогу Твою.</t>


text:
<pb/><t>Бо нема правди в устах їхніх; серце їхнє згубне; горло їхнє — гріб відкритий, а язиками своїми вони облеслюють.</t>


text:
<pb/><t>Визнай їх винними, Боже! Нехай вони впадуть від задумів своїх; відкинь їх за безліч гріхів їхніх, бо вони повстали проти Тебе.</t>


text:
<pb/><t>А ті, що покладаються на Тебе, нехай радіють; вони вічно радітимуть, бо Ти захищаєш їх; нехай Тобою веселяться ті, які люблять ім'я Твоє.</t>


text:
<pb/><t>Я знемігся від стогону мого; щоночі сльозами орошую ложе моє; сльозами обливаю постіль мою.</t>


text:
<pb/><t>Усі вороги мої будуть посоромлені і настрашені; і нехай вони засоромлені повернуться назад.</t>


text:
<pb/><t>Господи, Боже мій, на Тебе кладу я мою надію! Спаси і визволи мене від усіх моїх переслідувачів.</t>


text:
<pb/><t>то нехай ворог переслідує душу мою, і наздожене мене, нехай потопче до землі життя моє і славу мою в порох оберне!</t>


text:
<pb/><t>Встань, Господи, в гніві Твоїм; підведися проти лютості ворогів моїх; пробудись задля мене на суд, який Ти заповів.</t>


text:
<pb/><t>Господь судить народи; суди мене, Господи, згідно праведності моєї і згідно невинності моєї.</t>


text:
<pb/><t>Нехай зникне злоба нечестивих, праведника Ти підтримай, Ти, що вивідуєш серця й утроби, Боже справедливий!</t>


text:
<pb/><t>З уст дітей і немовлят Ти учинив хвалу заради ворогів Своїх, щоб зробити безмовним ворога і месника.</t>


text:
<pb/><t>І ті, які знають милосердя Твоє, будуть надіятися на Тебе, бо Ти, Господи, не залишиш тих, що шукають Тебе.</t>


text:
<pb/><t>Помилуй мене, Господи, поглянь на страждання моє, заподіяне тими, що ненавидять мене; Ти рятуєш мене від дверей смерті.</t>


text:
<pb/><t>Щоб я розповів про всю славу Твою, у брамах Сіонської доні, я буду радіти спасінням Твоїм!</t>


text:
<pb/><t>Народи провалилися в яму, яку вони для інших викопали; в сіті, які порозставляли на інших, запутались самі.</t>


text:
<pb/><t>Нечестивий у гордості своїй переслідує бідного; нехай вони спіймаються в підступах, які вони придумують.</t>


text:
<pb/><t>Бо нечестивий хвалиться своїми злими похотями і благословляє зажерливого, якого Господь ненавидить.</t>


text:
<pb/><t>Всякого часу сильні дороги його, від нього суди Твої високо; всіх ворогів своїх він легко віддаляє.</t>


text:
<pb/><t>Притаївшись, сидить він у засаді, біля осель, із сховиська він убиває невинного; очі його підглядають за бідним.</t>


text:
<pb/><t>Він сидить у засаді, притаївшись, неначе лев у логові, сидить у засідці, щоб схопити бідного; він хапає бідного і тягне в сітку свою.</t>


text:
<pb/><t>Але Ти бачиш, бо спостерігаєш злочинство та утиск, щоб віддати Своєю рукою! На тебе слабий опирається, Ти сироті помічник.</t>


text:
<pb/><t>Зламай рамено нечестивому і злому чоловікові; наглядай за нечестивими вчинками його, аж поки вже нічого не знайдеш.</t>


text:
<pb/><t>Господи, Ти чуєш бажання покірливих; Ти підкріпляєш серця їхні, їх вислуховує вухо Твоє,</t>


text:
<pb/><t>Бо ось нечестиві натягають луки свої, приложили стріли до тятиви, щоб з засідки стріляти правих серцем.</t>


text:
<pb/><t>Але Господь знаходиться в святім храмі Своїм; Господь — престол Його на небесах; очі Його бачать, повіки Його випробовують синів людських.</t>


text:
<pb/><t>Господь випробовує праведного, а нечестивого і того, хто любить насильство, ненавидить душа Його.</t>


text:
<pb/><t>«Заради утиску бідних, заради стогону вбогих, тепер Я встану, — говорить Господь, — Я буду спасінням для тих, хто в небезпеці».</t>


text:
<pb/><t>Слова Господні — слова чисті, як срібло очищене від землі, в горнилі сім раз переплавлене!</t>


text:
<pb/><t>Доки таїтиму біль в душі моїй, смуток в серці моїм? Доки буде ворог мій підноситись наді мною?</t>


text:
<pb/><t>Зглянься, озвися до мене, Господи, Боже мій; просвіти очі мої в темряві моїй, щоб я не помер.</t>


text:
<pb/><t>Безумний сказав у серці своїм: «Нема Бога!» Вони зіпсувались і чинять ганебні вчинки; нема нікого, хто чинив би добро.</t>


text:
<pb/><t>Господь споглянув з неба на синів людських, щоб побачити, чи є там розумний, що шукає Бога.</t>


text:
<pb/><t>Чи ж не мають розуму ті, що чинять беззаконня? Котрі поїдають народ Мій, наче хліб, і не призивають вони Господа?</t>


text:
<pb/><t>О, коли б то вже прийшло з Сіону спасіння Ізраїлеві! Як долю Своєму народові поверне Господь, то радітиме Яків, утішатися буде Ізраїль!</t>


text:
<pb/><t>хто не обмовляє своїм язиком, і злого не чинить ближньому своєму, і свого ближнього не зневажає!</t>


text:
<pb/><t>Обридливий погорджений в очах його, а богобійних шанує, присягає, навіть собі на шкоду, та не змінює;</t>


text:
<pb/><t>не дає свого срібла на лихву, і не бере на невинного підкупу. Хто чинить таке, — ніколи не захитається!</t>


text:
<pb/><t>Помножують собі страждання ті, що йдуть за іншими богами; я не принесу їм ливної жертви з крові, і навіть імен їхніх не згадаю устами моїми.</t>


text:
<pb/><t>Дорогу життя Ти покажи мені; перед лицем Твоїм повнота радощів; по правиці Твоїй — блаженство вічне!</t>


text:
<pb/><t>Ти випробував серце моє, навістив уночі, переплавив мене, — і не знайшов нічого злого. І роздумував я, щоб з моїх уст лихе не виходило,</t>


text:
<pb/><t>Я кличу до Тебе, бо Ти почуєш мене, Боже; нахили вухо Твоє до мене і вислухай слова мої.</t>


text:
<pb/><t>Покажи дивну милість Твою, — Ти, що спасаєш правицею від противників тих, що надіються на Тебе.</t>


text:
<pb/><t>від злих, що нападають на мене, від смертельних ворогів душі моєї, що кругом оточили мене.</t>


text:
<pb/><t>Встань, о Господи, його попередь, кинь його на землю! Мечем Своїм душу мою збережи від безбожного;</t>


text:
<pb/><t>від людей рукою Своєю, Господи, від людей цього світу, що частка їхня в цьому житті, що Ти скарбом Своїм наповнюєш їхнє черево! Ситі сини, остаток же свій для дітей вони лишають.</t>


text:
<pb/><t>Господь — скеля моя і твердиня моя, визволитель мій; Бог мій — скеля моя, сховаюсь я в ній; Він щит мій і ріг мого спасіння, висока башта моя.</t>


text:
<pb/><t>В тісноті своїй я кликав до Господа, благав Бога мого; і Він почув голос мій із храму Свого, і крик мій дійшов до Нього, до слуху Його.</t>


text:
<pb/><t>Земля тоді захиталась і затремтіла; також основи гір затремтіли і захитались, бо Він розгнівався.</t>


text:
<pb/><t>І відкрилися водні потоки і оголилися підвалини всесвіту від грізного голосу Твого, о Господи, від подиху гніву Твого.</t>


text:
<pb/><t>Він урятував мене від сильного ворога мого, і від тих, які ненавидять мене, бо вони сильніші від мене.</t>


text:
<pb/><t>І Господь віддав мені згідно праведності моєї, згідно чистоти рук моїх перед очима Його.</t>


text:
<pb/><t>Бог — непорочна дорога Його, слово Господнє очищене, щит Він для всіх, що надіються на Нього.</t>


text:
<pb/><t>Ти дав мені спасіння Твоє, як щит; і правиця Твоя підтримує мене, а милість Твоя звеличує мене.</t>


text:
<pb/><t>Ти рятуєш мене від бунту народу; Ти ставиш мене на чолі народів; і народ, якого не знав я, буде служити мені.</t>


text:
<pb/><t>Який спасає мене від ворогів моїх; що підніс мене над тими, що повстали проти мене, спасає мене від насильника.</t>


text:
<pb/><t>Бо дав Ти велике спасіння цареві Своєму, і наділив милістю помазанця Свого — Давида, і рід його навіки!</t>


text:
<pb/><t>Але по всій землі залунав відголос їхній, і до краю всесвіту — слова їхні. Він зробив їх наметом сонця.</t>


text:
<pb/><t>Воно, як наречений, виходить зі світлиці своєї, і веселиться, як богатир, що пробігає шлях свій.</t>


text:
<pb/><t>Вихід його з краю неба, — і кругобіг його — до другого кінця. І ніщо не заховане від тепла його.</t>


text:
<pb/><t>Закон Господній досконалий, він відживляє душу; свідчення Господнє вірне — воно простих умудряє.</t>


text:
<pb/><t>Повеління Господні праведні — вони серце звеселяють; заповідь Господня чиста — вона очі просвітляє.</t>


text:
<pb/><t>Страх Господній чистий, він вічно перебуває. Суди Господні правда: всі вони справедливі.</t>


text:
<pb/><t>І від свавільних гріхів утримай раба Твого, щоб гріховність не заволоділа мною. Тоді я буду бездоганний і чистий від гріха тяжкого.</t>


text:
<pb/><t>Нехай слова уст моїх і думки серця мого будуть приємні Тобі, Господи, скеле моя і Визволителю мій!</t>


text:
<pb/><t>І ми будемо радіти спасінням твоїм; і в ім'я Бога нашого піднімемо прапор; Господь нехай задовольнить всі прохання твої.</t>


text:
<pb/><t>Тепер я пізнав, що Господь спасає помазаника Свого; Він дає йому відповідь зі святих небес могутньою спасаючою правицею Своєю.</t>


text:
<pb/><t>Бо Ти його випередив благословеннями добра, Ти поклав вінець з чистого золота на голову його.</t>


text:
<pb/><t>На час гніву Свого Ти вчиниш із них піч вогненну; Господь у гніві Своїм їх понищить, і вогонь пожере їх.</t>


text:
<pb/><t>Бо вони задумали зло проти Тебе, Господи, лукаву раду радили, якої здійснити не зможуть.</t>


text:
<pb/><t>«Він надіявся на Господа, — хай же рятує його, нехай Той його визволить, Він бо його вподобав».</t>


text:
<pb/><t>Господи, Ти мене вивів з материнського лона, Ти дав мені безпеку при грудях матері моєї.</t>


text:
<pb/><t>Я став, немов вода розлита, всі кості мої вийшли з суглобів; серце моє, як віск, розтопилося в нутрі моєму.</t>


text:
<pb/><t>Сила моя висохла, мов череповина, і язик мій прилип до піднебіння, бо Ти звів мене до пороху смертного.</t>


text:
<pb/><t>«Ви, що боїтеся Господа, прославляйте Його! Нащадки Якова — шануйте Його! Майте страх перед Ним всі покоління Ізраїля!</t>


text:
<pb/><t>Бо Бог не зневажував і не нехтував стражданнями убогого, Він не відвертав лиця Свого від нього, але почув, коли той кликав до Нього».</t>


text:
<pb/><t>Покірні їстимуть і наситяться; хвалитимуть Господа ті, що шукають Його. Нехай серце ваше живе повіки!</t>


text:
<pb/><t>Пригадають і навернуться до Господа всі кінці землі, і перед Тобою поклоняться всі племена народів;</t>


text:
<pb/><t>Будуть їсти й поклоняться всі багачі на землі, перед обличчям Його на коліна попадають усі, хто до пороху повертається і не може себе оживити!</t>


text:
<pb/><t>І коли б я пішов долиною тіні смертної, не побоюся злого, бо Ти зі мною; Твоє жезло і Твій посох — вони мене втішають.</t>


text:
<pb/><t>Ти переді мною трапезу зготовив у присутності ворогів моїх, мою голову Ти намастив оливою, моя чаша повна, аж переливається!</t>


text:
<pb/><t>Так, доброта і милосердя будуть супроводити мене в усі дні життя мого; і я перебуватиму в домі Господньому довгі часи!</t>


text:
<pb/><t>Той, у кого невинні руки і чисте серце, хто не нахиляв душу свою до лукавства і не присягав криво.</t>


text:
<pb/><t>Боже мій, я надіюся на Тебе: не дай, щоб був я посоромлений, нехай не радіють мої вороги ради мене!</t>


text:
<pb/><t>Не будуть також посоромлені всі, хто на Тебе надіється, та нехай посоромляться ті, що переступ чинять без причини.</t>


text:
<pb/><t>Провадь мене в правді Своїй, і навчи Ти мене, бо Ти Бог спасіння мого, я на Тебе надіюсь кожен день!</t>


text:
<pb/><t>Гріхів молодості моєї і провин моїх не згадуй; заради милості Твоєї згадай мене, заради благості Твоєї, Господи!</t>


text:
<pb/><t>Суди мене, Господи, бо ходив я в своїй непорочності, і надіявся на Господа, — не спіткнуся.</t>


text:
<pb/><t>Господь — світло моє і спасіння моє: кого мені боятися? Господь — то твердиня мого життя, кого буду лякатися?</t>


text:
<pb/><t>Коли будуть наближатись до мене злочинці, щоб жерти тіло моє, мої напасники та мої вороги, — вони спотикнуться й попадають.</t>


text:
<pb/><t>Коли проти мене розлежиться табір, то серце моє не злякається, коли проти мене повстане війна, — навіть тоді я буду надіятись.</t>


text:
<pb/><t>Одного я прошу в Господа, і буду жадати того, щоб я міг пробувати в Господньому домі всі дні свого життя, щоб я міг дивитись на красу Господню і в храмі Його пробувати!</t>


text:
<pb/><t>Бо в час неспокою Він заховає мене в скінії Своїй, сховає таємно мене в оселі Своїй; Він на скелю підійме мене.</t>


text:
<pb/><t>І тоді піднесеться голова моя над ворогами моїми, що оточують мене; і тоді я принесу жертви Господеві, і я буду радісно співати Йому хвалу.</t>


text:
<pb/><t>Не відвертай від мене лиця Твого; не відкинь в гніві раба Твого; Ти допомагав мені, не кидай мене, і не залиш мене, Боже, спасіння мого.</t>


text:
<pb/><t>Покажи мені дорогу Свою, Господи, і провадь мене стежкою рівною, щоб уникнути мені ворогів моїх.</t>


text:
<pb/><t>Не віддавай мене на поталу ворогам моїм, бо облудні свідки повстали проти мене, і насильством палають.</t>


text:
<pb/><t>До Тебе кличу, Господи, Скеле моя, не відвертайся мовчки від мене, щоб коли будеш мовчати і цуратися мене, я не став би подібним до тих, що сходять у могилу.</t>


text:
<pb/><t>Почуй голос благання мого, коли кличу до Тебе, коли підношу руки мої до святого храму Твого.</t>


text:
<pb/><t>Не карай мене разом з нечестивими та з тими, що чинять беззаконня, котрі говорять слова згоди з ближніми своїми, але мають зло в серцях своїх.</t>


text:
<pb/><t>Віддай їм згідно вчинків їхніх, по лихих вчинках їх, по ділам рук їх віддай їм, заплати їм по заслузі.</t>


text:
<pb/><t>Господь — сила моя і щит мій, серце моє надіялось на Нього, і Він допоміг мені; тому втішилось серце моє, і я прославлю Його піснею моєю.</t>


text:
<pb/><t>Від голосу Його скачуть, як телята, Ливанські гори, а Сиріонські гори — як молоді буйволи.</t>


text:
<pb/><t>Від голосу Господнього тремтить лань і опадає листя в лісі, і в храмі Його все належне Йому виголошує: «Слава!»</t>


text:
<pb/><t>Величатиму Тебе, Господи, бо Ти підняв мене і не допустив, щоб вороги мої втішались наді мною.</t>


text:
<pb/><t>Ти вивів душу мою з пекла, Ти повернув мене до життя, вирвав мене з-поміж тих, що сходять у могилу.</t>


text:
<pb/><t>Бо на хвилину гнів Його, а милість Його — все життя. Увечері буває плач, а вранці — радість.</t>


text:
<pb/><t>Господи, з благовоління Твого Ти вкріпив гору мою, та одвернув Ти лице Своє і я захитався.</t>


text:
<pb/><t>«Яка користь з крові моєї, коли я зійду в могилу? Чи буде порох славити Тебе, чи ж буде сповіщати про істину Твою?</t>


text:
<pb/><t>Щоб замість лежання в гробі, я міг радісно прославляти Тебе. Господи, Боже мій, я буду вічно вдячний Тобі!</t>


text:
<pb/><t>На Тебе, Господи, надіюсь. Не дай мені осоромитися повіки, визволи мене по справедливості Твоїй.</t>


text:
<pb/><t>Прихили вухо Твоє до мене, поспіши, спаси мене, будь мені могутньою твердинею, укріпленим містом, щоб спас мене Ти.</t>


text:
<pb/><t>Буду радіти і втішатися ласкою Твоєю, бо Ти зглянувся на біду мою, довідався про муки душі моєї.</t>


text:
<pb/><t>Змилуйся наді мною, Господи, бо я в тісноті, від горя виснажилось око моє, душа моя й нутро.</t>


text:
<pb/><t>До краю дійшло життя моє в журбі і літа мої в зітханні, сила моя виснажилась із-за гріха мого, і кості мої висохли.</t>


text:
<pb/><t>Я став сміховиськом не тільки для ворогів моїх, а й надто ще й для сусідів моїх і пугалом для знайомих моїх. Всі, хто бачить мене на вулиці, геть тікають від мене.</t>


text:
<pb/><t>Бо чую багато шептання, страхіття навколо, коли змовляються разом на мене, міркують забрати душу мою.</t>


text:
<pb/><t>Господи, щоб не бути мені осоромленим, що кличу до Тебе! Нехай посоромлені будуть безбожні, нехай мовчки зійдуть до Шеолу.</t>


text:
<pb/><t>Нехай заніміють облудні уста, що гидоту говорять на праведного з погордою й презирством.</t>


text:
<pb/><t>Яка велика доброта Твоя, яку Ти зберігаєш для тих, що бояться Тебе, яку Ти приготовив для тих, які надіються на Тебе.</t>


text:
<pb/><t>Ти охороняєш їх під покровом лиця Свого від людських тенет, Ти їх заховуєш у наметі від язиків сварливих.</t>


text:
<pb/><t>Бо я сказав у збентеженні моїм: «Господь покинув мене», але Ти таки почув голос благання мого, коли я кликав до Тебе.</t>


text:
<pb/><t>Блаженна людина, якій Господь не поставить у вину гріха її, і в кого на душі нема лукавства!</t>


text:
<pb/><t>Але я визнав перед Тобою гріх мій, і не затаїв беззаконня мого. Я сказав: «Признаюся в гріхах моїх перед Господом», і Ти простив мої провини.</t>


text:
<pb/><t>Тому кожний побожний відповідного часу помолиться Тобі, і навіть велика повінь води не досягне до нього.</t>


text:
<pb/><t>«Я навчу тебе, — каже Господь, — і вкажу тобі дорогу, якою ти маєш ходити; даватиму тобі поради і око Моє над тобою.</t>


text:
<pb/><t>Не будь, як той безглуздий кінь або впертий осел, яким треба загнуздувати рота віжками та гнуздечкою, коли вони не хочуть іти за тобою.</t>


text:
<pb/><t>Великі скорботи нечестивому, а хто надіється на Тебе, Господи, того обгорне милосердя Твоє.</t>


text:
<pb/><t>Левчуки бідні й голодні, а ті, що шукають Господа, не будуть зазнавати недостатку ні в якому добрі.</t>


text:
<pb/><t>Господь визволяє душу рабів Своїх, і не загине ніхто з тих, що надію покладають на Нього.</t>


text:
<pb/><t>Нехай осоромляться ті, що чатують на душу мою; нехай відступлять назад і покриються ганьбою ті, що задумали зло проти мене.</t>


text:
<pb/><t>Нехай загибель прийде на них несподівано, і сіті їхні, які вони наставили, нехай спіймають їх самих, а в ту яму нехай самі впадуть на свою погибель.</t>


text:
<pb/><t>Всі мої кості скажуть: «Господи, хто є подібний до Тебе? Ти визволяєш слабого від сильного, бідного й убогого від гнобителів його.»</t>


text:
<pb/><t>А я, коли вони хворіли, одягався у веретище; я молився за них, відмовлявся від їжі, молитва ж моя поверталась на лоно моє.</t>


text:
<pb/><t>Я так упадав, ніби це був мій приятель, або мій брат, я журився, побивався, голосив, ніби по матері.</t>


text:
<pb/><t>А вони, як упав я, радіють та сходяться, напасники проти мене збираються, я ж не знаю, кричать, і не вмовкають,</t>


text:
<pb/><t>Господи, чи довго Ти будеш дивитися на це? Відведи душу мою від їхніх зубів, від оцих левчуків — мою єдину.</t>


text:
<pb/><t>Нехай з мене не тішаться ті, хто ворогує на мене безвинно, нехай ті не моргають очима, хто мене без причини ненавидить.</t>


text:
<pb/><t>Нехай не скажуть в серці своїм: «Ага! Ми досягли свого!», хай не кажуть: «Ми проковтнули його!»</t>


text:
<pb/><t>Нехай осоромляться й застилаються всі ті разом, що радіють моєму лиху; нехай укриються соромом і стидом ті, що гордовито несуться проти мене.</t>


text:
<pb/><t>Нехай радіють і веселяться ті, що бажають мені правоти, і нехай кажуть завжди: «Нехай звеличиться Господь, що миру бажає Своєму рабові».</t>


text:
<pb/><t>Правда Твоя, як гори Божі, а суди Твої, як безодня велика, людину й скотину спасаєш Ти, Господи!</t>


text:
<pb/><t>Жди Господа мовчки й на Нього надійся, не розпалюйся гнівом на того, хто щасливою чинить дорогу свою, на людину, що виконує задуми злі.</t>


text:
<pb/><t>Нечестиві виймають меч і натягують лук свій, щоб повалити бідного і нужденного, щоб вбити тих, що ходять прямою дорогою.</t>


text:
<pb/><t>А нечестиві гинуть; вороги Господні зів'януть, як овечий той лій, загинуть, і зникнуть, як дим.</t>


text:
<pb/><t>Я був молодим і постарівся, але я не бачив, щоб Господь праведника покинув, і щоб нащадки його просили хліба.</t>


text:
<pb/><t>Бо Господь любить справедливість, і Він не залишає богобійних Своїх; вони будуть навіки бережені, а насіння безбожних загине!</t>


text:
<pb/><t>Надійся на Господа, тримайся дороги Його, і Він удостоїть тебе вспадкувати землю, ти побачиш, як понижені будуть безбожні.</t>


text:
<pb/><t>Я бачив безбожного, що збуджував страх, що розкоренився, немов саморосле зелене те дерево,</t>


text:
<pb/><t>А грішники всі разом будуть знищені; нема майбутності для злих людей і для їхніх нащадків.</t>


text:
<pb/><t>І Господь допоможе їм і порятує їх; Він визволить їх від беззаконних і збереже їх, бо вони надіються на Нього.</t>


text:
<pb/><t>Нема здорового місця на тілі моєму від гніву Твого; немає спокою в костях моїх через мій гріх.</t>


text:
<pb/><t>Сильно тріпочеться серце моє, залишила мене моя сила, і світло очей моїх, — нема вже й того в мене.</t>


text:
<pb/><t>І ті, що на моє життя зазіхають, тенета розставляють; і ті, що бажають мені нещастя, говорять про погибель, і весь час міркують лукаве.</t>


text:
<pb/><t>Бо я сказав: «Нехай не втішаються наді мною! Коли я спіткнуся, — нехай вони не величаються переді мною.»</t>


text:
<pb/><t>Я сказав: «Буду пильнувати дороги мої, щоб не згрішити язиком моїм; загнуздаю уста мої поки беззаконник переді мною!»</t>


text:
<pb/><t>«Господи, дай мені узнати кінець мій і міру днів моїх, яка вона, щоб я знав, коли я помру.</t>


text:
<pb/><t>Ось Ти дав дні мої, мов п'яді, і вік мій, — як ніщо перед Тобою: Так, одна марнота, кожна людина, якби вона твердо не стояла!</t>


text:
<pb/><t>Як тінь марна, ходить людина; даремно вона побивається; збирає і не знає, кому дістанеться це.</t>


text:
<pb/><t>Коли Ти караєш людину за беззаконня, то вона пропадає, як одежа від молі; так, кожна людина — марнота.</t>


text:
<pb/><t>Почуй молитву мою, Господи, і вислухай благання моє; не будь мовчазним до сліз моїх, бо я мандрівник у Тебе, лише подорожній на землі, як і всі батьки мої були.</t>


text:
<pb/><t>Він витягнув мене із згубної ями, з багнистого трясовиння, і поставив ноги мої на скелі, і утвердив стопи мої.</t>


text:
<pb/><t>І вклав нову пісню в уста мої, хвалу Богові нашому; багато хто це побачать і побояться, і будуть надіятися на Господа.</t>


text:
<pb/><t>Блаженна людина, котра покладається на Господа і не звертається до гордих, і до тих, що схиляються до неправди.</t>


text:
<pb/><t>Багато дивних діл вчинив Ти, Господи, Боже мій; Твої чудеса і Твої думки про нас, нема Тобі рівного! Я хотів би звістити й розповісти, — та забагато їх, щоб їх перелічити.</t>


text:
<pb/><t>Жертви й приношення Ти не захотів; Ти розкрив мені слух. Ти всепалення й жертви за гріх не вимагаєш.</t>


text:
<pb/><t>Я не заховав правди Твоєї в серці моїм; я звіщав вірність Твою і спасіння Твоє; я не таїв милості Твоєї і правди Твоєї перед великим зібранням.</t>


text:
<pb/><t>Не стримуй, Господи, великого милосердя Твого до мене; нехай милість і істина Твоя завжди охороняє мене.</t>


text:
<pb/><t>Бо незлічимі лиха оточили мене, і гріхи мої досягли вже мене, так що й бачити не можу; більше їх, ніж волосся на голові моїй, і серце моє тремтить в мені.</t>


text:
<pb/><t>Нехай посоромлені і зганьблені будуть усі, хто шукає гибелі душі моєї! Нехай відступлять назад і нехай осоромлені будуть усі, хто бажає мені зла.</t>


text:
<pb/><t>Хай тішаться та веселяться Тобою всі ті, хто шукає Тебе та хто любить спасіння Твоє, нехай завжди говорять: «Хай буде великий Господь».</t>


text:
<pb/><t>Я ж бідний і нужденний, але Господь дбає про мене. Він — поміч моя і Визволитель мій; спаси мене, не барися, Боже мій!</t>


text:
<pb/><t>Господь збереже його і дасть йому життя; такий буде благословенний на землі, і Він не віддасть його на поталу ворогам його.</t>


text:
<pb/><t>А коли приходять провідати мене, говорять облесливо, таять зло в серці, а вийшовши, висловлюють його.</t>


text:
<pb/><t>Сльоза стала для мене поживою вдень і вночі, коли кажуть мені цілий день: «Де твій Бог?»</t>


text:
<pb/><t>Як про це пригадаю, то душу свою виливаю, як в многолюдді ходив, і водив їх до Божого дому, із голосом співу й подяки святкового натовпу.</t>


text:
<pb/><t>Чого сумуєш, душе моя, і тривожишся? Надійся на Бога, бо я ще буду прославляти Його, мого Спасителя, за Його спасіння!</t>


text:
<pb/><t>Боже мій, душа моя пригноблена в мені; тому-то згадав я про Тебе з країни Йордану й Гермону, із гори Міцар.</t>


text:
<pb/><t>Безодня кличе до безодні під гуркіт Твоїх водоспадів; усі вали Твої й хвилі Твої перейшли наді мною.</t>


text:
<pb/><t>Удень Господь виявляє Свою милість, уночі ж Його пісня зі мною, молитва до Бога мого життя!</t>


text:
<pb/><t>Навіть кості мої тріщать, коли сміються наді мною вороги мої, коли кажуть до мене кожен день: «Де Бог твій?»</t>


text:
<pb/><t>Чому сумуєш, душе моя, чому непокоїшся? Май надію на Бога; тому що я буду ще прославляти Його — Спасителя мого і Бога мого.</t>


text:
<pb/><t>Суди мене, Боже, і розсуди моє змагання проти народу недоброго. Від чоловіка лукавого й злого визволи мене.</t>


text:
<pb/><t>Бо Ти, Бог сили моєї! Чому Ти відкинув мене? Чому я мушу сумувати, пригноблений моїми ворогами?</t>


text:
<pb/><t>Пошли Твоє світло і Твою правду — нехай вони ведуть мене. Нехай вони приведуть мене до Твоєї святої гори, до місця пробування Твого.</t>


text:
<pb/><t>Тоді я підійду до Божого жертовника, до Бога радості й потіхи моєї, і на арфі буду прославляти Тебе, Боже, мій Боже!</t>


text:
<pb/><t>Чого сумуєш, душе моя, чого хвилюєшся? Надійся на Бога! Я знову буду прославляти Його — Спасителя мого і Бога мого.</t>


text:
<pb/><t>Боже, ми вухами своїми чули, наші батьки нам розповідали: велике діло Ти вчинив у часи їхні, в часи давні.</t>


text:
<pb/><t>Бо не мечем своїм вони придбали землю, і не їх сила спасла їх, а Твоя рука, Твоя сила й світло лиця Твого, бо Ти прихильно ставився до них.</t>


text:
<pb/><t>Моє серце бринить добрим словом. Я кажу: для Царя моє творіння; мій язик - мов перо скорописця!</t>


text:
<pb/><t>Ти найкращий з усіх синів людських, у Твоїх устах розлита краса та добро; тому благословив Тебе Бог навіки.</t>


text:
<pb/><t>І в величності Своїй сідай, та й верхи помчися за справи правди, і лагідності та справедливості, і навчить тебе преславних діл Твоя правиця.</t>


text:
<pb/><t>Ти полюбив правду, а беззаконня зненавидив, тому помазав Тебе, Боже, Твій Бог, миром радості більш, ніж спільників Твоїх.</t>


text:
<pb/><t>Вся одіж Твоя, - смирна, алой і касія, в світлицях з костей слонових струни Тебе звеселили.</t>


text:
<pb/><t>Я буду ім'я Твоє згадувати по всіх поколіннях, тому народи прославлятимуть Тебе по вічні віки.</t>


text:
<pb/><t>І тому ми не боїмося, навіть хоч би земля захиталася, і гори повалилися б у безодню моря.</t>


text:
<pb/><t>Він припиняє війни по всій землі, ламає Він лука й торощить списа, палить огнем колісниці!</t>


text:
<pb/><t>Вельможі народів зібрались до народу Бога Авраамового, бо щити землі Божі. Він звеличений!</t>


text:
<pb/><t>Прекрасна країна, відрада всієї землі, - гора Сіон, на її північних околицях місто Царя великого.</t>


text:
<pb/><t>Про що чули ми, те й побачили в місті Господа сил небесних, у місті Бога нашого: Бог укріпляє його навіки.</t>


text:
<pb/><t>Яке ім'я Твоє, Боже, така й хвала Твоя аж до країв землі. Правиця Твоя повна справедливості!</t>


text:
<pb/><t>Зверніть увагу на укріплення його, огляньте палаци його, щоб ви могли розповісти про це наступному поколінню.</t>


text:
<pb/><t>Чого боятися мені в день лихоліття, коли обступлять мене злочинства тих, що мене переслідують,</t>


text:
<pb/><t>Бож бачать, що мудрий умирає так само, як нерозумний і безглуздий, і свої багатства іншим залишають.</t>


text:
<pb/><t>Вони думають, що доми їхні вічні й оселі їхні з роду в рід, і землі свої називають своїм ім'ям.</t>


text:
<pb/><t>Вони зійдуть у шеол, і смерть їх пасе, немов вівці, а праведники запанують над ними від рання. Сила покине їх і шеол буде мешканням для них.</t>


text:
<pb/><t>«Слухай же ти, Мій народе, бо ось Я буду говорити, Ізраїлеві, і буду свідчити на тебе: Бог, Бог твій Я!»</t>


text:
<pb/><t>А до грішника Бог промовляє: «Чого про устави Мої розповідаєш, і завіт Мій носиш в устах своїх,</t>


text:
<pb/><t>Ти це робив, а Я мовчав. Ти думав, що Я такий же, як ти. Я ж покараю тебе й поставлю гріхи твої перед очі твої!</t>


text:
<pb/><t>Хто жертву подяки приносить, той шанує Мене; а хто стежить за своєю дорогою, тому явлю Я спасіння Боже».</t>


text:
<pb/><t>Помилуй мене, Боже, з великої милості Твоєї, і з великого милосердя Свого загладь беззаконня мої!</t>


text:
<pb/><t>Тобі, одному Тобі я згрішив, і перед очима Твоїми лукаве вчинив, тому справедливий Ти в слові Своїм і бездоганний у суді Своїм.</t>


text:
<pb/><t>Визволи мене від переступу кровного, Боже, Боже спасіння мого, мій язик радісно величатиме справедливість Твою!</t>


text:
<pb/><t>Тоді будуть Тобі любі жертви праведності, — жертви всепалення і приношення, тоді принесуть телят на жертовник Твій!</t>


text:
<pb/><t>Отож, Бог знищить тебе навіки: Він вихопить тебе з твого намету і викорінить тебе із землі живих.</t>


text:
<pb/><t>«Ось чоловік, який не покладався на Бога, а покладався на своє велике багатство та зміцнювався злочинством своїм».</t>


text:
<pb/><t>Я ж — немов би те оливкове дерево, зелене в домі Божім; я надіюся на ласку Божу на віки вічні!</t>


text:
<pb/><t>Я прославлятиму Тебе вічно за те, що Ти вчинив, надіятися на ім'я Твоє: бо Ти добрий до побожних Твоїх.</t>


text:
<pb/><t>Безумний сказав у серці своїм: «Нема Бога!» Вони розбещені і творять підлі діла; нема нікого, хто творив би добро.</t>


text:
<pb/><t>Бог дивиться з небес на синів людських, щоб побачити, чи є між ними розумні, які шукають Бога.</t>


text:
<pb/><t>Усі відвернулися, разом стали огидними; нема нікого, хто творив би добро, нема ні одного.</t>


text:
<pb/><t>Невже не схаменуться всі, що роблять беззаконня, що поїдають Мій народ, немов би хліб їли, і не визнають Бога?</t>


text:
<pb/><t>Але вони там бояться страху, де його нема. Бо Бог розкидає кості тих, хто отаборився проти тебе; бо Він забув про них.</t>


text:
<pb/><t>О, коли б то вже прийшло для Ізраїля спасіння із Сіону! Як долю Свого народу поверне Господь, то зрадіє Яків і втішиться Ізраїль!</t>


text:
<pb/><t>Чужинці нападають на мене, й сильні зазіхають на моє життя, вони не ставили Бога перед собою.</t>


text:
<pb/><t>від ворожого голосу, від утисків нечестивих, бо вони горнуть лихо на мене, і в гніві переслідують мене.</t>


text:
<pb/><t>Бо ж не ворог лихословить мене, — я переніс би, і не ненависник мій величається наді мною, я б сховався від нього.</t>


text:
<pb/><t>Нехай поглине їх смерть, нехай зійдуть вони до шеолу живими, бо зло в їхнім мешканні, у їхній середині!</t>


text:
<pb/><t>Бог, Який сидить вічно на престолі, почує їх і завдасть їм болю, бо нема в них каяття, і Бога вони не бояться.</t>


text:
<pb/><t>Уста їх масніші від масла, але війна в їхньому серці; слова їхні масні, як олія, але вони, як мечі ті оголені!</t>


text:
<pb/><t>Поклади на Господа турботи твої, і Він підтримає тебе; Він не допустить ніколи, щоб праведник захитався.</t>


text:
<pb/><t>Але Ти, Боже, вкинеш їх у яму погибелі; люди кровожадні і зрадливі не доживуть і до половини віку свого. А я надію покладаю на Тебе!</t>


text:
<pb/><t>На Бога, слово Якого я хвалю, на Бога я надіюся; я не буду боятися. Що зробить мені тіло?</t>


text:
<pb/><t>Мої скитання Тобі відомі, сльози мої збери в посудину Твою: чи ж не записані вони у книзі Твоїй?</t>


text:
<pb/><t>Тоді вороги мої відступлять назад, того дня, як я кликати буду. Та я знаю, що Бог зі мною.</t>


text:
<pb/><t>Бо Ти врятував мою душу від смерті і ноги мої від спотикання, щоб я ходив перед Богом у світлі життя.</t>


text:
<pb/><t>Помилуй мене, Боже, помилуй мене, бо на Тебе надіється душа моя й у затінку крил Твоїх я сховаюсь, доки перейде біда.</t>


text:
<pb/><t>Він пошле з небес — і врятує мене, Він поганьбить того, хто чатує мене. Бог пошле Свою милість та правду.</t>


text:
<pb/><t>Душа моя серед левів; я лежу між людьми, що вогнем палають, між синами людськими, яких зуби — стріли й списи, а язик їх — гострий меч.</t>


text:
<pb/><t>Вороги мої наставили пастку на мене; знесилили душу, викопали для мене яму й самі попадали в неї!</t>


text:
<pb/><t>Нечестиві вже з дня народження свого відступили; від материнського лона блудять, кажучи неправду.</t>


text:
<pb/><t>Нехай вони розпливуться, як вода, що розтікається; коли вони натягають луки свої, нехай стріли їхні будуть як переломлені;</t>


text:
<pb/><t>Раніш ніж горшки ваші відчують тернину запалену, нехай буря рознесе її, чи свіжу чи спалену!</t>


text:
<pb/><t>Всемогутній Боже, Боже Ізраїля, пробудись і покарай всі народи, не помилуй ні одного із зрадників злих!</t>


text:
<pb/><t>Але не вбивай їх, щоб мої люди не забули; розкидай їх Своєю силою, і приниж їх, Господи, щите наш.</t>


text:
<pb/><t>За гріхи уст їхніх і слова язика їхнього, нехай спіймаються вони в гордості своїй, за клятву й неправду, що всюди сіють.</t>


text:
<pb/><t>Знищ їх у гніві, знищ їх, щоб їх не було; і нехай знають, що Бог панує над Яковом, аж до кінців землі!</t>


text:
<pb/><t>А я буду оспівувати силу Твою, буду вранці прославляти милість Твою, бо для мене Ти був у день недолі моєї твердинею й захистом!</t>


text:
<pb/><t>Моав — то мідниця Моя, на Едом кидаю сандалю Свою; над Філістією я вигукуватиму переможно».</t>


text:
<pb/><t>Від краю землі я кличу до Тебе, коли серце моє мліє; виведи мене на скелю, що для мене недосяжна.</t>


text:
<pb/><t>Доки будете нападати на чоловіка? Чи всі ви хочете його повалити, немов похилену стіну, немов розхитаний тин?</t>


text:
<pb/><t>Вони тільки й думають, як би зіпхнути його з висоти, вони полюбили неправду: благословляють устами, а в серці своїм — проклинають.</t>


text:
<pb/><t>Народе! Кожного часу надійтеся на Нього, виливайте перед Ним свої серця, бо Бог для нас — пристановище!</t>


text:
<pb/><t>Дійсно, сини людські — тільки суєта, сини мужів — обмана: як узяти на вагу — вони легші, ніж пара.</t>


text:
<pb/><t>Не надійтесь на утиск, і не пишайтесь грабунком; як багатство збільшується, то нехай твоє серце не прив'язується до нього.</t>


text:
<pb/><t>Боже, Ти Бог мій, ревно я шукаю Тебе; душа моя жадає Тебе, тужить тіло моє за Тобою в землі виснаженій, сухій і безводній,</t>


text:
<pb/><t>Цар же звеселиться в Бозі; хвалитиметься кожен, хто клянеться Ним, коли вуста тих, котрі говорять неправду, замовкнуть.</t>


text:
<pb/><t>У злій справі зміцнюють себе, змовляються пастки таємно розставити, кажуть: «Хто побачить їх?»</t>


text:
<pb/><t>Придумують неправду, чинять розслідування за розслідуванням навіть до нутра людини в глибині серця.</t>


text:
<pb/><t>А праведник звеселиться Господом і буде надіятись на Нього й похваляться всі праведні серцем.</t>


text:
<pb/><t>Блаженний, кого вибираєш Ти та наближаєш, — в оселях Твоїх спочивати той буде! Наситимось благословенням дому Твого, — святістю храму Твого!</t>


text:
<pb/><t>Дивний у правосудді, почуй нас, Боже, Спасителю наш, надіє всіх кінців землі та далеких морів.</t>


text:
<pb/><t>Перед Твоїми чудесами наповнюються страхом народи на всіх кінцях землі. Ти звеселяєш місця сходу й заходу.</t>


text:
<pb/><t>Ти відвідуєш землю і зрошуєш її; Ти збагачуєш її рясно. Божий потік повний води. Ти готуєш для них хліб, бо Ти так її упорядкував.</t>


text:
<pb/><t>Напуваєш борозни її, вирівнюєш груддя її, розм'якшуєш її краплями дощу, Ти благословляєш рослинність її.</t>


text:
<pb/><t>Скажіть Богові: «Які Твої діла предивні! Задля великої сили Твоєї підлещуються до Тебе Твої вороги.</t>


text:
<pb/><t>Всемогутністю Своєю Він царює віковічно; очі Його стежать за народами: нехай бунтівники не підносяться!</t>


text:
<pb/><t>Ти посадив людину на голову нашу; ми пройшли крізь вогонь і воду, але Ти привів нас до місця достатку.</t>


text:
<pb/><t>Як жертву всепалення, принесу Тобі ситих телят з димом кадильним баранячим, пожертвую биків з козлами.</t>


text:
<pb/><t>Прийдіть і послухайте всі, хто боїться Бога, я розповім вам, що Він вчинив для моєї душі.</t>


text:
<pb/><t>Нехай народи радіють та веселяться, бо Ти правиш народами по правді й племена ведеш на землі!</t>


text:
<pb/><t>Як дим розвіюється, так їх розвій; як віск топиться від вогню, так згинуть нечестиві перед лицем Божим!</t>


text:
<pb/><t>Співайте Богові, піснею прославляйте ім'я Його; вихваляйте Того, Хто сидить на хмарах — Його ім'я Єгова — і радійте перед Ним.</t>


text:
<pb/><t>земля тремтіла, навіть небо розтавало перед Богом, Сінай тремтів перед Богом, Богом Ізраїля!</t>


text:
<pb/><t>Ти, Боже, проливав щедрий дощ на спадщину Твою; і коли воно знемагало, Ти підкріпляв його.</t>


text:
<pb/><t>Коли ви спочиваєте посеред вівчарень, то це, як крила голубки, сріблом покриті, а пір'я — золотом чистим.</t>


text:
<pb/><t>Чому заздрісно вдивляєтеся, круті гори, на гору, де Господь воліє жити, де Господь буде перебувати вічно?</t>


text:
<pb/><t>Ти зійшов на висоту, і забрав полонених; Ти одержав дари для людей, так щоб навіть відступники мешкали в Господа Бога.</t>


text:
<pb/><t>Спереду йдуть співаки, за ними — музиканти, а посередині — дівчата, що грають на тимпанах.</t>


text:
<pb/><t>Там Веніамін молодий, їхній володар; князі Іуди, їхні полки, князі Завулона та Нафталіма.</t>


text:
<pb/><t>Погрози звірині в очереті, череді волів разом з телятами народів, понищ тих, хто раболіпствує злиткам срібла, розпорош народи, які бажають воєн.</t>


text:
<pb/><t>Який сидить на небесах, небесах відвічних! Ось Він гримить голосом Своїм, голосом сильним.</t>


text:
<pb/><t>Грізний Ти, Боже, в святині Своїй! Бог Ізраїля, Він дає силу й потугу народові. Благословен Бог!</t>


text:
<pb/><t>Я погряз у глибокому болоті, і нема на чім стати. Я увійшов у глибоку воду і повінь поглинає мене.</t>


text:
<pb/><t>Тих, що без причини мене ненавидять, більше, ніж волосся на голові моїй; набралися сили згубники мої, що безвинно мене переслідують. Чого не грабував, те повинен віддати.</t>


text:
<pb/><t>Не дай, щоб ті, що надіються на Тебе, були осоромлені через мене, Господи, Боже Всемогутній! Не дай, щоб ті, що шукають Тебе, були осоромлені через мене, Боже Ізраїля.</t>


text:
<pb/><t>Ті, що сидять біля брами, глузують з мене, складають про мене пісні ті, хто на підпитку.</t>


text:
<pb/><t>А я — молитва моя до Тебе, Господи, в час Твій сприятливий! О Боже, в Твоєму великому милосерді дай мені відповідь істиною Твого спасіння.</t>


text:
<pb/><t>Витягни мене з болота, не дай мені загрузнути, врятуй мене від тих, які ненавидять мене, і від вод глибоких.</t>


text:
<pb/><t>Нехай не захопить мене бистрінь водяна, і глибінь не проковтне мене, і безодня не затулить пащі своєї наді мною.</t>


text:
<pb/><t>Вислухай мене, Господи, в міру доброї ласки Твоєї, обернися до мене з великого милосердя Твого.</t>


text:
<pb/><t>Моє серце зламала наруга, і я знемігся; чекав співчуття, та немає його, і потішителів, — та не знайшов нікого.</t>


text:
<pb/><t>Бо вони переслідують тих, кого Ти покарав, і побільшують страждання тих, кому Ти завдав болю.</t>


text:
<pb/><t>І це буде більш приємне Господеві, ніж принесення в жертву вола або бика, з його рогами і копитами.</t>


text:
<pb/><t>Нехай будуть посоромлені й постижені ті, хто шукає моєї душі, щоб схопити її! Нехай назад будуть відкинуті й осоромлені ті, що втішаються з мого нещастя.</t>


text:
<pb/><t>Нехай всі ті, що шукають Тебе, радіють і веселяться в Тобі; нехай ті, що люблять спасіння Твоє, говорять постійно: «Нехай буде Господь звеличений!»</t>


text:
<pb/><t>А я бідний і нужденний; негайно прийди до мене, Боже. Ти моя поміч і мій Визволитель. Господи, не барися!</t>


text:
<pb/><t>Будь для мене скелею притулку, куди я міг би завжди ховатись; Ти наказав рятувати мене, бо Ти моя скеля і твердиня моя!</t>


text:
<pb/><t>Від народження я покладався на Тебе; від утроби матері моєї Ти охорона моя. Тобі хвала моя завжди!</t>


text:
<pb/><t>Бо мої вороги змовляються проти мене, і ті, що підстерігають душу мою, радяться між собою.</t>


text:
<pb/><t>Нехай посоромляться, хай позникають, хто ненавидить душу мою. Нехай покриє сором і безчестя тих, хто нещастя для мене бажають!</t>


text:
<pb/><t>До старості і до сивини не залишай мене, Боже, поки я не звіщу про силу Твою майбутньому поколінню, всім, що прийдуть, про могутність Твою.</t>


text:
<pb/><t>Твоя справедливість сягає аж до неба, Боже. Ти вчинив великі діла. Хто, Боже, рівня Тобі?</t>


text:
<pb/><t>Ти посилав на мене багато лютої біди, але знову оживляв мене і з безодні землі знову виводив мене.</t>


text:
<pb/><t>Я прославлятиму Тебе на арфі, правду Твою, мій Боже, буду співати Тобі на гуслях, Святий Ізраїля!</t>


text:
<pb/><t>І язик мій щодня звіщає правду Твою: бо посоромлені, бо поганьблені ті, що шукають лихого для мене!</t>


text:
<pb/><t>Він буде судити пригнічених серед народу, спасати дітей бідних, і тиснути буде гнобителя.</t>


text:
<pb/><t>Він врятує їхню душу від гноблення і насильства, бо дорогоцінна кров їхня буде в очах його.</t>


text:
<pb/><t>І буде він жити, й даватимуть йому золото з Шеви, і завжди будуть молитися за нього, і кожний день благословлятимуть його.</t>


text:
<pb/><t>Буде достаток збіжжя на землі й на верхах гір, і колосся буде хвилюватись, як ліс на Ливані, а в містах намножаться люди, як трава на землі!</t>


text:
<pb/><t>Його ім'я буде навіки, поки сонця — буде ім'я його; в ньому будуть одне одного благословляти; всі народи будуть ублажати його.</t>


text:
<pb/><t>І нехай благословенне буде ім'я Його навіки! Нехай вся земля сповниться його славою! Амінь і амінь!</t>


text:
<pb/><t>А мені благо — наближатися до Бога! На Тебе, Господи Боже, покладаю надію свою, щоб сповіщати всі діла Твої.</t>


text:
<pb/><t>Чому, Боже, відкинув Ти нас навіки? Чому гнів Твій невгасає проти вівців пасовиська Твого?</t>


text:
<pb/><t>Згадай Твою громаду, яку Ти придбав Собі віддавна, щоб була коліном, яке відкупив Собі в спадщину, оцю гору Сіон, на якій Ти оселився.</t>


text:
<pb/><t>Ревуть вороги Твої посеред зборів Твоїх; вони поставили там знаки свої, як знамено перемоги.</t>


text:
<pb/><t>У своїм серці вони сказали: «Ми винищимо їх усіх!» Вони спалили в країні всі місця Божих зборів.</t>


text:
<pb/><t>Ми не бачимо наших знамен; нема вже пророка, і нема між нами того, хто знає, аж доки це буде...</t>


text:
<pb/><t>Прославляємо Тебе, Боже, прославляємо, бо близьке Твоє ім'я! Оповідають про чудеса Твої.</t>


text:
<pb/><t>В руці Господа чаша, яка піниться від вина, повна вина заправленого! Він наливає з неї; усі ж беззаконні землі висосуть та вип'ють лиш дріжджі її.</t>


text:
<pb/><t>Відважні серцем — здобиччю стали; сон обгорнув їх; і не знайшли своїх рук усі мужі сили.</t>


text:
<pb/><t>Присягайте і виконуйте обітниці, які ви дали Господеві, вашому Богові. Приносьте дари свої Грізному всі, хто Його оточує!</t>


text:
<pb/><t>У день недолі моєї шукав я Господа, простягав уночі я рухи свої безустанку, душа моя зреклась утіхи.</t>


text:
<pb/><t>Голос грому Твого чути у вихорі; блискавки освітили круг земний; земля тремтіла і тряслася.</t>


text:
<pb/><t>Не утаїмо від їхніх дітей, будемо звіщати майбутнім поколінням славу Господню, силу Його та чудеса, які Він учинив.</t>


text:
<pb/><t>Бо Він установив свідоцтво Своє в Якові, і поклав закон в Ізраїлі, про який наказав Він нашим батькам, щоб вони переказали дітям своїм.</t>


text:
<pb/><t>І не були такими, як їх батьки, родом непокірливим та бунтівничим, родом, із серцем змінливим, якого дух був невірний Богові.</t>


text:
<pb/><t>Ось Він ударив у скелю, і вода линула з неї, і потекли потоки! Але чи може Він також дати нам хліба? Чи може Він дати м'яса Своєму народові?»</t>


text:
<pb/><t>Тому-то почув це Господь і розгнівався, і запалав вогонь проти Якова, і гнів проти Ізраїля,</t>


text:
<pb/><t>як проти них піднявся гнів Божий; і Він став нищити найситіших їхніх, і повалив вибранців Ізраїля.</t>


text:
<pb/><t>Проте Він, милосердний, прощав гріхи їхні і не знищив їх. І часто Він відвертав Свій гнів, і не будив усю Свою лютість.</t>


text:
<pb/><t>Скільки раз вони бунтувалися проти Нього в пустині, і засмучували Його в ненаселеній землі.</t>


text:
<pb/><t>Він послав на них Свій гнів запальний, і лютість, й обурення, й утиск, — наслання злих ангелів.</t>


text:
<pb/><t>Він зрівняв дорогу для гніву Свого, не зберіг душі їхньої від смерті, життя ж їхнє віддав моровиці.</t>


text:
<pb/><t>Він прогнав народи перед обличчям їх, по жеребу розділив їм спадщину, і в наметах їхніх поселив племена Ізраїлеві.</t>


text:
<pb/><t>Боже, язичники ввійшли в спадщину Твою, осквернили святий храм Твій, обернули Єрусалим в руїну!</t>


text:
<pb/><t>Трупи Твоїх рабів вони віддали на поживу для птаства небесного, тіло Твоїх богобійних — звірині земній...</t>


text:
<pb/><t>Не пам'ятай нам гріхів батьків наших; нехай випередить нас скоро Твоє милосердя, бо ми зовсім ослабли!</t>


text:
<pb/><t>Допоможи нам, Боже спасіння нашого, ради слави імені Твого! Збережи нас і прости наші гріхи ради імені Свого!</t>


text:
<pb/><t>Чого будуть казати язичники: «Де їхній Бог?» Нехай відомою стане між народами, перед очима нашими, помста за пролиту кров Твоїх рабів.</t>


text:
<pb/><t>Нехай перед лице Твоє дійде стогін в'язня! Згідно могутності руки Твоєї збережи приречених на смерть!</t>


text:
<pb/><t>А ми, народ Твій, вівці пасовиська Твого, будемо вдячні Тобі вічно, і будемо розповідати про славу Твою з роду в рід!</t>


text:
<pb/><t>О Пастирю Ізраїля, прихили вухо! Ти, що ведеш, немов ту отару Йосипа, що на херувимах сидиш, з'явися.</t>


text:
<pb/><t>Повернись до нас, о Всемогутній Боже, подивись з небес і побач, і відвідай цей виноградник,</t>


text:
<pb/><t>Він установив це, як свідчення для Йосипа, коли Він виступив проти землі Єгипту. Мову, якої не розумів, я почув: </t>


text:
<pb/><t>У горі ти кликав Мене, і Я врятував тебе; Я відповів тобі з громової хмари; Я випробовував тебе біля вод Мериви.</t>


text:
<pb/><t>Жадає й лине душа моя до дворів Господніх. Серце моє й тіло моє радісно прагнуть до Бога живого.</t>


text:
<pb/><t>І пташка знаходить домівку, і ластівка гніздо собі, де кладе пташенята свої, а я при жертовниках Твоїх, Господи сил, Царю мій і Боже мій!</t>


text:
<pb/><t>Проходячи долиною Плачу, вони відкривають у ній джерела, і дощ покриває її благословінням.</t>


text:
<pb/><t>Один бо день у дворах Твоїх, ліпше ніж тисяча. Бажаю краще бути при порозі дому Божого, ніж жити в наметах безбожності!</t>


text:
<pb/><t>Бо сонце та щит — Господь, Бог! Господь дає милість і славу; добра не відмовить тим, хто ходить непорочно.</t>


text:
<pb/><t>Послухаю, що говорить Бог, Господь, коли Він буде промовляти «Мир» на народ Свій і на вибраних Своїх, і нехай до безумства вони не повертаються!</t>


text:
<pb/><t>Справді, Боже спасіння близько для тих, котрі бояться Його, щоб слава Його була в землі нашій.</t>


text:
<pb/><t>Збережи душу мою, бо Ти ж обдарував мене ласкою Своєю. Боже мій, спаси раба Твого, що покладається на Тебе.</t>


text:
<pb/><t>Усі народи, які Ти створив, прийдуть до Тебе і поклоняться Тобі, Господи; і прославлятимуть ім'я Твоє.</t>


text:
<pb/><t>Господи, вкажи мені дорогу Твою, і я ходитиму в правді Твоїй; прихили серце моє до страху імені Твого!</t>


text:
<pb/><t>Я буду прославляти Тебе, Господи, мій Боже, усім серцем моїм; я буду вихваляти ім'я Твоє вічно!</t>


text:
<pb/><t>Боже, горді піднялись на мене, а натовп гнобителів прагне моєї душі, і перед собою не ставлять Тебе.</t>


text:
<pb/><t>А Ти, Господи, Бог щедрий і милосердний, довготерпеливий і багатомилостивий, і справедливий.</t>


text:
<pb/><t>Глянь на мене і змилосердься наді мною; дай силу Твою рабу Твоєму і спаси сина раби Твоєї.</t>


text:
<pb/><t>Прояви знак Твоєї доброти до мене, щоб побачили вороги мої і осоромилися, бо Ти, Господи, допоміг мені і потішив мене.</t>


text:
<pb/><t>Рагав зачислю й Вавілон до тих, що мене знають: ось Філістія, Тир і Єфіопія, — «і ці там народилися».</t>


text:
<pb/><t>Між мертвими кинутий, як убиті, що в гробі лежать, про яких Ти вже не згадуєш, і які далеко від руки Твоєї.</t>


text:
<pb/><t>Очі мої знемоглися від горя; Господи, я щодня кличу до Тебе; простягаю руки мої до Тебе.</t>


text:
<pb/><t>Чи можуть знати про Твої чудеса в місці темряви або про Твою праведність в землі забуття?</t>


text:
<pb/><t>Я буду співати про милості Господні повіки! Розповідатиму устами моїми про Твою вірність з роду в рід.</t>


text:
<pb/><t>Тому що я впевнений, що навіки заснована милість, і на небесах Ти утвердив Свою вірність: </t>


text:
<pb/><t>Справедливість і правосуддя — основа Твого трону. Милосердя і правда йдуть перед обличчям Твоїм.</t>


text:
<pb/><t>Тоді богобійним своїм говорив Ти в об'явленні і сказав: «Я подав поміч мужньому, підніс вибраного з народу.</t>


text:
<pb/><t>Ти розвалив усі стіни, що охороняли його, і зруйнував усі укріплення, що обороняли його.</t>


text:
<pb/><t>Згадай, Господи, про ганьбу рабів Своїх, що я ношу в серці своїм від усіх сильних народів,</t>


text:
<pb/><t>Бо в очах Твоїх тисяча літ, немов той день вчорашній, який проминув, і як сторожа нічна.</t>


text:
<pb/><t>Днів віку нашого — сімдесят років, а як при силі — вісімдесят років: і гордість їхня — праця й марнота; час швидко минає, і ми відлітаємо...</t>


text:
<pb/><t>І благовоління Господа, Бога нашого нехай буде над нами! І діло рук наших утверди нам, Боже, утверди діло рук наших!</t>


text:
<pb/><t>Він заслонить тебе Своїми крилами, і під крилами Його ти знайдеш притулок, щит і оборона — правда Його.</t>


text:
<pb/><t>Бо ось вороги Твої, Господи, бо ось вороги Твої загинуть; розпорошаться всі беззаконники!</t>


text:
<pb/><t>І дивилося око моє на моїх ворогів, на тих злочинців, що на мене встають, почують мої вуха!</t>


text:
<pb/><t>Господь царює, Він одягнувся у велич і підперезався силою. І міцно поставлений всесвіт, щоб не захитався!</t>


text:
<pb/><t>Чи Той, Хто карає народи, також не покарає вас? Чи Тому, Хто навчає людство, бракує знання?</t>


text:
<pb/><t>Хто встане за мене проти злочинців? Хто заступиться за мене перед тими, котрі чинять беззаконня?</t>


text:
<pb/><t>Чи може з Тобою мати яку спільність престол погибелі, що під виглядом закону чинять зло?</t>


text:
<pb/><t>І Господь поверне на них беззаконня їхнє, і злобою їхньою Він знищить їх; знищить їх Господь, Бог наш!</t>


text:
<pb/><t>Бо Він наш Бог. Ми народ Його пасовиська і Його руки отара. Якби ви послухали вже голос Його сьогодні: </t>


text:
<pb/><t>Сорок років дратував Мене рід цей, і Я сказав: «Цей народ заблудився серцем своїм, не пізнали вони шляхів Моїх.</t>


text:
<pb/><t>Сповістіть народам: «Господь царює! Всесвіт Він зміцнив, щоб не захитався. Він буде судити народи справедливо!»</t>


text:
<pb/><t>перед лицем Господнім, бо гряде Він, бо землю судити гряде. Він судитиме світ по правді й народи по істині Своїй.</t>


text:
<pb/><t>Нехай посоромлені будуть усі, хто ідолам служить, хто божками хвалиться! Додолу впадіть перед ним усі боги!</t>


text:
<pb/><t>Хто Господа любить, ненавидьте зло! Хто рятує душі святих Своїх, Той визволить їх із руки нечестивих.</t>


text:
<pb/><t>«Заспівайте нову пісню Господеві, бо Він чудеса вчинив! Йому помогла правиця Його та святе рамено Його.</t>


text:
<pb/><t>Він пригадав Свою милість і Свою вірність до дому Ізраїля; усі кінці землі побачили спасіння Бога нашого.</t>


text:
<pb/><t>Нехай ріки плещуть у долоні; нехай гори разом радіють, бо Він землю судити гряде: Він по правді буде судити всесвіт і народи по істині!</t>


text:
<pb/><t>Сила царя — любить правосуддя. Ти ж утвердив правоту, суд і правосуддя вчинив Ти в Якова.</t>


text:
<pb/><t>Мойсей і Аарон серед священиків Його, а Самуїл серед тих, що кличуть ім'я Його. Вони кликали до Господа, і Він допомагав їм.</t>


text:
<pb/><t>Він говорив до них з хмарного стовпа, і вони виконували Його заповіді й закони, що Він дав їм.</t>


text:
<pb/><t>Господи, Боже наш! Ти почув їхні молитви; Ти був для них Богом, Який прощає, хоч Ти карав їх за їхні злочини.</t>


text:
<pb/><t>Звеличуйте Господа, нашого Бога, і поклоняйтеся Йому на святій горі Його, бо Святий Господь, наш Бог!</t>


text:
<pb/><t>Знайте, що Господь є Бог. Він створив нас, і ми Його, ми Його люди, вівці пасовиська Його.</t>


text:
<pb/><t>Входьте у брами Його з подякою; заходьте на подвір'я Його з похвалою. Будьте вдячні Йому і прославляйте Його ім'я.</t>


text:
<pb/><t>Я буду обдумувати шлях невинного. Коли прийдеш до мене? Буду ходити в домі моїм в невинності серця свого.</t>


text:
<pb/><t>Не покладу перед очима своїми речі нікчемної. Діло відступництва ненавиджу, не приліпиться воно до мене.</t>


text:
<pb/><t>Я знищив би того, хто таємно обмовляє ближнього свого; хто має горде око й зарозуміле серце, того не потерплю.</t>


text:
<pb/><t>Очі мої на вірних землі, щоб були біля мене. Хто ходить праведними шляхами, хай служить мені.</t>


text:
<pb/><t>Не буде жити в моїм домі той, хто творить зраду. Хто неправду говорить, не сміє стояти перед очима Моїми.</t>


text:
<pb/><t>Усіх нечестивих землі буду нищити кожного ранку, щоб викорінити з міста Господнього всіх, що роблять беззаконня!</t>


text:
<pb/><t>Не відвертайся від мене в день лиха мого. Нахили Своє вухо до мене; дай мені скору відповідь, коли я звертаюсь до Тебе.</t>


text:
<pb/><t>Увесь день вороги мої насміхаються з мене; і ті, що лютують проти мене, проклинають мене.</t>


text:
<pb/><t>Вони проминуть, а Ти будеш існувати вічно. Вони, як одяг, постаріють, і Ти зміниш їх, немов те вбрання, і вони переміняться.</t>


text:
<pb/><t>Але милість Господня віковічна до тих, що бояться Його; і справедливість Його над синами синів,</t>


text:
<pb/><t>Благословіть Господа, всі ангели Його, потужні силою, виконавці слова Його, покірні голосові слова Його.</t>


text:
<pb/><t>Благословіть Господа, всі діла Його, по всіх місцях володіння Його! Благослови Господа, душе моя!</t>


text:
<pb/><t>Благослови, душе моя, Господа! О Господи, Боже мій, Ти дивно великий, Ти одягнувся в велич та в славу!</t>


text:
<pb/><t>Він будує палаци Свої над водами, робить хмари колісницею Своєю і простує на крилах вітру.</t>


text:
<pb/><t>і вино, що серце людині звеселяє, оливу, від якої лице світліє, і хліб, що серце людині зміцняє.</t>


text:
<pb/><t>Відвертаєш Ти від них лице Своє, — вони лякаються; забираєш дух у них, — вмирають вони, і повертаються знову в порох.</t>


text:
<pb/><t>Я буду співати Господеві усе життя моє. Я буду хвалити Господа до останнього мого подиху.</t>


text:
<pb/><t>Нехай щезнуть грішники із землі, і беззаконників нехай не буде. Благослови, душе моя, Господа! Алілуя!</t>


text:
<pb/><t>Згадуйте про чудеса Його, які Він вчинив для нас, згадуйте про знамення Його й присуди вуст Його.</t>


text:
<pb/><t>Згадай, о Господи, про мене в благоволінні до народу Свого, відвідай мене спасінням Своїм,</t>


text:
<pb/><t>щоб бачити мені щасливу долю вибраних Твоїх, радіти веселощами Твого народу, хвалитись спадщиною Твоєю.</t>


text:
<pb/><t>Батьки наші не вважали на чуда Твої в Єгипті, не пам'ятали про численні Твої добродійства і збунтувалися проти Всевишнього біля Червоного моря.</t>


text:
<pb/><t>Він кликнув на море Червоне — і висохло, і Він повів їх через морські глибини, немов по пустині!</t>


text:
<pb/><t>І хотів понищити їх, коли б не Мойсей, вибраний Його, не став перед Ним в проломі, щоб відвернути гнів Його, щоб Він не знищив їх.</t>


text:
<pb/><t>Вони проливали невинну кров, кров своїх синів і дочок, котрих вони приносили в жертву ідолам Ханаану. І земля осквернилася від крові.</t>


text:
<pb/><t>Багато разів Він визволяв їх з рабства, але вони бунтувалися думкою своєю і зубожіли вони в беззаконнях своїх.</t>


text:
<pb/><t>Спаси нас, Господи, Боже наш, і збери нас з-поміж народів, щоб дякувати Твоєму святому імені і хвалитися славою Твоєю.</t>


text:
<pb/><t>Благословений Господь Бог Ізраїлів на віки вічні. Нехай весь народ скаже: «Амінь!» Алілуя!</t>


text:
<pb/><t>У святині Своїй Бог промовив: «Нехай Я звеселюся, — розділю Я Сихем, і долину Суккотську виміряю.</t>


text:
<pb/><t>Моав — Мій посуд умивальний, на Єдом кину Своїм взуттям, над Філістиєю буду погукувати!»</t>


text:
<pb/><t>бо мої вороги порозкривали на мене уста нечестиві та лукаві, язиком неправдивим говорять зі мною.</t>


text:
<pb/><t>Нехай діти його будуть бродягами і жебраками; і нехай вони просять у тих, хто їх руйнував!</t>


text:
<pb/><t>Нехай гріхи батьків його згадаються перед Господом; нехай гріх його матері не буде забутий.</t>


text:
<pb/><t>За те, що він не мав на думці творити милосердя, а переслідував до смерті бідних, нужденних і убитих горем.</t>


text:
<pb/><t>Полюбив він прокляття: хай же прийде на нього! Не хотів благословіння: хай же відійде від нього!</t>


text:
<pb/><t>Зодягнув він прокляття, немов одіж, воно ж, як вода, просякне в нутро його, і як олива, в його кості.</t>


text:
<pb/><t>Нехай йому буде, немов одежа, що його вкриває, неначе пояс, що він ним підперезується завжди.</t>


text:
<pb/><t>Нехай вони проклинають, а Ти благослови! Встануть вони й осоромляться, а раб Твій радітиме!</t>


text:
<pb/><t>Нехай одягнуться ганьбою ті, хто мене обмовляє, і нехай соромом огорнуться, наче плащем.</t>


text:
<pb/><t>Сказав Господь моєму Господеві: «Сядь праворуч Мене, доки Я не покладу ворогів Твоїх підніжком для ніг Твоїх».</t>


text:
<pb/><t>Народ Твій — добровільна жертва під час війни Твоєї на висотах святині! Від роду він немов дар юності Твоєї, ніби роса дитинства Твого!</t>


text:
<pb/><t>Послав Він Своєму народові визволення, заповіт Свій поставив навіки, святе та грізне Його ім'я.</t>


text:
<pb/><t>Початок премудрості — страх перед Господом, добрий розум у тих, хто заповіт Його сповняє. Хвала Йому повіки вічні!</t>


text:
<pb/><t>Бачить те грішник і злиться, і мучиться, скрегогучи зубами; та бажання грішників пропаде.</t>


text:
<pb/><t>Мають руки, та не дотикаються; мають ноги, але не ходять; своїм горлом вони не говорять!</t>


text:
<pb/><t>Господь пам'ятає про нас, — нехай поблагословить! Нехай благословить дім Ізраїля, нехай благословить Він дім Ааронів!</t>


text:
<pb/><t>Обвили мене пута смерті, і муки шеолу знайшли мене, нещастя та смуток навалились на мене.</t>


text:
<pb/><t>Змилуйся, о Господи, бо я раб Твій, я Твій раб, син Твоєї невільниці, Ти кайдани мої розкував.</t>


text:
<pb/><t>Вони обсіли мене, як бджоли; та погасли вони, як терновий огонь, — бо Господнім ім'ям я подужав їх.</t>


text:
<pb/><t>Господь-Бог, Він нас осяяв. Прив'яжіть святкову жертву шнурами аж до наріжників жертовника.</t>


text:
<pb/><t>Також вельможі сидять та змовляються проти мене, раб же Твій про постанови Твої роздумує.</t>


text:
<pb/><t>Нехай горді будуть посоромлені за те, що без причини мене гнітять, а я буду роздумувати про заповіді Твої.</t>


text:
<pb/><t>Обернися до мене, змилосердься наді мною, як звичайно Ти робиш з тими, котрі люблять ім'я Твоє.</t>


text:
<pb/><t>Багато в мене ворогів, і вони переслідують мене, але я не відвернувся від постанов Твоїх.</t>


text:
<pb/><t>Я блукаю, немов та овечка загублена, — пошукай же Свого раба, бо я не забув Твоїх заповідей!</t>


text:
<pb/><t>Туди приходять племена, Господні племена, щоб свідчити Ізраїлю, щоб скласти подяку імені Господньому!</t>


text:
<pb/><t>Як очі слуг на руку свого пана, і як очі служниці на руку своєї пані, так наші очі дивляться на Господа, нашого Бога, доки Він не змилосердиться над нами.</t>


text:
<pb/><t>Душа наша, як птах, урятувалась із сільця птахоловів, — сільце розірвалось, а ми врятувались!</t>


text:
<pb/><t>Ті, хто надію складає на Господа, вони як Сіонська гора, яка не захитається, яка буде стояти повік!</t>


text:
<pb/><t>Не спочине бо нечестя на долі тих праведних, щоб праведні не простягли своїх рук до неправди.</t>


text:
<pb/><t>Тих же, що збочують на криві дороги, — нехай їх провадить Господь разом із тими, що творять беззаконня. Мир на Ізраїля!</t>


text:
<pb/><t>Наші уста тоді були повні веселощів, а язик наш — співу! Казали тоді між народами: «Велике вчинив Господь з ними!»</t>


text:
<pb/><t>все ходить та плаче, хто носить торбину насіння, — вернеться з співом, хто носить снопи свої!</t>


text:
<pb/><t>Якщо Господь не будує дому, то даремно трудяться будівники. Якщо Господь не стереже міста, то даремно пильнують нічні сторожі.</t>


text:
<pb/><t>Даремно вам рано вставати, допізна сидіти, їсти хліб гіркої праці. Він дає сон тим, кого Він любить.</t>


text:
<pb/><t>блаженний той муж, що сагайдака свого ними наповнив, — не будуть такі посоромлені, коли в брамі вони говоритимуть з ворогами!</t>


text:
<pb/><t>Дружина твоя буде, як родюча виноградна лоза в домі твоїм; сини твої будуть сидіти навколо столу, немов паростки оливкового дерева.</t>


text:
<pb/><t>Нехай Господь благословляє тебе з Сіону в усі дні життя твого, щоб ти міг побачити добробут Єрусалима,</t>


text:
<pb/><t>і не скаже перехожий: «Благословіння Господнє на вас, благословляємо вас ім'ям Господа!»</t>


text:
<pb/><t>Душа моя чекає на Господа більше, ніж сторожа чекає ранку; так, більше, ніж сторожа чекає ранку.</t>


text:
<pb/><t>Господи, не має гордості в собі серце моє й очі мої не підносились. Я не женусь також за тим, що велике й дивне для мене.</t>


text:
<pb/><t>Чи ж я не втихомирився й не заспокоїв душі моєї, немов дитятко, що нагодувалось від грудей матері своєї? Душа моя в мені, як те дитятко коло грудей матері.</t>


text:
<pb/><t>Господь присягнув Давидові правдою, і не відступить Він від неї: «Від плоду утроби твоєї Я посаджу на престолі твоїм!</t>


text:
<pb/><t>А якщо сини твої будуть зберігати завіт Мій і Закон, якого Я їх навчу, то й сини їхні будуть віковічно сидіти на престолі твоїм».</t>


text:
<pb/><t>Це немов дорогоцінне миро, вилите на голову, яке стікає на бороду, бороду Аарона, стікає на полу одягу його.</t>


text:
<pb/><t>Немов роса Гермону, яка спадає на гору Сіон. Бо там Господь заповідав благословення, повік вічне життя!</t>


text:
<pb/><t>Він заставляє хмари підніматися з усіх кінців землі; Він посилає блискавки з дощем, і випускає вітер зі сховищ своїх.</t>


text:
<pb/><t>співу бо пісні від нас там чекали поневолювачі наші, а веселощів — наші мучителі: «Заспівайте нам з пісень сіонських!»</t>


text:
<pb/><t>Нехай язик мій прилипне до піднебіння, якщо я не буду тебе пам'ятати, якщо не поставлю Єрусалим понад усі мої радощі!</t>


text:
<pb/><t>Згадай, о Господи, синам едомським день Єрусалиму, коли вони кричали: «Руйнуйте, руйнуйте його, аж до підвалин його!»</t>


text:
<pb/><t>О дочко вавілонська, руїннице, блаженний, хто тобі відплатить за все, що ти заподіяла нам!</t>


text:
<pb/><t>Вклонюсь до храму святого Твого, і славлю ім'я Твоє за Твоє милосердя й за правду Твою, бо звеличив Ти над усе Своє ім'я та слово Своє!</t>


text:
<pb/><t>Якщо серед тісноти піду, — Ти оживиш мене, на лютість моїх ворогів пошлеш руку Свою, і правиця Твоя допоможе мені, —</t>


text:
<pb/><t>то мене не закриє від Тебе і темрява, і ніч буде світити, як день, і темнота — як світло!</t>


text:
<pb/><t>Очі Твої бачили зародок мій. І до книги Твоєї записані всі члени мої та всі дні мої, призначені мені, коли ще жодного з них не було.</t>


text:
<pb/><t>Бережи мене, Господи, від рук нечестивого; захисти мене від насильника, що задумали стопи мої захитати...</t>


text:
<pb/><t>Горді сховали на мене тенета та шнури, розтягли сітку при стежці, сільце розмістили на мене!</t>


text:
<pb/><t>Нехай розжарене вугілля впаде на них; нехай вони будуть вкинені в огонь, в глибоку яму, щоб більше не встали.</t>


text:
<pb/><t>Людина злорічива не закріпиться на землі. Нехай переслідує зло грабіжника, і повалить його.</t>


text:
<pb/><t>Нехай моя молитва буде для Тебе, мов фіміам; нехай здіймання рук моїх буде, як вечірня жертва.</t>


text:
<pb/><t>Не дай нахилятися серцю моєму до речі лихої, — щоб не чинити діла лихі з людьми, які беззаконня творять, — та щоб не бути мені учасником ласощів їхніх.</t>


text:
<pb/><t>Нехай карає мене праведник, бо це милість, а докорить мені, — це олива на голову, її не відкине моя голова, бо ще і молитва моя проти їхнього зла.</t>


text:
<pb/><t>коли тривожиться в мені дух мій, — Ти знаєш стежку мою. На дорозі, де я ступаю, тайно розставили сильце на мене.</t>


text:
<pb/><t>Глянь направо від мене: нема нікого, хто дбав би за мене; нема куди втікати мені, і нема нікого, хто піклувався б мною.</t>


text:
<pb/><t>Вислухай благання моє, бо я дуже знеможений; врятуй мене від моїх переслідувачів, бо вони сильніші від мене.</t>


text:
<pb/><t>Виведи душу мою із в'язниці, щоб славити ім'я Твоє! Праведники оточать мене, як учиниш добро наді мною!»</t>


text:
<t>Господи, вислухай молитву мою, почуй моє благання і помилуй мене; у правді Своїй обізвися до мене.</t>


text:
<pb/><t>Ворог переслідує душу мою, топче живую мою до землі... Посадив мене в темряву, як мерців цього світу!</t>


text:
<pb/><t>Дай мені негайно відповідь, Господи, бо я занепадаю духом; не відвертайся від мене, бо для мене це рівнозначне смерті.</t>


text:
<pb/><t>Поспіши мене вислухати, Господи, — бо знемагає дух мій! Не ховай Ти від мене обличчя Свого, і нехай я не буду подібний до тих, хто сходить до гробу!</t>


text:
<pb/><t>Навчи мене виконувати волю Твою, бо Ти мій Бог; нехай Твій добрий Дух веде мене рівною дорогою!</t>


text:
<pb/><t>А в Своїм милосерді знищ моїх ворогів, і вигуби всіх гнобителів душі моєї, бо я раб Твій!</t>


text:
<pb/><t>Він моє милосердя й твердиня моя, фортеця моя та моя охорона, Він мій щит, і я до Нього прибігаю. Він підкорює мені народ мій.</t>


text:
<pb/><t>Простягни з висоти руку Твою і врятуй мене, визволь мене з вод глибоких, від рук ворогів моїх,</t>


text:
<pb/><t>Порятуй же мене й збережи Ти мене від руки чужинців, що їхні вуста промовляють марноту, а їхня правиця — правиця зрадлива.</t>


text:
<pb/><t>Щоб були наші сини, немов саджанці, виплекані в їхній молодості, наші дочки — немов ті наріжні стовпи, витесані на оздобу палати!</t>


text:
<pb/><t>Повні наші комори, — вони видають найрізноманітніше, котяться тисячами наші вівці та кози, десятками тисяч по наших подвір'ях розплоджуються.</t>


text:
<pb/><t>Усе, створене Тобою, буде прославляти Тебе, Господи; святі Твої будуть благословляти Тебе.</t>


text:
<pb/><t>Хваліть Господа, — добрий бо Він. Співайте Богу нашому, — приємний бо Він, — Йому подобає хвала!</t>


text:
<pb/><t>нехай усі хвалять Господнє ім'я, бо тільки Його ім'я є звеличене; величність Його на землі й на небесах!</t>


text:
<pb/><t>Він рога народу Своєму підніс, славу всіх богобійних Його, синів Ізраїля, народу, що до Нього близький! Алілуя!</t>


text:
<pb/><t>Якщо вони скажуть: «Ходи з нами, засядемо, щоб вбити; притаїмося на невинного без причини;</t>


text:
<pb/><t>вона проповідує на головних місцях зборищ; в воротах міських; в містах промовляє слова свої: </t>


text:
<pb/><t>«Доки ви, неуки, будете любити неуцтво; а зневажники насолоджуватись у вашому зневаженні; і нерозумні зневажати знання?</t>


text:
<pb/><t>коли страх ваш найде, як спустошення; і знищення ваше найде, як вихор; коли лихо та страждання прийдуть на вас.</t>


text:
<pb/><t>Тоді будуть кликати до мене, та я не відізвуся; будуть в досвітку шукати мене, і не знайдуть мене;</t>


text:
<pb/><t>За те будуть вони споживати з плодів вчинків доріг своїх, і насичуватися від видумок своїх.</t>


text:
<pb/><t>Нехай милість і правда не залишають тебе; нав'яжи їх на шиї твоїй; напиши їх на таблиці серця твого;</t>


text:
<pb/><t>і будуть наповнені комори твої достатком, і чавила твої будуть переливатися вином молодим.</t>


text:
<pb/><t>бо кого Господь любить, того і картає; і відноситься доброзичливо, як батько до сина свого.</t>


text:
<pb/><t>Сину мій, нехай це не відходить від очей твоїх; зберігай глибину мудрості і розсудливості;</t>


text:
<pb/><t>Не скажи ближньому твоєму: «Йди, і прийди знов, і завтра я дам тобі», коли маєш при собі.</t>


text:
<pb/><t>Він навчав мене також і говорив мені: «Нехай серце твоє тримає слова мої; бережи заповіді і живи.</t>


text:
<pb/><t>Бо вони не заснуть, якщо не вчинять зла; пропаде сон їх, якщо вони не доведуть кого до упадку.</t>


text:
<pb/><t>Мов ланею любою, і сарною милою; лоно нехай задовольняє тебе повсякчас, насолоджуйся завжди любов'ю її.</t>


text:
<pb/><t>Вчини так, сину мій, і рятуй себе, бо ти попався в руки ближнього твого; йди і поспішай, і домагайся в ближнього твого.</t>


text:
<pb/><t>Коли ти підеш, вони будуть вказувати дорогу тобі; коли будеш спати, — будуть берегти тебе; коли ти пробудишся, — будуть розмовляти з тобою.</t>


text:
<pb/><t>Бо через розпусну жінку убожіють до кусня хліба; а перелюбниця вловлює багатоцінну душу.</t>


text:
<pb/><t>Так буває з тим, хто ходить до жінки ближнього свого; хто тільки доторкнеться до неї, не залишиться без покарання.</t>


text:
<pb/><t>Але якщо він спіймається, то мусить повернути всемеро; мусить віддати все, що має в домі своєму.</t>


text:
<pb/><t>Поки стріла не проб'є легенів його; як птах поспішає в сіті, і не знає, що це на погибель життя його.</t>


text:
<pb/><t>Страх Господній — ненавидіти зло; гордість, і зарозумілість, і зла шлях, і лукаві уста ненависні для мене.</t>


text:
<pb/><t>Плоди мої ліпші від золота, від добірного золота; і прибуток від мене більше, ніж від добірного срібла.</t>


text:
<pb/><t>коли Він поклав морю Свій закон, щоб води не переступали повеління Його; коли Він закладав підвалини землі; —</t>


text:
<pb/><t>Благословенний чоловік, котрий слухає мене; пильнує щодня в воротах моїх; стоїть на сторожі при дверях моїх.</t>


text:
<pb/><t>Але хто грішить проти мене, грабує душу свою; всі, хто ненавидить мене, — полюбили смерть».</t>


text:
<pb/><t>Хто повчає насмішника, той набирається сорому; а хто докоряє нечестивого, себе безчестить.</t>


text:
<pb/><t>Не докоряй насмішника, щоб він не зненавидів тебе; докоряй мудрого, і він полюбить тебе.</t>


text:
<pb/><t>Дай наставлення мудрому, і він стане ще мудрішим; навчай праведного, і він буде зростати в навчанні.</t>


text:
<pb/><t>Коли ти будеш мудрий, то будеш мудрий для себе; коли ж ти насмішник, то ти один постраждаєш».</t>


text:
<pb/><t>Хто ходить в непорочності, той ходить в безпечності; а хто викривлює шляхи свої, той упіймається.</t>


text:
<pb/><t>Праведність досконалого буде чинити простою дорогу його; але нечестивий впаде від нечестивості своєї.</t>


text:
<pb/><t>При відсутності мудрих порадників, народ занепадає; але де досить дорадників, там добробут.</t>


text:
<pb/><t>Можна ручитися, що нечестивий не буде непокараним; але насіння праведного визволене буде.</t>


text:
<pb/><t>Хто приховує збіжжя, того проклинають люди, але благословення на голову того, хто продає.</t>


text:
<pb/><t>Дружина чеснотлива — вінець для її чоловіка, а та, що чинить сором, — як гниль в кістках його.</t>


text:
<pb/><t>Людина незнатна, але ж працює на себе, — краща від того, хто себе видає поважним, а хліба не має.</t>


text:
<pb/><t>Хто обробляє землю свою, насичується хлібом; хто ж слідує за марнотою — позбавлений розуму.</t>


text:
<pb/><t>Брехливі уста — мерзота для Господа, але хто говорить правдиво, до того Він благоволить.</t>


text:
<pb/><t>Хто стереже уста свої, той життя зберігає, а хто широко відкриває уста свої, буде знищений.</t>


text:
<pb/><t>Інший за багатого себе вважає, хоч нічого не має; а інший бідного вдає, хоч багатство в нього є.</t>


text:
<pb/><t>Злидні і сором тому, хто відмовляється від наставлення, а хто вважає на докори, буде пошанований.</t>


text:
<pb/><t>Бажання сповнене — солодке для душі; але відвернутися від зла, то для нерозумного огида.</t>


text:
<pb/><t>Хто жаліє лозини своєї — ненавидить сина свого; хто ж любить його — карає його своєчасно.</t>


text:
<pb/><t>Хто ходить прямою дорогою, той боїться Господа, а в кого дороги криві, той зневажає Його.</t>


text:
<pb/><t>Хто гордує ближнім своїм, той грішить; але хто має милосердя до бідного, — той щасливий.</t>


text:
<pb/><t>Чи ж не помиляється той, хто вигадує зло? Але милість і правда для тих, хто знаходить добро.</t>


text:
<pb/><t>Хто тіснить вбогого — дорікає Творця його; хто ж поважає його, має милосердя до вбогого.</t>


text:
<pb/><t>Дорога нечестивого — мерзота для Господа; але того, хто ходить по справедливості, Він любить.</t>


text:
<pb/><t>Безглуздя — радість для позбавленого мудрості; але людина розумна ходить правдивою дорогою.</t>


text:
<pb/><t>Хто ж відмовляється від наставлення, зневажає душу свою; хто ж слухає повчання, набуває розуму.</t>


text:
<pb/><t>Всякий гордий серцем — мерзота перед Господом; можна ручитися, що він не залишиться непокараним.</t>


text:
<pb/><t>Набагато краще придбати мудрість, ніж золото; а придбати розуміння, ліпше за добірне срібло.</t>


text:
<pb/><t>Довготерпеливий ліпший від сильного; і хто собою володіє, — від того, хто місто здобуває.</t>


text:
<pb/><t>Мудрий раб панує над безпутним сином, який змушує соромитися, і буде мати участь в спадщині між братами.</t>


text:
<pb/><t>Хто глузує з бідного — ображає Творця його; хто радіє з нещастя — не залишиться непокараним.</t>


text:
<pb/><t>Хабар в очах його власника — самоцвіт, до всього, до чого повернеться, буде щастити йому.</t>


text:
<pb/><t>Ображений брат трудніший (до здобуття), як місто — твердиня; а опір його, як засуви в замку.</t>


text:
<pb/><t>Утроба чоловіка насичується з плоду уст його; що зростять уста його, тим він наповниться.</t>


text:
<t>Краще убогий, котрий ходить в чесності своїй, ніж (багатий) з коварними устами і до того нерозумний.</t>


text:
<pb/><t>Всі брати бідного ненавидять його; тим більше друзі його відходять від нього; він ганяється за несповненими бажаннями.</t>


text:
<pb/><t>Хто має жалість до бідного, — той позичає Богові; і тому, хто дає, Він відплачує йому знов.</t>


text:
<pb/><t>Чоловік гнівливий буде терпіти кару; бо як пощадиш його, то прийдеться тобі чинити це знов.</t>


text:
<pb/><t>Покарай зневажника, і простодушний буде остерігатися; а докори розумного, він стане ще розумнішим.</t>


text:
<pb/><t>Хто ходить навколо наклепником — виявляє тайну; а хто розкриває широко рота, з тим не водися.</t>


text:
<pb/><t>Надбання скарбів язиком неправим — марнота, яка штовхає сюди і туди того, хто шукає смерті.</t>


text:
<pb/><t>Як карають зневажника, то і простодушний стає мудрішим; а коли мудрого наставляють — він приймає знання.</t>


text:
<pb/><t>Радість для справедливого чинити розсудливо; але загибель для того, хто чинить беззаконня.</t>


text:
<pb/><t>Хто гнобить бідного, щоб примножити багатство своє, і той, що дає багатому, — напевно збідніє.</t>


text:
<pb/><t>І приємно тобі буде, коли будеш зберігати їх в серці твоїм; до того ж, вони будуть у устах твоїх.</t>


text:
<pb/><t>щоб навчити тебе певності слів правди, щоб ти міг відповісти слова правди тим, хто посилає до тебе?</t>


text:
<pb/><t>Бачив ти людину старанну в зайнятті своїм? Вона буде стояти перед царями, вона не буде стояти перед низькими.</t>


text:
<pb/><t>Ти звернеш очі твої на нього, і нема його; воно неначе зробить собі крила, і полетить, як орел до неба.</t>


text:
<pb/><t>Бо як він думає в серці своїм, такий і він; «їж і пий», — каже він тобі, але серце його не з тобою.</t>


text:
<pb/><t>В кого горе? В кого смуток? В кого сварки? В кого гамір? В кого рани без причин? В кого очі червоні?</t>


text:
<pb/><t>Не приглядайся до вика, як воно червоніє, як воно видає свій колір в кубку, і як правильно осідає.</t>


text:
<pb/><t>«Били мене», скажеш, «та не боліло мені; товкли мене, а я і не відчував, а коли пробуджуся, то буду знов того шукати».</t>


text:
<pb/><t>Коли ж скажеш: «Ми не знали про це», то чи Той, Хто вивідує серця, — не довідається? І чи не відплатить чоловікові згідно справ його?</t>


text:
<pb/><t>Таке і пізнання мудрості для душі твоєї, якщо ти знайшов її, це буде тобі нагородою, і надія твоя не буде даремною.</t>


text:
<pb/><t>щоб Господь не побачив, і це не було не до вподоби Йому, і щоб Він не відвернув гніву Свого від нього на тебе.</t>


text:
<pb/><t>Хто скаже нечестивому: «Ти справедливий», того люди будуть проклинати, і народ зненавидить його.</t>


text:
<pb/><t>І, ось, все воно позаростало терням, кропива покрила поверхню їх, і мур його розвалився.</t>


text:
<pb/><t>Бо ліпше, коли скажуть тобі: «Ходи сюди, вище», ніж щоб понизили тебе перед лицем князів, котрих бачили очі твої.</t>


text:
<pb/><t>Як золота сережка і прикраса з добірного золота, — так мудрий докірник для уважного вуха.</t>


text:
<pb/><t>Немов прохолода снігова в часі жнив, так вірний посланець тому, хто посилає його, бо він приносить відраду для пана свого.</t>


text:
<pb/><t>Стримуй ногу твою від дому сусіда твого, щоб не надокучив йому, і він не зненавидів тебе.</t>


text:
<pb/><t>Молот, і меч, і гостра стріла — людина, що говорить на ближнього свого, як свідок неправдивий.</t>


text:
<pb/><t>Як той, що знімає одежу в холодну пору, або оцет ллє на рану, так той, хто співає пісні засмученому серцю.</t>


text:
<pb/><t>Хто посилає доручення через руки нерозумного, — той обтинає ноги собі і завдає собі шкоду.</t>


text:
<pb/><t>так і чоловік, котрий підступно шкодить ближньому своєму, а потім каже: «Я тільки пожартував».</t>


text:
<pb/><t>Брехливий язик ненавидить тих, кому спричиняє прикрість; а лестиві уста приводять до руїни.</t>


text:
<pb/><t>Друга твого і друга батька твого не забувай; і не ходи в дім брата твого в день нещастя твого; ліпший сусід близько, ніж брат далеко.</t>


text:
<pb/><t>Сину мій, будь мудрим і потішай серце моє, щоб я знав, що відповідати тому, хто докоряє мені.</t>


text:
<pb/><t>Хто благословляє приятеля свого з самого ранку, тому зараховано буде це за проклинання його.</t>


text:
<pb/><t>Хто хоче сховати її, — той вітра ховає, або оливу у своїй правій руці, що дає знати про себе.</t>


text:
<pb/><t>Хто береже смоковницю свою, той буде їсти плоди з неї; і хто береже пана свого — буде пошанований.</t>


text:
<pb/><t>Як плавильна посудина для срібла, і горно для золота; так для чоловіка уста, які хвалять його.</t>


text:
<pb/><t>І буде тобі досить козячого молока на їду для тебе і домашніх твоїх, і на прожиття служницям твоїм.</t>


text:
<pb/><t>Коли край відступив від Закону, тоді в ньому багато начальників, але при однім розумнім і мудрім мужеві — він довговічний.</t>


text:
<pb/><t>Відступники від Закону — нечестивих вихваляють; хто ж Закон зберігає — боротьбу з ними має.</t>


text:
<pb/><t>Ліпший убогий, що ходить у своїй невинності, аніж той, хто викривлює дороги свої, хоч і багатий він.</t>


text:
<pb/><t>Хто зберігає Закон, — той син розумний; а хто дружить з гультяями, той соромить батька свого.</t>


text:
<pb/><t>Хто здирством і несправедливими прибутками збагачує майно своє, той збирає це для того, хто помагає убогим.</t>


text:
<pb/><t>Хто примушує праведних зійти на злу дорогу, — той сам впаде в свою яму, а праведні вспадкують добро.</t>


text:
<pb/><t>Велика слава, коли праведники торжествують; коли ж підносяться нечестиві, — то ховаються люди.</t>


text:
<pb/><t>Хто приховує гріхи свої, той успіху не має, а хто визнає їх і залишає, той буде помилуваний.</t>


text:
<pb/><t>Володар, позбавлений розуму, сильно пригнічує, а котрий ненавидить користь — продовжить дні.</t>


text:
<pb/><t>Чоловік, котрий вчинив криваве насилля над кимсь, — буде втікати аж до гробу, щоб ніхто не спинив його.</t>


text:
<pb/><t>Хто ходить справедливо — буде спасений; хто ж викривлює дороги свої — впаде на одній з них.</t>


text:
<pb/><t>Хто обробляє землю свою, буде мати достаток хліба; а хто ходить в марноті — буде мати досить злиднів.</t>


text:
<pb/><t>Вірний чоловік багатий на благословення; але хто спішить розбагатіти — не залишиться невинним.</t>


text:
<pb/><t>Хто напоумляє людину, той знайде вкінці більше прихильності, ніж той, що лестить язиком.</t>


text:
<pb/><t>Той, хто гордий серцем, розпалює сварку; але хто покладає надію свою на Господа — буде насичений.</t>


text:
<pb/><t>Хто покладає надію на свій розум, той немудрий; але хто ходить в мудрості — буде врятований.</t>


text:
<pb/><t>Хто дає убогому, не буде в недостатку, але хто відвертає очі свої, буде мати багато прокльонів.</t>


text:
<pb/><t>Коли піднімаються нечестиві — ховаються люди, а коли вони зникають, то множаться праведні.</t>


text:
<t>Людина, що заслуговує покарання, залишається твердошиєю, — буде раптом скрушена, і не буде їй ліку.</t>


text:
<pb/><t>Коли праведники при владі, то радіють люди, а коли запанують нечестиві, то народ стогне.</t>


text:
<pb/><t>Хто любить мудрість, — той потішає батька; хто ж дружить з блудницями, — той марнує майно своє.</t>


text:
<pb/><t>Несправедливий чоловік — мерзота для праведного; а хто ходить правими дорогами — огидний для нечестивого.</t>


text:
<pb/><t>Слова Агура, сина Якея; слова пророчі, які говорив муж цей до Ітіїла, навіть до Ітіїла і Укала: </t>


text:
<pb/><t>Хто вознісся на небо, або зійшов? Хто зібрав вітер у жменях своїх? Хто зав'язав воду в одежу свою? Хто утвердив всі кінці землі? Яке ім'я йому? Яке ім'я синові його? Чи можеш ти сказати?</t>


text:
<pb/><t>Віддали від мене марноту і неправду; не давай мені ні убозства, ні багатства; годуй мене хлібом насущним.</t>


text:
<pb/><t>Щоб я не переситився і не відрікся від Тебе, кажучи: «Хто Господь?», а в біді, щоб не став красти; і не зневажав ім'я Бога мого.</t>


text:
<pb/><t>Є рід, якого зуби, як мечі, а щелепи — як ножі, щоб пожирати убогих на землі і нужденних між людьми.</t>


text:
<pb/><t>В ненажери є дві доньки: «Давай! Давай!» Ось, три ненажерні, і четверта не скаже: «Годі!»</t>


text:
<pb/><t>Гріб і утроба неплідна, земля, яка не насититься водою, і вогонь, — не скажуть: «Досить!»</t>


text:
<pb/><t>Око, яке насміхається з батька, і зневажає покору матері своїй, ворони виклюють у долині, і молоді орли поїдять їх.</t>


text:
<pb/><t>Дороги орла в повітрі, дороги гадюки на скелі, дороги корабля серед моря і дороги чоловіка до дівчини.</t>


text:
<pb/><t>Така дорога жінки блудниці; вона наїлась, обтерла рот собі і каже: «Я не вчинила злого!»</t>


text:
<pb/><t>Бо як при збиванні молока твориться масло, і як удар в ніс спричиняє кровотечу, так і придушений гнів приносить сварку.</t>


text:
<pb/><t>Відкривай уста твої за того, хто не має голосу, і для захисту тих, що приречені на зруйнування.</t>


text:
<pb/><t>Миловидність зрадлива, врода — марнотна, а жінка, котра боїться Господа — достойна хвали.</t>


text:
<pb/>Всіх родів від Авраама до Давида — чотирнадцять родів; від Давида до переселення у Вавілон — чотирнадцять родів; і від переселення у Вавілон — чотирнадцять родів.


text:
<pb/>Народження ж Ісуса Христа сталося так. Коли матір Його Марію заручено з Йосифом, то перше ніж вони зійшлися, виявилося, що вона мала в утробі від Духа Святого.


text:
Коли ж він думав про те, ось ангел Господній з'явився йому уві сні і сказав: «Йосифе, сину Давидів, не бійся прийняти Марію, дружину твою, бо зачате в ній є від Духа Святого.


text:
<t>«Ось, діва зачне в утробі і народить Сина, і дадуть ім'я Йому Еммануїл,</t> що означає: з нами Бог».


text:
<pb/>Коли ж Ісус народився у Віфліємі Іудейському за царювання Ірода, прийшли мудреці зі сходу в Єрусалим


text:
і питають: «Де є народжений Цар Іудейський? Бо ми бачили зорю Його на сході і прийшли поклонитись Йому».


text:
<t>'І ти, Віфлієме, земле Іудина, нічим не гірший між князівствами Іудиними, бо з тебе вийде Вождь, Котрий буде пасти народ Мій Ізраїля'».</t>


text:
І послав Їх у Віфлієм, кажучи: «Ідіть і розвідайте докладно про Немовля, а як знайдете, сповістіть мене, щоб і я пішов поклонитись Йому».


text:
Вони ж вислухали царя і пішли. А зоря, яку вони бачили на сході, йшла перед ними, аж поки не прийшла і стала над місцем, де було Немовля.


text:
І, увійшовши в дім, знайшли Немовля з матір'ю Його і, впавши, поклонились Йому. І, відкривши скарби свої, піднесли Йому дари: золото, ладан та смирну.


text:
<pb/>Як же вони відійшли, ангел Господній явився уві сні Йосифові і сказав: «Встань, візьми Дитя і матір Його та втікай у Єгипет і будь там, аж поки сповіщу тебе, бо Ірод буде шукати Дитятко, щоб убити Його».


text:
І перебував там, аж до смерті Ірода, щоб збулося сказане Господом через пророка, котрий прорік: «З Єгипту покликав Я Сина Мого».


text:
<pb/>Тоді Ірод побачив, що він осміяний мудрецями, дуже розгнівався і послав повбивати всіх дітей у Віфліємі і в усіх околицях його, від двох років і менше, відповідно часу, про який випитав у мудреців.


text:
<t>«Чути голосіння в Рамі, плач і ридання велике: Рахіль плаче за дітьми своїми і не може заспокоїтися, бо їх нема».</t>


text:
і сказав: «Встань, візьми Дитя і матір Його та йди в землю Ізраїлеву, бо вмерли ті, що шукали душі Дитяти».


text:
Та, почувши, що Архелай царює в Іудеї замість Ірода, батька свого, побоявся піти туди, а остережений уві сні, пішов у краї Галілейські.


text:
<pb/>І, прийшовши, оселився в місті, що називалось Назаретом, щоб збулося сказане пророками, що Він буде названий Назореєм.


text:
Це ж той, про кого сказав пророк Ісайя, кажучи: <t>«Глас волаючого в пустині: 'Приготуйте дорогу для Господа, вирівнюйте стежки для Нього!'»</t>


text:
<pb/>Сам же Іоанн мав одежу свою з верблюжого волосу і пояс шкіряний на крижах своїх, а поживою його була сарана та дикий мед.


text:
А побачивши Іоанн багато фарисеїв та саддукеїв, що приходили до нього хреститися, говорив їм: «Роде зміїний, хто навчив вас тікати від майбутнього гніву?


text:
І не думайте казати в собі: отець у нас Авраам; бо кажу вам, що Бог може з цього каміння підняти дітей Авраамові.


text:
Вже й сокира при корені дерева лежить: кожне дерево, яке не приносить доброго плоду, зрубують і вкидають у вогонь.


text:
Я хрещу вас у воді на покаяння, а Той, Хто йде за мною, сильніший за мене: я недостойний і взуття понести Його; Він буде хрестити вас Духом Святим і вогнем.


text:
У руці в Нього лопата, і Він очистить тік Свій: пшеницю збере в засіки, а полову спалить вогнем незгасним».


text:
Ісус відповів йому: <J>«Облиш нині, бо так налижить нам виконати всяку правду».</J> Тоді Іоанн допускає Його.


text:
І, охрестившись, Ісус зараз же вийшов з води; і ось відкрилось Йому небо, і Він побачив Духа Божого, що спускався, як голуб, і злинув на Нього.


text:
Ісус же сказав: <J>«Написано: <t>'Не хлібом єдиним буде жити людина, а кожним словом, яке виходить з уст Божих'».</J></t>


text:
та й каже Йому: «Якщо Ти Син Божий, то кинься вниз, бо написано: <t>'Він звелить ангелам Своїм, щоб на руках понесли Тебе, щоб Ти не вдарився об камінь ногою Твоєю'».</t>


text:
Тоді Ісус відповів йому: <J>«Геть від Мене, сатано! Бо написано: <t>'Господу, Богу твоєму, поклоняйся і Йому одному служи'».</J></t>


text:
<t>Народ, який сидить у темряві, побачив світло велике, і тим, що сидять в країні тіні смертної, засяяло світло».</t>


text:
<pb/>З того часу Ісус почав проповідувати, промовляючи: <J>«Покайтесь, бо наблизилось Царство Небесне!»</J>


text:
<pb/>Коли Ісус проходив біля моря, то побачив двох братів: Симона, названого Петром, та Андрія, брата його, які закидали сіті в море, бо були рибалками.


text:
І, йдучи звідтіль, Він побачив інших двох братів: Якова, сина Зеведеєвого та Іоанна, брата його, в човні із Зеведеєм, батьком їхнім, вони лагодили сіті свої, і покликав їх.


text:
<pb/>І ходив Ісус по всій Галілеї, навчаючи в синагогах їхніх і проповідуючи Євангеліє Царства, та зціляючи всяку недугу і всяку неміч між людьми.


text:
І чутка про Нього розійшлася по всій Сірії, і приводили до Нього всіх немічних, хворих на всякі не дуги, і біснуватих, і сновид, і розслаблених, і Він зціляв їх.


text:
<pb/><J>Блаженні ви, коли будуть ганьбити вас та переслідувати, і зводити на вас усякі наклепи та лихословити вас через Мене.</J>


text:
<J>Радійте і веселіться, бо велика нагорода ваша на небі: так переслідували і пророків, котрі були перед вами.</J>


text:
<pb/><J>Ви — сіль землі. Коли ж сіль втратить силу, то чим зробиш її солоною? Вона вже ні до чого непридатна, хіба що викинути її геть, щоб люди топтали її.</J>


text:
<J>І, засвітивши свічку, не ставлять її під посудину, але на свічнику, і вона світить усім у домі.</J>


text:
<J>Так нехай і ваше світло світить перед людьми, щоб вони бачили ваші добрі діла і прославляли Отця вашого Небесного.</J>


text:
<J>Істинно кажу вам: доки небо і земля не минеться жодна йота, жоден значок в Законі не минеться, аж поки не збудеться все.</J>


text:
<J>Отже, хто порушить одну з найменших цих заповідей і так навчить людей, той буде найменшим у Царстві Небеснім; а хто виконає і навчить, той буде великим у Царстві Небеснім.</J>


text:
<pb/><J>Кажу вам: якщо праведність ваша не перевищить праведності книжників і фарисеїв, то не ввійдете в Царство Небесне.</J>


text:
<J>А Я кажу вам: всякий, хто гнівається на брата свого без причини, підлягає суду. А хто скаже на брата свого: 'нікчемний', підлягає верховному суду; а хто скаже: 'дурний', підлягає пекельному вогню.</J>


text:
<J>Тому, коли ти принесеш дар свій до жертовника і згадаєш тут, що брат твій має щось проти тебе,—</J>


text:
<J>залиш дар твій перед жертовником і піди примирись перше з братом твоїм, а тоді прийди і принеси дар твій.</J>


text:
<J>Мирися з твоїм противником швидко, поки ти ще на дорозі з ним, щоб противник не віддав тебе судді, а суддя не віддав тебе слузі, щоб той не вкинув тебе у в'язницю.</J>


text:
<J>Я ж кажу вам, що всякий, хто гляне на жінку з пожадливістю, той уже вчинив перелюб з нею в серці своїм.</J>


text:
<J>Коли праве око твоє спокушує тебе, — вирви його і кинь геть від себе, бо краще тобі, щоб загинув один з членів твоїх, а не все тіло вкинуте було в пекло.</J>


text:
<J>І коли права рука твоя спокушує тебе, — відітни її і кинь геть від себе, бо краще тобі, щоб загинув один з членів твоїх, а не все тіло вкинуте було в пекло.</J>


text:
<J>Я ж кажу вам: хто розводиться з дружиною своєю не з причини перелюбу, доводить її до перелюбу; і хто одружується з розведеною, — чинить перелюб.</J>


text:
<pb/><J>Ще чули ви, що було сказано древнім: 'Не клянись даремно, а виконуй перед Господом обітниці твої".</J>


text:
<J>Я ж кажу вам: не противтесь злому. Коли вдарить тебе хто в праву щоку твою, підстав йому і другу.</J>


text:
<J>Я ж кажу вам: любіть ворогів ваших, благословляйте тих, хто проклинає вас, робіть добро тим, котрі ненавидять вас і моліться за тих, хто кривдить і переслідує вас,</J>


text:
<J>щоб бути вам синами Отця вашого Небесного, бо Він велить сонцю Своєму сходити над лихими і над добрими, і Він посилає дощ на праведних і неправедних.</J>


text:
<J>Бо коли ви любите тих, хто вас люблять, то яка нагорода для вас? Хіба і митники не так само роблять?</J>


text:
<J>І коли вітаєте тільки братів ваших, то що ж особливого робите? Хіба і язичники не так роблять?</J>


text:
<pb/><J>Остерігайтесь творити милостиню вашу перед людьми, щоб вони бачили вас, бо не будете мати нагороди від Отця вашого Небесного.</J>


text:
<pb/><J>Тому, коли чиниш милостиню, то не труби перед собою, як роблять лицеміри по синагогах і на вулицях, щоб люди хвалили їх. Істинно кажу вам: вони вже мають нагороду свою.</J>


text:
<pb/><J>І, коли молишся, не будь, як лицеміри, які люблять у синагогах і на роздоріжжях спинятися, щоб бачили їх люди. Істинно кажу вам: вони вже мають нагороду свою.</J>


text:
<J>Ти ж, коли молишся, ввійди в кімнату твою, зачини двері і помолися Отцю твоєму, Котрий в таїні, а Отець твій, який бачить таємне, віддасть тобі явно.</J>


text:
<J>А як молитесь, то не говоріть зайвого, як язичники, які думають, що будуть вислухані за свою багатослівність.</J>


text:
<t><J>І не введи нас у спокусу, але визволи нас від лукавого, бо Твоє є Царство і сила, і слава навіки. Амінь.</J></t>


text:
<J>Коли ж не будете прощати людям провин їхніх, то й Отець ваш Небесний не простить провин ваших.</J>


text:
<pb/><J>Коли ж ви постите, то не будьте сумні, як лицеміри, бо вони змінюють обличчя свої, щоб показатися людям, що вони постять. Істинно кажу вам: вони вже мають нагороду свою.</J>


text:
<pb/><J>щоб ти посту твого не виявляв людям, а тільки Отцеві твоєму, Котрий в таїні; а Отець твій, який бачить таємне, віддасть тобі явно.</J>


text:
<pb/><J>Не збирайте скарбів собі на землі, де міль та іржа нищать їх, і де злодії підкопуються і викрадають їх.</J>


text:
<pb/><J>Збирайте собі скарби на небі, де ні міль, ні іржа не нищать їх, де злодії не підкопуються і не викрадають.</J>


text:
<pb/><J>Світильником для тіла є око. Отже, якщо око твоє буде чисте, то і все тіло твоє буде світле;</J>


text:
<J>коли ж око твоє буде лихе, то і все тіло твоє темне буде. Отже, якщо світло, що в тобі, темрява, то яка ж тоді темрява?</J>


text:
<pb/><J>Ніхто не може служити двом панам: бо або одного він буде ненавидіти, а другого любити, або до одного буде прихильний, а до другого — зневажливий. Не можете служити Богові і мамоні.</J>


text:
<pb/><J>Тому кажу вам: не журіться про життя ваше, що вам їсти чи що пити; ні про тіло ваше, в що одягатися. Чи ж життя не більше від їжі, а тіло — від одежі?</J>


text:
<J>Погляньте на птаство небесне: воно не сіє і не жне, і не збирає в клуні, а Отець ваш Небесний годує їх. Чи ж ви не багато вартніші від них?</J>


text:
<J>І про одяг чого піклуєтесь? Погляньте на лілії польові, як вони ростуть: не працюють і не прядуть;</J>


text:
<J>Коли ж траву польову, яка сьогодні є, а завтра кидають її в піч, Бог так одягає, то чи ж не краще буде одягати вас, маловіри?</J>


text:
<J>Тому не журіться про завтрашній день, бо завтра само про себе поклопочеться; кожний день має досить своїх турбот».</J>


text:
<J>Або, як скажеш ти братові твоєму: 'Дай, вийму сучок з ока твого', коли колода у власному оці?</J>


text:
<J>Лицеміре, спочатку вийми колоду з власного ока, а тоді будеш добре бачити, як вийняти сучок з ока брата твого.</J>


text:
<J>Не давайте святого псам і не кидайте перел ваших перед свиньми, щоб вони не потоптали Їх ногами своїми і, обернувшись, не порозривали і вас.</J>


text:
<J>Коли ж ви, будучи злими, вмієте давати добрі дари дітям вашим, тим паче Отець ваш Небесний дасть блага тим, які будуть просити в Нього?</J>


text:
<pb/><J>То ж усе, чого ви бажаєте, щоб чинили вам люди, так само чиніть і ви їм, бо в цьому полягає Закон і Пророки.</J>


text:
<pb/><J>Входьте тісними ворітьми, бо просторі ворота і широка дорога ведуть до загибелі, і багато ідуть ними.</J>


text:
<pb/><J>Остерігайтесь фальшивих пророків, які приходять до вас в овечій одежі, а всередині — вовки хижі.</J>


text:
<pb/><J>Не кожен, хто говорить до Мене: 'Господи! Господи!' увійде в Царство Небесне, а той, хто виконує волю Отця Мого Небесного.</J>


text:
<J>Багато хто буде казати Мені в той день: 'Господи! Господи! Чи ж не в Твоє ім'я ми пророкували? Чи ж не Твоїм ім'ям демонів виганяли? І чи не Твоїм ім'ям багато чудес творили?'</J>


text:
<pb/><J>Отож, кожний, хто слухає слова Мої і виконує їх, подібний до чоловіка мудрого, який збудував дім свій на камені.</J>


text:
<J>І полились дощі, і розлились ріки, і зірвалась буря і наперла на дім той, та він не впав, бо на камені був заснований.</J>


text:
<J>А кожен, хто слухає слова Мої і не виконує їх, подібний до чоловіка необачного, який збудував дім свій на піску.</J>


text:
<J>І полились дощі, і розлились ріки, і зірвалась буря і наперла на дім той, і він упав; і велика була руїна його».</J>


text:
І підійшов до Нього прокажений, вклонився Йому і сказав: «Господи, коли хочеш, Ти можеш очистити мене».


text:
Ісус простяг руку і, доторкнувшись до нього, сказав: <J>«Хочу, очистись!»</J> І він зараз очистився від прокази.


text:
А Ісус сказав йому: <J>«Гляди ж, не розказуй нікому, але йди і покажися священикові і принеси дар, як повелів Мойсей на свідчення їм».</J>


text:
Сотник відповів Йому: «Господи, я недостойний, щоб Ти увійшов під покрівлю мою, але промов слово — і одужає слуга мій.


text:
Бо і я людина підвладна, і також маю воїнів під собою, і кажу одному: іди і йде, а другому: прийди, і приходить, а слузі своєму: роби це, і робить».


text:
<pb/>Почувши це, Ісус здивувався і сказав тим, що йшли за Ним: <J>«Істинно кажу вам: навіть в Ізраїлі не знайшов Я такої віри.</J>


text:
<pb/><J>Кажу ж вам, що багато прийдуть зі сходу і заходу, та й сядуть з Авраамом, Ісааком та Яковом в Царстві Небеснім,</J>


text:
І Ісус сказав сотникові: <J>«Іди, і так як повірив ти — буде тобі!»</J> І слуга його в ту ж мить одужав.


text:
<pb/>Коли ж настав вечір, привели до Нього багато біснуватих, і Він словом вигнав духів і зцілив усіх недужих,


text:
щоб справдилося те, що сказав пророк Ісайя, кажучи: <t>«Він узяв на Себе немочі наші і поніс недуги наші».</t>


text:
Ісус відповів йому: <J>«Лисиці мають нори, а птаство небесне — гнізда, а Син Людський не має де й голову прихилити».</J>


text:
<pb/>Він відповів їм: <J>«Чого ви такі боязливі, маловіри?»</J> Тоді встав, заборонив вітрам і морю, і настала велика тиша.


text:
<pb/>І коли Він прибув на другий берег, в землю Гадаринську, там зустріли Його двоє біснуватих, котрі вийшли з могильних печер, дуже люті, так що ніхто не відважувався проходити тією дорогою.


text:
<pb/>І біснуваті закричали: «Що Тобі до нас, Ісусе, Сину Божий? Прийшов Ти сюди передчасно мучити нас?»


text:
І Він сказав їм: <J>«Ідіть!»</J> І вони вийшли і ввійшли в стадо свиней. І все стадо свиней кинулося з кручі в море і втопилося у воді.


text:
І все місто вийшло назустріч Ісусові і, побачивши Його, почали благати, щоб Він пішов геть з їхнього краю.


text:
І принесли до Нього розслабленого, що лежав на ношах. А Ісус, бачучи віру їхню, сказав розслабленому: <J>«Дерзай, сину! Прощаються тобі гріхи твої!»</J>


text:
<J>Але щоб ви знали, що Син Людський має владу на землі прощати гріхи».</J> Тоді каже розслабленому: <J>«Встань, візьми ноші твої та й іди додому!»</J>


text:
<pb/>Відходячи звідти, Ісус побачив чоловіка, що сидів на митниці, на ім'я Матвій, і каже йому: <J>«Йди за Мною!»</J> Той встав і пішов за Ним.


text:
І коли Ісус обідав у домі Матвія, поприходило багато митників і грішників і обідали з Ним і учнями Його.


text:
<J>Ідіть і навчіться, що значить: 'милосердя хочу, а не жертви!' Я прийшов кликати не праведних, а грішних до покаяння».</J>


text:
<pb/>Тоді прийшли до Нього учні Іоаннові і питають: «Чому ми і фарисеї постимо часто, а учні Твої не постять?»


text:
А Ісус відповів їм: <J>«Чи можуть сини урочистості весільної сумувати, поки з ними жених? Але прийдуть дні, коли візьмуть жениха від них, тоді будуть постити.</J>


text:
<J>І не наливають вина молодого в старі бурдюки, бо бурдюки прорвуться, і вино витече, і бурдюки пропадуть. Молоде вино наливають в нові бурдюки, і збережеться і те і друге».</J>


text:
<pb/>Коли Він говорив їм це, підійшов один начальник і, вклонившись Йому, говорить: «Дочка моя тепер умирає, але прийди і поклади на неї руку Твою, і вона буде жива».


text:
І ось жінка, котра дванадцять років хворіла кровотечею, підійшла ззаду і доторкнулась до краю одежі Його,


text:
Ісус, обернувшись, побачив її і сказав: <J>«Дерзай, дочко! Віра твоя спасла тебе!»</J> І жінка з того часу одужала.


text:
<pb/>І коли Ісус вийшов звідти, йшли за Ним двоє сліпих і кричали: «Сину Давидів, змилуйся над нами!»


text:
Коли Він увійшов у дім, сліпі підійшли до Нього. А Ісус спитав їх: <J>«Чи вірите ви, що Я можу вчинити це?»</J> Вони відповіли Йому: «Так, Господи!»


text:
І як демон був вигнаний, німий почав говорити, а народ дивувався, кажучи: «Ніколи таке не траплялося в Ізраїлі!»


text:
<pb/>А Ісус ходив по всіх містах та селах, навчаючи в синагогах їхніх, проповідуючи Євангеліє Царства, зціляючи всяку недугу і всяку неміч у людях.


text:
<pb/>Поглядаючи на людей, змилосерджувався над ними, бо вони були змучені та розпорошені, як вівці без пастиря.


text:
<pb/>І прикликавши дванадцятьох учнів Своїх, Ісус дав їм владу над нечистими духами, щоб виганяли їх і зціляли всяку недугу і всяку неміч.


text:
Імена ж дванадцяти апостолів були: перший Симон, прозваний Петром, і Андрій, брат його, Яків, син Зеведеїв, та Іоанн, брат його,


text:
<pb/>Цих дванадцятьох Ісус послав і наказав їм, кажучи: <J>«На дорогу до язичників не ходіть і не входьте в міста самарянські.</J>


text:
<J>Зціляйте недужих, очищайте прокажених, воскрешайте мертвих, виганяйте демонів; даром отримали, даром і давайте.</J>


text:
<J>ні торбини в дорогу, ні одежі запасної, ні взуття, ні палиці, бо вартий робітник поживи своєї.</J>


text:
<pb/><J>В яке місто чи село ввійдете, довідуйтесь, хто там є достойний, і там залишайтесь, доки не вийдете.</J>


text:
<J>Коли дім буде достойний, то мир ваш зійде на нього; коли ж не буде достойний, то мир ваш вернеться до вас.</J>


text:
<J>А хто не прийме вас і не буде слухати слів ваших, то, виходячи з дому того чи міста, обтрусіть порох з ніг ваших.</J>


text:
<J>Остерігайтесь людей, бо вони будуть видавати вас до суду і по синагогах своїх будуть бити вас.</J>


text:
<J>І будуть водити вас до правителів і царів заради Мене, на свідчення перед ними та язичниками.</J>


text:
<J>Коли ж будуть видавати вас, не журіться, як і що вам говорити, бо в той час буде дано вам, що говорити.</J>


text:
<J>Коли будуть переслідувати вас в одному місті, втікайте до іншого. Істинно кажу вам: не встигнете обійти всіх міст Ізраїлевих, як Син Людський прийде.</J>


text:
<J>Досить для учня, коли буде, як учитель його, а раб, як пан його. Коли господаря дому назвали Вельзевулом, то чи ж не тим більше домашніх його?</J>


text:
<pb/><J>Отже, не бійтеся їх, бо нема нічого захованого, щоб не відкрилось, і таємного, щоб не виявилося.</J>


text:
<J>І не бійтеся тих, що вбивають тіло, а душі вбити не можуть; бійтеся більше Того, Хто може і душу, і тіло погубити в пеклі.</J>


text:
<J>Чи ж не два горобці продаються за гріш. І ні один з них не впаде на землю без волі Отця вашого.</J>


text:
<pb/><J>Кожного, хто буде визнавати Мене перед людьми, того і Я визнаю перед Отцем Моїм Небесним.</J>


text:
<t><J>Бо Я прийшов порізнити чоловіка з батьком його, і дочку з матір'ю її, а невістку з свекрухою її.</J></t>


text:
<pb/><J>Хто любить батька чи матір більше ніж. Мене, той недостойний Мене; і хто любить сина чи доньку більше ніж Мене, той недостойний Мене.</J>


text:
<J>Хто зберігає життя своє, той погубить його, а хто погубить життя своє заради Мене, той знайде його.</J>


text:
<pb/><J>Хто приймає вас, той приймає Мене, а хто приймає Мене, той приймає Того, Хто послав Мене.</J>


text:
<J>Хто приймає пророка в ім'я пророка, одержить нагороду пророка; і хто приймає праведника в ім'я праведника, одержить нагороду праведника.</J>


text:
<J>І хто напоїть одного з малих цих тільки кухлем холодної води, в ім'я учня, істинно кажу вам, не втратить нагороди своєї».</J>


text:
<pb/>І коли Ісус скінчив навчати дванадцятьох учнів Своїх, то пішов звідти навчати і проповідувати в містах їхніх.


text:
<J>сліпі прозрівають, криві ходять, прокажені очищаються, глухі чують, мертві воскресають і вбогим звіщається Добра Новина.</J>


text:
Коли вони відійшли, Ісус почав говорити народові про Іоанна: <J>«На що ви ходили дивитись у пустиню? Чи на тростину, яку вітер колише?</J>


text:
<J>Та на що ж ходили ви дивитись? Може на чоловіка, одягненого в м'яку одежу? Ті ж, що носять м'яку одежу, перебувають в палатах царських.</J>


text:
<J>Бо ж він той, про кого написано: <t>'Ось посилаю Я ангела Мого перед Тобою, щоб приготувати дорогу Твою перед Тобою'.</J></t>


text:
<pb/><J>Істинно кажу вам: з народжених від жінок не було більшого від Іоанна Хрестителя, та найменший у Царстві Небеснім є більший від нього!</J>


text:
<J>Від днів же Іоанна Хрестителя і досі Царство Небесне зусиллям здобувається, і хто вживає зусилля, — здобуває його,</J>


text:
<J>До кого уподібню рід цей? Він подібний до дітей, які сидять на ринку і, звертаючись до своїх товаришів,</J>


text:
<t><J>кажуть їм: 'Ми грали вам на сопілках, а ви не танцювали; ми співали вам жалібні пісні, і ви не плакали'.</J></t>


text:
<J>Прийшов Син Людський, Який їсть і п'є, і кажуть: 'Ось чоловік, котрий любить їсти і пити, приятель митників та грішників. І виправдалася мудрість своїми ділами'».</J>


text:
<pb/>Тоді почав Він докоряти містам в яких явлено найбільше чудес Його, за те, що вони не покаялись: 


text:
<J>«Горе тобі, Хоразіне! Горе тобі, Віфсаїдо! Коли б у Тирі і Сидоні сталися чудеса, які явлені були у вас, то давно б вони покаялися у волосяниці та в попелі.</J>


text:
<J>І ти, Капернауме, що до неба піднявся, а в пекло провалишся, бо коли б у Содомі сталися ті чудеса, які явлені в тебе, то він залишився б і досі.</J>


text:
<pb/>В той час, продовжуючи, Ісус сказав: <J>«Славлю Тебе, Отче, Господи неба і землі, що Ти втаїв це від мудрих і розумних, а відкрив це дітям.</J>


text:
<J>Все передане Мені Отцем Моїм, і ніхто не знає Сина, тільки Отець; і Отця не знає ніхто, тільки Син, і той, кому Син хоче відкрити.</J>


text:
<J>Візьміть ярмо Моє на себе і навчіться від Мене, бо Я лагідний і покірливий серцем, і знайдете спокій душам вашим.</J>


text:
<pb/>У той час Ісус проходив у суботу ланами; учні ж Його зголодніли і почали зривати колосся та їсти.


text:
Він же відповів їм: <J>«Хіба ви не читали, що зробив Давид, коли зголоднів він і ті, що були з ним?</J>


text:
<J>Як він увійшов у дім Божий і їв хліби жертовні, яких не годилось ні йому їсти, ні тим, що були з ним, тільки одним священикам?</J>


text:
<J>Або, хіба ви не читали в Законі, як по суботах священики в храмі порушують суботу, однак вони невинні?</J>


text:
І був там чоловік з сухою рукою. І спитали Ісуса, щоб звинуватити Його: «Чи годиться зціляти в суботу?»


text:
Він же відповів їм: <J>«Хто з вас, маючи одну вівцю, якщо вона в суботу впаде в яму, не візьме і не витягне її?</J>


text:
Тоді каже чоловікові тому: <J>«Простягни руку твою!»</J> Він простяг, і стала вона здорова, як і друга.


text:
<pb/>Та Ісус, довідавшись про те, вийшов звідти. І багато народу пішло за Ним, і Він зцілив їх усіх.


text:
<t>«Це Отрок Мій, Котрого Я вибрав, Улюблений Мій, до Котрого благоволить душа Моя. Я зішлю Дух Мій на Нього, і Він буде судити народи.</t>


text:
<t>Тростини надломленої не переломить, льону тліючого не загасить, доки не установить правосуддя.</t>


text:
<pb/>Тоді привели до Нього біснуватого, який був сліпий і німий; і Він зцілив його, так що німий сліпець став і говорити, і бачити.


text:
Але Ісус, знаючи думки їхні, сказав їм: <J>«Усяке царство, якщо поділиться в собі — запустіє. І кожне місто, чи дім, як розділиться в собі — не встоїть.</J>


text:
<J>І якщо Я виганяю демонів Вельзевулом, то ким виганяють їх сини ваші? Тому вони будуть суддями вашими.</J>


text:
<J>Або як хто може ввійти в дім сильного та пограбувати добро його, якщо спочатку не зв'яже сильного? Лише тоді пограбує дім його.</J>


text:
<J>І якщо хто скаже слово проти Сина Людського, проститься йому, а хто скаже слово проти Духа Святого, не проститься йому ні в цьому віці, ні в майбутньому.</J>


text:
<pb/><J>Або визнайте дерево добрим, і плід його добрим; або визнайте дерево поганим, і плід його поганим. Адже дерево пізнається по плоду.</J>


text:
<J>Роде єхидний! Як ви можете говорити добре, будучи лихими? Бо від повноти серця говорять уста!</J>


text:
Але Він відповів їм: <J>«Рід лукавий та перелюбний шукає знамення, та знамення не дасться йому, крім знамення пророка Йони.</J>


text:
<J>Бо як Йона був у череві кита три дні і три ночі, так і Син Людський буде три дні і три ночі в серці землі.</J>


text:
<J>Ніневітяни стануть на суд з родом цим і осудять його, бо вони покаялись після проповіді Йони, а ось тут Більший від Йони.</J>


text:
<J>Цариця південна встане на суд з родом цим і осудить його, бо вона прийшла з далекого краю землі послухати мудрість Соломонову, а ось тут Більший від Соломона.</J>


text:
<pb/><J>Коли нечистий дух вийде з людини, то блукає місцями безводними, шукаючи спокою, і не знаходить.</J>


text:
<pb/><J>Тоді каже: 'Вернуся в дім мій, звідки я вийшов'. І, прийшовши, знаходить дім порожнім, заметеним і прибраним.</J>


text:
<J>Тоді йде і бере з собою сім інших духів, лютіших від себе, і входять вони, і живуть там. І буває для людини тієї останнє гірше першого. Так буде з цим родом лукавим».</J>


text:
Та й зібралось до Нього багато народу, так що Він увійшов у човен і сів, а весь народ стояв на березі.


text:
<J>Інші ж упали на грунт кам'янистий, де небагато було землі, і скоро посходили, бо земля була неглибока.</J>


text:
<J>Інші ж упали на добру землю і принесли плід: одні в стократ, другі в шістдесят, інші ж в тридцять.</J>


text:
<J>Я тому говорю їм притчами, бо вони, дивлячись, не бачать, і, слухаючи, не чують і не розуміють.</J>


text:
<J>І збувається над ними пророцтво Ісайї, яке говорить: <t>'Слухом почуєте, та не зрозумієте; очима дивитись будете, та не побачите'.</J></t>


text:
<t><J>Бо затверділо серце народу цього, й вони вухами туго чують, і очі свої заплющили, щоб не побачити очима, і не почути вухами, і не зрозуміти серцем, і не навернутись, щоб Я зцілив їх.</J></t>


text:
<J>Бо по правді кажу вам, що багато пророків і праведників бажали бачити те, що ви бачите, і не бачили, та чути те, що ви чуєте, і не чули.</J>


text:
<J>До кожного, хто слухає слово про Царство і не розуміє, приходить лукавий і викрадає посіяне в серці його — ось кого означає посіяне при дорозі.</J>


text:
<pb/><J>але не має кореня в собі і є нестійкий; коли ж приходить скорбота або гоніння за слово, зараз же спокушається.</J>


text:
<J>А посіяне в тернах, це той, хто слухає слово, та клопоти світу цього і омана багатства заглушують слово, і воно залишається безплідним.</J>


text:
<J>Посіяне ж на добрій землі, це той, хто слухає слово і розуміє, і приносить плід в стократ, інший в шістдесят, а інший в тридцять».</J>


text:
<pb/>Ще іншу притчу Він запропонував їм, кажучи: <J>«Царство Небесне подібне до чоловіка, котрий посіяв добре насіння на ниві своїй.</J>


text:
<J>Прийшли слуги господаря і сказали йому: 'Пане, чи ж не добре насіння сіяв ти на полі твоїм? Звідки ж взявся кукіль?'</J>


text:
<J>Він же відповів їм: 'Це зробив чоловік — ворог'. Слуги запитали його: 'Чи хочеш, щоб ми пішли і його випололи?'</J>


text:
<J>Нехай ростуть разом до жнив, а в жнива я скажу женцям: зберіть перше кукіль і пов'яжіть в снопи, щоб їх спалити, а пшеницю зберіть у клуню мою'».</J>


text:
<pb/>Іншу притчу запропонував Він їм, кажучи: <J>«Царство Небесне подібне до зерна гірчичного, яке чоловік взяв і посіяв на полі своїм.</J>


text:
<J>Хоч воно найменше з усього насіння, але, як виросте, буває більше усіх злаків і навіть стає деревом, так що прилітає птаство небесне і ховається у віттях його».</J>


text:
<pb/>Іншу притчу Він сказав їм: <J>«Царство Небесне подібне до розчини, яку жінка бере і кладе на три мірки муки, аж поки не вкисне все».</J>


text:
щоб справдилося сказане через пророка, котрий сказав: <t>«Відкрию в притчах уста Мої, розповім про приховане від створення світу».</t>


text:
<pb/>Тоді Ісус відпустив народ і ввійшов у дім. І підійшли до Нього учні Його, кажучи: «Поясни нам притчу про кукіль на полі».


text:
<J>Син Людський пошле ангелів Своїх, і зберуть вони із Царства Його всі спокуси і тих, що чинять беззаконня,</J>


text:
<pb/><J>Ще Царство Небесне подібне до скарбу, захованого на полі, який чоловік, знайшовши, приховав і, радіючи з того, йде і продає все, що має, та й купує те поле.</J>


text:
<pb/><J>Ще Царство Небесне подібне до невода, закинутого в море, який захопив риби всякого роду.</J>


text:
<J>І як наповнився, то витягли його на берег і, сівши, вибрали, що добре в корзини, а погане викинули геть.</J>


text:
Він же сказав їм: <J>«Тому кожний книжник, навчений Царству Небесному, подібний до господаря дому, який виносить із свого скарбу нове та старе».</J>


text:
І, прийшовши у Свою батьківщину, навчав їх у синагозі, так що вони дивувались і казали: «Звідки в Нього така мудрість і сила?


text:
І спокушались Ним. Ісус же їм сказав: <J>«Не буває пророка без честі, хіба тільки на батьківщині своїй і в домі своїм».</J>


text:
Бо Ірод схопив був Іоанна, зв'язав його і посадив у в'язницю через Іродіаду, дружину брата свого Филипа.


text:
У день святкування дня народження Ірода, дочка Іродіади танцювала перед зібраними і догодила Іродові.


text:
<pb/>І, почувши, Ісус відплив звідти човном у пустинне місце один, а народ, почувши про те, пішов за Ним з міст пішки.


text:
<pb/>Коли настав вечір, учні Його підійшли до Нього і сказали: «Тут місце пустинне і година вже пізня; відпусти людей, щоб пішли у села і купили собі їжу».


text:
І звелів народові посідати на траву, і взяв п'ять хлібів і дві риби, і, споглянувши на небо, благословив, поламав хліби і дав учням, а учні — людям.


text:
<pb/>І негайно Ісус звелів учням Своїм увійти в човен і переплисти на другий бік раніше Його, поки Він відпустить народ.


text:
Мешканці того міста, пізнавши Його, розголосили про Нього по всій тій околиці, і люди принесли до Нього всіх хворих,


text:
<J>Бо Бог заповідав: 'Шануй батька і матір', та: 'Хто злословить батька чи матір, нехай смертю помре'.</J>


text:
<J>А ви кажете: 'Коли хто скаже батькові або матері: дар Богові те, чим би ви хотіли скористатися від мене,'</J>


text:
<J>той може і не шанувати батька свого або матір свою. Тож вашим переказом усуваєте заповідь Божу.</J>


text:
<t><J>'Наближаються до Мене люди ці устами своїми, і шанують Мене язиком своїм, серце ж їхнє далеко від Мене.</J></t>


text:
<J>Залишіть їх, вони — сліпі проводарі сліпих. А коли сліпий веде сліпого, обидва впадуть в яму».</J>


text:
І ось жінка, хананеянка, прийшла з тих околиць і благала Його: «Господи, Сину Давидів, змилуйся наді мною: дочка моя тяжко біснується».


text:
Але Він не відповідав їй ні слова. І учні Його, підійшовши, просили Його: «Відпусти її, бо кричить услід за нами».


text:
Тоді Ісус сказав у відповідь: <J>«О жінко, велика віра твоя; нехай станеться за бажанням твоїм!» І дочка її видужала у той же час.</J>


text:
І прийшло до Нього багато народу, маючи з собою кривих, сліпих, німих, калік і багато інших, і клали їх біля ніг Ісуса, і Він зцілив їх.


text:
Так що люди дивувалися, бачучи, що німі розмовляють, каліки зцілені, криві ходять, а сліпі бачать, — і прославляли Бога Ізраїлевого.


text:
<pb/>Ісус же покликав учнів Своїх і сказав їм: <J>«Жаль Мені людей, що вже три дні знаходяться при Мені і не мають що їсти; відпустити їх голодними не хочу, щоб не ослабли в дорозі».</J>


text:
<J>А вранці: 'Сьогодні непогода, бо небо багряне'. Лицеміри, розпізнати лице неба ви вмієте, а знамення часу не можете?</J>


text:
<J>Рід лукавий і перелюбний знамення шукає, та знамення не дасться йому, крім знамення пророка Йони!» І, залишивши їх, відійшов.</J>


text:
<J>Чи ще не розумієте і не пам'ятаєте про п'ять хлібів на п'ять тисяч, і скільки кошів ви зібрали?</J>


text:
<J>Як же не розумієте, що не про хліб сказав Я вам: 'Остерігайтеся закваски фарисейської та саддукейської'».</J>


text:
Тоді вони зрозуміли, що Він сказав остерігатися не закваски хлібної, а вчення фарисейського і саддукейського.


text:
<pb/>Прийшовши в країни Кесарії Филипової, Ісус запитав учнів Своїх: <J>«За кого люди вважають Мене, Сина Людського?»</J>


text:
Вони ж відповіли: «Одні за Іоанна Хрестителя, другі за Іллю, інші за Єремію або за одного з пророків».


text:
Тоді Ісус сказав йому у відповідь: <J>«Блаженний ти, Симоне, сину Йонин, бо не плоть і кров відкрили тобі це, а Отець Мій Небесний.</J>


text:
<J>І Я скажу тобі: Ти — Петро, і на скелі цій побудую Я Церкву Мою, і ворота пекла не подолають її.</J>


text:
<J>І дам тобі ключі Царства Небесного: і що зв'яжеш на землі, буде зв'язане на небесах, і що розв'яжеш на землі, буде розв'язане на небесах».</J>


text:
<pb/>З того часу Ісус почав виявляти учням Своїм, що Йому належить іти в Єрусалим і багато потерпіти від старійшин і первосвящеників та книжників, і бути вбитим, і третього дня воскреснути.


text:
І Петро, відкликавши Його, почав перечити Йому, кажучи: «Господи, пожалій Себе, нехай не буде цього з Тобою!»


text:
Він же, обернувшись, сказав Петрові: <J>«Відійди від Мене, сатано! Ти спокуса для Мене, бо думаєш не про Боже, а про людське!»</J>


text:
Тоді Ісус сказав учням Своїм: <J>«Якщо хто хоче йти за Мною, хай зречеться самого себе, візьме хрест свій і йде за Мною.</J>


text:
<J>Бо хто хоче життя своє спасти, той погубить його, а хто погубить життя ради Мене, той збереже його.</J>


text:
<J>Яка користь людині, якщо вона здобуде весь світ, а душу свою занапастить? Або який викуп дасть людина за душу свою?</J>


text:
<J>Бо прийде Син Людський у славі Отця Свого з ангелами Своїми і тоді віддасть кожному по ділах його.</J>


text:
<J>Істинно кажу вам: є декотрі з присутніх тут, що не скуштують смерті, доки не побачать Сина Людського, грядучого в Царстві Своїм».</J>


text:
<pb/>А через шість днів Ісус взяв Петра, Якова та Іоанна, брата його, і вивів їх на високу гору одних


text:
І Петро сказав при цьому Ісусові: «Господи, добре нам тут бути; коли хочеш, зробимо тут три намети: один Тобі, один Мойсееві один Іллі».


text:
Коли він ще говорив, ясна хмара осінила їх; і ось голос з хмари промовив: «Цей є Син Мій Улюблений, Котрого Я вподобав. Його слухайте!»


text:
<pb/>І коли сходили з гори, Ісус наказував їм, кажучи: <J>«Нікому не розповідайте про це видіння, доки Син Людський не воскресне з мертвих!»</J>


text:
<pb/><J>Але кажу вам, що Ілля вже прийшов, та не пізнали його, а повелись з ним, як хотіли. Так і Син Людський постраждає від них».</J>


text:
«Господи, змилуйся над сином моїм, що біснується в новомісяччі і тяжко страждає, бо часто кидається у вогонь і часто у воду.


text:
Ісус сказав у відповідь: <J>«О роде невірний і розбещений, доки буду з вами? Доки буду терпіти вас? Приведіть його до Мене сюди!»</J>


text:
Ісус відповів їм: «<J>Через невір'я ваше. Бо істинно кажу вам: коли ви будете мати віру, як зерно гірчичне, і скажете горі цій: 'Перейди звідси туди', то вона перейде; і нічого не буде неможливого для вас.</J>


text:
<pb/>Коли вони перебували в Галілеї, Ісус сказав їм: <J>«Син Людський буде виданий в руки людські,</J>


text:
<pb/>Коли вони прийшли в Капернаум, то підійшли до Петра збирачі дідрахм і сказали: «Чи не дасть Учитель ваш дідрахми?»


text:
Він сказав: «Так». І як Петро ввійшов у дім, щоб повідомити про це Ісуса, то Ісус випередив його, запитавши: <J>«Як тобі здається, Симоне: з кого царі земні беруть мито або податок, зі своїх синів чи з чужих?»</J>


text:
<J>Але, щоб нам не спокусити їх, піди до моря, закинь вудку і першій рибі, яка піймається, відкрий рот, і ти знайдеш статир; візьми його і віддай їм за Мене і за себе».</J>


text:
і сказав: <J>«Істинно кажу вам: якщо не навернетесь і не станете, як діти, не увійдете в Царство Небесне.</J>


text:
<pb/><J>А хто спокусить одного з малих цих, котрі вірують у Мене, такому краще було б, коли б млинове жорно повісили йому на шию і втопили його в глибині морській.</J>


text:
<J>Горе світові від спокус, бо мусять прийти спокуси; однак горе тій людині, через котру спокуси приходять.</J>


text:
<J>Якщо ж рука твоя або нога твоя спокушає тебе, — відітни її і відкинь від себе: краще тобі увійти в життя без руки або без ноги, ніж з двома руками і з двома ногами бути вкинутим у вогонь вічний.</J>


text:
<J>І якщо око твоє спокушає тебе, вирви його і відкинь від себе: краще тобі з одним оком увійти в життя, ніж з двома очима бути вкинутим у пекло.</J>


text:
<pb/><J>Глядіть, щоб не погордували ні одним з малих цих, бо кажу вам, що ангели їхні на небесах завжди бачать лице Отця Мого Небесного.</J>


text:
<J>Як вам здається: коли б у кого було сто овець, а одна з них заблудилася, то чи не залишить він дев'яносто дев'ять в горах і не піде шукати ту, що заблудилася?</J>


text:
<J>І, коли вдасться знайти її, то, істинно кажу вам, він радіє нею більше, ніж дев'яносто дев'ятьма, які не заблудилися.</J>


text:
<pb/><J>Якщо ж згрішить проти тебе брат твій, піди і докори йому сам на сам. Коли послухає тебе, то придбав ти брата твого.</J>


text:
<J>Коли ж не послухає, візьми з собою ще одного або двох, щоб устами двох, або трьох свідків підтвердилось всяке слово.</J>


text:
<pb/><J>Коли ж не послухає їх, скажи церкві. А коли і церкви не послухає, то хай буде він тобі, як язичник і митник.</J>


text:
<pb/><J>Істинно кажу вам: те, що ви зв'яжете на землі, те буде зв'язане на небі; і, що розв'яжете на землі, те буде розв'язане на небі.</J>


text:
<J>Істинно також кажу вам, що коли двоє з вас погодяться на землі просити про всяке діло, то чого б не попросили, буде їм від Отця Мого Небесного.</J>


text:
<pb/>Тоді Петро підійшов до Нього і запитав: «Господи, скільки разів прощати братові моєму, коли згрішить проти мене? Чи до семи разів?»


text:
<J>І коли він почав розраховуватися, привели до нього одного, котрий був винен йому десять тисяч талантів.</J>


text:
<J>А як він не мав чим виплатити, то господар звелів продати його в рабство, і жінку його, і дітей, і все, що він мав, і заплатити.</J>


text:
<J>Тоді раб той впав і, вклонившись цареві, благав: 'Пане, прошу потерпи ще трохи, все тобі віддам!'</J>


text:
<J>Раб же той вийшов і знайшов одного з товаришів своїх, котрий винен був йому сто динаріїв, і, схопивши його, душив, кажучи: Віддай мені, що винен!'</J>


text:
<J>Тоді товариш його впав до ніг його, благав його і говорив: 'Потерпи на мені, і все віддам тобі!'</J>


text:
<J>Коли товариші його побачили, що сталось, дуже засмутилися і пішли та й розповіли своєму господареві все, що сталося.</J>


text:
<J>Тоді господар покликав його і сказав: 'Злий рабе, весь борг той я простив тобі, бо благав ти мене.</J>


text:
<J>Так і Отець Мій Небесний учинить з вами, якщо не простить кожен з вас від серця братові своєму провин його».</J>


text:
<pb/>І підійшли до Нього фарисеї, і, спокушуючи Його, запитали Його: «Чи дозволено чоловікові розводитися з жінкою своєю з будь-якої причини?»


text:
Він сказав їм у відповідь: <J>«Чи не читали ви, що Той, Хто створив споконвіку, створив їх чоловіком і жінкою?»</J>


text:
І сказав: <J>«Тому залишить чоловік батька і матір і з'єднається з жінкою своєю, і будуть вони обоє одним тілом.</J>


text:
Він відповів їм: <J>«Мойсей, по жорстокості сердець ваших, дозволив вам розводитися з жінками вашими; а спочатку не було так.</J>


text:
<J>А Я кажу вам: хто розведеться з жінкою своєю, не з причини перелюбу, і одружиться з іншою, той чинить перелюб; хто одружиться з розведеною, той чинить перелюб».</J>


text:
<J>Бо є скопці, які ще з утроби матері родились такими; і є скопці, яких люди оскопили, і є скопці, які зробили самі себе скопцями ради Царства Небесного. Хто може збагнути, нехай збагне».</J>


text:
Та Ісус сказав: <J>«Пустіть дітей і не забороняйте їм приходити до Мене, бо таких є Царство Небесне».</J>


text:
<pb/>І ось хтось підійшовши сказав Йому: «Учителю благий, що зробити мені доброго, щоб мати життя вічне?»


text:
Він же відповів йому: <J>«Чому називаєш Мене благим? Ніхто не благий, а тільки один Бог. Коли бажаєш увійти в життя, дотримуйся заповідей».</J>


text:
Він говорить Йому: «Яких?» Ісус сказав: <J>«Не вбивай; не чини перелюбу; не кради; не лжесвідчи;</J>


text:
Ісус сказав йому: <J>«Коли хочеш бути досконалим, піди, продай добро твоє і роздай убогим; і матимеш скарб на небесах; і приходь та йди слідом за Мною».</J>


text:
<pb/>Ісус же сказав учням Своїм: <J>«Істинно кажу вам, що важко багатому ввійти в Царство Небесне.</J>


text:
<pb/><J>І ще кажу вам: легше верблюдові пройти крізь голчине вушко, ніж багатому ввійти в Царство Боже».</J>


text:
<pb/>Ісус сказав їм: <J>«Істинно кажу вам, що ви, котрі пішли за Мною, при відновленні світу, як Син Людський сяде на престолі слави Своєї, сядете і ви на дванадцяти престолах судити дванадцять колін Ізраїлевих.</J>


text:
<J>І кожен, хто залишить доми або братів, або сестер, або батька, або матір, або жінку, або дітей, або поля, ради імені Мого, одержить в стократ і вспадкує життя вічне.</J>


text:
<pb/><J>Бо Царство Небесне подібне до господаря дому, котрий вийшов рано-вранці найняти робітників у виноградник свій.</J>


text:
<J>І коло години одинадцятої він знайшов інших, що стояли без діла, і говорить їм: 'Чого стоїте тут цілий день без діла?'</J>


text:
<J>Вони кажуть Йому: 'Ніхто не найняв нас'. Він говорить їм: 'Ідіть і ви у виноградник мій, і що буде вам належати, одержите'.</J>


text:
<J>Коли ж настав вечір, каже господар виноградинка управителеві своєму: 'Поклич робітників і дай їм заробітну плату, почавши з останніх до перших.</J>


text:
<J>говорячи: 'Ці останні працювали одну годину, і ти зрівняв їх з нами, що перенесли тягар дня і спеку'.</J>


text:
<J>Він же сказав у відповідь одному з них: 'Друже, я не кривджу тебе; чи не за динарія ти домовився зі мною?</J>


text:
<J>«Ось ми входимо в Єрусалим, і Син Людський виданий буде первосвященикам і книжникам, і засудять Його на смерть;</J>


text:
<pb/>Тоді підійшла до Нього мати синів Зеведеєвих з синами своїми, кланяючись і прохаючи чогось у Нього.


text:
Він же запитав її: <J>«Чого ти хочеш?»</J> Вона відповіла Йому: «Скажи, щоб ці два сини мої сіли в Царстві Твоїм один праворуч, а другий ліворуч Тебе».


text:
<pb/>Ісус сказав у відповідь: <J>«Не знаєте, що просите. Чи можете ви пити чашу, яку Я питиму, чи хреститись хрещенням, яким Я хреститимусь?»</J> Вони кажуть Йому: «Можемо!»


text:
<pb/>І говорить Ісус їм: <J>«Чашу Мою ви будете пити і хрещенням, яким Я хрещусь, будете хреститись, але дати сісти в Мене праворуч або ліворуч, не залежить від Мене, а кому уготовано Отцем Моїм».</J>


text:
Ісус же, покликавши їх, сказав: <J>«Ви знаєте, що князі народів панують над ними і вельможі володіють ними.</J>


text:
<J>Так і Син Людський не прийшов, щоб Йому служили, а щоб послужити і віддати душу Свою для викуплення багатьох».</J>


text:
І ось двоє сліпих, котрі сиділи при дорозі, почувши, що Ісус проходить мимо, почали кричати: «Господи, Сину Давидів, змилуйся над нами!»


text:
Та народ примушував їх мовчати, а вони ще голосніше почали кричати: «Господи, Сину Давидів, змилуйся над нами!»


text:
<pb/>А коли наблизились до Єрусалиму, то прийшли у Віффагію, коло гори Оливної, тоді Ісус послав двох учнів,


text:
сказавши їм: <J>«Ідіть в село, яке перед вами, і ви зразу знайдете ослицю прив'язану і молодого осла з нею; відв'яжіть і приведіть до Мене.</J>


text:
<t>«Скажіть дочці Сіону: 'Ось Цар твій іде до тебе, лагідний, сидячи на ослиці і молодому ослі, синові під'яремної.'».</t>


text:
А народ, йдучи перед Ним і позаду, вигукував: <t>«Осанна Сину Давидовому! Благословенний Грядучий в ім'я Господнє! Осанна на висоті!»</t>


text:
<pb/>Ісус, увійшовши в храм Божий, вигнав усіх продавців і покупців з храму і поперевертав столи грошомінам і ослони продавцям голубів.


text:
І сказав їм: <J>«Написано: <t>'Дім Мій домом молитви назветься', а ви зробили його вертепом розбійників».</J></t>


text:
А первосвященики і книжники, бачачи чудеса, які Він чинив, і дітей, що вигукували в Храмі: «Осанна Сину Давидовому», обурилися,


text:
і сказали Йому: <J>«Чуєш, що вони говорять?» Ісус відповів їм: «Так! Хіба ви ніколи не читали: 'З уст немовляті грудних дітей Ти вчинив хвалу?'»</J>


text:
і, побачивши при дорозі одну смоковницю, підійшов до неї, та нічого не знайшов на ній, крім самого листя, і говорить їй: <J>«Нехай ніколи не буде плоду від тебе!»</J> І смоковниця відразу ж всохла.


text:
Ісус сказав їм у відповідь: <J>«Істино кажу вам, якщо будете мати віру і не матимете сумніву, то не тільки вчините те, що зі смоковницею, але як і горі цій скажете: 'Зрушся і ввергнись у море!', буде.</J>


text:
<pb/>І коли Він увійшов у храм і навчав, підійшли до Нього первосвященики і старійшини народу і запитали: «Якою владою Ти чиниш це? І хто дав Тобі таку владу?»


text:
Ісус сказав їм у відповідь: <J>«Запитаю і Я вас про одне; коли про те скажете Мені, то і Я вам скажу, якою владою це роблю.</J>


text:
<pb/><J>Хрещення Іоаннове звідки було: з небес, чи від людей?»</J> Вони ж міркували між собою: «Якщо скажемо: з небес, то Він скаже нам: 'Чому ж ви не повірили йому?'


text:
<pb/><J>А як вам здається? В одного чоловіка було два сини; і він підійшов до першого і сказав: 'Сину, піди сьогодні попрацюй у винограднику моєму'.</J>


text:
<pb/><J>І, підійшовши до другого, він сказав те саме. Цей сказав у відповідь: 'Іду, пане!' Але не пішов.</J>


text:
<J>Котрий з них виконав волю отця?»</J> Кажуть Йому: «Перший!» Ісус говорить їм: <J>істинно кажу вам, що митники і блудниці попереду вас ідуть у Царство Боже.</J>


text:
<J>Бо Іоанн прийшов до вас дорогою праведності, і ви не повірили йому, а митники і блудниці повірили йому; ви ж бачили це, та не розкаялися, щоб повірити йому.</J>


text:
<pb/><J>Вислухайте іншу притчу. Був один господар, котрий насадив виноградник, обгородив його огорожею, викопав в нім чавило, побудував башту і, віддавши його виноградарям, від'їхав.</J>


text:
<J>Коли ж наблизилась пора збирання плодів, він послав слуг своїх до виноградарів, узяти плоди свої.</J>


text:
<J>Але виноградарі, побачивши сина, сказали один одному: 'Це спадкоємець; ходім, уб'ємо його і заволодіємо спадщиною його'.</J>


text:
Говорять Йому: «Злочинців жорстоко покарає смертю, а виноградник віддасть іншим виноградарям, котрі будуть віддавати йому плоди своєчасно».


text:
Ісус сказав їм: <J>«Чи ви ніколи не читали в Писанні: <t>'Камінь, який відкинули будівничі, став каменем наріжним'. Це від Господа, і дивне в очах наших?</J></t>


text:
<pb/><J>Тому кажу вам: відбереться від вас Царство Боже і дасться народові, який буде приносити плоди його.</J>


text:
<J>Знову послав інших рабів, кажучи: скажіть запрошеним: 'Ось я приготував обід мій; телята і все вгодоване заколене, і все готове; приходьте на весілля'.</J>


text:
<J>Цар, почувши про це, розгнівався і, пославши військо своє, знищив убивць тих, і спалив місто їхнє.</J>


text:
<J>І раби ті вийшли на дороги, і зібрали всіх, кого тільки знайшли, і злих і добрих. І весільний зал наповнився возлежалими гостями.</J>


text:
<J>Тоді цар сказав слугам: 'Зв'яжіть йому руки і ноги і вкиньте його в темряву кромішню. Там буде плач і скрегіт зубів!'</J>


text:
І посилають до Нього учнів своїх з іродіанами, кажучи: «Учителю, ми знаєм, що Ти справедливий і навчаєш дороги Божої правдиво і не турбуєшся, щоб догоджати будь-кому, бо не дивишся ні на яку особу.


text:
кажучи: «Учителю, Мойсей сказав: 'Коли хто помре, не маючи дітей, то нехай брат його ожениться з дружиною його і відродить потомство братові своєму'.


text:
<J>бо по воскресінні не женяться і заміж не виходять, але перебувають, як ангели Божі на небесах.</J>


text:
Ісус відповів йому: <J>«'Люби Господа Бога твого всім серцем твоїм і всією душею твоєю, і всім розумом твоїм'.</J>


text:
<t><J>'Сказав Господь Господеві Моєму: Сиди праворуч Мене, доки не покладу ворогів Твоїх до підніжжя ніг Твоїх'.</J></t>


text:
<J>То ж усього, що вони кажуть вам дотримуватись, дотримуйтесь і робіть; але не наслідуйте їх, бо вони говорять і не роблять!</J>


text:
<J>В'яжуть важкі тягарі, які тяжко носити, і кладуть їх на плечі людям; самі ж не хочуть і пальцем доторкнутися їх.</J>


text:
<J>Усі діла свої роблять так, щоб їх бачили люди; розширяють пов'язки свої і подовжують край одежі своєї.</J>


text:
<pb/><J>Горе вам, книжники і фарисеї, лицеміри, що зачиняєте Царство Небесне перед людьми, бо самі не входите і бажаючих увійти не допускаєте!</J>


text:
<J>Горе вам, книжники і фарисеї, лицеміри, що поїдаєте доми вдів і лицемірно довго молитесь: за те приймете ще більше осудження.</J>


text:
<pb/><J>Горе вам, книжники і фарисеї, лицеміри, що обходите море та сушу, щоб навернути хоч одного, а коли це станеться, робите його сином пекла, вдвоє гіршим від вас.</J>


text:
<pb/><J>Горе вам, вожді сліпі, що говорите: 'Хто клянеться храмом, то нічого, а коли хто поклянеться золотом храму, то винуватий!”</J>


text:
<J>Також, як хто поклянеться жертовником, то нічого, а хто клянеться даром, який на ньому, то винуватий.</J>


text:
<pb/><J>Горе вам, книжники і фарисеї, лицеміри, що даєте десятину з м'яти, кропу і кмину, а залишили найважливіше в Законі: суд, милосердя та віру. Це належить чинити і того не залишати.</J>


text:
<pb/><J>Горе вам, книжники і фарисеї, лицеміри, що очищаєте зовнішність чаші і блюда, а всередині вони повні здирства та неправди!</J>


text:
<pb/><J>Горе вам, книжники і фарисеї, лицеміри, що уподібнюєтесь до побілених гробів, які зовні видаються гарними, а всередині повні кісток мертвих і всякої нечистоти.</J>


text:
<pb/><J>Горе вам, книжники і фарисеї, лицеміри, що будуєте гробниці пророкам і прикрашаєте пам'ятники праведників,</J>


text:
<pb/><J>і говорите: 'Коли б ми жили в дні батьків наших, то не були б спільниками в крові пророків'.</J>


text:
<J>Тому ось Я посилаю до вас пророків і мудрих, і книжників, і ви одних уб'єте і розіпнете, а інших будете бити в синагогах ваших і гнатимете їх з міста до міста.</J>


text:
<J>Нехай прийде на вас уся кров праведна, пролита на землі, від крові Авеля праведного до крові Захари, сина Варахіївого, якого ви вбили між храмом і жертовником.</J>


text:
<pb/><J>Єрусалиме, Єрусалиме, що вбиваєш пророків і камінням побиваєш посланих до тебе! Скільки разів хотів Я зібрати дітей твоїх, як квочка збирає курчаток своїх під крила, та ви не схотіли.</J>


text:
<J>Бо кажу вам: відтепер ви не побачите Мене, поки не скажете: 'Благословенний Грядучий в ім'я господнє!'»</J>


text:
Ісус же сказав їм: <J>«Чи бачите все це? Істинно кажу вам: не залишиться тут каменя на камені, все буде зруйновано».</J>


text:
<pb/>Коли ж Він сидів на горі Оливній, учні підійшли до Нього на самоті і запитали: «Скажи нам, коли це буде? І яка ознака приходу Твого і кінця світу цього?»


text:
<J>Також почуєте про війни і про воєнні чутки. Глядіть, не жахайтеся, бо належить усьому тому статися. Та це ще не кінець.</J>


text:
<J>І буде проповідуване це Євангеліє Царства по всьому світу, на свідчення всім народам; і тоді прийде кінець.</J>


text:
<pb/><J>Отож, коли побачите мерзоту запустіння, про яку звіщав пророк Даниїл, що стоїть на святому місці (хто читає, нехай розуміє),</J>


text:
<J>І коли б не скоротились ті дні, не спаслась би ніяка плоть, але ради вибраних скоротяться ті дні.</J>


text:
<J>Бо з'являться лжехристи і лжепророки і чинитимуть великі знамення і чудеса, щоб звести, як можна, і вибраних.</J>


text:
<J>Отже, коли скажуть вам: 'Ось Він у пустині', — не виходьте; 'Ось Він у потайних кімнатах', — не вірте!</J>


text:
<J>Бо, як блискавка виходить зі сходу і видна буває аж до заходу, так буде і прихід Сина Людського;</J>


text:
<pb/><t><J>І враз, після скорботи днів тих, сонце затьмариться, і місяць не дасть світла свого, і зорі спадуть з неба, і сили небесні захитаються.</J></t>


text:
<J>Тоді з'явиться знамення Сина Людського на небі, і тоді заплачуть усі племена земні і побачать Сина Людського, грядучого на хмарах небесних, з силою і славою великою.</J>


text:
<J>І пошле ангелів Своїх з голосною трубою, і зберуть вибраних Його від чотирьох вітрів, від краю небес до краю їх.</J>


text:
<pb/><J>Від смоковниці візьміть подобу: коли віття її стає вже м'яке і пускає листя, то знаєте, що близько літо.</J>


text:
<J>Бо як було в дні перед потопом: їли, пили, женились, виходили заміж, аж до того дня, коли Ной увійшов у ковчег,</J>


text:
<J>і люди не знали, аж поки не прийшов потоп і знищив усіх, — так буде і в прихід Сина Людського.</J>


text:
<J>Але це ви знаєте, що коли б господар дому знав, о котрій сторожі прийде злодій, то пильнував би і не дав би підкопати дому свого.</J>


text:
<pb/><J>Хто ж вірний і розсудливий раб, якого господар його поставив над слугами своїми, щоб давати їм їжу своєчасно?</J>


text:
<pb/><J>Тоді Царство Небесне буде подібне десятьом дівам, котрі, взявши світильники свої, вийшли назустріч женихові.</J>


text:
<J>А мудрі відповіли: 'Щоб часом не бракувало нам і вам, то підіть краще до продавців і купіть собі'.</J>


text:
<pb/><J>І коли вони пішли купувати, прийшов жених, і готові, ввійшли з ним на весілля, і двері зачинились.</J>


text:
<pb/><J>І Він зробить так, як один чоловік, від'їжджаючи в чужу країну, покликав слуг своїх і доручив їм майно своє: </J>


text:
<J>одному дав він п'ять талантів, другому два, іншому один, кожному за спроможністю його, і негайно від’їхав.</J>


text:
<J>Той, що одержав п'ять талантів, пішов і використав їх на діло, і придбав інших п'ять талантів.</J>


text:
<J>І підійшов той, що взяв пять талантів, і він приніс інших п'ять талантів і сказав: 'Пане, п'ять талантів ти дав мені, ось ще п'ять талантів я придбав на них'.</J>


text:
<J>Господар його сказав йому: 'Гаразд, добрий і вірний рабе! У малому був ти вірний, над великим поставлю тебе. Увійди в радість господаря твого'.</J>


text:
<J>Підійшов також той, що взяв два таланти, і сказав: 'Пане, два таланти ти дав мені, ось інших два таланти я придбав на них'.</J>


text:
<J>Господар його сказав йому: 'Гаразд, добрий і вірний рабе! У малому ти був вірний, над великим поставлю тебе. Увійди в радість господаря твого'.</J>


text:
<J>Підійшов і той, що взяв один талант і сказав: 'Пане, я знав тебе, що ти чоловік жорстокий; жнеш, де не сіяв, і збираєш, де не розсипав.</J>


text:
<J>Господар його сказав йому у відповідь: 'Лукавий рабе і лінивий! Ти знав, що я жну, де не сіяв, і збираю, де не розсипав,</J>


text:
<J>тому треба було тобі віддати срібло моє купцям, і я, вернувшись, одержав би своє з прибутком.</J>


text:
<J>Бо всякому, хто має, дасться і примножиться; хто ж не має, відніметься від нього і те, що має.</J>


text:
<pb/><J>Коли ж прийде Син Людський у славі Своїй, і всі святі ангели з Ним, тоді сяде на престолі слави своєї;</J>


text:
<J>і зберуться перед Ним усі народи, і відокремить одних від других, як пастир відокремлює овець від козлів;</J>


text:
<J>Тоді скаже Цар тим, що праворуч Нього: 'Прийдіть, благословенні Отця Мого, успадкуйте Царство, приготовлене вам від заснування світу.</J>


text:
<J>Бо Я голодував, і ви нагодували Мене; знемагав від спраги, і ви напоїли Мене; чужинцем був, і ви прийняли Мене;</J>


text:
<J>був нагим, і ви зодягнули Мене; був хворим, і ви піклувалися Мною; у в'язниці був, і ви відвідали Мене'.</J>


text:
<J>Тоді праведники скажуть Йому у відповідь: 'Господи, коли ми бачили Тебе голодним і нагодували, спраглим і напоїли?</J>


text:
<pb/><J>І Цар скаже їм у відповідь: 'Істинно кажу вам: так, як ви зробили це одному з цих братів Моїх менших, те зробили Мені!'</J>


text:
<pb/><J>Тоді скаже і тим, що ліворуч: 'Ідіть від Мене, прокляті, у вогонь вічний, приготовлений дияволу і ангелам його;</J>


text:
<J>був чужинцем, і ви не прийняли Мене; був нагим, і ви не одягли Мене; був хворим і у в'язниці, і ви не відвідали Мене'.</J>


text:
<J>Тоді вони скажуть Йому у відповідь: 'Господи, коли ми бачили Тебе голодним чи спраглим, чи чужинцем, чи нагим, чи хворим, чи у в'язниці, і не послужили Тобі?'</J>


text:
<J>Тоді скаже їм у відповідь: 'Істинно кажу вам: тому, що ви не зробили цього одному з цих менших, то не зробили Мені!'</J>


text:
Тоді зібрались первосвященики і книжники, і старійшини народу в домі первосвященика, на ім'я Каіяфа,


text:
підійшла до Нього жінка з алебастровою посудиною мира дорого цінного і вилила миро Йому, возлежалому, на голову.


text:
<pb/>Але Ісус, зрозумівши це, сказав їм: <J>«Чого бентежите жінку? Вона добре діло зробила Мені.</J>


text:
<J>Істинно кажу вам: де б не проповідувалось Євангеліє це по всьому світу, сказано буде на згадку про неї і про те, що вона зробила».</J>


text:
<pb/>У перший день Опрісноків учні підійшли до Ісуса і запитали: «Де накажеш нам приготувати Тобі пасху?»


text:
Він відповів: <J>«Підіть у місто до такого-то і скажіть йому: 'Учитель говорить: час Мій близький, в тебе справлю пасху з учнями Моїми'».</J>


text:
<J>Син Людський іде, як написано про Нього, але горе тій людині, котра Сина Людського видасть. Ліпше було б такій людині не народитися».</J>


text:
<pb/>Коли вони їли, Ісус взяв хліб, поблагословив, поламав і, роздаючи учням, сказав: <J>«Прийміть, споживайте, це — тіло Моє».</J>


text:
<J>Кажу вам, що відтепер не буду пити від плоду цього виноградного, аж доки не буду пити з вами знову в Царстві Отця Мого».</J>


text:
<pb/>Тоді Ісус говорить їм: <J>«Всі ви спокуситесь через Мене ночі цієї, бо написано: <t>'Поражу пастиря, і розбіжаться вівці отари'.</t></J>


text:
Ісус сказав йому: <J>«Істинно кажу тобі: цієї ночі, перше ніж за співає півень, ти тричі відречешся від Мене».</J>


text:
Петро говорить Йому: «Хоч би я мав померти з Тобою, я не відречуся від Тебе!» Так говорили і всі учні.


text:
<pb/>Тоді Ісус приходить з ними на місце, яке називається Гефсиманією, і каже учням: <J>«Посидьте тут, поки Я піду і помолюся там».</J>


text:
І, відійшовши трохи, впав Він долілиць і молився, кажучи: <J>«Отче Мій, якщо можливо, нехай мине ця чаша Мене! Проте не як Я хочу, а як Ти».</J>


text:
І приходить до учнів і, знайшовши їх сплячими, говорить Петрові: <J>«Чи так не змогли ви й однієї години попильнувати зі Мною?</J>


text:
Знову, вдруге, Він відійшов і молився, кажучи: <J>«Отче Мій, коли не може чаша ця минути Мене, щоб Мені не пити її, нехай буде воля Твоя!»</J>


text:
Тоді приходить до учнів Своїх і каже їм: <J>«Ви все ще спите і спочиваєте? Ось настав час, і Син Людський віддається в руки грішників.</J>


text:
<pb/>І коли Він ще говорив, ось Іуда, один з дванадцяти, прийшов, а з ним багато народу з мечами і киями, від первосвящеників і старійшин народних.


text:
Ісус сказав йому: <J>«Друже, чого ти прийшов?»</J> Тоді вони приступили і наклали руки на Ісуса, і взяли Його.


text:
І ось один з тих, що був з Ісусом, простигши руку, вихопив меч свій і, вдаривши раба первосвященика, відтяв йому вухо.


text:
Тоді Ісус сказав йому: <J>«Сховай свого меча в його місце, бо всі, хто візьме меч, від меча і загинуть!</J>


text:
<J>Чи думаєш, що Я не можу тепер ублагати Отця Мого, і Він дасть Мені більше ніж дванадцять легіонів ангелів?</J>


text:
В той час Ісус сказав до народу: <J>«Немов на розбійника вийшли ви з мечами і киями взяти Мене; кожний день Я сидів з вами в храмі, навчаючи вас, і ви не брали Мене.</J>


text:
<pb/>Ті ж, що взяли Ісуса, повели Його до Каіяфи, первосвященика, де зібралися книжники і старійшини.


text:
Петро йшов слідом за Ним здалеку, до двору первосвященика; і, ввійшовши в двір, сів зі слугами, щоб побачити кінець.


text:
Первосвященики і старійшини та весь синедріон шукали лжесвідчень на Ісуса, щоб засудити Його на смерть.


text:
Ісус мовчав. І первосвященик сказав Йому: «Заклинаю Тебе Богом Живим, скажи нам, чи Ти Христос, Син Божий?»


text:
Ісус каже йому: <J>«Ти сказав; навіть скажу вам: <t>віднині ви побачите Сина Людського сидячого по правиці Сили і грядущого на хмарах небесних».</J></t>


text:
<pb/>Тоді первосвященик роздер одежу свою і сказав: «Він богохульствує! Навіщо нам ще свідків? Ось, тепер ви чули богохульство Його!


text:
<pb/>Петро ж сидів на подвір'ї. І підійшла одна служниця і сказала: «І ти був з Ісусом Галілеянином».


text:
Коли ж він виходив за ворота, побачила його інша і каже присутнім там: «Цей був з Ісусом Назарянином».


text:
Трохи згодом, підійшли ті, що стояли там і сказали Петрові: «Справді, і ти з них, бо мова твоя виявляє тебе».


text:
І Петро згадав слово сказане йому Ісусом: <J>«Перше ніж заспіває півень, ти тричі відречешся від Мене».</J> І, вийшовши геть, гірко заплакав.


text:
<pb/>Коли ж настав ранок, усі первосвященики і старійшини народу зібрали нараду проти Ісуса, щоб видати Його на смерть.


text:
<pb/>Тоді Іуда, котрий видав Його, побачивши, що Він засуджений, розкаявся і повернув тридцять срібняків первосвященикам і старійшинам,


text:
Первосвященики, взявши срібняки, сказали: «Не дозволено класти їх у скарбницю церковну, бо це ціна крові».


text:
Тоді справдилося сказане через пророка Єремію, котрий сказав: «І вони взяли тридцять срібняків, ціну Оціненого, Котрого оцінили сини Ізраїля,


text:
<pb/>Ісус же став перед правителем. І правитель запитав Його: «Ти Цар Іудейський?» Ісус сказав йому: <J>«Ти Сказав!»</J>


text:
І коли вони зібрались, то сказав їм Пілат: «Кого хочете, щоб я відпустив вам: Варавву чи Ісуса, Котрий називається Христом?»


text:
<pb/>І коли він сидів на судилищі, дружина його послала сказати йому: «Не чини нічого Праведникові цьому, бо сьогодні у сні я багато потерпіла за Нього».


text:
Пілат говорить їм: «Що ж я зроблю з Ісусом, Котрий зветься Христом?» Кажуть йому всі: «Хай буде розп'ятий!»


text:
Пілат, бачучи, що ніщо не допомагає, а неспокій збільшується, взяв води, вмив руки перед народом і сказав: «Невинний я в крові Праведника цього, ось дивіться!»


text:
І, сплівши вінок з тернини, поклали Йому на голову, і дали Йому в праву руку тростину; і, стаючи перед Ним на коліна, насміхалися над Ним і казали: «Радій, Царю Іудейський!»


text:
А коли наглумилися над Ним, зняли з Нього багряницю, одягли Його в одежу Його і повели Його на розп'яття.


text:
кажучи: «Ти, що храм руйнуєш і за три дні будуєш, спаси Себе Самого! Якщо Ти Син Божий, зійди з хреста!»


text:
«Інших спасав, а Себе Самого не може спасти! Якщо Він Цар Ізраїлів, нехай тепер зійде з хреста, і ми повіримо в Нього!


text:
Він покладав надію на Бога, нехай тепер Бог визволить Його, якщо Він угодний Йому. Бо Він говорив: 'Я — Син Божий!'»


text:
А близько дев'ятої години, Ісус скрикнув сильним голосом: <J>«Елі, Елі, лама савахфані?»</J> Тобто: <J>«Боже Мій, Боже Мій, навіщо Ти залишив Мене?»</J>


text:
І зараз же один з них підбіг, взяв губку, намочив її в оцті настромив на тростину і подав Йому пити.


text:
А сотник і ті, що з ним стерегли Ісуса, побачивши землетрус та те, що сталося, налякались дуже і говорили: «Істинно Він був Син Божий!»


text:
<pb/>Коли настав вечір, прийшов багатий чоловік з Аримафеї, на ім'я Йосиф, котрий також вчився в Ісуса.


text:
і поклав Його в новому своєму гробі, якого висік він у скелі. Привалив до дверей великий камінь і відійшов.


text:
і сказали: «Пане, ми пригадали, що обманщик той, як ще був живий, сказав: <J>'По трьох днях воскресну!'.</J>


text:
То ж, накажи стерегти гріб до третього дня, щоб учні Його не прийшли вночі і не викрали Його, сказавши народові: 'Він воскрес з мертвих'. І буде останній обман гірший першого».


text:
<pb/>Як минула субота, на світанку першого дня тижня, прийшла Марія Магдалина і друга Марія побачити гріб.


text:
І ось стався великий землетрус, бо ангел Господній зійшов з небес, відвалив камінь від дверей гробу і сів на ньому.


text:
Ідіть же скоріше і скажіть учням Його, що Він воскрес з мертвих, і Він зустріне вас в Галілеї — там Його побачите. Ось, я сказав вам».


text:
Коли ж вони йшли сповіщати учнів Його, ось Ісус зустрів їх і сказав: <J>«Радійте!»</J> Вони ж підійшли, припали до ніг Його і поклонились Йому.


text:
Тоді Ісус сказав їм: <J>«Не бійтеся! Підіть і сповістіть братів Моїх, щоб ішли в Галілею, і там вони побачать Мене».</J>


text:
<pb/>І як вони йшли, деякі з сторожі прийшли в місто і сповістили первосвящеників про все, що сталося.


text:
<pb/><J>навчаючи їх дотримуватись усього, що Я заповів вам. І ось Я з вами повсякденно, аж до кінця віку! Амінь».</J>


text:
<pb/>Як написано у пророків: <t>Ось, Я посилаю Ангела Мого перед лицем Твоїм, який приготує путь Твою перед Тобою.</t>


text:
І приходили до нього люди з усієї Іудеї та Єрусалиму, визнаючи гріхи свої, і він хрестив їх у річці Йордані.


text:
Іоанн же вдягався в одежу з верблюжої шерсті, і пояс носив ремінний на стегнах своїх, і їв сарану і дикий мед,


text:
і проповідував, говорячи: «За мною йде Сильніший від мене, Якому я недостойний, нахилившись, розв'язати ремінець взуття Його.


text:
<pb/>І сталося в ті дні: прийшов Ісус з Назарету, що в Галілеї, і прийняв від Іоанна хрещення в Йордані.


text:
<pb/>Після того, як Іоанн був виданий, Ісус прийшов у Галілею, проповідуючи Євангеліє Царства Божого,


text:
<pb/>Проходячи біля моря Галілейського, Він побачив Симона і Андрія, брата його, які закидали сіті в море, бо вони були рибалками.


text:
І, пройшовши трохи далі, Він побачив Якова Зеведеєвого і Іоанна, брата його, які в човні лагодили сіті.


text:
кажучи: «Що Тобі до нас, Ісусе Назарянине? Ти прийшов погубити нас? Я знаю Тебе, хто Ти, Ти Святий Син Божий!»


text:
І всі здивувалися, так що один одного питали: «Що це таке? Що це за вчення нове, що Він з владою наказує духам злим, і вони підкоряються Йому?»


text:
Підійшовши, Він підвів її, взявши за руку — і гарячка зараз же залишила її, і вона встала і прислуговувала їм.


text:
І Він зцілив багатьох недужих на різні хвороби; вигнав багато демонів, але не дозволяв демонам говорити, що вони знають, що Він Христос.


text:
А Він говорить їм: <J>«Підемо у села та околишні міста, щоб і там проповідувати, бо на те Я прийшов!»</J>


text:
<pb/>І приходить до Нього прокажений, благає Його, і, падаючи на коліна перед Ним, говорить Йому: «Якщо хочеш, можеш очистити мене!»


text:
<pb/>Ісус, змилосердившись, простяг руку, доторкнувся до нього і сказав: <J>«Хочу, будь чистий!»</J>


text:
наказуючи йому: <J>«Дивись, нікому нічого не кажи, але піди перше покажись священикові і принеси за очищення твоє, як повелів Мойсей, на свідчення їм».</J>


text:
А він, вийшовши, почав розголошувати і розповідати про цю подію, так що Ісус не міг уже явно ввійти в місто, а перебував за межами міста, в місцях пустинних. І приходили до Нього звідусіль.


text:
І, не маючи можливості наблизитись до Нього через натовп, розкрили покрівлю дому, де Він знаходився, і через отвір спустили ноші, на яких лежав розслаблений.


text:
Ісус зараз відчув духом Своїм, що вони так думають у собі, сказав їм: <J>«Чому ви так думаєте в серцях ваших?</J>


text:
<J>Що легше: сказати розслабленому: 'Прощаються тобі гріхи твої', чи сказати: 'Встань, візьми ноші твої і ходи?'</J>


text:
Він зараз же встав, взяв ноші і вийшов перед усіма, так що всі дивувались і прославляли Бога, кажучи: «Ніколи нічого такого ми не бачили!»


text:
Проходячи, Він побачив Левія Алфеєвого, що сидів на митниці, і каже йому: <J>«Іди за Мною!»</J> Той встав і пішов за Ним.


text:
Коли Він возлежав у домі його, возлежали з Ним і учні Його і багато митників та грішників: бо багато їх було, і вони ходили за Ним.


text:
Коли книжники і фарисеї побачили, що Він їсть з митниками і грішниками, то сказали учням Його: «Як це, що Він їсть і п'є з митниками та грішниками?»


text:
Ісус, почувши це, говорить їм: <J>«Не здорові потребують лікаря, а хворі; Я прийшов закликати не праведників, а грішників до покаяння».</J>


text:
<pb/>Іоаннові учні та фарисейські постили. І приходять до Нього і кажуть: «Чому учні Іоаннові і фарисейські постять, а Твої учні не постять?»


text:
Ісус відповів їм: <J>«Чи можуть весільні гості постити, поки ще з ними жених? Доки з ними жених, не можуть постити.</J>


text:
<pb/><J>Ніхто не пришиває латки з нової тканини до старої одежі, бо нова латка відірветься від старого, і діра буде ще більшою.</J>


text:
<J>І ніхто не вливає молодого вина в старі бурдюки, бо молоде вино попрориває старі бурдюки: і вино витече, і бурдюки пропадуть. Молоде вино треба вливати в бурдюки нові».</J>


text:
Він відповів їм: <J>«Невже ви ніколи не читали, що зробив Давид, коли був у нужді і як зголоднів він і ті, що були з ним?</J>


text:
<J>Як він увійшов у дім Божий за первосвященика Авіяфара і їв хліби жертовні, яких не можна було їсти нікому, крім священиків, і дав тим, що були з ним?»</J>


text:
А їм говорить: <J>«Чи годиться в суботу робити добро, чи робити зло? Чи спасти життя, чи погубити?»</J> Вони ж мовчали.


text:
І, глянувши на них з гнівом, засмучений затверділістю сердець їхніх, говорить чоловікові: <J>«Простягни руку твою!»</J> Він простягнув, і рука його стала здорова, як і друга.


text:
Єрусалиму, Ідумеї, з-за Йордану та з околиць Тиру і Сидону, почувши, що Він чинив, приходили до Нього у великій кількості.


text:
А книжники, які поприходили з Єрусалиму, говорили, що Він має в Собі веєльзевула, і що Він виганяє демонів силою князя демонського.


text:
<pb/><J>і коли б сатана повстав на самого себе і розділився, він не зможе встояти, бо прийшов кінець його.</J>


text:
<J>Ніхто не може, увійшовши в дім сильного, пограбувати добро його, якщо спочатку не зв'яже сильного, і аж тоді пограбує дім його.</J>


text:
<J>Істинно кажу вам: всі гріхи будуть прощені синам людським і богозневаги, якими б вони не богозневажали;</J>


text:
<J>але, хто ганьбитиме Духа Святого, тому не буде прощено ніколи, а підлягає він під вічне засудження».</J>


text:
А навколо Нього сидів народ. І сказали Йому: «Он мати Твоя і брати Твої і сестри Твої надворі, вони питають Тебе».


text:
<pb/>І знов почав навчати біля моря; і зібралось до Нього багато народу, так що Він увійшов у човен на морі і сидів у ньому, а весь народ був на березі моря.


text:
<J>І, коли сіяв, трапилося, що деяке зерно впало при дорозі, і налетіло птаство і повидзьобувало його;</J>


text:
<pb/><J>інше впало на кам'янистий грунт, де було небагато землі, і скоро зійшло, бо земля була неглибока,</J>


text:
<J>Ще ж інше впало на добру землю і дало плід, який зійшов і виріс; і вродило в тридцять, в шістдесят, і в стократ».</J>


text:
<pb/>Коли ж залишився Він без народу, запитали Його ті, що були з Ним, разом з дванадцятьма, про притчу.


text:
І сказав їм: <J>«Вам дано знати таємниці Царства Божого, а стороннім говориться про це тільки в притчах,</J>


text:
<t><J>Так що вони, дивлячись очима своїми, не бачать; слухаючи вухами своїми, не розуміють, та й не навернуться, щоб гріхи були прощені їм».</J></t>


text:
<pb/><J>Посіяне при дорозі означає тих, у котрих сіється слово, але коли почують, приходить зараз же сатана і викрадає слово, посіяне в серцях їхніх.</J>


text:
<J>Подібне і те, що посіяне на кам'янистому грунті, означає тих, котрі, коли почують слово, зараз же з радістю приймають його,</J>


text:
<J>але не мають в собі корення і непостійні; потім, коли настане скорбота або гоніння за слово, відразу спокушаються.</J>


text:
<J>але в котрих турботи віку цього і спокуса багатства та інші побажання входять в них і заглушують слово, і воно буває без плоду.</J>


text:
<J>А посіяне на добрій землі означає тих, котрі слухають слово і приймають його, і приносять плід, одні в тридцять, інші в шістдесят, інші в стократ».</J>


text:
<pb/>І сказав їм: <J>«Чи свічку приносять на те, щоб поставити її під посудину або під ліжко, чи на те, щоб поставити її на свічнику?</J>


text:
<J>Немає нічого таємного, що не стало б явним, і нічого немає захованого, що не вийшло б назовні.</J>


text:
<pb/>І сказав їм: <J>«Уважайте на те, що чуєте: якою мірою міряєте, такою відміряють вам і додадуть вам.</J>


text:
<pb/><J>Бо земля родить плід сама з себе, спершу стебло, потім колос, потім повне зерно в колосі.</J>


text:
<pb/><J>А коли посіяне, сходить і стає більше за всі злаки, і пускає велике віття, так що в тіні його може ховатися птаство небесне».</J>


text:
А Він спав на кормі на узголів'ї. Вони розбудили Його і говорять Йому: «Учителю, невже Тобі байдуже, що ми гинемо?»


text:
Він устав і заборонив вітрові, а морю сказав: <J>«Замовкни, перестань!»</J> І вітер ущух, і настала велика тиша.


text:
І коли Він вийшов з човна, зразу зустрів Його чоловік з могильних печер, який був одержимий нечистим духом.


text:
бо часто він був скований кайданими та ланцюгами, але він розривав ланцюги, і розбивав кайдани, і ніхто не міг угамувати його.


text:
і закричав сильним голосом, кажучи: «Що Тобі до мене, Ісусе, Сину Бога Всевишнього? Заклинаю Тебе Богом, не муч мене!»


text:
Ісус дозволив їм. І нечисті духи, вийшовши, ввійшли в свиней; і стадо кинулося з кручі в море, а було їх близько двох тисяч; і потопилися в морі.


text:
А їхні пастухи побігли і розповіли про це в місті та по селах. І повиходили жителі подивитися, що сталося.


text:
І, прийшовши до Ісуса, побачили, що біснуватий, в котрому був легіон, сидить одягнений і при своєму розумі, і налякалися.


text:
Та Ісус не дозволив йому, а сказав: <J>«Іди додому, до своїх і розкажи їм, що Господь вчинив тобі, і як Він змилувався над тобою!»</J>


text:
<pb/>Коли Ісус переплив човном знову на другий берег, зібралося до Нього багато народу. Він був біля моря.


text:
і ревно благає Його, кажучи: «Моя дочка при смерті; прийди і поклади на неї руки, щоб вона одужала та жила!»


text:
чимало натерпілася від багатьох лікарів і витратила все, що було в неї, і не одержала ніякого полегшення, а прийшла до ще гіршого стану, —


text:
У ту ж мить Ісус відчув Сам у Собі, що вийшла з Нього сила, і, обернувшись до народу, запитав: <J>«Хто доторкнувся до одежі Моєї?»</J>


text:
Жінка, зі страхом та тремтінням, знаючи, що сталось з нею, підійшла, впала на землю перед Ним і сказала Йому всю правду.


text:
Та Він сказав їй: <J>«Дочко, віра твоя спасла тебе! Іди з миром і будь здоровою від недуги твоєї!»</J>


text:
<pb/>Коли Він ще говорив це, приходять від начальника синагоги і кажуть: «Дочка твоя померла. Чому ще турбуєш Учителя?»


text:
І вони насміхалися з Нього. А Він вислав усіх, взяв з Собою батька і матір дівчини і тих, що були з Ним, і увійшов туди, де лежало дівча.


text:
І взяв дівчинку за руку й сказав їй: «Таліфа, кумі!» Що значить: <J>«Дівчино, кажу тобі, встань!»</J>


text:
І дівчинка в ту ж мить встала і почала ходити; бо була років дванадцяти. І всі були вкрай здивовані.


text:
Коли настала субота, Він почав навчати в синагозі. І багато тих, що слухали Його, здивовано говорили: «Звідки в Нього це? І що за премудрість дана Йому, і як такі чудеса творяться руками Його?


text:
Хіба ж 'Він не тесляр, син Марії, брат Якова, Йосифа, Іуди і Симона? Чи не тут, між нами, сестри Його?» І спокушалися вони Ним.


text:
Ісус же сказав їм: <J>«Не буває пророка без пошани, хіба що у вітчизні своїй та в родині і в домі своїм».</J>


text:
<pb/>І, покликавши до Себе дванадцятьох, почав посилати їх по двох, даючи їм владу над нечистими духами.


text:
І звелів їм <J>нічого не брати в дорогу, крім одної палиці: ні торби, ні хліба, ні мідяків у пояси,</J>


text:
<J>Коли ж хто не прийме вас, і не буде слухати вас, то, виходячи звідти, обтрусіть порох з ніг ваших на свідчення проти них. Істинно кажу вам: відрадніше буде Содому і Гоморрі дня судного, ніж місту тому».</J>


text:
<pb/>Цар Ірод почув про Ісуса, бо ім'я Його стало відоме, і казав: «Це Іоанн Хреститель воскрес з мертвих, і тому чудеса творяться ним».


text:
Бо цей Ірод, пославши, взяв Іоанна, і ув'язнив його в темницю за Іродіаду, дружину Філіпа, брата свого, з якою він одружився.


text:
Бо Ірод боявся Іоанна, знаючи, що він муж праведний і святий, і беріг його. Слухаючи Іоанна, він дуже непокоївся, але із задоволенням слухав його.


text:
І ось настав для Іродіади слушний день, коли Ірод у день народження свого влаштував бенкет своїм вельможам, тисячникам і старійшинам Галілеї.


text:
Дочка Іродіади увійшла, танцювала і догодила Іродові і тим, що возлежали з ним. І цар сказав дівчині: «Проси в мене чого хочеш, і я дам тобі».


text:
І вона зараз же з поспіхом пішла до царя і попросила, кажучи: «Хочу, щоб ти дав мені зараз же на блюді голову Іоанна Хрестителя!»


text:
Він сказав їм: <J>«Ідіть одні у безлюдне місце і відпочиньте трохи».</J> Бо багато народу приходило і відходило, так що і їсти їм було ніколи.


text:
Але народ побачив, як вони відпливали, і багато хто пізнав їх, тож пішки збіглись туди з усіх міст та й випередили їх.


text:
Ісус вийшов і побачив багато народу і змилувався над ними, бо були вони немов вівці без пастиря, і почав їх багато навчати.


text:
І коли минуло вже багато часу, учні Його підійшли до Нього і говорять: «Місце це безлюдне, а година вже пізня, —


text:
А Він сказав їм у відповідь: <J>«Ви дайте їм їсти!»</J> І вони сказали Йому: «Хіба нам піти і купити хліба динаріїв на двісті і дати їм їсти?»


text:
А Він запитав їх: <J>«Скільки маєте хлібів? Підіть, погляньте!»</J> Вони, довідавшись, сказали: «П'ять хлібів та дві риби».


text:
Він узяв п'ять хлібів і дві риби, поглянувши на небо, поблагословив. І, поламавши хліби, дав учням Своїм, щоб вони роздали їм. І дві риби поділив на всіх.


text:
<pb/>І негайно звелів учням Своїм увійти в човен і переправитись на другий бік у Віфсаїду, поки Він відпустить народ.


text:
І побачив їх, як вони мучаться, веслуючи, бо вітер був їм зустрічний, і близько четвертої сторожі ночі підійшов до них, йдучи по морю, і хотів минути їх.


text:
Бо всі бачили Його і налякались. Але Він тієї ж хвилини заговорив до них і сказав їм: <J>«Будьте бадьорі, це Я, не бійтесь!»</J>


text:
і розбіглись по всій тій околиці, щоб на ношах приносити хворих туди, де Він, як чути було, знаходився.


text:
І куди тільки Він приходив: в села, міста чи в околиці, люди клали хворих на майданах і благали Його, щоб їм доторкнутися хоч до краю одежі Його; і хто доторкався до Нього — зцілявся.


text:
а як приходять з торгу, не їдять, не вмившись. І багато іншого є в них, що вони прийняли, щоб дотримуватись: миття чаш, горнят, мідного посуду і столів.


text:
І фарисеї та книжники запитали Ісуса: «Чому учні Твої не роблять за переказом старших, а їдять хліб невмитими руками?»


text:
А Він відповів їм: <t><J>«Добре пророкував про вас, лицемірів, Ісайя, як написано: 'Ці люди шанують Мене устами, серце ж їхнє далеко від Мене,</J></t>


text:
<pb/><J>Бо ви, залишивши заповідь Божу, тримаєтесь переказів людських: обмивання чаш, горнят, і робите багато іншого, подібного до цього».</J>


text:
<J>Бо Мойсей сказав: 'Шануй батька твого і матір твою', і: "Хто лихословить батька свого або матір свою — нехай смертю помре!'</J>


text:
<J>А ви кажете: хто скаже батькові чи матері: 'корван, тобто дар Богові те, чим би ти від мене скористався',</J>


text:
<J>Зневажаєте Слово Боже переказами вашими, які ви встановили; і робите багато іншого подібного до цього».</J>


text:
<J>Ніщо з того, що входить у людину ззовні, не може осквернити її, але що виходить з неї, те оскверняє людину.</J>


text:
І Він сказав їм: <J>«Невже і ви такі нетямущі? Невже не розумієте, що ніщо, що ззовні входить у людину, не може осквернити її?</J>


text:
<J>крадіж, здирство, злоба, лукавство, пожадливість, заздрісне око, гордість, богозневага, безсоромність, безумство.</J>


text:
<pb/>І, вставши, Він пішов звідти в околиці Тирські і Сидонські; і, увійшовши в дім, не хотів, щоб хто пізнав Його, та не міг утаїтися.


text:
Бо зараз же жінка, в котрої дочка була одержима нечистим духом, почувши про Нього, прийшла і припала до ніг Його.


text:
Та Ісус сказав їй: <J>«Дай спочатку наїстися дітям, бо не добре взяти хліб у дітей і кинути собакам».</J>


text:
<pb/>І знову Він вийшов з околиць Тирських і Сидонських і пішов до моря Галілейського, через край десятимістя.


text:
І Він взяв його окремо від народу, вклав пальці Свої у вуха його і, сплюнувши, доторкнувся язика його;


text:
І Він звелів їм не говорити про це нікому. Та скільки Він не забороняв їм, вони ще більше розголошували.


text:
<pb/>Тими днями, коли зібралось дуже багато народу, а їсти не мали що, Він покликав учнів Своїх і сказав їм: 


text:
Тоді Він звелів народові посідати на землю і взяв сім хлібів, віддав хвалу, поламав і дав учням Своїм, щоб вони роздали; і вони роздали людям.


text:
<pb/>Фарисеї вийшли і почали сперечатися з Ним та вимагати від Нього знамення з неба, спокушуючи Його.


text:
А Він, тяжко зітхнувши, сказав: <J>«Чого рід цей вимагає знамення? Істинно кажу вам: не дасться роду цьому знамення».</J>


text:
А Він заповідав їм, кажучи: <J>«Глядіть, остерігайтесь закваски фарисейської і закваски Іродової».</J>


text:
Ісус, зрозумівши це, говорить їм: <J>«Чого міркуєте, що хліба не маєте? Чи ви ще не збагнули і не зрозуміли? Чи ще серця ваші затверділі?</J>


text:
<J>Коли Я ламав п'ять хлібів на п'ять тисяч людей, скільки кошів кусків ви зібрали?»</J> Вони відповіли: «Дванадцять!»


text:
<J>«А коли сім хлібів ламав на чотири тисячі людей, скільки кошів кусків зібрали ви?»</J> Вони відповіли: «Сім!»


text:
Він, узявши сліпого за руку, вивів його за село, і, послинивши йому очі, поклав на нього руки і спитав його, <J>чи бачить він щось.</J>


text:
<pb/>І пішов Ісус з учнями Своїми до сіл Кесарії Филипової. Дорогою Він питав учнів Своїх: <J>«За кого вважають Мене люди?»</J>


text:
<pb/>І почав навчати їх, що <J>Синові Людському треба багато постраждати, та що відцураються від Нього старійшини, первосвященики і книжники, і Він буде вбитий, і третього дня воскресне.</J>


text:
Та Він, обернувшись і поглянувши на учнів Своїх, докорив Петрові, кажучи: <J>«Відійди від Мене, сатано, бо ти думаєш не про Боже, а про людське!»</J>


text:
І, покликавши до Себе народ з учнями Своїми, сказав їм: <J>«Хто хоче йти за Мною, хай зречеться самого себе, візьме хрест свій та й іде за Мною.</J>


text:
<J>Бо хто хоче зберегти своє життя, той погубить його, а хто погубить життя своє заради Мене та Євангелія, той збереже його.</J>


text:
<J>Бо хто посоромиться Мене і слів Моїх у цьому роді перелюбному та грішному, того посоромиться і Син Людський, коли прийде в славі Отця Свого зі святими ангелами».</J>


text:
<pb/>І сказав їм: <J>«Істинно кажу вам: є деякі з присутніх тут, котрі не зазнають смерті, аж поки не побачать Царство Боже, яке прийде в силі».</J>


text:
<pb/>А через шість днів Ісус взяв Петра, Якова та Іоанна і вивів їх самих на гору високу. І преобразився перед ними.


text:
І озвався Петро і сказав Ісусові: «Учителю, добре нам тут бути! Поставимо три намети: Тобі один, Мойсеєві один і один Іллі».


text:
<pb/>А коли сходили з гори, Він наказав їм, щоб нікому не говорили про те, що бачили, аж доки Син Людський не воскресне з мертвих.


text:
Він сказав їм у відповідь: <J>«Ілля прийде першим і приготує все. Чому ж тоді написано про Сина Людського, що Він мусить витерпіти багато і бути приниженим?</J>


text:
<J>Але кажу вам, що й Ілля прийшов, і вони зробили з ним, як хотіли, так як написано про нього».</J>


text:
де тільки схопить його, то кидає його на землю, і він пускає піну, і скрегоче зубами, і ціпеніє. Просив я учнів Твоїх, щоб вигнали його, та вони не могли».


text:
<pb/>А Христос сказав йому у відповідь: <J>«О роде невірний! Доки я буду з вами? Доки буду терпіти вас? Приведіть його до Мене».</J>


text:
І привели його до Нього. Як тільки біснуватий побачив Його, то дух стряс його, і він упав на землю, і качався та пускав піну.


text:
І часто він кидає його і в огонь, і у воду, щоб погубити його, але, якщо Ти можеш, зжалься над нами і поможи нам».


text:
Ісус, як побачив, що збігається народ, заборонив нечистому духові, кажучи: <J>«Духу німий і глухий, Я наказую тобі, вийди з нього і більше не входь у нього!»</J>


text:
І, закричавши і сильно стрясши його, дух вийшов; і він став, як мертвий, так що багато-хто казав, що він помер.


text:
Бо Він навчав учнів Своїх і говорив, що <J>Син Людський буде виданий у руки людям, і вб'ють Його, і, вбитий, Він на третій день воскресне.</J>


text:
І, сівши, покликав дванадцятьох і сказав їм: <J>«Хто хоче бути першим, нехай буде останній з усіх і слуга всім».</J>


text:
<J>«Хто прийме одне з таких дітей в ім'я Моє, той Мене приймає; а хто Мене приймає, той не Мене приймає, а Того, Хто послав Мене».</J>


text:
<pb/>Іоанн сказав Йому: «Учителю, ми бачили одного чоловіка, що виганяв демонів ім'ям Твоїм. А він не ходить з нами, і ми заборонили йому».


text:
Ісус сказав: <J>«Не забороняйте йому, бо ніхто, хто чинить чудо ім'ям Моїм, не може скоро лихословити Мене.</J>


text:
<pb/><J>І хто напоїть вас кухлем води в ім'я Моє, тому що ви Христові, істинно кажу вам, не втратить нагороди своєї.</J>


text:
<pb/><J>А хто спокусить одного з малих цих, віруючих у Мене, тому краще було б, якби повісили йому камінь жорновий на шию і вкинули його в море.</J>


text:
<J>І коли рука твоя спокушує тебе, відітни її; краще тобі калікою увійти в життя, ніж з двома руками йти в пекло, у вогонь невгасимий,</J>


text:
<J>І коли нога твоя спокушує тебе, відітни її; ліпше тобі увійти в життя кривому, ніж з двома ногами бути вкиненому в пекло, у вогонь невгасимий,</J>


text:
<J>І коли око твоє спокушує тебе, вирви його; краще тобі увійти в Царство Боже однооким, ніж з двома очима бути вкиненому в пекло,</J>


text:
<pb/><J>Сіль — добра річ. Коли ж сіль несолоною стане, чим її поправити? Майте в собі сіль, і мир майте між собою».</J>


text:
<pb/>Вийшовши звідти, Ісус приходить у країну Іудейську за Йорданом; і знову народ зібрався до Нього, і за звичаєм Своїм — Він знову навчав їх.


text:
І підійшли до Нього фарисеї, і запитали Його, спокушаючи: «Чи дозволяється чоловікові розводитись з дружиною своєю?»


text:
<J>і з'єднається з жінкою своєю, і будуть обоє одним тілом, так що вони вже не двоє, а одне тіло.</J>


text:
І Він сказав їм: <J>«Хто розведеться з дружиною своєю і одружиться з іншою, той чинить перелюб проти неї.</J>


text:
Коли ж Ісус побачив те, то обурився і сказав їм: <J>«Пустіть дітей приходити до Мене і не забороняйте їм, бо таких є Царство Боже.</J>


text:
<pb/>Коли Він вирушав у дорогу, один чоловік підбіг до Нього, впав перед Ним на коліна і запитав Його: «Учителю Благий! Що мені робити, щоб успадкувати вічне життя?»


text:
<J>Ти знаєш заповіді: 'Не вбивай, не чини перелюбу, не крадь, не свідчи неправдиво, не кривдь, шануй батька твого та матір'».</J>


text:
Ісус поглянув на нього з любов'ю і сказав йому: <J>«Одного бракує тобі: іди, продай все, що маєш, та роздай убогим, і будеш мати скарб на небесах; тоді приходь, візьми хрест твій і йди за мною».</J>


text:
<pb/>А Ісус, поглянувши навкруги, каже учням Своїм: <J>«Як важко тим, що мають багатство, увійти в Царство Боже!»</J>


text:
Учні здивувалися від слів Його. Але Ісус знов говорить їм у відповідь: <J>«Діти, як тяжко тим, хто надію покладає на багатство, увійти в Царство Боже!</J>


text:
Ісус, поглянувши на них, сказав: <J>«Людям це неможливе, але не для Бога, бо все можливе для Бога!»</J>


text:
Ісус сказав: <J>«Істинно кажу вам: нема такого, хто залишив би дім чи братів, чи сестер, чи батька, чи матір, чи жінку, чи дітей, чи поля ради Мене і Євангелія,</J>


text:
<J>і не отримав би нині, в цей час, серед переслідувань у стократ домів, і братів, і сестер, і батьків, і матерів, і дітей, і земель, а в віці майбутньому — життя вічне.</J>


text:
<pb/>Були вони в дорозі, йдучи в Єрусалим, Ісус йшов попереду них, а вони дуже дивувалися і, йдучи за Ним, страхалися. Покликавши дванадцятьох, Він знов почав говорити їм про те, що має статись з Ним: 


text:
<J>«Ось ми йдемо в Єрусалим, і Син Людський буде виданий первосвященикам і книжникам, і засудять Його на смерть, і видадуть Його язичникам;</J>


text:
<J>і насміхатися будуть над Ним, і плюватимуть на Нього, і битимуть Його, і вб'ють Його, але третього дня Він воскресне».</J>


text:
<pb/>Тоді підійшли до Нього Яків та Іоанн, сини Зеведея, і говорять Йому: «Учителю, ми хочемо, щоб Ти зробив нам те, про що попросимо Тебе».


text:
Але Ісус відповів їм: <J>«Не знаєте, чого просите; чи можете ви пити чашу, яку Я п'ю, і хреститися хрещенням, яким Я хрещусь?»</J>


text:
Вони сказали Йому: «Можемо!» Ісус же сказав їм: <J>«Чашу, яку Я п'ю, ви будете пити, і хрещенням, яким Я хрещусь, ви будете хреститися,</J>


text:
<J>але дозволити сісти праворуч чи ліворуч від Мене — не від Мене залежить, а кому приготовлено».</J>


text:
А Ісус покликав їх до Себе і сказав їм: <J>«Ви знаєте, що ті, яких вважають князями народів, панують над ними, і вельможі їхні управляють ними,</J>


text:
<J>Бо і Син Людський прийшов не для того, щоб Йому служили, а щоб послужити і віддати душу Свою за викуп багатьох».</J>


text:
<pb/>І приходять вони в Єрихон. А коли Він виходив з Єрихону з учнями Своїми і з безліччю народу, син Тимеїв, сліпий Вартимей, сидів при дорозі, просячи.


text:
Почувши, що то Ісус Назарянин, він почав кричати, кажучи: «Ісусе, Сину Давидів, змилуйся наді мною!»


text:
І багато хто змушував його мовчати, але він ще голосніше кричав: «Сину Давидів, змилуйся наді мною!»


text:
Ісус зупинився і сказав: <J>«Покличте його!»</J> І покликали сліпого, говорячи йому: «Будь бадьорий, встань, Він кличе тебе!»


text:
Ісус, відповідаючи йому, сказав: <J>«Що ти хочеш від Мене?»</J> Сліпий сказав Йому: «Учителю, щоб я прозрів!»


text:
Ісус сказав йому: <J>«Іди, віра твоя спасла тебе».</J> І він відразу прозрів, і пішов дорогою за Ісусом.


text:
<pb/>І коли вони наблизились до Єрусалиму, до Віффагії і Віфанії, біля гори Оливної, Ісус посилає двох учнів Своїх


text:
і говорить їм: <J>«Ідіть у село, яке перед вами, і, входячи в нього, ви зараз же знайдете прив'язаного молодого осла, на якого ніхто з людей ще не сідав; відв'яжіть його і приведіть.</J>


text:
<J>Якщо хто скаже вам: 'Що це ви робите?' — скажіть: 'Він потрібний Господеві'; і зараз же він пошле його сюди».</J>


text:
А ті, що йшли перед ним і позаду, викрикували: <t>«Осанна! Благословенний Грядучий в ім'я Господнє!</t>


text:
<pb/>Ісус увійшов у Єрусалим і зайшов у храм. І оглянувши все, як година вже була пізня, пішов у Віфанію з дванадцятьма.


text:
<pb/>І, побачивши здалека смоковницю, вкриту листям, Він підійшов до неї, чи не знайде чого на ній, але, прийшовши до неї, нічого не знайшов, крім листя, бо ще не була пора на смокви.


text:
І сказав Ісус до неї: <J>«Нехай ніхто плоду твого не скуштує віднині й навіки». І чули те учні Його.</J>


text:
<pb/>І вони прийшли в Єрусалим. Ісус увійшов у храм і почав виганяти тих, що продавали і купували у храмі, і поперевертав столи міняльникам і ослони продавцям голубів;


text:
і навчав їх, говорячи: <J>«Хіба не написано: <t>'Дім Мій назветься домом молитви для всіх народів?' А ви зробили його вертепом розбійників».</t></J>


text:
<pb/>А первосвященики і книжники почули це і шукали нагоди, як би погубити Ісуса, бо боялись Його тому, що весь народ дивувався вченню Його.


text:
<J>Істинно кажу вам: як хто скаже горі цій: 'Зрушся і кинься в море', — і не буде мати сумніву в серці своїм, а буде вірити, що так станеться, як сказав, — то буде йому так.</J>


text:
<J>І коли стоїте на молитві, то прощайте, коли щось маєте на кого, щоб і Отець ваш Небесний простив вам провини ваші.</J>


text:
<pb/>Вони знову прийшли в Єрусалим. І коли Він ходив по храмі, підійшли до Нього первосвященики, книжники і старійшини


text:
Ісус сказав їм у відповідь: <J>«Запитаю і Я вас про одне, і ви дайте Мені відповідь, тоді і Я скажу вам, якою владою Я це творю.</J>


text:
Вони ж міркували між собою і говорили: «Коли скажемо: '3 небес', то Він скаже: 'Чому ж ви не повірили йому?'


text:
І вони сказали у відповідь кусові: «Не знаємо». Тоді Ісус відповів їм: <J>«То і Я не скажу вам, якою владою Я роблю це».</J>


text:
<pb/>І Він почав говорити до них притчами: <J>«Один чоловік насадив виноградник, обгородив його огорожею, викопав у нім чавило, побудував башту і, віддавши його виноградарям, від'їхав.</J>


text:
<J>Свого часу він послав до виноградарів слугу, щоб прийняти від виноградарів плоди з виноградника.</J>


text:
<pb/><J>Знову він послав до них іншого слугу; і тому розбили камінням голову і відіслали зневаженим.</J>


text:
<J>Маючи ж єдиного улюбленого сина, він послав його наостанку до них, кажучи: 'Посоромляться сина мого'.</J>


text:
<J>Але виноградарі говорили між собою: 'Це спадкоємець, ходімо, уб'ємо його, і спадщина буде наша'.</J>


text:
<J>Що ж тоді господар виноградника зробить? Він прийде і повбиває тих виноградарів, і віддасть виноградник іншим.</J>


text:
<J>Чи ви не читали цього в Писанні: <t>'Камінь, який будівничі відкинули, став наріжним каменем'.</J></t>


text:
<pb/>І вони шукали нагоди, щоб схопити Його, та боялись народу. Бо зрозуміли, що Він сказав цю притчу про них. І, залишивши Його, відійшли.


text:
Вони ж прийшли і говорять Йому: «Учителю, ми знаємо, що Ти справедливий і не зважаєш ні на кого, бо Ти не дивишся на особу, але навчаєш дороги Божої по правді. Отже, чи годиться давати податок кесареві, чи ні? Давати нам чи не давати?»


text:
Він же, знаючи їх лицемірство, сказав їм: <J>«Чого ви спокутуєте Мене? Принесіть Мені динарій, щоб побачити».</J>


text:
І вони принесли. А Він питає їх: <J>«Чиє це зображення і напис?»</J> І вони відповіли Йому: «Кесаря».


text:
Ісус сказав їм у відповідь: <J>«Віддайте кесареве кесарю, а Боже Богові!»</J> І вони дивувалися Йому.


text:
«Учителю, Мойсей написав нам: 'Як помре у кого брат і залишить дружину, а дітей не залишить, то брат його мусить взяти дружину його і відновити потомство для брата свого'.


text:
А у воскресінні, коли всі вони воскреснуть, котрому з них вона буде дружиною? Адже семеро мали її за дружину».


text:
Ісус сказав їм у відповідь: <J>«Чи не тому ви й помиляєтесь, що не знаєте ні Писання, ні сили Божої?</J>


text:
<J>Бо коли воскреснуть з мертвих, то не будуть ні женитися, ні заміж виходити, а будуть, як ангели на небесах.</J>


text:
<J>А про мертвих, що вони воскреснуть, чи ви не читали в книзі Мойсея, як Бог біля купини сказав йому: 'Я — Бог Авраама, і Бог Ісаака, і Бог Якова'.</J>


text:
<pb/>І один з тих книжників, що чув, як вони сперечались, і, зрозумівши, як Ісус добре відповів їм, запитав Його: «Котра заповідь перша з усіх?»


text:
Ісус відповів йому: <J>«Перша з усіх заповідей: 'Слухай Ізраїлю! Господь, Бог наш є Господь єдиний!</J>


text:
<J>Люби Господа Бога твого всім серцем твоїм, і всією душею твоєю, і всім розумінням твоїм, і всією силою твоєю'. Це перша заповідь.</J>


text:
<J>А друга подібна до неї: 'Люби ближнього твого, як себе самого'. Нема іншої заповіді більшої за ці».</J>


text:
І що любити Його всім серцем, і всім розумінням, і всією душею, і всією силою, і любити ближнього, як себе самого, є більш, ніж всі всепалення та жертви».


text:
Коли Ісус побачив, що він відповів розумно, сказав йому: <J>«Ти недалеко від Царства Божого».</J> І ніхто після цього не насмілювався питати Його.


text:
<pb/>Продовжуючи навчати в храмі, Ісус говорив: <J>«Чому говорять книжники, що Христос є син Давидів?</J>


text:
<J>Адже Давид промовив Духом Святим: <t>'Сказав Господь Господеві моєму: «Сядь праворуч Мене, доки покладу ворогів Твоїх до підніжжя ніг Твоїх!»'</t></J>


text:
<pb/><J>Отже, сам Давид називає Його 'Господом', як же Він син його?»</J> І багато людей слухали Його залюбки.


text:
<pb/>І Він говорив їм у вченні Своїм: <J>«Стережіться книжників, які люблять ходити в довгій одежі, і люблять вітання на народних зібраннях,</J>


text:
<pb/>Ісус сів проти храмової скарбниці і дивився, як люди клали гроші в скарбницю; і багато заможних кидали багато.


text:
І, покликавши учнів Своїх, сказав їм: <J>«Істинно кажу вам, що ця бідна вдова поклала більше за всіх, що клали в скарбницю,</J>


text:
<J>бо всі клали від достатку свого, а вона із злиднів своїх поклала все, що мала, весь свій прожиток».</J>


text:
<pb/>Коли Він виходив з храму, каже Йому один з учнів Його: «Учителю, подивись, які каміння і які будівлі!»


text:
Ісус сказав йому у відповідь: <J>«Бачиш ці великі будівлі? Все це буде зруйновано, так що не залишиться тут каменя на камені!»</J>


text:
<pb/>І коли Він сидів на горі Оливній, напроти храму, Петро, Яків, Іоанн і Андрій питали Його на самоті: 


text:
<J>І коли ви почуєте про війни і про воєнні чутки, то не тривожтесь, бо належить цьому бути. Та це ще не кінець.</J>


text:
<J>Бо повстане народ на народ, і царство на царство; будуть землетруси місцями, буде голод і заворушення. Це початок мук породільних.</J>


text:
<J>Ви ж стежте за собою, бо будуть видавати вас на суди, і битимуть у синагогах, і поведуть вас до правителів і царів за Мене, на свідчення їм.</J>


text:
<J>Коли ж видадуть вас і поведуть, не турбуйтесь наперед, що вам говорити, але, що дане буде вам у той час, те говоріть: бо не ви будете говорити, а Дух Святий.</J>


text:
<J>І видасть брат брата на смерть, і батько — дітей, і діти повстануть проти батьків і заподіють їм смерть.</J>


text:
<pb/><J>Коли ж побачите ту мерзоту спустошення, про яку говорив пророк Даниїл, що стоятиме там, де не повинна (хто читає, нехай розуміє), тоді ті, що в Іудеї, нехай тікають у гори;</J>


text:
<J>Бо в ті дні буде така скорбота, якої ще не було від початку Божого творіння, аж донині, і більше ніколи не буде.</J>


text:
<J>І коли б Господь не скоротив тих днів, то ніхто не врятувався б, але заради вибраних, котрих Він вибрав, скоротив ті дні.</J>


text:
<J>Бо повстануть лжехристи і лжепророки, і будуть показувати знамення і чудеса, щоб звести, по можливості, і вибраних.</J>


text:
<pb/><t><J>Але в ті дні, після тієї скорботи, сонце затьмариться і місяць не дасть світла свого.</J></t>


text:
<J>І тоді Він пошле ангелів Своїх, і збере вибраних Своїх від чотирьох вітрів, від краю землі до краю неба.</J>


text:
<pb/><J>Від смоковниці візьміть подобу: коли віття її стає вже м'яке та пускає листя, то знаєте, що близько літо.</J>


text:
<J>Подібно до того, коли чоловік, від'їжджаючи в далеку дорогу, залишив дім свій, дав слугам своїм владу і кожному своє діло, а воротареві звелів пильнувати.</J>


text:
<J>Тож пильнуйте, бо не знаєте, коли прийде господар дому: ввечері чи опівночі, чи коли півні співатимуть, чи вранці.</J>


text:
<pb/>Через два дні була Пасха і Опрісноки. А первосвященики і книжники шукали нагоди, як би схопити Ісуса підступом і вбити Його.


text:
<pb/>Коли Ісус був у Віфанії, в домі Симона Прокаженого, і возлежав, підійшла жінка, маючи алебастрову посудину з чистим нардовим дорогоцінним миром, і, розбивши посудину, вилила Йому на голову.


text:
Бо можна було продати це миро більше, ніж за триста динаріїв, і гроші роздати вбогим». І нарікали на неї.


text:
<J>Бо вбогих завжди маєте з собою і, коли схочете, можете робити їм добро. Мене ж не завжди маєте.</J>


text:
<J>Істинно кажу вам: де тільки це Євангеліє буде проповідуватися по всьому світу, також буде сказано, що вона зробила, на спомин про неї».</J>


text:
Коли вони почули про це, то дуже зраділи і обіцяли дати йому срібняків. І він шукав слушного часу, щоб видати Його.


text:
<pb/>А першого дня Опрісноків, коли приносили пасхальну жертву, учні Ісуса спитали Його: «Де хочеш, щоб ми приготували Тобі їсти пасху?»


text:
І Він посилає двох учнів Своїх і каже їм: <J>«Ідіть у місто, і там зустріне вас чоловік, котрий буде нести глечик води; ви ідіть за ним.</J>


text:
<J>І куди він увійде, скажіть господареві дому: 'Учитель питає: де кімната, в якій Я міг би спожити пасху з учнями Моїми?'</J>


text:
І учні Його пішли, і прийшли в місто та й знайшли все так, як Він сказав їм; і вони приготували пасху.


text:
І коли вони возлежали і їли, Ісус сказав: <J>«Істинно кажу вам, один з вас, що їсть зі Мною, зрадить Мене».</J>


text:
<pb/><J>Та Син Людський іде, як написано про Нього, та горе тій людині, через котру Син Людський видається. Краще було б для людини тієї і не народжуватись».</J>


text:
<pb/>Коли вони їли, Ісус узяв хліб, поблагословив, поламав і дав їм, кажучи: <J>«Прийміть і їжте, це є Тіло Моє».</J>


text:
<J>Істинно кажу вам: Я вже не буду пити від плоду виноградного до того дня, коли буду пити знову в Царстві Божому».</J>


text:
<pb/>Ісус говорить їм: <J>«Усі ви спокуситеся Мною цієї ночі, бо написано: <t>'Поражу пастиря, і розбіжаться вівці'.</J></t>


text:
Ісус сказав йому: <J>«Істинно кажу тобі, що сьогодні, цієї ночі, раніше, ніж заспіває півень двічі, ти зречешся Мене тричі».</J>


text:
<pb/>Але він ще більше запевняв, кажучи: «Хоч би мені і вмерти з Тобою, я не відречуся від Тебе». Так само і всі говорили.


text:
<pb/>І прийшли вони на місце, яке називається Гефсиманія, і Він сказав учням Своїм: <J>«Посидьте тут, поки Я помолюся».</J>


text:
І говорив: <J>«Авва, Отче! Все можливе Тобі, пронеси чашу цю мимо Мене; та не чого Я хочу, а чого Ти».</J>


text:
І приходить і знаходить їх сплячими та й каже Петрові: <J>«Симоне, ти спиш? Не міг ти попильнувати й одної години?</J>


text:
А коли повернувся, знову знайшов їх сплячими, бо обважніли їхні очі. І вони не знали, що відповісти Йому.


text:
І приходить утретє і говорить їм: <J>«Ви все ще спите і спочиваєте? Досить, ось прийшла година, коли Син Людський видається в руки грішників.</J>


text:
<pb/>І зараз же, як Він ще говорив, прийшов Іуда, один з дванадцяти, а з ним багато народу з мечами і киями, від первосвящеників, книжників і старійшин.


text:
<pb/>І привели Ісуса до первосвященика; і зібрались у нього всі первосвященики, старійшини і книжники.


text:
А Петро йшов здаля вслід за Ісусом аж до двору первосвященика і, сівши зі слугами, грівся біля вогню.


text:
А первосвященики і весь синедріон шукали свідчення проти Ісуса, щоб засудити Його на смерть, та не знаходили.


text:
«Ми чули, як Він казав: <J>'Я зруйную цей храм рукотворний і за три дні збудую інший, нерукотворний'</J>».


text:
Тоді первосвященик став посередині і запитав Ісуса, кажучи: «Чому Ти нічого не відповідаєш, що вони проти Тебе свідчать?»


text:
Він же мовчав і не відповідав нічого. І знову первосвященик запитав Його, кажучи: «Чи Ти є Христос, Син Благословенного?»


text:
<t><J>«Я,</J> — відповів Ісус, <J>— і ви побачите Сина Людського сидячого по правиці Сили і грядучого на хмарах небесних».</J></t>


text:
І деякі почали плювати на Нього, і, закриваючи Йому лице, бити та приказувати Йому: «Пророкуй!» І слуги били Його по щоках.


text:
і, побачивши Петра, що грівся, придивившись до нього, говорить йому: «І ти був з Ісусом Назарянином?»


text:
Але він відрікся, говорячи: «Не знаю і не розумію, що ти кажеш». І він вийшов на передній двір. І заспівав півень.


text:
І він відрікся знову. Трохи згодом ті, що стояли, сказали знов Петрові: «Та й справді ти з них: бо ти галілеянин, і мова твоя схожа».


text:
Тоді вдруге заспівав півень. І Петро пригадав слова, які Ісус сказав йому: <J>«Раніше ніж півень заспіває двічі, ти зречешся від Мене тричі».</J> І почав плакати.


text:
<pb/>З самого ранку первосвященики скликали нараду зі старійшинами, книжниками та всім синедріоном і, зв'язавши Ісуса, повели та й видали Пілатові.


text:
Пілат знову запитав Його, кажучи: «Не відповідаєш нічого? Дивись, як багато вони свідчать проти Тебе».


text:
Тоді був у темниці один на ім'я Варавва, ув'язнений разом з бунтівниками, котрі під час бунту вчинили вбивство.


text:
Пілат знову сказав їм у відповідь: «Що ж ви хочете, щоб я зробив з Тим, Кого ви називаєте Царем Іудейським?»


text:
І коли назнущались над Ним, зняли з Нього багряницю, наділи на Нього одежу Його і повели, щоб розп'яти Його.


text:
<pb/>І змусили одного перехожого, котрий вертався з поля, Симона Кірінеянина, батька Олександра та Руфа, нести хрест Його.


text:
А ті, що проходили мимо, лихословили Його, киваючи головами і кажучи: «Гей, Ти, Котрий руйнуєш храм і за три дні будуєш!


text:
Подібно і первосвященики з книжниками насміхались і говорили між собою: «Він спасав інших, а Себе не може спасти.


text:
Нехай Христос, Цар Ізраїля, зійде з хреста, щоб ми побачили й увірували». І розп'яті з Ним насміхалися з Нього.


text:
О годині дев'ятій, Ісус скрикнув сильним голосом: <J>«Елої, Елої, лама савахфані?»,</J> що означає: <J>«Боже Мій, Боже Мій, навіщо Ти залишив Мене?»</J>


text:
І один з них побіг, намочив губку оцтом, настромивши на тростину, давав Йому пити, кажучи: «Чекайте, побачимо, чи прийде Ілля зняти Його».


text:
А коли сотник, котрий стояв навпроти Нього, побачив, що Він, вигукнувши, віддав дух, сказав: «Справді, цей Чоловік був Син Божий!»


text:
Були тут і жінки, котрі дивилися здалека; між ними була Марія Магдалина і Марія, мати Якова Молодшого і Осії, і Саломія,


text:
<pb/>котрі, коли Він був у Галілеї, ходили за Ним і послуговували Йому, і багато інших, котрі прийшли з Ним в Єрусалим.


text:
Прийшов Йосиф з Арімафеї, поважний член ради, котрий і сам очікував Царства Божого, і насмілився увійти до Пілата і просив тіла Ісусового.


text:
Йосиф, купивши плащаницю, зняв Його, оповив плащаницею і поклав у гробі, який був висічений у скелі, і привалив камінь до входу гробу.


text:
<pb/>Коли минула субота, Марія Магдалина і Марія, мати Якова, і Саломія купили пахощів, щоб піти і намастити Його.


text:
Увійшовши до гробу, вони побачили юнака, що сидів праворуч, і був одягнений у білу одежу, і вжахнулися.


text:
Він же сказав їм: «Не жахайтеся! Ви шукаєте розп'ятого, Ісуса Назарянина. Він воскрес; Його нема тут. Ось місце, де поклали Його.


text:
Але йдіть і скажіть учням Його і Петрові, що Він буде раніше за вас у Галілеї; там ви побачите Його, як Він сказав вам».


text:
І, вийшовши, вони побігли від гробу, бо оволодів ними страх і тремтіння. І вони нічого нікому не казали, бо боялись.


text:
<pb/>Коли Ісус воскрес вранці, першого дня в тижні, то з'явився перед усім Марії Магдалині, з котрої вигнав сім демонів.


text:
<pb/>Нарешті з'явився Він одинадцятьом, коли ті возлежали, і докоряв їм за невір'я та отвердіння серця, тому що не повірили тим, які бачили Його воскреслого.


text:
<J>І такі ознаки будуть супроводити тих, що увірують: в ім'я Моє будуть виганяти демонів; будуть говорити новими мовами;</J>


text:
<J>будуть брати руками змій; і, коли вип'ють щось смертоносне, воно не пошкодить їм; будуть класти руки на хворих, і ті будуть зцілені».</J>


text:
<pb/>Вони ж пішли і всюди проповідували, і Господь допомагав їм і стверджував слово супроводжуючими знаменнями. Амінь.


text:
то спало на думку й мені, докладно розвідавши від початку, описати тобі все за порядком, високодостойний Теофіле,


text:
<pb/>Був за днів Ірода, царя іудейського, священик, на ім'я Захарія, з черги Авієвого, та дружина його з роду Ааронового, на ім'я Єлисавета.


text:
Але ангел сказав йому: «Не бійся, Захаріє, бо молитва твоя почута, і дружина твоя Єлисавета народить тобі сина, і ти назвеш його Іоанн.


text:
Бо він буде великий перед Господом; не буде пити ні вина, ні п'янкого напою; і сповниться Духом Святим вже від утроби матері своєї.


text:
І він буде йти перед Ним в дусі і силі Іллі, щоб привернути серця батьків до дітей, і непокірних до образу думок праведників, щоб представити Господеві народ приготовлений».


text:
Ангел сказав йому у відповідь: «Я Гавриїл, котрий стою перед Господом; і посланий говорити з тобою і звістити тобі цю добру новину.


text:
<pb/>І ось ти будеш мовчати і не зможеш говорити, аж до дня, коли це станеться, бо ти не повірив словам моїм, які збудуться свого часу».


text:
Він же вийшовши, не міг говорити до них, і вони зрозуміли, що він бачив видіння у храмі; і він пояснював їм знаками і залишався німим.


text:
«Так Господь вчинив мені в ці дні, коли Він зглянувся на мене, щоб зняти з мене сором перед людьми».


text:
<pb/>А шостого місяця ангел Гавриїл був посланий від Бога в місто Галілеї, яке називається Назаретом,


text:
І ангел увійшов до неї і сказав: «Радій, благодатна, Господь з тобою! Благословенна ти між жінками».


text:
Він буде великий і назветься Сином Всевишнього, і Господь Бог дасть Йому престол Давида, батька Його;


text:
Та ангел сказав їй у відповідь: «Дух Святий зійде на тебе, і сила Всевишнього осінить тебе, тому і народжене Святе назветься Сином Божим.


text:
Ось і Єлисавета, родичка твоя, яку називають неплідною, і вона зачала сина в старості своїй, і їй уже шостий місяць.


text:
Коли Єлисавета почула привітання Марії, затріпотіла дитина в утробі її, і Єлисавета сповнилась Духом Святим;


text:
і заговорила вона сильним голосом, кажучи: «Благословенна ти між жінками, і благословенний Плід утроби твоєї!


text:
Бо як тільки голос привітання твого забренів у вухах моїх, з радості затріпотіла дитина в утробі моїй.


text:
Усі, що чули це, розважали в серці своєму і говорили: «Чим буде дитина ця? І рука Господня була з нею».


text:
<t>Ти ж, дитино, назвешся пророком Всевишнього, бо йтимеш перед лицем Господа, щоб приготувати дорогу Йому,</t>


text:
<t>щоб просвітити сидячих у темряві і в тіні смертній, щоб спрямувати ноги наші на дорогу миру».</t>


text:
<pb/>Дитя ж зростало і зміцнювалось духом. І перебував він у пустині до дня з'явлення свого Ізраїлеві.


text:
<pb/>Сталося тими днями, що вийшов наказ від кесаря Августа, зробити перепис населення по всій землі.


text:
Пішов також і Йосиф з Галілеї, з міста Назарету, в Іудею, в місто Давидове, яке називається Віфлієм, бо він був з дому і роду Давидового,


text:
<pb/>І коли ангели відійшли від них на небо, пастухи сказали один одному: «Ходім у Віфлієм і побачимо, що там сталось, про що звістив нам Господь».


text:
<pb/>Як минуло вісім днів, коли належало обрізати Немовля, дали Йому ім'я Ісус, наречене ангелом до зачаття Його в утробі.


text:
<pb/>І коли скінчились дні очищення їх, згідно закону Мойсея, принесли Його в Єрусалим, щоб представити Його перед Господом.


text:
Бо написано в законі Господньому: «Кожне первонароджене дитя чоловічої статі, яке розкриває утробу, має бути посвячене Господеві».


text:
<pb/>Тоді був у Єрусалимі один чоловік на ім'я Симеон. Він був чоловік праведний і благочестивий, котрий чекав утіхи для Ізраїля; і Дух Святий був на ньому.


text:
І він прийшов, натхнений Духом, в храм; і коли батьки принесли Дитя Ісуса, щоб виконати над Ним законний звичай,


text:
І благословив їх Симеон, і сказав Марії, матері Його: «Ось, лежить Цей на падіння і на вставання багатьох в Ізраїлі і на знак сперечання.


text:
І була тут Анна пророчиця, дочка Фануїла з племені Асирового; вона була в глибокій старості, проживши з чоловіком сім років від свого дівоцтва,


text:
вдова років вісімдесяти чотирьох, яка не відходила від храму, служачи Богові молитвою і постом вдень і вночі.


text:
Прийшовши в той час, вона славила Господа і говорила про Нього всім, хто очікував визволення Єрусалиму.


text:
Як скінчилися дні свята, і вони поверталися, а Отрок Ісус залишився в Єрусалимі; і не помітили того Йосиф і мати Його,


text:
І побачивши Його, здивувалися; і мати Його сказала Йому: «Дитино, що Ти зробив з нами? Ось батько Твій і я з великою журбою шукали Тебе».


text:
А Він сказав їм: <J>«Навіщо ж вам було шукати Мене? Чи ж ви не знали, що Мені потрібно бути в тому, що належить Моєму Отцеві?»</J>


text:
І Він пішов з ними і прийшов у Назарет, і був слухняний їм. І мати Його зберігала всі ці слова в серці своєму.


text:
<pb/>На п'ятнадцятому році правління кесаря Тиверія, коли Понтій Пілат управляв Іудеєю, а Ірод був тетрархом у Галілеї,Филип, брат його, був тетрархом Ітуреї та землі Трахонітської, а Лісаній був тетрархом в Авіліні,


text:
як є написано в книзі пророка Ісайї: <t>«Глас волаючого в пустині: 'Приготуйте дорогу для Господа, рівняйте стежки Йому!</t>


text:
<t>Всяка долина нехай заповниться, кожна гора і пагорок нехай знизиться; нехай кривизни випростаються, а нерівні дороги нехай стануть гладенькими.</t>


text:
<pb/>Іоанн говорив до народу, який приходив до нього хреститися: «Роде зміїний! Хто навчив вас утікати від майбутнього гніву?


text:
Принесіть достойні плоди покаяння. І не думайте говорити в собі: отець у нас Авраам, бо кажу вам, що Бог може створити дітей Авраамові з цього каміння.


text:
Вже і сокира лежить при корені дерева: кожне дерево, яке не приносить доброго плоду, зрубають і вкинуть у вогонь».


text:
І він сказав їм у відповідь: «Хто має дві одежі, нехай дасть тому, хто не має; і в кого є їжа, нехай робить так само».


text:
Питали його також воїни: «А що нам робити?» А він сказав їм: «Нікого не кривдіть, не обмовляйте, будьте задоволені платнею своєю».


text:
Іоанн сказав їм у відповідь: «Я хрещу вас у воді, але сильніший від мене йде, Котрому я недостойний розв'язати ремінець взуття Його; Він буде хрестити вас Духом Святим і вогнем.


text:
Лопата Його в руці Його, і Він очистить тік Свій і збере пшеницю в житницю Свою, а полову спалить вогнем невгасимим».


text:
А Ірод тетрарх, якому Іоанн докоряв за те, що він узяв собі за жінку Іродіаду, дружину брата його, і за все зло, що зробив Ірод,


text:
і Дух Святий злинув на Нього в тілесному виді, як голуб, і був голос з неба: «Ти Син Мій улюблений, в Тобі Моє благовоління!»


text:
там був сорок днів спокушуваний дияволом. І нічого не їв у ці дні, а по закінченню наостанку зголоднів.


text:
і сказав Йому диявол: «Тобі дам усю владу над усіма царствами і славу їхню, бо вона мені передана і я кому хочу, даю її.


text:
Ісус сказав йому у відповідь: <J>«Написано: <t>'Господу Богу твоєму поклоняйся і Йому одному служи!'»</J></t>


text:
<pb/>І диявол повів Його в Єрусалим, і поставив Його на гребінь даху храму, і сказав Йому: <t>«Якщо Ти Син Божий, кинься звідси додолу,</t>


text:
<pb/>І Він прийшов у Назарет, де був вихований, і за звичаєм Своїм увійшов у синагогу суботнього дня, і встав читати.


text:
<t><J>«Дух Господній на Мені, бо Він помазав Мене звіщати Добру Новину убогим і послав Мене зціляти розбитих серцем, проповідувати полоненим визволення, сліпим прозріння і відпустити пригноблених на волю,</J></t>


text:
І всі засвідчили Йому це, і дивувалися словам благодаті, що линули з уст Його. І говорили: «Хіба Він не син Йосифа?»


text:
А Він сказав їм: <J>«Ви, звичайно, скажете Мені приказку: 'Лікарю, зціли себе самого; про що ми чули, що вчинено було в Капернаумі, вчини також і тут, на Твоїй батьківщині'».</J>


text:
<pb/><J>По правді кажу вам: багато було вдів у Ізраїлі, в дні Іллі, коли небо було зачинене на три роки і шість місяців, і великий голод був по всій землі.</J>


text:
<J>багато також прокажених було в Ізраїлі за пророка Єлисея, та жоден з них не очистився, крім сірійця Неємана».</J>


text:
і, вставши, вигнали Його геть з міста, і повели Його на вершину гори, на якій було побудоване їхнє місто, і хотіли скинути Його.


text:
«Облиш! Що Тобі до нас, Ісусе Назарянине? Ти прийшов погубити нас! Знаю Тебе, хто Ти, Святий Божий!»


text:
Ісус заборонив йому, сказавши: <J>«Замовчи і вийди з нього!»</J> І демон, кинувши його посеред синагоги, вийшов з нього, нічого йому не пошкодивши.


text:
І всіх охопив жах, і говорили між собою: «Що це значить, що з владою і силою Він наказує нечистим духам, і вони виходять?»


text:
<pb/>Вийшовши з синагоги, Він прийшов у дім Симона. Симонова ж теща лежала у великій гарячці; і просили Його за неї.


text:
Коли ж сонце заходило, всі, хто мав хворих на різні хвороби, приводили їх до Нього; і Він клав на кожного з них руки, зціляв їх.


text:
І демони виходили з багатьох з криком і говорили: «Ти — Христос, Син Божий». А Він забороняв їм казати, що вони знають, що Він Христос.


text:
<pb/>Та коли настав день, Він вийшов і пішов у пустинне місце, а народ шукав Його і прийшов до Нього та затримував Його, щоб Він не пішов від них.


text:
А Він сказав їм: <J>«Я повинен і іншим містам звіщати Добру Новину про Царство Боже, бо для того Я посланий».</J>


text:
<pb/>Одного разу, як народ тиснувся до Нього, щоб слухати Слово Боже, Він стояв біля озера Генісаретського;


text:
Він увійшов в один човен, який був Симонів, і попросив його відплисти трохи від берега; і, сівши, навчав людей з човна.


text:
Коли ж Він перестав навчати, сказав Симонові: <J>«Відпливи на глибину і закиньте сіті ваші для ловлі».</J>


text:
А Симон сказав у відповідь: «Наставнику, ми працювали всю ніч і нічого не зловили, але за словом Твоїм закину сіті».


text:
І дали знак товаришам, котрі були в іншому човні, щоб прийшли і допомогли їм. І вони прийшли, і наповнили обидва човни, так що вони почали потопати.


text:
<pb/>Симон Петро побачивши це, припав до колін Ісуса і сказав: «Господи, вийди від мене, бо я чоловік грішний!»


text:
і також Якова і Іоанна, синів Зеведея, котрі були спільниками Симона. Тоді Ісус сказав Симонові: <J>«Не бійся! Від сьогодні будеш ловцем людей».</J>


text:
<pb/>І сталось, як Він був в одному з міст, ось один чоловік, весь у проказі, побачивши Ісуса, впав ниць, і благав Його, кажучи: «Господи, коли хочеш, можеш очистити мене».


text:
А Він простягнув руку, доторкнувся до нього і сказав: <J>«Хочу, будь чистий!»</J> І зараз же його проказа зникла.


text:
І наказав йому <J>нікому не говорити, а піти показатися священикові і принести жертву за очищення своє, як звелів Мойсей, на свідчення їм.</J>


text:
Проте все більше і більше розходилась чутка про Нього, і велика кількість народу сходилась до Нього слухати та зцілятися в Нього від недуг своїх.


text:
<pb/>І сталось одного дня, коли Він навчав, сиділи поблизу фарисеї і вчителі закону, котрі прийшли з усіх міст Галілеї, Іудеї і з Єрусалиму, і сила Господня була з Ним, щоб зціляти.


text:
І ось люди принесли на ношах чоловіка розслабленого, і вони намагалися внести його і покласти перед Ісусом.


text:
Але, не знайшовши, як би внести його, із-за натовпу, вилізли на дім і спустили його з ношами крізь отвір у покрівлі на середину перед Ісусом.


text:
А книжники і фарисеї почали міркувати, кажучи: «Хто Цей, хто богохульствує? Хто може прощати гріхи, крім одного Бога?»


text:
<J>Та щоб ви знали, що Син Людський має владу на землі прощати гріхи».</J> І Він сказав розслабленому: <J>«Я кажу тобі: встань, візьми ноші твої і йди додому».</J>


text:
<pb/>Після цього Він вийшов і побачив митника, на ім'я Левій, що сидів на митниці, і сказав йому: <J>«Іди за Мною!»</J>


text:
І справив Левій великий бенкет для Нього в домі своїм; було там багато митників та інших, які возлежали з Ними.


text:
Але книжники і фарисеї нарікали на учнів Його і казали: «Чому ви їсте і п'єте з митниками і грішниками?»


text:
<pb/>Вони ж сказали Йому: «Чому учні Іоаннові постять часто і моляться, так само і фарисейські, а Твої їдять та п'ють?»


text:
Сказав при цьому і притчу: <J>«Ніхто не пришиває латки до старої одежі, відірвавши її від нової одежі, бо інакше і нову розірве і до старої не підійде нова латка.</J>


text:
<J>І ніхто не вливає молодого вина в старі бурдюки, бо молоде вино прорве бурдюки, і само розіллється, і бурдюки пропадуть.</J>


text:
<pb/>У суботу, першу після другого дня Пасхи, довелося Йому проходити засіяними полями. І учні Його зривали колоски та, розтираючи їх руками, їли.


text:
Ісус сказав їм у відповідь: <J>«Хіба ви не читали, що зробив Давид, коли сам зголоднів, і ті, що були з ним?</J>


text:
<J>Як він увійшов у дім Божий, взяв і їв жертовні хліби й дав тим, що були з ним, а тих хлібів не можна було їсти нікому, крім самих священиків».</J>


text:
<pb/>І сталось, що іншої суботи Він увійшов у синагогу і навчав; і там був чоловік, у якого права рука була суха.


text:
А книжники і фарисеї стежили за Ним, чи не зцілить Він у суботу, щоб знайти обвинувачення проти Нього.


text:
Але Він знав думки їхні і сказав чоловікові, який мав суху руку: <J>«Встань і вийди на середину»</J>. І він встав, і вийшов.


text:
Тоді сказав їм Ісус: <J>«Запитаю вас: що дозволено робити в суботу: добро чи зло, спасти душу чи погубити?»</J>


text:
<pb/>І, поглянувши кругом на всіх, сказав чоловікові: <J>«Простягни руку твою!»"</J> Він так і зробив; і рука його стала здорова, як і друга.


text:
А коли настав день, Він покликав учнів Своїх і вибрав з них дванадцять, котрих і назвав апостолами: 


text:
<pb/>І, зійшовши з ними з гори, Він став на рівному місці; і було там багато учнів Його і безліч народу з усієї Іудеї й Єрусалиму, і з приморських місць Тирських і Сидонських,


text:
<pb/>що посходилися слухати Його та зцілятися від недугів своїх, також і ті, що страждали від нечистих духів, і зцілялися.


text:
<pb/>І Він, звівши очі Свої на учнів, говорив: <t><J>«Блаженні убогі духом, бо ваше є Царство Боже;</J></t>


text:
<pb/><J>блаженні ви, коли зненавидять вас люди і коли відлучать вас, і будуть ганьбити вас, і знеславлять ім'я ваше ради Сина Людського.</J>


text:
<J>Радійте того дня і веселіться, бо нагорода ваша велика на небесах. Бо так само робили батьки їхні з пророками.</J>


text:
<t><J>Горе вам, ситі нині, бо будете голодувати! Горе вам, що смієтесь тепер, бо будете сумувати і плакати!</J></t>


text:
<pb/><J>Горе вам, коли всі люди будуть говорити про вас добре, бо так поводились батьки ваші з лжепророками!</J>


text:
<pb/><J>А вам, котрі слухаєте, кажу: любіть ворогів ваших, чиніть добро тим, хто ненавидить вас.</J>


text:
<J>Коли хто вдарить тебе по щоці, підстав йому другу, а хто хоче взяти в тебе верхню одежу, не борони Йому взяти і сорочку.</J>


text:
<J>А коли ви любите тих, хто вас любить, яка вам за те вдячність? Бо і грішники люблять тих, хто їх любить.</J>


text:
<J>І якщо ви робите добро тим, хто робить добро вам, яка вам за те вдячність? Адже грішники чинять так само.</J>


text:
<J>А коли ви позичаєте тим, від кого надієтесь одержати назад, яка вам за те вдячність? Бо і грішники позичають грішникам, щоб одержати стільки ж назад.</J>


text:
<J>Але ви любіть ворогів ваших, чиніть добро і позичайте, не сподіваючись нічого, і нагорода ваша буде велика, і ви будете синами Всевишнього, бо Він добрий і до невдячних і злих.</J>


text:
<pb/><J>Не судіть, і вас не будуть судити; і не засуджуйте, то і не будете засуджені; прощайте, то і вам простять.</J>


text:
<J>Давайте, і дасться вам: доброю мірою, утрушеною, наповненою, натоптаною віддадуть вам. Бо якою мірою міряєте, такою відміряють і вам».</J>


text:
<J>І як можеш сказати братові твоєму: 'Брате, дай я вийму сучок з ока твого', коли ти сам не бачиш колоди в оці твоєму? Лицеміре, вийми спочатку колоду з свого ока, а тоді будеш бачити, як вийняти сучок з ока брата твого.</J>


text:
<pb/><J>Нема доброго дерева, яке приносило б плід поганий, а ні дерева поганого, яке приносило б плід добрий.</J>


text:
<J>Добра людина з доброї скарбниці серця свого виносить добре, а зла людина зі злої скарбниці серця свого виносить зле, бо від повноти серця, говорять уста її.</J>


text:
<J>Кожен, хто приходить до Мене, слухає Мої слова і виконує їх, Я скажу вам до кого він подібний.</J>


text:
<J>Він подібний до чоловіка, котрий, будуючи дім, копав глибоко і положив основу на скелі; і коли прийшла злива, і вода ріки наперла на дім той, то не могла зрушити його, бо він був збудований на скелі.</J>


text:
<J>А той, хто слухає і не виконує, подібний до чоловіка, котрий побудував дім свій на землі без основи; і натисла на нього ріка, і він зразу ж розвалився, і руйнування дому того було велике.</J>


text:
Коли він почув про Ісуса, то послав до Нього старійшин іудейських просити Його, щоб прийшов і зцілив слугу його.


text:
Ісус пішов з ними. І коли він був уже недалеко від дому, сотник послав до Нього друзів сказати Йому: «Господи, не трудись, бо я недостойний, щоб Ти увійшов під дах мій;


text:
Бо і я чоловік підвладний, і також маю під собою воїнів. І скажу одному: 'йди', і він йде; а другому: 'прийди', і він приходить, а слузі: 'зроби', і він робить».


text:
Коли Ісус почув ці слова, то здивувався йому і, обернувшись до народу, який слідував за Ним, сказав: <J>«Кажу вам, що Я не знайшов такої великої віри навіть в Ізраїлі».</J>


text:
<pb/>І сталося, наступного дня Він пішов у місто, яке називається Наїн; і з Ним йшли учні Його і багато народу.


text:
Коли ж Він наблизився до міських воріт, виносили померлого, єдиного сина в матері, котра була вдовою; і багато людей з міста йшли з нею.


text:
І Він підійшов, і доторкнувся до одра; ті ж, що несли, зупинились. А Він сказав: <J>«Юначе, кажу тобі: встань!»</J>


text:
Страх обняв усіх, і вони славили Бога, кажучи: «Великий пророк з'явився між нами, і Бог зглянувся над народом Своїм».


text:
І Іоанн покликав двох з учнів своїх, і послав до Ісуса запитати: «Чи Ти Той, Котрий має прийти, чи чекати нам іншого?»


text:
Вони, прийшовши, сказали: «Іоанн Хреститель послав нас до Тебе запитати: 'Чи Ти Той, Котрий має прийти, чи чекати нам іншого?'»


text:
А в той саме час, Він зцілив багатьох від недугів і хвороб, і від злих духів та багатьом сліпим дав зір.


text:
То ж Ісус сказав їм у відповідь: <J>«Ідіть і перекажіть Іоаннові, що ви бачили і чули: сліпі прозрівають, криві ходять, прокажені очищуються, глухі чують, мертві воскресають, убогим проповідується Євангеліє.</J>


text:
Коли ж посланці Іоаннові відійшли, Він почав говорити до народу про Іоанна: <J>«На що ви ходили в пустиню дивитись? На очеретину, яку вітер колише?</J>


text:
<J>Та на кого ж ви ходили дивитись? На чоловіка, одягненого в м'яку одежу? Адже ті, що в пишних одежах і живуть в розкошах, сидять в царських палацах.</J>


text:
<J>Це той, про кого написано: <t>'Ось Я посилаю ангела Мого перед Тобою, котрий приготує дорогу Тобі'.</J></t>


text:
<pb/><J>Кажу вам: між народженими від жінок нема більшого пророка від Іоанна Хрестителя, але найменший в Царстві Божому, більший від нього».</J>


text:
<J>Вони подібні до дітей, котрі сидять на вулиці і кличуть один одного, і кажуть: <t>'Ми грали вам на сопілці, а ви не танцювали; ми співали вам жалібну пісню, а ви не плакали'.</J></t>


text:
<pb/><J>Бо прийшов Іоанн Хреститель, який ні хліба не їсть, ні вина не п'є, і кажете: 'Він має демона'.</J>


text:
<J>Прийшов Син Людський, їсть і п'є, і кажете: 'Цей чоловік любить їсти та пити вино, друг митникам і грішникам'.</J>


text:
І ось одна жінка в місті, яка була грішниця, довідавшись, що Він возлежить в домі фарисея, принесла алебастрову посудину з миром,


text:
і, ставши ззаду біля ніг Його, плачучи, стала обмивати слізьми ноги Його і витирати волоссям своїм, потім цілувала ноги Його і мастила миром.


text:
<pb/>А фарисей, який запросив Його, як побачив це, казав сам в собі: «Коли б Він був пророк, то знав би, хто і яка жінка доторкається до Нього: вона ж грішниця».


text:
А Ісус звернувся до нього і сказав: <J>«Симоне, маю щось сказати тобі».</J> Він каже: «Кажи, Вчителю».


text:
Ісус сказав: <J>«В одного лихваря було два боржники; один був винен п'ятсот динаріїв, а другий — п'ятдесят.</J>


text:
<J>І як вони не мали чим сплатити боргу, він простив обом. Скажи ж, котрий з них більше полюбить його?»</J>


text:
Симон відповів: «Думаю, що той, кому більше простив». Ісус сказав йому: <J>«Правильно ти розсудив».</J>


text:
І, обернувшись до жінки, каже Симонові: <J>«Бачиш ти цю жінку? Я увійшов у дім твій, і ти не дав Мені води обмити ноги, а вона слізьми обмила ноги Мої і волоссям своїм обтерла.</J>


text:
<pb/><J>Тому кажу тобі: багато гріхів її прощаються, бо вона полюбила багато, а кому мало прощається, той мало любить».</J>


text:
<pb/>Після цього Ісус проходив через міста і села, проповідуючи і звіщаючи Добру Новину про Царство Боже, і з Ним дванадцять учнів були;


text:
і декотрі з жінок, що були зцілені від злих духів і недуг: Марія, звана Магдалиною, з якої сім демонів вийшло,


text:
і Іоанна, дружина Хузи, домоправителя Іродового, і Сусанна та багато інших, котрі служили Йому майном своїм.


text:
<pb/>Коли зібралось багато народу, і люди приходили до Нього з усіх міст, Він почав говорити притчею: 


text:
<J>«Вийшов сіяч сіяти зерно своє. І коли він сіяв, одне впало край дороги і було потоптане, і птахи небесні поклювали його.</J>


text:
<J>А ще інше впало на добру землю і, зійшовши, принесло плід стократний».</J> Сказавши це, Він вигукнув: <J>«Хто має вуха слухати, нехай слухає!»</J>


text:
<pb/>Він же відповів: <t><J>«Вам дано знати таємниці Царства Божого; іншим же дається в притчах, так що вони, дивлячись, не бачать, і, слухаючи, не розуміють.</J></t>


text:
<pb/><J>те, що край дороги, це ті, що слухають, але потім приходить диявол і забирає слово з серця їхнього, щоб не повірили і не спаслися.</J>


text:
<J>Те, що на камені, це ті, що, почувши слово, приймають з радістю, та не маючи кореня, вірують тільки до часу, а під час спокуси, відпадають.</J>


text:
<J>Те, що впало між тернину, це ті, що слухають слово, але відходять від нього і бувають заглушені журбою, багатством та розкошами життєвими, і вони плоду не приносять.</J>


text:
<J>А те, що впало на добру землю, це ті, що слухають слово і зберігають його в чистому і доброму серці, і вони приносять плід в терпінні.</J>


text:
<pb/><J>Ніхто, засвітивши свічку, не накриває її посудиною або не ставить під ліжко, а ставить її на свічнику, щоб ті, що входять, бачили світло.</J>


text:
<J>Бо нема нічого таємного, що не стало б явним, ні захованого, що не стало б відомим і не виявилося.</J>


text:
<pb/><J>Отже, уважайте, як слухаєте! Бо хто має, тому додасться, а хто не має, від нього візьметься і те, що здається йому ніби він має».</J>


text:
<pb/>Він же сказав у відповідь: <J>«Мати Моя і брати Мої це ті, що слухають Слово Боже і виконують його!»</J>


text:
<pb/>Сталося одного дня, що Він увійшов у човен з учнями Своїми. І сказав їм: <J>«Перепливімо на той бік озера».</J> І відчалили.


text:
Коли вони пливли, Він заснув. І зірвалася на озері велика буря, аж заливало їх, і вони були в небезпеці.


text:
І підійшовши, розбудили Його і сказали: «Наставнику, наставнику, ми гинемо!» Він же встав, заборонив вітрові і хвилям, і настала тиша.


text:
Тоді Він сказав їм: <J>«Де віра ваша?»</J> Вони ж, перелякані, дивувалися і говорили один до одного: «Хто ж Він такий, що і вітрам, і воді наказує, і вони слухають Його?»


text:
Коли ж Він вийшов на берег, зустрів Його один чоловік з міста, одержимий демонами з давнього часу; він не вдягався в одежу і не мешкав у домі, а по гробницях.


text:
Побачивши Ісуса, він закричав, упав перед Ним і сильним голосом сказав: «Що Тобі до мене, Ісусе, Сину Бога Всевишнього! Благаю Тебе, не муч мене!»


text:
Бо Він звелів нечистому духові вийти з цього чоловіка. Дуже часто нечистий дух схоплював його так, що в'язали його ланцюгами і кайданами, щоб здержати його, але він розривав кайдани, і демон гнав його по пустині.


text:
А Ісус запитав його: <J>«Як твоє ім'я?»</J> Він відповів: «Легіон!», бо багато демонів увійшло в нього.


text:
<pb/>Тут же на горі паслося велике стадо свиней. І демони просили Його, щоб дозволив їм увійти в них. І Він дозволив їм.


text:
І вийшли люди побачити, що сталося; і прийшли до Ісуса, і побачили чоловіка, з котрого демони вийшли, одягненого і при розумі, що сидів у ногах Ісуса, і вжахнулися.


text:
І весь народ Гадаринської околиці просив Його піти геть від них, бо обхопив їх великий страх. І Він увійшов у човен і вернувся.


text:
<pb/><J>«Повернись додому і розкажи, що зробив тобі Бог!»</J> І він пішов і проповідував по всьому місту, що зробив Йому Ісус.


text:
А ось прийшов чоловік, на ім'я Яір, котрий був начальником синагоги. І, припавши до ніг Ісуса, благав Його увійти до нього в дім,


text:
бо в нього була єдина дочка, років дванадцяти, і та була при смерті. Коли ж Він ішов, народ тиснув Його.


text:
А жінка, яка була хвора на кровотечу дванадцять років і яка витратила на лікарів усе, що мала, і ніхто не міг її вилікувати,


text:
А Ісус сказав: <J>«Хто доторкнувся до Мене?»</J> Коли ж усі відмовлялися, Петро і ті, що були з Ним, сказали: «Учителю, народ оточує Тебе і тисне, а Ти питаєш: 'Хто доторкнувся до Мене?'»


text:
Жінка, побачивши, що не втаїлась, з тремтінням підійшла і, впавши перед Ним, призналася перед усіма людьми, з якої причини доторкнулася до Нього і як зараз же зцілилася.


text:
<pb/>Коли Він ще говорив, приходить один з дому начальника синагоги і говорить йому: «Дочка твоя померла; не турбуй Учителя!»


text:
І сказав їм: <J>«Нічого не беріть у дорогу: ні палиці, ні торбини, ні хліба, ні грошей, і не майте по дві одежі.</J>


text:
<J>А коли хто не прийме вас, то, виходячи з міста того, обтрусіть і порох з ніг ваших на свідчення проти них».</J>


text:
<pb/>А Ірод тетрарх, почувши про все, що робив Ісус, збентежився, бо дехто казав, що це Іоанн воскрес з мертвих.


text:
Тоді Ірод сказав: «Іоаннові відтяв я голову; хто ж це такий, про Кого я таке чую?» І шукав бачити Ісуса.


text:
<pb/>А коли апостоли повернулись, то розповіли Ісусові, що зробили. І Він взяв їх з собою і пішов непомітно в пустинне місце, недалеко від міста Віфсаїди.


text:
А люди довідались про це і пішли за Ним. І Він прийняв їх і говорив їм про Царство Боже, і зціляв тих, хто мав потребу в зціленні.


text:
Коли почало вечоріти, підійшли дванадцятеро і сказали Йому: «Відпусти народ, щоб пішли в навколишні села й оселі спочити і роздобути їжі, бо ми тут в безлюдному місці».


text:
Але Він сказав їм: <J>«Ви дайте їм їсти!»</J> Вони ж сказали: «Нема в нас більше, як п'ять хлібів і дві риби; хіба підемо та купимо їжі для всіх цих людей».


text:
Було ж там близько п'яти тисяч чоловік. А Він сказав учням Своїм: «<J>Розсадіть їх рядами по п'ятдесят».</J>


text:
Він же взяв п'ять хлібів і дві риби, поглянув на небо, поблагословив їх і ламав та давав учням, щоб роздавали народові.


text:
<pb/>Одного разу, як Він молився на самоті, і учні були з Ним, Він спитав їх: <J>«За кого вважає Мене народ?»</J>


text:
Вони відповіли: «За Іоанна Хрестителя; інші — за Іллю, а ще інші — за одного з стародавніх пророків, котрий воскрес».


text:
І Він сказав: <J>«Син Людський мусить багато постраждати; і відцураються Його старійшини, первосвященики та книжники; і вб'ють Його, але третього дня Він воскресне».</J>


text:
А потім до всіх сказав: <J>«Якщо хто хоче йти за Мною, нехай зречеться самого себе, і нехай щоденно бере хрест свій і йде вслід за Мною.</J>


text:
<J>Бо хто хоче життя своє зберегти, той погубить його; хто ж загубить життя своє заради Мене, той збереже його.</J>


text:
<J>Бо хто посоромиться Мене і слів Моїх, того Син Людський посоромиться, як прийде в славі Своїй і Отця і святих ангелів.</J>


text:
<J>Воістину кажу вам, що є деякі з присутніх тут, які не зазнають смерті, аж поки не побачать Царство Боже.</J>


text:
<pb/>І після слів цих, днів через вісім, узявши Петра, Іоанна та Якова, зійшов Він на гору помолитись.


text:
Петро ж і ті, що були з ним, були обтяжені сном, а прокинувшись, побачили славу Його і двох мужів, котрі стояли з Ним.


text:
<pb/>І коли ці мужі відходили від Нього, Петро сказав Ісусові: «Учителю, добре нам тут бути! Поставмо тут три намети: один Тобі, один Мойсеєві і один Іллі», не знаючи, що сказати.


text:
<pb/>І коли голос пролунав, Ісус зостався Сам. А вони промовчали і нікому в ті дні не говорили про те, що бачили.


text:
І ось один чоловік з натовпу закричав, кажучи: «Учителю, благаю Тебе, зглянься на сина мого, бо він єдиний у мене!


text:
Нечистий дух схоплює його, і він раптово скрикує, і дух мучить його так, що він піну пускає. І, вимучивши його, ледве відходить від нього.


text:
Ісус сказав у відповідь: <J>«О роде невірний і розбещений, доки буду з вами і терпітиму вас? Приведи сюди сина твого».</J>


text:
Коли ж той ще йшов, демон кинув його об землю і затряс ним, але Ісус заборонив нечистому духові і зцілив юнака, і віддав його батькові його.


text:
Проте вони не зрозуміли сказаного, воно було закрите для них, щоб вони не збагнули його, а запитати Його про це слово боялися.


text:
і сказав їм: <J>«Хто прийме цю дитину в ім'я Моє, той Мене приймає, а хто Мене приймає, той приймає Того, Хто послав Мене. Бо хто найменший між усіма вами, той буде великий».</J>


text:
<pb/>А Іоанн сказав у відповідь: «Учителю, ми бачили чоловіка, котрий ім'ям Твоїм виганяв демонів, але ми заборонили йому, бо він не ходить з нами».


text:
Як побачили те учні Його Яків і Іоанн, то сказали: «Господи, хочеш, щоб ми звеліли, щоб вогонь зійшов з неба і спалив їх, так як і Ілля вчинив?»


text:
<pb/>Одного разу, коли вони йшли дорогою, сказав Йому хтось: «Господи, я піду за Тобою, куди б Ти не пішов».


text:
Ісус же відповів йому: «<J>Лисиці мають нори, і птахи небесні гнізда, а Син Людський не має, де й голову прихилити».</J>


text:
І Він сказав другому: <J>«Йди за Мною!»</J> Той же відповів: «Господи, дозволь мені спочатку піти і поховати батька мого».


text:
Ще інший сказав: «Господи, я піду за Тобою, але дозволь мені передусім попрощатися з домашніми моїми».


text:
Та Ісус сказав йому: <J>«Жоден, хто кладе руку свою на плуг і оглядається назад, не придатний для Царства Божого».</J>


text:
<pb/>Після того Господь вибрав і інших сімдесят учнів і послав їх по двоє перед Собою в кожне місто та місця, куди Сам мав іти.


text:
І сказав їм: <J>«Жнива великі, а робітників мало. То ж благайте Господаря жнив, щоб вислав працівників на жнива Свої!</J>


text:
<J>Залишайтесь в домі цьому, споживайте та пийте, що дадуть вам, бо робітник вартий платні своєї. Не переходьте з дому в дім.</J>


text:
<J>'Ми обтрушуємо порох вашого міста з ніг наших; а проте знайте, що наблизилось до вас Царство Боже'.</J>


text:
<pb/><J>Горе тобі, Хоразіне, горе тобі, Віфсаїдо! Бо коли б у Тирі і Сидоні сталися ті чудеса, які були у вас, то давно б вони, сидячи у веретищі і попелі, покаялися!</J>


text:
<pb/><J>Хто слухає вас, той Мене слухає, а хто нехтує вами, той Мною нехтує; а хто зневажає Мене, той зневажає Того, Хто послав Мене.</J>


text:
<pb/>І сімдесят учнів повернулися з радістю, кажучи: «Господи, навіть демони підкорюються нам в ім'я Твоє!»


text:
<J>Ось даю вам владу наступати на зміїв та скорпіонів і на всю силу ворожу, і ніщо не пошкодить вам.</J>


text:
<J>Однак не радійте тому, що духи підкоряються вам, а радійте тому, що імена ваші записані на небесах!»</J>


text:
<pb/>У той час Ісус зрадів духом і сказав: <J>«Славлю Тебе, Отче, Господи неба і землі, що Ти втаїв це від мудрих і розумних, а відкрив те дітям. Так, Отче, бо таке було Твоє благовоління!</J>


text:
<J>Все передав Мені Отець Мій! І ніхто не знає, хто є Син, тільки Отець; і ніхто не знає, хто є Отець, тільки Син, і кому Син захоче відкрити!»</J>


text:
<J>Бо кажу вам, що багато пророків і царів бажали бачити те, що ви бачите, та й не бачили, і почути те, що ви чуєте, та й не чули».</J>


text:
<pb/>І ось один законник устав і, спокушаючи Його, сказав: «Учителю, що робити мені, щоб успадкувати життя вічне?»


text:
Він сказав у відповідь: «Люби Господа Бога твого всім серцем твоїм, і всією душею твоєю, і всією силою твоєю, і всім розумінням твоїм; і ближнього твого, як себе самого».


text:
Ісус відповів: <J>«Один чоловік спускався з Єрусалиму в Єрихон і попався розбійникам, котрі роздягли його, поранили і пішли,залишивши його ледве живим.</J>


text:
<J>і підійшов, і обв'язав йому рани, змастивши їх оливою і вином, посадив його на свого осла і привіз його в гостиницю, і потурбувався про нього.</J>


text:
<J>А на другий день, від'їжджаючи, вийняв два динарі! і дав господареві, кажучи: 'Доглядай його, а як більше що витратиш, то я віддам тобі, як повернуся'.</J>


text:
Він сказав: «Той, що змилосердився над ним». Тоді Ісус сказав йому: <J>«Іди, і ти роби так само».</J>


text:
<pb/>Коли вони далі подорожували, Він увійшов у одне село. Одна жінка, на ім'я Марфа, прийняла Його в дім свій.


text:
Марфа клопоталась про велике пригощання, і, підійшовши, сказала: «Господи, чи Тобі байдуже, що сестра моя залишила мене одну прислуговувати? Скажи їй, щоб допомогла мені!»


text:
<pb/>Коли Він молився в одному місці, і перестав, один з учнів Його сказав Йому: «Господи, навчи нас молитися, як і Іоанн навчив своїх учнів».


text:
Він сказав їм: <J>«Коли молитесь, кажіть: <t>Отче наш, що єси на небесах! Нехай святиться ім'я Твоє; не хай прийде Царство Твоє; нехай буде воля Твоя, як на небі, так і на землі.</J></t>


text:
<t><J>І прости нам гріхи наші, як і ми прощаємо кожному боржникові нашому; і не введи нас у спокусу, а визволи нас від лукавого».</J></t>


text:
<pb/>І сказав їм: <J>«Хто з вас, маючи приятеля, прийде до нього опівночі і скаже йому: 'Друже, позич мені три хліби,</J>


text:
<J>А той зсередини скаже йому у відповідь: 'Не турбуй мене; вже замкнені двері, і діти мої зі мною в ліжку. Не можу я встати і дати тобі'.</J>


text:
<J>Говорю вам, що коли він не встане і не дасть йому хліба заради дружби з ним, то через невідступність його вставши, дасть йому, скільки просить.</J>


text:
<J>Котрий з вас батько, коли син попросить в нього хліба, подасть йому камінь? Або коли попросить риби, подасть йому змію замість риби?</J>


text:
<J>Отже, коли ви, будучи злими, вмієте добрі дари давати дітям своїм, оскільки більше Отець Небесний дасть Духа Святого тим, хто просить у Нього?»</J>


text:
<pb/>Одного разу вигнав Він демона, який був німий. І коли демон вийшов, німий заговорив. І народ здивувався.


text:
Але Він, знаючи думки їхні, сказав їм: <J>«Кожне царство, поділене само в собі, запустіє; і дім, поділений сам у собі, впаде.</J>


text:
<J>Якщо і сатана розділився сам у собі, то як устоїть царство його? А ви кажете, що вельзевулом Я виганяю демонів.</J>


text:
<J>І коли Я вельзевулом виганяю демонів, то чиєю силою сини ваші виганяють їх? Тому вони будуть вам суддями.</J>


text:
<J>Коли ж сильніший від нього нападе на нього і переможе його, тоді забере всю зброю його, на яку він надіявся, і розділить здобич свою.</J>


text:
<pb/><J>Коли нечистий дух виходить з людини, то ходить по безводних місцях, шукаючи відпочинку, але не знаходячи, каже: 'Вернуся в дім мій, звідки вийшов'.</J>


text:
<J>тоді йде і бере з собою сім інших духів, лютіших від себе, і, увійшовши, живуть там. І буває для людини тієї останнє гірше першого».</J>


text:
<pb/>Коли Він говорив це, одна жінка, піднісши голос із натовпу, сказала Йому: «Блаженна утроба, яка носила Тебе, і груди, що годували Тебе».


text:
<pb/>Коли народ став збиратися, Він почав говорити: <J>«Рід цей лукавий; він шукає знамення, але знамення не дасться йому, крім знамення пророка Йони.</J>


text:
<J>Цариця з півдня стане на суд з людьми роду цього і осудить їх, бо вона прийшла від краю землі, щоб послухати мудрість Соломона, а ось тут більший від Соломона.</J>


text:
<J>Ніневітяни стануть на суд з родом цим і осудять його, бо вони покаялись через проповідь Йони, а ось тут більший від Йони.</J>


text:
<pb/><J>Ніхто, засвітивши свічку, не ставить її в таємному місці, а ні під посудину, а на свічнику, щоб усі, що входять, бачили світло.</J>


text:
<J>Світильник для тіла око; отже, якщо око твоє буде чисте, то і все тіло твоє буде світле; а якщо воно буде не добре, то і тіло твоє буде темне.</J>


text:
<J>Якщо ж тіло твоє все світле і немає жодної темної частини, то буде світле все так, ніби світильник сяйвом освітлював тебе».</J>


text:
Але Господь сказав йому: <J>«Тепер ви, фарисеї, очищаєте зовні чаші і миски, а нутро ваше повне здирства та лукавства.</J>


text:
<J>Горе вам, фарисеям, що даєте десятину з м'яти, рути та усякого зілля, а не дбаєте про суд і любов Божу. Це треба вам чинити і того не залишати!</J>


text:
<J>Горе вам, книжники та фарисеї, лицеміри, бо ви, як ті гроби непомітні, по яких люди ходять і не знають того!»</J>


text:
А Він сказав: <J>«Горе і вам, законники, бо ви накладаєте на людей тягарі, які важко носити, а самі і пальцем одним не доторкнетесь до них!</J>


text:
<J>Цим ви свідчите про діла батьків ваших і схвалюєте їх, бо вони повбивали пророків, а ви будуєте їм гробниці.</J>


text:
<J>Тому то й говорить Мудрість Божа: 'Пошлю їм пророків і апостолів, і декого з них вони вб'ють, інших виженуть,</J>


text:
<J>Від крові Авеля до крові Захарії, вбитого між жертовником і храмом!» Так, кажу вам, відповість рід цей!</J>


text:
<J>Горе вам, законникам, що ви взяли ключ розуміння: самі не ввійшли, і тим, хто хотів увійти, перешкоджали».</J>


text:
І коли Він це сказав їм, книжники і фарисеї почали сильно приступати до Нього, вимагаючи від Нього відповідей на багато питань.


text:
<pb/>Того часу, як зібралися тисячі народу, так що тіснили один одного, Він почав говорити передусім учням Своїм: <J>«Стережіться закваски фарисейської, тобто лицемірства!</J>


text:
<J>Тому все, що ви сказали в темряві, почується при світлі; що ж ви сказали на вухо в домах, буде проголошене з дахів.</J>


text:
<pb/><J>Кажу вам, друзям Моїм: не бійтеся тих, що тіло вбивають, а потім нічого більше зробити не можуть.</J>


text:
<J>Але скажу вам, кого боятися: бійтесь Того, хто, вбивши, має владу вкинути в пекло. Так, кажу вам, Того бійтеся!</J>


text:
<J>Але у вас навіть волосся на голові все пораховане. Не бійтесь: ви вартніші за багатьох горобців.</J>


text:
<pb/><J>Кажу вам: кожного, хто визнає Мене перед людьми, того і Син Людський визнає перед ангелами Божими.</J>


text:
<J>І кожному, хто скаже слово на Сина Людського, прощено буде, а хто скаже хулу на Духа Святого, тому не проститься.</J>


text:
<J>Коли ж приведуть вас у синагогу і до правителів і властей, не журіться, як або що вам говорити чи відповідати,</J>


text:
<pb/>І один з народу звернувся до Нього: «Учителю, скажи братові моєму, щоб він поділився зі мною спадщиною».


text:
І сказав їм: <J>«Глядіть, остерігайтесь зажерливості, бо життя людини не залежить від достатку маєтку його».</J>


text:
<J>І сказав: 'Ось що зроблю: знесу клуні мої і поставлю більші, і зберу туди все моє збіжжя і все добро моє</J>


text:
<J>Але Бог сказав йому: 'Безумний, у цю ніч душу твою візьмуть у тебе; і все, що ти надбав, кому дістанеться?'</J>


text:
<pb/>І сказав учням Своїм: <J>«Тому кажу вам: не журіться про життя ваше, що вам їсти, ні про тіло, в що зодягатися.</J>


text:
<J>Погляньте на воронів: вони не сіють, не жнуть; нема в них ні комори, ні клуні, і Бог годує їх; наскільки ж ви кращі від птахів!</J>


text:
<J>Погляньте на лілії, як вони ростуть: не трудяться і не прядуть, але кажу вам, що і Соломон в усій славі своїй не вдягався так, як кожна з них!</J>


text:
<J>Якщо Бог так одягає траву, яка сьогодні в полі, а завтра буде вкинена в піч, то наскільки краще вас, маловіри!</J>


text:
<J>Продавайте майно ваше та давайте милостиню. Приготуйте сакви, що не старіють, і скарби, що не зменшуються на небесах, куди злодій не наближається, і де міль не точить.</J>


text:
<J>І будьте подібні до людей, які очікують господаря свого, коли він повернеться з весілля, щоб як прийде і постукає, негайно відчинити двері йому.</J>


text:
<J>Блаженні ті раби, яких господар, прийшовши, знайде пильнуючими. Істинно кажу вам: він підпережеться і посадить їх, і, підійшовши, буде прислуговувати їм.</J>


text:
<J>Знайте ж це, що коли б знав господар дому, в котрій годині прийде злодій, то пильнував би і не дав би підкопати дому свого.</J>


text:
А Господь відповів: <J>«Хто ж тоді вірний і мудрий домоуправитель, якого господар поставить над слугами своїми, щоб давати їм у свій час призначений харч?</J>


text:
<J>Коли ж раб той скаже в серці своїм: 'Не скоро господар мій прийде', і почне бити слуг та служниць, їсти і пити та напиватися,</J>


text:
<J>то господар раба того прийде того дня, якого він не сподівається, і години, якої він не знає, і розітне його, і визначить йому долю з невірними.</J>


text:
<J>Той раб, який знав волю господаря свого, і не був готовий, і не вчинив по волі його, буде багато битий.</J>


text:
<J>А котрий не знав, а вчинив гідне покарання, буде битий менше. Бо від кожного, кому дано багато, багато вимагається; і кому багато довірено, з того більше спитають.</J>


text:
<t><J>Батько буде проти сина, а син проти батька; мати проти дочки, а дочка проти матері; свекруха проти невістки своєї, а невістка проти свекрухи своєї!»</J></t>


text:
<pb/><J>Він сказав також до народу: «Коли ви побачите хмару, яка надходить із заходу, то зараз кажете: 'Буде дощ', і так буває.</J>


text:
<J>Коли ти йдеш з противником своїм до правителя, то постарайся полагодити з ним ще по дорозі, щоб він не потягнув тебе до судді, а суддя не передав тебе слузі, а слуга не вкинув тебе у в'язницю.</J>


text:
<pb/>У той час деякі прийшли і розповіли Йому про галілеян, кров яких Пілат змішав з їхніми жертвами.


text:
Та Ісус сказав їм у відповідь: <J>«Чи ви думаєте, що ці галілеяни були грішніші за усіх галілеян, що так постраждали?</J>


text:
<J>Або ті вісімнадцять, на яких упала башта в Силоамі і побила їх, думаєте, що вони були більше винні за всіх, що живуть в Єрусалимі?</J>


text:
<pb/>І Він розповів їм таку притчу: <J>«Один чоловік мав смоковницю, посаджену у винограднику своїм. І він прийшов шукати плоду на ній, - але не знайшов.</J>


text:
<J>І сказав виноградареві: 'Ось я третій рік приходжу шукати плоду на цій смоковниці і не знаходжу; зрубай її: навіщо вона й землю займає?'</J>


text:
<J>Але він сказав йому у відповідь: 'Господарю, залиш її і на цей рік, поки я обкопаю її і обкладу гноєм,</J>


text:
При цьому начальник, обурений, що Ісус зцілив у суботу, сказав до народу: «Є шість днів, у котрі вам належить працювати; в ті і приходьте зцілятися, а не дня суботнього».


text:
А Господь сказав йому у від повідь: <J>«Лицеміре, чи кожен з вас не відв'язує в суботу вола свого чи осла, і не веде його напоїти?</J>


text:
<J>Цю ж дочку Авраамову, яку сатана зв'язав ось уже вісімнадцять років, чи не належить звільнити її з цих пут у суботній день?»</J>


text:
І, коли Він це сказав, усі противники Його засоромились, а весь народ тішився усіма славними вчинками Його, які Він чинив.


text:
<J>Воно подібне до зерна гірчичного, яке чоловік взяв і посадив у саду своєму: і виросло воно, і стало деревом, і птахи небесні звили гнізда у віттях його».</J>


text:
<J>Як господар дому встане і зачинить двері, тоді ви, стоячи надворі, почнете стукати в двері і казати: 'Господи, Господи, відчини нам!' А Він скаже вам у відповідь: 'Не знаю вас, звідки ви!'</J>


text:
<J>Але Він скаже: 'Говорю вам: не знаю вас, звідки ви! Відійдіть від Мене всі, що чините неправду!'</J>


text:
<J>Там буде плач і скрегіт зубів, коли ви, стоячи назовні, побачите Авраама, Ісаака, Якова та всіх пророків у Царстві Божім.</J>


text:
<pb/><J>У той же день, деякі з фарисеїв підійшли і сказали Йому: «Вийди і піди собі геть звідси, бо Ірод хоче вбити Тебе!»</J>


text:
<pb/>Але Він сказав їм: <J>«Ідіть і скажіть тій лисиці: 'Ось виганяю демонів і зціляю сьогодні і завтра, а третього дня скінчу'.</J>


text:
<J>Однак Мені треба ходити сьогодні і завтра, і наступного дня, бо не буває, щоб пророк загинув поза Єрусалимом.</J>


text:
<J>Єрусалиме, Єрусалиме, що вбиваєш пророків і каменуєш посланих до тебе! Скільки разів хотів Я зібрати дітей твоїх, як квочка збирає курчат своїх під крила, та ви не захотіли.</J>


text:
<J>Ось дім ваш залишається пустим для вас! Говорю ж вам, що не побачите Мене, аж поки не прийде час, коли скажете: 'Благословен, Грядучий в ім'я Господнє!'»</J>


text:
<pb/>Одного разу, коли Ісус у суботу був запрошений на обід до одного зі старійшин фарисейських, вони назирали за Ним.


text:
І сказав їм: <J>«Коли в кого з вас осел або віл упаде в колодязь, хіба в той час він не витягне його і в суботу?»</J>


text:
<J>«Коли хтось запросить тебе на весілля, не сідай на першому місці, щоб не трапився хтось із запрошених поважніший від тебе,</J>


text:
<J>і щоб той, що запросив тебе і його, не підійшов і не сказав тобі: 'Поступися цьому місцем'. І тоді з соромом будеш змушений зайняти місце останнє.</J>


text:
<J>Але, як ти будеш запрошений, прийди і сідай на останньому місці, щоб той, хто запросив тебе, підійшов і сказав: 'Друже, пересядь вище'. Тоді буде тобі честь перед тими, що сидять з тобою.</J>


text:
А тому, що запросив Його, сказав: <J>«Коли ти справляєш обід або вечерю, то не клич друзів твоїх ні братів, ні родичів твоїх, ні сусідів багатих, щоб і вони покликали колись тебе, і не одержав ти відплати.</J>


text:
<J>і будеш блаженний, бо вони не мають чим відплатити тобі; відплатиться ж тобі в день воскресіння праведних!»</J>


text:
<pb/>Почувши це, один з тих, що возлежав з Ним, сказав Йому: «Блаженний той, хто буде їсти хліб у Царстві Божому!»


text:
<J>І почали всі вибачатися. Перший сказав йому: 'Я купив поле, і мені треба піти оглянути його. Прошу тебе, вибач мені!'</J>


text:
<J>І раб той повернувся і розповів усе господареві своєму. Тоді господар дому розгнівався і сказав рабові своєму: 'Піди швидше на вулиці і провулки міста і приведи сюди вбогих, калік, сліпих і кривих'.</J>


text:
<J>І господар сказав рабові: 'Піди на дороги та стежки і переконай їх прийти, щоб наповнився мій дім'.</J>


text:
<J>Кажу ж вам, що ніхто з тих запрошених не скуштує вечері моєї! Бо багато покликаних, та мало вибраних».</J>


text:
<J>«Коли хтось приходить до Мене і любить більше ніж Мене батька свого, і матір, і дружину, і дітей, і братів, і сестер, а до того і життя своє, той не може бути учнем Моїм.</J>


text:
<J>Бо хто з вас, бажаючи збудувати башту, не сяде спочатку і не порахує витрат, чи має він потрібне для збудування.</J>


text:
<J>Щоб, коли він покладе основу, а закінчити не зможе, то, щоб всі, хто побачить це, не стали б сміятися з нього,</J>


text:
<J>Або який цар, ідучи на війну проти другого царя, в першу чергу не сяде порадитися, чи зможе він з десятьма тисячами устояти проти того, що йде на нього з двадцятьма тисячами?</J>


text:
<J>«Хто з вас, маючи сто овець і загубивши одну з них, не залишить дев'яносто дев'ять в пустині і не піде за загубленою, поки не знайде її?</J>


text:
<J>І, прийшовши додому, скликає друзів своїх та сусідів і каже їм: 'Радійте зі мною, бо знайшов я мою загублену овечку!'</J>


text:
<J>Кажу вам, що так само на небесах буде більше радості за одного грішника, який покаявся, ніж за дев'яносто дев'ять праведників, які не потребують покаяння.</J>


text:
<pb/><J>Або яка жінка, що має десять драхм, коли загубить одну драхму, не засвітить світла і не почне мести кімнату, і шукає старанно, аж поки не знайде?</J>


text:
<J>А, знайшовши, кличе приятельок і сусідів та й каже: 'Радійте зі мною, бо я знайшла загублену драхму!'</J>


text:
<J>Молодший з них сказав батькові: 'Отче, дай мені частину майна, яка належиться мені!' І розділив батько між ними майно.</J>


text:
<J>А через кілька днів, молодший син, зібравши все, подався в далекий край і розтратив там майно своє, живучи розпутно.</J>


text:
<J>І пішов і пристав до одного з мешканців краю того, а той послав його на поля свої пасти свиней.</J>


text:
<J>Опам'ятавшись, він сказав: 'Скільки наймитів у батька мого мають хліба надміру, а я тут з голоду гину.</J>


text:
<J>І, вставши, пішов до батька свого. І коли він був ще далеко, батько побачив його, і переповнився жалем; і побіг, кинувся на шию йому і почав цілувати його.</J>


text:
<J>А син сказав йому: 'Отче, я згрішив проти неба і перед тобою, і вже недостойний називатися сином твоїм!'</J>


text:
<J>А батько сказав рабам своїм: 'Принесіть кращу одежу і одягніть його, і дайте перстень на руку його, і взуття на ноги;</J>


text:
<pb/><J>Старший син його був у полі; і, вертаючись з поля, коли наблизився до дому, почув співи та радощі.</J>


text:
<J>Той відповів йому: 'Брат твій прийшов; і батько твій заколов відгодоване теля, бо ж прийняв його здоровим'.</J>


text:
<J>Але він відповів батькові: 'Ось стільки літ я служу тобі і ніколи не порушував наказу твого, але ти ніколи не дав мені і козенятка, щоб я міг повеселитися з друзями моїми.</J>


text:
<J>А коли цей син твій, що змарнував майно твоє з блудницями, повернувся, ти заколов для нього відгодоване теля'.</J>


text:
<J>Треба радіти і веселитися, тому що цей брат твій був мертвий і ожив, був пропав і знайшовся!'»</J>


text:
<pb/>Сказав же і учням Своїм: <J>«Один чоловік був багатий і мав управителя, на якого було донесено йому, що він марнує майно його.</J>


text:
<J>І покликавши його, сказав йому: 'Що я чую про тебе? Дай звіт в управлінні твоєму, бо ти не можеш більше управляти'.</J>


text:
<J>Тоді управитель сказав сам собі: 'Що мені робити? Господар мій відбирає в мене управління; копати не можу, а просити соромлюсь.</J>


text:
<J>Знаю, що зроблю, щоб прийняли мене друзі в доми свої, коли буду відставлений від управління'.</J>


text:
<J>І, покликавши кожного з боржників господаря свого, він питає першого: 'Скільки ти винен господарю моєму?</J>


text:
<J>Той відповів: 'Сто мір оливи'. І сказав йому: 'Візьми розписку твою і сідай та скоріш пиши: п'ятдесят'.</J>


text:
<J>Потім запитав другого: 'А ти скільки винен?' Той відповів: 'Сто мір пшениці'. І сказав йому: 'Візьми розписку твою і пиши: вісімдесят'.</J>


text:
<J>І господар похвалив управителя невірного, що мудро вчинив. Бо сини світу цього хитріші від синів світла в роді своїм.</J>


text:
<J>І Я кажу вам, здобувайте собі друзів багатством неправедним, щоб вони, коли його не стане, прийняли вас у вічні оселі.</J>


text:
<J>Ніякий слуга не може служити двом господарям: бо або одного зненавидить, а другого полюбить, або одного буде триматися, а другого занедбає. Не можете служити Богові і мамоні».</J>


text:
Він сказав їм: <J>«Ви видаєте себе за праведних перед людьми; Бог же знає серця ваші, бо що цінне в людей, те мерзотне перед Богом.</J>


text:
<J>Закон і Пророки були до Іоанна. З того часу Царство Боже благовіститься, і кожен із зусиллям входить у нього.</J>


text:
<J>Кожен, хто розводиться з дружиною своєю і одружиться з іншою, чинить перелюб; і кожен, хто одружиться з розведеною, чинить перелюб.</J>


text:
<pb/><J>Один чоловік був багатий, одягався в кармазин та віссон і кожного дня бенкетував розкішно.</J>


text:
<J>І бажав насититися крихтами, які падали зі столу багача; і пси, приходячи, лизали струпи його.</J>


text:
<J>І сталось, що помер убогий, і був віднесений ангелами на лоно Авраама. Помер же і багач, і поховали його.</J>


text:
<J>І в пеклі, терплячи муки, він звів очі свої, і побачив здалека Авраама і Лазаря на лоні його.</J>


text:
<J>І, закричавши, сказав: «Отче Аврааме! Змилуйся наді мною, пошли Лазаря, щоб умочив кінець пальця свого у воду і прохолодив язик мій, бо я мучуся в полум'ї цьому!»</J>


text:
<J>Але Авраам відповів: «Сину, згадай, що так, як ти отримав усе добре за життя твого, так само Лазар — лихе. Тепер він тут утішається, а ти мучишся.</J>


text:
<J>А крім того усього, поміж нами і вами встановлена велика безодня, так що ті, які хочуть перейти звідси до вас, не можуть, і звідти до нас не переходять».</J>


text:
<J>бо маю я п'ять братів, нехай він засвідчить їм, щоб також вони не прийшли в це місце страждань!»</J>


text:
<J>А Авраам відповів йому: «Якщо Мойсея і Пророків не слухають, то навіть якби хто із мертвих воскрес, не повірять!»</J>


text:
<pb/>Ісус сказав учням Своїм: <J>«Неможливо, щоб спокуси не прийшли, але горе тому, через кого вони приходять.</J>


text:
<J>Краще було б такому, щоб млинове жорно повісити йому на шию і вкинути в море, ніж щоб він спокусив одного з малих цих.</J>


text:
<J>Пильнуйте ж за собою. Якщо брат твій провиниться проти тебе, застережи його, і якщо він покається, прости йому.</J>


text:
<J>І коли сім разів у день згрішить проти тебе, і сім разів у день звернеться і скаже: 'Каюся', — прости йому».</J>


text:
Господь відповів: <J>«Коли б ви мали віру, як зерно гірчичне, і сказали б смоковниці цій: 'Вирвись з коренем і пересадися в море', то й послухала б вас.</J>


text:
<pb/><J>Хто з вас, маючи раба, котрий оре чи пасе, коли прийде з поля, скаже йому: 'Йди зараз же сідай до столу!'</J>


text:
<J>Навпаки, чи не скаже йому: 'Приготуй мені вечерю, підпережися і прислуговуй мені, поки я буду їсти і пити, а потім ти сам будеш їсти і пити?'</J>


text:
<J>Так само і ви, коли виконаєте все наказане вам, то кажіть: 'Ми раби нікчемні; бо зробили те, що по винні були зробити'».</J>


text:
І, побачивши їх, Він сказав їм: <J>«Підіть, покажіться священикам».</J> І коли вони йшли, то очистились.


text:
<pb/>А як фарисеї запитали його: коли прийде Царство Боже, відповів їм: <J>«Царство Боже не прийде помітно,</J>


text:
Сказав також учням: <J>«Прийдуть дні, коли ви побажаєте побачити хоч один з днів Сина Людського, та не побачите.</J>


text:
<J>Бо, як блискавка, блиснувши від одного краю неба, освітлює до другого краю неба, так буде Син Людський в день Свій.</J>


text:
<J>їли, пили, женились, заміж виходили, до того дня, коли Ной увійшов у ковчег; і прийшов потоп та погубив усіх.</J>


text:
<J>В той день, хто буде на покрівлі, а речі його в домі, нехай не сходить взяти їх. І хто буде в полі, нехай не вертається назад.</J>


text:
<J>Хто буде намагатися зберегти своє життя, той погубить його; а хто погубить його, той збереже його.</J>


text:
<J>Була ж у тому місті вдова одна, що приходила до нього і просила: 'Захисти мене від супротивника мого!'</J>


text:
<J>Але він довгий час не хотів. А потім сказав сам собі: Хоч я і Бога не боюсь і людей не соромлюсь,</J>


text:
<J>але тому, що ця вдова не дає мені спокою, захищу її, щоб вона не приходила більше докучати мені'».</J>


text:
<J>Хіба Бог не захистить вибраних Своїх, що волають до Нього день і ніч, хоч і бариться захищати їх?</J>


text:
<pb/>Також сказав цю притчу для тих, котрі були впевнені в собі, що вони праведні, а інших принижували: 


text:
<J>Фарисей, ставши, так молився в собі: 'Боже, дякую Тобі, що я не такий, як інші люди: здирники, неправедні, перелюбники, або як цей митник.</J>


text:
<J>А митник, ставши віддалік, не смів і очей звести до неба, а бив себе в груди і казав: 'Боже, будь милостивий до мене, грішного!'</J>


text:
<J>Кажу вам, що цей пішов до дому свого виправданий більше, ніж той. Бо кожен, хто підносить сам себе, той буде принижений, а хто ж принижує себе, піднесеться.</J>


text:
Але Ісус, покликавши їх, сказав: <J>«Пустіть дітей приходити до Мене, не забороняйте їм, бо таких є Царство Боже.</J>


text:
<pb/>Один із начальників запитав Його, кажучи: «Учителю благий, що робити мені, щоб успадкувати життя вічне?»


text:
<J>Знаєш заповідь: 'Не чини перелюбу, не вбивай, не кради, не свідчи неправдиво, шануй батька твого і матір твою'.</J>


text:
Почувши це, Ісус сказав йому: <J>«Одного ще бракує тобі: все, що маєш, продай і роздай убогим, і будеш мати скарб на небесах, і приходь та йди слідом за Мною!»</J>


text:
<pb/>Коли Ісус побачив, що він засмутився, то сказав: <J>«Як важко багатим увійти в Царство Боже!</J>


text:
А Він відповів їм: <J>«По правді кажу вам: немає такого, хто б залишив дім чи дружину, чи братів, чи батьків, чи дітей заради Царства Божого,</J>


text:
<pb/>Тоді, відізвавши дванадцятьох, Ісус сказав їм: <J>«Ось ми входимо в Єрусалим, і все, що писали пророки про Сина Людського, здійсниться.</J>


text:
Ті, що йшли попереду, примушували його мовчати, але він ще сильніше кричав: «Сину Давидів, змилуйся наді мною!»


text:
А коли Ісус прийшов на це місце, поглянувши, побачив його, і сказав: <J>«Закхею, злізай скоріше, бо сьогодні Мені треба бути в тебе в домі!»</J>


text:
Закхей же встав і сказав Господеві: «Господи, половину маєтку мого віддам убогим, а коли кого скривдив чим, поверну вчетверо!»


text:
<pb/>Коли ж вони слухали це, розповів їм ще одну притчу, бо Він був близько Єрусалиму, і вони думали, що Царство Небесне повинно скоро настати.


text:
Отже, сказав: <J>«Один чоловік, високого роду, відправлявся в далекий край, щоб прийняти царство і повернутись.</J>


text:
<J>Покликавши десять рабів своїх, дав їм десять мін срібла, та й сказав їм: 'Пустіть їх в діло, поки Я повернуся!'</J>


text:
<pb/><J>Але громадяни ненавиділи його і послали слідом за ним посланців, кажучи: 'Не хочемо, щоб він царював над нами!'</J>


text:
<pb/><J>І коли повернувся, прийнявши царство, звелів покликати до себе тих рабів, котрим дав срібло, щоб довідатися, хто що придбав.</J>


text:
<J>І сказав йому: 'Гаразд, добрий рабе; ти в малому був вірний, візьми управління над десятьма містами'.</J>


text:
<J>І ще інший прийшов і сказав: 'Господарю, ось твоя міна, яку я зберігав, загорнувши в хустину.</J>


text:
<J>А він сказав йому: 'Словами твоїми буду судити тебе, рабе лукавий. Ти знав, що я чоловік жорстокий: беру я, чого не клав, і жну — чого не сіяв;</J>


text:
<J>А ворогів моїх, котрі не хотіли, щоб я царював над ними, приведіть сюди і побийте переді мною!'»</J>


text:
кажучи: <J>«Ідіть у село, яке перед вами; і як увійдете в нього, знайдете молодого осла прив'язаного, на якого ще ніхто з людей не сідав; відв'яжіть його і приведіть сюди.</J>


text:
<pb/>Коли вони відв'язували молодого осла, господарі його запитали їх: «Навіщо ви відв'язуєте осла?»


text:
<pb/>А коли Він наблизився до спуску з гори Оливної, то безліч учнів, радіючи, почали гучним голосом хвалити Бога за всі чудеса, які бачили,


text:
кажучи: <J>«О, коли б ти хоч у цей твій день зрозумів, що потрібно для миру твого! Та нині це закрите від очей твоїх.</J>


text:
<J>Бо прийдуть на тебе дні, коли вороги твої оточать тебе валом, і обложать тебе, і стиснуть тебе звідусюди.</J>


text:
<J>І зрівняють тебе з землею, і повбивають дітей твоїх, і не залишать в тобі каменя на камені за те, що ти не зрозумів часу відвідання твого».</J>


text:
говорячи їм: <J>«Написано: <t>'Дім Мій — дім молитви', а ви зробили з нього вертепом розбійників».</J></t>


text:
<pb/>В один з тих днів, коли Він навчав у храмі людей та проповідував Євангеліє, підійшли первосвященики та книжники зі старійшинами


text:
Вони ж міркували в собі і говорили: «Коли скажемо: 'з небес', то Він скаже: 'Чому ж ви не повірили Йому?'


text:
А коли скажемо: 'від людей', то весь народ поб'є нас камінням, бо народ був переконаний, що Іоанн — пророк».


text:
<pb/>І почав розповідати людям притчу: <J>«Один чоловік насадив виноградник і віддав його виноградарям, а сам від'їхав на довгий час.</J>


text:
<J>У свій час послав до виноградарів раба, щоб вони дали йому плодів з виноградинка, але виноградарі, побивши його, відіслали його ні з чим.</J>


text:
<J>Тоді господар виноградника сказав: 'Що мені робити? Пошлю сина мого улюбленого; може, його посоромляться'.</J>


text:
<J>Коли ж виноградарі побачили його, то міркували між собою, кажучи: 'Він спадкоємець, підемо, уб'ємо його, і спадщина його буде нашою'.</J>


text:
<J>Він прийде і погубить тих виноградарів, а виноградник віддасть іншим».</J> Ті що слухали це, сказали: «Нехай не буде так!»


text:
Але Він поглянув на них і сказав: <J>«Що означає оце написане: <t>'Камінь, який відкинули будівничі, той самий став наріжним каменем?'</J></t>


text:
І книжники та первосвященики шукали нагоди, щоб накласти руки на Нього, але побоялись народу, бо зрозуміли, що цю притчу Він сказав про них.


text:
<pb/>І, слідкуючи за Ним, вони послали підглядачів, які вдавали з себе людей праведних, щоб зловити Його на слові і видати Його начальникам і владі правителя.


text:
І вони запитали Його, кажучи: «Учителю, ми знаємо, що Ти говориш і навчаєш правильно, і Ти є безсторонній, і правдиво навчаєш дороги Божої.


text:
кажучи: «Учителю, Мойсей написав нам, що коли в кого помре брат, який мав дружину, і помре бездітним, то брат його повинен взяти дружину його і відновити потомство брата свого.


text:
<J>А ті, що сподобились досягти того віку і воскресіння з мертвих, не женяться і заміж не виходять.</J>


text:
<J>А що мертві воскреснуть і Мойсей доказав при купині, коли він назвав Господа Богом Авраама, і Богом Ісаака, і Богом Якова.</J>


text:
<J>Адже ж Давид сам говорить в книзі Псалмів: <t>'Сказав Господь Господеві моєму: «Сиди праворуч Мене,</J></t>


text:
<J>«Остерігайтеся книжників, які люблять ходити в довгих одежах, люблять привітання на народних зібраннях, перші місця в синагогах і також перші місця на бенкетах,</J>


text:
Бо всі ті від достатку свого клали в дар Богові, а вона з убогості своєї поклала весь прожиток свій, який мала».


text:
<pb/>І коли дехто говорив про храм, як він був оздоблений коштовним камінням і пожертвами, Він сказав: 


text:
<J>«Прийдуть дні, коли з того, що ви бачите, не залишиться каменя на камені; все буде зруйноване».</J>


text:
А Він відповів: <J>«Остерігайтеся, щоб вас хто не звів, бо багато прийде в ім'я Моє, кажучи: 'це Я',і 'час цей наблизився'. Не йдіть за ними!</J>


text:
<J>І коли почуєте про війни і заворушення, не лякайтесь, бо перш належить статися тому, але це ще не кінець».</J>


text:
<J>І будуть великі землетруси, і голод у багатьох країнах, і пошесті, і жахливі явища, і великі знамення з неба.</J>


text:
<J>Але перед усім тим, вони накладуть на вас руки свої і будуть переслідувати вас, і видавати в синагоги і в'язниці, і поведуть вас до царів і правителів за ім'я Моє.</J>


text:
<J>бо Я дам вам уста і премудрість, якій не зможуть перечити чи протистояти всі противники ваші.</J>


text:
<pb/><J>А коли ви побачите Єрусалим, оточений військами, то знайте, що спустошення його наблизилось.</J>


text:
<J>Тоді ті, що в Іудеї, нехай біжать у гори, і хто в місті нехай виходить з нього; і хто в околицях нехай не входить у нього.</J>


text:
<J>Горе ж вагітним та тим, що годуватимуть грудьми в ті дні, бо буде велика біда на землі та гнів на народ цей.</J>


text:
<J>Вони поляжуть від вістря меча, і заберуть їх в неволю поміж всі народи, а Єрусалим будуть топтати язичники, аж поки час язичників не скінчиться.</J>


text:
<pb/><J>І будуть знамення на сонці, місяці і зірках, а на землі тривога народів і безнадійність, бо море зашумить і збуриться.</J>


text:
<J>Люди будуть мертвіти від страху та чекання того, що йде на світ, бо основи небесні захитаються.</J>


text:
<J>Коли це почне збуватися, то випростуйтесь і підніміть голови ваші, бо наближається визволення ваше!»</J>


text:
<pb/><J>Зважайте на себе, щоб серця ваші не обтяжувались обжерливістю, пияцтвом і житейськими турботами, і щоб день той не застав вас несподівано.</J>


text:
<J>То ж пильнуйте повсякчасно і моліться, щоб удостоїтися уникнути того всього, що має бути, і стати перед Сином Людським!»</J>


text:
Він відповів їм: <J>«Ось, як будете входити в місто, зустріне вас чоловік, що нестиме глек води; йдіть за ним у дім, в який він увійде,</J>


text:
<J>та й скажіть господареві дому: 'Учитель питає тебе: де кімната, в якій Мені їсти пасху з учнями Моїми?'</J>


text:
І, взяв хліб і подякувавши, розламав і дав їм, кажучи: <J>«Це тіло Моє, яке за вас віддається. Це чиніть на спомин про Мене».</J>


text:
Так само взяв чашу після вечері, промовляючи: <J>«Ця чаша — Новий Завіт у Моїй крові, яка за вас проливається.</J>


text:
<J>Бо хто більший: чи той хто возлежить, чи той хто прислуговує? Чи не той, хто возлежить? А Я серед вас, як слуга.</J>


text:
<J>щоб ви їли і пили за столом у Царстві Моїм, і сіли на престолах судити дванадцять племен Ізраїля».</J>


text:
<J>але Я молився за тебе, щоб не поменшала віра твоя, а ти, як колись навернешся, утверди братів твоїх».</J>


text:
Але Він сказав: <J>«Кажу тобі, Петре, півень не заспіває сьогодні, як ти тричі відречешся, що не знаєш Мене».</J>


text:
<pb/>І сказав їм: <J>«Як Я посилав вас без мішка і без торби і без взуття, чи бракувало вам чого?»</J> Вони ж відповіли: «Нічого!»


text:
<pb/>Тоді Він сказав їм: <J>«Але тепер, хто має мішок, — візьми з собою, також і торбу, а хто не має, продай одяг свій і купи меч.</J>


text:
<J>Бо кажу вам, що повинно здійснитися на Мені і це написане: 'До злочинців Його зараховано'. Бо те, що про Мене приходить до кінця».</J>


text:
говорячи: <J>«Отче, якби Ти благоволив пронести чашу цю мимо Мене! Проте не Моя воля, а Твоя нехай буде!»</J>


text:
І, перебуваючи в борінні, Він ще старанніше молився; і був піт Його, як краплі крові, що падали на землю.


text:
<pb/>Коли Він ще говорив, з'явився народ, а попереду його ішов один з дванадцяти, що називався Іудою, і він підійшов до Ісуса, щоб поцілувати Його, бо такий знак він дав їм, Кого я поцілую, Той і є.


text:
А ті, що були з Ним, як побачили, до чого йдеться, сказали Йому: «Господи, чи не вдарити нам мечем?»


text:
А до первосвящеників і начальників храму та старійшин, що зібрались проти Нього, промовив Ісус: <J>«Немов на розбійника вийшли ви з мечами та киями...</J>


text:
<J>щоденно Я з вами у храмі бував, і ви не піднімали на Мене рук. Та тепер ваш час і влада темряви».</J>


text:
А служниця одна його побачила, як сидів коло вогню, і, придивившись до нього, сказала: «І цей був 3 Ним!»


text:
А Петро відказав цьому чоловікові: «Не знаю, що ти говориш». І зараз, як ще говорив він, заспівав півень.


text:
І Господь обернувся й подививсь на Петра. А Петро згадав слово Господнє, як сказав Він йому: <J>«Перше, ніж заспіває півень, ти тричі відречешся від Мене».</J>


text:
І, зав'язавши Йому очі, вони били Його по обличчю і питали Його, приговорюючи: «Пророкуй, хто вдарив Тебе?»


text:
<pb/>А коли настав день, зібралися старійшини народу, первосвященики й книжники, і повели Його в синедріон свій,


text:
І почали звинувачувати Його, кажучи: «Ми знайшли, що Він підбурює народ наш і забороняє давати податок кесареві, називаючи Себе Христом — Царем».


text:
А вони наполягали, говорячи: «Він бунтує народ, навчаючи по всій Іудеї, почавши від Галілеї, до цього місця».


text:
<pb/>І, довідавшись, що Він з області Іродової, відіслав Його до Ірода, який в ці дні також був у Єрусалимі.


text:
Коли Ірод побачив Ісуса, то дуже зрадів, бо давно бажав бачити Його, тому що багато чув про Нього і сподівався побачити від Нього якесь чудо.


text:
<pb/>А Ірод з воїнами своїми, зневаживши Його і насміявшись над Ним, одягнув Його в світлу одежу і відіслав назад до Пілата.


text:
та сказав їм: «Ви привели до мене Цього Чоловіка, як такого, що бунтує народ; і ось я розслідував перед вами і не знайшов у Цьому Чоловікові ніякої провини ні в чому тому, в чому ви звинувачуєте Його.


text:
І він промовив до них утретє: «Яке ж зло вчинив Він? Я не знайшов у Ньому нічого гідного смерті; отже, покаравши Його, відпущу!»


text:
Вони ж наполягали і сильним криком домагалися, щоб розіп'яти Ісуса. І крик їхній і первосвящеників переміг.


text:
Відпустив їм ув'язненого за повстання та вбивство, якого вони вимагали, а Ісуса віддав на їхню волю.


text:
<pb/>І коли повели Його, то затримавши якогось Симона з Кірінеї, який повертався з поля, поклали на нього хреста, щоб ніс за Ісусом.


text:
А Ісус обернувся до них і сказав: <J>«Дочки єрусалимські, не плачте за Мною, а плачте за собою і за дітьми вашими.</J>


text:
<J>Бо надходять дні, коли скажуть: 'Блаженні неплідні, і утроби, які не родили, і груди, які не годували'.</J>


text:
І коли прийшли на місце, яке звалося Череповище, там розп'яли Його і злочинців: одного праворуч, а другого ліворуч.


text:
А Ісус сказав: <J>«Отче, прости їм, бо вони не знають, що чинять!»</J> І ділили одежу Його, кидаючи жереб.


text:
І стояв народ і дивився. І насміхалися разом з ними і начальники, кажучи: «Він спасав інших, нехай спасе Себе Самого, якщо Він Христос, Обранець Божий».


text:
Був також і напис над Ним написаний словами грецькими, латинськими і єврейськими: «Це — Цар Іудейський»


text:
Ісус, скрикнувши сильним голосом, сказав: <J>«Отче, в руки Твої віддаю дух Мій!»</J> І, сказавши це, віддав дух.


text:
І всі люди, які зійшлися на це видовище, як побачили те, що сталось, верталися додому, б'ючи себе в груди.


text:
не причетний до ради їхньої ні до вчинків їхніх. Був він з Аримафеї, міста іудейського, і він теж очікував Царства Божого,


text:
І знявши Його, обгорнув плащаницею і поклав Його в гробі, висіченому в скелі, в якому ще ніхто не був покладений.


text:
Жінки налякались і схилили свої обличчя до землі, а ті мужі сказали їм: «Чому ви шукаєте живого між мертвими?


text:
кажучи, що <J>Синові Людському треба бути виданому в руки грішних людей, бути розп'ятим і третього дня воскреснути».</J>


text:
То були: Марія Магдалина, Іоанна і Марія, мати Якова, та інші з ними, які розповіли про це апостолам.


text:
Але Петро встав і побіг до гробу і, нахилившись, побачив, що лежать тільки пелени; і, повернувшись назад, дивувався тому, що сталось.


text:
Один з них, на ім'я Клеопа, відповів, кажучи: «Невже Ти один з прибулих у Єрусалим, не знаєш, що сталося в ньому в ці дні?»


text:
А Він запитав їх: <J>«Що саме?»</J> Вони ж розповіли Йому, що було з Ісусом Назарянином, Який був пророком сильним у ділі і слові перед Богом і всім народом;


text:
А ми надіялись, що Він є той, що має визволити Ізраїль. До того ж, оце вже третій день, як все це сталося.


text:
<pb/>та, не знайшовши Його тіла, повернулися і розповіли нам, що бачили явлення ангелів, які кажуть, що Він живий.


text:
І деякі з тих, що були з нами, пішли до гробу і знайшли так, як розповіли жінки, але Його не бачили».


text:
Тоді Він сказав їм: <J>«О, немудрі і задубілі серцем, щоб повірити всьому тому, про що пророки сповіщали!</J>


text:
А вони стримували Його, кажучи: «Зостанься з нами, бо вже вечоріє, та й день уже кінчається». І Він увійшов, щоб залишитись з ними.


text:
І вони сказали один одному: «Чи не палали серця наші в нас, коли Він говорив з нами по дорозі, пояснюючи нам Писання?»


text:
І, вставши, тієї ж години, вони повернулися в Єрусалим і знайшли одинадцятьох зібраних разом і тих, що були з ними,


text:
<J>Подивіться на руки Мої і на ноги Мої; це ж Я Сам, доторкніться до Мене і подивіться: дух не має тіла і кісток, які ви бачите в Мене».</J>


text:
<pb/>І сказав їм: <J>«Ось те, про що Я говорив вам, коли ще був з вами: 'Потрібно, щоб здійснилось усе, що написано про Мене в Законі Мойсеевім, у Пророків і в Псалмах'».</J>


text:
І сказав їм: <J>«Так написано і так належало Христові постраждати і воскреснути з мертвих третього дня,</J>


text:
<J>щоб покаяння і прощення гріхів проповідувалось в ім'я Його між усіма народами, починаючи з Єрусалиму.</J>


text:
<J>І ось Я пошлю обітницю Отця Мого вам, ви ж залишайтеся в місті, аж доки не сповнитеся силою згори».</J>


text:
<pb/>І Слово стало плоттю, і перебувало між нами, повне благодаті та істини, і ми бачили славу Його, славу як Єдинородного від Отця.


text:
Іоанн свідчить про Нього і кликав, говорячи: «Це є Той, про Якого я казав, що Той, Хто йде за мною, став попереду мене, бо був раніше за мене».


text:
<pb/>А ось свідчення Іоанна, коли іудеї послали до нього з Єрусалиму священиків і левитів запитати його: «Хто ти є?»


text:
Тоді сказали йому: «Хто ж ти? Щоб нам дати відповідь тим, що послали нас; що ти скажеш про себе самого?»


text:
Він відповів: <t>«Я — голос волаючого в пустині: 'Рівняйте дорогу для Господа!' — як сказав пророк Ісайя».


text:
Він Той, Хто іде за мною, але Котрий став попереду мене. Я недостойний розв'язати ремінь взуття Його».


text:
<pb/>На другий день Іоанн бачить Ісуса, що іде до нього і говорить: «Ось Агнець Божий, Котрий бере на Себе гріх світу.


text:
Я не знав Його, але Той, Хто послав мене хрестити водою, сказав мені: 'На Кому побачиш Духа, що сходить і перебуває на Ньому, Той хреститиме Духом Святим'.


text:
А Ісус, обернувшись, побачив, що вони йдуть за Ним, запитав їх: <J>«Що шукаєте?»</J> Вони сказали Йому: «Равві (що означає: Учитель), де Ти живеш?»


text:
Говорить їм: <J>«Підіть і побачите!»</J> Вони пішли і побачили, де Він живе, і пробули в Нього той день. Було ж близько десятої години.


text:
<pb/>І привів його до Ісуса. Ісус же, глянувши на нього, сказав: <J>«Ти — Симон, син Йонин, ти будеш називатися Кіфа»,</J> що означає камінь (Петро).


text:
<pb/>На другий день Ісус захотів іти в Галілею. І знаходить Филипа і каже йому: <J>«Іди за Мною!»</J>


text:
Филип знаходить Нафанаїла і каже йому: «Ми знайшли Того, про Кого писав Мойсей у Законі і пророки, Ісуса, сина Йосифа з Назарету».


text:
А Нафанаїл сказав йому: «Чи може що доброго бути з Назарету?» Филип відповів йому: «Іди і подивись!»


text:
Ісус побачив Нафанаїла, що йде до Нього, сказав про нього: <J>«Ось справді ізраїльтянин, в якому нема лукавства».</J>


text:
Нафанаїл говорить Йому: «Звідки знаєш мене?» Ісус відповів йому: <J>«Перше, ніж Филип покликав тебе, як ти був під смоковницею, Я бачив тебе».</J>


text:
Ісус сказав йому у відповідь: <J>«Ти віриш тому, що Я сказав тобі: Я бачив тебе під смоковницею? Побачиш ще більше цього».</J>


text:
І говорить йому: <J>«Істинно, істинно кажу вам: віднині побачите небо відкритим, і ангелів Божих, що підіймаються і спускаються до Сина Людського».</J>


text:
<pb/>Було ж тут, за іудейським звичаєм, для обмивання, шість кам'яних посудин для води, які вміщали відер по два або по три.


text:
Коли ж розпорядник покуштував воду, яка стала вином, — а він не знав, звідки воно взялося, знали тільки слуги, які черпали воду, — тоді розпорядник кличе жениха


text:
і говорить йому: «Кожний чоловік ставить спочатку добре вино, а коли сп'яніють, тоді гірше, а ти зберіг добре вино аж досі».


text:
<pb/>Так поклав Ісус початок чудесам у Кані Галілейській і явив славу Свою. І учні Його увірували в Нього.


text:
<pb/>Після цього прийшов Він у Капернаум: Сам і мати Його, і брати Його, і учні Його, і там пробули декілька днів.


text:
І, зробивши бич з мотузків, Він вигнав усіх з храму, і овець і волів, а гроші міняльникам розсипав, поперевертавши їхні столи.


text:
Коли ж Він воскрес з мертвих, то Його учні згадали, що Він говорив це, і вони повірили Писанню і слову, яке Ісус говорив.


text:
<pb/>Коли Він був у Єрусалимі на святі Пасхи, багато увірували в ім'я Його, бачивши чудеса, які Він творив.


text:
Він прийшов до Ісуса вночі і сказав Йому: «Равві, ми знаємо, що Ти Учитель, Який прийшов від Бога, бо ніхто не може творити таких чудес, які Ти твориш, якщо Бог не буде з ним».


text:
Ісус сказав йому у відповідь: <J>«Істинно, істинно кажу Я тобі: якщо хто не народиться згори, не може бачити Царства Божого».</J>


text:
Никодим каже Йому: «Як може людина родитися, бувши старою: хіба може вона ввійти знову в утробу матері своєї та й народитися?»


text:
Ісус відповів: <J>«Істинно, істинно кажу тобі: якщо хто не народиться від води і Духа, не може увійти в Царство Боже</J>.


text:
<pb/><J>Вітер віє, де хоче, ти чуєш голос його, але не знаєш, звідки він приходить і куди відходить. Так з кожним народженим від Духа».</J>


text:
<J>Істинно, істинно кажу тобі: ми говоримо те, що знаємо, і свідчимо про те, що бачили, — та ви не приймаєте свідчення Нашого.</J>


text:
<J>Якщо Я сказав вам про земне, і ви не вірите, як можете повірити, коли буду говорити про небесне?</J>


text:
<pb/><J>Бо так Бог полюбив світ, що віддав Сина Свого Єдинородного, щоб кожен, віруючий у Нього, не загинув, а мав життя вічне.</J>


text:
<J>Віруючий у Нього, не буде осуджений, а невіруючий уже осуджений, бо не увірував в ім'я Єдинородного Сина Божого.</J>


text:
<J>Суд ж такий, що Світло прийшло в світ, але люди полюбили темряву більше, ніж світло, бо діла їхні були злі.</J>


text:
І вони прийшли до Іоанна і сказали йому: «Учителю, Той, Хто був з тобою при Йордані, і про Якого ти свідчив, ось Він хрестить, і всі йдуть до Нього».


text:
<pb/>Хто має наречену, той жених, а друг жениха, стоячи й слухаючи його радістю радіє, чуючи голос жениха. Така радість моя оце здійснилась!


text:
<pb/>Хто згори приходить, Той над усіма, хто від землі — земний і поземному говорить. Хто з неба приходить, Той над усіма.


text:
Віруючий у Сина має вічне життя, а не віруючий у Сина, не побачить життя, але гнів Божий перебуває на ньому».


text:
Отож, приходить Він до одного міста Самарії, яке зветься Сіхар, недалеко від поля, яке Яків дав синові своєму Йосифу.


text:
Самарянка говорить Йому: «Як це Ти, будучи іудеєм, просиш напитися в мене, самарянки? Бо іудеї не знаються з самарянами».


text:
Ісус сказав їй у відповідь: <J>«Коли б ти знала дар Божий, і Хто говорить тобі: 'Дай Мені напитися!', то ти сама просила б у Нього, і Він дав би тобі води живої».</J>


text:
Жінка сказала Йому: «Господи, Тобі і зачерпнути нічим, а колодязь глибокий, звідки ж у Тебе вода жива?


text:
Невже Ти більший від отця нашого Якова, котрий дав нам цей колодязь і сам з нього пив, і діти його, і худоба його?»


text:
<J>А хто буде пити воду, яку Я дам йому, ніколи не буде вже мати спраги, бо вода, яку Я дам йому, стане в нім джерелом води, яка тече в життя вічне».</J>


text:
<pb/>Жінка сказала у відповідь: «Я не маю чоловіка!» Ісус сказав їй: <J>«Ти сказала правду, що чоловіка не маєш,</J>


text:
<J>бо ти мала п'ять чоловіків, і той, котрого тепер маєш, не чоловік тобі. Це ти правду сказала».</J>


text:
Отці наші поклонялись Богу на цій горі, а ви говорите, що в Єрусалимі те місце, де треба поклонятися».


text:
Ісус сказав їй: <J>«Жінко, повір Мені, що надходить час, коли не на горі цій, і не в Єрусалимі будете поклонятись Отцеві.</J>


text:
<J>Ви поклоняєтесь тому, чого не знаєте, а ми поклоняємось тому, що знаємо, бо спасіння від Іудеїв.</J>


text:
<J>Але прийде час, і настав уже, коли істинні поклонники будуть поклонятися Отцеві в дусі і істині, бо таких поклонників Отець шукає.</J>


text:
Жінка говорить Йому: «Знаю, що прийде Месія, Котрий зветься Христос, і коли Він прийде, то звістить нам усе».


text:
<pb/>У цей час прийшли учні Його і здивувались, що Він розмовляє з жінкою. Проте жоден з них не спитав: «Чого хочеш?» або: «Про що з нею розмовляєш?»


text:
<pb/><J>Чи не кажете ви: 'Ще чотири місяці, і настануть жнива?' А Я кажу вам: підніміть очі ваші і погляньте на ниви, як вони пополовіли і готові до жнив.</J>


text:
<J>А хто жне, той одержує нагороду і збирає плід у життя вічне, щоб той, хто сіє, і хто жне — раділи разом.</J>


text:
<pb/>І з того міста багато самарян увірували в Нього через слово жінки, яка свідчила: «Він сказав мені все, що я вчинила».


text:
а жінці тій говорили: «Вже ми віримо не завдяки твоїм словам, бо ми самі чули і пізнали, що Він справді Спаситель світу — Христос».


text:
А коли Він прийшов у Галілею, галілеяни прийняли Його, бо бачили все, що зробив Він у Єрусалимі під час свята, бо ходили і вони також на свято.


text:
<pb/>Отже, Ісус знову прийшов у Кану Галілейську, де Він перетворив воду у вино. У Капернаумі був один царедворець, якого син був хворий.


text:
<pb/>Він почув, що Ісус прийшов з Іудеї в Галілею, прийшов до Нього і благав Його прийти і зцілити сина його, бо він був уже при смерті.


text:
<pb/>Ісус сказав йому: <J>«Йди, — син твій здоровий».</J> Той повірив слову, яке сказав йому Ісус, і пішов.


text:
А він запитав їх: о котрій годині стало йому легше? Вони відповіли йому: «Вчора о сьомій годині гарячка залишила його».


text:
З цього батько дізнався, що це була година, коли Ісус сказав йому: <J>«Син твій здоровий»</J>, і увірував сам, і весь дім його.


text:
А в Єрусалимі, біля овечих воріт, є купальня, яка зветься по-єврейськи Віфезда і яка має п'ять критих ганків.


text:
бо ангел сходив час від часу в купальню і збурював воду, і хто перший входив після збурення води, той одужував, яку б він не мав хворобу.


text:
Коли Ісус побачив його, лежачого, і, знаючи, що він уже довгий час лежить, говорить йому: <J>«Хочеш бути здоровим?»</J>


text:
Хворий відповів Йому: «Господи, я не маю чоловіка, котрий опустив би мене в купальню, як вода збуриться, коли я приходжу, то вже інший входить раніше мене».


text:
Потім Ісус знайшов його у храмі і сказав йому: <J>«Ось ти тепер одужав, — не гріши більше, щоб щось гіршого не сталося з тобою».</J>


text:
Тому іудеї ще більше намагались вбити Його за те, що Він не тільки порушував суботу, але й Отцем Своїм називав Бога, тим роблячи Себе рівним Богові.


text:
<pb/>На це Ісус сказав: <J>«Істинно, істинно кажу вам: Син нічого не може творити Сам від Себе, якщо не бачить, що Отець творить, бо що Він творить, те так само творить і Син.</J>


text:
<J>Бо Отець любить Сина і показує Йому все, що Сам творить, і покаже Йому більші діла від цих, щоб ви дивувалися.</J>


text:
<J>щоб усі шанували Сина, як шанують Отця. Хто не шанує Сина, той не шанує Отця, Який послав Його.</J>


text:
<J>Істинно, істинно кажу вам: хто слухає слово Моє і вірує в Того, Хто послав Мене, має вічне життя і на суд не приходить, а перейшов від смерті в життя.</J>


text:
<J>Істинно, істинно кажу вам: що настане час і настав уже, коли мертві почують голос Сина Божого, і, почувши, оживуть.</J>


text:
<J>і повиходять: ті, що чинили добро, у воскресіння життя, а ті, хто чинив зло, у воскресіння осудження.</J>


text:
<pb/><J>Я не можу Сам від Себе творити нічого; як Я чую, так і суджу, і суд Мій справедливий, бо не шукаю Моєї волі, а волі Отця, Який послав Мене.</J>


text:
<J>Є Інший, Хто свідчить про Мене, і Я знаю, що свідчення, яким Він свідчить про Мене, є правдиве.</J>


text:
<J>Він був світильником, який горів і світив, а ви хотіли тільки короткий час порадуватись при світлі його.</J>


text:
<J>Я ж маю свідчення більше від Іоаннового, бо діла, які Отець доручив Мені виконати, ті самі діла, які Я чиню, свідчать про Мене, що Отець послав Мене.</J>


text:
<J>І Сам Отець, Котрий послав Мене, засвідчив про Мене. Ви ж ніколи не чули ні голосу Його, ні лиця не бачили Його.</J>


text:
<J>Я прийшов в ім'я Отця Мого, і не приймаєте Мене, коли ж інший прийде в ім'я своє, його приймете.</J>


text:
<J>Як можете ви увірувати, коли приймаєте славу один від одного, а слави, яка від Бога Єдиного, не шукаєте.</J>


text:
<J>Не думайте, що Я буду звинувачувати вас перед Отцем, вас звинувачуватиме Мойсей, на кого ви надієтесь.</J>


text:
Коли Ісус звів очі і побачив, що багато народу йде до Нього, сказав Филипові: <J>«Де нам купити хліба, щоб нагодувати їх?»</J>


text:
Филип відповів йому: «І на двісті динаріїв хліба не вистачить їм, щоб кожен з них хоч трохи одержав».


text:
«Тут є один хлопець, котрий має п'ять ячмінних хлібів та дві риби, але що то є на таку безліч народу?»


text:
Ісус сказав: <J>«Звеліть людям сісти!»</J> На тому місці було багато трави. Отже, сіло людей близько п'яти тисяч.


text:
Ісус взяв хліби і, віддавши подяку, роздав учням, а учні тим, що сиділи; також і риби, скільки хто хотів.


text:
І коли наситились, Він сказав учням Своїм: <J>«Зберіть куски, що залишилися, щоб нічого не пропало».</J>


text:
І вони зібрали, і наповнили дванадцять кошів кусками від п'яти ячмінних хлібів, які залишились у тих, що їли.


text:
Тоді люди, побачивши чудо, яке вчинив Ісус, сказали: «Це воістину Той пророк, Котрий повинен прийти у світ».


text:
Ісус же, дізнавшись, що хочуть прийти, несподівано взяти Його і зробити царем, знову пішов на гору один.


text:
і, увійшовши в човен, попливли на другий бік моря, в Капернаум. Уже стемніло, а Ісус не приходив до них.


text:
Пропливши з двадцять п'ять або тридцять стадій, вони побачили Ісуса, що йшов по морю і наближався до човна, і злякались.


text:
<pb/>На другий день народ, який стояв по той бік озера, бачив, що там не було іншого човна, крім того, в який увійшли учні Його, і що Ісус не входив з учнями Своїми в човен, а учні відпливли самі.


text:
А тим часом припливли інші човни з Тіверіяди до того місця, де вони їли хліби за благословенням Господнім.


text:
Отже, коли люди побачили, що там нема ні Ісуса, ні учнів Його, то також посідали в човни і припливли в Капернаум, шукаючи Ісуса.


text:
Ісус сказав їм у відповідь: <J>«Істинно, істинно кажу вам: ви шукаєте Мене не тому, що бачили чудеса, а тому, що їли хліб і наситились.</J>


text:
<J>Дбайте не про їжу тлінну, а про їжу, яка залишається на життя вічне, яку дасть вам Син Людський, бо на Ньому поклав печать Свою Бог Отець».</J>


text:
Ісус сказав їм: <J>«Істинно, істинно кажу вам: не Мойсей дав вам хліб з неба, а Отець Мій дає вам істинний хліб з неба.</J>


text:
А Ісус сказав їм: <J>«Я — хліб життя. Хто приходить до Мене, не буде голодувати, і хто вірує в Мене — ніколи не матиме спраги.</J>


text:
<J>Все, що Отець дає Мені, приходить до Мене, а того, хто приходить до Мене, не відштовхну геть.</J>


text:
<J>Воля ж Отця, Котрий послав Мене, є та, щоб з усього, що Він дав Мені, нічого не погубити, а все те воскресити останнього дня.</J>


text:
<J>Воля Того, Хто послав Мене, є та, щоб усякий, хто бачить Сина і вірує в Нього, мав вічне життя, і Я воскрешу його останнього дня».</J>


text:
<pb/>Тоді іудеї стали ремствувати на Нього за те, що Він сказав: <J>«Я хліб, який зійшов з небес».</J>


text:
І говорили: «Чи ж не Ісус це, син Йосифа, Котрого батька і матір ми знаємо? Як же Він говорить: <J>'Я зійшов з небес?'</J>»


text:
<J>Ніхто не може прийти до Мене, якщо Отець, Який послав Мене, не притягне його до Мене, — і Я воскрешу його в останній день.</J>


text:
<J>У пророків написано: 'І всі будуть навчені від Бога. Кожен, хто чув від Отця і навчився, приходить до Мене'.</J>


text:
<J>Я — живий хліб, який зійшов з небес, коли хто буде їсти цей хліб, — буде жити вічно. А хліб, який Я дам, то є тіло Моє, яке Я віддам за життя світу».</J>


text:
Тоді Ісус сказав їм: <J>«Істинно, істинно кажу вам: якщо ви не будете їсти тіла Сина Людського і пити кров Його, то не будете мати життя в собі.</J>


text:
<pb/><J>Хто їсть тіло Моє і п'є кров Мою, той має вічне життя, і Я воскрешу його останнього дня.</J>


text:
<J>Це і є хліб, котрий зійшов з небес, не так як батьки ваші їли манну і повмирали; хто буде їсти цей хліб — буде жити вічно».</J>


text:
<J>Але є деякі між вами, що не вірують».</J> Бо Ісус знав від початку, хто не вірує, і хто зрадить Його.


text:
І сказав: <J>«Тому Я говорив вам, що ніхто не може прийти до Мене, якщо не буде дано йому від Отця Мого».</J>


text:
Це говорив Він про Іуду, сина Симона Іскаріота, бо він мав зрадити Його, хоч був один з дванадцятьох.


text:
<pb/>Після цього Ісус ходив по Галілеї, бо по Іудеї не хотів ходити, тому що іудеї намагалися вбити Його.


text:
Тоді брати Його сказали Йому: «Вийди звідси, та піди в Іудею, щоб учні Твої побачили вчинки, які Ти чиниш!


text:
Бо ніхто не робить що-небудь таємно, а сам домагається бути відомим. Якщо Ти твориш такі діла, яви Себе світові».


text:
<J>Світ не може ненавидіти вас, але Мене ненавидить тому, що Я свідчу про нього, що діла його злі.</J>


text:
І було багато розмов про Нього між людьми. Одні говорили: «Він добрий!», а інші говорили: «Ні, Він зводить народ!»


text:
<J>Хто хоче чинити волю Його, той довідається про це вчення чи воно від Бога, чи Я Сам від Себе говорю.</J>


text:
<J>Хто говорить від себе самого, той шукає слави собі, а хто шукає слави Того, Хто послав Його, Той істинний, і нема неправди в Ньому.</J>


text:
<pb/><J>Чи ж не дав вам Мойсей Закон, та ніхто з вас не дотримується Закону? За що шукаєте вбити Мене?»</J>


text:
<J>Мойсей дав вам обрізання, (хоч воно не від Мойсея, а від отців), і ви в суботу обрізуєте чоловіка.</J>


text:
<J>Якщо ж чоловік в суботу приймає обрізання, щоб Закон Мойсея не порушити, то чому ви ремствуєте на Мене за те, що Я чоловіка зцілив у суботу?</J>


text:
А ось Він говорить відкрито, і нічого не кажуть Йому. Чи не переконались начальники, що Він справді Христос?


text:
Тоді Ісус проголосив у храмі, навчаючи і кажучи: <J>«І знаєте Мене, і знаєте звідки Я. А Я прийшов не Сам від Себе, але істинний Той, Хто послав Мене, Котрого ви не знаєте!</J>


text:
Багато з народу увірували в Нього і казали: «Коли Христос прийде, невже вчинить більше чудес, ніж Цей чинить?»


text:
<pb/>Фарисеї почули, що таке говорить про Нього народ. Тоді фарисеї і первосвященики послали слуг своїх. щоб схопити Його.


text:
Тоді іудеї говорили між собою: «Куди Він хоче йти, що ми не знайдемо Його? Чи не хоче Він іти в геллінське поселення і навчати геллінів?


text:
І що означають ці слова, які Він сказав: <J>'Ви будете шукати Мене і не знайдете, і де Я буду, ви не зможете прийти?'»</J>


text:
<pb/>В останній день великого свята, Ісус стояв і закликав, говорячи: <J>«Коли прагне хто, іди до Мене і пий!</J>


text:
Це Він сказав про Духа, Котрого мали прийняти віруючі в Нього. Бо ще Духа Святого не було на них, бо Ісус ще не був прославлений.


text:
Це вони говорили, спокушуючи Його, щоб знайти що-небудь для звинувачення Його. Але Ісус, схилившись додолу, писав пальцем по землі, не звертаючи уваги.


text:
Та коли ті не переставали питати Його, Він підвівся і сказав їм: <J>«Хто з вас без гріха, нехай перший кине камінь у неї».</J>


text:
Вони ж, почувши це, і докорені совістю, почали виходити один за одним, почавши від старших і до останніх, і залишився один Ісус і жінка, що стояла посередині.


text:
Коли Ісус підвівся і не побачив нікого, крім жінки, то сказав їй: <J>«Жінко, де ті, що обвинувачували тебе? Ніхто тебе не осудив?»</J>


text:
Вона відповіла: «Ніхто, Господи!» Ісус сказав їй: <J>«І Я не осуджую тебе. Іди і більше не гріши!»</J>


text:
<pb/>І знову Ісус говорив їм, кажучи: <J>Я — Світло для світу; хто йде вслід за Мною, не буде ходити в темряві, а матиме світло життя».</J>


text:
Ісус сказав у відповідь: <J>«Хоч Я свідчу Сам про Себе, Моє свідчення істинне, бо Я знаю звідки Я прийшов і куди йду; а ви не знаєте, звідки Я і куди йду.</J>


text:
Тоді вони сказали Йому: «Де Твій Отець?» Ісус відповів: <J>«Ви не знаєте ні Мене, ні Мого Отця; коли б ви знали Мене, то знали б і Отця Мого».</J>


text:
<pb/>Ці слова Ісус говорив біля скарбниці, коли навчав у храмі; І ніхто не схопив Його, бо ще час Його не прийшов.


text:
<pb/>Тоді знову Ісус сказав їм: <J>«Я відходжу, і ви будете шукати Мене, і помрете в гріхах ваших; куди Я йду, ви не зможете прийти».</J>


text:
<J>Тому Я сказав вам, що помрете в гріхах ваших, бо якщо не увіруєте, що це Я, то помрете в гріхах ваших».</J>


text:
<J>Маю багато говорити і судити про вас, але Той, Хто послав Мене, є істинний, і Я кажу світові те, що почув від Нього».</J>


text:
Тож Ісус сказав їм: <J>«Коли ви піднесете Сина Людського, тоді ви зрозумієте, що то Я, і що Я не роблю нічого від Себе, але як Отець навчив Мене, так і говорю.</J>


text:
<J>Той, Хто послав Мене, є зі Мною: Отець не залишив Мене Самого, бо Я роблю завжди те, що до вподоби Йому».</J>


text:
<pb/>Тоді Ісус сказав іудеям, котрі увірували в Нього: <J>«Якщо ви будете перебувати в слові Моєму, то ви істинно учні Мої.</J>


text:
<pb/>Вони відповіли Йому: «Ми Авраамові нащадки і ніколи не були невільниками нікому. Як же кажеш Ти: <J>'Станете вільними?'</J>»


text:
<pb/>Ісус відповів їм: <J>«Істинно, істинно кажу вам, що кожен, хто чинить гріх, той є рабом гріха.</J>


text:
<pb/>Вони сказали Йому у відповідь: «Наш отець — Авраам». Ісус сказав їм: <J>«Якби ви були Авраамові діти, то робили б діла Авраамові.</J>


text:
<pb/><J>А тепер хочете вбити Мене, Чоловіка, Котрий сказав вам правду, яку Я чув від Бога. Цього Авраам не робив.</J>


text:
<J>Ви робите діла отця вашого».</J> Вони сказали Йому: «Ми не родилися від перелюбу; ми маємо одного Отця — Бога».


text:
Ісус сказав їм: <J>«Якби Бог був Отець ваш, ви б любили Мене, бо Я вийшов і прийшов від Бога. Я прийшов не Сам від Себе, а Він послав Мене.</J>


text:
<J>Ваш отець диявол; і похоті отця вашого ви хочете чинити. Він був людиновбивцем від початку і не встояв у істині, бо нема істини в ньому. Коли він говорить неправду, то говорить від себе, бо він лжець і отець неправди.</J>


text:
Іудеї сказали Йому: «Тепер ми зрозуміли, що демон у Тобі. Авраам помер і пророки, а Ти кажеш: <J>'Хто зберігає слово Моє, не зазнає смерті повік'.</J>


text:
Хіба Ти більший від отця нашого Авраама, котрий помер? І від пророків, які повмирали? Ким Ти Себе робиш?»


text:
Ісус відповів: <J>«Якщо Я Сам Себе славлю, то Моя слава ніщо: Мій Отець прославляє Мене, про Котрого ви кажете, що Він Бог ваш.</J>


text:
<J>І ви не пізнали Його, а Я знаю Його; і якщо скажу, що не знаю Його, — буду подібним до вас неправдомовцем. Але Я знаю Його і зберігаю слово Його.</J>


text:
А учні Його запитали Його, кажучи: «Учителю, хто згрішив: він чи батьки його, що він народився сліпим?»


text:
Ісус відповів: <J>«Не згрішив ні він, ні батьки його, але це сталося для того, щоб діла Божі виявились на Ньому.</J>


text:
<J>Мені належиться виконувати діла Того, Хто послав Мене, доки ще день. Надходить ніч, коли ніхто не зможе нічого робити.</J>


text:
і сказав йому: <J>«Піди, вмийся в купальні Сілоамській»,</J> що означає: «Посланий». Він пішов, умився і прийшов зрячим.


text:
Він сказав їм у відповідь: «Чоловік, Котрого звуть Ісусом, зробив суміш, помазав нею очі мої і сказав мені: <J>'Піди в купальню Сілоам і вмийся'.</J> Я пішов, умився та й прозрів».


text:
Запитали його також і фарисеї, як він прозрів. А він сказав їм: «Він помазав сумішшю очі мої, і я вмився і бачу».


text:
Декотрі з фарисеїв сказали: «Цей чоловік не від Бога, бо не дотримується суботи». Але інші казали: «Як може чоловік грішний творити чудеса?» І сталася між ними суперечка.


text:
Тоді вони говорять сліпому знову: «Що ти скажеш про Того, Хто відкрив тобі очі?» А він сказав: «Він пророк!»


text:
<pb/>Іудеї, однак, не повірили йому, що він був сліпий і прозрів, доки не покликали батьків того прозрілого.


text:
І запитали їх, кажучи: «Чи це ваш син, про котрого ви кажете, що народився сліпим? Як же він тепер бачить?»


text:
а як він тепер бачить, ми не знаєм, і хто відкрив йому очі, — не знаєм. Він дорослий, його запитайте, нехай сам скаже про себе».


text:
Так говорили батьки його; вони боялись іудеїв, бо іудеї змовились уже, що коли хто визнає Його за Христа, того відлучити від синагоги.


text:
<pb/>І вдруге покликали чоловіка, котрий був сліпим, і сказали йому: «Віддай хвалу Богові, ми знаємо, що Чоловік Той — грішник!»


text:
Він відповів їм: «Я вже говорив вам, та ви не слухали. Що ще хочете почути? Чи не хочете і ви стати учнями Його?»


text:
Вони відповіли йому, кажучи: «Ти весь народився в гріхах, і ти будеш нас вчити?» І вигнали його геть.


text:
<pb/>Ісус, почувши, що вони вигнали його геть, і, знайшовши його, сказав йому: <J>«Чи ти віруєш у Сина Божого?»</J>


text:
І сказав Ісус: <J>«На суд прийшов Я в світ цей, щоб незрячі бачили, а ті, що бачать, стали сліпими».</J>


text:
Ісус відповів їм: <J>«Якби ви були сліпі, то не мали б гріха, але як ви говорите, що бачите, то і гріх ваш лишається на вас».</J>


text:
<pb/><J>Істинно, істинно кажу вам: хто входить в кошару овечу не дверима, а десь перелазить, той злодій і розбійник.</J>


text:
<J>Воротар відчиняє йому, і вівці слухаються голосу його, і він кличе своїх овець по імені і виводить їх.</J>


text:
<J>І як виведе своїх овець, то йде перед ними, а вівці йдуть слідом за ним, бо знають голос його.</J>


text:
<J>Злодій приходить тільки для того, щоб украсти, вбити та нищити. Я прийшов для того, щоб мали життя і мали з достатком.</J>


text:
<J>А наймит не пастир, якому вівці не свої, коли бачить, що йде вовк, то залишає овець і втікає, а вовк їх хапає і розганяє.</J>


text:
<J>Також є у Мене і інші вівці, які не з цієї кошари, тих також Мені треба привести. І вони почують голос Мій, і буде одна отара, і один Пастир!</J>


text:
<J>Ніхто не відбирає його в Мене, але Я Сам віддаю його. Я маю владу віддати його і маю владу прийняти його знову. Цю заповідь отримав Я від Отця Мого».</J>


text:
Тут іудеї обступили Його і говорили Йому: «Доки будеш тримати нас у непевності? Якщо Ти Христос, то скажи нам відверто!»


text:
Ісус відповів їм: <J>«Я сказав вам, а ви не вірите. Діла, які Я творю в ім'я Отця Мого, свідчать про Мене.</J>


text:
<J>Мій Отець, Котрий дав їх Мені, більший за всіх, і ніхто не може вихопити їх з руки Отця Мого.</J>


text:
Ісус відповів їм: <J>«Багато добрих діл показав Я вам від Отця Мого; за котре з них хочете побити Мене камінням?»</J>


text:
Іудеї відповіли Йому: «Не за добрі діла хочемо побити Тебе камінням, а за богохульство, бо Ти, будучи людиною, робиш Себе Богом».


text:
<J>то чому Тому, Кого Отець освятив і послав у світ, говорите: 'Ти богохульствуєш', тому що Я сказав: 'Я Син Божий?'</J>


text:
<J>Якщо ж творю, то коли не вірите Мені, вірте ділам, щоб пізнали і повірили, що Отець у Мені і Я в Отці».</J>


text:
І багато приходило до Нього і казали, що хоч Іоанн не створив жодного чуда, але все, що Іоанн говорив про Нього, було правдиве.


text:
Марія ж, брат якої Лазар був хворий, була та, котра намастила Господа миром і волоссям своїм обтерла ноги Йому.


text:
Але Ісус, почувши це, сказав: <J>«Ця хвороба не на смерть, а на славу Божу, щоб Син Божий прославився через неї».</J>


text:
<pb/>Ісус відповів: <J>«Чи не дванадцять годин має день? Хто ходить удень, той не спотикається, бо він бачить світло світу цього.</J>


text:
<pb/>І, сказавши це, вона пішла і покликала нишком Марію, сестру свою, сказавши: «Учитель тут, і кличе тебе».


text:
Тоді іудеї, котрі були з нею в домі і втішали її, побачивши, що Марія поспішно встала і вийшла, пішли за нею, думаючи, що вона пішла до гробу, плакати там.


text:
Коли ж Марія прийшла туди, де був Ісус і побачила Його, то впала до ніг Його і сказала Йому: «Господи, коли б Ти був тут, то брат мій не вмер би!»


text:
Коли ж Ісус побачив її, що вона плаче, і іудеї, котрі прийшли з нею, також плачуть, то в дусі розжалобився й зворушився Сам.


text:
Ісус сказав: <J>«Відваліть камінь!»</J> Марфа, сестра померлого, каже Йому: «Господи, вже смердить, бо чотири дні, як він у гробі».


text:
<pb/>І відвалили камінь, де лежав померлий. А Ісус звів очі Свої до неба і сказав: <J>«Отче, дякую Тобі, що Ти почув Мене.</J>


text:
<J>Я й знав, що Ти завжди почуєш Мене, але сказав для народу, який стоїть тут, щоб увірували, що Ти послав Мене».</J>


text:
І померлий вийшов, обвитий по руках і ногах похоронними пеленами, а обличчя його було зав'язане хусткою. Ісус сказав їм: <J>«Розв'яжіть його, нехай іде».</J>


text:
<pb/>Тоді первосвященики і фарисеї скликали раду і казали: «Що нам робити? Цей Чоловік чинить багато чудес.


text:
Якщо ми залишимо Його так, то всі увірують в Нього, і прийдуть римляни, і заволодіють містом нашим і народом».


text:
Це ж він сказав не від себе, але, бувши в цім році первосвящеником, пророкував, що Ісус помре за народ;


text:
<pb/>Тому Ісус уже не ходив між іудеями відкрито, а пішов звідти в околиці поблизу пустині, в місто, яке називається Єфраїм, і там перебував з учнями Своїми.


text:
<pb/>Наближалась же Пасха іудейська, і багато людей ішли перед Пасхою з усього краю в Єрусалим, щоб очиститись.


text:
<pb/>Тоді шукали Ісуса і, стоячи в храмі, говорили один одному: «Як ви думаєте? Чи не прийде Він на свято?»


text:
А первосвященики і фарисеї дали наказ: коли хто дізнається, де Він буде, нехай повідомить, щоб їм схопити Його.


text:
<pb/>За шість днів до Пасхи прийшов Ісус у Віфанію, де був Лазар, померлий, якого Він воскресив з мертвих.


text:
Марія ж взяла фунт нардового чистого дорогоцінного мира, помазала ноги Ісусові і витерла їх волоссям своїм. І дім наповнився пахощами мира.


text:
Але він сказав це не тому, що дбав про вбогих, а тому, що був злодій. Він мав при собі скриньку з грошима і носив, що туди вкидали.


text:
<pb/>Багато з іудеїв дізнались, що Він там, і прийшли не лише заради Ісуса, а щоб бачити Лазаря, котрого Він воскресив з мертвих.


text:
взяли віття пальмове і вийшли назустріч Йому, вигукуючи: <t>«Осанна! Благословен Той, хто йде в ім'я Господнє, Цар Ізраїля!»</t>


text:
<pb/>Учні Його спочатку не зрозуміли цього, але коли Ісус прославився, тоді згадали, що так було написано про Нього, і що це зробили Йому.


text:
І вони підійшли до Филипа, котрий був з Віфсаїди Галілейської, і просили його, кажучи: «Добродію, ми хочемо бачити Ісуса».


text:
<J>Істинно, істинно кажу вам: якщо зерно пшеничне, впавши в землю, не вмре, то залишиться одно. Коли ж умре, то принесе багато плоду.</J>


text:
<J>Хто любить життя своє, той погубить його; хто ж ненавидить життя своє в цім світі, той збереже його для життя вічного.</J>


text:
<J>Хто служить Мені, нехай іде вслід за Мною: І де Я, там і слуга Мій буде. І хто служить Мені, того вшанує Отець.</J>


text:
<pb/><J>Тепер душа Моя стривожилась, і що Мені сказати? Отче, спаси Мене від години цієї! Та на цю годину Я і прийшов.</J>


text:
Тоді народ відповів Йому: «Ми чули з Закону, що Христос перебуває повік. Як же Ти кажеш, що <J>Син Людський мусить умерти</J>. Хто Цей Син Людський?»


text:
Ісус тоді сказав їм: <J>«Ще короткий час світло з вами. Ходіть, поки ще світло, щоб темрява не обгорнула вас. Бо хто ходить в темряві, не знає, куди йде.</J>


text:
<J>Доки світло з вами, віруйте в світло, щоб бути синами світла».</J> Сказавши це, Ісус відійшов від них і зник.


text:
щоб збулося слово пророка Ісайї, який сказав: <t>«Господи, хто повірив тому, що чув від нас? І кому рука Господня відкрилась?»</t>


text:
<t>«Засліпив цей народ очі свої і закам'янив серце своє, щоб не бачити очима, і не розуміти серцем, і не навернутись, щоб Я зцілив їх».</t>


text:
Проте багато хто із начальників увірували в Нього, та через фарисеїв не признавались, щоб не відлучили їх від синагоги.


text:
<pb/>А Ісус проголосив, кажучи: <J>«Хто вірує в Мене, не в Мене вірує, а в Того, Хто послав Мене!</J>


text:
<J>Коли хто почує слова Мої і не повірить, Я не суджу його, бо Я прийшов не судити світ, а спасти світ!</J>


text:
<J>Хто відкидає Мене і не приймає слів Моїх, той має суддю собі: слово, яке Я говорив, воно буде судити його останнього дня.</J>


text:
<J>Бо Я говорив не від Себе, але Отець, Котрий послав Мене, Він дав Мені заповідь, що сказати і що говорити!</J>


text:
<J>І Я знаю, що заповідь Його, то життя вічне. Отже, що Я говорю, говорю, як сказав Мені Отець».</J>


text:
<pb/>Перед святом Пасхи Ісус, знаючи, що прийшов Його час перейти з цього світу до Отця, показав на ділі, що, полюбивши Своїх, котрі в світі, полюбив їх до кінця.


text:
Потім налив води в умивальницю і почав обмивати ноги учням і витирати рушником, яким був підперезаний.


text:
Петро каже Йому: «Ти не вмиєш ніг моїх повік!» Ісус відповів йому: <J>«Якщо Я не вмию, ти не матимеш частки зі Мною».</J>


text:
Ісус сказав йому: <J>«Обмитому треба тільки ноги обмити, бо він чистий увесь; і ви чисті, та не всі».</J>


text:
<pb/>Коли ж Він обмив їм ноги і надів одежу Свою, то знову возліг і сказав їм: <J>«Чи знаєте, що Я зробив вам?</J>


text:
<J>Істинно, істинно кажу вам: раб не більший за господаря свого, і посланець не більший від того, хто послав його.</J>


text:
<J>Не про всіх вас кажу; Я знаю тих, кого вибрав, але щоб збулося Писання: 'той, хто їсть хліб зі Мною, підняв на Мене п'яту свою'.</J>


text:
<J>Істинно, істинно кажу вам: хто приймає того, кого Я пошлю, той приймає Мене; хто ж приймає Мене, той приймає Того, Хто послав Мене!»</J>


text:
<pb/>Сказавши це, Ісус стривожився духом, засвідчив і сказав: <J>«Істинно, істинно кажу вам, що один з вас видасть Мене!»</J>


text:
Ісус відповів: <J>«Той, кому Я, вмочивши, подам кусок хліба».</J> І, вмочивши кусок, подав Іуді Симонову Іскаріоту.


text:
А поскільки в Іуди була скринька з грошима, то деякі думали, що Ісус сказав йому: «Купи, що нам потрібно на свято, або щоб дав щось убогим».


text:
<pb/>Коли ж він вийшов, Ісус сказав: <J>«Нині Син Людський прославився, і Бог прославився в Ньому.</J>


text:
<pb/><J>Діти, не довго вже бути Мені з вами! Ви будете шукати Мене, але, як Я сказав іудеям: 'Куди Я йду, ви не зможете прийти', так і вам Я кажу тепер.</J>


text:
<pb/>Симон Петро сказав Йому: «Господи, куди Ти йдеш?» Ісус відповів йому: <J>«Куди Я йду, ти не можеш тепер за Мною іти, але потім підеш за Мною».</J>


text:
Ісус відповів: <J>«Ти покладеш життя твоє за Мене? Істинно, істинно кажу тобі: ще півень не заспіває, як ти зречешся Мене тричі.</J>


text:
<J>В домі Отця Мого багато осель, коли б ні, то Я сказав би вам, що йду приготувати місце для вас.</J>


text:
<J>І коли піду і приготую місце для вас, Я прийду знову і візьму вас до Себе, щоб і ви були, там де Я.</J>


text:
Ісус сказав йому: <J>«Я путь, і істина, і життя. Ніхто не приходить до Отця, як тільки через Мене.</J>


text:
Ісус же сказав йому: <J>«Стільки часу Я з вами, і ти не знаєш Мене, Филипе? Хто бачив Мене, той бачив і Отця Мого, то як же ти кажеш: 'Покажи нам Отця?'</J>


text:
<J>Хіба ти не віриш, що Я в Отці, а Отець в Мені? Слова, які Я говорю вам, говорю не від Себе, а Отець, Котрий перебуває в Мені, Він творить діла.</J>


text:
<J>Істинно, істинно кажу вам: хто вірує в Мене, то діла, які Я творю, і він створить; і більше цих створить, бо Я йду до Отця.</J>


text:
<J>Духа істини, Котрого світ не може прийняти, бо не бачить Його і не знає Його; а ви ж знаєте Його, бо Він перебуває з вами і буде у вас.</J>


text:
<J>Хто знає заповіді Мої і виконує їх, той любить Мене; хто ж любить Мене, того полюбить Отець Мій, і Я полюблю його, і явлюся йому Сам».</J>


text:
Ісус сказав йому у відповідь: <J>«Хто любить Мене, той береже слово Моє, і Отець Мій полюбить його, і Ми прийдемо до нього, і оселю сотворимо у нього.</J>


text:
<J>Хто не любить Мене, не зберігає слів Моїх, а слово, яке ви чуєте, не Моє, а Отця, Котрий послав Мене.</J>


text:
<J>Але Утішитель, Дух Святий, Котрого Отець пошле в ім'я Моє, навчить вас всього і нагадає вам усе, що Я говорив вам.</J>


text:
<J>Мир залишаю вам; Мій мир даю вам: не так, як світ дає, Я даю вам. Нехай не тривожиться серце ваше і нехай не лякається.</J>


text:
<J>Ви чули, що Я сказав вам: 'Я йду і прийду до вас'. Якби ви любили Мене, то ви б раділи, бо Я сказав, що Я йду до Отця, бо Отець Мій більший за Мене.</J>


text:
<J>Але щоб світ знав, що Я люблю Отця і, як Отець заповів Мені, так і творю. Вставайте, підемо звідси!</J>


text:
<J>Всяку гілку в Мене, яка не приносить плоду, Він відсікає, а всяку, яка приносить плід, очищає, щоб більше принесла плоду.</J>


text:
<J>Перебувайте в Мені, і Я в вас. Як гілка не може приносити плоду, сама від себе, коли не буде на лозі, так і ви, коли не будете в Мені.</J>


text:
<J>Я є лоза, а ви гілля. Хто перебуває в Мені, і Я в ньому, той приносить багато плоду, бо без Мене не можете робити нічого.</J>


text:
<J>Коли хто не перебуває в Мені, буде відкинений геть, як гілка, і засохне; а такі гілки збирають, вкидають у вогонь і вони згоряють.</J>


text:
<J>Коли будете перебувати в Мені, і слова Мої у вас будуть, то чого б ви не захотіли, просіть, і буде вам.</J>


text:
<J>Якщо будете виконувати заповіді Мої, то будете перебувати в любові Моїй, як і Я виконую заповіді Отця Мого і перебуваю в любові Його.</J>


text:
<J>Я вже не називаю вас рабами, бо раб не знає, що робить господар його; а Я назвав вас друзями, бо сказав вам все, що чув від Отця Мого.</J>


text:
<J>Не ви вибрали Мене, а Я вибрав вас і поставив вас, щоб ви йшли і приносили плід, і щоб плід ваш перебував, щоб чого тільки ви попросите в Отця в ім'я Моє, Він дав вам.</J>


text:
<J>Коли б ви були від світу, то світ любив би своє, а коли ви не від світу, а Я вибрав вас від світу, тому світ ненавидить вас.</J>


text:
<J>Пам'ятайте слово, яке Я говорив вам: 'Раб не більший від господаря свого'. Якщо Мене переслідували, то будуть переслідувати і вас; якщо зберігали Моє слово, то будуть зберігати і ваше.</J>


text:
<J>Коли б Я не прийшов і не говорив їм, вони не мали б гріха, а тепер не мають виправдання за гріх свій.</J>


text:
<J>Коли б Я не творив між ними діл, яких ніхто інший не робив, то не мали б гріха, а тепер вони бачили і зненавиділи: і Мене, і Отця Мого.</J>


text:
<pb/><J>Коли ж прийде Утішитель, Котрого Я пошлю вам від Отця, Дух істини, Котрий від Отця походить, Він засвідчить про Мене.</J>


text:
<J>Вас виженуть із синагог. Навіть прийде година, коли кожен, хто буде вбивати вас, буде думати, що тим він служить Богові.</J>


text:
<J>Та це Я сказав вам, щоб, коли прийде той час, ви згадали, що Я говорив вам про те. Не говорив же цього вам спочатку, бо Я був з вами.</J>


text:
<J>Але Я істину кажу вам: краще для вас, щоб Я пішов, бо як Я не піду, Утішитель не прийде до вас, а коли піду, то пошлю Його до вас.</J>


text:
<J>Коли ж прийде Він, Дух істини, то наставить вас на всяку істину, бо не від Себе говорити буде, але буде говорити, що почує, і майбутнє сповістить вам.</J>


text:
<pb/><J>Ще трохи, і ви не побачите Мене більше, і незабаром ви знову побачите Мене, бо Я йду до Отця».</J>


text:
Дехто з учнів Його говорили один одному: «Що це, що Він сказав нам: <J>'Ще трохи, і ви не побачите Мене, і незабаром знову ви побачите Мене',</J> та: <J>'Я йду до Отця?'</J>»


text:
Ісус відчув, що хочуть спитати Його, і Він сказав їм: <J>«Чи не про те ви питаєте один в одного, що Я сказав: 'Ще трохи, і ви не побачите Мене, і незабаром знову ви побачите Мене?'</J>


text:
<J>Істинно, істинно кажу вам: ви будете плакати і ридати, а світ буде радіти; ви будете сумувати, але смуток ваш перетвориться на радість вам.</J>


text:
<J>Жінка, коли родить, має скорботу, бо прийшла година її, але коли вона народить дитину, уже не пам'ятає скорботи від радості, тому що народилася на світ людина.</J>


text:
<J>Так і ви тепер маєте смуток, але Я побачу вас знову і серце ваше буде радіти; і радості вашої ніхто не відніме від вас.</J>


text:
<J>І в той день ви не спитаєте Мене ні про що. Істинно, істинно кажу вам: про що тільки попросите в Отця в ім'я Моє, Він дасть вам.</J>


text:
<pb/><J>Це Я говорю вам у притчах, але надходить час, коли Я не буду більше говорити вам притчами, а просто звіщу вам про Отця.</J>


text:
Тепер бачимо, що Ти знаєш все і не потребуєш, щоб хтось питав Тебе; тому і віруємо, що Ти від Бога зійшов».


text:
<J>Ось, надходить час, і вже настав, що ви розсієтесь кожний у свою сторону і Мене залишите Одного, але Я не один, бо Отець зі Мною.</J>


text:
<J>Це сказав Я вам, щоб ви мали в Мені мир. В світі будете мати скорботу, але будьте відважні: Я переміг світ!»</J>


text:
<pb/>Після цих слів Ісус звів очі Свої до неба і сказав: <J>«Отче, прийшла година: прослав Сина Твого, щоб і Син прославив Тебе;</J>


text:
<J>Це ж є життя вічне, щоб пізнали Тебе Єдиного Істинного Бога, та посланого Тобою Ісуса Христа.</J>


text:
<J>І нині, прослав Ти Мене Отче, У Тебе Самого тією славою, яку Я мав у Тебе ще тоді, коли не було світу.</J>


text:
<pb/><J>Я відкрив ім'я Твоє людям, котрих Ти дав Мені від світу; вони були Твої, і Ти дав їх Мені, і вони зберегли слово Твоє.</J>


text:
<J>Слова, які Ти дав Мені, Я передав їм, і вони прийняли і зрозуміли істинно, що Я зійшов від Тебе, і увірували, що Ти послав Мене.</J>


text:
<J>Я вже не в світі, а вони в світі, і Я йду до Тебе. Отче Святий, збережи їх в ім'я Твоє, котрих Ти дав Мені, щоб вони були одно, як і Ми.</J>


text:
<J>Коли Я був з ними в світі, Я зберігав їх в ім'я Твоє; тих котрих Ти дав Мені, Я зберіг, і ніхто з них не загинув, крім сина погибелі, щоб здійснилося Писання.</J>


text:
<J>Я передав їм слово Твоє, і світ зненавидів їх, тому що вони не від світу, як і Я не від світу.</J>


text:
<J>Нехай будуть усі єдино: як Ти, Отче, в Мені, і Я в Тобі. Щоб і вони були одно в Нас, щоб світ увірував, що Ти послав Мене.</J>


text:
<J>Я в них і Ти в Мені, щоб вони були досконалі в єдності, і щоб світ пізнав, що Ти послав Мене і полюбив їх, як полюбив Мене.</J>


text:
<J>Отче, котрих Ти дав Мені, бажаю, щоб там де Я, і вони були зі Мною, щоб бачили славу Мою, яку Ти дав Мені, бо Ти полюбив Мене ще до створення світу.</J>


text:
<pb/>Сказавши це, Ісус вийшов з учнями Своїми за потік Кедрон, де був сад, в який увійшов Сам і учні Його.


text:
<pb/>Отже, Іуда, взявши загін воїнів і слуг первосвящеників і фарисеїв, привів їх туди з ліхтарями, смолоскипами та зброєю.


text:
Йому відповіли: «Ісуса Назарея». Ісус сказав їм: <J>«Це Я».</J> Стояв же з ними і Іуда, зрадник Його.


text:
Тоді Симон Петро, маючи меч, вихопив його і вдарив раба первосвященика і відсік йому праве вухо. Ім'я раба було Малх.


text:
<pb/>А Симон Петро та інший учень йшли слідом за Ісусом. Той учень був відомий первосвященикові, і він увійшов з Ісусом у двір первосвященика.


text:
Але Петро стояв зовні за дверима. Тоді другий учень, котрий був відомий первосвященикові, вийшов і попросив служницю, і увів Петра.


text:
Тим часом раби і слуги, розпаливши вогнище, бо було холодно, стояли і грілися. Петро також стояв з ними і грівся.


text:
Ісус відповів йому: <J>«Я говорив явно світові; Я завжди навчав у синагогах і в храмі, куди завжди іудеї збиралися, і таємно не говорив нічого.</J>


text:
Коли Він сказав це, один зі слуг, що стояв близько, вдарив Ісуса по щоці, кажучи: «Так Ти відповідаєш первосвященикові?»


text:
<pb/>А Симон Петро стояв і грівся. І спитали його: «Чи ти не з учнів Його?» Він відрікся і сказав: «Ні!»


text:
Один з рабів первосвященика, родич тому, котрому Петро відсік вухо, говорить: «Чи ж не бачив я тебе в саду з Ним?»


text:
<pb/>Від Кайяфи повели Ісуса в Преторію. Був ранок. Вони не увійшли в Преторію, щоб не осквернитись, але щоб могли їсти пасху.


text:
Пілат сказав їм: «Візьміть Його ви, і за законом вашим судіть Його». Іудеї відповіли йому: «Нам не дозволено віддавати на смерть нікого».


text:
Ісус відповів: <J>«Моє Царство не від світу цього. Коли б Моє Царство було від світу цього, то слуги б Мої подвизалися за Мене, щоб Я не був виданий іудеям, але нині Моє Царство не звідси.</J>


text:
Пілат сказав Йому: «Отже, Ти Цар?» Ісус відповів: <J>«Ти говориш, що Я Цар; Я на те народився, і для того прийшов в світ, щоб засвідчити про істину. І кожен, хто від істини, слухає голос Мій».</J>


text:
Пілат спитав Його: «Що є істина?» І, сказавши це, знову вийшов до іудеїв і каже їм: «Я не знаходжу ніякої вини в Нім.


text:
<pb/>Є ж у вас звичай, щоб я одного відпускав вам на Пасху. Чи хочете, відпущу вам Царя Іудейського?»


text:
Пілат знову вийшов і сказав: «Ось я виводжу Його вам, щоб ви знали, що не знаходжу ніякої провини в Ньому».


text:
Коли первосвященики і старійшини побачили Його, то закричали, кажучи: «Розіпни, розіпни Його!» Пілат сказав їм: «Візьміть Його ви і розіпніть, бо я не знаходжу вини в Ньому».


text:
Іудеї відповіли йому: «Ми маєм Закон, і згідно закону Він мусить вмерти, бо Він зробив Себе Сином Божим».


text:
Тоді Пілат сказав Йому: «Не відповідаєш мені? Чи ти не знаєш, що я маю владу розп'ясти Тебе і маю владу відпустити Тебе?»


text:
Ісус відповів: <J>«Ти не мав би ніякої влади наді Мною, коли б не було дано тобі згори; тому-то, більший гріх на тому, хто видав Мене тобі».</J>


text:
З того часу Пілат намагався відпустити Його, але іудеї кричали: «Якщо відпустиш Його, то ти не друг кесареві! Всякий, хто робить себе царем, противник кесареві!»


text:
<pb/>Коли Пілат почув ці слова, вивів Ісуса і сів на судилищі, на місці, що зветься ліфостротон, а по-єврейськи гаввафа.


text:
Вони ж закричали: «Візьми, візьми, розіпни Його!» Пілат каже їм: «Чи царя вашого розіпну?» Первосвященики відповіли: «Немає у нас Царя, крім кесаря!»


text:
Пілат звелів написати напис і прибити на хресті. Було ж там написано: «Ісус Назарянин, Цар Іудейський».


text:
Той напис читало багато іудеїв, бо місце, де Ісус був розп'ятий, було недалеко від міста. А було написано по-єврейськи, по-грецьки і по-римськи.


text:
А первосвященики іудейські казали Пілатові: «Не пиши: 'Цар Іудейський', але, що Він говорив: 'Я — Цар Іудейський'».


text:
<pb/>Воїни ж, розп'явши Ісуса, взяли одежу Його і розділили її на чотири частини, для кожного воїна по частині, а також і хітон. А хітон же не був зшитий, а весь тканий зверху.


text:
І вони сказали один одному: <t>«Не будем дерти його, але кинемо жереб на нього, кому буде», — щоб збулося Писання: «Розділили ризи Мої між собою і про одежу Мою кидали жереб». Так воїни і зробили.


text:
Коли Ісус побачив матір та учня, що стояв тут, котрого Він любив, то сказав матері Своїй: <J>«Жоно, ось син твій».</J>


text:
<pb/>Після цього, Ісус, знаючи, що вже все завершилось, щоб збулося Писання, каже: <J>«Я хочу пити!»</J>


text:
Тут стояла посудина, повна оцту. Воїни, намочивши губку оцтом і настромивши її на тростину, піднесли до уст Його.


text:
<pb/>А як тоді була п'ятниця, то іудеї, щоб тіла не залишати на хрестах у суботу, бо ця субота була великим днем, просили Пілата, щоб перебити розіп'ятим гомілки і зняти їх.


text:
А той, що бачив це, засвідчив і свідчення його правдиве; і він знає, що говорить правду, щоб ви повірили.


text:
<pb/>Після цього, Йосиф з Арімафеї, учень Ісуса, але таємний, бо боявся іудеїв, просив Пілата, щоб зняти тіло Ісуса. І Пілат дозволив. І він прийшов і зняв тіло Ісуса.


text:
Прийшов також і Никодим, котрий раніше приходив до Ісуса вночі, і приніс суміш зі смирни і алое, літрів зо сто.


text:
І так вони взяли тіло Ісуса, обгорнули Його полотном з пахощами, як то ховають за іудейським звичаєм.


text:
<pb/>У перший же день тижня, прийшла до гробу Марія Магдалина вранці, як ще було темно, і бачить, що камінь відвалений від гробу.


text:
Отож, біжить і приходить до Симона Петра і до другого учня, котрого Ісус любив, і каже їм: «Взяли Господа з гробу, і не знаємо, де поклали Його».


text:
і бачить двох ангелів у білих одежах, які сиділи: один в головах, а другий у ногах, де лежало тіло Ісусове.


text:
І вони питають її: «Жінко, чого плачеш?» Вона відповіла їм: «Взяли мого Господа, і я не знаю, де поклали Його».


text:
Ісус спитав її: <J>«Жінко, чого ти плачеш? Кого шукаєш?»</J> Вона, думаючи, що це садівник, говорить Йому: «Пане, якщо ти виніс Його, скажи мені, де ти поклав Його, і я візьму Його».


text:
Ісус говорить їй: <J>«Не доторкайся до Мене, бо Я ще не зійшов до Отця Мого, а йди до братів Моїх і скажи їм: 'Я йду до Отця Мого і Отця вашого, і до Бога Мого і Бога вашого'».</J>


text:
<pb/>Того ж першого дня тижня, увечері, коли двері дому, де зібрались учні Його, були замкнені з остраху перед іудеями, прийшов Ісус, став посередині і говорить їм: <J>«Мир вам!»</J>


text:
Інші ж учні сказали йому: «Ми бачили Господа!» А він сказав їм: «Якщо не побачу на руках Його ран від цвяхів і не вкладу пальця мого в рани від цвяхів, і не вкладу руки моєї в ребра Його, — не повірю».


text:
Після восьми днів, знову учні Його були вдома, і Хома з ними. Ісус прийшов, як двері були замкнені, і став посеред них і сказав: <J>«Мир вам!»</J>


text:
<pb/>Потім говорить Фомі: <J>«Дай палець твій сюди і подивись на руки Мої, простягни і руку твою і вложи в ребра Мої. І не будь невіруючим, а віруючим».</J>


text:
Ісус сказав йому: <J>«Ти повірив, тому, що побачив Мене? Блаженні ті, що не бачили і увірували!»</J>


text:
<pb/>були разом Симон Петро, Фома, званий Близнюком, Нафанаїл з Кани Галілейської, обидва сини Зеведеєві і двоє інших з учнів Його.


text:
І Симон Петро говорить їм: «Іду ловити рибу!» Вони кажуть йому: «Ми також підемо з тобою!» І вони пішли і увійшли в човен. І в ту ніч не зловили нічого.


text:
<pb/>Він сказав їм: <J>«Закиньте сіті праворуч човна і піймаєте».</J> Вони закинули, і вже не могли витягнути сіті через велику кількість риби.


text:
Тоді учень, котрого Ісус любив, говорить Петрові: «Це ж Господь!» А коли Симон же Петро почувши, що це Господь, накинув на себе одежу, бо був нагий, і кинувся в море.


text:
А інші учні припливли в човні, бо були недалеко від берега, ліктів зо двісті, тягнучи сітку з рибою.


text:
Симон Петро пішов і витягнув сітку на берег, повну великої риби, — сто п'ятдесят три. І від такої кількості не прорвалася сітка.


text:
Ісус сказав їм: <J>«Ідіть, снідайте!»</J> Та ніхто з учнів не смів запитати Його: «Хто Ти?», бо знали, що це Господь.


text:
<pb/>Коли вони снідали, Ісус говорить Симону Петрові: <J>«Симоне Йонин, чи ти любиш Мене більше, ніж вони?»</J> Він відповів Йому: «Так, Господи! Ти знаєш, що я люблю Тебе». Ісус каже йому: <J>«Паси ягнят Моїх!»</J>


text:
Ісус питає його вдруге: <J>«Симоне Йонин, чи ти любиш Мене?»</J> Той відповів Йому: «Так, Господи. Ти знаєш, що люблю Тебе!» Він сказав йому: <J>«Паси вівці Мої!»</J>


text:
Говорить йому втретє: <J>«Симоне Йонин, чи ти любиш Мене?»</J> Петро засмутився, що втретє спитав його: «Чи любиш Мене?» І відповів Йому: «Господи, Ти все знаєш. Ти знаєш, що я люблю Тебе!» Ісус каже йому: <J>«Паси вівці Мої!</J>


text:
<J>Істинно, істинно кажу тобі: коли ти був молодий, то ти сам підперезувався і ходив, куди хотів, а коли постарієш, то простягнеш руки твої і інший підпереже тебе та й поведе, куди не схочеш».</J>


text:
Це ж Він сказав, даючи розуміти, якою смертю прославить Бога. Сказавши це, говорить йому: <J>«Йди за Мною!»</J>


text:
<pb/>Петро ж оглянувся і побачив учня, що йшов за ним, якого Ісус любив, котрий під час вечері прихилився до грудей Його і спитав: «Господи, хто видасть Тебе?»


text:
Ісус відповів йому: <J>«Коли Я схочу, щоб він залишився, поки прийду, то що тобі до того? Ти йди за Мною!»</J>


text:
<pb/>І пронеслося це слово між братами, що той учень не вмре. Але Ісус не сказав йому, що не вмре, а сказав: <J>«Коли Я схочу, щоб він залишився, аж поки прийду, то що тобі до того?»</J>


text:
<pb/>Багато й іншого створив Ісус; але коли б написати про те докладно, то думаю, що і сам світ не вмістив би написаних книг. Амінь.


text:
<pb/>яким Він з'являвся живим після страждань, з багатьма вірними доказами, протягом сорока днів являючись їм і говорячи про Царство Боже.


text:
І, зібравши їх, Він звелів їм: <J>«Не відлучайтесь з Єрусалиму, а чекайте обітниці Отця, про яку ви чули від Мене.</J>


text:
<pb/>Тому вони, зійшовшись, питали Його, кажучи: «Господи, чи не цього часу Ти відбудуєш царство Ізраїлеві?»


text:
<J>Та ви приймете силу, як Дух Святий зійде на вас, і ви будете свідчити про Мене в Єрусалимі, по всій Іудеї та Самарії, аж до краю землі».</J>


text:
І коли вони дивились на небо, під час вознесіння Його, раптом перед ними стали два мужі в білій одежі


text:
і сказали: «Мужі галілейські, чого стоїте, і дивитесь на небо? Цей Ісус, Який вознісся від вас на небо, прийде так само, як ви бачили Його, коли Він відходив на небо!»


text:
<pb/>Тоді вони повернулись до Єрусалиму з гори, яка називається Оливна і яка знаходиться поблизу Єрусалиму на відстані путі суботнього дня.


text:
І зібралися в кімнаті на верхньому поверсі в домі, де вони й перебували: Петро і Іоанн, Яків і Андрій, Филип і Фома, Варфоломій і Матвій, Яків Алфеїв і Симон Зилот та Іуда Яковів.


text:
Всі вони однодушно перебували в молитві і благанні, разом з деякими жінками і Марією, матір'ю Ісуса, та з братами Його.


text:
«Мужі-браття! Належало, щоб здійснилося Писання, яке Дух Святий прорік устами Давида про Іуду, колишнього вожака тих, що взяли Ісуса.


text:
Але придбав землю за неправедну плату, і коли звалився додолу, розпалось черево його і випали всі нутрощі його.


text:
<pb/>І це стало відомим усім мешканцям Єрусалиму, тому і поле назване на їх мові Акелдама', тобто: 'Поле крові'.


text:
Бо написано в книзі Псалмів: <t>'Нехай оселя його опустіє, і нехай ніхто не мешкає в ній'; та: 'А гідність його нехай інший прийме'.</t>


text:
<pb/>Отже треба, щоб один з тих, які були з нами весь час, коли з нами перебував і ходив Господь Ісус,


text:
починаючи від хрещення Іоаннового до того дня, коли Ісус вознісся від нас, був разом з нами свідком воскресіння Його».


text:
І несподівано зчинився шум з неба, ніби буря раптова зірвалася, та й наповнив весь дім, де вони знаходилися.


text:
А коли зчинився оцей гомін, зібралася юрба людей, і вони дуже дивувалися, бо кожний з них чув, як учні розмовляють їхньою мовою.


text:
І всі були вражені і дивувались, кажучи один до одного: «Хіба ж не галілеяни всі оці, що розмовляють?


text:
іудеї та прозеліти, крітяни і аравітяни, — чуємо, що вони говорять нашими мовами про великі діла Божі».


text:
<pb/>Петро ж, вставши з одинадцятьма, підвищив свій голос і промовив до них: «Мужі іудейські та мешканці Єрусалиму! Нехай буде це відомо вам, і вислухайте слова мої: 


text:
<t>'І буде останніми днями, — говорить Господь, — Я виллю від Духа Мого на всяку плоть, і будуть пророкувати сини ваші, і дочки ваші, і юнаки ваші будуть бачити видіння, а старшим вашим будуть сни снитися.</t>


text:
<t>І сонце перетвориться на темряву, а місяць на кров, перше ніж день Господній настане, великий та славний.</t>


text:
<pb/>Мужі ізраїльські! Вислухайте ці слова: Ісуса Назарея, Мужа, Якого Бог засвідчив вам силою, чудами і знаменнями, які Бог вчинив через Нього серед вас, як і самі знаєте,


text:
Бо Давид каже про Нього: <t>'Я бачив Господа завжди перед собою, Він праворуч мене, щоб я не захитався.</t>


text:
<pb/>Мужі-браття! Нехай буде дозволено вам сміло сказати про патріарха Давида, який помер і був похований, і гріб його в нас до цього дня.


text:
А бувши ж пророком, та знаючи, що Бог клятвою обіцяв йому від плоду стегон його воздвигнути Христа у тілі і посадити на престолі Його;


text:
передбачивши це, він сказав про воскресіння Христа, що <t>душа Його не залишиться в пеклі, а тіло Його не побачить тління.</t>


text:
Отже, Він, будучи вознесений правицею Божою і, прийнявши від Отця обітницю Духа Святого, дарував те, що ви сьогодні бачите і чуєте.


text:
Бо Давид не зійшов на небо, але сам говорить: <t>'Сказав Господь Господеві моєму: «Сиди праворуч Мене,</t>


text:
<pb/>Отже, твердо знай весь дім Ізраїлів, що Бог зробив Його Господом і Христом, Цього Ісуса, Якого ви розп’яли».


text:
Почувши це, вони зворушилися серцем, і сказали Петрові й іншим апостолам: «Мужі-браття, що ж нам робити?»


text:
Петро відповів їм: «Покайтеся, і нехай охреститься кожен з вас в ім'я Ісуса Христа на відпущення гріхів ваших, і отримаєте дар Святого Духа.


text:
Отже ті, що охоче прийняли слово його, охрестилися. І в той день приєдналося близько трьох тисяч душ.


text:
<pb/>І кожного дня перебували однодушно в храмі і, переломлюючи хліб по домах, приймали їжу з радістю і в простоті серця;


text:
хвалячи Бога і перебуваючи в любові в усього народу. І Господь щоденно додавав до Церкви тих, що спасалися.


text:
І був чоловік, кривий від утроби матері своєї, якого приносили і садовили щодня при дверях храму, які називались Красними, просити милостині в тих, хто входив у храм.


text:
Але Петро сказав: «Срібла і золота я не маю, але що маю, те даю тобі: в ім'я Ісуса Христа Назарея, встань і ходи!»


text:
І пізнали його, що це той, що сидів при Красних дверях храму ради милостині; і сповнилися страхом і подивом з того, що сталось з ним.


text:
<pb/>А тому, що зцілений кривий не відходив від Петра та Іоанна, то весь народ, дивуючись, збігся до них у притвор, що називається Соломоновим.


text:
Коли Петро побачив це, промовив до народу: «Мужі ізраїльські! Чого ви дивуєтесь з цього? Чого ви дивитесь на нас, ніби ми нашою силою чи побожністю вчинили те, що він ходить?


text:
Бог Авраама, Ісаака і Якова, Бог батьків наших, прославив Сина Свого Ісуса, Якого ви зрадили та від Якого ви відреклися перед Пілатом, коли він хотів відпустити Його.


text:
І через віру в ім'я Його, ім'я Його зміцнило цього, котрого ви бачите і знаєте; і віра, яка від Нього, дарувала йому зцілення це перед вами всіма.


text:
Якого небо мусить прийняти, аж до часу відновлення всього, про що Бог говорив устами всіх святих Своїх пророків від віку.


text:
Мойсей сказав отцям: 'Пророка дасть вам Господь, Бог ваш, з братів ваших, як мене; слухайтесь Його в усьому, що говоритиме вам.


text:
Ви ж сини пророків і завіту, що Бог заповів батькам вашим, говорячи Авраамові: 'І в нащадкові твоїм благословляться всі народи землі'.


text:
Бог, воскресивши Сина Свого Ісуса, послав Його перше до вас, щоб вас благословити, щоб кожен з вас відвернувся від злих своїх учинків».


text:
<pb/>Коли вони промовляли до народу, священики, начальники сторожі храму і саддукеї підійшли до них,


text:
<pb/>Наступного дня зібрались в Єрусалимі начальники їх, старійшини і книжники, і первосвященик Анна, і Кайяфа,


text:
то нехай буде відомо вам усім і всьому народові ізраїльському, що ім'ям Ісуса Христа Назарея, Якого ви розп'яли і Якого Бог воскресив з мертвих, — Ним поставлений він перед вами здоровим.


text:
<t>Він камінь, якого ви, будівничі, відкинули, став наріжним каменем, і нема ні в кому іншому спасіння,</t>


text:
Побачивши сміливість Петра та Іоанна і примітивши, що вони люди некнижні і прості, дивувались, і пізнавали їх, що вони були з Ісусом.


text:
говорячи: «Що нам робити з цими людьми? Бо ж усім мешканцям Єрусалиму відомо, що через них сталося явне чудо, і заперечити ми не можемо.


text:
Але, щоб не поширювалося більше в народі, погрозою заборонимо їм, щоб нікому з людей не говорили про це ім'я!»


text:
Але Петро та Іоанн сказали їм у відповідь: «Розсудіть, чи справедливо перед Богом слухати вас більше, ніж Бога?


text:
А вони, пригрозивши, відпустили їх, не маючи можливості покарати їх, через народ, бо всі прославляли Бога за те, що сталося.


text:
<pb/>А коли відпустили їх, вони прийшли до своїх і сповістили про те, що говорили їм первосвященики і старійшини.


text:
Ті ж, вислухавши, однодушно піднесли голос свій у молитві до Бога і сказали: «Владико Боже, Який створив небо і землю, і море, і все, що в них!


text:
Ти сказав Духом Святим через уста Давида, раба Твого, батька нашого: <t>'Чого заметушилися язичники, і народи задумують марне?</t>


text:
<pb/>Бо справді зібралися в місті цьому проти Святого Сина Твого Ісуса, Якого Ти помазав, Ірод і Понтій Пілат з язичниками і народом Ізраїльським,


text:
тоді, як Ти простягнеш руку Твою на зцілення, і щоб знамення і чуда творились ім'ям Святого Сина Твого Ісуса».


text:
І по молитві їх, місце, де вони були зібрані, захиталось, і всі сповнились Духом Святим, і говорили слово Боже з сміливістю.


text:
<pb/>Більшість віруючих мали одне серце і одну душу, і ніхто нічого з майна не називав своїх, а все у них було спільне.


text:
Апостоли з великою силою свідчили про воскресіння Ісуса Господа; і велика благодать була на них усіх.


text:
Не було між ними жодного, хто б терпів недостаток, бо всі, хто мав поле чи дім, — продавали і приносили гроші за продане,


text:
приховав частину з грошей, з відома дружини своєї, а деяку частину приніс і поклав до ніг апостолів.


text:
Але Петро сказав: «Ананіє, навіщо ти попустив дияволу вкласти в серце твоє думку сказати неправду Духові Святому і приховати з ціни за землю?


text:
Чи не твоїм було те, що ти мав, і чи не володів тим, що одержав від продажу? Навіщо ти поклав у серці своєму так зробити? Ти сказав неправду не людям, а Богові!»


text:
І звернувся до неї Петро: «Скажи мені, чи за стільки ви продали землю?» Вона сказала: «Так, за стільки».


text:
Петро говорить їй: «Чому це ви змовились спокусити Духа Господнього? Он входять у двері ті, що поховали чоловіка твого, і тебе винесуть».


text:
І вмить вона впала біля ніг його та й померла. І юнаки, увійшовши, знайшли її мертвою; і, винісши, поховали біля її чоловіка.


text:
<pb/>Руками ж апостолів творилося багато знамен і чудес у народі. І всі однодушно перебували в притворі Соломоновому.


text:
так що виносили хворих на вулиці і клали на постелях та ліжках, щоб коли Петро буде проходити, то щоб хоч тінь його впала на кого з них.


text:
Також до Єрусалиму приходило багато із навколишніх міст, несучи хворих та одержимих нечистими духами, і всі зцілялися.


text:
Почувши це, вони увійшли вранці в храм і навчали. Але первосвященик і ті, що були з ним, прийшовши, скликали синедріон і всіх старійшин Ізраїля і послали у темницю привести апостолів.


text:
«В'язницю ми знайшли замкнену з усією пильністю, і сторожа при дверях стояла, але відчинивши, ми не знайшли в ній нікого».


text:
Почувши ці слова, первосвященик, начальник сторожі та інші первосвященики не могли зрозуміти, щоб це означало.


text:
Тоді хтось прийшов і сповістив: «Ось мужі, яких ви вкинули у темницю, стоять в храмі і навчають народ».


text:
Тоді начальник сторожі пішов зі службою і привів їх без насильства, бо боялись народу, щоб не побили їх камінням.


text:
«Чи не рішуче ми заборонили вам учити про це ім'я? А ви переповнили Єрусалим вченням вашим і хочете навести на нас кров Чоловіка Того».


text:
Бог Своєю правицею возніс Його, як Начальника і Спасителя, щоб дати покаяння Ізраїлеві і прощення гріхів.


text:
Тоді встав у синедріоні один фарисей, на ім'я Гамаліїл, учитель Закону, шанований усім народом, і звелів випровадити апостолів на короткий час.


text:
<pb/>Бо незадовго перед цим з'явився Февда, видаючи себе за когось великого, і до нього приєдналось з чотириста чоловік. Але він убитий, а ті, що слухались його, розійшлись і зникли.


text:
<pb/>Після нього, під час перепису, повстав Іуда з Галілеї, і повів за собою багато людей. Але загинув і він, а ті, що слухались його, розсипались.


text:
І тепер кажу вам: відступіться від цих людей, залишіть їх! Бо коли це починання і це діло від людей, то розпадеться.


text:
Вони послухались його; і, покликавши апостолів, висікли їх, заборонили їм говорити про ім'я Ісуса та й відпустили їх.


text:
<pb/>Тими ж днями, як число учнів помножилось, почались нарікання елленістів на євреїв, що їхні вдови ці були занедбані в щоденному роздаванні потреб.


text:
Тоді дванадцять апостолів скликали громаду учнів і сказали: «Не годиться, щоб ми залишили Слово Боже і прислуговували при столах.


text:
Тому, браття, виберіть між собою сім мужів доброї слави, сповнених Духа Святого і мудрості, їх поставимо на це служіння.


text:
І сподобалось це слово усьому зібранню; і обрали Стефана, мужа сповненого віри та Духа Святого, Филипа, Прохора, Никанора, Тимона, Пармена та Миколу антіохійця, наверненого з язичників;


text:
<pb/>І Слово Боже розповсюджувалося, і число учнів дуже збільшувалось в Єрусалимі; і багато священиків підкорилися вірі.


text:
Дехто з так званої синагоги лібертійців і кірінейців з Кілікії і Асії почали сперечатися з Стефаном.


text:
Тоді вони намовили людей, які казали: «Ми чули, як він говорив зневажливі слова проти Мойсея та проти Бога».


text:
І поставили фальшивих свідків, які говорили: «Чоловік цей не перестає говорити зневажливі слова на це святе місце і на закон.


text:
Бо ми чули, як він говорив, що Ісус Назарянин зруйнує це місце і змінить звичаї, які передав нам Мойсей».


text:
А він сказав: «Мужі-браття та батьки! Послухайте! Бог слави явився отцю нашому Авраамові в Месопотамії, до переселення його в Харан.


text:
Тоді він вийшов з землі Халдейської і оселився в Харані. А звідти, по смерті батька його, Бог переселив його в цю землю, в якій ви тепер живете.


text:
І не дав йому на ній спадщини, а ні на стопу ноги, але обіцяв дати її у володіння йому і після нього потомству його, хоч був він ще бездітним.


text:
І Бог сказав йому, що нащадки його будуть перебувати в чужій землі, і будуть поневолені і гноблені років чотириста.


text:
'Але народ, яким вони будуть поневолені, Я буду судити, — сказав Бог, — і після того, вони вийдуть і будуть служити Мені на цім місці'.


text:
І Він дав йому завіт обрізання. І коли родив Ісаака, то обрізав його восьмого дня. А Ісаак родив Якова, а Яків — дванадцятьох патріархів.


text:
І визволив його від усіх страждань, і дав йому ласку та мудрість перед фараоном, царем єгипетським, а той зробив його правителем над Єгиптом і над всім домом своїм.


text:
А як прийшов голод на всю землю єгипетську та ханаанську та велика скорбота, то батьки наші не знаходили поживи.


text:
<pb/>А коли наближався час обітниці, якою Бог поклявся Авраамові, народ розрісся і намножився в Єгипті,


text:
<pb/>Він, хитруючи проти народу нашого, пригноблював батьків наших викидати дітей своїх, щоб не лишались живими.


text:
<pb/>У цей час народився Мойсей, і гарний він був перед Богом. Годували його три місяці в домі батька його,


text:
<pb/>Коли ж йому сповнилося сорок років, прийшло йому на серце відвідати братів своїх, синів Ізраїлевих.


text:
І, побачивши, що одному з них діється кривда, заступився і відомстив за скривдженого, вбивши єгиптянина.


text:
А наступного дня, як сварились вони, він з'явився і хотів помирити їх, кажучи: 'Мужі, ви ж брати, навіщо кривдите один одного?'


text:
Але той, що кривдив ближнього, відіпхнув його, кажучи: 'Хто поставив тебе начальником і суддею над нами?


text:
<pb/>Коли ж проминуло сорок років, ангел з'явився йому в пустині біля гори Сінайської, у вогні палаючого куща.


text:
Мойсей, побачивши це, здивувався видінню, а коли підійшов розглянути, то був до нього голос Господній: 


text:
'Я Бог батьків твоїх, Бог Авраама, Бог Ісаака і Бог Якова!' Мойсей затремтів і не відважився поглянути.


text:
Я бачу пригноблення народу Мого в Єгипті, і чую стогін його, і зійшов визволити його: отже, йди, Я пошлю тебе в Єгипет'.


text:
Цього Мойсея, якого вони відцурались, кажучи: 'Хто зробив тебе начальником і суддею?' Цього Бог послав начальником і визволителем через ангела, який з'явився йому в кущі.


text:
Оцей вивів їх, учинивши чудеса і знамення в Єгипеті, і на Червоному морі, і протягом сорока років у пустині.


text:
Це той Мойсей, який сказав синам Ізраїлевим: 'Господь Бог ваш дасть вам Пророка з братів ваших, як мене: Його слухайте'.


text:
Це той, що був на зборах у пустині з Ангелом, який промовляв до нього на горі Сінай та з батьками нашими, і який прийняв живі слова, щоб передати нам;


text:
сказавши Ааронові: 'Зроби нам богів, які б ішли перед нами, бо не знаємо, що сталося з Мойсеєм, який вивів нас з Єгипту'.


text:
Але Бог відвернувся від них і попустив їх кланятися воїнству небесному, як написано в книзі пророків: <t>'Доме Ізраїлів! Чи ви Мені приносили заколене і жертви в пустині сорок років?</t>


text:
<t>Ви прийняли намет Молоха і зорю бога вашого Ромфана, зображення, які ви зробили, щоб поклонятися їм; і Я переселю вас далеко за Вавілон'.</t>


text:
<pb/>Батьки наші мали скінію свідчення в пустині, як повелів Той, Хто говорив Мойсеєві, щоб він зробив її за зразком, якого він бачив.


text:
Батьки наші з Ісусом, взявши її, внесли у володіння народів, яких Бог прогнав від батьків наших, аж до днів Давида,


text:
<t>'Небо — престол Мій, і земля — підніжка для ніг Моїх; який же дім збудуєте Мені, — говорить Господь, — або яке місце для відпочинку Мого?</t>


text:
<pb/>О ви, твердошиї, люди з необрізаним серцем і вухами! Ви завжди противитесь Духові Святому, як батьки ваші, так і ви!


text:
Кого з пророків не переслідували батьки ваші? Вони ж повбивали тих, які звіщали прихід Праведного, Якого ви тепер стали зрадниками і вбивцями.


text:
А Стефан, сповнений Духа Святого, поглянув на небо і побачив славу Божу й Ісуса, що стояв по правиці Бога,


text:
вивели його за місто і почали побивати його камінням, а свідки поклали одяг свій у ногах юнака, званого Савлом.


text:
Упавши ж на коліна, він вигукнув голосно: «Господи, не порахуй їм цього гріха». І, сказавши це, він спочив.


text:
<pb/>А Савл схвалював убивство його. І настало того дня велике переслідування Церкви в Єрусалимі; і всі, крім апостолів, розсіялись по Іудеї та Самарії.


text:
Бо нечисті духи з багатьох, хто мав їх, виходили з великим криком, а багато розслаблених та кривих зцілялися.


text:
<pb/>Був там один чоловік, на ім'я Симон, який перед тим займався ворожбитством, і дивував народ самарійський, видаючи себе за якогось великого.


text:
Але коли повірили Филипові, який благовістив про Царство Боже й ім'я Ісуса Христа, — охрестилися чоловіки і жінки.


text:
І Симон також увірував і, охрестившись, перебував з Филипом; і, побачивши чудеса й знамення, які творились, дивувався.


text:
<pb/>А коли апостоли, котрі були в Єрусалимі, почули, що Самарія прийняла Слово Боже, то послали до них Петра і Іоанна,


text:
Але Петро сказав йому: «Нехай срібло твоє буде з тобою на погибель, бо ти думав набути дар Божий за гроші!


text:
<pb/>А Симон сказав у відповідь: «Моліться за мене до Господа, щоб нічого з того, що ви сказали, не спіткало мене».


text:
<pb/>Вони ж, засвідчивши і звістивши Слово Господнє, повернулися до Єрусалиму і проповідували Євангеліє в багатьох селах Самарії.


text:
<pb/>А Филипові ангел Господній сказав: «Встань і йди на південь, на дорогу, яка з Єрусалиму в Газу спускається, на ту, яка пуста».


text:
І він устав і пішов. І ось муж з Ефіопії, євнух, вельможа Кандакії, цариці ефіопської, який завідував усіма скарбами її і який приїжджав в Єрусалим на поклоніння,


text:
А він сказав: «Як же можу розуміти, коли хто не навчить мене?» І попросив Филипа піднятися та сісти з ним.


text:
А місце з Писання, яке він читав, було це: <t>«Як вівцю на заколення ведено його, і як ягня перед тим, хто стриже його — безголосе, так і Він не відкрив уст Своїх;</t>


text:
<t>у приниженні Його, суд Його відбувся, а про рід Його, хто розповість? Бо життя Його із землі забирається».</t>


text:
І так, їдучи дорогою, приїхали вони до води. І євнух сказав: «Ось вода, що перешкоджає мені охреститися?»


text:
А Филип сказав: «Якщо ти віруєш усім серцем, то можна». А він сказав у відповідь: «Вірую, що Ісус Христос є Син Божий!»


text:
А коли вони вийшли з води, Дух Господній підхопив Филипа, і євнух більше не бачив його, і поїхав далі дорогою своєю, радіючи.


text:
А Филип опинився в Азоті, і, проходячи, проповідував Євангеліє по всіх містах, аж поки прийшов у Кесарію.


text:
і випросив у нього листи в Дамаск до синагог, щоб кого знайде з послідовників цього вчення, чоловіків і жінок, в'язати і приводити в Єрусалим.


text:
А він сказав: «Хто Ти, Господи?» Господь же каже! <J>«Я — Ісус, Котрого ти переслідуєш. Трудно Тобі йти проти рожна!»</J>


text:
<J>А він, тремтячи зі страху, запитав: «Господи, що повелиш мені робити?» А Господь йому сказав: «Встань та йди в місто, і буде сказано тобі, що маєш робити!»</J>


text:
Савл підвівся з землі, і хоч мав відкриті очі, нікого не бачив; і повели його за руку, і привели в Дамаск.


text:
<pb/>У Дамаску був один учень, на ім'я Ананій; і Господь сказав йому у видінні: <J>«Ананію!»</J> А він відповів: «Ось я, Господи!»


text:
А Господь до нього: <J>«Встань і йди на вулицю, яка зветься Прямою, і запитай в Іудиному домі тарсянина, на ім'я Савл; він тепер молиться.</J>


text:
<J>Я показав йому у видінні мужа, на ім'я Ананій, котрий прийшов до нього і поклав на нього руку, щоб він прозрів».</J>


text:
Ананій відповів. «Господи, я чув від багатьох про цього чоловіка, як багато зла він учинив святим Твоїм в Єрусалимі.


text:
Але Господь сказав йому: <J>«Йди, бо він є вибрана посудина Моя, щоб сповіщати ім'я Моє перед народами і царями, і синами Ізраїля.</J>


text:
І Ананій пішов і увійшов у дім; і поклавши руки на нього, сказав: «Брате Савле, Господь Ісус, Який явився тобі в дорозі, якою ти йшов, послав мене, щоб ти прозрів і сповнився Духом Святим».


text:
І всі, що чули, дивувалися і говорили: «Хіба це не той, що в Єрусалимі переслідував тих, які визнавали це ім'я, та й сюди для того прийшов, щоб пов'язати їх і приводити до первосвящеників?»


text:
А Савл усе більше і більше зміцнювався і непокоїв іудеїв, які жили в Дамаску, доводячи, що Цей є Христос.


text:
<pb/>Коли ж Савл прийшов до Єрусалиму, то намагався приєднатися до учнів, та всі боялися його, не вірячи, що він учень.


text:
Тоді Варнава взяв його і привів до апостолів і розповів їм, як Савл бачив Господа в дорозі, і що говорив йому, і як в Дамаску він відважно проповідував в ім'я Ісуса.


text:
<pb/>Церкви ж по всій Іудеї, Галілеї і Самарії мали спокій, зміцнюючись і ходячи в страху Господнім, і, втішаючись від Святого Духа, зростали.


text:
І там він знайшов одного чоловіка, на ім'я Еней, який пролежав у ліжку вісім років, бо був розслаблений.


text:
<pb/>А в Йопії була одна учениця, на ім'я Тавіфа, що в перекладі означає Серна. Вона була сповнена добрих діл і творила багато милостині.


text:
Так як Лідда знаходиться близько Йопії, то учні, почувши, що Петро там, послали до нього двох чоловіків просити його, щоб він незабарився прийти до них.


text:
І Петро встав і пішов з ними. А коли він прийшов, провели його в горницю, де всі вдовиці оточили його, плачучи і показуючи сорочки і плаття, які Серна пошила для них, коли з ними була.


text:
Петро вислав усіх і, ставши на коліна, помолився; тоді він звернувся до тіла і сказав: «Тавіфа, встань!» А вона відкрила очі свої і, побачивши Петра, сіла.


text:
Близько дев'ятої години дня, він бачив у видінні ясно ангела Божого, який прийшов до нього і сказав йому: «Корнилію!»


text:
Він, поглянувши на нього, злякався і сказав: «Що, Господи?» А той відповів йому: «Твої молитви і твої милостині згадалися перед Богом.


text:
Він гостює в Симона шкіряника, дім якого біля моря. Він скаже тобі слова, якими спасешся ти і весь дім твій».


text:
Коли ангел, який говорив з Корнилієм, відійшов, він покликав двох слуг своїх і побожного воїна з тих, які були при ньому,


text:
<pb/>Наступного дня, коли вони ще були в дорозі і наближались до міста, Петро вийшов на покрівлю дому помолитись, о годині шостій.


text:
і бачить він небо відкрите, і якусь посудину, наче велике полотно, прив'язане за чотири кінці, що опускалось на землю і сходить до нього.


text:
<pb/>Коли Петро в збентеженні думав, що мало б означати видіння, яке він бачив, ось посланці від Корнилія, розпитавши про дім Симона, стали перед ворітьми


text:
Петро зійшов до людей, присланих до нього Корнилієм, і сказав: «Ось я той, кого ви шукаєте. По якій справі ви прийшли?»


text:
А вони сказали: «Сотник Корнилій, муж праведний та богобоязливий, про якого добре говорить увесь народ іудейський, був наставлений святим ангелом покликати тебе в дім свій і послухати слово від тебе».


text:
Тоді він покликав і гостинно прийняв їх, а на другий день він устав і пішов з ними; також дехто з братів з Йопії пішли з ним.


text:
і сказав їм: «Ви знаєте, що іудеєві заборонено знатися або зближатися з іноплемінником, але мені Бог відкрив, щоб я не вважав жодного чоловіка за негідного чи нечистого.


text:
<pb/>А Корнилій сказав: «Четвертого дня аж до цієї години я постився, а о дев'ятій годині я молився в своїм домі; і ось, муж став переді мною в блискучій одежі


text:
Отже, пошли в Йопію і поклич Симона, званого Петром. Він гостює в домі Симона шкіряника біля моря; він прийде і скаже тобі'.


text:
І я негайно по тебе послав, і ти добре зробив, що прийшов. Тепер ми всі стоїмо перед Богом, щоб вислухати все, що звелів сказати тобі Господь».


text:
Ви знаєте про те, що сталося по всій Іудеї, почавши з Галілеї, після хрещення, яке проповідував Іоанн: 


text:
про Ісуса з Назарету, як Бог помазав Його Святим Духом і силою, Який ходив, чинячи добро і зціляючи всіх, кого поневолив диявол, бо Бог був з Ним.


text:
І ми свідки всього, що Він зробив у країні Іудейській і в Єрусалимі, та вони Його вбили, повісивши на дереві.


text:
не всьому народові, а свідкам, вибраним Богом наперед, нам, які їли і пили з Ним по воскресінні з мертвих.


text:
«Я був у місті Йопії і молився, і в натхненні бачив видіння: якась посудина, наче велике полотно, прив'язана за чотири кінці, спускалася з неба і наблизилась аж до мене.


text:
І Дух сказав мені йти з ними без всякого сумніву. І цих шість братів також пішли зі мною, і ми ввійшли в дім того чоловіка.


text:
А він розповів нам, як він бачив ангела в домі своїм, який став і сказав йому: 'Пошли в Йопію людей і поклич Симона, званого Петром;


text:
І я згадав слово Господнє, як Він сказав: <J>'Іоанн хрестив водою, ви ж будете охрещені Духом Святим'.</J>


text:
Отже, коли Бог дав їм такий дар, як і нам, котрі повірили в Господа Ісуса Христа, то хто я, щоб міг заперечити Богові?»


text:
Почувши це, вони заспокоїлись і прославили Бога, говорячи: «Видно і язичникам Бог дав покаяння на життя!»


text:
<pb/>А ті, що були розсіяні через переслідування, яке сталося в зв'язку з Стефаном, прийшли аж до Фінікії, Кіпру й Антіохії, не проповідуючи слова нікому, крім іудеїв.


text:
Але були між ними деякі мужі з Кіпру і Кірінеї, які прийшли в Антіохію, і вони промовляли до греків, проповідуючи Господа Ісуса.


text:
Коли ж він прийшов і побачив благодать Божу, то зрадів і наставляв усіх, щоб щирим серцем трималися Господа.


text:
І цілий рік вони збиралися в церкві і навчали багато народу. І учні в Антіохії стали вперше називатися християнами.


text:
І один з них, на ім'я Агав, встав і звістив через Духа, що буде великий голод по всьому світу, який був у дні кесаря Клавдія.


text:
І, схопивши його, посадив у в'язницю і передав чотирьом четвіркам воїнів стерегти його, маючи на увазі після Пасхи вивести його до народу.


text:
<pb/>Коли ж Ірод хотів вивести його, Петро спав у ту ніч між двома воїнами, закутий двома ланцюгами, і сторожа перед дверима стерегла в'язницю.


text:
І ось ангел Господній став перед ним, і світло осяяло в'язницю. І, торкнувши Петра в бік, він збудив його і сказав: «Скоріш вставай!» І ланцюги спали з рук його.


text:
Ангел сказав йому: «Підпережись і взуйся». І він зробив так. Потім говорить йому: «Одягни одежу твою і йди за мною!»


text:
Він вийшов і пішов услід за ним, незнаючи, що роблене ангелом було в дійсності, бо думав, що бачить видіння.


text:
Минувши першу і другу сторожу, вони прийшли до залізної брами, яка вела в місто, а вона сама відчинилася їм; вони вийшли і пройшли одну вулицю, і раптом ангела не стало з ним.


text:
Коли Петро опам'ятався, то сказав: «Тепер я справді знаю, що Господь послав ангела Свого і вирвав мене з руки Ірода та від усього, чого сподівався народ іудейський».


text:
<pb/>А, зміркувавши, він прийшов до дому Марії, матері Іоанна, званого Марком, де багато віруючих зібралося і молилося.


text:
І, пізнавши голос Петра, вона від радості не відчинила хвіртки, а вбігла і сказала, що Петро стоїть під дверима.


text:
<pb/>А ті сказали їй: «Чи ти при розумі?» Але вона запевняла, що так і є. Та вони говорили: «Це ангел його».


text:
Він же, кивнувши їм рукою, щоб мовчали, розповів їм, як Господь вивів його з в'язниці. І сказав: «Сповістіть про це Якова і братів». І вийшов та й пішов у інше місце.


text:
Ірод же, пошукавши його і, не знайшовши, засудив сторожу і велів покарати їх смертю. Потім він відправився з Іудеї в Кесарію і там перебував.


text:
<pb/>Ірод був розгніваний на мешканців Тиру і Сидону. І вони, змовившись, прийшли до нього і, схиливши на свій бік Власта, управляючого царським домом, просили миру, бо їхня країна годувалася з царських земель.


text:
<pb/>Та раптом ангел Господній уразив Ірода за те, що він не віддав слави Богові; і він помер, бо з'їли його черви.


text:
А Варнава і Савл повернулися з Єрусалима (в Антіохію), виконавши доручене їм, узявши з собою Іоанна, званого Марком.


text:
<pb/>В Антіохії, в тамошній церкві були деякі пророки і вчителі: Варнава, Симеон, званий Нігер, Луцій з Кірінеї, Манаїл, вихований з Іродом тетрархом і Савл.


text:
Коли вони служили Господеві і постили, Дух Святий сказав: 'Відділіть Мені Варнаву і Савла на діло, на яке Я покликав їх'.


text:
І коли вони були в Саламіні, то звіщали Слово Боже в синагогах іудейських. А Іоанн був з ними для послуг.


text:
А коли перейшли весь острів, аж до Пафи, то знайшли одного ворожбита, лжепророка, іудеянина, на ім'я Варісуса.


text:
Він був при консулі Сергії Павлі, чоловіку розумним. Той покликав Варнаву і Савла, бажаючи почути Слово Боже.


text:
А Еліма ворожбит (так в перекладі ім'я його) противився їм і намагався відвернути проконсула від віри.


text:
і сказав: «О ти, сповнений всякого лукавства і всякого зла, син диявола, ворог всякої праведності! Чи перестанеш ти збивати з прямих доріг Господніх?


text:
І зараз ось рука Господня на тобі: ти станеш сліпим і не побачиш сонця до часу!» І зараз же обняв його морок і темрява, і він, тиняючись, шукав поводиря.


text:
<pb/>А Павло і ті, що були з ним, відпливли від Пафа і прибули в Пергію в Памфілії. А Іоанн відлучився від них і повернувся в Єрусалим.


text:
Після читання Закону і Пророків, начальники синагоги послали до них, сказати: «Мужі-браття, якщо маєте слово повчання до народу, то скажіть!»


text:
Бог народу цього вибрав батьків наших, і підніс цей народ в часи перебування в землі єгипетській, і рукою сильною вивів їх з неї,


text:
а потім просили вони царя, і Бог дав їм Саула, сина Кісового, мужа з коліна Веніаміна, який царював сорок років.


text:
А, усунувши його, поставив їм Давида бути царем, про якого теж засвідчив, кажучи: 'Я знайшов мужа по серцю Моєму, Давида, сина Єсеєвого, який буде виконувати всю волю Мою'.


text:
А коли Іоанн завершив своє діло, він говорив: 'Я не Той, за кого мене вважаєте. Але ось за мною іде Той, Якому я недостойний розв'язати взуття на ногах'.


text:
<pb/>Мужі-браття, сини роду Авраамового, і ті з вами, що бояться Бога, вам послане слово спасіння цього.


text:
Бо мешканці Єрусалиму і їхні начальники, не пізнавши Його і осудивши Його, здійснили слова пророчі, які читаються кожного суботнього дня.


text:
<pb/>і багато днів Він являвся тим, які вийшли з Ним з Галілеї в Єрусалим і які нині є свідками Його перед людьми.


text:
І ми благовістимо вам, що обітницю, дану нашим батькам, Бог виконав нам, дітям їхнім, воскресивши Ісуса,


text:
<pb/>А що воскресив Його з мертвих, так що Він уже не вернеться в тління, про це сказав так: <t>'Я дам вам незмінні милості, що були обіцяні вірно Давиду'.</t>


text:
<pb/>Бо Давид, що часу свого послужив волі Божій, спочив, і приєднався до батьків своїх, і побачив тління.


text:
<t>'Дивіться, зневажники, подивуйтеся та зникніть, бо Я творю діло в дні ваші, діло, в яке ви не повірили б, коли б хто і розповів вам'».</t>


text:
Коли ж присутні розходилися, то багато з іудеїв і побожних навернених з язичників пішло за Павлом і Варнавою; вони ж розмовляли з ними і переконували їх перебувати в благодаті Божій.


text:
Коли ж іудеї побачили народ, сповнились заздрістю і почали суперечити словам Павла та богозневажати.


text:
Тоді Павло і Варнава сміливо сказали: «Вам першим належало проповідувати Слово Боже, та коли ви Його відкидаєте і вважаєте самі себе недостойними життя вічного, то ось ми звертаємось до язичників.


text:
Бо так Господь заповів нам: <t>'Я поставив Тебе світлом язичникам, щоб Ти був на спасіння аж до краю землі'».</t>


text:
<pb/>А язичники, почувши це, раділи і прославляли Слово Господнє. І всі, що були призначені на життя вічне, увірували.


text:
А іудеї підбурили побожних і поважних жінок та значних у місті, і вчинили переслідування на Павла і Варнаву та вигнали їх з своєї околиці.


text:
<pb/>І сталося, що в Іконії вони ввійшли разом у синагогу іудейську і говорили так, що багато з іудеїв і еллінів увірували.


text:
Однак вони пробули там досить часу, сміливо говорячи про Господа, Який засвідчив слово благодаті Своєї, чинивши знамення і чудеса руками їхніми.


text:
<pb/>А в Лістрі сидів один чоловік слабий на ноги, кривий від утроби матері своєї, і ніколи не ходив.


text:
сказав сильним голосом: «Тобі кажу в ім'я Господа Ісуса Христа: Встань прямо на ноги твої!» І він відразу скочив і почав ходити.


text:
А люди, побачивши, що зробив Павло, піднесли голос свій, гукаючи по-лікаонському: «Боги в подобі людській зійшли до нас!»


text:
А жрець Зевса, якого храм був перед містом, привів биків з вінками до воріт, і з народом хотів приносити жертву.


text:
Та коли апостоли Варнава і Павло почули про це, то роздерли одежу свою, кинулись між народ та й закричали: 


text:
<pb/>«Мужі, що це ви робите? Ми ж такі самі люди, як і ви; і благовістимо вам, щоб ви навернулись від цих марнот до Бога Живого, Який створив небо і землю, і море, і все, що в них;


text:
Хоч і не переставав свідчити про Себе благодіянням, подаючи нам з неба дощі і врожайні часи, та сповнюючи їжею та радощами серця наші».


text:
<pb/>Але прийшли туди іудеї з Антіохії і Іконії і, підбуривши народ, побили Павла камінням, і виволокли геть за місто, думаючи, що він помер.


text:
Та коли учні зібрались біля нього, він встав і повернувся в місто. А наступного дня він пішов з Варнавою в Дервію.


text:
<pb/>Проповідавши Євангеліє цьому місту і придбавши багато учнів, вони вернулись в Лістру, в Іконію й Антіохію,


text:
зміцнюючи душі учнів, вмовляючи їх перебувати у вірі і навчаючи, що багатьма скорботами належить нам увійти в Царство Боже.


text:
Рукоположивши ж їм пресвітерів для кожної церкви, вони помолились з постом і передали їх Господеві, в Якого увірували.


text:
Прибувши, вони скликали церкву і розповіли все, що Бог зробив з ними, і як Він відкрив двері віри язичникам.


text:
<pb/>І прийшли деякі з Іудеї та навчали братів: «Якщо не обріжетесь за звичаєм Мойсеєвим, то не можете спастися».


text:
Коли ж виникла незгода й чимала дискусія Павла та Варнави з ними, то постановили, щоб Павло і Варнава, та дехто інший з них, пішли в цій справі до апостолів і пресвітерів у Єрусалим.


text:
Тож вони, послані церквою, проходили через Фінікію і Самарію, розповідаючи про навернення язичників. І робили велику радість усім браттям.


text:
А коли вони прийшли в Єрусалим, то були прийняті церквою, апостолами та пресвітерами, і розповіли про все, що Бог зробив з ними і як відкрив двері віри язичникам.


text:
Але деякі віруючі, які перед наверненням належали до фарисеїв, встали і сказали: «Треба обрізувати їх та наказати їм, щоб зберігали Закон Мойсеїв».


text:
Після тривалого обговорення, Петро встав і сказав їм: «Мужі-браття, ви знаєте, що від днів перших Бог вибрав мене між нами, щоб через мої уста язичники почули слово Євангелії і увірували.


text:
Отож, чого тепер спокутуєте Бога, щоб покласти ярмо на шию учням, яке ні батьки наші, ні ми не змогли понести?


text:
<pb/>І все зібрання замовкло; і слухали Варнаву та Павла, які розповідали про знамення і чудеса, зроблені Богом між язичниками через них.


text:
<t>'Після цього Я знов вернуся і відбудую занепаду скінію Давида, і відбудую знову руїни її, і наново поставлю її,</t>


text:
<t>щоб шукали Господа інші люди, і всі народи, серед яких звіститься ім'я Моє, говорить Господь, Який чинить все це.</t>


text:
але написати їм, щоб вони утримувалися від оскверненого ідолами, від блуду, від задушеного та крові.


text:
.	Бо ж закон Мойсеїв з давніх давен в кожному місті проповідується і читається по синагогах кожної суботи».


text:
<pb/>Тоді апостоли і пресвітери з усією церквою постановили вибрати із свого середовища мужів і послати їх в Антіохію з Павлом і Варнавою, а саме: Іуду, званого Варсавою, і Силу, провідних мужів між братами,


text:
написавши і вручивши їм таке: «Апостоли і пресвітери, і брати, — братам з язичників в Антіохії, Сірії і Кілікії: радуватися!


text:
Так як ми чули, що деякі, що вийшли від нас, збентежили вас своїми словами і захитали душі ваші, кажучи, що ви мусите обрізуватись і дотримувати Закон, чого ми їм не доручали,


text:
то ми, зібравшись, однодушно розсудили послати до вас вибраних мужів, з улюбленими нашими Варнавою і Павлом,


text:
утримуватися від ідоложертівного, від крові, і задушенини та від блуду. Додержуючись цього, зробите добре. Будьте здорові!»


text:
Павло з Варнавою залишилися в Антіохї, навчали та благовістили Слово Господнє разом з багатьма іншими.


text:
<pb/>По кількох днях Павло сказав Варнаві: «Ходімо знов і відвідаємо наших братів у кожному місті, де ми звіщали Слово Господнє, як вони живуть.


text:
Але Павло вважав краще не брати з собою того, хто відлучився від них у Памфілії і не пішов з ними на діло, на яке їх послали.


text:
<pb/>І прийшов він в Дервію і Лістру. А був там один учень, на ім'я Тимофій, якого мати була іудеянка, що увірувала, а батько геллін.


text:
Павло захотів взяти його з собою; і, взявши, обрізав його заради іудеїв, які були в тих місцях, бо всі знали, що батько його Геллін.


text:
Проходячи по містах, вони передавали вірним додержуватися постанов, які ухвалили апостоли і пресвітери в Єрусалимі.


text:
І було Павлові вночі видіння: якийсь чоловік з Македонії стояв перед ним і благав його, кажучи: «Прийди в Македонію і допоможи нам».


text:
Після цього видіння, ми вирішили іти в Македонію, зрозумівши, що це Господь кличе нас благовістити їм.


text:
А в суботній день ми вийшли за місто над річку, де за звичаєм, було місце молитви; і сівши, розмовляли з зібраними там жінками.


text:
І одна жінка, на ім'я Лідія, що торгувала кармазином, з міста Тіятір, яка шанувала Бога, слухала нас, а Господь відкрив їй серце слухати уважно те, що говорив Павло.


text:
І коли вона охрестилась і родина її, то просила нас, кажучи: «Якщо ви признали мене вірною Господеві, то зайдіть в дім мій і живіть у мене». І переконала нас.


text:
<pb/>Сталося ж, як ми йшли на місце молитви, нас зустріла одна служниця, що мала духа віщунського, і ворожбитством давала великий прибуток господарям своїм.


text:
Вона, йдучи слідом за Павлом і за нами, кричала, кажучи: «Ці люди — раби Всевишнього Бога, які звіщають вам дорогу спасіння!»


text:
<pb/>І це вона робила багато днів. Тоді Павло обурився і, обернувшись, сказав духові: «Наказую тобі в ім'я Ісуса Христа, — вийди з неї!» І в ту ж мить дух вийшов.


text:
Коли господарі її побачили, що надія на їх прибуток пропала, схопили Павла і Силу і потягли їх на майдан до старійшин.


text:
І, завдавши їм багато ударів, вкинули їх у в'язницю, наказавши в'язничному сторожеві пильно стерегти їх.


text:
Раптом стався великий землетрус, так що основа в'язниці захиталась, повідчинялись всі двері в'язничні, і кайдани з усіх поспадали.


text:
А коли в'язничний сторож прокинувся від сну і побачив, що двері в'язниці відчинені, то вихопив меч і хотів убити себе, бо думав, що в'язні повтікали.


text:
В'язничний сторож узяв їх тієї ж години ночі, обмив їхні рани і негайно охрестився він сам і всі домашні його.


text:
В'язничний сторож сказав це Павлові: «Начальники прислали, щоб відпустити вас. Отже, виходьте і йдіть собі з миром!»


text:
Але Павло сказав їм: «Нас, римських громадян, без суду прилюдно били і вкинули у в'язницю, а тепер таємно випускаєте нас? Ні! Нехай самі прийдуть і виведуть нас!»


text:
Вийшовши з в'язниці, Павло і Сила повернулися до Лідії, і побачившись з братами, повчали їх та й пішли.


text:
відкриваючи і вияснюючи, що належало Христу постраждати і воскреснути з мертвих, і що «Цей Ісус, Якого я вам проповідую, є Христос!»


text:
І декотрі з них увірували і приєднались до Павла і Сили, як із побожних гелленів велике число, так і чимало із знатних жінок.


text:
А іудеї, які не увірували, запалившись заздрістю і назбиравши деяких злих людей на майдані, зібрались юрбою та й бунтували місто; і напали на дім Ясона та й намагалися вивести їх до народу.


text:
І не знайшовши їх, потягли Ясона і декотрих братів до міських начальників, викрикуючи: «Ці світ збаламутили, вони прийшли і сюди,


text:
<pb/>І брати негайно вночі відіслали Павла і Силу у Верію. Прийшовши туди, вони увійшли в синагогу Іудейську.


text:
Вірійці були розсудливіші солунян: вони прийняли слово зі щирістю, досліджуючи Писання щоденно, чи точно це так.


text:
Та коли солунянські іудеї довідалися, що Слово Боже було проповідуване Павлом у Верії, то прийшли і туди, і там підбурювали та бунтували народ.


text:
А ті, що супроводжували Павла, провели його аж до Афін. А самі вернулись до Верії з проханням до Сили і Тимофія, щоб вони негайно прибули до нього.


text:
<pb/>І розмовляв він у синагозі з іудеями і тими, які шанують Бога і кого він зустрічав щоденно на майдані.


text:
Дехто з філософів епікурейців та стоїків сперечався з ним; і одні говорили: «Що хоче сказати цей пустомов?» А інші: «Здається, що він проповідує чужих богів». Бо він звіщав їм про Ісуса і воскресіння.


text:
<pb/>І, взявши його, привели в ареопаг та й сказали: «Чи можемо знати, що це за нове вчення, яке ти проповідуєш?


text:
Афіняни ж та захожі чужинці ні в чому так охоче не проводили час, як говорити або слухати про щось нове.


text:
<pb/>А Павло став посередині ареопагу і сказав: «Мужі-афіняни, зі всього я бачу, що ви є особливо побожні!


text:
Так, проходячи і оглядаючи святині ваші, я знайшов і жертовник, на якому написано: 'Невідомому Богові'. Саме Цього, Котрого ви, не знаючи шануєте, Того я проповідую вам.


text:
Бог, Який створив світ і все, що в ньому; будучи Господом неба і землі, Він живе не в храмах рукотворних;


text:
і не вимагає служіння рук людських, ніби в чомусь маючи потребу, тому що Сам дає всьому життя і дихання і все.


text:
З однієї крові Він створив весь рід людський для життя по всій землі, призначивши їм наперед часи і межі їхнього проживання.


text:
<pb/>Отож, бувши родом Божим, ми не повинні думати, що Божество подібне до золота, або срібла, або каменя, що приймає образ від мистецтва та домисла людського.


text:
бо Він призначив день, в який буде судити увесь світ справедливо, через Мужа, Якого наперед призначив, давши всім запевнення, воскресивши Його з мертвих».


text:
Як почули вони про воскресіння мертвих, то одні стали насміхатися, а інші казали: «Послухаєм тебе про це іншим разом!»


text:
А деякі мужі пристали до нього й увірували; серед них був Діонісій, Ареопагіт, і жінка, на ім'я Дамара, та інші з ними.


text:
<pb/>І знайшов одного іудея, на ім'я Акілу, родом з Понту, який прибув недавно з Італії, з жінкою своєю Пріскіллою, тому що Клавдій наказав усім євреям покинути Рим. І прийшов до них.


text:
<pb/>Коли ж Сила і Тимофій прийшли з Македонії, Павло, спонукуваний Духом, свідчив іудеям, що Ісус є Христос.


text:
Як вони противились та богозневажали, він обтрусив одежу свою і сказав їм: «Кров ваша — на голови ваші! Я чистий! Віднині іду до язичників!»


text:
А Крисп, начальник синагоги, увірував у Господа з усім домом своїм. І багато корінфян, почувши, увірували і охрестилися.


text:
<pb/>А коли Галліон був проконсулом в Ахаії, іудеї однодушно повстали проти Павла і привели його до суду,


text:
Коли ж Павло хотів говорити, Галліон сказав іудеям: «Іудеї, коли б сталася яка кривда або злий вчинок, то я вислухав би вас справедливо,


text:
<pb/>але, коли йде суперечка про вчення, імена та про Закон ваш, то розберіться самі, — я суддею цього бути не хочу».


text:
Тоді всі схопили Сосфена, начальника синагоги, і били його перед судом. Галліон же зовсім не турбувався про те.


text:
<pb/>Павло, пробувши ще чимало днів, попрощався з братами і відплив у Сірію, а з ним Пріскілла і Акіла; і обстригши голову в Кенхреях, згідно обітниці.


text:
І попрощався з ними, кажучи: «Мені неодмінно треба провести в Єрусалимі свято, що наближається. До вас же повернуся знов, коли буде воля Божа». І відплив з Ефесу.


text:
І пробувши там деякий час, вийшов і переходив з місця на місце по всій Галатії і Фрігії, зміцнюючи всіх учнів.


text:
<pb/>Один іудей, на ім'я Аполлос, родом з Олександрії, красномовний і знавець Писання, прийшов в Ефес.


text:
Він був наставлений в початках на шлях Господній і, палаючи духом, говорив та навчав правильно про Господа, знаючи тільки хрещення Іоаннове.


text:
Він почав сміливо промовляти в синагозі. Але коли Акіла і Пріскілла почули його, то прийняли його до себе і розповіли йому докладніше про дорогу Господню.


text:
А коли він виявив бажання йти в Ахаію, то брати написали тамошнім учням, щоб вони прийняли його. І, прийшовши туди, багато допомагав благодаттю тим, хто увірував.


text:
<pb/>Під час перебування Аполлоса в Корінфі, Павло, пройшовши через верхні країни, прийшов в Ефес і, знайшовши там деяких учнів,


text:
спитав їх: «Чи ви прийняли Духа Святого, як увірували?» А ті відповіли йому: «Ми навіть і не чули про Духа Святого!»


text:
А Павло сказав: «Іоанн хрестив хрещенням покаяння, кажучи людям, щоб вірили в Грядучого після нього, тобто в Ісуса».


text:
<pb/>Увійшовши в синагогу, Павло відважно проповідував три місяці, говорячи та переконуючи про Царство Боже.


text:
Коли ж деякі розлютилися і не вірили, принародно злословлячи дорогу Господню, то він залишив їх. І, відділивши учнів, він навчав щоденно в школі одного Тирана.


text:
Це продовжувалось майже два роки, так що всі мешканці Асії чули слово про Господа Ісуса, іудеї і гелліни.


text:
Так що на хворих клали хустки і пояси з тіла його, і вони зцілялися від хвороби, а нечисті духи виходили з них.


text:
Навіть деякі з мандрівних іудейських ворожбитів почали закликати ім'ям Господа Ісуса тих, що мали нечистих духів, кажучи: «Закликаємо вас Ісусом, Якого Павло проповідує!»


text:
Це стало відоме всім іудеям і гелленам, які жили в Ефесі; і страх напав на всіх них, а ім'я Господа Ісуса звеличалося.


text:
А багато з тих, що займалися чарами, позносили книги і спалили перед усіма; і підраховано ціну їх і виявилося їх на п'ятдесят тисяч драхм.


text:
<pb/>Коли ж це скінчилося, Павло задумав, пройшовши Македонію і Ахаію, йти до Єрусалиму, сказавши: «Як побуду там, то мушу побачити і Рим».


text:
І послав у Македонію двох з тих, що служили йому, Тимофія і Ераста, а сам залишився в Асії на деякий час.


text:
Бо один золотар, на ім'я Дмитро, який робив срібні храми Артеміди і давав чималий заробіток ремісникам,


text:
<pb/>яких він зібрав, разом з іншими подібними працівниками, і сказав: «Мужі, ви знаєте, що з цього ремесла ми маємо наш добробут;


text:
проте ви бачите і чуєте, що не тільки в Ефесі, але майже по всій Асії, цей Павло переконав і відвернув багато народу, кажучи, що то не боги, які зроблені людськими руками.


text:
Це загрожує нам тим, що не тільки наше ремесло прийде в занепад, але й храм великої богині Артеміди зневажиться, і буде позбавлена величі та, яку шанує вся Асія і цілий світ».


text:
І все місто наповнилось заколотом; і всі вони кинулися до театру, схопивши Гая і Арістарха, македонян, супутників Павлових.


text:
Також деякі з асійських начальників, бувши його приятелями, послали до нього і просили не з'являтися на видовищі.


text:
А тим часом одні кричали одне, а інші — друге, бо зборище було бурхливе, а більшість навіть не знала, для чого вони зібралися.


text:
І взяли з народу Олександра, бо іудеї висунули його наперед. Подавши знак рукою, Олександр хотів говорити до народу.


text:
Довідавшись, що він іудей, всі в один голос, близько двох годин, кричали: «Велика є Артеміда Ефеська!»


text:
Охоронець порядку, втихомиривши народ, сказав: «Мужі ефеські! Який чоловік не знає, що місто Ефес — служитель великої богині Артеміди і Діопета?


text:
Якщо ж Дмитро і ремісники його мають скаргу на когось, то є суди і є проконсули; нехай оскаржують один одного;


text:
Бо нам грозить небезпека, бути звинуваченими за сьогоднішнє заворушення; оскільки нема ніякої причини, якою ми могли б виправдати це зборище».


text:
<pb/>Коли ж заколот стих, Павло покликав учнів, і давши їм наставлення та попрощавшись з ними, вийшов і пішов у Македонію.


text:
Там він пробув там три місяці. Коли він мав відпливти в Сірію, то іудеї вчинили змову проти нього, і тому він вирішив вертатись через Македонію.


text:
Разом з ним пішов Сопатер, син Пірра, з Верії, Арістарх і Секунд з Солуня, Гай з Дербії і Тимофій, та Тихик і Трохим з Асії.


text:
<pb/>А першого дня в тижні, коли учні зібралися для ламання хліба, Павло, маючи намір ранком наступного дня вирушити в дорогу, промовляв до них і продовжив слово до півночі.


text:
І там сидів на вікні один юнак, на ім'я Євтих, і обгорнув його глибокий сон, бо Павло говорив довго, і він сонний похилився і впав додолу з третього поверху, — і підняли його мертвим.


text:
І, вернувшись, він переломив хліб і спожив, і бесідував з ними ще довго, аж до світанку, потім пішов у дорогу.


text:
<pb/>А ми пішли наперед до корабля та попливли в Асс, щоб звідти взяти Павла, бо він так звелів, сам бажаючи йти пішки.


text:
І відпливши звідти, ми наступного дня зупинилися напроти Хіосу, а другого припливли до Самосу, і побувши в Трогілії, наступного дня прибули до Міліту.


text:
Павло рішив минути Ефес, щоб не забаритись в Асії, а поспішав, якщо було б можливо, щоб бути в Єрусалимі в день П'ятидесятниці.


text:
І коли вони прийшли до нього, він сказав їм: «Ви знаєте, що я з першого дня, як прийшов в Асію, весь час перебував з вами,


text:
служачи Господеві з усією покорою і рясними слізьми серед спокус, які я зазнав через підступи Іудеїв;


text:
<pb/>Але я ні про що не турбуюсь і своє життя не вважаю для себе цінним, аби тільки з радістю закінчити дорогу свою і служіння, яке я прийняв від Господа Ісуса, проповідувати Євангеліє благодаті Божої.


text:
<pb/>І ось я знаю тепер, що всі ви, між якими я ходив і проповідував Царство Боже, більше не побачите мене.


text:
Пильнуйте себе і всю отару, над якою Дух Святий поставив вас єпископами пасти Церкву Господа і Бога, яку Він придбав Своєю кров'ю.


text:
І навіть серед вас самих повстануть люди, які будуть говорити неправдиве, щоб повести учнів за собою.


text:
А тепер, брати, я передаю вас Богові і слову благодаті Його, Який має силу будувати більше та дати вам спадщину між усіма освяченими.


text:
У всьому я показав вам, що так працюючи, ви можете подати поміч слабим та пам'ятати слова Господа Ісуса, які Він Сам сказав: <J>'Блаженніше давати, ніж брати!'»</J>


text:
сумуючи найбільше з-за слова, яке він сказав, що вже більше не побачать обличчя його. І вони провели його до корабля.


text:
<pb/>Коли ми розлучилися з ними і відпливли, то негайно прибули в Кос, а на другий день в Родос, а звідти в Патару.


text:
Побачивши Кіпр, ми повернули на південь і попливли в Сірію та й причалили в Тирі, бо там корабель треба було розвантажити.


text:
І, знайшовши учнів, пробули там сім днів. Вони з натхнення Духа говорили Павлові, щоб він не йшов до Єрусалиму.


text:
І як дні перебування скінчилися, ми вийшли і пішли, а вони всі з жінками і дітьми проводжали нас аж за місто; і, впавши на коліна на березі, ми помолилися.


text:
<pb/>Ми продовжували нашу морську подорож і з Тиру прибули в Птолемаїду, де, привітавши братів, перебули з ними один день.


text:
Наступного дня ми вибрались в дорогу і прибули в Кесарію. І тут перебували в домі євангеліста Пилипа, одного з сімох.


text:
і, прийшовши до нас, узяв пояс Павлів, зв'язав собі руки і ноги і сказав: «Так говорить Дух Святий: отак іудеї в Єрусалимі зв'яжуть того, чий є цей пояс, і видадуть його в руки язичників».


text:
Тоді Павло відповів: «Що ви робите? Чого ви плачем своїм розриваєте серце моє? Бо я готовий не тільки бути зв'язаним, але й померти в Єрусалимі за ім'я Господа Ісуса!»


text:
З нами пішли деякі учні з Кесарії і привели нас до одного Мнасона з Кіпру, давнього учня, в якого ми мали зупинитися.


text:
Як вони почули про це, то славили Бога і сказали йому: «Бачиш, брате, скільки тисяч іудеїв увірували, а вони всі ревнителі закону.


text:
І вони чули про тебе, що ти навчаєш усіх іудеїв, які живуть поміж язичниками, відступництву від Мойсея, говорячи, щоб вони не обрізували дітей та не тримались звичаїв.


text:
<pb/>Візьми їх і очисться з ними, і прийми на себе витрати на жертву за них, щоб остригли собі голови; і всі дізнаються, що неправда про тебе їм сказана, та що сам ти продовжуєш триматися Закону.


text:
А відносно язичників, які увірували, ми писали, розсудивши, щоб вони нічого такого не дотримувалися, а лише берегли себе від ідоложертовного, від крові, від удавленими та від блуду».


text:
Тоді Павло взяв мужів, і очистився з ними, і наступного дня ввійшов у храм, і звістив про виконання днів очищення, аж до принесення жертви за кожного з них.


text:
<pb/>А коли ж кінчалися сім днів, тоді іудеї з Асії, побачивши його в храмі, підбурили весь народ і, схопивши його,


text:
кричали: «Мужі ізраїльські, допоможіть! Цей чоловік навчає всіх і всюди проти народу, Закону і проти цього місця! Крім того, він увів греків у храм і осквернив це святе місце!»


text:
Бо вони перед тим бачили з ним у місті Трохима, ефесянина, і думали про нього, що Павло ввів його в храм.


text:
<pb/>І все місто зворушилося, і зібрався народ; і, схопивши Павла, витягли його з храму, а двері негайно зачинили.


text:
І коли вони хотіли вбити його, то звістка дійшла до тисячоначальника полку, що весь Єрусалим збунтувався.


text:
<pb/>І зараз же він взяв воїнів і сотників і подався до них. А вони, побачивши тисячоначальника і воїнів, перестали бити Павла.


text:
Тоді тисячоначальник підійшов, узяв його і звелів закувати його двома ланцюгами. Тоді запитав, хто він і що зробив?


text:
А між народом одні кричали одне, а інші — друге; і коли він нічого певного не міг довідатися через заколот, то звелів вести його до фортеці.


text:
<pb/>Входячи до фортеці, Павло звернувся до начальника: «Чи можна мені щось сказати?» А той сказав: «Ти говориш по-грецьки?


text:
Чи не той ти єгиптянин, який перед цими днями зчинив бунт і вивів у пустиню чотири тисячі розбійників?»


text:
Але Павло сказав: «Я іудей з Тарсу в Кілікії, громадянин відомого міста; прошу тебе, дозволь мені говорити до народу».


text:
Коли ж той дозволив, Павло став на сходах і дав знак рукою народові. І, як настала тиша, він почав говорити єврейською мовою, кажучи: 


text:
А він сказав: «Я — іудей, народився в Тарсі, в Кілікії, вихований у цьому місті, в Єрусалимі, біля ніг Гамаліїла, докладно навчений Закону батьків, ревнитель по Бозі, як і всі ви сьогодні.


text:
І я переслідував послідовників цього вчення аж до їхньої смерті, в'яжучи і вкидаючи у в'язницю чоловіків і жінок.


text:
Також і первосвященик засвідчить про мене і всі старійшини, від яких я отримав листи до братів і йшов у Дамаск, щоб тамошніх людей зв'язати й привести до Єрусалиму на кару.


text:
<pb/>І сталося, як я був у дорозі і наближався до Дамаску, десь коло полудня, раптом осяяло мене велике світло з неба.


text:
І я спитав: 'Господи, що я маю робити?' А Господь відповів мені: <J>'Встань і йди в Дамаск; там буде сказано тобі все, що призначено тобі робити'.</J>


text:
І коли я від яскравості світла осліп, то ті, що були зі мною, повели мене за руку, і я прийшов у Дамаск.


text:
прийшов до мене і, ставши поруч мене, сказав мені: 'Брате Савле, прозри!' І в ту ж хвилину я побачив його.


text:
А він сказав: 'Бог батьків наших вибрав тебе, щоб ти пізнав волю Його, і щоб бачив Праведника і почув голос з уст Його.


text:
я побачив Його, а Він сказав мені: <J>'Поспіши і вийди скоріш з Єрусалиму, тому що тут не приймуть твого свідчення про Мене!'</J>


text:
А коли кров Стефана, свідка Твого, проливалась, я також стояв та одобрював убивство його, та стеріг одежу вбивців його'.


text:
<pb/>І вони слухали аж до цього слова; і піднесли свій голос, кричачи: «Геть такого з землі; не належить жити йому!»


text:
тисячоначальник звелів відвести його в фортецю і наказав бичувати його, щоб дізнатися, чого вони так на нього кричали.


text:
І коли вони прив'язали його ремінням, щоб тілесно покарати, Павло сказав сотникові, який стояв тут: «Чи законно вам бичувати громадянина римського, і без суду?»


text:
Почувши це, сотник пішов до тисячоначальника і сповістив, кажучи: «Дивись, що ти хочеш робити? Цей чоловік римський громадянин».


text:
Тоді тисячоначальник підійшов і сказав йому: «Скажи мені, ти римський громадянин?» Він сказав: «Так!»


text:
А тисячоначальник сказав: «За велику суму набув я це громадянство». Павло ж сказав: «А я родився в нім».


text:
І негайно відступили від нього ті, що мали катувати його, а тисячоначальник, дізнавшись, що він римський громадянин, злякався, що зв'язав його.


text:
<pb/>А наступного дня, бажаючи взнати точніше, за що іудеї звинувачують Павла, звільнив його з кайданів, і звелів зібратися первосвященикам і всьому синедріону і, вивівши Павла, поставив його перед ними.


text:
<pb/>А Павло, зосередивши зір на синедріон, сказав: «Мужі-браття! Я всією доброю совістю жив перед Богом до цього дня.


text:
Тоді Павло сказав йому: «Бог буде бити тебе, стіно побілена! Ти сидиш, щоб судити по Закону, а проти Закону наказуєш мене бити».


text:
А Павло сказав: «Я не знав, брати, що він первосвященик, бо написано: 'Не злослов правителя народу твого'».


text:
Павло, зрозумівши, що тут одна частина саддукеї, а друга — фарисеї, викрикнув у синедріоні: «Мужі-браття! Я фарисей, син фарисея; за надію воскресіння з мертвих мене судять!»


text:
І зчинився великий галас. А книжники з фарисейської сторони встали і сперечалися, кажучи: «Ми не знайшли нічого лихого в чоловікові цьому. А коли дух чи ангел говорив йому, то не будемо противитись Богові».


text:
А коли розлад збільшувався, то тисячоначальник, боячись, щоб Павла не роздерли, наказав воїнам зійти і взяти його від них і відвести в фортецю.


text:
<pb/>Наступної ночі Господь став перед ним і сказав: <J>«Дерзай, Павле! Так як ти свідчив про Мене в Єрусалимі, так належить тобі свідчити і в Римі».</J>


text:
<pb/>Як настав день, деякі з іудеїв зібрались і дали клятву, що не будуть ні їсти, ні пити, поки не вб'ють Павла.


text:
Вони прийшли до первосвящеників та старійшин і сказали: «Ми клятвою заприсяглися нічого не їсти, поки не вб'ємо Павла.


text:
Отже, нині ви з синедріоном передайте тисячоначальнику, щоб він вивів його до вас завтра, начебто ви хочете докладніше довідатись про нього, а ми, перш ніж він наблизиться, готові вбити його».


text:
Павло ж покликав одного з сотників і сказав: «Проведи цього юнака до тисячоначальника, бо він має щось сказати йому».


text:
Він узяв його, привів до тисячоначальника і сказав: «Павло, в'язень, покликав мене до себе і просив привести цього юнака до тебе, бо він має щось сказати тобі».


text:
А він сказав: «Іудеї змовились просити тебе, щоб ти привів Павла завтра до синедріону, ніби хочуть докладніше розпитати його;


text:
ти ж не слухай їх, бо підстерігають його більше сорока чоловік, які поклялися не їсти і не пити, доки не вб'ють його; і вони тепер готові, чекають твого розпорядження».


text:
<pb/>І, покликавши до себе двох сотників, сказав: «Приготуйте двісті воїнів, сімдесят вершників і двісті стрільців, щоб о третій годині ночі йти до Кесарії.


text:
Цього чоловіка, якого іудеї схопили і хотіли вбити, я, прийшовши з воїнами, врятував, довідавшись, що він римський громадянин.


text:
і знайшов, що його звинувачують в спірних питаннях їхнього Закону, і що він не має ніякої провини, вартої смерті або кайданів.


text:
Тому коли донесли мені про змову проти цього чоловіка, я негайно відіслав його до тебе і розпорядився, щоб обвинувачі говорили проти нього перед тобою. Будь здоров!»


text:
<pb/>Через п'ять днів прийшов первосвященик Ананій зі старійшинами і якимсь ритором Тертулом, що перед намісником скаржилися на Павла.


text:
І коли покликали його, Тертул почав звинувачувати, кажучи: «Через тебе тривалий мир ми маємо, і для нашого народу добрі зроблені реформи завдяки дбайливості твоєї, —


text:
Ми переконалися, що цей чоловік є порушник спокою і збудник заколотів між усіма іудеями по всьому світу, і що він провідник Назорейської єресі.


text:
<pb/>звелівши і нам, його обвинувачам, іти до тебе. Розпитавши, ти сам можеш дізнатися від нього, в чому його звинувачуємо».


text:
<pb/>Коли намісник дав йому знак говорити, Павло відповів: «Так як я знаю, що ти багато років суддя над цим народом, тому буду сміливіше захищатися.


text:
і що ні в храмі вони не знайшли мене, щоб я сперечався з ким-небудь або робив заколот в народі, ні в синагогах, ні в місті.


text:
Однак признаюся тобі, що згідно вчення, яке вони називають єрессю, я дійсно служу Богові отців і вірую всьому, що написано в Законі і пророках.


text:
І я маю надію на Бога, що буде воскресіння мертвих, праведних і неправедних, чого вони й самі сподіваються.


text:
хіба що тільки одне те слово, яке голосно промовив я, стоячи між ними: 'За вчення про воскресіння мертвих, ви мене судите сьогодні'».


text:
<pb/>Вислухавши це, Фелікс відклав справу їхню, кажучи: «Коли тисячоначальник Лісій прибуде, я докладніше дізнаюсь про це вчення».


text:
А Павла наказав сотникові стерегти, але бути поблажливим і не забороняти нікому з близьких його служити йому або приходити до нього.


text:
<pb/>Через кілька днів прийшов Фелікс з Друзіллою, дружиною своєю, яка була іудейкою, покликав Павла і слухав його про віру в Ісуса Христа.


text:
І коли він говорив їм про справедливість, стриманість і про майбутній суд, Фелікс пройнявся страхом і сказав: «Тепер іди, а коли знайду час, покличу тебе».


text:
Разом з тим, він сподівався, що Павло дасть йому гроші, щоб відпустити його, тому він часто прикликав його і розмовляв з ним.


text:
<pb/>Коли минуло два роки, на місце Фелікса, посів Порцій Фест. А Фелікс, бажаючи догодити іудеям, залишив Павла у в'язниці.


text:
прохаючи, щоб він зробив милість і викликав його в Єрусалим, готуючи засідку, щоб на дорозі його вбити.


text:
«Отже, — сказав він, — хто може з вас, нехай підуть зі мною, і якщо за цим чоловіком щось є, то нехай звинувачують його».


text:
<pb/>І пробувши в них не більше, як вісім чи десять днів, повернувся в Кесарію, а на другий день, сівши на судовищі, звелів привести Павла.


text:
Коли він прийшов, то іудеї, які прийшли з Єрусалиму, стали кругом нього і складали на Павла багато тяжких обвинувачень, яких не могли доказати.


text:
Він же на виправдання своє сказав: «Я не зробив ніякої провини ні проти Закону Іудейського, ні проти храму, ні проти Кесаря».


text:
Та Фест, бажаючи догодити іудеям, сказав у відповідь Павлові: «Чи хочеш іти в Єрусалим, щоб я там судив тебе за це?»


text:
Павло ж сказав: «Я стою перед судом кесаря, де і належить мені судимому бути, іудеїв я нічим не скривдив, як і ти добре знаєш.


text:
Якщо ж я неправий, або зробив щось гідне смерті, то не зрікаюся і померти; якщо нема нічого того, в чім звинувачують мене, то не може ніхто видати мене їм. Вимагаю суду кесаря».


text:
І як вони пробули там багато днів, то Фест розповів цареві про Павла, кажучи: «Тут є один чоловік, залишений у в’язниці Феліксом,


text:
на якого, коли я був в Єрусалимі, первосвященики і старійшини іудейські скаржились мені і вимагали осудження його.


text:
Я відповів їм, що у римлян нема звичаю видавати на смерть будь-якого чоловіка, перше ніж звинувачений не матиме перед собою обвинувачів і дістане право захищатися проти звинувачення.


text:
Коли ж вони прийшли сюди, то я, без зволікання, на другий день сів на судовищі і звелів привести цього чоловіка.


text:
<pb/>але мали вони з ним деякі суперечки про їхнє богошанування і про якогось Ісуса, померлого, про Якого Павло твердить, що Він живий.


text:
Але як Павло зажадав, щоб він був залишений на розгляд Августом, я звелів затримати його, аж поки відправлю його до кесаря».


text:
І Агріппа сказав Фестові: «І я хотів би послухати цього чоловіка». «Завтра, — сказав той, — почуєш його».


text:
<pb/>Отже, наступного дня Агріппа і Вереніка прийшли з великою пишністю і увійшли в судову палату з тисячоначальниками і знатнішими громадянами міста; за наказом Феста привели Павла.


text:
І Фест сказав: «Царю Агріппо і всі присутні з нами мужі! Ви бачите того, проти кого багато іудеїв приступили до мене в Єрусалимі і тут, вигукуючи, що він не повинен більше жити.


text:
Але я переконався, що він не вчинив нічого вартого смерті, а так як він сам домагався суду Августа, я вирішив послати його до нього.


text:
Та не маючи нічого певного писати про нього государеві, я привів його до вас, а особливо перед тебе, царю Агріппо, щоб після розгляду, я мав що написати.


text:
<pb/>І сказав Агріппа Павлові: «Дозволяється тобі говорити за себе». Тоді Павло, простягнувши руку, почав говорити на свій захист: 


text:
«О царю Агріппо! Вважаю себе щасливим, що можу сьогодні захищатись перед тобою в усьому, в чім звинувачують мене іудеї.


text:
Особливо тому, що ти знаєш всі звичаї та суперечливі питання між іудеями, тому прошу тебе вислухати мене великодушно.


text:
Вони знають про мене здавна, коли б схотіли засвідчити, то вони підтвердили б, що я жив, як фарисей, за найсуворішим в нашому віросповіданні вченням.


text:
а її здійснення чекають побачити наші дванадцять колін, служачи Богові старанно день і ніч. За цю надію іудеї звинувачують мене, о царю!


text:
<pb/>Що я й робив в Єрусалимі: багато святих замкнув у в'язниці, одержавши владу від первосвящеників; і коли їх убивали, я подавав на те голос.


text:
І по всіх синагогах я багаторазово мучив їх, і примушував хулити Ісуса; і в безмірній лютості я переслідував їх і по чужих містах.


text:
і опівдні на дорозі, о царю, побачив я світло з неба, ясніше від сяйва сонця, яке осяяло мене і тих, котрі йшли зі мною.


text:
Усі ми попадали на землю, і я почув голос, який говорив до мене єврейською мовою: <J>'Савле, Савле, що ти переслідуєш Мене? Важко тобі йти проти рожна'.</J>


text:
<J>Але встань і стань на ноги твої: бо для того Я з'явився тобі, щоб зробити тебе служителем і свідком того, що ти бачив, і що Я відкрию тобі,</J>


text:
<J>відкрити їм очі, щоб вони навернулись від темряви до світла і від влади сатани до Бога, щоб вірою в Мене вони одержали прощення гріхів і спадщину з освяченими'.</J>


text:
а проповідував перш тим, що в Дамаску, в Єрусалимі і по всій Іудеї, також і язичникам, щоб вони покаялися, наверталися до Бога і робили діла, гідні покаяння.


text:
Але, одержавши допомогу від Бога, я до цього дня стою і свідчу малому і великому, нічого не кажучи, крім того, про що пророки і Мойсей говорили, що це буде,


text:
що Христос мав постраждати і, воскреснувши першим з мертвих, принести світло народові іудейському і язичникам».


text:
<pb/>Коли ж він так боронився, Фест сказав гучним голосом: «Безумствуєш ти, Павле! Велика вченість твоя доводить тебе до божевілля!»


text:
Бо знає про те цар, перед ким я сміло говорю; і я переконаний, що нічого з цього не заховане перед ним, бо це не діялось в закутку.


text:
А Павло сказав: «Благав би я Бога, щоб мало, чи багато, не тільки ти, але і всі, хто чує мене сьогодні, стали такими, як я, окрім цих кайданів».


text:
І, відійшовши набік, розмовляли між собою, кажучи: «Цей чоловік не робить нічого вартого смерті чи кайданів».


text:
<pb/>Коли ж було рішено, щоб відплисти нам в Італію, то віддали Павла й інших в'язнів сотникові, з полку Августа, на ім'я Юлій.


text:
І сівши на корабель адрамітський, який мав пливти вздовж асійського узбережжя і причалити до кількох портів, — ми відпливли. Арістарх, македонянин з Солуня, був з нами.


text:
<pb/>На другий день ми пристали в Сидоні, Юлій обходився з Павлом доброзичливо і дозволяв йому ходити до своїх друзів і користуватися їхньою опікою.


text:
Повільно плаваючи багато днів, і ледве порівнявшись з Кнідом, через несприятливий нам вітер, ми підпливли до Кріту при Салмоні.


text:
І коли ми ледве минули його, припливли до одного місця, яке зветься Добра Пристань, близько міста Ласея.


text:
кажучи їм: «Мужі, я бачу, що плавання буде з перешкодами і з великою втратою не тільки для вантажу і корабля, але і для нашого життя».


text:
А як пристань не була придатна до зимівлі, то більшість радила відпливти звідти, щоб, якщо можливо, дістатися до Фініка і перезимувати в пристані крітській, неприступній західним вітрам із півдня та з півночі.


text:
<pb/>Коли ж повіяв південний вітер, то вони подумали, що одержали бажане, вирушили і попливли поблизу Кріту.


text:
Коли ж витягли його, то намагалися всяким способом підв'язати корабель. А, боячись щоб не попасти на мілину, поспускали вітрила, і так нас носило вітром.


text:
Та як багато днів не було видно ні сонця, ні зірок, і чимала буря налягала, то наостанку ми втратили всяку надію на наше врятування.


text:
<pb/>І як довго не їли, то Павло став посеред них і сказав: «Мужі, треба було послухати мене і не відпливати від Кріту; і не зазнали б таких труднощів і шкоди.


text:
і сказав: 'Не бійся, Павле, ти мусиш стати перед кесарем, і Бог дарував тобі всіх, що пливуть з тобою'.


text:
<pb/>Як прийшла чотирнадцята ніч, як ми носилися по Адріатичному морю, десь опівночі, моряки стали догадуватися, що наближаємося до якоїсь землі.


text:
І, вимірявши глибину, було двадцять сажнів. Потім на невеликій відстані вимірявши знову, було п'ятнадцять сажнів.


text:
А коли моряки хотіли втекти з корабля і опускали рятувальний човен у море, вдаючи, що хочуть закинути якорі з носа,


text:
Павло сказав сотникові і воїнам: «Якщо моряки не залишаться на кораблі, то ви не зможете врятуватися».


text:
<pb/>Коли почало розвиднятись, Павло благав усіх приймати їжу, кажучи: «Сьогодні вже чотирнадцятий день, як ви без їжі, очікуєте і нічого не споживаєте.


text:
Тому прошу вас, прийміть їжу, бо це для вашого рятунку, бо ніхто з вас ані волосини з голови не втратить».


text:
<pb/>А як настав день, то вони не могли розпізнати землі; та побачивши якусь затоку, яка мала пологий берег, до якого вирішили, якщо можна, причалити з кораблем.


text:
І піднявши якорі, попливли по морю, а одночасно розв'язали канати з керма і, поставивши мале вітрило за вітром, — попрямували до берега.


text:
Але натрапили на піщану мілину між двома течіями, і корабель загруз; ніс загруз і став нерухомим, а корма розбивалася силою хвиль.


text:
Та сотник, бажаючи врятувати Павла, утримав їх від цього наміру, і звелів, щоб ті, хто вміє плавати, першими кидались у воду і виходили на берег.


text:
Тубільці проявили до нас надзвичайну людяність; вони запалили вогонь і прийняли нас усіх, бо падав дощ і було холодно.


text:
Коли ж Павло набрав оберемок хмизу і поклав на вогонь, то гадюка вийшла від жару і повисла у нього на руці.


text:
Як тубільці побачили, що гадюка висить на його руці, говорили між собою: «Певно цей чоловік убивця; коли його, врятованого від моря, правосуддя не залишає жити».


text:
А вони очікували, що в нього буде запалення або негайно впаде мертвий. Чекаючи довго і побачивши, що ніякого лиха не сталося з ним, змінили думку і казали, що він — бог.


text:
Навкруги того місця були землі, які належали начальникові острова, на ім'я Публія. Він прийняв нас і ласкаво опікувався нами три дні.


text:
І сталось так, що батько Публія лежав одержимий гарячкою і болем у животі. Павло ввійшов до нього, помолився, поклав на нього руки і зцілив його.


text:
Вони також вшанували нас великими почестями, а коли ми відпливали, надавали усього, що було потрібно.


text:
<pb/>Через три місяці ми відпливли на олександрійському кораблі, який називався Діоскури і зимував на острові.


text:
А звідти відпливши, прибули в Регію, а коли через день повіяв південний вітер, ми прибули на другий день до Путеолі.


text:
А брати звідти, почувши про нас, вийшли назустріч нам аж до Аппієвої площі і Трьох Гостинниць. Побачивши їх, Павло подякував Богові і підбадьорився.


text:
<pb/>А коли ми прибули в Рим, сотник передав в'язнів начальникові сторожі, а Павлові дозволено було жити окремо з воїном, який стеріг його.


text:
<pb/>А по трьох днях, Павло скликав знатніших іудеїв; і коли вони поприходили, він сказав їм: «Мужі-браття, не вчинив я нічого проти народу, ані батьківських звичаїв, проте видано мене з Єрусалиму ув'язненим у руки римлян.


text:
Та коли іудеї противилися, я був змушений вимагати суду кесаря; та не з тим, щоб оскаржувати в чомусь народ мій.


text:
По тій причині я скликав вас, щоб побачити вас і порозмовляти з вами, бо за надію Ізраїлеву, я закований в ці кайдани».


text:
Вони ж сказали йому: «Ми ні листів не отримали про тебе з Іудеї, і з братів, що приходили, ніхто не сповістив про тебе і не сказав нічого злого.


text:
Проте ми хотіли б почути від тебе, що ти думаєш, бо відомо нам, що про це вчення всюди сперечаються.


text:
<pb/>І, призначивши йому день, дуже багато прийшли до нього в приміщення, де він перебував. І зранку до вечора викладав їм вчення про Царство Боже, і намагався переконати їх про Ісуса із Мойсеєвого Закону і Пророків.


text:
Ті, що були незгідні між собою, виходили, коли Павло сказав такі слова: «Добре Дух Святий сказав отцям нашим через пророка Ісайю,


text:
<pb/>кажучи: 'Піди до народу цього і скажи: <t>«Слухом почуєте, та не зрозумієте; очима будете дивитись, та не побачите;</t>


text:
<t>бо в людей цих серце загрубіло, і вухами ледве чують, і очі свої заплющили, щоб не бачити очима, і не чути вухами, і не зрозуміти серцем, і не навернутись, щоб Я зцілив їх»'.</t>


text:
і відкрився Сином Божим у силі, духом святості, через воскресіння з мертвих, про Ісуса Христа, Господа нашого.


text:
Через Якого, і ради імені Його, ми прийняли благодать і апостольство на послух віри через ім'я Його між усіма народами,


text:
всім вам, що в Римі, улюбленим Божим, покликаним святим: благодать вам і мир від Бога, Отця нашого і Господа Ісуса Христа!


text:
<pb/>Передусім я дякую Богові моєму через Ісуса Христа за всіх вас, тому що віра ваша звіщається по всьому світу.


text:
<pb/>Бо Бог свідок мені, Якому я служу духом моїм, благо вістуючи Сина Його, що я безперестанно згадую про вас,


text:
Не хочу, щоб ви не знали, що багато разів я мав намір прийти до вас, та мав перешкоди навіть донині, щоб мати якийсь плід і у вас, як і серед інших народів.


text:
<pb/>Я не соромлюсь Євангелія Христового, бо воно є сила Божа на спасіння кожному, хто вірує, перше іудеєві, а потім гелленові.


text:
Так як в ньому відкривається праведність Божа з віри у віру, як написано: «Праведний вірою жити буде».


text:
<pb/>Бо гнів Божий відкривається з неба на всяке нечестя і несправедливість людей, які правду придушують неправдою.


text:
Бо невидиме Його, вічна сила Його і Божество, від створення світу через розглядання творіння видимі, так що нема їм виправдання.


text:
Так як пізнавши Бога, вони не прославили Його, як Бога, і не дякували, а знікчемніли в своїх мудруваннях, і запаморочилось нерозумне їхнє серце.


text:
і славу нетлінного Бога змінили на подобу образу тлінної людини, і птахів, і четвероногих, і плазунів,—


text:
<pb/>Вони замінили істину Божу неправдою, і поклонялися, і служили творінню замість Творця, Який благословенний навіки. Амінь.


text:
Так само і чоловіки, залишивши природні стосунки з жінками, розпалювались своєю похіттю один до одного, і чоловіки з чоловіками чинили сором, і приймали за це відплату, відповідну їхньому блудові.


text:
А тому, що вони не вважали за потрібне визнавати Бога, Бог залишив їх з безрозсудним розумом чинити непристойне.


text:
Вони сповнені всякої неправди, блуду, лукавства, користолюбства, злоби, сповнені заздрістю, убивства, суперечок, обману, лихих звичаїв, наговорів;


text:
вони наклепники, богоненависники, зухвалі, зарозумілі і хвастливі, винахідники зла, не слухняні батькам,


text:
Вони знають праведний суд Божий, що хто чинить таке, гідний смерті, але не тільки самі таке роблять, а й схвалюють тих, хто робить так.


text:
<pb/>Отже, нема тобі виправдання, всякий чоловіче, що судиш іншого; бо тим же судом, яким судиш іншого, осуджуєш себе, бо судячи іншого, робиш те саме.


text:
Невже думаєш ти, чоловіче, що втечеш від суду Божого, засуджуючи тих, що роблять такі діла, і роблячи те саме?


text:
Або зневажаєш багатство милосердя, лагідності і довготерпіння Божого, не розуміючи, що милосердя Боже веде тебе до покаяння?


text:
Та через впертість твою і нерозкаянність серця, ти збираєш проти себе гнів на день гніву і явлення праведного суду від Бога,


text:
Ті, що згрішили осторонь Закону, і загинуть осторонь Закону, а які згрішили під Законом — будуть осуджені за Законом.


text:
А коли язичники, не маючи Закону, чинять по природі законне, вони, не маючи Закону, самі собі Закон;


text:
<pb/>оскільки вони показують, що діло Закону написане в їхніх серцях, як свідчить їм їхня совість та думки їхні, які то осуджують, то виправдують одна одну,


text:
<pb/>Обрізання корисне, коли виконуєш Закон, а коли ти порушник Закону, твоє обрізання стало необрізанням.


text:
Отож, коли необрізаний зберігає постанови Закону, то чи не зарахується необрізання його за обрізання?


text:
І чи необрізаний по природі, виконуючи Закон, не осудить тебе, порушника Закону з Писанням і обрізанням?


text:
Але той іудей, хто в душі такий; і те обрізання, яке в серці, за духом, а не за буквою; такому похвала не від людей, а від Бога.


text:
Зовсім ні! Але Бог правдивий, а кожна людина неправдива, як написано: <t>«Ти праведний у словах Твоїх і переможеш на суді Твоїм».</t>


text:
<pb/>Якщо ж наша неправда виявляє праведність Божу, то що скажемо? Хіба Бог несправедливий, коли гнів виявляє? Кажу по-людському.


text:
Якщо правда Божа через мою неправду збільшилася на славу Його, за що ж мене ще й судити, як грішника?


text:
І чи не робити нам зло, щоб вийшло добро, як деякі лихословлять нас і кажуть, ніби ми так навчаємо? Праведний суд на таких.


text:
<pb/>Що ж тоді? Чи ми маємо перевагу? Зовсім ні! Бо ми вже довели, що, як іудеї, так гелліни, всі грішні,


text:
<pb/>Але ми знаємо, що Закон, коли щось говорить, говорить тим, що під Законом, щоб всякі уста закрити, і щоб увесь світ був винен перед Богом.


text:
Якого Бог дав у жертву примирення в крові Його через віру, щоб виявити Свою праведність в прощенні давніше зроблених гріхів,


text:
під час довготерпіння Божого; щоб виявити Свою праведність в теперішній час, і щоб бути Йому праведним і виправдувати того, хто вірує в Ісуса.


text:
А тому, хто не робить, але вірує в Того, Хто оправдує нечестивого, віра його зараховується в праведність.


text:
<pb/>Чи це блаженство тільки для обрізаних, чи і для необрізаних? Ми говоримо: «Авраамові віра його зарахована в праведність».


text:
І він отримав знак обрізання, як печать праведності через віру, яку мав ще в необрізанні, щоб бути йому батьком усіх віруючих у необрізання, щоб зарахована була їм праведність;


text:
і отцем обрізаних, котрі не тільки мали обрізання, але хто ходить слідами віри, яку мав наш отець Авраам ще в необрізанні.


text:
<pb/>Не через Закон була дана обітниця Авраамові і нащадкові його, що він буде спадкоємцем світу, а через праведність по вірі.


text:
Отже, по вірі, щоб було з ласки, щоб обітниця була непорушна для всіх, не тільки за Законом, але й за вірою нащадків Авраама, котрий є отець усім нам.


text:
Як написано: «Отцем багатьох народів Я поставлю тебе», перед Тим, Кому він повірив, перед Богом, Який оживляє мертвих і називає неіснуюче, як існуюче.


text:
Він без надії повірив з надією, так що став отцем багатьох народів, згідно сказаного: «Таке буде потомство твоє».


text:
І, не ослабнувши у вірі, не вважав тіла свого за омертвіле, будучи майже столітнім, ні утроби Сарри за омертвілу.


text:
а й про нас, бо буде зараховано і нам, віруючим у Того, Хто воскресив із мертвих Ісуса Господа нашого,


text:
через Якого ми вірою отримали доступ до тієї благодаті, в якій стоїмо і хвалимося надією на славу Божу.


text:
Коли ми, бувши ворогами, примирилися з Богом через смерть Сина Його, то тим більше, примирені, — спасемося життям Його.


text:
І не тільки це, а й хвалимося в Бозі через нашого Господа Ісуса Христа, через Якого ми тепер отримали примирення.


text:
<pb/>Тому, як через одного чоловіка гріх увійшов у світ, а з гріхом смерть, так і смерть увійшла в усіх людей, бо в ньому всі згрішили.


text:
Однак смерть панувала від Адама до Мойсея і над тими, що не згрішили, подібно до провини Адама, який є образом майбутнього.


text:
<pb/>Та з даром благодаті не так, як із гріхом. Бо коли через гріх одного багато зазнало смерті, то тим більша благодать Божа і дар по благодаті одного Чоловіка, Ісуса Христа, щедро вилилась на багатьох.


text:
І дар не як суд за одного, що згрішив; бо суд за один гріх — до осудження, а дар благодаті — на виправдання від багатьох гріхів.


text:
Бо коли за провину одного смерть панувала через одного, то тим більше ті, що приймають безмірну благодать і дар праведності, будуть царювати в житті через єдиного Ісуса Христа.


text:
Тому, як через провину одного — всім людям осудження, так через праведність Одного — всім людям виправдання до життя.


text:
Бо як через непослух одного чоловіка багато-хто стали грішниками, так і через послух Одного багато-хто стануть праведними.


text:
Закон же прийшов пізніше, щоб збільшився гріх. А коли примножився гріх, там збільшилася і благодать,


text:
щоб, як гріх панував для смерті, так і благодать запанувала через праведність для життя вічного Ісусом Христом, Господом нашим.


text:
Тож ми поховані з Ним через хрещення в Його смерть, щоб, як Христос воскрес з мертвих славою Отця, так і ми жили обновленим життям.


text:
<pb/>знаючи, що наш давній чоловік був розп'ятий з Ним, щоб було знищене тіло гріховне, щоб нам не бути більше рабами гріха,


text:
і не віддавайте членів ваших гріхові в знаряддя неправедності, але віддавайте себе Богові, як ожилих із мертвих, а члени ваші Богові, як знаряддя праведності.


text:
Хіба ви не знаєте, що кому віддаєте себе в раби на послух, того ви і раби, кому коритеся: — або раби гріха на смерть, або послуху на праведність?


text:
Дяка ж Богові, що ви, бувши рабами гріха, від серця стали слухняні тому образу вчення, якому ви віддали себе.


text:
Я говорю по-людському, через неміч плоті вашої: бо так, як ви віддавали члени ваші на служіння нечистоті і беззаконню для діл беззаконних, так тепер віддавайте члени ваші в раби праведності для діл святих.


text:
<pb/>Хіба ж ви не знаєте, браття, — кажу тим, що знають Закон, — що Закон має владу над людиною, доки вона живе?


text:
Заміжня жінка зв'язана законом з живим чоловіком; а коли чоловік помре, вона звільняється від закону заміжжя.


text:
Тому, якщо при живому чоловікові вона вийде за іншого, то буде називатися перелюбницею, але як муж помре, вона вільна від закону і не буде перелюбницею, як вийде заміж за іншого.


text:
Так і ви, браття мої, вмерли для Закону тілом Христовим, щоб належати іншому, Воскреслому з мертвих, щоб приносити плід Богові.


text:
<pb/>Бо коли ми жили за плоттю, то пристрасті гріховні, які виявляються Законом, діяли в членах наших, щоб приносити плід смерті.


text:
Але тепер, коли ми померли для Закону, яким були зв'язані, ми звільнилися від нього, щоб нам служити Богові в оновленні духу, а не за старою буквою.


text:
<pb/>Що ж тоді скажемо? Невже від Закону гріх? Зовсім ні! Але я не інакше пізнав гріх, як через Закон; бо я не розумів би і побажання, коли б Закон не казав: «Не пожадай!»


text:
Але гріх, узявши привід від заповіді, викликав у мені всяку пожадливість; бо без закону гріх мертвий.


text:
<pb/>То чи ж те, що добре спричинило мені смерть? Зовсім ні! Але гріх, який виявив себе гріхом тому, що через добре спричиняє мені смерть; так що гріх стає вельми грішним завдяки заповіді.


text:
Знаю, що в мені, тобто в плоті моїй, не живе добро, бо бажання добра є в мені, але щоб виконати те, того не знаходжу.


text:
та бачу в членах моїх інший закон, який воює проти закону розуму мого і підневолює мене законом гріховним, який перебуває в членах моїх.


text:
<pb/>Дякую Богові моєму через Ісуса Христа, Господа нашого. Отже, той же самий я розумом моїм служу Закону Божому, а тілом законові гріха.


text:
Оскільки Закон був безсилий спасти від гріха, будучи ослаблений плоттю, Бог послав Сина Свого в подобі гріховної плоті в жертву за гріх і осудив гріх у плоті,


text:
тому що помисли плотські — ворожнеча проти Бога, бо Законові Божому не підкоряються, та й не можуть.


text:
Ви ж не за плоттю живете, а за духом, якщо Дух Божий живе у вас. Коли ж хто Духа Христового не має, той не Його.


text:
І якщо Дух Того, Хто воскресив Ісуса з мертвих, живе у вас, то Той, Хто воскресив Христа з мертвих, оживить і ваші смертні тіла Духом Своїм, Який живе у вас.


text:
Тому що ви не прийняли духа неволі знову на страх, але прийняли Духа всиновлення, Яким кличемо: «Авва, Отче!»


text:
А коли діти, то і спадкоємці, спадкоємці Божі, співспадкоємці Христові, якщо тільки страждаємо з Ним, щоб з Ним і прославитися.


text:
<pb/>Бо думаю, що страждання в теперішній час нічого не варті, порівнюючи із славою, яка має виявитися в нас.


text:
І не тільки вони, але й ми самі, маючи завдаток Духа, і ми самі в собі, зітхаємо, очікуючи всиновлення, викуплення тіла нашого.


text:
Бо ми спасенні в надії. Надія ж, коли бачить, не є надія; бо коли хто бачить, то чого йому і надіятися?


text:
<pb/>Так само і Дух допомагає нам в немочах наших; так як ми не знаємо про що молитися, як належить, але Дух Святий заступається за нас зітханнями невимовними.


text:
А кого Він наперед узнав, тих і призначив, щоб були подібні до образу Сина Його, щоб Він був перворідним між багатьма братами.


text:
А яких Він призначив, тих і покликав, а яких покликав, тих і виправдав, а яких виправдав, тих і прославив.


text:
Хто відлучить нас від любові Божої? Чи скорбота, чи утиск, чи переслідування, чи голод, чи нагота, чи небезпека, чи меч?


text:
Як написано: <t>«За Тебе умертвляють нас кожний день; вважають нас за овець, призначених на заколення».</t>


text:
<pb/>Я переконаний, що ні смерть, ні життя, ні ангели, ні початки, ні теперішнє, ні майбутнє, ні будь-які сили,


text:
ні висота, ні глибина, ні інше якесь творіння не зможе відлучити нас від любові Божої, яка в Христі Ісусі, Господі нашім.


text:
вони — ізраїльтяни, яким належить усиновлення, і слава, і заповіти, і законодавство, і богослужіння, і обітниці;


text:
І не тільки це, але так було з Ревекою, коли вона зачала в один час двох синів від Ісаака, отця нашого.


text:
А коли вони ще не народилися і не вчинили нічого доброго чи злого, щоб воля Божа здійснилася в обранні


text:
Бо Він каже Мойсеєві: <t>«Помилую, кого хочу помилувати, і змилосерджуся, над ким хочу змилосердитися».</t>


text:
<pb/>Отже, помилування залежить не від того, хто бажає і не від того, хто біжить, а від Бога, Котрий милує.


text:
Писання говорить фараонові: «Власне для того Я поставив тебе, щоб показати на тобі силу Мою і щоб ім'я Моє звістилося по всій землі».


text:
Але, чоловіче, хто ти, що сперечаєшся з Богом? Чи творіння скаже творцеві своєму: «Навіщо ти зробив мене таким?»


text:
Чи не має гончар влади над глиною, щоб з того самого місива зробити одну посудину для почесного вжитку, а іншу для загального вжитку?


text:
Що ж, коли Бог, бажаючи показати гнів Свій і явити могутність Свою, щадив з великим довготерпінням посудини гніву, готові на погибель;


text:
як Він сказав у пророцтві Осії: <t>«Назву народом Моїм не Мій народ, і улюбленою — не улюблену.»</t>


text:
<t>І на тому місці, де сказано їм: «'Ви не Мій народ', там вони будуть названі 'синами Бога Живого'».</t>


text:
<pb/>А Ісайя проголошує про Ізраїль: «Хоча б число дітей Ізраїля було, як піску морського, то тільки залишок спасеться.


text:
<pb/>Як Ісайя провістив: <t>«Коли б Господь Саваоф не залишив нам потомства, ми були б, як Содом, і стали б подібні до Гоморри».</t>


