# info

name: detailed_info
value:
<h2>Ukrainian New Testament:</h2> <h3>Easy-To-Read Version</h3> Всесвітній Біблійний перекладацький центр, 1996


# introductions

introduction:
<h2>Вступ</h2>
<h3>Перевидання здійснено з благословення:Вступ
Святійшого Патріарха Київського і всієї Руси-України ФІЛАРЕТА<br/>
Верховного Архиєпископа Української Греко-Католицької Церкви Блаженнійшого ЛЮБОМИРА</h3>
Читач має унікальну нагоду ознайомитися з шедевром української духової і культурно-мовної спадщини — перекладом Євангелій педагога й перекладача Пилипа Семеновича Морачевського.<p/>

Чому й тепер, за сто років по першім виданні й понад 140 по здійсненню подвижницької праці, ця пам’ятка така ж невмирущо-свіжа? Передовсім, само Слово Господнє, подане живою мовою Народу. Це живий свідок самозреченої борні Українського Духу за саме існування, за право розуміти Бога в рідній мові й звертатися до Нього мовою рідною. Кожен цивілізований нарід читає й сприймає Слово Боже рідною мовою. Це природне, творче, найпитоміше й живе втілення Христової заповіди Апостолам Його про потребу проповіди Євангелій по цілім світі всім народам.<p/>

Широкознаним загальником є той факт, що останні два тисячоліття цивілізація людська поступувала значною мірою в рамках біблеїстичної проблематики. Красне письменство й образотворче мистецтво, геть усі пласти багатошарової культури просякнено наскрізь, і то глибинно й засадничо, ідеями й сюжетами Святого Письма.<p/>

Поза тим, що нарід Український сприйняв засади християнства значною мірою ще протягом першого тисячоліття по Різдві Христовім, а традиція ВІДНОСИТЬ початки процесу ЦЬОГО ще до місії Святого Апостола Андрія Первозваного історичний шлях Слова Божого до втілення в мові народній Українській був понадто нетривіяльний, складний, драматичний, а часами й трагічний.<p/>

Вже Пересопницьке Євангеліє, що перекладалося було в роках 1556-1561, написано було староукраїнською мовою, найвидатнішою пам’яткою якої залишається дотепер. Варто згадати також Галицьке Євангеліє середини XII сторіччя, яке містило низку живих народніх слів і виразів проти малозрозумілих т. з. церковнослов’янських. Неоціненне значення мали доволі поширені Учительні Євангелія, писані й друковані живою народиьою мовою XVI — XVII сторіч. Історія сучасніших перекладів Біблії народньою українською мовою веде початок свій від 1860 року, коли інспектором Ніженської гімназії вищих наук князя В. Безбородька Пилипом Морачевським (1806-1879) родом з Чернігівщини було викінчено переклад двох Святих Євангелій.<p/>

Морачевський переклав Євангеліє українською мовою (завершено переклад було листопадом 1861 року), пізніше перекладав «Діяння Апостолів», «Апокаліпсис», «Псалтир». Проте жаден із цих перекладів не побачив світу за життя автора. Лише в лютому 1905 року царат дав дозвіл на публікацію українського перекладу Святого Письма і його було вперше надруковано навесні 1906 року (потім були вид ання 1914 й 1917 років), але дозволено для використання у церковних відправах було розпорядженням Всеукраїнської Православної Церковної Ради лише в часах Української Центральної Ради. Переклад Євангелія Пилипа Морачевського було перевидано в Канаді 1948 року й США 1966 року й досі ними послуговуються під час богослужінь.<p/>

Морачевський переслав свій переклад Священному Синодові російської Церкви і російській Академії наук. Доволі цікаво зазначити, що навіть тодішня Академія наук схвалила переклад той без жадних вимог щось змінити і прихильно поставилася до пропозиції видрукувати його на добро українському народові. Але друком не довершилося — і тут не обійшлося без антиукраїнської політики: втрутилися шеф канцелярії Його Імператорської Величности князь Долгоруков і Київський генерал-губернатор Анненков. Зрештою Священний Синод 20 червня 1863 року заборонив друкувати переклад Євангелій українською мовою. Почав діяти Валуєвський обіжник.<p/>

І тільки за майже півсторіччя, коли нарешті Академія наук була змушена визнати українську мову таки мовою, й понад чверть сторіччя відтоді, як сам Морачевський перебрався до ліпшого світу, його переклад Святого Євангелія побачив світ 1906 року в редакції єпископа Подільського Парфенія.<p/>

1936 року Святий Синод Православної Церкви Польщі видав Євангеліє в тій же редакції як велике Напрестольне.<p/>

Проте й тепер усе ще залишається глибокою прірва поміж проголошуваними і навіть здавалося б де-юре дотримуваними засадами свободи совісти і правдивими можливостями задоволення духових потреб українських вірян. Поза тим, що порівняно доволі поширені є українські переклади Святого Письма Івана Огієнка та Івана Хоменка, далеко не кожен охочий може мати власного примірника. І голод духовий, на превеликий жаль, тамують часто-густо ерзац-виданнями ріжноманітних неканонічних конфесій, церков і сект, і то як правило в мові не-українській.<p/>

Себто, проблема приступности Слова Божого в його правдивій рідномовній реалізації все ще залишається доволі гострою.<p/>

Віримо, що ця Богонадхненна Книга таки знайде дорогу до кожного охочого мати її вірянина, принесе Людині велику Правду Божу і допоможе здобути Життя Вічне. Хай буде так.<p/>

Володимир Козирський і Василь Шендеровський


# verses

text:
Юда був батьком Фареса та Зари, а матір'ю їхньою була Тамар. Фарес був батьком Есрома. Есром був батьком Арама.


text:
Салмон був батьком Воаза, а матір'ю його була Рахав. Воаз був батьком Йоведа, а матір'ю його була Рут. Йовед був батьком Єсея.


text:
Йосія був батьком Єхонії та його братів. Це було за часів переселення ізраільського народу до Вавілону.


text:
Отже, всього було чотирнадцять поколінь від Авраама до Давида, чотирнадцять поколінь від Давида до переселення у Вавілон і чотирнадцять поколінь від переселення у Вавілон до народження Христа.


text:
Ось як народився Ісус Христос. Марія, Його мати, була заручена з Йосипом. Ще до їхнього одруження виявилося, що вона вагітна від Святого Духа.


text:
Йосип, її чоловік, був людиною праведною і не хотів її ославити, отже вирішив таємно розлучитися з нею.


text:
Та коли він про це подумав, явився йому вві сні ангел Господній і мовив: "Йосипе, сину Давидів, не бійся взяти шлюб з Марією, бо дитина, що в ній зачата, - від Духа Святого.


text:
"Слухайте! Діва незаймана завагітніє і народить Сина, і назвуть Його Емануїлом", (Що означає "З нами Бог").


text:
Ісус народився в юдейському місті Віфлеємі за царювання Ірода. Згодом до Єрусалиму прийшли мудреці зі Сходу.


text:
Вони спитали: "Де новонароджений цар Юдейський? Ми прагнемо знати, бо бачили Його зірку, коли вона зійшла. Ми прийшли поклонитися Йому".


text:
"Ти, Віфлеєме, що в землі Юди, зовсім не останній серед міст Юди, бо з тебе вийде правитель, який буде пастирем народу Мого - Ізраїлю".


text:
Пославши їх до Віфлеєму, він звелів: "Ідіть та добре розпитайте про Дитя, а коли знайдете, то сповістіть мене, щоб я теж міг піти й поклонитися Йому".


text:
Вони вислухали царя та й пішли. І зоря, схід якої вони бачили, йшла поперед них, доки не зупинилася над місцем, де була Дитина.


text:
Вони ввійшли до оселі й побачили Дитину з Марією, Його матір'ю. Вони впали ниць перед Ним, щоб поклонитися Йому. Тоді, відкривши свої скарбниці, піднесли Йому дарунки: золото, ладан та смирну.


text:
Оскільки Бог явився їм вві сні й попередив, щоб не поверталися до Ірода, вони рушили до своєї землі іншим шляхом.


text:
Після того, як вони вирушили в дорогу, ангел Господній явився Йосипу вві сні й сказав: "Вставай, візьми Дитину та Її матір і тікайте до Єгипту. Залишайтеся там, поки Я не скажу, бо Ірод шукатиме Дитя, щоб убити Його".


text:
І він залишався там аж до смерті Іродової, щоб збулося сказане Богом, який устами пророка провіщав: "Я покликав Свого Сина з Єгипту".


text:
Коли Ірод побачив, що мудреці його обманули, то дуже розлютився й наказав повбивати у Віфлеємі та його околицях усіх дворічних і молодших за віком хлопчиків. (Визначивши вік з того, про що розповіли йому мудреці).


text:
"В Рамі було чути звуки ридань та голосіння. То Рахиль плакала за дітьми своїми, незважаючи на втішання, бо не було вже дітей її на світі".


text:
По смерті Ірода ангел Господній явився Йосипу вві сні в Єгипті й мовив: "Вставай, візьми Дитя та Його матір і йди в землю Ізраїльську,


text:
Однак почувши, що в Юдеї замість батька - Ірода - царює син його Архелай, Йосип побоявся йти туди. Але, попереджений вві сні, він покинув Єгипет і подався до Ґалілейської землі.


text:
Прибувши туди, він оселився у місті Назареті, аби збулося пророками сказане, що назвуть Його Назаритянином.


text:
То ж про нього говорив пророк Ісая: "Голос лунає в пустелі: "Готуйте дорогу Господу, зробіть прямими стежки для Нього".


text:
Іоан носив вбрання з верблюжої вовни, підперезане шкіряним паском. Їжею його були сарана та дикий мед.


text:
У той час люди приходили до нього з Єрусалиму, з усієї околиці Юдеї та з усієї землі навколо Йордану.


text:
Коли він побачив багато фарисеїв та саддукеїв, що прийшли хреститися, то сказав їм: "Виплодки зміїні! Хто навчив вас тікати від гніву Господнього, що наближається?


text:
І не сподівайтеся, що досить буде сказати: "Наш батько Авраам". Затямте: Бог може перетворити на дітей Авраамових навіть оце каміння!


text:
Я хрещу водою на покаяння. Той, Хто прийде після мене, - сильніший за мене. Я не достойний навіть розв'язати Його сандалії. Він хреститиме вас Святим Духом і вогнем.


text:
Лопата у Нього в руках, і Він очистить свій тік і збере пшеницю до комори, а полову спалить у незгасному вогні".


text:
Та Іоан намагався відмовити Ісуса. Він казав: "Я сам повинен похреститися у Тебе, то чому ж Ти йдеш до мене?"


text:
І відповів Ісус: <J>"Нехай поки що буде так, бо належить нам виконувати все, що Господь велів".</J> І тоді Іоан дозволив Йому похреститися.


text:
То Ісус похрестився. І тільки-но піднявся Він із води, як Небо розкрилося Йому. І побачив Він Духа Божого, що спускався долу, неначе голуб, і сходив на Нього.


text:
Тоді спокусник прийшов до Нього і сказав: "Якщо Ти Син Божий, то накажи, щоб це каміння перетворилося на хліб".


text:
На те Ісус відповів йому: <J>"У Святому Письмі сказано: "Не хлібом одним живе людина, а кожним словом, сказаним устами Божими".</J>


text:
Тоді диявол узяв Його до святого Єрусалиму, поставив на найвище місце храму і сказав: "Якщо Ти Син Божий, кидайся додолу,


text:
бо в Святому Письмі сказано: "І накаже Він Своїм ангелам берегти Тебе, і вони знесуть Тебе на руках, щоб Ти не пошкодив ноги Своєї об камінь".


text:
На те Ісус відповів йому: <J>"Відійди, сатано! У Святому Письмі сказано: "Поклоняйся Господу Богу своєму і служи лише Йому!"</J>


text:
Проте не залишився в Назареті, а пішов і оселився в Капернаумі, що біля Ґалилейського озера у поселеннях Завулона й Нафталі.


text:
"Земле Завулона та земле Нафталі, що по дорозі до Середземного моря на захід від ріки Йордан! Ґалилеє Неюдейська!


text:
Народ, що скніє в темряві, побачив величне світло, і на тих, хто живе в країні під тінню смерті, зійшло світло!"


text:
Йдучи повз Ґалилейське озеро, Він побачив двох братів - Симона, що звався Петром, та його брата Андрія. Вони закидали сіті в озеро, бо були рибалками.


text:
Тоді Він пішов далі й побачив іще двох братів - Якова, сина Зеведеєвого, та Якового брата Іоана, що, сидячи зі своїм батьком Зеведеєм у човні, лагодили рибальські сіті. Ісус покликав їх.


text:
Ісус обійшов усю Ґалилею, проповідуючи в синагогах і навчаючи про Царство Небесне, зціляючи всі недуги та хвороби людські.


text:
Чутка про Нього рознеслася по всій Сирії. До Нього приводили всіх хворих: тих, що страждали від хвороб та тяжких болів, а також біснуватих, хворих на падучу, немічних. І Він зціляв їх.


text:
<J>Блаженні ви, коли вас скривджують і переслідують і облудно зводять наклепи на вас, тому що ви Мої послідовники.</J>


text:
<J>Радійте й веселіться, бо велика нагорода буде вам на Небі. Так люди переслідували і тих пророків, що жили до вас".</J>


text:
<J>"Ви - сіль землі, але коли сіль стає прісною, як її знову солоною зробити? Вона стає ні на що не придатною. Хіба що викинути її геть, щоб топтали люди.</J>


text:
<J>Нехай світло ваше сяє людям, щоб вони бачили ваші добрі вчинки і прославляли Отця свого Небесного".</J>


text:
<J>"Не думайте, що Я прийшов знищити вчення Закону чи пророцтва. Я прийшов не знищувати його, але виконати.</J>


text:
<J>Істинно кажу вам, що скільки існуватимуть Небо і Земля, жодна літера чи кома Закону не зникне, аж доки не здійсниться все.</J>


text:
<J>Якщо хтось порушить хоча б одну з найменших заповідей і навчить людей цього, той стане найменшим у Царстві Небесному. Якщо ж він підкориться й виконуватиме заповіді та вчитиме інших чинити так само, то стане великим у Царстві Небесному.</J>


text:
<J>Кажу вам так, бо якщо ви не переважите законників та фарисеїв у виконанні того, чого вимагає Бог, то не ввійти вам до Царства Небесного".</J>


text:
<J>"Ви чули, що сказано було нашим предкам: "Не вбивай", і той, хто вб'є, відповість за це перед судом.</J>


text:
Але кажу Я вам: <J>якщо хтось гнівається на ближнього свого - відповість перед судом. Якщо ж хто образить ближнього свого - відповість перед Верховним судом. А якщо хто скаже: "Ти дурень", буде горіти в геєні вогненній.</J>


text:
<J>Якщо ти несеш дар до вівтаря і там згадаєш, що брат твій має щось проти тебе, залиш дар свій.</J>


text:
<J>Примирися зі своїм недругом, доки ти з ним ідеш до суду, інакше він віддасть тебе до рук судді, а той сторожі, щоб кинути тебе до в'язниці.</J>


text:
<J>Та кажу Я вам, що кожен, хто дивиться на жінку з пожадливістю, той уже вчинив перелюб з нею у своєму серці.</J>


text:
<J>І якщо праве око веде тебе до гріха, вирви його та кинь геть, бо ліпше позбутися одного члена, ніж усе тіло кинути до пекла.</J>


text:
<J>І якщо правиця веде тебе до гріха, одрубай її та кинь геть, бо ліпше позбутися однієї частини тіла, ніж усе тіло кинути до пекла.</J>


text:
Та кажу Я вам: <J>той, хто бере розлучення з жінкою своєю не через її розпусту, примушує її грішити перелюбом. Хто одружується з розлученою, той сам грішить перелюбом".</J>


text:
<J>"Ви чули також, що було наказано нашим предкам: "Не порушуй клятву, а дотримуйся клятви, даної Господу.</J>


text:
<J>Не кляніться Землею, бо це підніжжя стіп Божих. Не кляніться також Єрусалимом, бо це місто великого Царя.</J>


text:
Якщо ви хочете сказати: <J>"Так", то й кажіть: "Так". Якщо ж: "Ні", то й кажіть: "Ні". Все, що поза цим, - від лукавого".</J>


text:
Та кажу Я вам: <J>"Не чиніть опір злому чоловікові". Якщо хто вдарить тебе по правій щоці, то підстав і ліву.</J>


text:
Та кажу Я вам: <J>"Любіть ворогів своїх, моліться за тих, хто переслідує вас, щоб ви могли стати дітьми вашого Отця Небесного.</J>


text:
<J>Бо якщо ви любите лише тих, хто любить вас, то яку винагороду ви матимете? Чи не так чинять митники?</J>


text:
<J>"Остерігайтеся виконувати релігійні обов'язки на людях, щоб вони бачили вас, бо не матимете винагороди від Отця вашого Небесного.</J>


text:
<J>Отож коли подаєш жебракові, не сурми перед усіма, як це роблять лицеміри в синагогах та на вулицях, щоб хвалили їх люди. Істинно кажу вам: вони вже вповні мають винагороду.</J>


text:
<J>Та коли ти подаєш жебраку милостиню, нехай ліва рука твоя не знає, що робить права, щоб таємне було твоє подаяння.</J>


text:
<J>"І коли молитеся, не будьте як ті лицеміри, що люблять стояти й молитися в синагогах та на перехрестях, щоб люди їх бачили. Істинно кажу вам: вони вже вповні мають свою винагороду.</J>


text:
<J>Та коли ви молитеся, йдіть до своєї кімнати, зачиніть двері й моліться Отцю своєму на самоті, а Отець ваш, що бачить зроблене таємно, віддячить вам.</J>


text:
<J>Коли молитеся, не кажіть зайвого, як ті погани, що гадають, ніби чим багатослівніші вони будуть, тим вірніше почує їх Господь.</J>


text:
<J>Отже, не будьте подібні до них, бо Отець ваш знає, чого вам треба. Він знає то раніше, ніж ви попросите в Нього.</J>


text:
<J>"Коли ви поститеся, не прибирайте сумного вигляду, як лицеміри, що прикидаються, аби людям стало ясно, що вони постяться. Істинно кажу вам: вони вже сповна мають свою винагороду.</J>


text:
<J>Коли ви поститеся, зачешіть своє волосся та вмийте обличчя своє, щоб люди не побачили, що ви поститеся, щоб побачив лише Отець ваш, якого ніхто не бачить.</J>


text:
<J>"Не складайте собі скарбів на Землі, де міль та іржа знищать їх, де злодії можуть вдертися й викрасти їх.</J>


text:
<J>Краще збирайте їх для себе на Небі, де ні міль, ні іржа не понівечать їх, де злодії не вдеруться й не викрадуть їх.</J>


text:
<J>Око - джерело світла для тіла. Отже, якщо твої очі здорові, то й тіло буде наповнене світлом.</J>


text:
<J>Якщо око твоє хворе, то й усе тіло твоє буде в темряві. І якщо єдине світло, яке маєш - темрява, то яка ж та темрява велика!"</J>


text:
<J>"Ніхто не може двом панам служити, бо зненавидить одного й полюбить іншого, або стане відданим першому, а другого зневажатиме. Не можна служити Богові й грошам одночасно.</J>


text:
<J>Отже, кажу Я вам: не журіться про те, що їстимете й питимете, аби підтримати життя своє. Не турбуйтеся про одяг для тіла вашого. Напевне, що життя важливіше їжі, а тіло - одягу!</J>


text:
<J>Погляньте на птахів у небі. Вони й не сіють, і не жнуть, і не збирають зерна до комори. Ваш Отець Небесний годує їх. Чи не значніші ви від них?!</J>


text:
<J>Навіщо ви дбаєте про одяг? Погляньте, як ростуть дикі квіти. Вони не працюють, не шиють одягу собі.</J>


text:
<J>Та ж кажу вам, що й Соломон у розквіті слави своєї не вдягався у такі вишукані шати, як вони.</J>


text:
<J>І коли Бог вбирає в таку розкіш дику траву, що нині росте, а завтра згорить у печі, то чи не краще Він одягне вас, маловірні?</J>


text:
<J>Отже, дбайте насамперед про Царство Боже та про праведність, що Він вимагає, а все інше додасться.</J>


text:
<J>Не журіться про день завтрашній, бо завтра будуть свої клопоти. Кожен день має досить своїх турбот".</J>


text:
Як же ви скажете йому: <J>"Дозволь вийняти скалку з ока твого", коли колоду у власному оці маєте?</J>


text:
<J>Лицеміри, витягніть спершу колоду з ока свого, а тоді побачите, як ліпше вийняти скалку з ока братового.</J>


text:
<J>Не давайте святого собакам, не кидайте свиням перлів своїх. Свині потопчуть їх ногами, а собаки повернуться й накинуться на вас".</J>


text:
<J>Якщо ви, які б погані не були, знаєте, як свою дитину обдарувати, то, безумовно, Отець ваш Небесний обдарує тих, хто Його проситиме".</J>


text:
<J>"Робіть людям те, чого б ви бажали, щоб вони робили вам. У цьому - розуміння Закону Мойсеєвого і вчення пророків".</J>


text:
<J>"Заходьте через вузькі ворота. Кажу вам це, бо просторими є ті ворота і широкою є та дорога, що ведуть до загибелі. Багато людей іде цим шляхом.</J>


text:
<J>Які ж вузькі ворота і тісна дорога, що ведуть до життя! І як мало людей, котрі цей шлях знаходять!"</J>


text:
<J>"Стережіться лжепророків, що приходять замасковані в овечу шкіру, а насправді є вовками лютими.</J>


text:
<J>Ви їх впізнаєте по їхніх плодах. Бо не збирають виноград із тернового куща або фіги з будяків.</J>


text:
<J>"Не кожен, хто каже до Мене: "Господи, Господи", увійде до Царства Небесного, а той лише, хто виконує волю Отця Мого Небесного.</J>


text:
<J>Багато хто промовить до Мене того великого Дня: "Господи! Господи! Хіба не віщували ми ім'ям Твоїм? Хіба не виганяли диявола ім'ям Твоїм? Хіба не творили чудеса ім'ям Твоїм?"</J>


text:
<J>"Отже, кожен, хто чує Мої слова й виконує їх, подібний до розумного чоловіка, що звів будинок свій на скелі.</J>


text:
<J>І пішов дощ, і піднялася вода, і знявся вітер і вдарив по будівлі, та дім не впав, бо мав за основу скелю.</J>


text:
<J>Проте кожен, хто чує Мої слова, але не виконує їх, подібний до людини нерозсудливої, що звела будинок свій на піску.</J>


text:
<J>І пішов дощ, і піднялася вода, і знявся вітер і вдарив по будівлі, і дім повалився зі страшним гуркотом".</J>


text:
Там був прокажений, що підійшов до Ісуса, став на коліна перед Ним і мовив: "Господи, якщо Ти схочеш, то зможеш вилікувати мене".


text:
Тоді Ісус простягнув руку, торкнувся прокаженого й сказав: <J>"Так, Я хочу вилікувати тебе. Одужай!".</J> І проказа одразу ж зійшла.


text:
Тоді Ісус наказав йому: <J>"Гляди ж, не кажи нікому про це. Краще йди та покажися священику, та дар принеси, що Мойсей велів, на свідчення твого одужання".</J>


text:
У відповідь сотник сказав: "Господи, я недостойний, щоб Ти входив до мого помешкання, але лише накажи, й слуга одужає.


text:
Я знаю це, бо я сам людина підвладна і маю солдатів, підвладних мені. Коли кажу одному: "Йди геть!", - то він іде. Кажу іншому: "Йди сюди!" І він приходить. Кажу слузі своєму: "Зроби це!" І він виконує".


text:
Почувши це, Ісус дуже здивувався і сказав тим, що йшли позаду: <J>"Істинно кажу вам, не зустрічав Я ні в кого - навіть в Ізраїлі - такої великої віри.</J>


text:
<J>Кажу вам більше того: багато прийдуть зі сходу та заходу і будуть їсти разом з Авраамом, Ісааком та Яковом у Царстві Небеснім.</J>


text:
<J>Справжні ж спадкоємці Царства будуть вигнані геть у темряву, де буде плач людський та скрегіт зубів".</J>


text:
По тому Ісус мовив до сотника: <J>"Йди собі! І нехай станеться так, як ти у це повірив".</J> І слуга сотника відразу ж одужав.


text:
І зцілив Ісус усіх недужих, щоб збулося сказане через пророка Ісаю: "Він забрав усі наші хвороби й поніс наші недуги".


text:
Ісус відповів на те: <J>"Лисиці мають нори, а птахи - гнізда, та Син Людський не має місця, де зможе прихилити голову".</J>


text:
Ісус відповів їм: <J>"Чого ви злякалися, маловіри?"</J> І встав Він, і наказав вітрові й хвилям, і на озері запала тиша.


text:
Коли Ісус переплив на той бік озера до землі Ґадаринської, двоє біснуватих вийшли до Нього з могильних склепів. Вони були такі люті, що ніхто не наважувався ходити тією дорогою.


text:
Вони кричали: "Чого Тобі від нас треба, Сину Божий? Чи прийшов Ти сюди, щоб мучити нас іще до призначеного часу?"


text:
І демони почали благати Його: "Якщо Ти маєш намір вигнати нас із цих людей, то пошли нас до того стада свиней".


text:
Ісус їм відповів: <J>"Ідіть!".</J> Й вони повиходили з людей і переселилися в свиней. Тоді все стадо кинулося з кручі в озеро й потопилося в хвилях, а свинопаси повтікали.


text:
Тоді все місто, налякане, вийшло назустріч, і, побачивши Ісуса, всі почали благати Його піти з землі їхньої.


text:
І принесли люди до Нього немічного, що лежав у ліжку. Коли ж Ісус побачив доказ їхньої віри, то мовив до хворого: <J>"Кріпися, сину Мій. Твої гріхи прощені."</J>


text:
<J>Та Я покажу вам, що Син Людський має владу на землі, щоб гріхи відпускати".</J> І мовив Ісус до немічного: <J>"Вставай, бери постіль свою і йди додому".</J>


text:
Коли люди побачили це, то страх охопив їх, і почали вони хвалити Бога за те, що дав Людині таку силу.


text:
Коли Ісус ішов звідти, то побачив чоловіка на ім'я Матвій, що сидів у митниці. Ісус сказав йому: <J>"Ходімо зі мною".</J> Матвій встав і пішов за Ним.


text:
І сталося так, що коли Ісус їв у домі Матвія, багато митників та грішників прийшло, і посідали вони за стіл разом з Ісусом і Його учнями.


text:
Побачивши те, фарисеї почали питати Ісусових учнів: "Чому ваш Учитель їсть разом із митниками та грішниками?"


text:
<J>Отож ідіть і поміркуйте, що означають ці слова: "Я хочу милосердя, а не жертв", бо не праведних Я прийшов кликати, а грішників".</J>


text:
Тоді учні Іоана Хрестителя підійшли до Ісуса й запитали Його: "Чому ми й фарисеї часто постимося, а Твої учні - ні?"


text:
Ісус їм відповів: <J>"Хіба можуть друзі нареченого сумувати на весіллі, поки молодий ще з ними? Та прийде час, коли його заберуть від них. Тоді вони й засумують і почнуть поститися.</J>


text:
<J>До старої одежі не пришивають латки з нової тканини, бо тканина збіжиться, латка зтягне її, і дірка стане ще більшою.</J>


text:
<J>Не наливають молоде вино в старі міхи, бо вони розірвуться, тоді вино виллється й міхи зруйнуються. Навпаки, молоде вино наливають у нові міхи, щоб зберегти і одне і друге".</J>


text:
Поки Ісус усе це казав, до Нього підійшов старіший синагоги, впав долілиць і мовив: "Щойно померла моя донька, прийди та приклади Свою руку до неї, щоб вона ожила".


text:
У натовпі, що йшов за ними, була жінка, яка вже дванадцять років страждала сильною кровотечею. Вона підійшла до Ісуса ззаду й торкнулася краю Його одягу.


text:
Озирнувшись, Ісус побачив її і сказав: <J>"Кріпися, дочко! Твоя віра вилікувала тебе!"</J> І жінка одразу одужала.


text:
Коли Ісус прийшов до оселі старійшого синагоги, Він побачив флейтистів, що грали похоронні мелодії, та приголомшених людей.


text:
Ісус сказав: <J>"Вийдіть! Дівчинка не вмерла, вона лише спить".</J> Люди почули й почали насміхатися з Нього.


text:
І коли Він увійшов у дім, сліпці наблизилися до Нього. Тоді Ісус мовив до них: <J>"Чи вірите ви в те, що знову зроблю вас зрячими?"</J> Ті відповіли: "Так, Господи".


text:
І зір повернувся до них. Та Ісус суворо застеріг їх, кажучи: <J>"Нехай же ніхто про це не дізнається".</J>


text:
Тільки-но Ісус вигнав біса з нього, як німий почав говорити. Люди здивувалися, кажучи: "Нічого подібного ще не траплялося в Ізраїлі".


text:
Ісус ходив усіма містами та селами, навчаючи в синагогах, проповідуючи Євангелію про Царство Небесне, виліковуючи всі хвороби та недуги.


text:
Коли Він бачив натовпи людей, співчуття до них проймало Його, бо були вони знесилені й безпорадні, наче вівці без пастуха.


text:
Ісус покликав дванадцятьох апостолів, Своїх учнів, і дав їм силу виганяти нечистих духів і зціляти від різних недугів та хвороб.


text:
Ось імена дванадцятьох апостолів. Насамперед - Симон (що звався також Петром) і його брат Андрій; Яків, син Зеведея та брат Якова Іоан;


text:
<J>Лікуйте хворих, воскрешайте мертвих, зціляйте прокажених, виганяйте нечистих духів. Одержуєте даром, то й давайте даром.</J>


text:
<J>Не беріть із собою ні золота, ні срібла, ні міді до своїх поясів, ні запасної одежини чи сандаліїв, ані палиці.</J>


text:
<J>А як зайдете до міста чи села, то знайдіть там достойного і лишайтеся в нього, доки не підете далі.</J>


text:
<J>Якщо дім достойний, то нехай ваш мир залишиться з ним. Якщо ж ні, то нехай ваш мир повернеться до вас.</J>


text:
<J>Якщо хтось не прийме вас або не слухатиме вашого слова, то залишіть ту хату чи те місто й обтрусіть порох з ніг ваших.</J>


text:
<J>Знайте ж, що Я посилаю вас, як отих ягнят до вовчої зграї. Тож будьте мудрими, мов змії, невинними, мов голуби.</J>


text:
<J>Вас приведуть на суд правителів та царів за те, що ви Мої учні. Це дасть вам можливість свідчити про Мене перед ними та поганами.</J>


text:
<J>Коли ж вас заарештують, не турбуйтеся про те, що і як казати, бо на той час ви матимете що сказати.</J>


text:
<J>Брат віддасть брата на смерть, батьки віддадуть дітей своїх. Діти повстануть проти батьків своїх і штовхнуть їх до смерті.</J>


text:
<J>Коли вас переслідуватимуть в одному місті, то тікайте до іншого. Істинно кажу вам: ви ще не встигнете обійти всіх міст ізраїльських, як прийде Син Людський.</J>


text:
<J>Учневі досить бути схожим на вчителя свого, а слузі - на пана. Коли господаря назвали Вельзевулом, то чи не гірше будуть названі домашні його?</J>


text:
<J>Те, що Я кажу вам у темряві, кажіть при світлі, а що кажу вам пошепки, проголошуйте з дахів будинків.</J>


text:
<J>Більше не бійтеся тих, які можуть вбити тіло ваше, але не можуть вбити душу вашу. Краще бійтеся того, хто може знищити і душу, й тіло в пеклі.</J>


text:
<J>Чи не за гріш продається пара горобців? А жоден з них не впаде на землю без відома Отця вашого!</J>


text:
<J>Хто любить свого батька чи матір більше, ніж Мене, той не гідний Мене. Хто любить сина свого чи дочку більше, ніж Мене, той не гідний Мене.</J>


text:
<J>Хто намагається зберегти своє життя, той загубить його. Хто ж віддасть своє життя за Мене, той здобуде його.</J>


text:
<J>Хто приймає пророка тому, що то пророк, - той одержить винагороду пророчу, а хто приймає праведного чоловіка тому, що то праведний, одержить винагороду праведного.</J>


text:
<J>Хто напоїть прохолодною водою одного з цих найменших Моїх учнів, бо то Мій учень, істинно кажу вам: той неодмінно одержить винагороду".</J>


text:
Сталося так, що коли Ісус закінчив навчати Своїх дванадцятьох учнів, то подався навчати та проповідувати по інших містах Ґалилеї.


text:
І мовив їм Ісус у відповідь: <J>"Ідіть і перекажіть Іоанові те, що чуєте і бачите: сліпі прозрівають,</J>


text:
<J>криві ходять, прокажені зціляються, глухі чують, мертві воскресають, а вбогим проповідується Добра Звістка.</J>


text:
Коли ті пішли, Ісус почав говорити присутнім про Іоана: <J>"На що ви ходили дивитися в пустелі? На очерет, що його вітер гойдає?</J>


text:
<J>Що ви ходили побачити? Чоловіка у вишуканому вбранні? Слухайте! Пишно вбрані сидять у царських палацах.</J>


text:
<J>Так що ж ви ходили побачити? Пророка? Так, кажу вам, той, кого ви бачили - більше ніж пророк!</J>


text:
<J>Це саме про Нього сказано у Святому Письмі: "Дивись! Я посилаю Свого посланця перед Тобою. Він приготує Тобі дорогу".</J>


text:
<J>Істинно кажу вам: серед усіх народжених на світі не було ще ніколи більшого за Іоана Хрестителя, але найменший у Царстві Небесному все ж більший за Іоана.</J>


text:
<J>З того часу, як прийшов Іоан Хреститель, і дотепер Царство Небесне страждає від шалених нападів, і лихі люди намагаються здобути його силоміць.</J>


text:
<J>Якщо ви згодні прийняти те, про що говорили Закон і пророки, то він - Іоан - і є Іллєю, чиє пришестя провіщувалося.</J>


text:
<J>З ким порівняти Мені це покоління людей? Вони, немов діти, що сидять на майдані та гукають до інших:</J>


text:
<J>"Ми грали для вас на сопілці, та ви не танцювали! Ми співали жалібних пісень, та ви не сумували".</J>


text:
<J>Прийшов був Іоан Хреститель, що не їв, як інші, та не пив вина, а вони кажуть: "У нього вселився біс".</J>


text:
<J>Тоді прийшов Син Людський, що їсть, як інші, і п'є вино, а вони кажуть: "Погляньте на Нього! Він ненажера та п'яниця! Він приятель митників і грішників!" Та мудрість виправдовується справами."</J>


text:
І почав Ісус докоряти жителям тих міст, де було здійснене найбільше з Його чудес, бо вони не розкаялися у своїх гріхах.


text:
Він сказав: <J>"Горе тобі, Хоразине! Горе тобі, Вефсаїдо! Кажу так, бо якби чудеса, що здійснилися у вас, сталися б у Тирі чи Сидоні, то там би люди давно вже розкаялись, одягли волосяниці й посипали голови попелом.</J>


text:
<J>А ти, Капернауме, невже ти гадаєш, що будеш піднесений до слави Небесної? Ні, ти зійдеш у пекло! Кажу так, бо якби в Содомі здійснилися такі дива, які сталися тут, те місто існувало б дотепер!</J>


text:
І далі вів Ісус: <J>"Славлю Тебе, Отче, Господи Неба і Землі, бо Ти приховав це від мудрих і розумних, а відкрив простим.</J>


text:
<J>Все було передано Мені Отцем Моїм. Ніхто не знає Сина, крім Отця, і Отця ніхто не знає, крім Сина та того, кому Син хоче відкрити Отця Свого.</J>


text:
<J>Візьміть Моє ярмо собі і навчайтеся в Мене, бо Я лагідний і покірливий, і ви знайдете відпочинок душам своїм.</J>


text:
Тоді ж, одного суботнього дня, Ісус ішов ланом. Його учні зголодніли й почали рвати пшеничні колоски та їсти їх.


text:
Побачивши це, фарисеї сказали Йому: "Поглянь! Твої учні роблять те, що Закон Мойсеїв забороняє робити в суботу!"


text:
Тоді Ісус запитав їх: <J>"Хіба не читали ви, що Давид і ті, що з ним були, зробили, коли зголодніли?</J>


text:
<J>Вони ввійшли до дому Божого та з'їли священний хліб, що був наготований Богу, хоч це й суперечило Мойсеєвому Закону та заборонялося робити і йому самому й тим, що були з ним. Лише священикам дозволялося це.</J>


text:
<J>Та хіба не читали ви у Законі Мойсеєвому про те, як у суботу священики в храмі порушують закон про суботу і провини не мають?</J>


text:
<J>Якби ви розуміли, що означають слова Святого Письма: "Я милосердя хочу, а не жертви", - то не судили б невинних,</J>


text:
Там був чоловік із сухою рукою, і люди спитали Ісуса: "Чи дозволено Законом Мойсеєвим зціляти в суботу?" (Вони спитали так, аби звинуватити Його).


text:
Та Він відповів їм: <J>"Чи є той серед вас, хто, маючи вівцю, не витягне її з ями, якщо вона впаде туди в суботу?


text:
Тоді Ісус сказав чоловікові з сухою рукою: <J>"Простягни руку свою".</J> І той простягнув її, і вона стала знову здоровою, як і друга.


text:
Довідавшись про це, Ісус подався звідти геть. І великий натовп ішов слідом, а Він зцілював усіх недужих.


text:
"Ось Мій слуга, Якого Я обрав, Мій улюблений, Якого вподобав. Я вкладу в Нього Дух Свій, і Він проголосить справедливість народам.


text:
Він не зламає навіть тріснутої очеретини, не загасить тліючої свічки, аж доки не зробить так, щоб справедливість перемогла.


text:
Тоді привели до Ісуса німого й сліпого чоловіка, одержимого нечистим, і Він зцілив його. Той прозрів і почав говорити.


text:
Почувши це, фарисеї сказали: "Він виганяє бісів не інакше як за допомогою Вельзевула, бісівського царя".


text:
Знаючи їхні думки, Ісус мовив: <J>"Кожне царство, поділене міжусобною ворожнечею, гине, ніякі місто чи родина, де немає миру й злагоди, не виживуть.</J>


text:
<J>І якщо сатана виганяє сатану, то він виступає супроти самого себе. То яким же чином його царство може встояти?</J>


text:
<J>І якщо це правда, що Я виганяю бісів силою Вельзевула, то чиєю силою виганяють їх ваші послідовники? Тому вони й будуть суддями вашими!</J>


text:
<J>З іншого боку, якщо Я виганяю бісів силою Духа Божого, то це є доказом того, що Царство Боже вже прийшло до вас.</J>


text:
<J>Або таке: як можна зайти в дім до дужого чоловіка й пограбувати його, якщо спершу не зв'язати господаря? Тільки тоді можна пограбувати його дім.</J>


text:
<J>Тому кажу Я вам, що будь-який гріх чи наклеп можна людям простити, та гріх проти Духа не проститься ніколи.</J>


text:
<J>Якщо хтось скаже слово проти Сина Людського, то це можна простити, та якщо хтось скаже слово проти Духа Святого, то цього не можна простити.</J>


text:
<J>Треба мати добре дерево, щоб були добрі плоди. Та якщо у вас погане дерево, то й плоди будуть поганими, бо дерево впізнають по його плодах.</J>


text:
<J>Ви, виплодки зміїні! Як можете ви говорити добрі речі, самі лишаючись злими? Слова людські йдуть від повноти серця.</J>


text:
<J>Добра людина виносить добро з доброго скарбу, в той час, як зла виносить зло зі злого скарбу.</J>


text:
Але Він відповів їм: <J>"Лише злі та невірні люди вимагають цього. Та ніякого знаку їм не буде, окрім даного пророком Йоною.</J>


text:
<J>Бо так само, як Йона перебував у череві морської потвори три дні й три ночі, так і Син Людський перебуватиме в серці землі три дні й три ночі.</J>


text:
<J>В Судний День люди Ниневії встануть проти людей, що живуть сьогодні, і визнають їх винними, бо вони, ниневійці, розкаялися у відповідь на Йонине повчання. А тут є щось більше за Йону.</J>


text:
<J>В Судний День Цариця Півдня встане з людьми, що живуть сьогодні, і визнає їх винними, бо прийшла здалеку послухати мудрості Соломонової. А тут є хтось більший за Соломона!</J>


text:
<J>Коли нечистий дух вийде з людини, то блукає безводними пустелями, шукаючи відпочинку, та не знаходить його.</J>


text:
<J>І тоді каже: "Я повернуся до своєї домівки, що полишив". Отже, він повертається і знаходить місце своє порожнім, виметеним і прибраним.</J>


text:
<J>Тоді він іде й приходить знову, але вже разом з іще сімома нечистими духами, ще гіршими за нього. Вони входять у ту людину і живуть у ній, і життя людини стає ще гіршим, ніж було. Це ж саме станеться з поганими людьми, що живуть тепер".</J>


text:
Багато людей зібралося навколо Нього, тому Він увійшов у човен і сів там, а люди залишилися на березі.


text:
<J>Інше впало на каміння, де не було достатньо землі. Зерно проросло швидко, бо земля тут була неглибока,</J>


text:
<J>А решта зерна впала в добру землю, зерно виросло й дало врожай, що був у сто, шістдесят і у тридцять разів більший від посіяного.</J>


text:
У відповідь Ісус мовив до них: <J>"Бо вам дано знати таємниці Царства Небесного, а от їм не дано.</J>


text:
<J>Адже хто має, тому додасться, й він матиме надмірно, а хто не має, в того заберуть і той дріб'язок, що йому належить.</J>


text:
<J>Я говорю до них притчами, бо вони, дивлячись, не бачать, а слухаючи, не чують і не розуміють.</J>


text:
<J>В цих людях справджується пророцтво Ісаї: "Ви, люди, будете слухати і почуєте, але не зрозумієте, будете дивиться та дивиться, але не побачите.</J>


text:
<J>Бо серце люду цього зачерствіло, майже зовсім не чують їх вуха, позаплющували вони очі свої. Інакше вони могли б побачити очима своїми, почути вухами своїми, зрозуміти серцем, та звернутись до Мене, і Я б зцілив їх".</J>


text:
<J>Істинно кажу вам: багато пророків і праведників хотіли побачити те, що ви бачите, та не побачили. Хотіли вони почути те, що ви чуєте, та не почули.</J>


text:
<J>До кожного, хто чує Слово про Царство Небесне та не розуміє його, приходить лукавий і забирає посіяне в серці у нього. Ось що означає зерно, що впало край дороги.</J>


text:
<J>Зерно, що впало на землю, повну каміння, - це той, хто чує Слово і одразу ж сприймає його з радістю.</J>


text:
<J>Але він не дає міцного коріння і живе недовго. Коли приходить скрутний час і година переслідувань за Слово, він швидко зневірюється.</J>


text:
<J>Зерно, що впало до будяків, - це той, хто чує Слово, але щоденні турботи та облуда багатства душать у ньому Слово. Воно безплідне в тій людині.</J>


text:
<J>Зерно, що впало у добру землю, - це той, хто чує і розуміє Слово. Він виростив врожай, що у сто, шістдесят і у тридцять разів більший від посіяного".</J>


text:
І розповів Ісус їм іншу притчу: <J>"Царство Небесне подібне до людини, що посіяла добре зерно на своєму полі.</J>


text:
<J>Слуги господаря прийшли до нього й питають: "Пане, ти посіяв добре зерно. То чому ж бур'ян виріс серед поля?"</J>


text:
<J>Тоді він їм відповів: "Це ворог зробив". Слуги кажуть йому: "Може, ми підемо й виполемо бур'ян?"</J>


text:
<J>Нехай ростуть разом аж до жнив. Тоді я скажу женцям: "Збирайте спершу бур'ян та зв'язуйте його в снопи, щоб спалити, а пшеницю складайте до клуні".</J>


text:
Ісус розповів їм іще одну притчу: <J>"Царство Небесне подібне до гірчичного зерна, що його чоловік посадив на своєму полі.</J>


text:
<J>Воно найменше з усіх зерен, але коли виростає, то стає найбільшим серед городини, завбільшки з дерево, і птахи прилітають до нього і в'ють гнізда в його вітті".</J>


text:
Ще одну притчу розповів Ісус: <J>"Царство Небесне подібне до дріжджів, що їх жінка розводить, кладе до трьох мірок борошна і залишає так, поки все тісто не зійде".</J>


text:
Ісус про все говорив притчами до людей. Не було нічого, про що б Він мовив, не використовуючи притчі, щоб могло збутися сказане устами пророка:


text:
Тоді Ісус відпустив натовп і пішов додому. Підійшли учні до Нього й попросили: "Поясни нам притчу про бур'ян у полі".


text:
<J>Син Людський пошле Своїх ангелів, і вони зберуть з Його Царства всіх, хто примушує людей грішити,</J>


text:
<J>й тих, хто чинить зло, і повкидають їх до вогняної печі, і буде чутне там волання людське і скрегіт зубів.</J>


text:
<J>Царство Небесне подібне до скарбу, схованого у полі. Чоловік знайшов його і знову заховав. І він був такий щасливий, що пішов та й продав усе, що мав, аби придбати собі те поле.</J>


text:
<J>Царство Небесне також подібне до закинутого в озеро невода, до якого втрапило багато різної риби.</J>


text:
<J>Коли він заповнився, рибалки витягли його на берег, сіли й відібрали велику рибу до кошиків своїх, а малу повикидали.</J>


text:
<J>Так буде й при кінці світу. Ангели прийдуть, відділять негідних від праведників і повкидають лихих до вогняної печі.</J>


text:
Запитав тоді Ісус Своїх учнів: <J>"Чи розумієте ви все це?"</J> Вони відповіли Йому: "Так, розуміємо".


text:
І мовив Він: <J>"Тому кожен книжник, що взнав про Царство Небесне, подібний до того господаря, що дістає з комори як старі, так і нові речі".</J>


text:
Прийшовши до Свого рідного міста, Він почав навчати в їхній синагогі, і всі дивувалися: "Звідки в Нього така мудрість і така сила чудодійна?


text:
Хіба Він не того тесляра син? Хіба Його матір не Марією звуть, а братів - не Яковом, Йосипом, Симоном і Юдою?


text:
Земляки не бажали Його визнавати. Але Ісус мовив до них: <J>"Немає пророка без пошани, хіба лише на рідній землі, у своєму рідному домі".</J>


text:
Він сказав своїм слугам: "Насправді цей чоловік є Іоаном Хрестителем, що воскрес із мертвих і тому має таку чудодійну силу".


text:
Це ж Ірод іще раніше схопив Іоана, закував його в кайдани й кинув до в'язниці. Зробив він це, бо Іродіада, жінка брата Іродового Пилипа, забажала цього.


text:
Та коли настав день народження Ірода, дочка Іродіади танцювала перед ним і гостями та так догодила йому,


text:
Цар, хоч і був засмучений, але вже дав обіцянку в присутності гостей своїх, що сиділи за столом, тож наказав виконати прохання дівчини.


text:
І прийшли, почувши про це, учні Іоанові, забрали тіло його й поховали. Потім вони пішли до Ісуса й розповіли про все, що сталося.


text:
Довідавшись про це, Ісус поплив на човні до безлюдного місця, щоб побути на самоті. Та коли люди дізналися, де Він, то пішли слідом за Ним зі своїх міст.


text:
Коли Ісус вийшов із човна і побачив великий натовп, то був сповнений жалю до цих людей і зцілив недужих, яких люди привели з собою.


text:
Як настав вечір, Його учні прийшли й сказали: "Це місце безлюдне, і вже досить пізно. Відпусти людей, щоб вони змогли піти по селах і купити собі поїсти".


text:
Він звелів людям посідати на траву, тоді дістав ті п'ять хлібин та дві рибини, підняв очі до неба, дякуючи Богу за їжу, розламав хліб і дав хлібини Своїм учням, а вони роздали народу.


text:
Одразу ж після цього Ісус звелів Своїм учням сісти в човен і переплисти на інший берег озера, а сам залишився, щоб відпустити людей.


text:
Човен відплив вже досить далеко від берега, і кидали хвилі його з боку на бік, бо бив вітер в обличчя.


text:
Ісус одразу ж простягнув до нього руку, схопив його і мовив: <J>"Маловіре, чого ти засумнівався?"</J>


text:
І привели до Нього всіх хворих, благаючи дозволу торкнутися хоча б краю вбрання Його. І всі, хто зробив це, повністю зцілилися.


text:
<J>Адже говорив Господь: "Шануй батька й матір своїх". Бог також сказав: "Хто злословить на батька чи матір, тому смерть має бути".</J>


text:
<J>А ви кажете: "Якщо хтось мовить до батька свого чи матері: "Я не можу вам допомогти, бо все, що я маю, належить Богу",</J>


text:
<J>- то він уже може не шанувати батьків своєю допомогою". Через цей ваш звичай відкидаєте заповідь Господню.</J>


text:
<J>Не те оскверняє людину, що потрапляє до рота, а те, що виходить з рота, - ось що оскверняє її!".</J>


text:
Тоді два учні підійшли до Ісуса й кажуть: "Чи зрозумів Ти, що фарисеї образилися на те, що Ти сказав?"


text:
І відповів Ісус: <J>"Кожна рослина, що не була посаджена Моїм Отцем Небесним, буде вирвана, то ж нехай собі йдуть.</J>


text:
<J>Невже ви не знаєте, що все, що потрапляє людині до рота, йде у шлунок, а потім з тіла до відхожого місця?</J>


text:
<J>Кажу Я це, бо від серця йде все зло: лихі думки, вбивства, перелюби, розпуста, крадіжки, лихослів'я та наклепи.</J>


text:
Прийшла до Нього одна з місцевих жінок, ханаанка, й почала голосити: "Змилуйся наді мною, Господи, Сину Давидів! У мене дочка біснувата, дуже страждає".


text:
Та Ісус нічого їй не відповів. Тоді учні підійшли до Нього й почали просити: "Прожени її! Вона весь час іде за нами й кричить!"


text:
Тоді вона каже: "Це правда, Господи, але навіть собаки їдять крихти, що падають зі столу їхнього хазяїна".


text:
На те Ісус відповів: <J>"Жінко, твоя віра велика! Нехай буде те, чого ти бажаєш!"</J> І тієї ж миті її дочка зцілилася.


text:
Багато людей підходило до Нього, приводячи з собою кривих, сліпих, калік, глухонімих та інших хворих. Вони клали їх на землю до Його ніг, а Він зціляв усіх.


text:
Люди дивувалися, побачивши, що глухонімі розмовляють, каліки стають здорові, криві ходять, а сліпі бачать. І всі прославляли Бога Ізраїлевого.


text:
Ісус покликав Своїх учнів і сказав: <J>"Мені шкода цих людей, бо ось уже три дні, як вони зі Мною і не мають що їсти. Я не хочу відпустити їх голодними, щоб вони не ослабли по дорозі до дому".</J>


text:
Тоді учні мовили до Нього: "Де ж нам узяти доста хліба у цьому віддаленому місці, щоб нагодувати такий натовп?"


text:
Ісус запитав їх: <J>"Скільки у вас хлібин?"</J> Ті відповіли: "Сім хлібин і кілька невеликих рибин".


text:
Тоді взяв хліб і рибу, воздав Богу дяку за їжу, розломив хліб і почав роздавати його учням Своїм, а ті - людям.


text:
Фарисеї та саддукеї підійшли до Ісуса, бажаючи випробувати Його, і попросили здійснити їм чудо, як знак схвалення Божого.


text:
У відповідь Він мовив: <J>"Коли сонце сідає, ви кажете: "Буде гарна погода, бо небо на заході червоне".</J>


text:
<J>Коли сонце сходить вранці, ви кажете: "Сьогодні буде непогода, бо небо червоне й похмуре". Ви вмієте розпізнавати вигляд неба, та не вмієте розпізнавати знамення часу.</J>


text:
<J>Лихе та невірне покоління шукає знамення, та ніякого знамення, крім знамення пророка Йони, не буде йому дано".</J> Тоді Ісус покинув їх і пішов геть.


text:
І вони почали обговорювати це між собою, міркуючи: "Можливо, Він це сказав, бо ми забули взяти з собою хліб".


text:
Ісус знав, про що вони говорили, і сказав: <J>"Маловіри, чому перемовляєтесь поміж себе про те, що ви хліба не взяли?</J>


text:
<J>Невже досі нічого не зрозуміли й не пам'ятаєте ті п'ять хлібин, що нагодували п'ять тисяч чоловік, і скільки тих кошиків було, що ви наповнили рештками і взяли тоді з собою?</J>


text:
<J>Чи не пам'ятаєте ви сім хлібин, що нагодували чотири тисячі чоловік, і скільки кошиків було, що їх ви наповнили і взяли тоді з собою?</J>


text:
<J>І як ви не розумієте, що не про хліб Я з вами говорив? Я казав, щоб ви остерігалися закваски фарисейської та саддукейської".</J>


text:
І тоді вони зрозуміли, що Ісус застерігав їх не від хлібної закваски, а від вчення фарисейського та саддукейського.


text:
Коли Ісус прийшов до землі Кесарії Пилипової, то запитав Своїх учнів: <J>"Що кажуть люди, ким вони вважають Сина Людського?"</J>


text:
Тоді вони відповіли: "Одні кажуть, що це Іоан Хреститель, інші - що Ілля, ще інші - що Єремія або один із пророків".


text:
Ісус тоді йому: <J>"Благословенний ти, Симоне, сину Йони, бо не люди тобі відкрили це, а Мій Отець Небесний.</J>


text:
<J>Я також кажу тобі, що ти Петро, і на цьому камені Я побудую Свою Церкву, і сили смерті не переможуть її.</J>


text:
<J>Я дам тобі ключі від Царства Небесного і те, що зв'яжеш на землі, буде зв'язане на небі, а що відпустиш на землі, буде відпущене на небі".</J>


text:
Відтоді Ісус почав розкривати Своїм учням, що Йому необхідно піти до Єрусалиму, і що Він має дуже страждати від рук старійшин, первосвящеників та книжників. Він пояснив їм також, що має бути вбитий і воскресне після цього на третій день.


text:
Тоді Петро відвів Його вбік і почав докоряти Йому: "Господи, не дай Бог! Це не повинно трапитися з Тобою".


text:
Ісус повернувся до Петра і мовив: <J>"Йди геть, сатано! Ти перешкода Мені, бо думаєш не по-Божому, а по-людськи".</J>


text:
Тоді Ісус сказав Своїм учням: <J>"Якщо хто хоче йти за Мною, той повинен забути про себе, взяти хрест страждань своїх і йти слідом.</J>


text:
<J>Хто хоче зберегти життя своє, той загубить його. А хто за Мене своє життя віддасть, той знайде його.</J>


text:
<J>Що користі людині здобути весь світ, але загубити життя своє? Ніякої! Що може людина віддати, щоб повернути свою душу? Нічого!</J>


text:
<J>Син Людський прийде в славі Отця Свого зі Своїми ангелами. І тоді Він віддячить кожному за його діла.</J>


text:
<J>Істинно кажу вам: деякі з присутніх тут не спізнають смерті, доки не побачать Сина Людського, що йтиме в Царстві Своєму".</J>


text:
Шість днів по тому Ісус узяв Петра, Якова та його брата Іоана і повів їх на високу гору, щоб побути з ними на самоті.


text:
І там Він видозмінився в них на очах. Його обличчя засяяло, мов сонце, а Його одяг став сліпучо білим.


text:
І сказав Петро Ісусу: "Господи, як добре, що ми тут! Якщо Ти хочеш, я поставлю тут три намети - один для Тебе, другий - для Мойсея, а третій - для Іллі".


text:
Поки Петро так промовляв, ясна хмара огорнула їх, і з неї почувся голос: "Ось Мій Улюблений Син, що вподобав Я Його. Слухайте Його".


text:
Коли вони сходили з гори, Ісус звелів їм: <J>"Не кажіть нікому про те, що бачили, поки Син Людський не воскресне з мертвих".</J>


text:
<J>Та кажу вам, що Ілля вже прийшов, але люди не впізнали його і вчинили з ним усе, що хотіли. Син Людський так само має страждати від них".</J>


text:
Коли вони знову прийшли до натовпу, то один чоловік підійшов до Нього, впав перед Ним на коліна і мовив:


text:
"Господи, змилуйся над сином моїм! Він хворий на падучу, дуже страждає і часто кидається в огонь або воду.


text:
І мовив Ісус у відповідь: <J>"Ви, зневірені, збиті з пуття! Доки Мені ще з вами бути? Скільки Мені терпіти? Приведіть хлопчика до Мене!"</J>


text:
<J>Істинно кажу вам: якби ви мали віру хоча б як гірчичне зерно, то могли б звеліти цій горі: "Пересунься звідси туди", - і вона б пересунулася. Тоді для вас нічого б не було неможливого".</J>


text:
<J>"Сина Людського віддадуть до рук людей, які вб'ють Його, але на третій день Він воскресне з мертвих".</J>


text:
Коли Ісус і Його учні прибули в Капернаум, до Петра підійшли збирачі храмового податку й запитали: "Чи сплачує твій Учитель дводрахмовий податок на храм?"


text:
Той відповів: "Так" і ввійшов до хати. Перш, ніж Петро встиг щось мовити, Ісус запитав його: <J>"Як на твою думку, Симоне, з кого беруть данину й податок царі - зі своїх дітей чи з чужих?"</J>


text:
Петро відповів: "Вони збирають з чужих". Ісус тоді йому: <J>"Отже, їхні діти вільні від податку.</J>


text:
<J>Та щоб їх не дратувати, піди до озера й закинь вудку. Розкрий рота рибині, яку першу зловиш, і знайдеш там чотиридрахмову</J>


text:
<J>"Істинно кажу вам: поки ви не змінитесь і не станете мов діти серцем своїм, то не ввійдете до Царства Небесного.</J>


text:
<J>Та якщо хтось стане перешкодою для малих тих, що вірують в Мене, то краще було б для нього, щоб почепили йому на шию жорно і втопили в глибокому морі.</J>


text:
<J>Горе світу цьому від каменів спотикання, бо вони завжди існуватимуть, та горе тому, через кого вони з'являються.</J>


text:
<J>Якщо твоя рука чи нога спричиняє це спотикання, відрубай її і викинь геть. Краще ввійти у вічне життя калікою, ніж мати обидві руки та ноги, але потрапити у вічне пекло.</J>


text:
<J>Якщо твоє око спричиняє спотикання, виколи його та викинь геть, бо краще ввійти у вічне життя з одним оком, ніж, маючи обидва, бути кинутим до пекельного вогню".</J>


text:
<J>"Глядіть, не ставтеся зверхньо ні до жодного з цих малих дітей, бо кажу Я вам, що їхні ангели-охоронці на Небі завжди перебувають перед лицем Отця Мого Небесного".</J>


text:
<J>Як ви гадаєте, коли хтось має сто овець, і одна з них заблукає, то чи не залишить він оті дев'яносто дев'ять на схилі гори й чи не піде шукати її?</J>


text:
<J>Істинно кажу вам: коли він знайде її, то буде їй радий більше, ніж тим дев'яноста дев'ятьом, що не заблукали.</J>


text:
<J>Якщо брат твій має гріх проти тебе, іди й покажи йому помилку наодинці. Якщо він тебе послухає, то ти повернув собі брата.</J>


text:
<J>Якщо ж ні, то візьми ще одного або двох свідків із собою, щоб кожне зауваження було підтверджене устами ще двох або трьох свідків.</J>


text:
<J>Якщо ж він відмовиться вислухати, розкажи про все церкві. Якщо ж він і церкву не послухає, то стався до нього як до поганина чи митника.</J>


text:
<J>Істинно кажу вам: що поєднаєте на землі, буде поєднане й на небі, а що відпустите на землі, буде відпущене на небі.</J>


text:
<J>І ще істинно кажу вам: якщо двоє з вас тут на землі погодяться про щось і молитимуться про це, хоч би що то було, воно буде здійснене для них Отцем Моїм Небесним.</J>


text:
Тоді Петро підійшов до Ісуса й сказав: "Господи, скільки разів я маю прощати свого брата, коли він грішить проти мене, може сім разів?"


text:
Ісус йому відповів: <J>"Кажу тобі, що не лише сім разів. Ти мусиш простити його гріхи сімдесят по сім разів!</J>


text:
<J>І як тільки він почав це робити, привели до нього боржника, що був винен десять тисяч талантів.</J>


text:
<J>Оскільки той не мав, чим сплатити борг, цар наказав продати його разом з жінкою, дітьми та майном, що той мав, аби повернути гроші.</J>


text:
<J>Коли слуга пішов, то знайшов одного зі своїх співбратів, що був винен йому сто динарів, схопив того за горло і сказав: "Поверни все, що винен мені!"</J>


text:
<J>Але перший слуга відмовив, пішов і кинув його за грати на весь час, аж доки не сплатить борг.</J>


text:
<J>Цар покликав того слугу й мовив до нього: "Ти, негідний рабе! Я простив тобі весь твій борг, бо ти благав мене!</J>


text:
<J>І, розгнівавшись, він звелів покарати слугу і тримати у в'язниці, аж доки той не сплатить усе вповні.</J>


text:
<J>Ось як Мій Отець Небесний учинить з вами, якщо кожен з вас від усього серця не простить брата свого".</J>


text:
Скінчивши розповідати це, Ісус покинув Ґалилею і попрямував до земель Юдейських, що за рікою Йордан.


text:
Підійшли до Нього фарисеї і, випробовуючи, запитали: "Чи дозволено чоловікові розлучитися з жінкою байдуже з якої причини?"


text:
Ісус відповів: <J>"Хіба не читали ви у Святому Письмі, що Творець із самого початку "створив їх чоловіком і жінкою"?</J>


text:
<J>І Бог мовив з цієї причини: "Чоловік покине батька й матір своїх, з'єднається з жінкою своєю, і вони обоє стануть єдиною плоттю".</J>


text:
Вони запитали: "Чому ж тоді Мойсей заповів, що чоловік може розлучитися з жінкою, давши їй розвідного листа, та вислати її геть?"


text:
Ісус на те відповів: <J>"Мойсей дозволив вам розлучатися з жінкою через впертість вашу, а спочатку цього не було.</J>


text:
<J>Кажу вам, що якщо чоловік розлучається з жінкою не через її розпусту й одружується з іншою, то він чинить перелюб".</J>


text:
<J>Бувають такі чоловіки, що народилися скопцями, а ще бувають такі, що люди зробили їх скопцями, та є ще й такі, що зробилися скопцями заради Царства Небесного. Той, хто може сприйняти це вчення, нехай сприймає його!"</J>


text:
Ісус сказав: <J>"Пустіть дітей до мене і не зупиняйте їх, бо Царство Небесне належить таким, як вони".</J>


text:
Один чоловік підійшов до Ісуса і спитав Його: "Вчителю, що доброго я маю зробити, щоб мати вічне життя?"


text:
На те Ісус мовив: <J>"Чому ти Мене питаєш, що є добро? Лише один Бог добрий, але, якщо хочеш мати вічне життя, виконуй заповіді".</J>


text:
А він питає: "Які заповіді?" На те Ісус відповів: <J>"Не убий, не чини перелюбу, не вкради, не давай лжесвідчень,</J>


text:
Тоді Ісус мовив: <J>"Якщо хочеш бути досконалим, іди й продай все, що маєш, роздай гроші бідним - і матимеш скарб на небі. Тоді приходь і йди за Мною".</J>


text:
Ісус звернувся до Своїх учнів: <J>"Істинно кажу вам: тяжко буде багатому ввійти в Царство Небесне!</J>


text:
Ще кажу вам: <J>легше верблюдові пройти в голчане вушко, ніж багатому ввійти до Царства Небесного".</J>


text:
Ісус відповів: <J>"Істинно кажу вам: як настане новий світ, коли Син Людський зійде на престол слави Своєї, ви, що за Мною йшли, також сидітимете на дванадцятьох престолах, щоб судити дванадцять колін ізраїлевих.</J>


text:
<J>І кожен, хто залишив свою хату, братів або сестер своїх, батька або матір, своїх дітей або господарство своє задля імені Мого, той одержить у сто разів більше, ніж залишив, і успадкує вічне життя.</J>


text:
<J>Царство Небесне подібне до господаря, що рано-вранці вийшов, щоб найняти робітників на свій виноградник.</J>


text:
<J>Годині о дев'ятій ранку господар вийшов з дому і, проходячи повз ринок, помітив кількох чоловіків, що стояли без діла.</J>


text:
<J>Хазяїн сказав їм: "Ви також ідіть працювати до мого виноградника, і платня буде по справедливості".</J>


text:
<J>І ті пішли. Він ще й ще раз виходив з дому - десь опівдні, а потім о третій годині дня, - і робив так само.</J>


text:
<J>О п'ятій пополудні господар знову вийшов і пішов туди. Побачивши кількох чоловіків, спитав їх: "Чому ви стоїте тут цілий день без діла?"</J>


text:
<J>Вони йому відповіли: "Бо ніхто нас не найняв". Він їм каже: "Ви також ідіть працювати до мого виноградника".</J>


text:
<J>Ввечері господар мовив до свого управителя: "Поклич робітників і заплати їм, спочатку останнім і так до перших".</J>


text:
<J>Одержавши платню, вони почали нарікати, кажучи: "Ці останні працювали лише годину, а ти зрівняв їх з нами.</J>


text:
<J>І відповів одному з них власник виноградника: "Друже, я не ображаю тебе. Хіба ти не погодився працювати за один динар?</J>


text:
<J>Чи я не можу робити так, як вважаю за потрібне, з тим, що належить мені? Може, ти заздриш, що я щедрий?"</J>


text:
<J>"Слухайте! Ми йдемо до Єрусалиму. Там Сина Людського віддадуть до рук первосвящеників і книжників, і вони засудять Його до страти.</J>


text:
<J>І віддадуть Його поганам, щоб ті збиткувалися з Нього й катували Його, а тоді розіп'яли. Та на третій день Він воскресне".</J>


text:
Підійшла до Нього мати синів Зеведеєвих зі своїми синами. Вона вклонилася Ісусу і звернулася з проханням.


text:
І Він спитав: <J>"Чого ти бажаєш?"</J> А та відповіла: "Обіцяй мені, що мої два сини сядуть поруч з Тобою у Царстві Твоєму, один праворуч, а другий ліворуч від Тебе".


text:
Ісус сказав: <J>"Ви не розумієте, про що просите! Чи зможете ви випити чашу страждань, що її випити Я маю?"</J> Вони відповіли: "Так, ми зможемо".


text:
І сказав Ісус її синам: <J>"Істинно, ви вип'єте з чаші, що Я питиму з неї, але кому сидіти від Мене праворуч чи ліворуч - те не Мені вирішувати. Ці місця для тих, кого назве Мій Отець".</J>


text:
Тоді Ісус покликав їх до Себе і сказав: <J>"Ви знаєте, що правителі поганські - то тирани, які люблять показувати владу свою над людьми, а вельможі їхні гноблять народ.</J>


text:
<J>Але не так має бути між вами. Той з-поміж вас, хто хоче стати великим, хай буде слугою всім іншим,</J>


text:
<J>Так само і Син Людський прийшов не для того, щоб Йому служили, а для того, щоб Самому служити й віддати життя Своє на викуп за багатьох".</J>


text:
Край дороги сиділи два сліпці, і почувши, що Ісус проходить повз них, загукали: "Господи, Сину Давидів! Змилуйся над нами!"


text:
Коли Ісус і Його учні наблизилися до Єрусалиму і прийшли до Ветфагії, що біля гори Оливної, Він відіслав уперед двох учнів, сказавши їм:


text:
<J>"Ідіть до села, що перед вами. Там ви одразу ж побачите припнуту ослицю з віслючком. Відв'яжіть їх і приведіть до Мене.</J>


text:
"Перекажіть Сионовій дочці: "Поглянь! Твій цар іде до тебе! Він покірливий їде верхи на ослиці, так, на віслючку, народженому від в'ючної тварини".


text:
Люди в натовпі, що йшов попереду й позаду Нього, вигукували: "Осанна синові Давида! Благасловенний той, що йде в ім'я Господа! Хвала Богу на Небі!"


text:
Тоді Він зайшов у двір храму й повиганяв усіх, хто торгував там. Він поперекидав столи мінял і лави тих, хто продавав голубів.


text:
Ісус говорив їм: <J>"У Святому Письмі сказано: "Мій дім буде зватися домом молитви". А ви зробили з нього злодійське кубло!"</J>


text:
Коли первосвященики та книжники побачили дива, здійснені Ним, і дітей, що вигукували: "Хвала Тобі, Сину Давидів!", то сильно розлютилися й сказали Йому:


text:
"Ти чуєш, що ці діти гукають?" Ісус відповів їм: <J>"Так, Я чую. Хіба не читали ви: "В уста дітей та немовлят Ти вклав слова похвали"?</J>


text:
Побачивши фігове дерево край дороги, підійшов до нього, але не знайшов на ньому нічого, крім самого листя. Тоді Ісус мовив до нього: <J>"Нехай ніколи більше не буде плодів на тобі".</J> І дерево враз всохло.


text:
Ісус відповів: <J>"Істинно кажу вам: коли матимете віру і не сумніватиметесь, то зможете не лише зробити те, що Я з цим деревом, але й якщо цій горі скажете: "Зруш з місця і впади в море!", - то так і станеться.</J>


text:
Коли Ісус прийшов до храму й почав навчати людей, первосвященики й старійшини підійшли до Нього й запитали: "Чиєю владою Ти все це робиш? Хто Тобі дав її?"


text:
Тоді Ісус сказав їм: <J>"Я запитаю у вас одну річ. І якщо ви дасте відповідь Мені, тоді й Я скажу вам, чиєю владою Я все це роблю.</J>


text:
Ось Моє запитання: <J>"Звідки прийшло Іоанове хрещення - від Бога, чи від людей?"</J> Вони почали міркувати поміж себе: "Якщо ми скажемо, що з Неба, то Він спитає, чому ми тоді не вірили Іоанові.


text:
Отже, вони відповіли Ісусу: "Ми не знаємо." Тоді Він мовив до них: <J>"То ж і Я вам не скажу, чиєю владою Я це все роблю".</J>


text:
<J>От як ви гадаєте: один чоловік мав двох синів. Підійшов він до старшого, та й каже: "Сину, йди сьогодні працювати на виноградник."</J>


text:
<J>Тоді підійшов батько до іншого сина та й попросив те ж саме. Той каже: "Добре, я піду", але не пішов.</J>


text:
<J>Котрий з них зробив те, що батько хотів?"</J> Ісусові відповіли: "Старший син". Тоді Він мовив: <J>"Істинно кажу вам: збирачі мита та повії потраплять до Царства Божого поперед вас.</J>


text:
<J>Кажу так, бо Іоан Хреститель прийшов праведним шляхом, та ви йому тоді не повірили, а збирачі мита та повії повірили! Ви ж, навіть побачивши це, все одно не розкаялися й не повірили йому".</J>


text:
<J>"Послухайте ще одну притчу. Був собі один господар, що посадив виноградник. Поставив огорожу навколо, викопав яму для давильні й збудував сторожову башту. Тоді здав виноградник в оренду та й поїхав собі мандрувати.</J>


text:
<J>Та коли орендарі сина господаревого побачили, то сказали один одному: "Це спадкоємець! Уб'ємо його та й заберемо його спадщину".</J>


text:
Первосвященики й старійшини відповіли Ісусові: "За жорстокість він знищить їх жорстоко, а виноградник здасть іншим орендарям, які сплатять його частку, коли настане час збирати врожай".


text:
Ісус сказав: <J>"Хіба не читали ви у Святому Письмі: "Камінь, що будівельники відкинули, виявився наріжним. Так зробив Господь, і бачити це - велика втіха".</J>


text:
<J>Отже, кажу Я вам: Царство Господнє буде відібране у вас, і здобудуть його люди, що живуть згідно Царства Божого.</J>


text:
<J>Він знову послав слуг, навчивши їх: "Скажіть усім запрошеним: "Слухайте! Все вже приготовано для весілля, бичків та іншу худобу вже забито, і страви вже на столі. Приходьте на весілля!"</J>


text:
<J>Але ніхто на те не звернув уваги, і всі розійшлися - один повернувся до роботи в полі, другий до інших справ.</J>


text:
<J>І сказав цар своїм слугам: "Усе готове для весілля, але ті, що були запрошені, не достойні бути на ньому.</J>


text:
<J>Тоді слуги пішли й запросили всіх, кого побачили, - як добрих, так і лихих людей. Весільна зала була повна гостей.</J>


text:
<J>Але коли цар увійшов і подивився на гостей, то побачив серед них чоловіка в простому вбранні.</J>


text:
<J>Цар звернувся до нього: "Друже, як же ти увійшов сюди, не вбравшись у весільне?" Але той мовчав.</J>


text:
<J>Тоді цар наказав своїм слугам: "Зв'яжіть йому руки й ноги та й киньте до темної, де тільки ридання і скрегіт зубів.</J>


text:
Вони послали до Нього своїх учнів разом з іродіанцями, і ті сказали: "Вчителю, ми знаємо, що Ти правдивий, істинно наставляєш на шлях Божий, не зважаєш на те, що хто думає, бо не дивишся на чин та звання людей.


text:
Вони Йому відповіли: "Цезареве". І сказав їм Ісус: <J>"Тоді віддайте цезарю, що йому належить, а Богу - що належить Богу".</J>


text:
Того ж дня прийшли до Ісуса саддукеї, які кажуть, буцімто ніякого воскресіння не буде взагалі. Вони спитали Його:


text:
"Вчителю, Мойсей заповів: "Якщо чоловік помре бездітний, то його брат як найближчий родич має одружитися з його жінкою і народити з нею дітей для продовження роду свого померлого брата.


text:
Ось було семеро братів. Перший одружився і скоро помер. Через те, що в нього не було дітей, жінка залишилася його братові.


text:
Отже, наше запитання: в майбутньому житті - після воскресіння - кому з цих сімох вона буде за дружину? З нею ж усі жили".


text:
<J>Вам слід зрозуміти, що в майбутньому житті - після воскресіння - люди не одружуватимуться і не виходитимуть заміж. Вони будуть мов ангели небесні.</J>


text:
<J>До речі, щодо воскресіння з мертвих, то хіба ви не читали Божих слів, сказаних вам? Він сказав:</J>


text:
<J>"Господь мовив до Господа мого: "Сідай праворуч від Мене, доки Я не кину всіх Твоїх ворогів до ніг Твоїх".</J>


text:
<J>То ж ви робіть і дотримуйтеся всього, чого вони навчають, та не робіть того, що вони роблять. Бо вони лише говорять про Закон, але самі його не виконують.</J>


text:
<J>Вони встановлюють суворі правила, котрих важко дотримуватися, кладуть цей тягар на плечі людей і примушують нести його, та самі не хочуть і пальцем поворухнути.</J>


text:
<J>Всі їхні діяння - про людське око. Вони роблять більшими свої філактерії та довшими китиці на вбранні своєму.</J>


text:
<J>Також полюбляють, щоб їх шанобливо вітали на багатолюдних майданах, щоб називали їх вчителями.</J>


text:
<J>Не дозволяйте, щоб звали вас вчителями, бо один у вас Вчитель, а всі ви - лише брати та сестри.</J>


text:
<J>І хто підносить себе, вихваляючи, той буде принижений, а хто принижує себе, того буде піднесено.</J>


text:
<J>Ви зачиняєте людям двері до Царства Небесного. Самі ви не входите до нього і не даєте ввійти тим, хто заслуговує.</J>


text:
<J>Горе вам, лицеміри, книжники і фарисеї! Ви йдете землями, пливете морями, щоб залучити на свій бік хоча б одного прихильника, а коли навчите його, то робите його вдвічі гіршим за себе, і разом ви заслуговуєте на пекло.</J>


text:
<J>Горе вам, сліпі поводирі, які говорять: "Якщо хто клянеться храмом, то це нічого не означає, а якщо клянеться золотом, що в храмі, то мусить виконати обіцянку."</J>


text:
<J>Ви кажете: "Якщо хтось вівтарем клянеться, то це нічого не означає, а якщо клянеться дарами, що на ньому, то мусить виконати обіцяне".</J>


text:
<J>Горе вам, лицеміри, книжники і фарисеї! Ви віддаєте Богу десяту частину від усього, що маєте, - навіть урожаю м'яти, кропу та тмину, але нехтуєте більш важливим ученням Закону: справедливістю, милосердям та вірністю. Слід виконувати головніше, не забуваючи й про інше.</J>


text:
<J>Горе вам, лицеміри, книжники та фарисеї! Ви миєте свої чашки й миски ззовні, а всередині вони наповнені тим, що ви придбали, ошукуючи ближніх та потураючи своїм примхам.</J>


text:
<J>Сліпі фарисеї! Спершу помийте чашки і миски свої зсередини, щоб були вони чисті з обох боків.</J>


text:
<J>Горе вам, лицеміри, книжники й фарисеї! Ви подібні до тієї могили, що гарно пофарбована ззовні, а всередині повна кісток мерців і різноманітних нечистот.</J>


text:
<J>Отак і ви позірно показуєте, що зовні ви справедливі, а насправді повні лицемірства й беззаконня.</J>


text:
<J>Горе вам, лицеміри, книжники та фарисеї! Ви будуєте гробниці пророкам і прикрашаєте могили праведних,</J>


text:
<J>кажучи: "Якби ми жили за часів прабатьків своїх, то не були б причетні до пролиття крові пророків".</J>


text:
<J>Слухайте! Я посилаю до вас пророків, мудреців та книжників. Деяких ви вб'єте і розіпнете. Інших битимете батогами в синагогах і переслідуватимете з міста до міста.</J>


text:
<J>Бути вам винними за всю кров невинну, пролиту на землі: від крові праведного Авеля до крові Захарії сина Варахії, що його ви вбили між святилищем храму та вівтарем.</J>


text:
<J>О, Єрусалиме, Єрусалиме, який вбиває пророків і кидає каміння в посланців Бога! Скільки разів хотів Я зібрати дітей твоїх разом, мов та квочка курчат своїх під крило, та ви цього не бажали!</J>


text:
Коли Ісус вийшов з подвір'я храму і пішов далі, до Нього підійшли учні, щоб показати храмові будівлі.


text:
І Він сказав їм: <J>"Чи бачите ви все це? Істинно кажу вам: не залишиться тут і каменя на камені, все буде зруйноване".</J>


text:
І коли Ісус піднявся на Оливну гору і сів там, учні Його прийшли і мовили до Нього на одинці: "Скажи нам, коли це станеться. І скажи нам, яким буде знамення Твого повернення й кінця світу?"


text:
<J>І почуєте ви відлуння близьких боїв і дізнаєтеся про віддаленні битви. Та дивіться, не лякайтеся. Це неодмінно має статися, і це ще не кінець.</J>


text:
<J>І повстане один народ проти іншого, а царство - проти царства. І будуть повсюди голод і землетруси.</J>


text:
<J>То лише початок ваших мук і страждань - то лише перші перейми, на зразок тих, що жінка має під час пологів.</J>


text:
<J>Вас віддадуть на страждання і смерть. Вас ненавидітимуть усі народи, бо ви Мої учні і послідовники.</J>


text:
<J>В той час багато людей зневіриться і відцурається своєї віри. Вони зраджуватимуть і ненавидітимуть одне одного.</J>


text:
<J>І ця Добра Звістка, ця Євангелія про Царство Боже проповідуватиметься по всьому світі як свідчення для всіх народів. Отоді настане кінець.</J>


text:
<J>І коли ви побачите всю мерзоту спустошення на святому місці храму, про яку казав пророк Даниїл (той, хто читає, зрозуміє, про що йдеться),</J>


text:
<J>І якби не Божа воля скоротити ті дні, то жоден не врятувався б. Але заради обраних Ним Він зробить це.</J>


text:
<J>Кажу Я це, бо з'являться лжехристи і лжепророки, і вони творитимуть чудеса та знамення, намагаючись обдурити, якщо зможуть, усіх, навіть обраних Богом.</J>


text:
<J>Якщо вони скажуть вам: "Погляньте! Він у пустелі!", - то не йдіть туди. Або якщо скажуть: "Дивіться! Він ховається в одній з віддалених кімнат", - не вірте їм.</J>


text:
<J>Кажу це, бо як блискавка на сході - спалахне і вмить промайне через усе небо на захід, - так само і Син Людський з'явиться.</J>


text:
<J>"Одразу ж після того лиха "сонце захмариться, місяць перестане світити, зірки падатимуть з неба, і сили небесні похитнуться".</J>


text:
<J>Отоді на небі з'явиться знамення про прихід Сина Людського. І тоді ридатимуть усі племена землі й побачать Сина Людського, що йтиме по хмарах небесних у силі та славі Своїй великій.</J>


text:
<J>І сурмитимуть голосно сурми, і пошле Він Своїх ангелів, аби зібрали вони тих, кого Він обрав - з усіх кінців світу.</J>


text:
<J>Навчіться від притчі про фігове дерево. Як тільки воно викидає тендітне гілля і з'являється на ньому молоде листя, ви знаєте, що літо наближається.</J>


text:
<J>Так само коли побачите все те, про що Я вам щойно казав, то знайте, що час Сина Людського вже на порозі й от-от настане.</J>


text:
<J>Ніхто не знає, коли настане цей день і ця година, навіть ангели на небі, та й Син не знає також. Лише Отець знає.</J>


text:
<J>Як це було в дні перед потопом - люди їли, пили, одружувалися, женили своїх дітей, аж доки Ной не ввійшов у ковчег.</J>


text:
<J>І ніхто нічого не знав, доки потоп не змив усіх геть. І так буде в час пришестя Сина Людського.</J>


text:
<J>І пам'ятайте, що якби господар знав, о котрій годині вночі прокрадеться злодій, то пильнував би і не дав тому вдертися до хати.</J>


text:
<J>Ось чому й вам слід бути напоготові, бо Син Людський прийде тоді, коли ви Його не чекатимете.</J>


text:
<J>Уявіть собі вірного розсудливого слугу, якого господар поставив над усіма іншими слугами, щоб він вчасно роздавав їм їжу.</J>


text:
<J>А господар слуги прийде того дня, коли той його не чекатиме, і тієї години, що слуга не сподіватиметься.</J>


text:
<J>Господар жорстоко його покарає, і місце йому буде серед лицемірів, де чутно буде лише ридання і скрегіт зубів.</J>


text:
<J>Того дня Царство Небесне буде подібне до десятьох дівчат, що взяли свої світильники й вийшли назустріч нареченому.</J>


text:
Але у відповідь ті мовили: <J>"Не можемо, бо на всіх не вистачить. Краще йдіть і придбайте собі у крамаря".</J>


text:
<J>Поки ті ходили купувати олію, явився наречений, і дівчата, що залишилися й були готові, вирушили на весілля з ним. Коли ж вони прийшли, то зачинили за собою двері.</J>


text:
<J>Зрештою з'явилися й ті дівчата, що ходили по олію, і кажуть: "Господарю! Господарю! Відчини нам двері!"</J>


text:
<J>Царство Небесне подібне до того чоловіка, що перш ніж рушити в подорож, покликав своїх слуг і доручив їм пильнувати своє майно.</J>


text:
<J>Одному він дав п'ять талантів, другому - два, а третьому - один. Кожного наділив за здібностями та й поїхав.</J>


text:
<J>Чоловік, що був одержав п'ять талантів, приніс до господаря його п'ять талантів і ще п'ять зароблених, мовивши: "Господарю, ти доручив мені п'ять талантів, а ось іще п'ять, що я заробив".</J>


text:
<J>Тоді той сказав йому на це: "Молодець! Ти добрий і вірний слуга! Ти добре впорався з цією малою сумою. Отже, я доручу тобі велику. Іди й розділи разом зі мною цю радість".</J>


text:
<J>Тоді підійшов той слуга, що був одержав два таланти від свого господаря, і мовив: "Господарю, ти доручив мені два таланти, а ось іще два, що я заробив".</J>


text:
<J>Хазяїн відповів йому на це: "Молодець! Ти добрий і вірний слуга! Ти добре впорався з цією малою сумою. Отже, я доручу тобі більшу. Іди й розділи зі мною цю радість".</J>


text:
<J>І підійшов до нього той, що одержав був один талант, і мовив: "Господарю, я знаю, що ти жорстокий. Збираєш урожай там, де нічого не садив, жнеш там, де нічого не сіяв.</J>


text:
<J>У відповідь той мовив: "Ти поганий і ледачий слуга! Знаєш, що я збираю врожай там, де не садив, і жну там, де не сіяв.</J>


text:
<J>Той, хто має, одержить іще більше і матиме надміру, а у того, в кого нічого немає, забереться і те мале, що йому належить.</J>


text:
<J>Коли Син Людський у славі Своїй прийде з усіма ангелами Своїми, Він сяде на троні Своєму величному.</J>


text:
<J>І тоді зберуться перед Ним усі народи, і Він розділить людей, як пастух відділяє овець від кіз у стаді своєму.</J>


text:
<J>І тоді Цар промовить до тих, хто праворуч: "Прийдіть, благословенні Отцем Моїм і успадкуйте Царство, призначене вам від дня створення світу.</J>


text:
<J>Перехожому Мені дали притулок, нагого вдягнули, хворого доглядали, а коли Я був у в'язниці, ви прийшли провідати Мене".</J>


text:
<J>І тоді праведні запитають у відповідь: "Господи, коли це ми бачили Тебе голодним і нагодували, а спраглого напоїли?</J>


text:
<J>Тоді Цар відповість їм: "Істинно кажу вам: все, що ви робили для когось із найменших братів Моїх, ви це робили для Мене".</J>


text:
<J>Тоді скаже Цар до тих, хто буде ліворуч від Нього: "Геть від Мене, ви, прокляті, геть у вогонь вічний, що приготований дияволові та його ангелам.</J>


text:
<J>Перехожому Мені не дали притулку, а нагому не дали ніякої одежини. Коли ж Я був хворий і у в'язниці, ви не подбали про Мене".</J>


text:
<J>І тоді вони у відповідь скажуть: "Господи, коли таке було, щоб ми Тебе бачили голодним чи спраглим, перехожим мандрівником чи нагим, хворим чи ув'язненим - і не допомогли Тобі?"</J>


text:
<J>А Він їм на те: "Істинно кажу вам: щоразу, коли ви відмовляли в допомозі одному з братів Моїх найменших, ви відмовляли й Мені".</J>


text:
<J>"Ви знаєте, що через два дні Пасха, і Сина людського буде віддано ворогам, щоб Його розіп'яли".</J>


text:
При тому вони говорили: "Треба зробити це, але не в святковий день, щоб не викликати обурення народу".


text:
підійшла до Нього жінка з алебастровим глечиком, повним надзвичайно дорогого мирру й почала лити Йому на голову.


text:
Ісус здогадався, про що вони говорять, і сказав: <J>"Нащо докоряєте жінці? Вона зробила для Мене добре діло.</J>


text:
<J>Істинно кажу вам: відтепер хоч би де проповідувалась у світі ця Євангелія, люди завжди будуть згадувати про те, що зробила ця жінка".</J>


text:
Один з дванадцятьох учнів Ісуса, що звався Юдою Іскаріотом, пішов до первосвящеників і запитав: "Що ви дасте мені за те, що я вам видам Його?"


text:
Першого дня Свята Прісних Хлібів до Ісуса підійшли Його учні й запитали: "Де Ти хочеш, щоб ми приготували Тобі Пасхальну вечерю?"


text:
Ісус відповів: <J>"Ідіть у місто до одного чоловіка, якого Я вам назву, й передайте йому Мої слова: "Вчитель каже: "Час, призначений Мені, наближається. Я хочу святкувати Пасху разом зі Своїми учнями у твоїй хаті".</J>


text:
<J>Син Людський піде, як написано про Нього у Святому Письмі, та горе тому, хто зрадить Сина Людського! Для нього було б краще зовсім не народжуватися".</J>


text:
Юда, який збирався зрадити Ісуса, також озвався: "Напевне, то не я, Вчителю!" Тоді Ісус відповів йому: <J>"Ти сам це сказав".</J>


text:
За вечерею Ісус узяв хлібину, благословив її, розломив і роздав Своїм учням зі словами: <J>"Візьміть і їжте. Це тіло Моє".</J>


text:
сказавши: <J>"Пийте всі з неї, бо це Моя кров, що засновує Новий Заповіт Божий і що проливається за багатьох - на спокуту гріхів їхніх.</J>


text:
<J>Але кажу вам, що віднині Я не питиму цього плоду виноградного, аж доки не прийде той день, коли питимемо його разом новим в Царстві Отця Мого".</J>


text:
Там Ісус сказав їм: <J>"Усі ви зречетеся Мене цієї ночі. Кажу так, бо написано у Святому Письмі: "Я вдарю пастуха, і вівці порозбігаються".</J>


text:
А Ісус йому на те: <J>"Істинно кажу тобі: цієї ж ночі, ще й півень не проспіває, а ти тричі зречешся Мене".</J>


text:
Та Петро наполягав: "Навіть якщо мені доведеться вмерти разом з Тобою, я ніколи не зречуся Тебе". І всі інші учні мовили те ж саме.


text:
Тоді Ісус пішов з ними до місцини, що звалася Ґефсиманією і сказав учням Своїм: <J>"Посидьте тут, поки Я піду туди і помолюсь".</J>


text:
І відійшовши трохи вбік, Він упав долілиць і почав молитися: <J>"Отче Мій, якщо це можливо, хай обмине ця чаша страждань Мене. Але хай збудеться не те, чого Я хочу, а те, чого Ти бажаєш".</J>


text:
Повернувшись до Своїх учнів, Він побачив, що вони сплять, і звернувся до Петра: <J>"Отже, і однієї години ви не змогли не спати.</J>


text:
І знову Ісус відійшов убік і почав молитися: <J>"Якщо ж не обмине ця чаша страждань Мене, якщо доведеться Мені пити з неї, то нехай збудеться воля Твоя!"</J>


text:
Коли знову прийшов Він до Своїх учнів, то мовив: <J>"Ви все ще спите й спочиваєте! Слухайте! Час прийшов, і Сина Людського віддадуть до рук грішників.</J>


text:
Поки Ісус це казав, підійшов до Нього Юда, один з дванадцятьох учнів, а з ним разом - великий натовп з мечами та палицями. Цих людей послали первосвященики та старійшини.


text:
Ісус сказав йому: <J>"Друже, роби те, заради чого прийшов".</J> Тут наблизилися всі до Ісуса, накинулися й схопили Його.


text:
Але Ісус сказав йому: <J>"Вклади меча свого назад до піхов, бо той, хто береться за меч, від меча й загине.</J>


text:
<J>Чи ти гадаєш, що Я не можу попросити Отця Свого, і Він одразу дасть Мені хоч цілих дванадцять легіонів ангелів?</J>


text:
Тоді Він звернувся до натовпу: <J>"Ви прийшли сюди з мечами й палицями, щоб заарештувати Мене, неначе злодія якого. Я ж щодня сидів у храмі навчаючи людей, і ви не схопили Мене.</J>


text:
Ті, що схопили Ісуса, відвели Його до первосвященика Каяфи, у якого зібралися книжники й старійшини.


text:
Петро йшов за Ним на віддалі аж до самого подвір'я Каяфи. Увійшовши туди, він сів разом зі слугами, щоб побачити, чим усе це скінчиться.


text:
Первосвященики й весь Синедріон намагалися знайти лжесвідчення проти Ісуса, щоб засудити Його на смерть.


text:
І тоді встав первосвященик і мовив до Ісуса: "Чому Ти не відповідаєш? Що означають свідчення цих людей проти Тебе?"


text:
Та Він мовчав. Первосвященик наполягав: "Заклинаю Тебе живим Богом! Скажи нам, чи Христос Ти, Син Божий?"


text:
І відповів Йому Ісус: <J>"Ти сам це сказав. Та ось вам Мої слова: віднині ви побачите Сина Людського, що сидітиме праворуч від Всевишнього і наближатиметься небесами".</J>


text:
І тоді первосвященик, роздерши на собі одяг, мовив: "Він зневажає Бога! Яких свідчень нам іще треба? Ви всі чули це богохульство!


text:
Тим часом Петро сидів на подвір'ї. Коли підходить до нього одна з служниць первосвященика і каже: "Ти теж був з Ісусом Тим, що з Ґалилеї".


text:
Коли ж він підійшов до воріт, його помітила інша жінка й гукнула до всіх: "Це він був з Ісусом Назаретянином!"


text:
Через деякий час підійшли до нього люди, що стояли осторонь, і мовили: "Але ж ти справді один з них. Та й вимова твоя виказує тебе".


text:
І згадав Петро, про що Ісус казав йому: <J>"Перш ніж проспіває півень, ти зречешся Мене тричі".</J> Тоді він пішов геть, гірко плачучи.


text:
На той час Юда, що зрадив Ісуса, побачивши, що Ісуса було об'явлено винним, розкаявся у вчиненому й повернув тридцять срібняків первосвященикам і старійшинам.


text:
Він сказав: "Я згрішив, видавши невинного на смерть". "Що нам до того? - відповіли йому. - Це твоя справа!"


text:
Первосвященики, піднявши монети, мовили: "По Закону не годиться класти ці гроші до скарбниці, бо це плата за пролиту кров".


text:
Тоді, порадившись, вони придбали на ті гроші шматок землі, що звався Гончарним Полем, щоб ховати на ньому чужинців.


text:
Так збулися слова пророка Єремії: "І взяли вони тридцять срібняків, ціну, що призначили за Нього сини Ізраїля,


text:
Тим часом Ісус став перед прокуратором, і той Його спитав: "Ти Цар Юдейський?" На що Він мовив: <J>"Це твої слова".</J>


text:
А коли первосвященики й старійшини почали перед Пилатом звинувачувати Його, Він не вимовив жодного слова.


text:
Тож коли натовп зібрався, Пилат запитав: "Кого ви хочете, щоб я відпустив для вас - Варавву чи Ісуса, що зветься Христом?"


text:
Коли Пилат засідав у суді, його дружина прислала слугу переказати йому: "Ти не повинен нічого робити Цьому невинному, бо я бачила про Нього сон цієї ночі і була засмучена весь день").


text:
Але первосвященики й старійшини умовили натовп просити Пилата звільнити Варавву і засудити до страти Ісуса.


text:
І через те, коли правитель запитав усіх: "Кого з цих двох ви хочете звільнити?", - ті відповіли: "Варавву!"


text:
Пилат знову звернувся до них: "Що ж мені робити з Ісусом, що зветься Христом?" І всі гукнули: "Нехай Його розіпнуть!"


text:
Пилат, побачивши, що він нічого не вдіє, і що натовп може вибухнути невдоволенням, узяв трохи води й умив руки перед натовпом, мовивши: "Я не винен у Його смерті. Вирішуйте самі!"


text:
Роздягнувши Його, вони накинули на Нього багряну одежу, на голову сплели тернового вінка, а в праву руку дали ціпок.


text:
Як скінчили вони знущатися, то зняли багряну одежу, вбрали Його у Його власний одяг і повели на розп'яття.


text:
Коли ж вони прийшли до місця під назвою Ґоліофа, що означає "лобне місце", то дали Ісусові випити вина, змішаного з жовчю.


text:
промовляючи: "Гей, Ти, що збирався зруйнувати храм і відбудувати його за три дні, врятуй хоча б Себе Самого. Якщо Ти Син Божий, то зійди з хреста".


text:
"Він рятував інших, а Себе Самого не може врятувати! Він же Цар Ізраїльський! То нехай зараз зійде з хреста, і ми повіримо в Нього.


text:
Він вірить у Бога, тож нехай Бог Його і врятує зараз, якщо Бог Його вподобав, бо Сам же сказав: "Я - Божий Син".


text:
Біля третьої Ісус голосно скрикнув: <J>"Елі, Елі, лема савахвани?"</J>, що означає <J>"Боже Мій, Боже Мій, чому Ти Мене покинув?"</J>


text:
І тут один із них побіг, узяв губку, вмочив її у кисле вино і, настромивши на тростину, дав Йому напитися.


text:
І тієї ж миті роздерлася надвоє завіса храму зверху до самого низу, й земля здригнулася, і скелі розкололися.


text:
І вийшовши зі своїх гробниць після Ісусового воскресіння, вони пішли до святого міста Єрусалиму і явилися багатьом людям.


text:
Сотник і ті, що стерегли з ним разом тіло, побачивши землетрус і все, що сталося, дуже перелякалися й мовили: "Це справді був Син Божий!".


text:
Багато жінок, що йшли слідом за Ісусом від самої Ґалилеї, аби прислуговувати Йому, спостерігали за всім звіддалік.


text:
З'явившись до Пилата, він попросив віддати йому Ісусове тіло. І Пилат наказав, щоб тіло віддали Йосипові.


text:
Вони мовили до прокуратора: "Шановний, ми пригадали, що Той обманщик, ще коли був живий, сказав: <J>"Я воскресну з мертвих через три дні"</J>.


text:
Віддай наказ, щоб добре стерегли гробницю, поки не настане третій день, щоб Його учні не могли прийти й викрасти тіло, а тоді казати всім: "Він воскрес із мертвих". Бо цей останній обман буде ще гірший від першого".


text:
Минула субота. На світанку, в неділю першого дня тижня, Марія Маідалена з іншою Марією прийшли подивитися на місце поховання.


text:
У цей час стався великий землетрус, бо ангел Господній спустився з неба, підійшов до скелі, відкотив каменя і сів на нього.


text:
Та Його немає тут. Він воскрес із мертвих, так, як і казав. Ідіть і погляньте на те місце, де було тіло Його,


text:
а тоді мерщій рушайте до міста й розкажіть Його учням, що Він воскрес із мертвих і йде до Ґалилеї поперед них, і що вони Його там побачать. І запам'ятайте, що я вам сказав".


text:
Тоді жінки, швидко вийшовши зі склепу, нажахані, але з великою радістю, побігли сповістити про все Його учнів.


text:
І раптом їх перестрів Сам Ісус і сказав: <J>"Вітаю вас!"</J> Вони підійшли до Нього, впали до ніг Його і поклонилися.


text:
І звернувся Ісус до них: <J>"Не бійтеся. Йдіть і перекажіть братам Моїм, щоб ішли до Ґалилеї. Вони там Мене побачать".</J>


text:
Доки жінки йшли, дехто з воїнів зі сторожі дісталися до міста раніше й розповіли первосвященикам про все, що сталося.


text:
А якщо ця чутка дійде до правителя, то ми його переконаємо, домовимося з ним, а вас врятуємо від неприємностей".


text:
Тоді воїни, взявши гроші, зробили так, як їм звеліли. І ця чутка поширилася поміж юдеїв й існує досі.


text:
<J>А тому йдіть і зробіть Моїми учнями й послідовниками всі народи, охрестивши їх в ім'я Отця і Сина і Святого Духа,</J>


text:
<J>і навчіть їх виконувати все те, що Я вам заповідав. І напевно Я завжди буду з вами, аж до кінця світу".</J>


text:
Як написано у пророка Ісаї: "Послухай! Посилаю посланця свого Поперед Тебе. Він підготує дорогу Тобі".


text:
Уся Юдея і всі мешканці Єрусалиму виходили до нього і хрестилися від нього в річці Йордан, визнаючи гріхи свої.


text:
Він проповідував: "Могутніший, ніж я, іде за мною. Я не гідний навіть схилитися й розв'язати ремінці Його сандалій.


text:
Тільки-но вийшовши з води, Він побачив, як небеса розверзлися, й Дух зійшов на нього в подобі голуба.


text:
І перебував Він у пустелі протягом сорока днів. І спокушав Його сатана. Жив Він серед диких звірів, і ангели дбали про Нього.


text:
Йдучи повз Ґалилейське озеро, Він побачив Симона й Симонового брата Андрія, які закидали невід в озеро, бо були рибалками.


text:
Потім Він пішов далі й побачив Зеведеєвого сина Якова та його брата Іоана, які в човні готували неводи.


text:
Він тут же гукнув їх. То вони залишили в човні свого батька Зеведея з робітниками й вирушили за Ісусом.


text:
"Що тобі потрібно від нас, Ісусе з Назарету? Ти прийшов, щоб погубити нас? Я знаю, хто ти є: Божий святий".


text:
Тут нечистий почав колотити чоловіка в падучій, закричав, і з криком тим нечистий дух вийшов із нього.


text:
І всі були приголомшені та й почали питати одне одного: "Що це? Нове вчення, ще й могутнє! Він навіть злим духам наказує, і ті слухаються Його!"


text:
Ісус підійшов до неї, взяв її за руку й підвів. Пропасниця залишила жінку й вона почала прислуговувати їм.


text:
Багатьох недужих на різні хвороби Він зцілив. І з багатьох вигнав демонів. Та говорити тим нечистим духам Він не дозволяв, бо вони знали, хто Він такий.


text:
Але Ісус відповів їм: <J>"Ми мусимо йти до інших міст, щоб Я міг проповідувати й там, бо саме для цього Я прийшов".</J>


text:
І прийшов до Нього прокажений, і впав перед Ним на коліна, і молив Його про допомогу. Він сказав Ісусу: "Якщо воля Твоя, Ти можеш зцілити мене".


text:
<J>"Дивися ж, нікому нічого не кажи, а піди й покажися священику та принеси офіру за своє очищення, як наказував Мойсей. Це буде свідоцтвом для всіх".</J>


text:
Але той чоловік пішов і почав повсюди розповідати про все. Через те Ісус більше не міг відкрито ввійти у місто, а залишався в безлюдних місцях, і люди приходили до Нього звідусіль.


text:
Вони не могли пронести чоловіка до Ісуса крізь натовп, тож розібрали дах будинку, де був Ісус, і спустили до кімнати ноші, на яких лежав паралізований.


text:
<J>Що легше - сказати паралізованому: "Твої гріхи прощені", чи сказати: "Встань! Візьми свої ноші і йди"?</J>


text:
<J>Але Я доведу, що Син Людський має владу на землі прощати гріхи".</J> І Він звернувся до паралізованого:


text:
І той встав, і тут же забрав свої ноші, і на очах у всіх пішов собі. То всі були приголомшені. Вони славили Бога і казали: "Ми ніколи не бачили нічого подібного".


text:
По дорозі Він побачив у митниці Левія, сина Алфієвого. Ісус сказав йому: <J>"Іди за Мною".</J> То Левій встав і вирушив за Ісусом.


text:
Згодом Ісус обідав у Левія вдома, а з Ним і Його учнями сиділи за столом багато збирачів податей та грішників. Адже чимало було Його послідовників.


text:
Коли книжники, які належали до секти фарисеїв побачили, що Ісус обідає з грішниками та збирачами податей, вони запитали Його учнів: "Чому Він сидить за одним столом зі збирачами податей і грішниками?"


text:
Ісус почув і відповів їм: <J>"Не здоровим потрібен лікар, а хворим. Я прийшов, щоб покликати не праведників, а грішників".</J>


text:
На той час учні Іоана та фарисеї постилися. Ісуса спитали: "Чому учні Іоана та фарисеї дотримуються поста, а Твої учні не постяться?"


text:
Ісус відповів на те: <J>"Чи бачили ви колись, щоб друзі нареченого постилися на весіллі, поки наречений ще серед них?</J>


text:
<J>Ніхто не ставить латки з неусадженої тканини на старий одяг. Якщо хтось зробить це, то нова латка збіжиться й відірветься від старої тканини і діра буде ще більшою.</J>


text:
<J>Ніхто не наливає молоде вино в старі міхи. Бо воно їх розірве, і ви втратите як вино, так і міхи. Ні, для нового вина потрібні нові міхи."</J>


text:
Ісус відповів їм: <J>"Хіба ви не читали, що робив Давид, коли довелося йому і тим, хто був з ним, потерпати від нужди та голоду?</J>


text:
<J>Як зайшов він до Божого дому, коли первосвящеником був Авіатар. Як він там їв хліби, принесені на офіру Богові, - хліби, що їх мали право їсти тільки священики. А Давид ще й дав супутникам своїм хліба.</J>


text:
А дехто уважно пильнував за Ісусом, аби мати підставу звинуватити Його в тому, що Він зціляє того чоловіка в суботу.


text:
А тоді звернувся до тих, хто стежив за ним: <J>"Що законно: творити добро чи зло у суботу? Рятувати життя чи вбивати?"</J> Та вони змовчали.


text:
Ісус суворо подивився на них, повен скорботи через їхню впертість. Він сказав чоловікові: <J>"Простягни руку".</J> Той простягнув руку, й вона зцілилася.


text:
А за ними сунув величезний натовп із Ґалилеї, з Юдеї, з Єрусалима, з Ідумеї, з-за Йордану, з-довкола Тира і Сидона. Всі ці люди прийшли до Ісуса, оскільки почули про діяння Його.


text:
Була така тіснява, що Він наказав учням приготувати для Нього невеликого човна, аби не задавили Його.


text:
Вони піднялися до Нього. Він обрав дванадцятьох і назвав їх апостолами Своїми, щоб могли вони бути поруч із Ним і щоб міг Він послати їх проповідувати.


text:
А рідні Ісуса, почувши про це, вийшли назустріч, щоб забрати Його, бо люди казали, що Він навіжений.


text:
Книжники, що прийшли з Єрусалиму, казали: "В Нього вселився Вельзевул! Він виганяє демонів владою володаря демонів!"


text:
<J>Так само й сатана: якщо почне боротися сам із собою, то не вціліти йому, настане йому кінець.</J>


text:
<J>Ясна річ, ви не зможете вдертися до хати дужого чоловіка й пограбувати його майно, якщо спершу дужого чоловіка не зв'яжете.</J>


text:
<J>Але той, хто зневажає Духа Святого, ніколи не діждеться прощення. Більше того - на ньому лежатиме вічний гріх".</J>


text:
Навколо Нього сиділи люди і сказали Йому: "Поглянь! Твоя мати, брати Твої і сестри надворі питають Тебе".


text:
Він обвів поглядом усіх, хто сидів навколо Нього й повів далі: <J>"Ось вони, Моя мати і брати Мої!</J>


text:
І знову Ісус почав навчати на березі озера. І там навколо Нього зібрався величезний натовп, тому Він сів у човен, що на озері, а люди всі стояли перед Ним на березі.


text:
<J>Інші зерна впали на кам'яну породу, де землі було мало. Вони швидко проросли, оскільки лежали неглибоко.</J>


text:
<J>Ще інше зерно впало на добру землю і проросло, і виросло, і колос налився, і вродив у тридцятеро, у шістдесят і навіть у сто разів".</J>


text:
Коли натовп залишив Ісуса, то дванадцать апостолів та інші Його послідовники запитали Його про притчі.


text:
<J>"бо вони дивилися, дивилися, але не бачили, бо вони слухали, слухали, але не розуміли. А інакше навернулися б, й були б прощені".</J>


text:
<J>Одні люди - як ті зерна при дорозі, де Слово посіяне. Як тільки чують його, з'являється сатана і віднімає посіяне в них Слово.</J>


text:
<J>Інші - як зерна, кинуті у кам'янистий грунт. Коли вони чують Слово, то одразу сприймають його з радістю.</J>


text:
<J>Але вони не мають коріння, і їх вистачає не надовго. Коли починаються гоніння чи переслідування через Слово, вони швидко зрікаються своєї віри.</J>


text:
<J>але приходять клопоти земні, спокуса багатства та інші бажання і душать Слово, і воно не дає плодів.</J>


text:
<J>Іще інші - мовби зерно, що впало в добру землю. Це ті, що чують Слово, і приймають його, і дають щедрий врожай: у тридцятеро, у шістдесят, а то й у сто разів".</J>


text:
І сказав їм Ісус: <J>"Невже ви заносите в приміщення світильник для того, щоб поставити його під посудину або під ліжко? Чи, може, все ж таки для того, щоб поставити його на підставку?</J>


text:
<J>Адже немає нічого прихованого, що не відкрилося б, і немає нічого таємного, на що не пролилося б світло.</J>


text:
І далі Він сказав: <J>"Глибоко обмірковуйте те, що ви чуєте. Якою мірою будете міряти, такою відміряють і вам, і ще й додадуть.</J>


text:
<J>Він спить ночами й щоранку прокидається, а зерно пускає пагони й ростє - він навіть не знає, як.</J>


text:
<J>Та коли воно пускає паросток і виростає, то стає найбільшою рослиною серед усієї городини - з такими розлогими гілками, що птахи небесні можуть гніздитися в її затінку".</J>


text:
І багатьма притчами на зразок цієї Він доносив до них Слово - стільки, скільки могли вони зрозуміти.


text:
Ісус завжди говорив до людей притчами. Тільки тоді, коли учні Його зоставалися самі, Він їм усе пояснював.


text:
Але Ісус на кормі спав собі на подушці. Вони збудили Його й кажуть: "Учителю, невже тобі байдуже, що ми гинемо?"


text:
Тоді Він прокинувся, вгамував вітер і наказав хвилям: <J>"Тихо! Заспокойтеся!"</J> І вітер вщух, і запала велика тиша.


text:
Але вони були страшенно налякані й перемовлялися між собою: "Хто ж Він такий, що навіть вітер і хвилі морські підкоряються Йому?"


text:
Його часто заковували в кайдани та ланцюги, але він рвав ланцюги й трощив кайдани, і ніхто не міг угамувати його.


text:
і голосно закричав: "Що Тобі треба від мене, Ісусе, Сине Господа Всевишнього? Богом Тебе заклинаю: не муч мене".


text:
Отже, Ісус запитав його: <J>"Як тебе звуть?".</J> А той відповів: "Ім'я мені - легіон бо нас багато".


text:
Ісус дозволив їм. Тож нечисті духи вийшли з чоловіка і вселилися в свиней. І стадо, в якому налічувалося близько двох тисяч голів, кинулося з крутого берега у воду, і всі вони потопилися в озері.


text:
А їхні пастухи розбіглися й рознесли чутку по місту та околицях. І люди сходилися, щоб подивитися, що сталося.


text:
Вони прийшли до Ісуса й побачили того біснуватого, який був одержимий легіоном. Він сидів одягнений і був у здоровому глузді. Люди перелякалися.


text:
Та Ісус відмовив йому, сказавши: <J>"Іди до дому свого, до своїх людей і розкажи, що Господь зробив для тебе і як змилувався над тобою".</J>


text:
То він пішов і почав усім у Десятимісті розповідати, як багато Ісус зробив для нього. І всі були вражені тим.


text:
Туди ж, на берег озера, прийшов один із служителів синагоги на ймення Яїр. Побачивши Ісуса, він кинувся Йому в ноги.


text:
Яїр звернувся до Нього з благанням: "Донечка моя помирає. Прошу тебе: прийди й поклади руки на неї, щоб зцілилася вона і живою зосталася".


text:
Від багатьох лікарів вона натерпілася. Вона витратила на лікування вже все, що мала. Але ніякого полегшення не було, навпаки - ставало тільки гірше.


text:
Але Ісус одразу відчув, що сила вийшла з Нього. Він озирнувся до натовпу й запитав: <J>"Хто торкнувся Мого одягу?"</J>


text:
І учні Його відказали Йому: "Ти бачиш, який натовп зусебіч напирає на Тебе, а Сам запитуєш: <J>"Хто доторкнувся до Мене?"</J>


text:
Тоді жінка перелякалася, бо знала, що сталося з нею, підійшла до Нього і, впавши долілиць, розповіла Йому всю правду.


text:
Поки Він говорив так, прийшли з дому голови синагоги й сказали: "Дочка твоя померла. Навіщо турбуєш Учителя?"


text:
Ввійшовши, Ісус мовив до присутніх: <J>"Навіщо голосити і піддаватися тривозі? Дитина не померла. Вона просто спить".</J>


text:
Вони насміялися з Нього. А Ісус випроводив усіх, а Сам узяв батька й матір дитини, а також тих, хто був з Ним, і ввійшов до кімнати, де лежало дівча.


text:
Ісус узяв її за руку й мовив: <J>"Таліта, кум!"</J>, що означає: <J>"Дівчинко, Я велю тобі прокинутися!"</J>


text:
Дівча тут же підвелося й почало ходити по кімнаті (їй було дванадцять років). Усі були приголомшені тим великим дивом.


text:
Коли настала субота, Ісус узявся навчати в синагогі. Й багато людей були здивовані, слухаючи Його. Вони дивувалися: "Звідки цей Чоловік усього того набрався? Що то за мудрість дана Йому, що дива такі підвладні рукам Його?


text:
Чи це не той самий тесля, син Марії? Чи ж не Він брат Якова, Йосії, Юди й Симона? Чи не Його сестри ось тут серед нас?" Людям важко було сприймати Його.


text:
То Ісус сказав їм: <J>"Не буває пророка без пошани. Хіба що в його рідному місті, або серед родичів його, або ж у його власній родині".</J>


text:
І наказав їм Ісус: <J>"Нічого не беріте з собою в дорогу, крім палиці самої - ні хліба, ні торби, ні грошей в поясах.</J>


text:
<J>А якщо десь вас не приймуть і не будуть слухати, то, виходячи звідти, обтрусіть порох із ніг своїх. То буде їм попередження".</J>


text:
Почув про те цар Ірод, бо ім'я Ісуса стало відоме повсюдно. Дехто казав: "То Іоан Хреститель воскрес із мертвих, і тому дива підвладні йому".


text:
То ж сам Ірод віддав був наказ схопити Іоана й кинути його до в'язниці. Те сталося через Іродіаду, дружину Іродового брата Пилипа. Бо Ірод узяв з нею шлюб.


text:
оскільки Ірод боявся Іоана, знаючи його як чоловіка праведного й святого, і оберігав його. Слухаючи Іоана, Ірод був збитий з пантелику, але водночас він отримував втіху.


text:
Та от настав сприятливий день. На свій день народження Ірод запросив на обід своїх урядовців, воєначальників і найможновладніших людей Ґалилеї


text:
Коли ввійшла дочка Іродіади й дуже догодила своїм танком Іродові та його гостям, цар звернувся до неї: "Проси все, що побажаєш. І я дам тобі".


text:
Дівчина тут же кинулася до царя й зажадала: "Я бажаю, щоб ти мені зараз подав голову Іоана Хрестителя на таці".


text:
І той пішов та відтяв голову Іоанову і приніс її на таці й віддав дівчині, а вона віддала її своїй матері.


text:
І Він їм сказав: <J>"Підемо зі Мною в тихе місце, й ви трохи спочинете".</J> Бо навколо завжди було повно людей, які снували туди й сюди, навіть поїсти не було можливості.


text:
Але чимало людей помітили, як вони відпливали, і впізнали їх, та з усіх міст люди побігли берегом і дісталися до того місця раніше, ніж Ісус та апостоли.


text:
Коли Ісус зійшов на берег, то побачив величезний натовп. Він дуже співчував тим людям, бо вони були , мов вівці без пастуха. І почав Ісус навчати їх.


text:
День хилився до надвечір'я. Учні Його підійшли до Нього й мовили: "Це місце віддалене від житла, і вже пізно.


text:
Та Він їм відповів: <J>"Ви нагодуйте їх".</J> А вони кажуть: "Щоб придбати достатньо їжі для такої купи народу, треба щонайменше двісті динарів".


text:
Ісус запитав: <J>"Скільки буханок хліба ми маємо? Підіть подивіться".</J> Вони подивилися й кажуть: "П'ять хлібів і дві рибини".


text:
А Він узяв п'ять хлібів і дві рибини, підвівши очі до небес, возніс хвалу й розломив хліби. І Він роздав їх Своїм учням, щоб нагодували народ. Так само розділив Він між ними усіма й дві рибини.


text:
Тоді Ісус наказав своїм учням негайно сідати в човен і плисти поперед Нього до іншого берега, до Вефсаїди, доки сам Він відпустить натовп.


text:
Він бачив Своїх учнів, що мордуються з веслами, бо вітер був зустрічний. Десь на світанку Він пішки рушив до них, просто по воді.


text:
І вже був майже перегнав їх, коли вони побачили, як Він іде по воді, й вирішили, що то привид, і закричали.


text:
Бо всі Його побачили й були нажахані. Тієї ж миті Він заговорив до них. І сказав: <J>"Будьте сміливі. Це Я. Не бійтеся".</J>


text:
І куди б Він не йшов - по селах, містах, хуторах - скрізь на майдани виносили хворих і благали дозволити їм хоча б торкнутися краю Його одягу. І кожен, хто торкався, той одужував.


text:
(Бо фарисеї і всі юдеї, дотримуючись традицій своїх пращурів, не беруться до їжі, доки не вимиють руки належним чином.


text:
А повернувшись із ринку, вони не вживають продуктів, поки не омиються. Існує й багато інших звичаїв, яких вони дотримуються, - як то омиття чаш, глеків, мідного посуду та лави).


text:
То ж фарисеї та книжники запитали Ісуса: "Чому Твої учні не дотримуються звичаїв наших предків і вживають їжу, не омивши руки?"


text:
Ісус відповів їм: <J>"Правий був пророк Ісая, коли писав про вас, лицемірів: "Ці люди шанують Мене на словах, та їхні серця далеко від Мене.</J>


text:
І далі вів Ісус: <J>"У вас це спритно виходить: відкинути Божий Закон, аби насадити свої власні звичаї.</J>


text:
Бо Мойсей заповідав: <J>"Шануйте своїх батька й матір". І ще: "Хто злословить на батька чи матір, тому смерть має бути".</J>


text:
<J>Але ви стверджуєте, що коли хтось скаже своїм батькові й матері: "Все, чим я вам заборгував, я вже віддав Богові",</J>


text:
<J>Так ви зводите нанівець Закон Божий звичаєм, який самі встановили. І ще багато подібного ви чините".</J>


text:
І Він відповів: <J>"Невже ви не зрозуміли? Невже не ясно, що людину не може заплямувати ніщо з того, що входить у неї ззовні?</J>


text:
<J>Бо воно потрапляє не до серця, а до шлунку, і потім виходить геть". (Так Він проголосив будь-яку їжу чистою).</J>


text:
<J>Адже це зсередини, з людського серця виходять лихі думки та блуд, грабіжництво, вбивство, перелюби,</J>


text:
Залишивши те місце, Ісус подався до околиць Тира. Він увійшов у дім та хотів, щоб ніхто не довідався, що Він там був, але так і не зміг утаїтись.


text:
Та одна жінка, в якої дочка була одержима нечистим, негайно почула про Ісуса, прийшла і впала перед Ним на коліна.


text:
Та вона відповіла: "Так, Боже, але й собакам під столом перепадають крихти від того хліба, що діти їдять".


text:
Там до Нього привели глухого чоловіка, який і говорив дуже погано. І благали Ісуса покласти руки на нього.


text:
Ісус відвів глухого вбік, подалі від натовпу, і вклав пальці в його вуха. Потім, сплюнувши, Ісус торкнувся його язика.


text:
Тоді подивився на небо, глибоко зітхнув і сказав глухому: <J>"Еффата!"</J> (Тобто: <J>"Відкрийся!"</J>).


text:
Ісус наказав усім присутнім нікому про це не розповідати. Але чим суворіше Він наказував, тим більше вони розголошували.


text:
Всі були дуже вражені й казали: "Він все робить добре, навіть глухого навчає чути, а німого - говорити".


text:
Тими днями, коли знову був зібрався великий натовп, а їсти було нічого, Ісус покликав Своїх учнів і сказав їм:


text:
<J>Якщо я відішлю їх додому голодних, вони можуть заслабнути в дорозі, адже дехто з них прийшов дуже здалеку".</J>


text:
Учні відповіли Йому: "Хіба в цій віддаленій місцині знайдеш достатньо їжі, аби нагодувати стільки людей?"


text:
Тоді Ісус звелів людям сісти на землю. А Сам узяв сім хлібин, віддав подяку, а потому розломив хліби й подав Своїм учням, аби ті нагодували народ. І вони роздали хліб людям.


text:
Глибоко зітхнувши, Ісус відповів: <J>"Чому цей рід вимагає від Мене знамення? Істинно кажу вам: ніякого знамення цьому родові не буде".</J>


text:
Тут з'ясувалося, що учні Його забули взяти з собою хліб, і в човні не було нічого, крім однієї буханки.


text:
Знаючи, про що вони говорять, Ісус мовив: <J>"Навіщо говорити, що немає хліба? Чи ви не знаєте чи не розумієте й досі? Невже ж розум ваш потьмарився?</J>


text:
<J>Коли Я розломив п'ять хлібів для п'яти тисяч їдців, скільки кошиків із залишками ви зібрали?"</J> - "Дванадцять", - відказали вони.


text:
<J>"А коли Я розломив сім хлібів для чотирьох тисяч - скільки кошиків зібрали ви тоді?"</J> - "Сім",- відповіли вони.


text:
Він узяв сліпого за руку й повів його за село. Там, послинивши йому очі, Ісус поклав руки на нього й запитав: <J>"Ти щось бачиш?"</J>


text:
Знову Ісус поклав руки на очі сліпому. І той широко розплющив очі. Зір йому відновився, й він чітко побачив усе навколо.


text:
Ісус і Його учні подалися до поселень довкола Кесарії Пилипової. Й по дорозі Він запитав учнів: <J>"Що кажуть люди - хто Я?"</J>


text:
Ті відповіли: "Одні кажуть, що Ти Іоан Хреститель, інші - що Ілля. А дехто вважає, що Ти - один з пророків".


text:
І почав Він їх навчати: "Син Людський мусить багато вистраждати, Його мусять відцуратися старійшини, й первосвященики, й книжники. Його мусять вбити, але Він має воскреснути на третій день".


text:
Та Він повернувся й поглянув на учнів Своїх і з докором сказав Петрові: <J>"Відступись від Мене, сатано! Не про Боже ти думаєш, а про людське".</J>


text:
Потім, підкликавши до Себе люд і учнів Своїх, Ісус сказав: <J>"Якщо хтось хоче йти за Мною, він мусить зректися себе, узяти на себе хрест свій і рушати за Мною.</J>


text:
<J>Бо хто прагне врятувати життя своє, той втратить його. Але хто втратить життя за Мене й за Добру Звістку, той врятує його.</J>


text:
<J>Якщо ж хтось із-поміж цього зрадливого й грішного покоління соромиться Мене й Мого вчення, то Син Людський соромитиметься його, коли явиться, осяянний славою Свого Батька, з ангелами святими".</J>


text:
І сказав їм Ісус: <J>"Істинно кажу вам: Серед тих, хто стоїть тут, є ті, що не спізнають смерті, доки не побачать що Царство Боже прийшло в силі".</J>


text:
Через шість днів Ісус узяв Петра, Якова та Іоана й тільки з ними трьома пішов на високу гору. І Він преобразився перед ними.


text:
І Петро, звернувшись до Ісуса, сказав: "Учителю, як добре, що ми тут. Дозволь нам напнути три намети - один для Тебе, один для Мойсея, і один для Іллі".


text:
З неба спустилася хмара й накрила їх тінню. І голос долинув із хмари: "Це Мій Улюблений Син. Слухайтеся Його".


text:
Коли вони спускалися з гори, Ісус наказав їм нікому не розповідати про те, що бачили, аж доки Син Людський не воскресне з мертвих.


text:
Ісус відповів: <J>"Це так, Ілля мусить першим прийти і все приготувати. Але чи не написано про Сина Людського, що Він прийме багато мук і буде зневажений?</J>


text:
<J>Та Я кажу вам, що Ілля вже прийшов, і вони зробили з ним те, що хотіли, як і було про нього написано".</J>


text:
Коли вони повернулися до інших учнів, то побачили, що великий натовп зібрався навколо них, і книжники сперечаються з ними.


text:
І один з-поміж натовпу відповів: "Я привів до Тебе свого сина. Він одержимий нечистим духом, і цей дух не дає йому розмовляти.


text:
Як ухопить його, то кидає об землю. На устах піна виступає, він скрегоче зубами, дерев'яніє. Я просив Твоїх учнів вигнати нечистого, але вони не змогли".


text:
На те Ісус сказав їм: <J>"О роде невірний! Скільки ж Мені бути з вами? Скільки ж Мені вас терпіти? Приведіть його до Мене!"</J>


text:
Тільки-но побачивши Його, нечистий заколотив хлопця в трясовиці. Той упав, почав качатися по землі, й піна виступили на устах його.


text:
Багато разів він кидав мого сина в огонь або в воду, щоб убити його. Якщо Ти можеш щось зробити, змилостивись, допоможи нам".


text:
Побачивши, що натовп оточує їх, Ісус заговорив суворо до нечистого: <J>"Ти, душе глухий і німий, наказую тобі вийти з цього хлопця й ніколи більше не входити в нього!"</J>


text:
Нечистий дух заверещав, затрусив хлопця в жахливих конвульсіях і вийшов з нього. Було схоже на те, що хлопець помер, отож багато хто з людей казали, що він мертвий


text:
Коли Ісус повернувся до помешкання, учні запитали Його на самоті: "Чому ж ми не змогли вигнати нечистого?"


text:
бо Він навчав учнів Своїх. Ісус казав їм: <J>"Сина Людського буде віддано людям у руки, і люди вб'ють Його. Але через три дні після вбивства Він воскресне".</J>


text:
І прийшли вони до Капернаума. І як уже сиділи в хаті, запитав Він Своїх учнів: <J>"Про що ви говорили дорогою?"</J>


text:
То Він сів, гукнув усіх дванадцятьох і мовив до них: <J>"Хто хоче бути першим, хай буде останнім, хай буде слугою всім".</J>


text:
<J>"Хто приймає одного з цих малих дітей в ім'я Моє, той приймає Мене. А хто приймає Мене, той приймає не лише Мене одного, а й Того, Хто послав Мене".</J>


text:
Іоан сказав Йому: "Вчителю, ми бачили чоловіка, який виганяв біса Твоїм іменем. Ми намагалися зупинити його, оскільки він не є одним із нас".


text:
Та Ісус промовив: <J>"Не зупиняйте його, бо той, хто творить диво в ім'я Моє, невдовзі вже не зможе лихословити про Мене.</J>


text:
<J>Хоч би хто дав вам води напитися через те, що ви належите до Христа, то істинно кажу вам - той напевне дістане свою винагороду.</J>


text:
<J>Але хто введе в гріх одного з малих оцих, що вірують в Мене, - то краще б його було кинуто в воду з жорном млиновим на шиї.</J>


text:
<J>І якщо рука твоя примушує тебе на гріх, відітни її. Краще увійти у вічне життя калікою, ніж з обома руками піти у пекло незгасне.</J>


text:
<J>І якщо нога твоя примушує тебе грішити, відітни її. Краще увійти у вічне життя кульгавим, ніж із двома ногами бути кинутим до пекла.</J>


text:
<J>Якщо око твоє примушує тебе на гріх, виколи його. Краще однооким увійти у вічне життя, аніж з обома очима бути ввергнутим у пекло, де</J>


text:
<J>Сіль - то добра річ. Але якщо вона втратить солоність, як її знову такою зробити? Майте сіль у собі й живіть у злагоді з собою".</J>


text:
І пішовши звідти, Ісус прийшов до землі Юдейської та землі, що по той бік Йордану. І знову натовп зібрався навколо Нього. І навчав Він людей за звичаєм Своїм.


text:
Підійшли до Нього кілька фарисеїв і запитали: "Чи за законом це - чоловікові розлучатися з дружиною своєю?" Бо хотіли випробувати Ісуса.


text:
Вони кажуть: "Мойсей дозволив чоловіку написати посвідку, що він відпускає дружину, і розводиться з нею".


text:
І Він сказав їм: <J>"Хто зі своєю дружиною розводиться й бере шлюб з іншою жінкою, той чинить перелюб щодо дружини.</J>


text:
Коли почув це Ісус, то розгнівався й сказав: <J>"Хай діти малі йдуть до Мене. Не зупиняйте їх, бо Царство Боже належить таким, як вони.</J>


text:
<J>Істинно кажу вам - хто не приймає Царство Боже так же щиро, як дитя мале, той ніколи в нього не ввійде".</J>


text:
Коли Ісус вирушив у путь, підбіг до Нього один чоловік, упав на коліна й запитав: "Учителю Добрий, що я маю зробити, аби успадкувати вічне життя?"


text:
<J>Тобі відомі заповіді - не вбивай, не чини перелюбу, не кради, не давай неправдивих свідчень, не чини кривди, шануй батька й матір своїх".</J>


text:
Ісус подивився на нього, відчув любов до нього і сказав: <J>"Одного тобі бракує. Піди й продай усе, що маєш, а що вторгуєш - роздай бідним. І матимеш скарб на Небі. Тоді приходь і йди за Мною".</J>


text:
Той чоловік, глибоко розчарований Ісусовими словами, пішов собі засмучений, бо був він дуже багатий.


text:
Учні були здивовані Його словами. А Ісус повторив: <J>"Діти мої, як важко ввійти до Царства Божого!</J>


text:
Поглянув на них Ісус і сказав: <J>"Це неможливо для людей, але не для Бога, бо для Нього немає нічого неможливого".</J>


text:
Ісус відповів: <J>"Правду кажу вам: немає такого, хто полишив хату, братів, сестер, матір, батька, дітей або лани в ім'я Моє чи в ім'я Євангелії,</J>


text:
<J>і не одержить ще в цьому житті у сто разів більше помешкань, братів, сестер, матерів, дітей і ланів - так само, як і переслідувань, а також вічне життя - в прийдешньому часі.</J>


text:
Було це по дорозі до Єрусалиму. Ісус ішов попереду. Учні Його були збентежені, а ті, що йшли позаду, відчували страх. Знову Ісус відкликав дванадцятьох і почав розповідати їм про те, що має статися з Ним:


text:
<J>"Послухайте! Ми йдемо до Єрусалиму, і буде там Сина Людського віддано до рук первосвящеників та книжників. І засудять вони Його на смерть, і віддадуть поганам,</J>


text:
<J>і насміхатимуться з Нього, й плюватимуть на Нього, й шмагатимуть Його батогами, і вб'ють. Але через три дні Він воскресне".</J>


text:
Підходять до Нього Яків та Іоан Зеведеєві та й кажуть: "Учителю, ми хочемо, щоб Ти зробив для нас хоч би про що ми попросили Тебе".


text:
А вони кажуть: "Дозволь нам сидіти з Тобою у славі Твоїй - одному сидіти по праву руку, а другому - по ліву".


text:
Ісус відповів: <J>"Ви не знаєте, про що ви просите. Чи зможете ви випити чашу, яку Я п'ю, і прийняти таке хрещення, яке Я приймаю?"</J>


text:
Вони кажуть: "Зможемо". Тоді Ісус сказав їм: <J>"Ви вип'єте ту чашу, яку Я п'ю, і приймете таке хрещення, яке Я приймаю,</J>


text:
<J>але кому сидіти по праву й по ліву руку від Мене, - те не Я вирішую. Ці місця належатимуть тим, для кого їх приготовано".</J>


text:
Та Ісус погукав їх до себе й сказав: <J>"Ви знаєте, що ті, хто вважаються правителями поганів, панують над людьми, а їхні намісники гноблять людей.</J>


text:
<J>Бо навіть Син Людський прийшов не для того, щоб Йому служили, а щоб служити іншим і життя Своє віддати за багатьох як викуп".</J>


text:
І прийшли вони до Єрихона. А коли Ісус виходив з Єрихона в супроводі Своїх учнів та великого натовпу, при дорозі сидів сліпий жебрак Вартимей, син Тимеїв.


text:
Багато людей почали докоряти йому, щоб він замовк. Але він гукав іще голосніше: "Сине Давидів, змилуйся наді мною!"


text:
Аж Ісус зупинився й сказав: "Покличте його". Сліпого покликали, кажучи: "Будь мужнім! Підводься, Він кличе тебе".


text:
Ісус запитав його: <J>"Що ти хочеш, щоб Я зробив для тебе?"</J> Сліпий сказав: "Учителю. Я знову хочу бачити."


text:
Ісус сказавйому: <J>"Іди! Твоя віра врятувала тебе".</J> І той тут же прозрів і пішов слідом за Ісусом по дорозі.


text:
Коли наблизились до Єрусалиму, до Ветфагії та Вефанії, що біля Оливної гори, Ісус послав двох Своїх учнів


text:
з такими словами: <J>"Ідіть у це село, що перед вами. Тільки-но ввійдете, то знайдете припнутого віслюка, на якому ніхто ще не їздив. Відв'яжіть його й приведіть сюди.</J>


text:
<J>А якщо хто запитає вас: "Для чого ви це робите?", то ви мусите відповісти: "Віслюк потрібен зараз Господу, але Він негайно пришле його сюди".</J>


text:
І увійшов Ісус до Єрусалиму й ступив у храм, і оглянув усе навколо. Але оскільки було вже пізно, Він вирушив із дванадцятьма до Вефанії.


text:
Ще здалеку Він помітив ряснолисте фігове дерево й підійшов подивитися, чи не знайдеться на ньому плодів. Та наблизившись, Ісус нічого, крім листя, на дереві не побачив, оскільки була не та пора, коли родить фігове дерево.


text:
Тоді Він промовив до дерева: <J>"Хай же повік більш ніхто не їсть плодів твоїх!"</J> І учні Його те чули.


text:
І пішли вони до Єрусалиму. І як увійшли в храм, то почав Ісус виганяти звідти всіх, хто щось продавав або купував там. Він перевертав столи мінял та лави тих, хто торгував голубами.


text:
Потім почав навчати їх, промовляючи: <J>"Чи не сказано в Святому Письмі: "Дім мій стане домом молитви для всіх народів"? А ви перетворили його на розбійницьке кубло".</J>


text:
Первосвященики та книжники почули те й почали обмірковувати, як убити Його. Бо боялися Його, адже весь народ був так вражений Його наукою.


text:
<J>Правду кажу вам - коли хтось скаже цій горі: "Зруш з місця і в море впади", і якщо не матиме він сумнівів у серці своєму і віритиме, що збудеться те, чого він просить, - то воно неодмінно збудеться.</J>


text:
<J>Ось чому я й кажу вам: чого б не просили ви у молитві, вірте, що ви його вже одержали, - тоді й буде воно ваше.</J>


text:
<J>А коли молитеся, прощайте тим, проти кого щось погане маєте, щоб і Отець ваш на Небесах міг простити вам гріхи ваші".</J>


text:
І повернулися вони до Єрусалиму. Коли Ісус походжав храмом, підійшли до Нього первосвященики, книжники й старійшини


text:
Ісус сказавїм: <J>"Я поставлю вам запитання, і якщо дасте відповідь, то розкажу вам, якою владою Я все те чиню.</J>


text:
Вони почали обговорювати між собою, промовляючи: "Якщо ми скажемо, що від Неба, то Він запитає: "Чому ж тоді ви не повірили Іоану?"


text:
А якщо ми скажемо: "Від людей", то люди розгніваються на нас". (Вони боялися людей, бо люди вірили, що Іоан був справді пророком).


text:
Тож вони відповіли Ісусові: "Ми не знаємо". Тоді Ісус сказав їм: <J>"Отож і Я не скажу вам, якою владою чиню те все".</J>


text:
І розповів їм Ісус притчу: <J>"Один чоловік насадив виноградник. Навколо нього поставив огорожу, видовбав чавило, звів башту. Потім віддав усе те в оренду виноградарям та й пішов мандрувати.</J>


text:
<J>Тоді господар послав другого слугу. Але виноградарі тому розбили голову й безсоромно з нього познущалися.</J>


text:
<J>Господар послав третього, та цього орендарі вбили. Знову й знову він посилав слуг, а виноградарі кого з них били, а кого й убивали.</J>


text:
<J>З ним лишився тільки улюблений син його. То зрештою він послав сина. Він міркував так: "Сина мого вони мусять поважати!"</J>


text:
<J>А ті орендарі вирішили між собою: "Це спадкоємець, нумо заб'ємо його, то й спадщина буде нашою!"</J>


text:
<J>Що ж буде робити власник виноградника? Він пійде та вб'є орендарів, а виноградник віддасть в оренду іншим.</J>


text:
<J>Чи не читали ви у Святому Письмі: "Той камінь, що його будівельники відкинули, став наріжним каменем.</J>


text:
Почувши це, первосвященики й книжники почали вигадувати, як би схопити Ісуса, але побоялися народу. Бо ж вони зрозуміли, що ця притча - про них самих. То вони залишили Ісуса та й пішли собі.


text:
Ті підійшли до Нього й сказали: "Вчителю, ми знаємо, що Ти чесний і прямий і не зважаєш на те, хто що подумає, і Тебе не обходить, яку посаду обіймає людина, - Ти правдиво наставляєш на Божу путь. Чи це справедливо - сплачувати податки цезареві, чи ні? Мусимо ми платити їх, чи не мусимо?"


text:
Та Ісус зрозумів їхнє лицемірство й відказав: <J>"Навіщо ви перевіряєте мене? Принесіть динар, щоб Я міг подивитися на нього".</J>


text:
Вони принесли, й Ісус запитав: <J>"Хто тут зображений, і чиє ім'я тут написане?"</J> Вони відповіли: "Цезареве".


text:
Тоді Ісус сказав їм: <J>"То віддайте цезареві цезареве, а Богові - Богове".</J> І вони були вражені.


text:
"Вчителю, Мойсей написав для нас: "Якщо у когось помре брат і залишить вдову, а дітей у них не було, то брат мусить узяти шлюб із вдовою і завести з нею дітей для продовження братового роду".


text:
Другий брат узяв шлюб із його вдовою і також помер, не залишивши дітей. Те ж саме й з третім братом.


text:
Воскреснувши, коли люди повстануть з мертвих, чиєю дружиною вона буде? Бо ж усі семеро мали її за дружину".


text:
Ісус відповів їм: <J>"Звісно, причиною вашої помилки є те, що ви не знаєте Святого Письма, ані сили Божої.</J>


text:
<J>Адже, коли люди повстануть із мертвих, вони не одружуватимуться, ані заміж виходитимуть. Вони будуть, як ті ангели небесні.</J>


text:
<J>А щодо воскресіння з мертвих, чи не читали ви в Книзі Мойсеєвій, де йдеться про кущ? Як Бог сказав Мойсеєві: "Я Бог Авраама, Бог Ісаака і Бог Якова".</J>


text:
Один із книжників, наблизившись, слухав усю цю розмову. Побачивши, як добре Ісус відповів саддукеям, він запитав Його: "Яка заповідь є найважливішою з усіх?"


text:
Ісус відповів: <J>"Ось найголовніша заповідь: "Слухай, Ізраїлю! Господь наш Бог - єдиний Господь.</J>


text:
<J>Тож любіть Господа Бога свого усім серцем, усією душею, всім своїм розумом і всією силою своєю".</J>


text:
<J>Друга за важливістю заповідь така: "Любіть ближнього свого, як себе самого". Важливішої заповіді, ніж оці дві, - немає".</J>


text:
І книжник погодився: "Добре сказано, Вчителю. Ти маєш слушність: Бог - єдиний, і немає іншого, крім Нього.


text:
І що любити Його всім серцем, усім розумінням і всією силою, і любити ближнього свого, як себе самого, - то є багато важливіше за всі цілопалення й жертви".


text:
Почувши таку мудру відповідь, Ісус сказав книжникові: <J>"Ти недалекий від Царства Божого".</J> Після цього вже ніхто не відважився Його питати про щось.


text:
Навчаючи у храмі, Ісус говорив: <J>"Як можуть книжники стверджувати, що Христос є сином Давидовим?</J>


text:
<J>Адже сам Давид, якого надихнув Дух Святий, казав: "Господь Бог мовив до Господа мого: "Сядь по праву руку від Мене, доки не покладу Я ворогів Твоїх до ніг Твоїх".</J>


text:
<J>Тобто Давид сам називає Христа Господом своїм. То як же може Христос бути сином Давидовим?"</J> І величезний натовп слухав Його з задоволенням.


text:
І навчаючи, Ісус казав: <J>"Стережіться книжників, які полюбляють прогулюватися у своїх довгих одежах, щоб усі шанобливо вітали їх на ринку,</J>


text:
<J>Вони оббирають і об'їдають вдів і про людське око творять довгі молитви. Їх буде покарано найтяжче".</J>


text:
Ісус сів навпроти скарбнички й почав стежити, як люди роблять пожертви, кладуть гроші до скарбнички. Й чимало багатіїв залишали там значні суми.


text:
То Ісус зібрав Своїх учнів і сказав їм: <J>"Правду кажу вам: ця бідна вдова пожертвувала більше, ніж усі інші, хто залишав гроші в скарбничці.</J>


text:
<J>Бо всі вони давали від лишка свого, а вона - з убозтва свого, все, що мала, свій прожиток увесь".</J>


text:
Коли Ісус виходив з храму, один з учнів Його сказав: "Вчителю, поглянь, які дивовижні споруди, з якого чудового каміння збудовані!"


text:
Та Ісус йому сказав: <J>"Ти бачиш ці величні споруди? Каменя на камені тут не лишиться; всі вони будуть скинуті додолу".</J>


text:
Коли Ісус сидів на Оливній горі, навпроти храму, Петро, Яків, Іоан та Андрій запитали Його на самоті:


text:
<J>Як ви почуєте про війни або відгомін воєн, не треба лякатися; це мусить статися, але це ще не кінець.</J>


text:
<J>Бо народ повстане проти народу, а царство - проти царства. Землетруси траплятимуться в різних кінцях світу, буде голод. То лиш починатимуться пологові перейми.</J>


text:
<J>Більше стережіться себе самих! За те, що ви йшли за Мною, вас кидатимуть до судів, вас битимуть по синагогах, вас ставитимуть перед очі можновладців і царів, аби ви їм свідчили.</J>


text:
<J>Коли ж вас схоплять і поведуть до суду, не варто наперед хвилюватися, що сказати, - скажете те, що Бог дасть вам сказати у той час. Бо то говоритимете не ви, а Дух Святий промовлятиме вашими устами.</J>


text:
<J>І брат видасть брата на смерть, а батько - дитину свою. А діти повстануть на батьків своїх і віддадуть їх на смерть.</J>


text:
<J>І вас усі ненавидітимуть за те, що йшли ви за Мною. Але той, хто стерпить усе це до кінця, - матиме спасіння.</J>


text:
<J>Коли ви побачите "гидоту спустошення", що запанує там, де бути їй не слід (читач має зрозуміти, про що йдеться), ті, хто лишатиметься в Юдеї, муситиме рятуватися втечею в гори.</J>


text:
<J>Хто сидітиме на даху своєї оселі, не матиме часу спуститись і забігти в дім, щоб щось взяти із дому.</J>


text:
<J>Бо то буде такий жах, якого світ не бачив від самого свого початку, коли Бог сотворив його, і потепер. Та й пізніше такого більш не буде.</J>


text:
<J>І якщо б Господь не скоротив дні оті, - то ніхто б уже не врятувався. Але Він скоротив дні ті задля тих обраних, кого Він уподобав.</J>


text:
<J>Бо чимало лжехристів та лжепророків з'явиться тоді. Вони показуватимуть знамення й творитимуть дива, аби ошукати обраних, якщо це можливо.</J>


text:
<J>І Він пошле Своїх ангелів, і збере всіх обраних людей з чотирьох вітрів, від краю землі до краю неба.</J>


text:
<J>Затвердіть цей урок фігового дерева: коли на ньому з'являються тендітні пагони й розбруньковується листя, ви знаєте, що наближається літо.</J>


text:
<J>Коли той день і та година настануть, про те невідомо нікому - ні ангелам небесним, ані Синові , лиш Отець знає.</J>


text:
<J>Це як той чоловік, що вирушає в мандрівку. Він покидає дім, залишаючи слугам доручення - кожному в залежності від його обов'язків. А воротареві наказує пильнувати.</J>


text:
<J>Так і ви мусите пильнувати, оскільки не знаєте, коли господар маєтку повернеться - увечері, опівночі, з першими півнями чи вранці.</J>


text:
То було якраз за два дні до Пасхи та Свята Прісних Хлібів. Первосвященики та книжники шукали, як би обманом схопити та вбити Ісуса.


text:
Коли Ісус був у Вефанії і сидів за столом у домі Симона, хворого на проказу, підійшла до Нього жінка з алебастровою посудиною, наповненою дорогоцінними пахощами з нарду. Вона розбила посудину й вилила мирро Ісусові на голову.


text:
Чи не краще було би продати мирро? Це принесло б понад тридцять динарів, які можна було б роздати бідним," - суворо сварили жінку.


text:
<J>Бо бідняки завжди будуть з вами, то й допомагати їм ви зможете, коли схочете. А Я буду з вами не завжди.</J>


text:
<J>Правду кажу вам: хоч би де проповідувалася по світу Євангелія, завжди згадуватимуть, що ця жінка зараз зробила на пам'ять про неї".</J>


text:
Ті були дуже втішені, почувши його, й пообіцяли добре заплатити. Тож Юда почав вишукувати зручний час, аби видати їм Ісуса.


text:
Першого дня Опрісноків, коли було принесене в жертву пасхальне ягня, Ісусові учні запитали Його: "Де б Ти хотів, щоб ми приготували Тобі Пасхальну вечерю?"


text:
І Він послав двох Своїх учнів, сказавши: <J>"Ідіть у місто, і там зустрінете чоловіка, що нестиме жбан води. Ідіть за ним,</J>


text:
<J>і куди він зайде по дорозі, скажіть господареві тієї оселі: "Вчитель питає: "Де Моя кімната, де Я зі Своїми учнями міг би Пасхальну вечерю спожити?"</J>


text:
<J>І він приведе вас у велику прибрану, приготовану, мебльовану світлицю, що нагорі. Там і приготуйте нам усе для вечері".</J>


text:
І коли вони їли за столом, Ісус сказав: <J>"Істинно кажу вам: один із вас, хто зараз їсть зі Мною, видасть Мене".</J>


text:
<J>І Син Людський піде на смерть, як було написано про Нього в Святому Письмі. Але горе тому, хто видасть Сина Людського. Краще б йому було ніколи не народжуватися".</J>


text:
Під час учти Він узяв хлібину, віддав дяку, переломив і дав їм зі словами: <J>"Візьміть: їжте, це тіло Моє".</J>


text:
І сказав Він: <J>"Це кров Моя, що засвідчує новий Заповіт Божий людям Його. Це кров, що проллється на користь багатьох людей.</J>


text:
<J>Правду кажу вам, що не питиму більш плоду виноградного аж до того дня, коли нове питиму його в Царстві Божому".</J>


text:
І сказав їм Ісус: <J>"Усі ви втратите віру, бо написано: "Як ударю пастиря, то й вівці порозбігаються".</J>


text:
Тоді сказав йому Ісус: <J>"Істинно кажу тобі: сьогодні - саме цієї ночі - ще до того, як двічі проспіває півень, ти тричі зречешся Мене".</J>


text:
Та Петро й далі вперто наполягав: "Навіть якщо я маю вмерти разом з Тобою, я ніколи не зречуся". Та й інші обіцяли те саме.


text:
Потім прибули вони до місцини, що називалася Ґефсиманією. І сказав Ісус учням своїм: <J>"Посидьте тут, поки Я помолюся".</J>


text:
І відійшовши трохи подалі, припав до землі й молив, щоб, якщо то можливо, обминула Його лиха година.


text:
І молив Він: <J>"Абба, Батьку, все підвладне тобі. Забери цю чашу страждань від Мене. Але чини за Своєю волею, а не за Моєю".</J>


text:
І приходить Ісус і бачить, що сплять Його учні, і звернувся Він до Петра: <J>"Симоне, ти спиш? Хіба ж не міг ти лише годину не спати?</J>


text:
І знову повернувся Ісус і побачив, що учні Його сплять - очі заспані. І знічені, вони не знали, що й сказати.


text:
І підійшов Він утретє й сказав їм: <J>"Ви все ще спите та відпочиваєте? Досить. Час настав. Сина Людського видають у руки грішникам.</J>


text:
І саме в ту мить, коли Ісус казав це, з'явився Юда, один з дванадцятьох. А з ним юрба з мечами та кілками, - їх наслали первосвященики, книжники та старійшини.


text:
Один із тих, хто стояв поруч із Ним, витягнув свого меча і вдарив прислужника первосвященика й відрубав йому вухо.


text:
Тоді звернувся до них Ісус зі словами: <J>"Ви прийшли, щоб схопити Мене, як розбійника - з мечами та киями.</J>


text:
<J>Щодня був Я з вами, навчаючи вас у храмі, але ви не хапали Мене. Та написане в Святому Письмі має збутися".</J>


text:
Серед тих, хто йшов за Ісусом, був один юнак, загорнений у лляну ряднину на голе тіло. Його також намагалися схопити,


text:
А Петро звіддалік ішов за Ісусом назирці та й прийшов прямо на подвір'я первосвященика. І сидів там із охоронцями, гріючись біля багаття.


text:
Первосвященики і вся рада намагалися вишукати свідчення проти Ісуса, щоб стратити Його, але нічого знайти не могли.


text:
"Ми самі чули, як Він говорив: <J>"Я зруйную цей храм рукотворний і за три дні зведу інший - нерукотворний".</J>


text:
Але Він змовчав, не відповів нічого. Головний первосвященик знову запитав Його: "Ти Христос, Син Благословенного Бога?"


text:
Ісус відповів: <J>"Я! І побачите ви Сина Людського, який сидітиме праворуч від Всемогутнього. І наближатиметься Він по хмарах небесних".</J>


text:
І почали плювати на Нього, накривати Його обличчя й бити Його, кажучи: "Пророкуй!" Тоді слуги схопили Його й били Його по обличчю.


text:
і, побачивши Петра, який грівся біля вогнища, пильно подивилася на нього й сказала: "Ти також був із тим Назаретянином, Ісусом".


text:
Та Петро заперечив словами: "Я не знаю і не розумію, про що ти говориш". І він пішов до виходу, аж тут заспівав півень.


text:
Але та дівчина-служниця, що побачила його, знову почала говорити всім, хто там стояв: "Цей чоловік - один із них!"


text:
І знову Петро заперечив це. Але за мить ті, хто був там, сказали Петрові: "Безперечно, ти один із них, адже ти також галилеянин".


text:
Тієї ж миті вдруге проспівав півень. І згадав Петро Ісусові слова, звернені до нього: <J>"Ти тричі зречешся Мене ще до того, як двічі проспіває півень".</J> І він заридав.


text:
А як настав ранок, первосвященики разом зі старійшинами, з книжниками і з усім Синедріоном надумали, що робити. Вони зв'язали Ісуса, повели й передали Його Пилатові.


text:
Пилат знову запитав Його: "Ти не збираєшся відповідати? Але ж поглянь, скільки звинувачень висунено проти Тебе!"


text:
Але Пилат знову звернувся до них із запитанням: "Що ж ви тоді хочете, щоб я зробив з тим, кого ви називаєте царем Юдейським?"


text:
І били Його ціпком по голові, й плювали на Нього, й при тому самі падали на коліна, вклоняючись Йому.


text:
А як скінчили вони знущатися й насміхатися з Нього, то скинули з Нього багряницю і вдягли на Нього Його вбрання. І повели Його на розіп'яття.


text:
А по дорозі зустріли Симона Киринеянина, який повертався з поля (він був батьком Олександра і Руфа). Воїни примусили його нести хрест, що призначався для Ісуса.


text:
І тоді Ісуса розіп'яли. І воїни почали ділити між собою Його вбрання, кидаючи жереб, кому що дістанеться.


text:
Проходячи повз, люди ображали Його. Вони хитали головами й примовляли: "Овва! Ти ж нахвалявся геть зруйнувати храм і вібудувати знову за три дні.


text:
Так само насміхалися з Нього й первосвященики й книжники і перемовлялися між собою: "Він рятував інших, а Себе врятувати не може!


text:
Хай же цей Христос, цей цар Ізраїльський зараз зійде з хреста, щоб ми пересвідчилися й повірили в Нього". І навіть ті, що були розіп'яті разом з Ним, також ображали Його.


text:
А о третій Ісус вигукнув дужим голосом: <J>"Елої, Елої, лама савахфани?"</J>, що в перекладі означає: <J>"Боже Мій, Боже Мій, навіщо Мене ти покинув?"</J>


text:
А один чоловік підбіг, намочив губку оцтом, настромив її на тростину й дав Ісусові напитися. А сам каже: "Заждіть! Зараз побачимо, чи з'явиться Його Ілля й чи зніме Його з хреста".


text:
Коли центуріон, що стояв поблизу, побачив, як Ісус помер, він промовив: "Цей чоловік справді був Сином Божим!"


text:
Кілька жінок дивилися здалеку. Серед них були й Марія Маідалена, й Марія - мати Якова - молодшого та Йосипа, і Саломія.


text:
Вони супроводжували Ісуса в Ґалилеї і піклувалися про Нього. Було також і багато інших жінок, які прийшли за Ним до Єрусалиму.


text:
то прийшов Йосип з Ариматеї. То був поважний радник, який також чекав на з'яву Царства Божого. Він хоробро пішов до Пилата й попросив віддати йому тіло Ісусове.


text:
Пилат був здивований, що Ісус помер на хресті так скоро, то він погукав центуріона й запитав його, як давно помер Ісус.


text:
Йосип придбав полотняну одежину, зняв Ісусове тіло з хреста, загорнув Його в полотно й поклав у склеп, що був висічений у скелі. Потім прикотив камінь і затулив ним вхід до склепу.


text:
Коли минула субота, Марія Маідалена, Марія - мати Якова, й Саломія придбали пахощів, аби намастити Його тіло.


text:
А ввійшовши до склепу, побачили, що праворуч сидить молодий чоловік, убраний в білу тогу. Жінки були вражені.


text:
А він каже: "Не бійтеся! Ісус з Назарету, що був розіп'ятий, воскрес! Однак тут Його зараз немає. Можете оглянути те місце, де Він лежав.


text:
Але от що: йдіть до Його учнів і Петра і скажіть їм: "Він буде в Ґалилеї раніше, ніж ви. Там ви знайдете Його, як Він і обіцяв вам".


text:
То жінки вийшли звідти й побігли геть від поховання, приголомшені й охоплені страхом. І, нажахані, вони нікому нічого не сказали.


text:
Після Свого воскресіння, рано-вранці першого дня тижня Ісус насамперед з'явився перед Марією Маідаленою, з якої Він був вигнав сімох нечистих.


text:
Згодом Ісус явився одинадцятьом апостолам, коли вони обідали. Ісус почав докоряти їм за їхнє невір'я і їхню впертість - що не повірили вони тим, хто бачив Його, воскреслого з мертвих.


text:
Він говорив їм: <J>"Ідіть по всьому світові й проголошуйте Благовість Божу всім Божим створінням.</J>


text:
<J>Тих, хто вірить, супроводжуватимуть чудесні знамення: Моїм ім'ям вони виганятимуть нечистого, вони заговорять невідомими їм раніше мовами,</J>


text:
<J>вони гадюк братимуть голими руками, а якщо вип'ють отруту, вона не візьме їх. Вони покладатимуть руки свої на хворих, і ті зцілюватимуться".</J>


text:
Апостоли ж вирушили по всіх усюдах проповідувати, і Господь ішов з ними разом і чудесними знаменнями підтверджував Слово.


text:
так само, як нам розповіли їх ті, хто спочатку були очевидцями і хто служив Богу, проголошуючи Його Слово,


text:
я також подумав, що це добра справа, оскільки я ретельно вивчив усе від початку, щоб написати для тебе докладну повість, високошановний Теофіле,


text:
У дні, коли в Юдеї правив цар Ірод, був собі священик на ймення Захарія. Він належав до денної черги Авія. Дружину Захарієву звали Єлисаветою, і була вона з прямих нащадків Ааронових.


text:
Та ангел заговорив до нього: "Не бійся, Захаріє, бо молитва твоя почута, й дружина твоя Єлисавета, народить тобі сина, якого назвеш ти Іоаном.


text:
Бо він буде великим у Господа. Лише не мусить він пити вина, ані міцніших трунків. А від самого народження він буде сповнений Духом Святим.


text:
Він прийде перед Господом, наділений духом і владою пророка Іллі. Він знову поверне серця батьків до дітей їхніх, а непокірних настановить на путь мудрості праведних і приготує людей до приходу Господа".


text:
І запитав Захарія ангела: "Звідки мені знати, що це так? Адже я старий, та й дружина моя вже похилого віку".


text:
У відповідь ангел сказав: "Мене звуть Ґавриїл. Я стою перед Богом. І я посланий говорити з тобою і повідомити цю благовість тобі.


text:
Але слухай: ти мовчатимеш і не зможеш говорити, аж доки не настане день, коли це трапиться, - через те, що не повірив моїм словам. А слова ці неодмінно збудуться в належний час".


text:
А коли він вийшов, то не здатен був заговорити до людей, і вони здогадалися, що в храмі йому була якась з'ява. Він пояснював щось жестами, але залишався німим.


text:
Вона сказала: "Нарешті Господь допоміг мені. Він добре подбав, аби зняти з мене мою ганьбу перед людьми".


text:
Коли пішов шостий місяць Єлисаветиної вагітності, Бог послав ангела Ґавриїла до Ґалилейського міста Назарета


text:
Він матиме велич, і Його називатимуть Сином Всевишнього Бога. І Господь Бог дасть Йому трон Його батька Давида.


text:
Ангел відповів Їй: "Дух Святий зійде на Тебе, і сила Всевишнього Бога огорне Тебе. То ж Святе Дитя, що народиться, буде назване Сином Божим.


text:
І ще послухай: "твоя родичка Єлисавета також вагітна сином, незважаючи на її похилий вік. Це вже шостий місяць її вагітності, а про неї ж казали, що вона неплідна!


text:
І сталося так, що коли Єлисавета почула Маріїне привітання, дитина в утробі її ворухнулась, і Єлисавета сповнилася благодаті.


text:
Вона голосно скрикнула і сказала: "Ти найблагословенніша серед жінок, і благословенна та Дитина, що Ти народиш.


text:
І сталося так, що коли малому сповнилося вісім днів, вони прийшли зробити йому обрізання, й зібралися назвати його Захарією, як і батька.


text:
Кожен, хто чув про це, дивувався й замислювався: "Ким буде це дитя?" Бо ж очевидно було, що сила Господня з ним.


text:
"Хай буде благословен Господь, Бог Ізраїлю, бо прийшов Він, щоб допомогти народові Своєму і дати йому волю.


text:
Ти, дитино, пророком Всевишнього будеш названий, оскільки прийдеш перед Господом, аби приготувати шлях Йому


text:
Хлопчик ріс і міцнів у дусі. Він лишався в безлюдних місцях, доки не надійде йому час постати перед людьми Ізраїлю.


text:
На той час вийшов наказ Августа Цезаря: у всьому світі, що належав Риму, провести перепис населення.


text:
Тож Йосип також вирушив з Назарета Ґалилейського, де він жив, до Юдеї, до Давидового міста, яке зветься Віфлеємом, оскільки він походив з родини Давидових нащадків.


text:
і Вона народила свого першого Сина. Вона сповила Його у полотно й поклала в ясла, оскільки в заїжджому дворі вільних місць не було.


text:
Коли ангели залишили пастухів і повернулися на Небо, пастухи заговорили між собою: "Ходімо до Віфлеєма й подивимося на те, що там сталось, про що Господь дав нам знати".


text:
А пастухи повернулися додому, хвалячи й прославляючи Бога за все те, що вони почули й побачили - точнісінько так, як було їм сказано.


text:
Коли сповнилося вісім днів і наспів час робити Хлопчику обрізання, Його нарекли Ісусом. Це було ім'я, яке дав Йому ангел ще до Його зачаття в материній утробі.


text:
А як настав час їхнього очищення, згідно з Мойсеєвим Законом, батьки взяли Ісуса до Єрусалима, щоб явити Його перед Господом,


text:
Мешкав тоді в Єрусалимі чоловік на ймення Симеон. Був він людиною праведною і побожною. І Святий Дух лежав на ньому.


text:
То Дух Святий відкрив йому, що він не спізнає смерті, доки не побачить на власні очі Господнього Христа.


text:
Осяяний Духом, прийшов Симеон у храм, і коли батьки внесли малого Ісуса, щоб зробити все для Нього згідно з традицією Закону,


text:
Симеон благословив їх і сказав Марії, Ісусовій матері: "Він призначений багатьох в Ізраїлі піднести або скинути додолу, Він покликаний бути знаменням, яке люди відкинуть,


text:
Також була собі пророчиця Анна, дочка Фануїлова з роду Ашера. Вона була дуже стара. Сім років прожила вона з чоловіком після одруження,


text:
а потім вдовувала аж до вісімдесятичотирирічного віку. Не відлучаючись із храму, день і ніч вона постом і молитвами служила Господу.


text:
Анна підійшла до Ісусових батьків саме тоді, коли вони говорили з Симеоном. Вона подякувала Богові й розповіла про Ісуса всім, хто чекав визволення Єрусалима.


text:
Коли Йосип та Марія виконали все, що вимагалося Законом Господнім, вони повернулися до Ґалилеї, у своє рідне місто Назарет.


text:
Як скінчилося свято, батьки верталися додому, а Хлопчик Ісус лишився в Єрусалимі, хоч батьки не знали про те.


text:
Цілий день вони йшли, вважаючи, що Він десь тут, у гурті. Потім почали шукати Його серед своїх родичів та друзів.


text:
І так сталося, що знайшли вони Його аж через три дні у храмі. Ісус сидів серед учителів, слухав їхню науку й ставив їм запитання.


text:
Побачивши Його, батьки були вражені, а Його мати звернулася до Нього: "Дитино, чому Ти зробив із нами таке? Твій батько і я страшенно переживали, розшукуючи Тебе".


text:
Тоді Ісус повернувся із ними до Назарета, і Він слухався їх. Та Його мати зберігала все це в своїм серці.


text:
Це було в п'ятнадцятий рік панування цезаря Тиверія, коли Понтій Пилат був намісником в Юдеї, Ірод - тетрархом Ґалилеї, а брат його Пилип - тетрархом земель Ітурейських та Трахонитидських, Лисаній - тетрархом Авілени,


text:
як це написано в книзі пророка Ісаї: "Чийсь голос вигукує в пустелі: "Наготуйте шлях для Господа, Зробіть стежки Його прямими.


text:
Кожна долина наповниться. І кожна гора та пригорок знизяться, Криві місцини вирівняються, А дороги вибоїсті стануть гладенькими,


text:
Іоан казав юрбам людей, що виходили, щоб прийняти хрещення від нього: "О виплоде гадючий, хто попередив вас тікати від гніву Господнього, що наближається?


text:
Хай ваші вчинки покажуть, що ви покаялися. І не треба, виправдовуючись, доводити один одному: "Авраам - наш батько". Бо кажу вам, що Бог може навіть це каміння легко перетворити на дітей Авраамових.


text:
Вже й сокиру занесено над корінням дерев, і кожне дерево, що не дає добрих плодів, буде зрубане й кинуте у вогонь".


text:
У відповідь він казав їм: "Кожен, хто має дві туніки, мусить поділитися з тим, у кого немає жодної. І кожен, хто має їжу, мусить зробити те саме".


text:
І вояки прийшли до нього: "А нам що робити?" Їм він також відповів: "Ні з кого не беріть гроші силою чи кривдою, будьте вдоволені платнею своєю".


text:
Та на всі їхні запитання Іоан відповідав: "Я хрещу вас водою. Але ось прийде значно могутніший, ніж я; я не гідний навіть розв'язати ремінці на Його сандалях. Він охрестить вас Духом Святим і вогнем.


text:
У руці Його лопата, щоб чисто прибрати долівку на току, перевіяти збіжжя й зібрати його до комори. Та полову Він попалить у вогні невгасимім".


text:
Іоан дорікав тетрархові Іроду за його стосунки з братовою жінкою Іродіадою та й за багато інших лихих вчинків Ірода.


text:
і Дух Святий зійшов на Нього в подобі голуба. І Голос долинув з Неба: "Ти Син Мій улюблений, Ти втіха Моя".


text:
Коли Він почав своє духівництво, Ісусові було близько тридцяти років. Він був Сином (принаймні так вважалося) Йосипа. Йосип був сином Ілії.


text:
Ілія був сином Маттата. Маттат був сином Левія. Левій був сином Мелхія. Мелхій був сином Янная. Яннай був сином Йосипа.


text:
Йосип був сином Маттафія. Маттафій був сином Амоса. Амос був сином Наума. Наум був сином Еслія. Еслій був сином Наггая.


text:
Наггай був сином Маата. Маат був сином Маттафія. Маттафій був сином Семеїна. Семеїн був сином Йосеха. Йосех був сином Йоди.


text:
Йода був сином Яннана. Яннан був сином Реси. Реса був сином Зерувавела. Зерувавел був сином Салатиїла. Салатиїл був сином Нерія.


text:
Нерій був сином Мелхія. Мелхій був сином Аддія. Аддій був сином Косама. Косам був сином Елмадама. Елмадам був сином Ера.


text:
Ер був сином Йошуа. Йошуа був сином Еліезера. Еліезер був сином Йорима. Йорим був сином Маттата. Маттат був сином Левія.


text:
Левій був сином Симеона. Симеон був сином Юди. Юда був сином Йосипа. Йосип був сином Йонама. Йонам був сином Еліякима.


text:
Еліяким був сином Мелеї. Мелея був сином Менни. Менна був сином Маттата. Маттат був сином Натана. Натан був сином Давида.


text:
Давид був сином Єсея. Єсей був сином Оведа. Овед був сином Воаза. Воаз був сином Салмона. Салмон був сином Наасона.


text:
Наасон був сином Амінадава. Амінадав був сином Рами. Рама був сином Есрома. Есром був сином Переса. Перес був сином Юди.


text:
Юда був сином Якова. Яків був сином Ісаака. Ісаак був сином Авраама. Авраам був сином Тери. Тера був сином Наора.


text:
Наор був сином Серуга. Серуг був сином Реу. Реу був сином Пелега. Пелег був сином Евера. Евер був сином Шелаха.


text:
Шелах був сином Каїнана. Каїнан був сином Арфаксада. Арфаксад був сином Сима. Сим був сином Ноя. Ной був сином Ламеха.


text:
Ламех був сином Мафусаїла. Мафусаїл був сином Еноха. Енох був сином Яреда. Яред був сином Маалалеела. Маалалеел був сином Каїнана.


text:
І там протягом сорока днів диявол спокушав Його. Ісус нічого не їв увесь цей час, і коли сорок днів минуло, Він зголоднів.


text:
І сказав диявол: "Я віддам Тобі всю владу і всю славу цих царств, тому що це було дано мені, і я можу віддати їх тому, кому побажаю.


text:
У відповідь Ісус промовив: <J>"У Святому Письмі сказано: "Ти мусиш вклонятися Господу Своєму Богу і служити лише Йому."</J>


text:
Диявол переніс Його до Єрусалима, поставив на найвищому місці храму й каже: "Якщо ти Син Божий, кидайся вниз.


text:
Ісус відповів: <J>"У Святому Письмі також говориться й інше: "Ніколи не перевіряй Господа Бога Свого".</J>


text:
Потім Він подався до Назарета - міста, де виріс. І в суботу, за своїм звичаєм, пішов до синагоги. Коли Він підвівся, щоб читати,


text:
<J>"Дух Господа зі Мною, бо Він обрав Мене, аби Я бідному люду приніс Благовість; бо Він послав Мене проголосити звільнення в'язням, проголосити прозріння сліпим, дати волю пригніченим,</J>


text:
І всі добре говорили про Нього, і були вражені чудовими словами, що злітали з Його вуст. Вони казали: "Чи це не син Йосипа?"


text:
Ісус сказавїм: <J>"Зрозуміло, ви повторите Мені відомий вислів: "Лікарю, зцілися сам. Ми чули, що Ти робив у Капернаумі, зроби те саме тут, у Своєму рідному місті".</J>


text:
Правду кажу вам: <J>багато вдів було в Ізраїлі в часи Іллі, коли небо зімкнулося на три роки й шість місяців, і великий голод напав на всю землю.</J>


text:
<J>Багато було прокажених в Ізраїлі в часи пророка Єлисея, та жоден з них не був очищений, крім Наамана Сиріянина".</J>


text:
Вони підхопилися й вигнали Ісуса з міста, й відвели Його аж на край гори, на якій стояло їхнє місто, щоби скинути зі скелі.


text:
"А! Що Тобі треба від нас, Ісусе з Назарета? Ти прийшов, щоб знищити нас? Я знаю, хто Ти! Ти - Божий Святий".


text:
Ісус суворо наказав йому: <J>"Вгамуйся! І вийди з нього!"</J> Тут нечистий кинув чоловіка перед людьми й, не заподіявши ніякої шкоди, вийшов з нього.


text:
Подив охопив усіх присутніх, і вони заговорили поміж себе: "Що ж це за вчення таке? Дужо і владно наказує Він нечистим, і ті виходять з людини".


text:
Ісус залишив синагогу й подався до Симона, якого ще звали Петром. Симонова теща страждала від тяжкої лихоманки, й Ісуса попросили допомогти їй.


text:
Він став над жінкою, наказав лихоманці, й недуга вийшла з неї. Та негайно підвелася й почала прислужувати гостям.


text:
Коли вже сідало сонце, всі, хто мав хворих на різні недуги, поприводили їх до Ісуса. Накладаючи руки на кожного по черзі, Ісус зціляв усіх.


text:
І біси також виходили з багатьох людей, вигукуючи: "Ти Син Божий!". Але Ісус суворо забороняв їм говорити, бо вони знали, що Він - Христос.


text:
Як настав день, Він залишив оселю й пішов у безлюдне місце. Але народ шукав Його й прийшов до Нього. Люди хотіли перешкодити Йому покинути їх.


text:
Але Він сказав їм: <J>"Я мушу повідомити добру вість про Царство Боже також іншим містам, бо саме для цього Мене було послано".</J>


text:
Сталося так, що коли Ісус стояв біля Ґенісаретського озера, навколо Нього зібралися люди й слухали Слово Боже.


text:
Ісус увійшов до одного з човнів, який належав Симонові, й попросив господаря трохи відплисти від берега. А сам сів і почав з човна навчати натовп, що стояв біля води.


text:
Симон відповів: "Учителю, ми тяжко трудилися цілу ніч і нічого не зловили. Але якщо Ти так кажеш, я закину сіті".


text:
То гукнули вони товаришів на іншому човні, щоб ті допомогли їм. Ті підпливли, й обидва човни так наповнилися рибою, що мало не почали тонути.


text:
Побачивши це, Симон-Петро припав до Ісусових колін і вигукнув: "Залиши мене, Господи, бо я чоловік грішний!".


text:
Петро казав так, бо, як і всі інші, що були з ним, він був приголомшений такою рибальською здобиччю.


text:
Так само вражені були й Симонові товариші Яків та Іоан, Зеведеєві сини. То Ісус сказав Симонові: <J>"Не бійся. Відтепер ти ловитимеш душі людські!"</J>


text:
Якось в одному місті, де перебував Ісус, здибав Він чоловіка, вкритого проказою. Коли той побачив Ісуса, то впав долілиць і змолився: "Господи, якщо Ти побажаєш, то зможеш очистити мене".


text:
Ісус простягнув руку, торкнувся хворого й сказав: "Я бажаю. Очистись!" І з того негайно зійшла проказа.


text:
Тоді Ісус наказав чоловікові, щоб він нікому не розповідав про своє зцілення. <J>"Лише піди й покажися священикові, й принеси офіру за своє очищення, як Мойсей наказував. Це буде свідченням для всіх".</J>


text:
Але чутки про Нього поширювалися все більше. Цілі натовпи звідусіль сходилися, щоб послухати Його та зцілитися від хвороб своїх.


text:
Сталося так, що одного разу, коли Ісус навчав, перед Ним сиділи й слухали фарисеї й вчителі Закону, що посходилися до Нього з різних міст Ґалилеї та Юдеї, а також з Єрусалима. І сила Господня була з Ісусом, тож міг Він зцілювати людей.


text:
Аж ось кілька чоловіків принесли до Нього на ложі паралізованого й намагалися пронести його і покласти перед Ісусом.


text:
Але пробитися крізь натовп вони не змогли, то вилізли на дах будинку й, розібравши трошки череп'яну покрівлю, спустили хворого на його ложі посеред натовпу, перед Ісусом.


text:
А фарисеї та книжники подумали: "Хто Він такий, що так богохульствує? Хто може відпускати гріхи, крім самого Бога?"


text:
<J>Ото щоб ви знали, що Син Людський має владу на землі відпускати гріхи,"</J> - й Ісус звернувся до немічного, - "Кажу тобі: встань, забери своє ложе і йди додому!"</J>


text:
Тієї ж миті паралізований встав перед ними, підхопив те, на чому лежав, і подався додому, прославляючи Бога.


text:
Всі були вражені й прославили Бога. Страх охопив їх, й вони казали: "Ми бачили неймовірні речі сьогодні!"


text:
Ісус пішов звідти й згодом здибав збирача податків на ймення Левій, який сидів у митниці. Ісус сказав йому: <J>"Ходім зі Мною!"</J>


text:
У себе вдома Левій влаштував великий обід на честь Ісуса. Разом з ними за столом сиділо чимало збирачів податків та інших людей.


text:
А фарисеї та їхні книжники докоряли Ісусовим учням: "Чому ви їсте й п'єте зі збирачами податків та грішниками?"


text:
<J>Я прийшов не для того, щоб покликати праведних, а для того, щоб покликати грішників до покаяння".</J>


text:
Вони сказали Ісусові: "Іоанові послідовники й прибічники фарисеїв часто постяться й моляться, а Твої учні їдять і п'ють".


text:
Ісус сказав їм: <J>"Чи змусите ви поститися гостей нареченого на весіллі, доки він лишається з ними?</J>


text:
Тоді ж Ісус розповів їм притчу: <J>"Ніхто не відриває латку від нового одягу, щоби пришити на старий. Якщо так зробити, то й нову одежину порвеш, і до старої не припасується латка від нової.</J>


text:
<J>Ніхто не наливає молоде вино в старі бурдюки. Якщо так зробити, нове вино розірве міхи й розіллється, а міхи зіпсуються.</J>


text:
Якось у суботу Ісус проходив пшеничним полем. Учні Його зривали колоски, розлущуючи їх між пальцями, й їли зерно.


text:
У відповідь Ісус сказав: <J>"Чи ви не читали, що зробив Давид, коли він і його супутники зголодніли?</J>


text:
<J>Чи не читали ви, як він зайшов до дому Божого, взяв жертовні хліби й їв, і дав тим, хто був з ним, хоч хліби за Законом, ніхто не міг їсти, крім священиків".</J>


text:
Якось іншої суботи Ісус прийшов до синагоги й навчав там. Серед присутніх був чоловік із усохлою правицею.


text:
Книжники й фарисеї стежили за Ісусом, чи не візьметься Він когось лікувати в суботу, тоді б вони мали привід звинуватити Його.


text:
Ісусові були відомі їхні думки, але Він сказав сухорукому: <J>"Підведися й стань перед усіма!"</J> І чоловік підвівся й став там.


text:
То Ісус сказав книжникам і фарисеям: <J>"Я вас питаю: чи годиться робити в суботу добро, а чи зло? Врятувати життя, чи зруйнувати?"</J>


text:
Ісус обвів їх поглядом і сказав сухорукому: <J>"Простягни руку!"</J> Той виконав, що звелів Ісус, і його рука стала здоровою.


text:
А фарисеї та книжники були розлючені й почали міркувати поміж себе, що б його таке заподіяти Ісусові.


text:
А коли настав день, Він покликав Своїх учнів і обрав з-поміж них дванадцятьох, яких назвав Своїми апостолами.


text:
Ісус разом із апостолами зійшов з гори й зупинився в долині, де стояв великий натовп Його учнів і дуже багато людей з усієї Юдеї, з Єрусалима, з узбережжя поблизу Тира й Сидона.


text:
Вони зійшлися, щоб послухати Його, а також щоб зцілитися від хвороб. І ті, хто страждав від нечистих духів, були зцілені.


text:
Поглянувши на своїх послідовників, Ісус сказав: <J>"Благословенні ви, бідні, бо Царство Боже належить вам.</J>


text:
<J>Благословенні ви, хто зараз голодні, бо будете насичені. Благословенні ви, хто зараз плаче - ви будете сміятися.</J>


text:
<J>Благословенні ви, коли вас ненавидять вас, коли вилучають вас і ображають, і визнають ваше ім'я злим за вашу вірність Синові Людському.</J>


text:
<J>Радійте того дня, веселіться, бо на вас чекає велика нагорода на Небесах! Бо від предків цих людей так само діставалося й пророкам.</J>


text:
<J>Горе вам, ситим тепер, бо вам доведеться спізнати голод. Горе вам, хто тепер сміється - бідування і сльози чекають на вас.</J>


text:
<J>До вас Я звертаюся, до тих, хто слухає Мене: любіть ворогів своїх. Даруйте добро тим, хто ненавидить вас.</J>


text:
<J>Якщо хтось ударить вас по одній щоці, підставте йому й другу щоку. Якщо хтось знімає з вас плащ, хай візьме й сорочку.</J>


text:
<J>Не відмовляйте тим, хто просить у вас. А якщо хтось візьме ваше щось, не вимагайте повернути.</J>


text:
<J>Якщо ви любите лиш тих, хто любить вас, що запишеться вам на карб? Адже навіть грішники люблять тих, хто любить їх самих.</J>


text:
<J>І якщо ви чините добро тільки тим, хто добрий до вас, що запишеться вам на карб? Навіть грішники так роблять.</J>


text:
<J>І якщо ви даєте в борг тим, від кого сподіваєтесь одержати, що запишеться вам на карб? Навіть грішники дають у борг іншим грішникам, щоб їм згодом повернули те ж саме.</J>


text:
<J>Ні, любіть своїх ворогів і робіть добро їм, і в борг давайте, не розраховуючи на повернення. Отоді ви матимете велику винагороду і будете дітьми Всевишнього. Він милостивий до невдячних і злих людей.</J>


text:
<J>Не судіть інших, то й вас не судитимуть. Не звинувачуйте, то й вас не звинуватять. Прощайте й даруйте іншим, то й вам проститься.</J>


text:
<J>Давайте, то й вам воздасться. Мірою доброю накладайте, натоптаною, ще й з походом. Бо якою мірою ви міряєте для інших, тією ж мірою буде відміряно вам".</J>


text:
Ісус також розповів притчу: <J>"Чи може сліпий бути поводирем для іншого сліпого? Чи не впадуть обидва в яму?</J>


text:
<J>Як ви можете звертатися до брата з такими словами: "Брате, дай витягну порошинку з твого ока", якщо не бачите колоди у власному оці? Лицеміре, спочатку витягни колоду з власного ока і лиш тоді ти станеш достатньо зрячим, аби витягати порошинку з братового ока.</J>


text:
<J>Не буває доброго дерева, що приносило б погані плоди, як не буває й поганого дерева, що приносило б добрі плоди.</J>


text:
<J>Добра людина винесе добро зі скарбниць свого серця, а людина зла винесе зло з глибин свого серця. Бо з уст людських злітає те, чим переповнене серце.</J>


text:
<J>Вона схожа на чоловіка, який, зводячи будинок, вирив глибоко і заклав міцний фундамент на камені. І коли настала повінь, і води ринули на цей будинок, вони не змогли зрушити його, бо збудовано його як слід.</J>


text:
<J>А хто слухає Мене, але не живе згідно зі словом Моїм, схожий на чоловіка, що поставив будинок свій без фундаменту. Води хлинули на той будинок, і миттю він упав і був геть зруйнований".</J>


text:
Там був центуріон, у якого так тяжко захворів слуга, що вже був при смерті. Центуріонові слуга був дуже дорогий.


text:
Почувши про Ісуса, він послав до Нього кількох юдейських старійшин, аби ті попросили Ісуса прийти й урятувати життя слуги.


text:
Ісус пішов з ними. Та коли Він уже підходив до дому центуріона, той послав своїх друзів назустріч, щоб передали Ісусові його слова: "Господи! Не завдавай Собі клопоту заради мене, бо не достойний я, аби Ти заходив до моєї оселі.


text:
Сам я маю і начальників, і підлеглих. Я кажу одному з них: "Іди!" - і він іде. Іншому кажу: "Підійди!" - і він підходить. Скажу слузі: "Зроби це!" - і він виконує".


text:
Почувши ці слова, Ісус був дуже втішений. Він обвернувся до натовпу, що супроводжував Його, й сказав: <J>"Кажу Я вам, такої віри Я не зустрічав навіть у людей Ізраїлю".</J>


text:
Коли Він підійшов до міських воріт, звідти виносили мертвого. То був єдиний син у матері, ще й удови. Чимало мешканців міста йшло за нею.


text:
Він підійшов і торкнувся труни. Люди, що несли її, зупинилися. Тоді Ісус сказав: <J>"Юначе, кажу тобі: Встань!".</J>


text:
Усіх присутніх охопив страх, але вони славили Бога зі словами: "Великий пророк явився поміж нас". І ще: "Бог прийшов допомогти своєму народові!".


text:
Іоан покликав двох із них і послав до Господа запитати: "Ти і є Той, Хто мав прийти, чи ми мусимо чекати на іншого?"


text:
І прийшовши до Ісуса, вони сказали: "Іоан Хреститель послав нас запитати Тебе: "Чи Ти Той, Хто мав прийти, чи мусимо чекати на когось іншого?"


text:
У той час Ісус зцілював людей від хвороб і мук, виганяв із них нечистого, багатьом сліпим повертав зір.


text:
То ж Він відповів Іоановим посланцям: <J>"Ідіть і розкажіть Іоанові про все, що бачили і чули: сліпі стають зрячими, криві починають ходити, прокажені очищаються, до глухих повертається слух, мертві знову стають живими, а бідні люди чують Благовість.</J>


text:
Коли Іоанові посланці пішли, Ісус почав розповідати людям про Іоана: <J>"На що дивитися ходили ви в пустелю? На очерет, що вітер гойдає?</J>


text:
<J>Ні! То на що ж ви ходили дивитися? На чоловіка в пишному вбранні? Та ті, хто носять пишні шати і живуть у розкоші, - вони в царських палатах.</J>


text:
<J>Ну, то на що ж ви ходили дивитися? На пророка? Так, кажу Я вам. І навіть значно більше, ніж на пророка!</J>


text:
<J>Це ж той, про кого сказано в Святому Письмі: "Дивись, Я виряджаю посланця Свого поперед Тебе. Він приготує дорогу Тобі".</J>


text:
<J>Кажу ж вам: серед усіх людей, народжених жінками, немає більшого за Іоана; і в той же час найменший у Царстві Божому - більший, ніж він".</J>


text:
І всі, хто чув це, навіть збирачі податків, визнали Божу праведність, бо хрестилися вони Іоановим хрещенням.


text:
<J>Вони нагадують дітей, що сидять на базарі й гукають один до одного: "Ми вам грали на сопілці, але ви не танцювали. Ми вам жалісно співали, та однак ви не ридали".</J>


text:
<J>Бо коли прийшов Іоан Хреститель, який не їв хліба й не пив вина, ви казали: "Він одержимий нечистим".</J>


text:
<J>Прийшов Син Людський, Який і їсть, і п'є, а ви кажете: "Він ненажера і п'яниця, Він друг митників та грішників".</J>


text:
Один із фарисеїв запросив Ісуса пообідати з ним. Ісус прийшов до фарисеєвої оселі й зайняв місце за столом.


text:
Була в тому місті одна жінка, відома як грішниця. Почувши, що Ісус обідає в домі фарисея, вона принесла алебастровий глечик з пахощами.


text:
Жінка стала за Ісусом, припала до Його ніг; вона плакала, омивала Його ноги сльозами й витирала їх волоссям своїм. Жінка цілувала Його ноги й намащувала їх пахощами.


text:
Усе те бачив фарисей, який запросив Ісуса на обід. Він подумав: "Якби це був пророк, Він би знав, що це за жінка торкається Його. Йому було б відомо, що це грішниця".


text:
У відповідь на його думки Ісус сказав: <J>"Симоне, мушу тобі дещо сказати".</J> Симон промовив: "Говори, Вчителю".


text:
І сказав Ісус: <J>"Двоє чоловіків заборгували іендляреві. Один із них був винен п'ятсот динарів, а другий - п'ятдесят.</J>


text:
<J>Оскільки сплатити вони не могли, іендляр шляхетно подарував їм їхні борги. Так хто з тих двох дужче любитиме його?"</J>


text:
Симон відповів: "Я гадаю, той, кому було подаровано більший борг". Ісус сказав йому: <J>"Ти маєш рацію".</J>


text:
І, повернувшись до жінки, Ісус додав: <J>"Чи бачиш ти цю жінку? Я прийшов до твого дому, та ти не запропонував Мені води, щоб омити стопи. А вона омила їх своїми сльозами й витерла своїм волоссям.</J>


text:
<J>Ось чому Я кажу тобі, що її численні гріхи - прощені. Це засвідчено її великою любов'ю. А той, кому прощено мало, і любить мало".</J>


text:
Тут усі, хто обідав з ними разом, почали питати один одного: "Хто Він такий, що береться гріхи прощати?"


text:
Після того Ісус ходив по містах і селах, проповідуючи й розповідаючи людям Благовість про Царство Боже. І дванадцятеро апостолів були з Ним.


text:
Разом з ними подорожувало й кілька жінок, яких Ісус був зцілив від хвороб, або з яких Він вигнав злих духів: Марія з міста Маідали, з якої Ісус вигнав сімох бісів;


text:
Іоанна, дружина Хуза, який був Іродовим домоправителем; Сузанна й багато інших. Вони власним коштом підтримували Ісуса та Його учнів.


text:
<J>"Вийшов селянин сіяти. І коли він кинув на ріллю зерно, частина його потрапила на битий шлях і була витоптана, ще й птахи небесні налетіли та й склювали посіяне.</J>


text:
<J>Інша частина зерна впала на кам'янистий грунт. І коли воно проросло, то одразу ж зав'яло через брак вологи.</J>


text:
<J>Ще інша частина опинилася серед заростів терну. Терни розрослися разом з колоссям і заглушили його.</J>


text:
<J>Але деяке зерно лягло в добрий грунт і проросло, і вродило в сотні разів проти того, що було посіяно".</J> Розповівши цю притчу, Ісус завершив: <J>"Той, хто має вуха, нехай почує!"</J>


text:
То Він сказав: <J>"Вам дано знати таємниці Царства Божого. А для інших вони розкриваються в притчах, щоб дивились вони, але не бачили, чули, але не розуміли.</J>


text:
<J>Зерно, що впало на битий шлях, - це ті, хто чує Слово, але з'являється диявол і забирає Слово з їхніх сердець, щоб не мали віри. І не буде вже їм спасіння.</J>


text:
<J>Зерно, що впало на камінь, - це ті люди, які чують Слово, радо сприймають його, та не мають коріння. Вони вірять якийсь час, але настає час випробувань, і вони втрачають віру.</J>


text:
<J>А щодо зерна, яке потрапило між терни, то це про тих, хто чує Слово, але йдучи своїм шляхом, вони задушені повсякденними клопотами, гонитьбою за багатством і радощами життя. Ці люди ніколи не приносять зрілих плодів.</J>


text:
<J>А зерно, що лягло в добрий грунт - люди з добрими й чесними серцями. Вони чують Слово й бережуть його. Тож наполегливістю своєю вони приносять добрі плоди.</J>


text:
<J>Запаленний світильник ніхто не ставить під перевернуту посудину або під ліжко. Навпаки, його ставлять на підставку, щоб кожен, хто входить, бачив світло.</J>


text:
<J>Бо немає нічого прихованого, що не стане очевидним, і немає нічого таємного, що не відкриється і не вийде на чисту воду.</J>


text:
<J>Будьте уважні, коли слухаєте. Бо хто має, тому додасться. А хто не має, той втратить і те, що, як йому здається, йому належить".</J>


text:
Прийшли до Ісуса Його мати й брати, але не могли наблизитися до Нього через те, що Його оточував натовп.


text:
Одного дня було так, що Ісус сів у човен разом зі Своїми учнями й мовив до них: <J>"Перепливімо на інший бік озера".</J> І вони вирушили.


text:
Учні розбудили Ісуса зі словами: "Вчителю, Вчителю, ми потопаємо!" Ісус прокинувся й суворо наказав вітрові й хвилям угамуватися. Вони вщухли, й запав штиль.


text:
А Ісус звернувся до Своїх учнів: <J>"Де ваша віра?"</J> Та вони були налякані й знічені, й перемовлялися: "Хто ж Він зрештою такий, що наказує вітрові й хвилям, і ті підкоряються Йому?"


text:
Коли Ісус ступив на берег, то один чоловік з того міста зустрів Його. Він був одержимий нечистими духами. Тривалий час він не носив одягу й не жив у будинку, а мешкав у могильних склепах.


text:
Побачивши Ісуса, одержимий голосно закричав і упав долілиць перед Ним. А потім заволав: "Що Тобі треба від мене, Ісусе, Сине Всевишнього Бога? Благаю Тебе, не муч мене".


text:
(Бо Ісус звелів нечистому вийти з того чоловіка. Адже нечистий часто вселявся в нього. Тоді доводилося в'язати того чоловіка ланцюгами та кайданами й тримати під вартою. Та щоразу він розривав ланцюги й розбивав кайдани і, гнаний бісом, тікав у безлюдні місця).


text:
Тож Ісус запитав його: <J>"Як тебе звуть?"</J> І той відповів: "Легіон", бо багато бісів вселилося в того чоловіка.


text:
А неподалік на схилах пасся великий гурт свиней. То біси попросили Ісуса переселити їх у свиней. Й Ісус їм дозволив.


text:
І люди повиходили, щоб побачити, що сталося. Вони підійшли до Ісуса й побачили того чоловіка, з якого вийшов біс, біля Ісусових ніг. Він був одягнений і при здоровому глузді. І люди злякалися.


text:
То всі люди землі Ґерасинської попросили Ісуса залишити їх, бо великий страх охопив їх. Ісус увійшов у човен і повернувся до Ґалилеї.


text:
А чоловік, з якого вийшли нечисті духи, благав Ісуса, щоб Той узяв його з собою. Та Ісус відіслав його зі словами:


text:
<J>"Повертайся додому й розкажи всім, що Бог зробив для тебе".</J> І чоловік пішов, по цілому місту розповідаючи про те, що Ісус зробив для нього.


text:
Саме тоді підійшов до Ісуса чоловік на ймення Яїр, який очолював місцеву синагогу. Він упав до Ісусових ніг і благав піти до нього додому,


text:
оскільки там помирала його єдина дочка, якій було близько дванадцяти років. І коли Ісус йшов з Яїром, величезний натовп з усіх сторін щільно оточував Його.


text:
У натовпі була жінка, що вже дванадцять років страждала від кровотечі. Вона витратила все, що мала, на лікарів, та ніхто з них не зміг допомогти їй.


text:
Жінка підійшла ззаду до Ісуса й торкнулася торочки Його плаща. Тієї ж миті кровотеча в неї припинилася.


text:
Ісус запитав: <J>"Хто це торкнувся Мене?"</J> Оскільки всі відмовлялися, Петро відповів: "Господарю, люди напирають на Тебе і тиснуть".


text:
Коли жінка зрозуміла, що їй не вдасться залишитися непоміченою, вона затремтіла і впала перед Ним. Перед усіма присутніми вона сказала, чому торкнулася Його і як миттю одужала.


text:
Поки Він говорив, хтось вийшов із дому Яїра й сказали тому: "Твоя дочка померла. Не завдавай більше Вчителеві клопоту".


text:
Та Ісус почув ці слова й мовив до старшого синагоги: <J>"Не бійся. Лиш вір, і вона буде спасена".</J>


text:
Прийшовши до дому, Ісус не дозволив нікому заходити з Ним, крім Петра, Іоана, Якова та батьків дитини.


text:
Усі присутні плакали й сумували за дівчинкою. Ісус мовив: <J>"Не плачте! Вона не померла, а тільки спить".</J>


text:
Ісус зібрав дванадцятьох Своїх апостолів, дав їм силу та владу над усіма бісами та здатність зцілувати недуги


text:
І сказав їм: <J>"Нічого не беріть із собою в дорогу - ні палиці, ні торби, ні хліба, ні срібла, ані запасного вбрання.</J>


text:
<J>Там, де люди будуть негостинні до вас, то, йдучи звідти, обтрусіть порох із ніг своїх, як свідчення проти цих людей".</J>


text:
То апостоли вирушили й пішли по всіх поселеннях, проповідуючи Добру Звістку й зцілюючи людей по всіх усюдах.


text:
Аж почув про все, що діється, тетрарх Ірод. Він був збентежений, бо дехто казав, що це Іоан повстав з мертвих.


text:
Від інших було чути, що це явився Ілля. Ще інші твердили, що то воскрес один із пророків давніх часів.


text:
Та Ірод сказав: "Я стяв голову Іоанові. То хто ж це такий, про кого я стільки всякого чую?" І він усе прагнув побачити Ісуса.


text:
Коли апостоли повернулися, вони розповіли Ісусові про все, що зробили. Узявши їх із Собою, Ісус потай вирушив до міста Вефсаїди.


text:
Та люди довідалися про це й подалися за Ним слідом. Ісус завітав їх і розповідав їм про Царство Боже. А також Він зцілював тих, хто цього потребував.


text:
Наближався вечір. Дванадцятеро апостолів підійшли до Нього й кажуть: "Відпусти людей, аби могли вони піти по довколишніх селах і хуторах поїсти й спочити, бо ми в досить віддаленому місці".


text:
Та Ісус відповів їм: <J>"Краще ви нагодуйте людей".</J> Вони кажуть: "Ми маємо не більше п'яти хлібин та двох рибин, хіба ми підемо й придбаємо якоїсь їжі для цих людей!"


text:
(З ними йшло близько п'яти тисяч чоловіків). Однак Ісус сказав Своїм учням: <J>"Розсадіть людей групами приблизно по п'ятдесят чоловік".</J>


text:
Взявши п'ять хлібин й дві рибини, Ісус звів очі до неба й віддав дяку за них. Потім Він розломив хліб і рибу й подав Своїм учням, аби роздали людям.


text:
Якось, коли Ісус молився на самоті, прийшли до Нього Його учні. Ісус запитав їх: <J>"Що кажуть люди, хто Я?"</J>


text:
Вони відповіли: "Хто каже, що Ти - Іоан Хреститель, інші говорять - Ілля, а дехто вважає, що воскрес один із пророків минулого".


text:
Ісус знову спитав: <J>"За кого ви Мене вважаєте?"</J> Петро відповів: "За Христа, Божого Помазаника ".


text:
Ісус сказав: <J>"Син Людський мусить пройти через багато страждань. Його мають відцуратися старійшини, первосвященики та книжники. Його мусять вбити, але на третій день Він воскресне".</J>


text:
І далі Він мовив до всіх Своїх учнів: <J>"Хто бажає йти за Мною, мусить зректися себе і щоденно нести свій хрест і наслідувати Мене на своєму шляху.</J>


text:
<J>Бо хто прагнетиме спасти своє життя, той втратить його. А хто втратить життя за Мене, той спасе його.</J>


text:
<J>А хто буде соромитися Мене й Слова Мого, того посоромиться й Син Людський, коли прийде в Своїй славі й славі Отця та святих ангелів.</J>


text:
<J>Але правду кажу вам: серед тих, хто стоїть тут, є такі, що не встигнуть іще спізнати смерті, як побачать Царство Боже".</J>


text:
Сталося так, що десь днів вісім після того, як Ісус промовив це, Він взяв з Собою Петра, Іоана та Якова й вирушив з ними на гору молитися.


text:
Вони явилися в сяйві слави й говорили з Ісусом про Його смерть в Єрусалимі, через яку Йому належало пройти.


text:
Петро і ті, що були з ним, заснули. Прокинувшись, вони побачили Ісуса в сяйві слави і двох чоловіків, що стояли поруч із Ним.


text:
І якраз, коли ті двоє залишали Ісуса, Петро звернувся до Нього: "Господарю, як добре, що ми тут. Дозволь ми поставимо тут три намети - один для тебе, один для Мойсея і один для Іллі". (Він сам не знав, що говорить).


text:
Та поки він промовляв усе це, злинула хмара й накрила їх усіх своєю тінню. Вони злякалися, опинившись у хмарі.


text:
А коли Голос замовк, Ісус лишився один. Учні Його мовчали, і нікому не розповіли тоді про те, що бачили.


text:
І один з натовпу зненацька вигукнув: "Учителю, благаю Тебе, зглянься над сином моїм, бо він же моя однісінька дитина!


text:
Час від часу нечистий хапає його, і тоді хлопець кричить несамовито. Дух колотить його в пропасниці, аж піна на устах у дитини виступає, дух мучить і мучить її і майже ніколи не залишає.


text:
Тоді Ісус промовив: <J>"О невірний і заблудлий роде! Скільки ж Мені бути з тобою, і скільки Мені терпіти тебе? Приведи свого сина".</J>


text:
Коли хлопчик підходив, нечистий дух раптом кинув його на землю й заколотив у пропасниці. Та Ісус заборонив це нечистому духу, зцілив дитину й віддав батькові.


text:
поки люди дивувалися з усього, що Він діяв, Ісус звернувся до Своїх учнів: <J>"Добре затямте все, що Я зараз скажу вам: скоро Син Людський буде відданий в руки людям".</J>


text:
Однак учні Його цих слів не зрозуміли. Зміст був прихований від них, тож вони не могли збагнути цього, а перепитати Ісуса боялися.


text:
і звернувся до учнів: <J>"Хто приймає цю малу дитину в ім'я Моє, той приймає і Мене. А хто приймає Мене, той приймає і Того, Хто послав Мене. Отож і виходить, що справді великим є найменший серед вас".</J>


text:
А Іоан розповів: "Вчителю, ми бачили чоловіка, який виганяв нечистого ім'ям Твоїм. Ми намагалися зупинити його, бо він не ходить за Тобою разом з нами".


text:
Сталося так, що коли наблизився час Ісусові бути взятим на Небо, Він твердо вирішив іти до Єрусалима.


text:
Перед Себе Ісус вислав посланців. Незабаром ті прибули до самарійського поселення, щоб приготувати прихід Ісуса.


text:
Коли Його учні Яків та Іоан побачили це, вони спитали: "Господи, хочеш, ми викличемо вогонь небесний, щоб знищив їх?"


text:
Ісус відповів: <J>"Лисиці мають нори, птахи небесні мають гнізда, а Син Людський не має де прихилити голову".</J>


text:
Іншій людині Він звелів: <J>"Іди за Мною".</J> Але той попросив: "Господи, спершу дозволь мені піти поховати мого батька".


text:
Однак Ісус відповів: <J>"Хай мертві самі ховають своїх мертвих. А ти йди і неси звістку про Царство Боже".</J>


text:
Ще інший сказав: "Я піду за Тобою, Господи. Але спершу дозволь мені попрощатися зі своїми домашніми".


text:
Невдовзі Господь призначив сімдесят двох учнів і вирядив їх перед Собою - по два в кожне місто й поселення, куди Сам Він збирався незабаром прийти.


text:
Ісус сказав їм: <J>"Жнива великі, а робітників мало, через те моліться Господу, щоби послав іще робітників на Свої жнива.</J>


text:
<J>Якщо там миролюбива людина, то ваше благословення зостанеться з нею. Коли ж ні - воно до вас повернеться .</J>


text:
<J>Залишайтеся в тому домі, їжте й пийте, що запропонують хазяї, бо робітник вартий того, що йому платять. Не переходьте із дому в дім.</J>


text:
<J>"Навіть порох вашого міста ми обтрушуємо перед вами з ніг своїх. Та пам'ятайте: Царство Боже наближається до вас!"</J>


text:
<J>Кажу вам, що навіть людям Содома легше поведеться в той день, ніж мешканцям цього негостинного до вас міста.</J>


text:
<J>Горе тобі, Хоразине! Горе тобі, Вефсаїдо! Якби в Тирі або Сидоні трапилися такі дива, які сталися тут, їхні мешканці давно вже розкаялися б, одягли власяниці й посипали голови золою.</J>


text:
<J>Хто слухає вас, учнів Моїх, той слухає Мене. А хто відштовхує вас, той відштовхує Мене. Хто ж відштовхує Мене, той відштовхує й Того, Хто послав Мене".</J>


text:
Сімдесят двоє учнів з радістю повернулися до Ісуса й розповіли: "Господи, навіть нечисті духи підкорялися нам, коли ми наказували їм Твоїм ім'ям!"


text:
<J>Але послухайте! Я дав вам владу, щоб ви могли наступати на змій та скорпіонів. Я дав вам владу над усією силою ворога нашого.</J>


text:
<J>Та не треба радіти з того, що вам підкоряються духи. Радійте з того, що імена ваші накреслені на Небесах".</J>


text:
Сповнений Духа Святого, Ісус відчув велику радість і промовив: <J>"Дякую Тобі, Отче, Господи Неба й Землі, за те, що Ти приховав це від мудрих і освічених, а відкрив дітям малим. Так, Отче, бо любо Тобі було це зробити.</J>


text:
<J>Все, що знаю Я, передано Мені Отцем Моїм. Хто є Сином - нікому не відомо, крім Отця. І хто є Отцем - нікому не відомо, крім Сина й тих, кого Син також може втаємничити".</J>


text:
Повернувшись до учнів, Ісус сказав їм довірливо: <J>"Благословенні очі, які бачать те, що бачите ви!</J>


text:
<J>Бо, повірте, чимало пророків і царів хотіли б бачити те, що ви бачите, але не бачили, хотіли б чути те, що ви чуєте, але не почули".</J>


text:
Один законник підвівся і, щоб перевірити Ісуса, запитав: "Вчителю, що мушу я зробити, аби здобути вічне життя?"


text:
Той відповів: "Люби Господа Бога свого всім серцем, усією душею, з усієї сили і всім розумом своїм". А також: "Люби ближнього свого, як себе самого".


text:
Ісус відповів: <J>"Ішов якось чоловік із Єрусалима до Єрихона і потрапив до рук грабіжників. Ті роздягли його, побили та й подалися геть, залишивши його ледь живого.</J>


text:
<J>Випадково йшов священик по тій дорозі. Помітивши пограбованого, перейшов на інший бік дороги й обійшов його.</J>


text:
<J>Потім прийшов туди подорожній самаритянин. Коли він уздрів нещасного, то сповнився співчуттям до нього.</J>


text:
<J>Він підійшов, перев'язав рани, після того, як полив їх оливою та вином. Тоді поклав стражденного на свого віслюка, відвіз до заїжджого двору і там подбав про нього.</J>


text:
<J>Наступного дня самаритянин дав хазяїнові заїзду два динари й сказав: "Подбай про цього чоловіка. Якщо витратиш більше, я віддам тобі різницю, коли повернуся".</J>


text:
Законник відповів: "Той, хто змилостився над ним". Тоді Ісус промовив: <J>"Тож іди й роби так, як він".</J>


text:
Мандруючи, Ісус і Його учні зайшли якось до одного селища. І їх гостинно привітала жінка, яку звали Марта.


text:
А Марта була дуже заклопотана по господарству. Вона підійшла до Ісуса й запитала: "Господи, чи Тобі байдуже, що сестра моя всю роботу звалила на мене саму? Скажи їй, щоб допомогла мені".


text:
Якось в одному місці Ісус молився. Коли Він закінчив, один із учнів сказав Йому: "Господи, навчи нас молитися. Адже й Іоан навчав цього своїх учнів".


text:
То Ісус відповів: <J>"Коли молитеся, кажіть так: "Отче наш, той, що на Небі, хай святиться ім'я Твоє. Хай настане Царство Твоє.</J>


text:
По тому Ісус додав: <J>"Уявіть собі, що ви маєте друга й приходите до нього опівночі з проханням: "Друже, позич мені три хлібини.</J>


text:
<J>І уявіть, що ваш друг відповідає вам з-за дверей: "Відчепися! Двері замкнуті. Мої діти і я вже в ліжку. Не вставати ж мені тепер, аби щось там тобі дати!"</J>


text:
<J>І зверніть увагу: хоч він і не підведеться, щоб дати вам хліб заради вашої дружби, але встане й дасть те, що вам треба, якщо ви будете наполегливі.</J>


text:
<J>Бо кожен, хто просить, - отримає. Кожен, хто шукає, - знайде. І двері відчиняться для кожного, хто стукає.</J>


text:
<J>Якщо син просить риби, то чи знайдеться ж такий батько серед вас, який покладе йому в руку змію?</J>


text:
<J>Отже, коли ви, лихі й недобрі, знаєте, як зробити добрий дарунок своїм дітям, то наскільки ж вірніше Отець Небесний дасть Дух Святий тим, хто просить!"</J>


text:
Також Ісус вигнав нечистого духа з чоловіка, що був німий. Сталося так, що коли нечистий вийшов із німого, той заговорив. Натовп навколо був вражений.


text:
Та Ісусові було відомо, про що вони думають, тож Він казав їм: <J>"Кожне царство, поділене саме проти себе, стане руїною. І розвалиться та родина, що поділена сама проти себе.</J>


text:
<J>Якщо сатана воюватиме проти себе самого (як ви кажете), як тоді встоїть його царство? Я питаю про це тому, що ви кажете, ніби Я виганяю нечистих ім'ям Вельзевула.</J>


text:
<J>А якщо Я виганяю нечистих владою Вельзевула, то чиєю владою виганяють їх ваші сини? Отож вони й будуть вашими суддями.</J>


text:
<J>Та якщо раптом хтось дужчий нападе й переможе, то забере собі зброю й обладунки, на які господар розраховував, і поділить здобич з друзями, які йому допомагали.</J>


text:
<J>Коли нечистий виходить із людини, він блукає пустелями, шукаючи спочинку. І не знайшовши, говорить: "Повернуся я до дому, який залишив".</J>


text:
<J>Тоді він іде й приводить сімох інших духів, іще гірших за себе. Вони всі заходять і живуть там. Тож тій людині стає ще гірше, ніж було спершу".</J>


text:
І от коли Він усе це говорив, одна жінка з натовпу раптом підвищила голос і сказала Йому: "Блаженне черево, що народило Тебе, і груди, що годували Тебе!"


text:
Оскільки натовп зростав, Ісус почав говорити: <J>"Цей рід - лихий. Він бажає знамення. Але жодного знаку не буде йому, крім знамення Йониного.</J>


text:
<J>Бо як був Йона знаменням для ниневитян, так і Син Людський буде знаменням для цього покоління.</J>


text:
<J>В Судний День цариця Півдня стане проти людей цього покоління й засудить їх, бо сама вона була прийшла з кінця світу, щоб навчитися мудрості від Соломона. Але тут є щось більше, ніж Соломон.</J>


text:
<J>Люди Ниневії стануть на Суді проти цього покоління й засудять його, бо вони розкаялися у відповідь на проповіді Йони. А тут же є дещо більше за Йону.</J>


text:
<J>Ніхто не запалює світильник, щоб потім сховати його у погріб або під перевернуту посудину. Навпаки, його ставлять на підставку, щоб той, хто зайде в приміщення, бачив світло.</J>


text:
<J>Світильник твого тіла - то очі твої. Якщо твої очі добре бачать, то й усе тіло твоє сповнене світла. Якщо ж вони погані, то й твоє тіло наповнене темрявою.</J>


text:
<J>Якщо ж усе твоє тіло сповнене світла, і не має темних закутків, то буде так, ніби світильник осяяв тебе своїм промінням".</J>


text:
Коли Ісус замовк, один з фарисеїв запросив Його пообідати разом. Ісус увійшов до його оселі й зайняв місце за столом.


text:
Та Господь сказав йому: <J>"Ви, фарисеї, миєте чаші й тарілки ззовні, але зсередини ви повні жадоби й лиха.</J>


text:
<J>Та горе вам, фарисеї, бо віддаєте десятину з рути, м'яти і всякого зілля, але оминаєте Закон і любов до Бога. Але ж саме Закон і любов Божа повинні бути головними. Це ж якраз те, чого оминати ніяк не можна.</J>


text:
<J>Горе вам, фарисеї, бо любите ви займати найпочесніші місця в синагогах, любите, щоб вас шанобливо вітали на базарах.</J>


text:
Ісус відповів: <J>"Горе й вам, законники, бо ви звалюєте на людей непосильний тягар, а самі й пальцем не поворухнете, щоб полегшити їм цю ношу.</J>


text:
<J>Щодо цього, то мудрість Божа також твердила: "Я пошлю до них пророків і апостолів, і декого з них люди вб'ють, а інших переслідуватимуть.</J>


text:
<J>- від крові Авеля до крові Захарії, вбитого між вівтарем та храмом Божим. Так, кажу вам: цьому родові доведеться заплатити за все.</J>


text:
<J>Горе вам, законники, бо ви забрали від людей ключ до знання. Ви самі не входите і перешкоджаєте іншим - тим, хто прагне".</J>


text:
Коли Ісус виходив звідти, книжники і фарисеї були дуже ворожі і тиснули на Нього різноманітними запитаннями.


text:
Ото коли зібрався багатотисячний натовп, аж топтали один одного, Ісус почав говорити спершу до Своїх учнів: <J>"Остерігайтеся фарисейських дріжджів, - їх лицемірства.</J>


text:
<J>Тому все, що ви сказали в пітьмі, буде почуте при світлі. І те, що ви прошепотіли комусь на вухо в замкненій кімнаті, з дахів проголошуватиметься.</J>


text:
<J>Але кажу вам, друзі Мої, не бійтеся того, хто може тільки вбити тіло, але більш нічого вдіяти не здатен.</J>


text:
<J>Я покажу, кого вам слід боятися: бійтеся того, хто, вбивши, має владу ввергнути вас у пекло. Тож кажу вам, його остерігайтеся.</J>


text:
<J>Навіть волосся у вас на голові пораховане. Так не бійтеся ж - ви варті більшого, ніж зграя горобців.</J>


text:
<J>І ще скажу вам: кожного, хто визнає Мене перед іншими людьми, Син Людський також визнає перед ангелами Божими.</J>


text:
<J>Кожен, хто мовить слово проти Сина Людського, буде прощений. Але той, хто поганить Духа Святого, не матиме прощення.</J>


text:
<J>Коли вас поведуть на суд до синагоги перед можновладцями й правителями, не переймайтеся, як вам виправдовуватись і що казати.</J>


text:
Хтось із натовпу попросив Його: "Вчителю, скажи моєму братові, щоб поділився зі мною батьковою спадщиною!"


text:
І звернувся Ісус до всіх присутніх: <J>"Пильнуйте себе, остерігайтеся зажерливості, бо навіть якщо хтось має благ земних більше, ніж потребує, то й тоді не від майна життя його залежить".</J>


text:
<J>А потім вирішив: "Я ось що зроблю: розберу свої клуні й збудую нові, більші. Та й звезу туди весь урожай і все своє добро.</J>


text:
<J>Скажу я душі своїй: "Душе моя, ти маєш удосталь добра на багато років. То ж не переймайся клопотами, їж, пий, тішся".</J>


text:
<J>Але Бог сказав йому: "Дурню, цієї ночі душу твою заберуть від тебе. Кому дістанеться добро, що ти надбав?"</J>


text:
Тоді Ісус сказав Своїм учням: <J>"Ось чому попереджаю вас: не переймайтеся клопотами про життя своє, про те, що їстимете, про тіло своє - у що вберетеся.</J>


text:
<J>Згадайте птахів: вони не сіють і не жнуть. Вони не мають ні комори, ні стодоли. Але Бог не обділяє їх поживою. А наскільки ж ви, люди, важливіші за птахів!</J>


text:
<J>Погляньте на лілеї, як вони ростуть. Вони не працюють, не тчуть. Але погодьтеся, навіть Соломон у всій своїй славі не мав такого прекрасного вбрання, як будь-яка з них.</J>


text:
<J>Якщо Бог одягає так траву польову, що сьогодні росте, а завтра потрапить у вогонь, то наскільки ж певніше одягне Він вас, о маловіри!</J>


text:
<J>Продайте майно своє і роздайте гроші бідним. Заводьте собі гаманці, що не старіють, тобто збирайте скарби неминущі на Небі, де їх злодій не дістане й міль не сточить.</J>


text:
<J>Будьте такі ж, як слуги, що чекають повернення хазяїна з весільного бенкету, щоб, коли він прийде й постукає в двері, - негайно йому відчинити.</J>


text:
<J>Щасливі ті слуги, яких господар застане напоготові, коли прийде. Правду кажу вам: тоді він сам підпережеться, посадовить слуг за стіл і прислуговуватиме їм.</J>


text:
<J>Навіть якщо він з'явиться о другій сторожі або о третій, - щасливі ті слуги, що чекатимуть на нього.</J>


text:
<J>Та будьте певні: якщо б господар знав, коли прийде злодій, то пильнував би вже й не дозволив тому прокрастися до його оселі.</J>


text:
Господь відповів йому: <J>"А хто є тим віруючим і мудрим домоправителем, кого господар поставив над іншими слугами, щоб годував їз належним чином</J>


text:
<J>Щасливий той слуга, якого господар застане в ту мить, коли він саме виконуватиме свій обов'язок.</J>


text:
<J>Якщо ж слуга скаже собі: "Мій господар запізнюється", - і почне бити інших слуг - чоловіків і жінок, - і почне об'їдатися й пиячити, і нап'ється,</J>


text:
<J>то господар такого слуги повертається того дня, коли на нього не сподіваються. Він прийде того дня і тієї години, коли слуга не чекатиме. Він просто розірве такого слугу на шматки і призначить йому місце серед невіруючих.</J>


text:
<J>Слуга, який знає волю господаря свого, але не завжди готовий виконати її, і не робить того, чого вимагає хазяїн, буде суворо покараний.</J>


text:
<J>Тому ж, хто не знав волі господаревої та вдіяв щось проти неї, кара буде меншою. Бо кому більше дано, від того більше й очікується. Люди зазвичай вимогливіші до тих, кому вони багато довірили.</J>


text:
<J>Ви гадаєте, Я прийшов, щоб установити мир на землі? Ні, кажу вам. Я прийшов, щоб розділити людей.</J>


text:
<J>Кажу так, бо відтепер п'ятеро членів однієї родини повстануть один проти одного. Троє повстануть проти двох, а двоє - проти трьох.</J>


text:
<J>Вони будуть розділені - батько проти сина, а син проти батька; мати проти дочки, а дочка проти матері; свекруха проти невістки, а невістка проти свекрухи".</J>


text:
І промовив Ісус до людей: <J>"Коли ви бачите, як з заходу надходить хмара, ви тут же кажете: "Дощ збирається". І справді згодом починає дощити.</J>


text:
<J>Лицеміри! Ви знаєте, як розтлумачити різноманітні явища на землі й на небі. То чому ж так сталося, що ви не здатні розтлумачити нинішні часи?</J>


text:
<J>Якщо хтось позиває вас до суду, намагайтеся владнати з ним справу перш, ніж ви туди прийдете. А як не залагодите, то стояти вам перед суддею. А той може віддати вас у руки варти і кинути вас до в'язниці.</J>


text:
Дехто з присутніх розповіли Ісусові про галилеян, яких забили й кров яких з наказу Пилата змішали з кров'ю тварин, принесених у жертву.


text:
Ісус запитав людей, що розповіли цю історію: <J>"Чи ви гадаєте, що вони були гіршими грішниками, ніж інші галилеяни, й тому так постраждали?</J>


text:
<J>Або ж згадайте тих вісімнадцять чоловік, які загинули, коли на них завалилася башта в Силоамі. Чи ви вважаєте, що вони були більш винними, ніж інші мешканці Єрусалима?</J>


text:
По тому Ісус розповів таку притчу: <J>"В одного чоловіка в саду росло фігове дерево. Пішов він якось пошукати на дереві плоди, але не знайшов жодного.</J>


text:
<J>І сказав він садівникові: "Послухай, ось уже три роки приходжу я до цього фігового дерева, але жодного плода так і не знайшов. Тож зрубай його. Навіщо воно виснажує грунт?"</J>


text:
<J>Садівник відповів йому: "Господарю, лиши це дерево ще на один рік. Я обкопаю його, угною землю.</J>


text:
Там була жінка, в яку вселився злий дух. І через це вона вже вісімнадцять років була немічна. Вона була скорчена й не могла розпрямитися.


text:
Побачивши жінку, Ісус покликав її до Себе і сказав їй: <J>"Жінко, ти звільнена від недуги твоєї!"</J>


text:
Тут озвався старший синагоги. Його розлютило те, що Ісус зцілив немічну в суботу. Він звернувся до народу: "Є шість днів на те, щоб працювати. Тож приходьте й зцілюйтеся в ті дні, а не в суботу!"


text:
Господь відповів йому так: <J>"Ви, лицеміри, чи є серед вас такий, хто б не відв'язав свого вола чи віслюка від ясел у суботу й не повів напувати?</J>


text:
<J>А тут же перед нами дочка Авраамова, яку сатана тримав зв'язаною протягом вісімнадцяти років. То як же не звільнити її від цих пут у суботу?"</J>


text:
Як Він це сказав, усім супротивникам Його стало соромно. А весь натовп радів усім чудесним діянням Ісусовим.


text:
<J>Воно нагадує гірчичне зернятко, яке чоловік садовить у своєму саду. Воно проростає і стає деревом, аж птахи небесні починають гніздитися на його гіллі".</J>


text:
<J>Воно подібне до дрібки дріжджів, які жінка змішує з трьома мірками борошна, щоб пізніше тісто зійшло".</J>


text:
<J>"Докладайте всіх зусиль, щоб увійти в вузьку браму, бо, повірте, чимало буде тих, хто намагатиметься ввійти, але не зможе.</J>


text:
<J>Колись станеться так, що Господар встане й зачинить браму, а ви тоді стоятимете знадвору й почнете стукати й казати: "Господи, відчини нам!" Але Він відповість: "Я не знаю, хто ви".</J>


text:
<J>А Він скаже вам: "Я не знаю, звідки ви прийшли. Йдіть геть від Мене, ви, хто живе неправедно".</J>


text:
<J>Ви будете ридати й скреготіти зубами, коли побачите Авраама, Ісаака та Якова і всіх пророків Царства Божого, але самі ви викинуті геть.</J>


text:
<J>І прийдуть люди зі сходу й заходу, з півдня й півночі й сядуть на свої місця за столом у Царстві Божому.</J>


text:
На той час було там кілька фарисеїв. Вони підійшли до Ісуса, та й кажуть: "Тікай звідси, бо Ірод хоче вбити Тебе".


text:
Ісус сказавїм: <J>"Ідіть і перекажіть тому лисові: "Послухай, Я виганятиму нечистого з людей і зцілятиму їх - сьогодні й завтра. А на третій день Я скінчу Свою роботу".</J>


text:
<J>Однак поки що - сьогодні, завтра й післязавтра - Я повинен продовжувати свій шлях, бо не годиться пророкові помирати за межами Єрусалима".</J>


text:
<J>Єрусалиме, Єрусалиме, ти, що вбиваєш пророків і побиваєш камінням тих, кого Бог послав до тебе! Як часто намагався Я зібрати твоїх дітей докупи, як квочка збирає курчат під крило своє! Але ти відмовився.</J>


text:
<J>Поглянь! Храм твій покинутий Богом. Кажу Я тобі, ти Мене не побачиш, аж доки час не прийде, і ти скажеш: "Благословен Той, Хто явився в ім'я Господнє".</J>


text:
Якось у суботу Ісус прийшов до оселі одного з провідних фарисеїв на обід. Присутні на обіді пильно стежили за кожним Його словом.


text:
А по тому Він сказав законникам та фарисеям: <J>"Якщо син ваш або віл упаде в криницю, невже ви не витягнете нещасного негайно - навіть коли це буде в суботу?"</J>


text:
Тоді Ісус розповів гостям притчу, бо помітив, як усі вони намагалися вибрати собі найпочесніше місце за столом. Він мовив:


text:
<J>"Коли вас запрошують на весілля, не сідайте на місця для почесних гостей, бо серед запрошених може виявитися хтось значніший, ніж ви.</J>


text:
<J>І якщо так станеться, тоді хазяїн, що запросив вас обох, муситиме підійти до вас і сказати: "Поступіться своїм місцем цьому чоловікові". І посоромленому, вам доведеться пересідати на менш почесне місце.</J>


text:
<J>Тож якщо вас запросили на весілля, прийдіть і сядьте на найскромнішому місці. Тоді господар підійде до вас і скаже: "Друже, пересядь на почесніше місце". Тоді буде честь вам перед всіма іншими гістьми.</J>


text:
І звернувся Ісус до хазяїна, який запросив Його: <J>"Коли ви влаштовуєте обід або вечерю, не запрошуйте своїх друзів або братів, або родичів, або багатих сусідів через те, що вони, мовляв, запрошуватимуть вас у відповідь, і ви отак повернете витрачене.</J>


text:
<J>І в тому, що вони не мають чим віддати вам, - велике благо для вас, оскільки віддасться вам у День воскресіння праведних".</J>


text:
І почувши ці слова, один із тих, що сиділи разом з Ісусом за столом, вигукнув: "Блаженний той, хто вкушатиме хліб у Царстві Божім!"


text:
То Ісус промовив до нього: <J>"Один чоловік приготував великий бенкет й запросив на нього багатьох людей.</J>


text:
<J>І в призначений час він послав свого слугу до всіх запрошених зі словами: "Приходьте, вже все готове!"</J>


text:
<J>Але всі вони почали вибачатися. Перший сказав: "Я придбав землю і саме мушу їхати подивитися її, вибач, будь ласка".</J>


text:
<J>Інший промовив: "Я придбав п'ять пар волів і оце виряджаюся випробовувати їх. Вибач, будь ласка".</J>


text:
<J>Отож слуга повернувся і все це переказав господареві. Той страшенно розгнівався і сказав слузі: "Вийди мерщій на вулиці й майдани міста і приведи сюди бідних, калік, сліпих і кривих!"</J>


text:
<J>Тоді хазяїн накав слузі: "Йди на дороги й на загороди й притягни тих, кого знайдеш там, щоб дім мій був повен.</J>


text:
<J>"Якщо хтось приходить до Мене, але не любить Мене дужче, ніж своїх батька й матір, дружину й дітей, братів і сестер, і навіть дужче, ніж своє життя, - той не може бути Моїм учнем.</J>


text:
<J>Якщо хтось із вас надумає звести башту, то чи не візьметься він спершу підрахувати, у що це йому стане, - чи має він достатньо грошей, аби довести справу до кінця?</J>


text:
<J>Бо інакше може статися, що він закладе фундамент, але неспроможний буде закінчити. То люди сміятимуться з нього</J>


text:
<J>Або коли цар вирушає на герць проти іншого царя, чи не сяде він спершу й не поміркує, а чи зможе він зі своїми десятьма тисячами воїнів протистояти ворогові, який має двадцять тисяч бійців?</J>


text:
<J>І якщо він не може протистояти йому, то поки ворог ще далеко, чи не вишле він до нього посла з проханням про перемир'я?</J>


text:
<J>Вона не годиться ні в землю, ні в купу гною. Її тоді просто викидають геть. Хто має вуха, нехай слухає Мене!"</J>


text:
<J>"Якщо хтось із вас має сотню овець, і одна з них відіб'ється від отари, чи не залишить він решту дев'яносто дев'ять на вигоні і шукатиме одну заблудлу, аж доки не знайде її?</J>


text:
<J>І прийшовши додому, покличе друзів і сусідів і скаже їм: "Порадійте разом зі мною: адже я знайшов мою заблудлу вівцю!"</J>


text:
<J>Повірте, так само й на Небі більше буде втіхи з одного грішника, що розкається, ніж із дев'яноста дев'яти праведників, яким немає потреби каятися.</J>


text:
<J>Або уявімо жінку, що має десять срібних драхм. Якщо вона загубить одну з них, то чи не засвітить вогонь, і чи не местиме ретельно світлицю в пошуках монети, доки не знайде її?</J>


text:
<J>А коли знайде, то покличе подруг і сусідок, і скаже їм: "Порадійте разом зі мною: адже я знайшла загублену драхму!"</J>


text:
<J>Молодший син якось попросив: "Батьку, віддай мені мою частку майна". І батько розділив своє добро між синами.</J>


text:
<J>А незабаром молодший син спродав майно, забрав усі гроші й вирушив у далекі краї. Жив він там безладно й розтринькав усі гроші.</J>


text:
<J>І коли він витратив останнє, напав на ту країну, де він мешкав, жорстокий голод. Син впав у нужду.</J>


text:
<J>То він пішов і найнявся до одного з мешканців тієї країни. Той послав його в свій маєток годувати свиней.</J>


text:
<J>Опам'ятавшись, він сказав собі: "Наймані робітники в мого батька мають їжі вволю, а я тут з голоду гибну!</J>


text:
<J>І прокинувшись, він подався до свого батька. Батько ще здалеку побачив, що він наближається, і сповнився милосердя до нього. Він побіг назустріч синові, обняв його й поцілував.</J>


text:
Син промовив до нього: <J>"Батьку, я грішний перед Небом і перед тобою. Я більше не гідний називатися твоїм сином".</J>


text:
<J>Але батько наказав слугам: "Мерщій принесіть найкраще вбрання і вдягніть його. Надіньте перстень на руку йому й сандалі на його ноги.</J>


text:
<J>Бо цей мій син був помер, а тепер повернувся до життя! Був загубився, а тепер знайшовся". І вони почали святкувати.</J>


text:
<J>Тим часом старший син був у полі. Коли він, повертаючись, наблизився до дому, то почув музику й танці.</J>


text:
<J>Слуга відповів: "Твій брат прийшов. Батько твій звелів зарізати вгодоване теля на радощах, що повернувся його син живий і здоровий".</J>


text:
<J>Старший син розлютився й не хотів заходити до хати. Аж батько вийшов і намагався заспокоїти його.</J>


text:
<J>Та він відповів батькові: "Послухай! Усі ці роки я вірно служив тобі, й жодного разу не було так, щоб я не виконав твій наказ! Але ти жодного разу не дозволив мені зарізати навіть козу, щоб я міг запросити своїх друзів повеселитися!</J>


text:
<J>А коли до тебе повернувся цей твій син, який розтринькав все твоє добро з повіями, ти наказав зарізати для нього вгодоване теля!"</J>


text:
<J>Але ми мусили відсвяткувати цю щасливу подію. Адже брат твій був помер, а тепер повернувся до життя. Він був загубився, а тепер знайшовся".</J>


text:
Ісус сказав Своїм учням: <J>"В одного багатія був управитель, якого звинувачували в тому, що він переводить майно свого господаря.</J>


text:
Хазяїн покликав свого управителя й запитав: <J>"Що означають ці чутки про тебе? Дай мені докладний звіт про те, як ти розпоряджався моїм майном, оскільки надалі ти не можеш виконувати ці обов'язки".</J>


text:
<J>Тоді управитель сказав собі: "Як же мені бути? Хазяїн вигнав мене з роботи. Я не такий дужий, щоб землю копати, а жебракувати соромно.</J>


text:
<J>Він покликав кожного з господаревих боржників. Першого з них запитав: "Скільки ти винен господареві?"</J>


text:
<J>Той відповідає: "Сто мір оливи". Управитель каже: "Візьми свою розписку, сідай і перепиши швидко - хай буде п'ятдесят".</J>


text:
<J>Іншого боржника він запитав: "А ти скільки винен?" Той каже: "Сто мірок пшениці". Управитель тоді йому: "Візьми розписку й перепиши, зроби вісімдесят мірок".</J>


text:
<J>І господар похвалив свого безчесного управителя за те, що той діяв так винахідливо. Пройдисвіти краще розуміють одне одного, ніж духовні люди.</J>


text:
<J>І кажу вам: "Витрачайте блага земні, щоб завести собі друзів. Потім, коли ці блага минуться, вас привітають у вічних оселях.</J>


text:
<J>Чоловікові, якому вірять у малому, повірять і у великому. А той, хто безчесний в малому, і у великому чесний не буде.</J>


text:
<J>І якщо ви не гідні довіри в поводженні з тим, що належить іншим, хто дасть вам те, що належить вам?</J>


text:
<J>Не може слуга служити двом господарям. Інакше він зненавидить одного з них і полюбить другого, або буде відданий одному і зневажатиме другого. Не можна водночас поклонятися Богові й Мамоні".</J>


text:
А Він сказав їм: <J>"Ви ті, хто намагається переконати людей в своїй добропорядності. Але Богові відомі ваші серця. Те, що люди вважають цінним, Богові мерзетне.</J>


text:
<J>Закон Мойсеїв і пророки були до приходу Іоана Хрестителя. Але відтоді, як проповідується Благовість про Царство Боже, кожен прагне ввійти в Нього.</J>


text:
<J>Кожен, хто розлучається зі своєю дружиною і бере шлюб з іншою жінкою, чинить перелюб. І кожен, хто одружиться з розведеною жінкою, чинить перелюб.</J>


text:
<J>Він мріяв наїстися тими залишками, що перепадуть із багатієвого столу. Тільки собаки підходили й зализували його рани.</J>


text:
<J>А згодом бідняк помер, і ангели забрали його до Авраамова лона. Помер також і багач, і був похований.</J>


text:
<J>І в країні мертвих, страждаючи від мук, багатій поглянув угору й побачив удалині Авраама, а поруч із ним Лазаря.</J>


text:
<J>І багач вигукнув: "Отче Аврааме, змилуйся наді мною, пошли Лазаря, щоб він змочив у воді кінчик пальця й остудив мій язик, бо я так страждаю в цім вогні!"</J>


text:
<J>Та Авраам відповів йому: "Сину мій, пригадай: протягом усього свого життя на землі ти мав усі блага, в той час, як Лазареві на долю випали всі страждання. Та тепер він утішений тут, а ти терпиш муки.</J>


text:
<J>Але опріч усе це, глибока прірва пролягла між нами і вами. Хоч як би хто прагнув перейти звідси до вас, - не зміг би, так само й з вашого боку ніхто не в змозі цю прірву здолати".</J>


text:
<J>бо там у мене п'ятеро братів. Хай він застереже їх, щоб і вони були не потрапили до цього місця страждань".</J>


text:
<J>Багатій заперечив: "Ні, отче, це якби до них прийшов хтось із померлих, тоді б вони покаялися".</J>


text:
<J>Але Авраам сказав: "Якщо вони не слухаються Мойсея та пророків, то навіть коли встане хтось із померлих, їх усе одно не переконає".</J>


text:
Ісус сказав Своїм учням: <J>"Спокуси, що кидають людину в гріх, не можуть не прийти. Але горе тому, через кого вони приходять!</J>


text:
<J>Для нього було б краще, аби наділи йому на шию кам'яне жорно й кинули його в море, ніж через нього впаде в гріх один з малих оцих.</J>


text:
<J>Якщо ж він грішить проти тебе сім разів на день і сім разів повертаєтсья до тебе й каже: "Я каюся", - прости його".</J>


text:
Господь відповів: <J>"Якби ваша віра була завбільшки з гірчичне зернятко, ви могли б сказати цій шовковиці: "Вирви коріння своє з землі й переселися в море", - і вона послухалася б вас.</J>


text:
<J>Уявіть, що ви маєте раба, який обробляє землю або доглядає овець. Коли він з поля повертається додому, чи скажете ви йому: "Негайно іди і сідай поїж"?</J>


text:
<J>Чи ви не скажете: "Приготуй вечерю, вдягни фартух і прислужи мені, поки я їм та п'ю, а потім і сам можеш поїсти й попити"?</J>


text:
<J>Так само й з вами: коли ви виконали те, що вам було доручено, скажіть собі: "Ми слуги, котрі не заслуговують ніякої подяки. Ми лише виконували свій обов'язок".</J>


text:
Побачивши їх, Ісус наказав: <J>"Підіть і покажіться священикам".</J> І поки ті десятеро йшли, вони цілком очистилися.


text:
Одного разу фарисеї запитали Ісуса, коли прийде Царство Небесне. І Він відповів: <J>"Царство Боже не приходить так, щоб усі його помітили.</J>


text:
А учням Своїм Він сказав: <J>"Настане час, коли ви прагнутимете побачити хоча б один із днів Сина Людського, коли Він буде у всій Своїй славі, але не побачите.</J>


text:
<J>І дехто казатиме вам: "Погляньте туди!" або "Погляньте сюди!". Не ходіть туди і не йдіть за ними.</J>


text:
<J>Бо, як блискавка розтинає небо світлом із краю в край, так само й Син Людський з'явиться, коли настане Його день.</J>


text:
<J>Тоді люди їли, пили, одружувалися, віддавали до шлюбу своїх дітей, аж до того дня, коли Ной зійшов на свій ковчег. Тоді настав потоп і їх усіх знищив.</J>


text:
<J>Це буде так само, як було в часи Лота. Тоді люди їли, пили, купували, продавали, саджали дерева і зводили будинки.</J>


text:
<J>Але в день, коли Лот пішов з Содома, з небес пролився дощ із вогню та сірки і всіх їх знищив.</J>


text:
<J>Хто сидітиме в той день на даху свого будинку, а речі його будуть у домі, хай не злазить, щоб зайти по речі. Так само, якщо хтось буде в полі, хай не вертається додому.</J>


text:
<J>Хто намагатиметься врятувати своє життя, - втратить його. Але той, хто втратить життя, - той його збереже.</J>


text:
<J>Повірте, в ту ніч двоє лежатимуть в одному ліжку; один (або одна) з них буде взятий, другий - залишиться.</J>


text:
У відповідь учні запитали Його: "Де це буде, Господи?" Він сказав: <J>"Де лежить труп, там стерв'ятники зберуться".</J>


text:
<J>У той час була там собі вдова. Вона все ходила до судді й просила: "Захисти мене від мого супротивника!"</J>


text:
<J>І тривалий час він не хотів її захищати. А тоді якось сказав собі: "Навіть опріч те, що я не боюся Бога й не поважаю людей,</J>


text:
<J>все ж через те, що ця вдова набридає мені, я допоможу їй, щоб не ходила й не докучала більше".</J>


text:
<J>То чи ж не візьме Бог під захист цих обраних, що день і ніч кличуть Його? Чи ж баритиметься Він з допомогою їм?</J>


text:
<J>Повірте, Він візьме їх під Свій захист, і то швидко. Однак, коли прийде Син Людський, то чи знайде Він віру на землі?"</J>


text:
Для тих, хто був переконаний у своїй праведності й на інших дивився зверхньо, Ісус розповів таку притчу:


text:
<J>Фарисей стояв один і так молився: "О Боже, дякую Тобі за те, що я не такий, як інші - розбійники, шахраї та розпусники, - або навіть, як отой митник.</J>


text:
<J>А митник стояв віддалік і навіть не підводив очей до неба, але він бив себе в груди й промовляв: "О Боже, змилуйся наді мною, грішником!"</J>


text:
<J>Повірте, цей чоловік, а не той перший, пішов додому з прощеними гріхами. Бо кожен, хто намагається піднестися, буде принижений. А кожен принижений буде піднесений".</J>


text:
Люди навіть немовлят своїх приносили до Ісуса, щоб Він торкнувся їх рукою. Коли Його учні побачили це, вони почали докоряти батькам.


text:
Але Ісус сказав: <J>"Не перешкоджайте дітям малим приходити до Мене, бо Царство Боже належить таким, як ці малі.</J>


text:
<J>Повірте, хто не зможе прийняти Царство Боже так, як мала дитина, той ніколи не зможе в Царство Боже ввійти".</J>


text:
Один із можновладців юдейських запитав Ісуса: "Вчителю добрий, що мушу я робити, аби успадкувати вічне життя?"


text:
<J>Ти знаєш заповіді: "Не чини перелюбу, не вбивай, не кради, не давай лжесвідчень, шануй батька й матір своїх".</J>


text:
Коли Ісус почув ці слова, Він відповів: <J>"Тобі бракує одного: продай усе, що маєш, а гроші роздай бідним, і ти будеш мати багатство на Небі. Тоді приходь і йди за Мною".</J>


text:
Ісус побачив, що він засумував, і сказав: <J>"Як же важко ввійти до Царства Божого тим, у кого багато грошей!</J>


text:
Ісус тоді сказав їм: <J>"Правду кажу вам: немає такого чоловіка, хто залишив би оселю або дружину, або братів, або батьків, або дітей заради Царства Божого,</J>


text:
<J>і не отримав би в безліч разів більше ще в цьому житті. А в майбутньому на нього чекає вічне життя".</J>


text:
<J>Відвівши вбік дванадцятьох апостолів, Ісус сказав їм: "Послухайте! Ми йдемо до Єрусалиму, і все, що було написано пророками про Сина Людського, здійсниться.</J>


text:
<J>Так, Його віддадуть до рук поганів. Ті збиткуватимуться з Нього, знущатимуться, плюватимуть на Нього.</J>


text:
Та учні Його всього цього не розуміли. Зміст сказаного був прихований від них, і вони не знали, про що Він говорить.


text:
Ті з натовпу, що йшли попереду, казали йому замовкнути, але він знову вигукнув щодуху: "Сину Давидів, змилуйся наді мною!"


text:
І тієї ж миті жебрак прозрів. І він подався вслід за Ісусом, славлячи Бога. І всі бачили це і славили Бога.


text:
Закхей прагнув побачити, хто ж такий Ісус. Але через великий натовп він не міг побачити Ісуса, через те, що був Закхей низький на зріст.


text:
Закхей забіг наперед усіх і заліз на чинару, щоб побачити Ісуса, бо Він якраз мав пройти повз дерево.


text:
І коли Ісус дійшов до цього місця, Він підвів очі й промовив: <J>"Закхею, мерщій злазь, бо Я мушу сьогодні зупинитися в твоєму домі".</J>


text:
Але Закхей став і промовив до Господа: "Пане, послухай! Я віддам половину свого добра бідним. І якщо я колись у когось щось видурив, то поверну йому в чотири рази більше!"


text:
Коли вони слухали це, Ісус розповів їм іншу притчу. Деякі вважали, що Царство Боже з'явиться негайно, бо Він підходив до Єрусалима.


text:
Він сказав: <J>"Один чоловік шляхетного походження вирушив у далеку країну. Там його мали проголосити царем, а по тому він планував повернутися додому.</J>


text:
<J>Чоловік покликав своїх десятьох слуг і роздав їм десять мін срібла. Він сказав слугам: "Вкладайте ці гроші в діло до мого повернення".</J>


text:
<J>Але співвітчизники того чоловіка ненавиділи його. Вони вислали за ним навздогін посланців, щоб ті сказали в далекій країні: "Ми не хочемо, щоб цей чоловік царював над нами!"</J>


text:
<J>Але його все одно проголосили царем, і він повернувся додому. А повернувшись, послав за тими слугами, яким роздав був гроші. Його цікавило, який прибуток вони одержали.</J>


text:
<J>То хазяїн сказав йому: "Гарна праця. Ти добрий слуга. Оскільки ти в малому був вірний, я доручаю тобі управляти десятьма містами".</J>


text:
<J>Хазяїн промовив: "Я судитиму тебе твоїми ж словами, злий ти слуга. Ти кажеш, що знаєш, що я лихий чоловік, що беру там, де не клав, та жну там, де не сіяв.</J>


text:
<J>І додав, звертаючись до тих, що стояли поруч: "Заберіть у нього цю міну й віддайте тому, хто має десять мін".</J>


text:
<J>"Кажу ж вам", - відповів хазяїн, "кожному, хто має, додасться ще. А в того, який не має нічого, відніметься й те незначне, що він має.</J>


text:
<J>Щодо тих моїх ворогів, що не хотіли, аби я царював над ними, то приведіть їх сюди і вбийте перед моїми очима".</J>


text:
Підійшовши до Ветфагії та Вефанії поблизу гори, що звалася Оливною, Ісус послав вперед двох Своїх учнів.


text:
Він їм сказав: <J>"Ідіть до того села, що перед нами. Коли ввійдете туди, знайдете там припнутого віслючка, на якому ніхто ще не їздив верхи. Відв'яжіть його й приведіть сюди.</J>


text:
<J>Якщо ж хтось вас запитає: "Навіщо ви відв'язуєте його?", ви скажіть так: "Він потрібен Господу".</J>


text:
А як підійшов Він до сходу з Оливної гори, натовп учнів почав радісно й голосно славити Бога за всі чудеса, які вони побачили.


text:
Серед людей у натовпі було кілька фарисеїв. Вони звернулися до Ісуса: "Вчителю, вгамуй Своїх учнів!"


text:
Ісус відповів їм: <J>"Повірте, якщо Мої послідовники зараз замовкнуть, то почне вигукувати каміння!"</J>


text:
і промовив: <J>"Якби ж ти сьогодні знало, що тобі може принести мир! Та зараз це приховано від очей твоїх.</J>


text:
<J>Настануть дні, коли вороги твої насиплють довколо тебе вали й обложать тебе. Вони насуватимуться з усіх боків.</J>


text:
<J>Вони повалять тебе на землю - і тебе, і дітей у стінах твоїх. Вони каменя на камені не залишать там, де ти стоїш нині. Бо не впізнав ти того часу, коли Бог прийшов спасти тебе".</J>


text:
Він казав їм: <J>"Сказано в Святому Письмі: "Мій дім буде домом молитви". А ви перетворили його на розбійницьке кубло!</J>


text:
Одного дня Ісус навчав людей у храмі, проповідуючи їм Благовість. Тут до Нього підійшли первосвященики, книжники й старійшини.


text:
Вони почали радитися поміж себе, що відповісти: "Якщо ми скажемо: "Від Неба", Він запитає: "Чому ж ви тоді не повірили йому?"


text:
А якщо ми скажемо: "Від людей", то весь цей люд закидає нас камінням. Адже вони всі переконані, що Іоан був пророком".


text:
І Ісус почав розповідати людям таку притчу: <J>"Один чоловік посадив виноградник. Він здав його в оренду виноградарям, а сам надовго вирушив у мандри.</J>


text:
<J>Коли настав час збирати врожай, він послав слугу до орендарів, щоб одержати свою частку врожаю з виноградника. Але ті побили слугу й вигнали його з порожніми руками.</J>


text:
<J>Господар не заспокоювався й послав іншого слугу. Але орендарі й того побили. Вони безсоромно позбиткувалися з нього й прогнали його з порожніми руками.</J>


text:
<J>Тоді господар виноградника сказав собі: "Що ж мені робити? Мушу послати свого улюбленого сина. Може, вони хоч його поважатимуть".</J>


text:
<J>Але побачивши господаревого сина, орендарі почали міркувати поміж себе: "Це - спадкоємець. Давайте вб'ємо його, то й спадщина буде наша".</J>


text:
<J>І вони викинули з виноградника й вбили його. То що тепер господареві виноградника діяти з ними?</J>


text:
<J>Він піде і повбиває тих орендарів, а виноградник здасть в оренду іншим".</J> Коли люди почули цю притчу, вони сказали: "Хай ніколи таке не трапиться!"


text:
Та Ісус пильно подивився на них і мовив: <J>"Яке ж тоді значення того, що сказано у Святому Письмі: "Камінь, відкинутий будівельниками, став наріжним каменем"?</J>


text:
<J>Той, хто впаде на цей камінь, розіб'ється, а на кого впаде цей камінь, - той буде розчавлений".</J>


text:
Книжники й первосвященики шукали засобу, як би їм негайно схопили Ісуса. Але вони боялися людей. Адже й книжники, й первосвященики розуміли, що Він розповів цю притчу проти них.


text:
То вони пильно стежили за Ісусом і розіслали вивідників, які удавали з себе праведників. Вони намагалися зловити Його на слові, щоб мати підстави віддати Його до рук та влади намісника.


text:
Вони запитали Ісуса: "Вчителю, ми знаємо, що те, що Ти говориш і вчиш, - правильно. Ми знаємо, що Ти не зважаєш на особи. Ти правдиво наставляєш на путь Божий.


text:
І вивідники не могли схопити Його за те, що Він говорить перед людьми. Вони були збентежені Його відповіддю й замовкли.


text:
А то були прийшли до Нього саддукеї (це ті, що стверджують, буцімто воскресіння немає). Вони запитали Ісуса:


text:
"Вчителю, Мойсей заповідав нам, що коли помирає чоловік, який був одружений, але не мав дітей, то брат його мусить взяти шлюб з його вдовою і народити з нею дітей, аби продовжити братів рід.


text:
<J>Але ті, кого Бог визнає гідними ввійти у вічне життя й воскресіння з мертвих, - вони не одружуватимуться.</J>


text:
<J>І вони не зможуть більше вмерти, бо вони подібні до ангелів, і вони діти Божі, оскільки вони діти воскресіння.</J>


text:
<J>Навіть Мойсей показав в історії про палаючий кущ, що мертві воскресають, коли назвав Господа "Богом Авраама, Богом Ісаака і Богом Якова".</J>


text:
<J>Адже Давид сам сказав у книзі Псалмів: "Господь мовив до Господа мого: "Сядь по праву руку від Мене,</J>


text:
<J>"Стережіться книжників. Вони люблять походжати в довгому вбранні. Вони люблять, щоб їх шанобливо вітали на базарах. Вони полюбляють найважніші місця в синагогах і найпочесніші місця на бенкетах.</J>


text:
<J>Вони виживають вдів із їхніх осель, а самі творять довгі молитви про людське око. Їм буде кара найтяжча".</J>


text:
<J>Адже всі ці люди кладуть частку від своїх вільних грошей. А вона, бідна, віддала все, що мала на прожиття".</J>


text:
Деякі люди розмовляли про храм, як він прикрашений гарним камінням і дарами, принесеними Богові. Ісус сказав:


text:
<J>"Щодо того, що ви бачите, то прийде час, коли тут каменя на камені не залишиться; все буде зруйновано".</J>


text:
Ісус відповів: <J>"Стережіться, щоб не бути обдуреними. Бо чимало прийде людей, що користуватимуться Моїм іменем. Вони казатимуть: "Я той самий". Вони казатимуть: "Час наблизився". Не йдіть за ними!</J>


text:
<J>Коли ви почуєте про війни й перевороти, не лякайтеся. Спершу справді все це повинно статися, але кінець настане не відразу".</J>


text:
<J>Будуть землетруси, голод і чума в різних місцях. Стануться жахливі події, будуть великі знамення на Небі.</J>


text:
<J>Але перш, ніж усе це трапиться, люди арештовуватимуть і переслідуватимуть вас. Вони віддадуть вас до синагог і кинуть до в'язниці. Вони поведуть вас до царів та правителів через ім'я Моє.</J>


text:
<J>Я дам вам такі слова і мудрість, що ніхто з ворогів ваших не зможе їх ні заперечити, ні спростувати.</J>


text:
<J>А от коли ви побачите Єрусалим, оточений військами, тоді знайте, що час його спустошення наближається.</J>


text:
<J>Хто буде тоді в Юдеї, хай тікає в гори. Хто буде в місті, хай тікає з міста. А хто буде в селі, хай не йде до міста.</J>


text:
<J>Як же тяжко буде в ті дні вагітним жінкам і матерям, що годують немовлят! Бо велике горе буде на землі, та гнів Бога буде проти цих людей.</J>


text:
<J>І поляжуть вони під мечем, і поведуть їх у полон усі різні народи. А Єрусалим топтатимуть погани, аж доки їхній час не мине.</J>


text:
<J>На сонці, місяці й зірках з'являться знамення, і всі народи землі впадуть у відчай. Збентеження охопить їх, коли завирує і здійметься море.</J>


text:
<J>Люди будуть непритомні від страху і боятимуться всього, що приходитиме до світу, а самі небесні тіла захитаються.</J>


text:
<J>Тільки-но на дереві розпуститься листя, ви зможете побачити самі й знатимете, що вже скоро літо.</J>


text:
<J>Пильнуйте себе, не дайте серцям своїм зачерствіти від гульні та пиятики, від клопотів повсякденних, щоб день той не впав на вас несподівано, як пастка.</J>


text:
<J>Будьте насторожі весь час. Моліться, щоб стало у вас сил пройти безпечно через усе те, що має статися, і постати перед Сином Людським".</J>


text:
Він пішов і почав говорити з первосвящениками й начальниками варти про те, як він може видати їм Ісуса.


text:
Юда погодився й почав шукати слушної нагоди, щоб видати Ісуса варті, коли навколо Нього не буде натовпу.


text:
Ісус послав Петра й Іоана, наказавши їм: <J>"Ідіть і приготуйте для нас Пасхальну вечерю, щоб ми могли поїсти".</J>


text:
Ісус відповів: <J>"Як увійдете в місто, вам зустрінеться чоловік, який нестиме глечик з водою. Ідіть за ним до тієї оселі, куди він зайде.</J>


text:
І володарю цього дому скажіть: <J>"Вчитель питає тебе: "Де кімната для гостей, в котрій їстиму Пасхальну вечерю зі Своїми учнями?"</J>


text:
Ісус звернувся до них: <J>"Я дуже хотів прийняти разом з вам Пасхальну вечерю перш, ніж прийму страждання.</J>


text:
Потім Ісус узяв окрай хліба й віддав дяку. Поламавши хліб, Він роздав його апостолам зі словами: <J>"Це тіло Моє, що буде віддане за вас. Чиніть це на спомин про Мене".</J>


text:
Коли вони поїли, Він так само взяв чашу і промовив: <J>"Ця чаша - це новий заповіт, скріплений Моєю кров'ю, яка проллється за вас".</J>


text:
Але Ісус сказав їм: <J>"Царі поганські панують над своїми народами. І ті, хто має владу над людьми, вимагають, щоб їх називали благодійниками.</J>


text:
<J>Але ж ви не поводьте себе так. Навпаки - найбільший з-поміж вас мусить стати як найменьший, а начальник, ніби слуга.</J>


text:
<J>Бо хто значніший: той, хто сидить за столом, чи той, хто йому прислуговує? Чи не той, хто сидить за столом? Але Я серед вас - як той, хто прислуговує.</J>


text:
<J>То ви сидітимете за Моїм столом у Царстві Небесному, будете їсти й пити зі Мною. Вам сидіти на тронах і правити дванадцятьма племенами Ізраїльськими.</J>


text:
<J>Та Я молився за тебе, щоб не втратив ти віру. То ж коли ти, Симоне, навернешся знову, укріпи братів своїх".</J>


text:
Однак Симон, якого ще звали Петром, відповів: "Господи, я готовий іти з Тобою до в'язниці й навіть на смерть".


text:
Але Ісус промовив: <J>"Кажу тобі, Петре, ще й півень не прокричить сьогодні, як ти тричі зречешся, що знаєш Мене".</J>


text:
І звернувся Ісус до Своїх учнів: <J>"Коли Я посилав вас без гаманця, торби й сандалів, чи вам чогось бракувало?"</J> Вони відповіли: "Нічого".


text:
Ісус тоді вів далі: <J>"Але зараз, якщо хто має гаманця, мусить взяти його. Так само, якщо хто має торбу, хай візьме торбу свою. І якщо хто не має меча, хай продасть свій плащ і придбає меч.</J>


text:
<J>Бо кажу вам, що сказане в Святому Письмі мусить збутися зі Мною: "І вважатимуть його до злочинціа". Так, усе сказане про Мене наближається до вивершення".</J>


text:
Закінчивши молитися, Він підвівся й коли повернувся до Своїх учнів, то побачив, що вони сплять, виснажені горем.


text:
Ісус розбудив їх: <J>"Чому ви спите? Вставайте й моліться за те, щоб не були ви введені в спокусу".</J>


text:
Поки він говорив, з'явився натовп людей. Їх вів Юда, один з дванадцяти апостолів. Він підійшов до Ісуса, щоб поцілувати Його.


text:
Зрозумівши, що має статися, учні, які стояли навколо, запитали: "Господи, нам вдарити своїми мечами?"


text:
Та у відповідь Ісус сказав: <J>"Зупиніться! Досить уже цього!"</J> Він доторкнувся до вуха й зцілив слугу.


text:
А потім звернувся до первосвящеників, начальників варти храму та старійшин, що підійшли до Нього: <J>"Ви вийшли проти Мене з мечами та ломаками, ніби проти розбійника.</J>


text:
<J>Я щодня був з вами в храмі, та ви й пальцем Мене не торкнули. Але зараз ваша година - прийшов час владарювання мороку".</J>


text:
Вони схопили Його й повели. Й доставили Його до будинку первосвященика. А Петро йшов за ними на відстані.


text:
Дівчина-служниця побачила Петра, сидячого у відблисках багаття, пильно придивилася й сказала: "Цей чоловік також був із Ним".


text:
Трохи згодом Петра побачив інший чоловік і сказав: "Ти також один із них!" Та Петро промовив: "Ні, чоловіче!"


text:
Минуло щось близько години, і ще один чоловік почав стверджувати: "Без сумніву, цей також був з Ним, бо ж він теж галилеянин".


text:
Але Петро відповів: "Чоловіче, я не знаю, про що ти говориш!" Тієї ж миті, коли Петро ще не закінчив речення, прокричав півень.


text:
І Господь повернувся й подивився на Петра. Тоді Петро згадав Господні слова, як Він говорив: <J>"Ще й півень не прокричить сьогодні, як ти тричі зречешся Мене".</J>


text:
Коли настав день, зібралися разом старійшини народу, первосвященики й книжники, знавці Святого Письма. Вони привели Ісуса на своє зібрання.


text:
Вони сказали: "Якщо Ти Христос, скажи нам це". Ісус відповів їм: <J>"Навіть якщо Я скажу вам це, ви Мені не повірите.</J>


text:
І почали вони Його звинувачувати. Вони казали: "Ми виявили, що цей Чоловік заводив в оману наших людей. Він проти сплат податків цезареві і стверджує, що Він - Христос, цар".


text:
Та первосвященики наполягали, кажучи: "Він Своїм вченням підбурює людей по всій Юдеї. Він почав у Ґалилеї і прийшов аж сюди".


text:
Довідавшись, що Ісус із тієї землі, якою править Ірод, Пилат відправив Його до Ірода, бо той саме перебував в Єрусалимі.


text:
Коли Ірод побачив Ісуса, він був дуже задоволений, бо ж багато років прагнув побачити Його. Він багато чув про Ісуса і сподівався стати свідком якихось дивних знамень, створених Ісусом.


text:
і звернувся до них: "Ви привели до мене цього Чоловіка, звинувативши Його в тому, що Він вводив людей в оману. Отут, у вашій присутності, я допитав Його і не знайшов ніяких підстав для ваших звинувачень проти Нього.


text:
Так само ніяких підстав не знайшов і Ірод. Тож він відіслав Його знову до нас. Як бачите, Ісус не зробив нічого такого, за що заслуговував би смерті.


text:
І втретє Пилат звернувся до народу: "Та ж який злочин учинив цей Чоловік? Я не знайшов проти Нього нічого, за що слід було б карати смертю. Тож я покараю Його батогами й відпущу".


text:
Він наказав відпустити чоловіка, якого було кинуто до в'язниці за участь у заколоті і вбивство. Натовп просив саме за нього. А Ісуса Пилат віддав на їхню волю.


text:
Ісуса повели на страту. По дорозі вони схопили такого собі Симона з міста Киринея, який повертався з поля. Воїни поклали на нього хрест і звеліли нести його за Ісусом.


text:
Він обернувся до них і сказав: <J>"Дочки Єрусалимські, не плачте за Мною. Плачте за собою самими й за дітьми своїми.</J>


text:
<J>Бо настануть дні, коли люди казатимуть: "Щасливі ті жінки, в яких не може бути дітей, щасливі ті утроби, що нікому не дали життя, і щасливі ті груди, які нікого не годували".</J>


text:
Коли вони зійшли на так зване Череповище, воїни розіп'яли Ісуса, а поруч із Ним - тих двох злочинців. Один був розіп'ятий по ліву руку від Нього, а другий - по праву.


text:
Тоді Ісус промовив: <J>"Отче, прости цих людей, вони самі не знають, що вони чинять".</J> А варта тим часом розіграла в кості Його вбрання.


text:
Люди стояли навколо й дивилися. А вожді юдейські насміхалися з Ісуса: "Він рятував інших; хай тепер Себе врятує, якщо Він справді Христос, обраний Богом!"


text:
І один із злочинців, розіп'ятих разом з Ісусом, почав богохулити: "Хіба ти не Христос? Врятуй Себе й нас!"


text:
Але наші з тобою вироки справедливі. Ми отримали те, що заслужили своїми вчинками. А цей Чоловік не зробив нічого лихого".


text:
Побачивши, що сталося, центуріон почав славити Бога. Він сказав: "Це був, безперечно, праведний Чоловік".


text:
Люди, які зібралися подивитися на видовище, пішли додому, б'ючи себе в груди, коли побачили все те, що сталося.


text:
Та всі ті, хто знав Його, стояли й дивилися звіддалік на ці події. Стояли там і жінки, котрі йшли за Ісусом від самої Ґалилеї.


text:
Був тоді в Єрусалимі чоловік на ймення Йосип, член ради юдейської. Він був доброю і праведною людиною.


text:
Він не погоджувався з рішенням і діями ради. Родом він був з юдейського міста Ариматеї. Йосип чекав приходу Царства Божого.


text:
Він зняв Його з хреста й загорнув у лляне полотно. А потім поклав Ісусове тіло до могили, вирубаної в скелі, в якій ніхто ще не лежав.


text:
Жінки, що йшли за Ісусом з Ґалилеї, простежили за Йосипом. Вони бачили могилу, бачили, як Йосип поклав туди тіло.


text:
Вони повернулися додому й приготували мирро й мастила. В суботу жінки, згідно з заповіддю, відпочивали.


text:
У перший день тижня дуже рано вранці жінки вирушили до Ісусової могили, взявши з собою мастила, які вони приготували.


text:
Поки вони сушили голови над цим зникненням, поруч із ними раптом виникли двоє чоловіків у сліпучому вбранні.


text:
Налякані, жінки впали долілиць. А чоловіки заговорили до них: "Чому ви шукаєте серед мертвих Того, Хто живий?


text:
Він казав, що <J>Сина Людського має бути віддано грішникам і розіп'ято. Але на третій день Він воскресне знов".</J>


text:
Ті жінки були Марія Маідалена, Іоанна й Марія, мати Якова. Вони, як і всі інші жінки, що були з ними, розповіли апостолам про те, що сталося.


text:
Та Петро встав і побіг до могили. Він зайшов у печеру, але не знайшов там нічого, крім лляної тканини. Він пішов назад, дивуючись - що то могло статися?


text:
Того ж дня двоє Ісусових учнів простували до містечка Емауса, що в дванадцяти кілометрах від Єрусалиму.


text:
Ісус запитав їх: <J>"Що це за речі, які ви обговорюєте між собою дорогою?"</J> Вони зупинилися й сумно подивилися на Нього.


text:
Один із них, якого звали Клеопа, сказав Ісусу: "Ти, мабуть, один такий, хто мешкає у Єрусалимі й не знає про те, що там сталося останніми днями".


text:
Ісус питає: <J>"Про що це ти говориш?"</J> А вони кажуть: "Про те, що сталося з Ісусом з Назарета. То був Чоловік, що виявився пророком, могутнім ділом і словом, перед Богом і всіма людьми.


text:
Ми сподівалися, що це був саме Той, який збирався визволити Ізраїль. Але попри все, сьогодні третій день відтоді, як Його було страчено,


text:
і деякі жінки з нашого товариства приголомшили нас: рано вранці вони пішли до могили, де Його було поховано, але не знайшли там Його тіла.


text:
Вони прийшли й розповіли нам, що їм була з'ява - вони бачили ангелів. І ангели сказали їм, що Ісус живий.


text:
Тоді дехто з тих, хто був з нами, пішли до могили. Вони знайшли її там, де вона й мала бути, за розповіддю жінок. Вони знайшли все точно так, як жінки розповіли, але не побачили Його".


text:
Тоді Ісус сказав їм: <J>"Ви такі нерозумні! І як тяжко вам повірити у те, про що говорили пророки!</J>


text:
І так, починаючи з Мойсея, зупиняючись на кожному з пророків, Ісус пояснив тим двом Своїм учням те, що сказано про Нього в усьому Святому Письмі.


text:
Але вони дуже вмовляли Його: "Зостанься з нами, вже ж майже вечір, тепер скоро день закінчиться". То Він увійшов, щоб із ними побути.


text:
І один із учнів сказав другому: "Чи не горіли наші серця в грудях, коли Він говорив з нами по дорозі, коли пояснював нам Святе Письмо?"


text:
Тієї ж миті вони підвелися й пішли назад до Єрусалима. Вони знайшли одинадцятьох апостолів і інших з ними, що зібралися разом.


text:
Тоді ті двоє учнів розповіли про все, що з ними сталося на дорозі, і як вони впізнали Ісуса, коли Він розломив хліб.


text:
<J>Погляньте на Мої руки й ноги. Ви ж бачите: це справді Я. Торкніться Мене й подивіться на Мене. Привиди не мають м'яса й кісток. Як ви бачите - Я маю".</J>


text:
Поки вони ще не вірили, і дивувалися, і раділи, Ісус спитав їх: <J>"Чи маєте ви тут щось поїсти?"</J>


text:
І сказав їм Ісус: <J>"Це слова, що казав Я вам, коли ще був із вами: все сказане про Мене в Законі Мойсеєвім, у пророків і в псалмах мусить збутися".</J>


text:
І промовив Ісус: <J>"Так сказано в Святому Письмі: Христос страждатиме й воскресне з мертвих на третій день.</J>


text:
<J>І зараз Я пошлю вам обітницю Отця Мого. Але залишайтеся в місті, аж доки ви одержите силу з висоти".</J>


text:
І Слово стало Людиною й оселилося серед нас. Ми побачили Його Славу, Славу Єдиного Сина Отця Свого. Він був сповнений благодаті і правди.


text:
Іоан свідчить про Нього, проголошуючи: "Це саме Той, про кого я казав: "Той, що йде за мною, Він більший за мене, бо Він був і до мене".


text:
Ніхто й ніколи не бачив Бога, лише Єдиний Син, який і є Богом, той, що найближчий до Отця, Той, що показав нам, який є Бог.


text:
"То хто ж ти такий? - спитали вони. - Ілля?" "Ні", - відповів він. "Може, пророк?" Він знову відповів: "Ні".


text:
Тоді вони мовили до нього: "Скажи нам, хто ти, щоб ми могли розповісти тим, хто нас послав сюди. Що ти скажеш про себе?"


text:
Іоан сказав словами пророка Ісаї: "Я голос Того, що гукає в пустелі: "Зробіть прямими стежки для Господа".


text:
Наступного дня, побачивши, що до нього йде Ісус, Іоан промовив: "Он гляньте, це Ягня Боже, що забирає на себе гріх світу.


text:
Це Він, про Кого я казав: "За мною йде Той, Хто перевищує мене. Він більший за мене, бо Він був і до мене.


text:
Навіть я не знав Його, але я прийшов хрестити людей водою, щоб Він став відомий народові Ізраїльському".


text:
І ось іще що сказав Іоан: "Я бачив Духа, що сходив до Нього з неба в подобі голуба і залишався на Ньому.


text:
Навіть я не знав Його, але Той, Хто послав мене хрестити людей водою, сказав мені: "Ти побачиш Духа, що зійде і залишиться з Чоловіком. Він і є Той, Хто хреститиме Духом Святим".


text:
Ісус повернувся і, побачивши, що вони йдуть за Ним, запитав: <J>"Чого вам треба?"</J> А ті відповіли: "Равві, (що означає "Вчитель"), де Ти живеш?"


text:
<J>"Ходімо, побачите",</J> - відповів Ісус. Тож вони пішли й побачили, де Він живе, і залишилися в Нього аж до вечора. І було то близько четвертої години.


text:
Андрієм звали одного з тих двох, що пішли за Ісусом, після того, як почули, що Іоан сказав. І був він братом Симона, якого ще звали Петром.


text:
Насамперед він знайшов свого брата Симона і сказав йому: "Ми знайшли Месію". (Це слово означає "Христос").


text:
Тоді Андрій привів Симона до Ісуса. Ісус подивився на нього і мовив: <J>"Ти - Симон, син Йони, зватимешся Кифою".</J>


text:
Наступного дня Ісус вирішив іти до Ґалилеї. Зустрівши Пилипа, Ісус звернувся до нього: <J>"Йди за Мною".</J>


text:
Коли Пилип зустрів Нафанаїла, то сказав йому: "Ми знайшли Того, про Кого Мойсей писав у Законі і про Кого писали пророки. Це Ісус із Назарета, Йосипів Син".


text:
Нафанаїл запитав його: "Чи може щось добре прийти з Назарета?" А Пилип відповів: "Ходімо, сам переконаєшся".


text:
Побачивши, що Нафанаїл іде до Нього, Ісус сказав: <J>"Ось справжній ізраїльтянин, що зовсім не має лукавства".</J>


text:
"Звідки Ти знаєш мене?" - спитав Нафанаїл. Ісус відповів: <J>"Перш ніж тебе покликав Пилип, Я бачив тебе, коли ти сидів під фіговим деревом".</J>


text:
<J>"Ти повірив у Мене, бо Я сказав, що бачив тебе під фіговим деревом? Побачиш іще більші дива".</J>


text:
І додав: <J>"Істинно кажу тобі: побачиш, як небо розверзнеться і ангели Господні підійматимуться та сходитимуться до Сина Людського".</J>


text:
У тому місці стояло шість кам'яних посудин для води, що люди використовували для юдейських обрядових обмивань. І кожна з них вміщала по дві- три міри рідини.


text:
Тоді Ісус знову звернувся до них: <J>"А тепер зачерпніть трохи і віднесіть весільному старості".</J> Слуги виконали й це.


text:
Староста покуштував ту воду (яка перетворилася на вино) і здивувався, бо не знав звідки вино взялося. А слуги, що подали йому келих, знали про це. Тоді староста покликав нареченого


text:
й мовив до нього: "Всі люди пригощають спочатку добрим вином, а коли гості сп'яніють, тоді ставлять на стіл гірше. Ти ж приховав від гостей добре вино аж до тепер".


text:
Це було перше чудо, що здійснив Ісус. То сталося в Кані в Ґалилеї. Так Він виявив Свою велич і славу, і Його учні повірили в Нього.


text:
Після того Ісус разом зі Своєю матір'ю, братами та учнями попрямував до Капернаума. І там вони перебували кілька днів.


text:
Прийшовши до храму, Ісус побачив там людей, що продавали худобу, овець та голубів. Він також побачив мінял, що сиділи за столами.


text:
Тоді, сплівши з мотузки батога, Він повиганяв усіх із храму геть, разом з вівцями та худобою. Поперевертавши столи мінял, Він порозкидав їхні гроші.


text:
До тих, що продавали голубів, Він мовив: <J>"Заберіть усе це звідси й не перетворюйте дім Отця Мого на базар!"</J>


text:
Після того, як Він воскрес із мертвих, Його учні згадали, що Він казав про це, і повірили і в Святе Письмо, і в слова Ісусові.


text:
Якось уночі прийшов він до Ісуса й каже: "Равві, ми знаємо, що Ти Вчитель, посланий Богом, бо ніхто не здатен на такі чудеса, як Ти, якщо його не підтримує Бог".


text:
І відповів тоді Ісус: <J>"Істинно кажу, якщо хтось прагне побачити Царство Боже, він мусить народитися вдруге. Хто не народився знову, той не бачитиме Царства Божого".</J>


text:
"Але якщо людина вже стара, як же може вона народитися знову? - запитав Никодим. - Адже ніхто не може повернутися в черево материнське і знову вийти з нього".


text:
<J>"Істинно кажу,</J> - відповів Ісус, <J>- людина має знову народитися від води і Духа. Бо якщо ні, то не ввійти їй до Царства Божого.</J>


text:
<J>Вітер дме туди, куди заманеться. Ти чуєш його завивання, та не знаєш, звідки дме вітер і куди. Так і з кожним народженим від Духа Святого".</J>


text:
<J>Істинно кажу: ми говоримо про те, що знаємо і розповідаємо про те, що бачили, та ви, люди, не приймаєте свідчення нашого.</J>


text:
<J>Я розповідав вам про земні речі, та ви не вірите Мені. Як же ви повірите, коли говоритиму про Небесне?</J>


text:
<J>Мойсей підніс на жердині змію в пустелі. Так само буде і з Сином Людським - Він також мусить бути піднесений.</J>


text:
<J>Бо так сильно полюбив Бог цей світ, що віддав Свого Єдиного Сина заради того, щоб кожен, хто в Нього вірує, не був загублений, а здобув вічне життя.</J>


text:
<J>Того, хто вірує в Нього, не буде засуджено, але того, хто не вірить, вже засуджено, бо він не повірив у Єдиного Сина Божого.</J>


text:
<J>Ось підстава для засудження: Світло прийшло у світ, та люди віддали перевагу темряві, бо лихими були вчинки їхні.</J>


text:
<J>Кожен, хто чинить зло, ненавидить Світло й намагається уникати його, щоб вчинки його лишалися таємними.</J>


text:
Після цього Ісус зі Своїми учнями вирушив до землі Юдейської. Він жив там з ними якийсь час і хрестив людей.


text:
Іоан теж хрестив у Еноні, що біля Салима, бо там було багато води. Чимало людей приходило до Іоана, і він хрестив їх.


text:
Тож вони підійшли до Іоана й сказали: "Равві, Той, з Ким ти був по той бік Йордану, і про Кого ти свідчив, так от Він тепер теж хрестить людей, і всі йдуть до Нього".


text:
Нареченим може бути лише той, у кого є наречена. А дружка - це той, що стоїть і прислухається, коли ж прийде молодий, і радіє, почувши його голос. Тож і я зараз сповнений тієї радості.


text:
Той, Хто прийшов згори, найважливіший від усіх людей, що живуть у цьому світі. Той же, хто прийшов з землі, належить землі і говорить про земне. Отже, Той, Хто прийшов з небес, - вищий за всіх.


text:
Той, хто вірує в Сина, має вічне життя, але не побачить вічного життя той, хто не слухатиметься Сина, і гнів Божий впаде на того.


text:
І прийшов Він до самарійського міста Сихар, неподалік від землі, що Яків віддав своєму синові Йосипу.


text:
Там була криниця Якова. І було тоді близько полудня, коли Ісус, втомившись з дороги, сів відпочити коло Якової криниці.


text:
Самаритянка спитала: "Чому це Ти, юдей, просиш у мене, самаритянки, напитися?" (Юдеї не спілкувалися з самаритянами).


text:
Ісус відповів їй: <J>"Якби ти знала про те, що Бог дає людям, і Хто у тебе просить напитися води, то сама б попросила в Мене, і Я дав би тобі води живої".</J>


text:
"Шановний, - каже жінка, - але ж Ти й відра не маєш, а криниця глибока. То як же збираєшся дістати тієї живої води?


text:
Чи, може, Ти більший за пращура нашого Якова, що дав нам цю криницю і сам пив із неї разом з дітьми своїми і худобою?"


text:
<J>Але хто вип'є тієї води, що Я йому дам, ніколи більше не страждатиме від спраги, бо вода, якої Я дам напитися, перетвориться в людині на животворне джерело, що несе вічне життя".</J>


text:
Тоді жінка каже: "Шановний добродію, то дай же і мені тієї води, щоб я більше ніколи не відчувала спраги й не приходила сюди по воду".


text:
Ісус тоді промовив: <J>"Правду кажеш, що не маєш чоловіка. У тебе було їх п'ятеро. А той, якого маєш тепер, не чоловік тобі! Отже, ти сказала правду".</J>


text:
Наші батьки йшли на цю гору поклонятися, але ви, юдеї, стверджуєте, буцімто Єрусалим є тим самим місцем, де ми маємо поклонятися Господу".


text:
Ісус на те відповів: <J>"Дорога Моя, повір Мені! Надходить час, коли ви поклонятиметеся Отцю не на цій горі й не в Єрусалимі.</J>


text:
<J>Ви, самаритяни, поклоняєтеся тому, чого не розумієте. Ми ж, юдеї, знаємо, чому поклоняємося, бо спасіння приходить від юдеїв.</J>


text:
<J>Та близький той час, і він уже настав, коли справжні прихильники поклонятимуться Отцю в дусі та істині. Таких людей і прагне Отець в богомольці собі.</J>


text:
<J>Бог є Дух. І той, хто поклоняється Йому, має поклонятися в дусі та істині". Жінка й мовить до Нього:</J>


text:
"Я знаю, що має прийти Месія (що означає помазаник Божий), якого називають Христом. Коли ж Він прийде, то розповість нам про все".


text:
В цей час підійшли Його учні й дуже здивувалися, що Він розмовляє з жінкою. Та ніхто з них не спитав: "Що Тобі треба від неї?" або "Чому розмовляєш із нею?"


text:
Ісус мовив до них: <J>"Іжа Моя в тому, щоб виконувати волю Того, Хто послав Мене, і закінчити Його справу.</J>


text:
<J>Засіваючи поле, ви часто кажете: "Ще чотири місяці, а там і жнива". Отож кажу Я вам, розплющіть очі й погляньте на поля. Вони вже достигли для жнив.</J>


text:
<J>Жнець уже одержує платню і збирає врожай для вічного життя, щоб і сіяч, і жнець удвох раділи й були щасливі.</J>


text:
<J>Я послав вас збирати те, над чим ви не трудилися. Інші працювали, а ви прийшли, щоб зібрати те, над чим вони трудилися".</J>


text:
Багато самаритян із цього міста повірили в Ісуса зі слів жінки, що свідчила: "Він розповів мені про все, що я робила в житті".


text:
Коли самаритяни прийшли до Нього, то попросили Його побути з ними, тож Він залишився там на два дні.


text:
Вони сказали тій жінці: "Спочатку ми повірили в Ісуса з твоїх слів, а зараз ми почули Його самі. Отже, ми бачимо, що цей Чоловік і справді Спаситель світу".


text:
Отже, коли Він прийшов туди, галилеяни щиро зустріли Його, бо вони бачили все, що Він звершив на святі Пасхи в Єрусалимі. Бо й вони були на святі.


text:
Ісус знову попрямував до міста Кани, що в Ґалилеї, де Він був перетворив воду на вино. На той час у Капернаумі в одного царського чиновника хворів син.


text:
Чиновник довідався, що Ісус прийшов до Ґалилеї з Юдеї. Він став перед Ісусом і почав благати завітати до Капернаума, щоби зцілити сина, бо той уже помирав.


text:
І відповів йому Ісус: <J>"Йди додому, твій син житиме".</J> Чоловік повірив тому, що сказав Ісус, й пішов додому.


text:
Він запитав, коли стало краще його синові, і йому відповіли: "Лихоманка залишила його вчора десь о першій годині по полудні".


text:
І батько збагнув, що саме в цей час Ісус сказав йому: <J>"Твій син житиме".</J> І він повірив у Ісуса, а разом з ним і вся його родина.


text:
Там біля Овечих воріт є купальня, що звалася по-арамейськи Вифезда і мала п'ять критих галерей з колонами.


text:
У тих галереях лежало багато хворих, сліпих, кривих та немічних. [Вони чекали, поки вода почне вирувати.].


text:
[І час від часу Ангел Господній сходив з неба, щоб збовтати воду. І той, хто першим входив у ту воду, одразу видужував, хоч би якою хворобою він страждав.]


text:
Коли Ісус побачив, що той чоловік лежить там, і знаючи, що він хворіє так давно, Він запитав: <J>"Хочеш одужати?"</J>


text:
Хворий Йому відповів: "Господи, нікому мене занурити у воду, коли вона починає вирувати. Поки я намагаюся дістатися до купелі, як мене завжди хтось випереджає".


text:
Але зцілений не знав, хто то був. Оскільки там було багато людей, то Ісус пішов звідти, щоб Його не помітили.


text:
Пізніше Ісус знайшов того чоловіка у храмі й мовив до нього: <J>"Ось ти вже й видужав, тож не гріши більше, аби з тобою чогось гіршого не сталося". І той чоловік пішов.</J>


text:
Ісус сказав їм: <J>"Отець Мій працює весь час безперервно, то й Я мушу так працювати".</J> Через це ще дужче юдеї захотіли вбити Його.


text:
Він не лише порушив Закон про суботу, а й Бога Отцем Своїм називав, тим самим ставлячи Себе нарівні з Богом.


text:
І мовив Ісус: <J>"Істинно кажу вам: Син нічого не може вчинити зі Своєї волі. Він мусить побачити, що Отець Його робить. Отже, що робить Отець, те й Син Його робить.</J>


text:
<J>Отець любить Сина Свого і не приховує від Нього нічого з того, що робить, і покаже Він ще більші звершення, ніж ті, що ви бачили, - тож ви дивуватиметеся.</J>


text:
<J>Так само, як Отець воскрешає померлих і дає їм життя, так і Син повертає життя тим, кому забажає.</J>


text:
<J>щоб усі люди шанували Сина, як вони шанують Отця. Людина, яка не шанує Сина, не шанує й Отця, що послав Його.</J>


text:
<J>Істинно кажу вам: хто чує слово Моє і вірує в Того, Хто послав Мене, має вічне життя. Його не буде засуджено, бо він від смерті перейшов у життя.</J>


text:
<J>Істинно кажу вам: близький той час, він уже настав, коли померлі почують голос Сина Божого, і всі, хто почує, - матимуть життя.</J>


text:
<J>Не треба дивуватися з того. Надходить час, коли всі, що у могилах лежать, почують голос Сина Людського.</J>


text:
<J>Вони повстануть із могил. Всі ті, що добро робили, воскреснуть для життя, хто ж зло чинив, - встане, щоб бути засудженим.</J>


text:
<J>Сам Я не можу вдіяти нічого. Суджу Я так, як чую від Бога, і суд Мій справедливий, бо Я не намагаюся робити те, що хочу, а виконую волю Того, Хто Мене послав.</J>


text:
<J>Іоан був наче той світильник, що поки світить, то дає світло, і ви з радістю приймали його якийсь час.</J>


text:
<J>Та в Мене Самого є свідоцтво про Себе більше, ніж те, що дав Іоан, бо те, що Отець звелів Мені виконати, і те, що Я роблю зараз, свідчить про Мене і вказує на те, що Отець послав Мене.</J>


text:
<J>Навіть Отець Мій, що послав Мене, Сам свідчить на Мою користь. Ви, люди, ніколи не чули Його голосу й не бачили Його обличчя,</J>


text:
<J>Ви вивчаєте Святе Письмо, бо думаєте, що через нього знайдете вічне життя. Але ж це саме Святе Письмо свідчить і про Мене!</J>


text:
<J>Я прийшов до вас в ім'я Отця Свого, та ви не приймаєте Мене, але якщо хтось інший прийде від свого імені, то ви його приймете!</J>


text:
<J>Як же ви можете повірити в Мене, коли приймаєте похвалу один від одного, та не шукаєте тієї похвали, що йде від Бога Єдиного?</J>


text:
<J>Не думайте, що Я вас звинувачуватиму перед Отцем. Мойсей, на якого ви покладали свої надії, звинуватить вас.</J>


text:
Підвівши очі й побачивши, що великий натовп іде до Нього, Ісус запитав Пилипа: <J>"Де нам купити достатньо хліба, щоб нагодувати цих людей?"</J>


text:
І відповів Пилип Йому: "І за двісті динарів не купиш достатньо хліба, щоб кожному було по шматочку".


text:
І тоді Ісус сказав: <J>"Нехай люди посідають".</J> У тому місці гарно росла трава, тож усі повсідалися. І було там тисяч п'ять чоловіків.


text:
Тоді Ісус узяв хлібини, воздавши Богові дяку, розділив між тими, що сиділи навколо. Так само Він і рибу розділив - кожному, хто скільки хотів.


text:
Коли всі наїлися, Ісус мовив до Своїх учнів: <J>"Позбирайте всі залишки, щоб нічого не пропало".</J>


text:
Тож учні позбирали всі шматки й наповнили дванадцять кошиків залишками від п'ятьох ячмінних хлібин, після того, як усі поїли.


text:
Побачивши чудо, здійснене Ісусом, усі люди казали: "Цей Чоловік і справді пророк, що мав прийти у світ!"


text:
Ісус знав, що люди хочуть оголосити Його своїм царем. От-от вони вже повинні були прийти. Через те Він знову подався в гори, щоб побути на самоті.


text:
Вже сутеніло, а Ісус усе ще не приходив до них. Тоді вони сіли в човен і попливли через озеро назад до Капернаума.


text:
Коли вони пропливли кілометрів п'ять - шість, то побачили Ісуса, що йшов по озеру й підходив уже до човна. Учні Його дуже перелякалися.


text:
Як Він сказав це, вони взяли Його до човна й одразу допливли до берега, до того місця, куди прямували.


text:
Наступного дня люди, що залишалися на протилежному березі озера, побачили там лише один човен. Вони знали, що Ісус не сів у човен разом зі Своїми учнями. Вони знали, що ті попливли самі.


text:
Та деякі човни прибули туди з Тиверіади. Вони зупинилися недалеко від місця, де напередодні люди їли хліб, після того, як Господь воздав дяку за їжу.


text:
І побачивши, що там не було ні Ісуса, ні Його учнів, усі посідали у човни й попливли до Капернаума шукати Його.


text:
Ісус мовив у відповідь: <J>"Істинно кажу вам: ви шукаєте Мене не тому, що побачили чудесні знамення, а через те, що їли хліб і наїлися досхочу.</J>


text:
<J>Працюйте не заради їжі земної, що гине, а заради їжі, що ніколи не псується і дає вічне життя, їжі, яку дасть вам Син Людський. Адже прихильністю Своєю відзначив Його Бог-Отець".</J>


text:
Наші пращури їли манну небесну в пустелі, як про це написано у Святому Письмі: "Він послав їм хліб з Небес, щоб вони їли".


text:
Ісус їм відповів: <J>"Істинно кажу вам: не Мойсей послав вам хліб з Небес. Це Отець Мій дає вам справжній хліб з Небес.</J>


text:
Ісус відповів: <J>"Я і є той хліб, що дарує життя. Хто до Мене приходить, ніколи не буде голодний, хто вірить у Мене, той ніколи не буде спраглий.</J>


text:
<J>Кожен прийде до Мене, кого Отець Мій дасть Мені, і Я ніколи не прожену того, хто прийде до Мене.</J>


text:
<J>Бо Я зійшов з Небес не для того, щоб чинити те, що Мені Самому хочеться, а щоб виконати волю Того, Хто послав Мене.</J>


text:
<J>Ось Його воля: щоб Я не розгубив нічого з даного Мені Богом, щоб повернув усіх до життя в останній день.</J>


text:
<J>Саме така воля Отця Мого: щоб кожен, хто побачить Сина і повірить у Нього, мав вічне життя. І Я воскрешу того в останній день".</J>


text:
Тоді юдеї почали висловлювати своє невдоволення Ним, бо Він сказав: <J>"Я - хліб, що зійшов з Небес".</J>


text:
Вони казали: "Хіба Він не Ісус, Йосипів Син? Чи не знаємо Його батька й матір? Як же Він може казати тепер, що <J>зійшов з Неба</J>?"


text:
<J>Ніхто не може прийти до Мене, доки Отець, що послав Мене, не приведе його. А Я поверну його до життя в останній день.</J>


text:
<J>Пророки писали: "І Бог їх усіх навчить". Кожен, хто слухає Отця і навчається у Нього, приходить до Мене.</J>


text:
<J>Я - хліб живий, що зійшов з Небес, і хто скуштує цього хліба, той житиме вічно. Хліб, що я дарую, - тіло Моє, що віддаю за життя світу".</J>


text:
А Ісус їм на те відповів: <J>"Істинно кажу вам: поки не покуштуєте тіла Сина Людського і не вип'єте крові Його, не матимете життя в собі.</J>


text:
<J>Як Отець Живий Мене послав, і Я живу Отцем Своїм, так само і той, хто їсть тіло Моє, житиме Мною.</J>


text:
<J>Ось що це за хліб, що з Неба зійшов. Це не так, як пращури ваші, що їли манну небесну і повмирали. Той же, хто їстиме цей хліб, житиме вічно".</J>


text:
Багато хто з Ісусових учнів, почувши це, сказав: "Таке вчення важко сприйняти. Хто може прийняти таке?"


text:
<J>Лише Дух приносить життя. Тіло ж не має ніякого значення. Слова, що Я мовив вам, - Дух, і вони дають життя. Та є серед вас такі, що не вірять".</J>


text:
(Він так сказав, <J>бо знав від самого початку тих, хто не віритиме, і того, хто зрадить Його</J>). А потім додав:


text:
У відповідь Йому Симон - Петро сказав: "Господи, до кого ж ми підемо? Ти маєш слова, що приносять вічне життя.


text:
Він казав про Юду, сина Симона Іскаріота, бо хоч той і був одним з дванадцятьох апостолів, але мав зрадити Ісуса.


text:
Після цього Ісус мандрував по Ґалилеї. Він не хотів мандрувати по Юдеї, бо юдеї намірялися Його вбити.


text:
Тож Його брати сказали Йому: "Тобі слід іти звідси до Юдеї на свято, щоб Твої послідовники могли побачити Твої діла.


text:
Ніхто не тримає в тайні свої вчинки, якщо хоче бути відомий усім людям. Отже, якщо Ти можеш зробити це, то покажеш Себе світові".


text:
Тоді Ісус мовив до них: <J>"Ще час Мій не настав, але вам годиться будь-який час, щоб піти туди.</J>


text:
І багато хто поміж себе перешепотіли про Нього в натовпі. Одні казали: "Він - добра Людина"; інші - "Ні, Він обдурює людей".


text:
У відповідь Ісус мовив їм: <J>"Те, чого Я навчаю, належить не Мені. Моє вчення йде від Того, Хто послав Мене.</J>


text:
<J>Якщо людина хоче виконати волю Божу, то зрозуміє, звідки йде вчення - від Бога, чи від Мене Самого.</J>


text:
<J>Той, хто говорить від себе самого, намагається здобути славу лише собі. Хто ж прагне здобути славу Тому, Хто послав Його - правдивий, і немає кривди в Ньому.</J>


text:
<J>Хіба Мойсей не дав вам Закон? Та жоден із вас не дотримується його. Чому ви намагаєтеся вбити Мене?"</J>


text:
<J>Мойсей дав вам обряд обрізання, але обрізання прийшло від предків ваших, а не від Мойсея. Ви ж інколи обрізаєте немовлят навіть по суботах!</J>


text:
<J>Якщо вже обрізання робите по суботах, щоб не порушити Закону Мойсеєвого, то чому ж гніваєтеся на Мене через те, що Я зцілив людину в суботу?</J>


text:
Та гляньте! Він розмовляє з натовпом відкрито, і ніхто Його не зупиняє. Може, правителі наші й справді знають, що Він - Христос?


text:
Проте ми знаємо, звідки родом цей Чоловік. А коли справжній Христос прийде, ніхто не знатиме, звідки Він прийшов".


text:
Навчаючи у храмі, Ісус голосно сказав: <J>"Ви знаєте Мене, і знаєте, звідки Я родом, і все ж Я прийшов не зі Своєї волі, а з волі Того, Хто послав Мене. Він - істинний. Ви Його не знаєте.</J>


text:
Коли Ісус промовив це, люди намірилися схопити Його, але ніхто не наважився навіть торкнутися Ісуса, бо час Його ще не прийшов. Багато людей повірили в Нього.


text:
Фарисеї почули, що люди кажуть про Ісуса, і разом з первосвящениками послали варту схопити Його. Тоді Ісус сказав:


text:
Юдейські правителі почали говорити поміж себе: "І куди це Він збирається піти, що ми Його не знайдемо? Може, Він піде до наших людей, що живуть у грецьких містах, і там навчатиме греків?


text:
Що Він мав на думці, кажучи: <J>"Ви шукатимете Мене, та не знайдете?"</J> І ще: <J>"Туди, де Я буду, ви не зможете піти?"</J>


text:
Настав останній і головний день свята. Ісус підвівся й голосно промовив: <J>"Якщо хто з вас відчуває спрагу, нехай підійде до Мене і нап'ється.</J>


text:
Ісус казав це, маючи на увазі Дух Святий, що зійде на тих, хто повірить у Нього. Тоді Дух Святий ще не був дарований людям, бо Ісус іще не був піднесений до слави Своєї.


text:
Хіба не сказано у Святому Письмі, що Христос - один із Давидових нащадків і прийде Він із Вифлеєма, міста, де Давид жив?"


text:
Тож варта пішла назад до первосвящеників і фарисеїв. Ті запитали воїнів: "Чому ж ви не привели Його сюди?"


text:
А фарисеї та книжники відповіли Никодимові: "Чи не із Ґалилеї часом і ти? Вчи Святе Письмо, то й побачиш, що не приходить пророк з Ґалилеї".


text:
Рано-вранці наступного дня Він знову пішов у храм. Усі люди посходилися до Нього. Тоді Він сів і почав навчати.


text:
Вони говорили так, щоб випробувати Ісуса й використати Його відповідь проти Нього Самого. Ісус же нахилився й почав писати щось пальцем на землі.


text:
А вони не переставали питати. Тоді Він устав і мовив до них: <J>"Той серед вас, хто без гріха, нехай перший кине в неї камінь".</J>


text:
І почувши ці слова, всі почали розходитися. Спочатку старші, а за ними й молодші. Зосталися лише Ісус та жінка, що стояла перед Ним.


text:
"Жоден, Добродію", - відповіла вона. <J>"То й Я не виню тебе,</J> - сказав Ісус. <J>- Іди собі й більше не гріши!".</J>


text:
Пізніше Ісус знову розмовляв з людьми. Він так їм казав: <J>"Я - Світло світу. Той, хто слідом іде за Мною, ніколи не йтиме у пітьмі, бо Світло, що несе життя, завжди буде з ним".</J>


text:
Ісус відповів їм: <J>"Якщо Я свідчу Сам про Себе, Мої свідчення істинні, бо Я знаю, звідки прийшов, і куди йду, а ви не знаєте, звідки Я прийшов чи куди Я іду.</J>


text:
<J>Та якщо Я судитиму, то Мій суд буде істинний, оскільки, коли я суджу, Я не один, а Отець, що послав Мене, зі мною і судитимемо ми разом.</J>


text:
<J>Адже написано в Законі вашому, що коли двоє свідчать одне й те саме, то їхні свідчення - істинні.</J>


text:
Тоді Його спитали: "Де ж Твій Отець?" Ісус відповів: <J>"Ви не знаєте ні Мене, ні Отця Мого. Якби ви знали Мене, то знали б і Отця Мого".</J>


text:
Промовляв Він ці слова, коли навчав у храмі, стоячи біля скарбниці. Й ніхто Його не схопив, бо час Його тоді ще не прийшов.


text:
І знову Він промовив до них: <J>"Я залишу вас, і ви будете шукати Мене, але помрете в гріху своєму, і не зможете прийти туди, куди Я йду".</J>


text:
Тоді юдеї почали питати один одного: "Ви гадаєте, Він уб'є Себе? Сказав же Він: <J>"Ви не можете прийти туди, куди Я йду"</J>.


text:
І тоді Ісус мовив: <J>"Ви всі народилися на землі. Я ж посланий Небом. Ви належите цьому світові, а Я - ні.</J>


text:
<J>І тому Я кажу, що ви всі помрете грішні. Так, ви помрете з гріхами своїми, якщо не повірите, що Я є Той, Хто Я є".</J>


text:
Люди запитали Його: "Хто ж Ти є?" Ісус відповів: <J>"Я є Той, про Кого Я говорив вам з самого початку.</J>


text:
<J>Я міг би багато чого сказати про вас. Я міг би судити вас. Але Той, Хто послав Мене - істинний. І Я кажу людям лише те, що чув від Нього".</J>


text:
А далі Він мовив: <J>"Коли вознесете Сина Людського, тоді пізнаєте, що Я є Той, Хто Я є. Я нічого не роблю від Себе Самого, Своєю волею, а кажу лише те, чого Отець навчив Мене.</J>


text:
Тоді Ісус почав говорити тим юдеям, що повірили в Нього: <J>"Якщо ви будете дотримуватися Мого вчення, то насправді станете учнями Моїми.</J>


text:
І сказали Йому юдеї: "Ми Авраамові нащадки. Ми ніколи не були нічиїми рабами! То що Ти маєш на увазі, коли говориш, що <J>ми будемо вільні</J>?"


text:
<J>Я знаю, що ви Авраамові нащадки, але ви прагнете вбити Мене, оскільки не можете прийняти Моє вчення.</J>


text:
<J>Я розповідаю вам про те, що бачив в Отця Свого, ви ж робите те, чого навчилися від свого батька".</J>


text:
І відповіли Йому юдеї: "Авраам наш батько!" А Ісус їм на те: <J>"Якби ви були Авраамові діти, то чинили б так, як Авраам робив.</J>


text:
<J>Ви ж хочете вбити Мене. Ви хочете вбити Чоловіка, який повідав вам істину, почуту від Бога. Авраам не робив так.</J>


text:
<J>Ви ж робите так, як ваш батько".</J> "Ми не незаконнонароджені, - мовили вони, - у нас один батько - це Бог!"


text:
На те Ісус відповів: <J>"Якби Бог був вашим батьком, то ви б любили Мене, бо Я прийшов від Бога, і ось Я тут. Я не прийшов зі Своєї волі, бо Він послав Мене.</J>


text:
<J>Диявол вам батько, тож ви прагнете виконувати його волю. Він був убивцею з самого початку і ніколи не був на боці істини, бо немає її в нього. Коли він каже неправду, то це природно для нього, бо він сам брехун і породжує брехню.</J>


text:
<J>Хто з вас може засвідчити, що Я винен у гріхах? Ніхто. То чому ж ви не вірите Мені, коли Я кажу правду?</J>


text:
Юдеї мовили до Ісуса: <J>"Тепер ми точно знаємо, що Ти навіжений. Авраам і пророки померли, а Ти кажеш, що той, хто прийме вчення Твоє ніколи не спізнає смерті.</J>


text:
Чи, може, Ти вважаєш Себе більшим від нашого батька Авраама? Але ж він помер, і пророки теж. То ким же Ти Себе вважаєш?"


text:
Ісус мовив: <J>"Якби Я Сам славив Себе, то це нічого не означало б. Той же, Хто прославляє Мене - це Мій Отець, Кого ви називаєте своїм Богом.</J>


text:
<J>Ви Його ніколи не знали, а Я знаю. Якби Я сказав, що не знаю Його, то був би таким же брехуном, як і ви, люди. Але Я знаю Його і виконую волю Його.</J>


text:
<J>Прабатько ваш Авраам був радий, що міг побачити день, коли Я прийшов. Він побачив це і щасливий з того".</J>


text:
І мовив Ісус до них: <J>"Істинно кажу вам: перш ніж Авраам був, Я є".</J> Почувши це, вони схопили каміння, щоб закидати Його.


text:
Ісус тоді відповів: <J>"Ні він, ані батьки його. Він народився сліпим заради того, щоб Бог виявив Свою силу, коли він зцілиться.</J>


text:
<J>Поки ще день, ми маємо виконувати волю Того, Хто послав Мене. Коли ж ніч настане, ніхто не може працювати.</J>


text:
і сказав: <J>"Йди й умийся в купальні Силоам"</J> (що означає "посланець"). Тож він пішов, умився й повернувся зрячий.


text:
Тоді сусіди й усі, хто звик бачити його жебраком, запитали: "Чи не той це чоловік, що сидів тут старцем?"


text:
Одні казали: "Так, це він". Інші: "Ні, він лише схожий на того". Він же сам сказав: "Я саме той сліпий".


text:
На те він відповів: "Чоловік, ім'я Якого Ісус, змішав слину Свою з землею, помазав цим мої очі й мовив до мене: <J>"Іди й умийся в Силоамі"</J>. Я пішов, умився там, після чого й прозрів".


text:
І знову фарисеї питали його, як це сталося, що він прозрів. І той відповів: "Він змастив мені очі брудом, я вмився і зараз бачу".


text:
Деякі фарисеї почали казати: "Цей Чоловік не від Бога, бо не дотримується Закону про суботу". Та інші сказали: "Чи може грішник чинити такі чудесні діла?" Тож серед них виникла суперечка.


text:
Тоді вони знову звернулися до сліпого: "Що ти можеш сказати про Чоловіка, який повернув тобі зір?" І той відповів: "Він - пророк".


text:
Та юдейські правителі не вірили, що цей чоловік був сліпим і враз прозрів. Тож покликали його батьків


text:
Але ми не знаємо ні як сталося, що він може тепер бачити, ані того Чоловіка, що повернув йому зір. Запитайте в нього! Він уже достатньо дорослий і може розповісти про себе сам".


text:
Його батьки сказали так, бо боялися юдейських правителів, які попередньо змовилися, що як хтось визнає Ісуса Христом, то вони того виженуть із синагоги. Тому й сказали батьки:


text:
Тоді юдейські правителі вже вдруге покликали чоловіка, що прозрів, і знову звернулися до нього: "Заклинаємо тебе, скажи правду перед Богом. Ми знаємо, що той Чоловік грішний".


text:
І він відповів: "Я не знаю, грішний той Чоловік, чи ні. Я знаю лиш одне: я був сліпий, а зараз бачу!"


text:
"Я ж уже вам розповідав, - відповів він, - але ви не слухали мене! То навіщо ж ви знову хочете почути це? Чи, може, теж хочете стати Його учнями?"


text:
А чоловік, що прозрів, їм відповів: "Дивина, що ви не знаєте, звідки Він, адже Він повернув мені зір!


text:
Ми знаємо, що Бог не слухає того, що кажуть грішники. Він слухає лише благовірних, тих, хто виконує Його волю.


text:
Тоді фарисеї розгнівалися й сказали: "Ти завжди був грішником і народжений увесь у гріху, а тепер намагаєшся повчати нас?" І вони вигнали його з синагоги.


text:
Ісус, почувши, що вони вигнали цього чоловіка з синагоги, знайшов його і мовив: <J>"Чи віриш ти у Сина Людського?"</J>


text:
А Ісус їм відповів: <J>"Якби ви були сліпі, то не були б винні в гріхах. Ви ж кажете: "Ми зрячі". Отож і гріхи ваші залишаються з вами.</J>


text:
<J>Істинно кажу вам: хто заходить до овечого загону не через хвіртку, той злодій і грабіжник, він хоче покрасти овець.</J>


text:
<J>Сторож відчиняє йому ворота, а вівці слухаються його голосу. Він кличе кожну свою вівцю по імені і виводить їх із загону.</J>


text:
<J>Та ніколи вони не підуть за незнайомцем, швидше повтікають від нього, не знаючи його голосу".</J>


text:
<J>Я і є ті ворота, і якщо хтось увійде через Мене, то матиме спасіння. Він увійде і вийде, знайшовши те, що йому потрібно.</J>


text:
<J>Злодій приходить, щоб грабувати, вбивати й руйнувати. Я ж прийшов, щоб люди мали життя і мали його вдосталь.</J>


text:
<J>Наймит - то не пастух, і вівці не належать йому. Побачивши вовка, він кидає овець і тікає геть. Вовк нападає на отару, й вівці кидаються врозтіч.</J>


text:
<J>Я маю ще й інших овець, що не з цієї отари. І Я маю привести їх сюди, щоб вони чули голос Мій і стали єдиною отарою з одним пастухом.</J>


text:
<J>Ніхто не забирає його в Мене. Я Сам віддаю його з власної волі. Я маю владу віддати життя й одержати його знову. І маю наказ такий від Отця Свого".</J>


text:
Навколо Нього зібралися юдеї. Вони почали казати: "Як довго Ти триматимеш нас у непевності? Якщо Ти Христос, то скажи нам одверто".


text:
Ісус відповів: <J>"Я вам уже казав, але ви не повірили. Все, що Я здійснюю в ім'я Отця Свого, свідчить на Мою користь.</J>


text:
<J>Мій Отець, що дав їх Мені, Він більший за всіх. Тож ніхто не зможе вирвати тих, хто йде за Мною, з рук Отця Мого.</J>


text:
А Ісус мовив: <J>"Багато добрих справ зробив Я перед очима вашими в ім'я Отця Мого. За котру ж із тих добрих справ ви хочете побити Мене камінням?"</J>


text:
Тоді юдеї відповіли Йому: "Не за добрі вчинки ми хочемо побити Тебе камінням, а за те, що ганьбиш Бога, за те, що Ти, простий смертний, намагаєшся Себе за Бога видати".


text:
<J>Ви ж на Того, Кого Отець освятив і послав у світ, кажете: "Ти ганьбиш Бога". І то лише тому, що Я сказав: "Я Син Божий".</J>


text:
<J>Навіть якщо ви не вірите в Мене, то повірте хоча б у діла Мої. Так ви дізнаєтесь і зрозумієте, що Отець Мій у Мені, а Я в Отці Своєму".</J>


text:
Ісус знову вирушив на інший бік Йордану, на те місце, де раніше Іоан хрестив людей. Він залишався там,


text:
і багато людей приходило до Нього, кажучи: "Іоан не здійснював ніяких чудес, та все, що казав він про цього Чоловіка, правда!"


text:
Марія була тією самою жінкою, що змастила була мирром Господа і волоссям своїм обтерла Йому ноги. Хворий Лазар був її братом.


text:
Почувши це, Він сказав: <J>"Ця хвороба не смертельна, вона для слави Божої, щоб Син Божий прославився через неї".</J>


text:
Тоді учні звернулися до Нього: "Вчителю, юдеї тільки-но хотіли побити Тебе камінням, а Ти знову йдеш туди?"


text:
На те Ісус відповів: <J>"Хіба не дванадцять годин має день? Якщо людина вдень ітиме дорогою, то не спотикатиметься, бо їй світитиме світло світу цього.</J>


text:
<J>Я ж радий, що Мене там не було. І Я радий за вас, бо зможете тепер піти туди й пересвідчитися, й повірити в Мене. А зараз ходімо до нього."</J>


text:
Тоді Хома, на прізвисько Близнюк, звернувся до всіх учнів: "Ходімо й ми разом з Ісусом і помремо з Ним разом".


text:
й багато юдеїв прийшло до Марти й Марії, щоб розділити з ними печаль з приводу смерті брата та втішити їх.


text:
Промовивши це, вона пішла й покликала свою сестру Марію і сказала їй нишком: "Учитель уже тут, Він тебе кличе".


text:
Юдеї, що були в домі і втішали її, побачивши, що Марія швидко встала й вийшла, подумали, що йде вона до могили плакати, й пішли за нею.


text:
Прийшовши на те місце, де був Ісус, і побачивши Його, Марія впала до ніг Його і сказала: "Господи, якби Ти був тут, то не помер би мій брат".


text:
Ісус був глибоко схвильований її горем, тим, як вона побивається і як плачуть юдеї, що прийшли разом з нею.


text:
І знову Ісус, зворушений до глибини душі, пішов до могили. То була печера, вхід до якої був завалений каменем.


text:
Ісус сказав: <J>"Заберіть цей камень".</J> Марта, сестра померлого, Йому у відповідь: "Господи, зараз уже відгонить, бо пройшло чотири дні, як він помер".


text:
Тож вони відкотили камінь. Ісус, підвівши очі вгору, мовив: <J>"Отче, дякую Тобі, що почув Мене.</J>


text:
<J>Я знаю, що Ти завжди чуєш Мене, та Я казав це заради людей, що стоять навколо, щоб вони повірили, що саме Ти послав Мене".</J>


text:
І вийшов померлий, і руки й ноги його були сповиті полотном, і обличчя загорнуте. Тоді Ісус звернувся до всіх: <J>"Розповийте його, і нехай собі йде".</J>


text:
Тоді первосвященики й фарисеї, зібравши Синедріон сказали: "Що нам робити? Цей Чоловік творить багато чудес!


text:
Якщо ми дозволимо Йому діяти так і далі, то всі повірять у Нього, і прийдуть римляни, зруйнують наш храм і знищать народ".


text:
І не розумієте, що для вас буде краще, якщо один чоловік загине за людей, ніж якщо весь народ буде знищено".


text:
І сказав це він не від себе. Оскільки він був первосвящеником того року, він передрікав, що Ісус помре за людей,


text:
Тоді Він перестав відкрито ходити серед юдеїв, а подався звідти до міста Єфраїма, розташованого ввіддалік, біля пустелі. Там і залишався Він зі Своїми учнями.


text:
Надходило свято юдейської Пасхи, і багато людей з усіх країв подалося до Єрусалима, щоб виконати обряд очищення перед Пасхою.


text:
Первосвященики і фарисеї віддали наказ: якщо хтось довідається, де перебуває Ісус, то повинен негайно повідомити про це, щоб Його могли схопити.


text:
Там Йому приготували вечерю, і Марта прислуговувала за столом. Серед тих, хто з Ним вечеряв, був і Лазар.


text:
Марія взяла глечик, де було з півлітра дорогоцінних пахощів, зроблених із справжнього нарду, облила ними Ісусові ноги, витерла їх своїм волоссям, і чудовий аромат мирра наповнив увесь дім.


text:
Юда мовив це не тому, що дбав про бідних, а тому, що був злодієм. Він завідував скринькою з пожертвуваннями і крав гроші звідти.


text:
Багато юдеїв, дізнавшись, що Ісус у Вефанії, прийшло на свято, щоб побачити Його. Вони хотіли побачити й Лазаря, якого Ісус воскресив із мертвих.


text:
люди взяли пальмове гілля й пішли зустрічати Його, вигукуючи: "Осанна! Благословенний Той, Хто приходить в ім'я Господа! Благословенний будь, Царю Ізраїльський!"


text:
Спочатку Його учні не зрозуміли цього, та коли Ісус прославився, то згадали, що було про Нього так написано у Святому Письмі, і що так люди і зробили Йому.


text:
Ті, хто був з Ісусом, коли Він воскресив Лазаря з мертвих і звелів йому вийти з могили, почали всім розповідати про те, що сталося.


text:
Тоді фарисеї почали говорити поміж себе: "Ви бачите, нам так і не вдасться щось зробити! Он гляньте, здається, що весь світ пішов за Ним!"


text:
Вони підійшли до Пилипа з Вефсаїди, що в Ґалилеї, і мовили: "Добродію, ми хочемо побачити Ісуса". Пилип пішов до Андрія і сказав йому про це.


text:
<J>Істинно кажу вам: якщо пшеничне зерно не впаде в грунт і не загине, то залишиться одне. Коли ж воно впаде в грунт і загине, то принесе багато зерен і дасть добрий врожай.</J>


text:
<J>Той, хто любить власне життя, загубить його, хто ж ненавидить своє життя в цьому світі, той збереже його для вічного життя.</J>


text:
<J>Хто служить Мені, має йти слідом, і там, де Я перебуватиму, буде й слуга Мій. Того, хто служить Мені, шануватиме і Отець Мій.</J>


text:
<J>Зараз Я стурбований. Що Мені сказати? Можливо, такі слова: "Отче, врятуй Мене від цього часу страждань"? Ні, тому, що заради цих страждань Я й прийшов.</J>


text:
<J>Отче, нехай славиться ім'я Твоє". І почувся Голос з неба: "Я вже прославив ім'я Своє і ще прославлю".</J>


text:
Тоді з натовпу, який був там, ті, хто чув це, почали казати, що то був грім. Деякі з них казали: "То ангел говорив з Ним".


text:
І тоді народ Йому відповів: "Наш Закон каже, що Христос житиме вічно, то як же ти можеш говорити, що Син Людський вознесеться? І хто ж Він, Син Людський?"


text:
І мовив Ісус: <J>"Світло ще не довго буде з вами. Ідіть, поки Світло маєте, щоб темрява не застала вас, бо той, хто ходить у пітьмі, не знає, куди йде.</J>


text:
<J>Вірте у Світло, поки Світло з вами, бережіть віру в Нього, щоб стати синами Світла".</J> Мовивши це, Ісус пішов геть і сховався від людей.


text:
Бо здійснилося сказане пророком Ісаєю: "Господи, хто повірив у те, що ми сказали? Хто бачив силу Господню?"


text:
"Бог зробив людей сліпими, а серця іхні кам'яними, щоб вони не могли бачити очима і розуміти серцем своїм, щоб звернулися до Мене щоб Я зцілив їх".


text:
Та багато людей, навіть дехто з юдейських правителів, повірили в Ісуса. Однак, боячись фарисеїв, вони не могли відкрито признатися в цьому, щоб їх не вигнали з синагоги.


text:
І мовив Ісус на весь голос: <J>"Хто вірить у Мене, той справді вірить і в Того, Хто послав Мене.</J>


text:
<J>Якщо хто почує Мої слова, та не коритиметься їм, то Я йому не суддя, бо не судити світ Я прийшов, а врятувати його.</J>


text:
<J>Хто Мене не визнає і не приймає слова Мої, тому буде інший суд: ті слова, яким Я навчав, будуть йому суддею в Останній день.</J>


text:
Було це перед святом Пасхи, і Ісус знав, що прийшов час Йому покинути цей світ і піти до Отця Свого. Він завжди любив тих, хто був з Ним у світі, й вирішив показати їм, що любов ця до них була безмежною.


text:
Тоді налив води у миску і почав мити Своїм учням ноги й витирати їх рушником, яким був підперезаний.


text:
Петро сказав Йому: "Ти ніколи не митимеш ніг моїх!" На те Ісус відповів: <J>"Якщо Я не обмию їх, то не матимеш ти місця поруч зі Мною".</J>


text:
"Господи, - попросив Симон-Петро, - обмий не лише ноги, а й руки мої і голову!" Тоді Ісус до нього й каже:


text:
Скінчивши обмивати ноги, Ісус знову вдягнувся і, повернувшись на Своє місце за столом, мовив: <J>"Чи розумієте ви, що Я для вас зробив?</J>


text:
<J>Істинно кажу вам: жоден слуга не більший за свого господаря, так і Посланець не більший від Того, Хто Його послав.</J>


text:
<J>Я не кажу про вас усіх. Я знаю тих, кого вибрав. Та мусить збутися те, що написано у Святому Письмі: "Той, хто хліб їв зі Мною, повернувся проти Мене".</J>


text:
<J>Я кажу вам про це зараз, перш ніж це збудеться, а коли воно збудеться, ви повірите: Я Той, що є.</J>


text:
<J>Істинно кажу вам: хто приймає Мого посланця, той приймає і Мене, а хто приймає Мене, той приймає і Того, Хто Мене послав".</J>


text:
Мовивши це, Ісус став глибоко стурбованим і сказав відверто: <J>"Істинно кажу вам: серед вас є один, хто зрадить Мене".</J>


text:
І відповів Ісус: <J>"Це той, для кого Я вмочу скибку хліба в миску".</J> Тоді Він вмочив хліб у миску й подав його Юді, сину Симона Іскаріота.


text:
І лише Юда взяв той хліб, як сатана увійшов у нього. І мовив Ісус до Юди: <J>"Роби швидше те, що збираєшся зробити".</J>


text:
Через те, що Юда мав скриньку для грошей, одні гадали, що Ісус сказав йому: "Купи все, що нам потрібно для свята", інші, що Він велів роздати трохи грошей бідним.


text:
Після того, як Юда вийшов, Ісус мовив: <J>"Син Людський здобув тепер славу, а через Нього - Бог.</J>


text:
<J>Оскільки Бог здобув славу через Нього, то й Син Людський прославиться через Бога. І Бог незабаром прославить Його.</J>


text:
<J>Діти мої, вже не довго Я буду з вами, а потім ви шукатимете Мене. Це буде так, як Я сказав юдеям: "Ви не зможете піти туди, куди йду Я". Так і вам Я кажу.</J>


text:
<J>Я даю вам нову заповідь: любіть один одного. Як Я вас полюбив, ви повинні любити один одного.</J>


text:
"Господи, куди ж Ти йдеш?" - спитав Симон-Петро. <J>"Ти не можеш іти за Мною, куди Я йду, а пізніше - йтимеш",</J> - відповів Ісус.


text:
Ісус відповів: <J>"Ой, чи такий ти, що покладеш життя? Істинно кажу тобі: ще й півень не заспіває, як ти тричі зречешся Мене".</J>


text:
<J>У домі Отця Мого багато місця. І якби не так було, то Я б вам сказав. Я йду туди, щоб приготувати місце для вас.</J>


text:
<J>"Я є Шлях, Істина й Життя,</J> - відповів Ісус. <J>-І ніхто не прийде до Отця інакше, як через Мене.</J>


text:
<J>Якщо ви справді знали Мене, то знали й Отця Мого. І відтепер ви знаєте Його, ви бачили Його".</J>


text:
Ісус відповів: <J>"Я був серед вас так довго, а ти, Пилипе, досі не знаєш Мене? Хто бачив Мене, той і Отця бачив. Як ти можеш казати: "Покажи нам Отця"?</J>


text:
<J>Хіба ти не віриш, що Я є в Отці, а Отець у Мені? Слова, що кажу вам, ідуть не від Мене. Отець, що є в Мені, вершить справи Свої.</J>


text:
<J>Повірте Мені, коли кажу, що Я є в Отці, а Отець в Мені. Якщо ж ні, то повірте в Мене за справи Мої.</J>


text:
<J>Істинно кажу вам: хто вірить у Мене, зможе здійснити те ж, що й Я. Так! Він здійснить навіть більше, бо Я йду до Отця Свого.</J>


text:
<J>І як ви попросите щось здійснити в ім'я Моє, Я здійсню те, що ви попросите. Я зроблю це, щоб Отець прославився через Сина.</J>


text:
<J>Це Дух Істини, якого світ не може прийняти, бо не бачить і не знає його. Ви ж його знаєте, бо він живе з вами і буде жити в вас.</J>


text:
<J>Хто приймає Мої заповіді й дотримується їх, той справді любить Мене, а хто любить Мене, того й Отець Мій полюбить, і Я любитиму того і явлюся йому".</J>


text:
Ісус мовив у відповідь: <J>"Хто любить Мене, той слідуватиме вченню Моєму, і Отець любитиме того. І Ми прийдемо до Нього й будемо з Ним.</J>


text:
<J>Хто ж не любить Мене, той не слідує вченню Моєму. І слово, що ви чуєте, йде не від Мене, воно належить Отцю Моєму, що послав Мене.</J>


text:
<J>І все це Я вам казав, поки був разом з вами. Та й Розрадник, Дух Святий, що його пошле Отець в ім'я Моє, навчить вас усього.</J>


text:
<J>Живіть у злагоді. Я залишаю вам мир, та не так, як світ його дає! Нехай не тривожаться серця ваші й не страхаються.</J>


text:
<J>Ви чули, як Я казав вам, що залишаю вас, але повернуся знову. Якби ви Мене любили, то зараз би раділи, що до Отця Я йду, тому що більший Він за Мене.</J>


text:
<J>Я сказав вам про це зараз, перш ніж воно трапиться. А коли це станеться, ви зможете пересвідчитися й повірите.</J>


text:
<J>Недовго вже говоритиму Я з вами, бо йде правитель світу цього. Але він не має влади наді Мною. І всі ці події відбуваються для того, щоб світ узнав, як люблю Я Отця.</J>


text:
<J>Він зрізає все галуззя, що плодів не дає. Він підрізає й чистить кожну гілку, що плід несе. І тоді вона ще більше плодоносить.</J>


text:
<J>Тож лишайтеся в Мені, а Я залишуся в вас. Галузка не спроможна сама собою плід давати, якщо вона не є лозою. Так і ви не зможете, якщо не будете в Мені.</J>


text:
<J>Я є лоза, а ви - то є галуззя. Той, хто перебуває в Мені, а Я в ньому, дає врожай багатий. А без Мене ви не зможете нічого вдіяти.</J>


text:
<J>Якщо ж хто не залишиться в Мені, то буде подібний до відрізаної галузки. Її викинуть, і вона зів'яне. Люди збирають сухе галуззя, кидають його у вогонь і спалюють його.</J>


text:
<J>Якщо ви перебуватимете в Мені, і Моє вчення буде в вас, тоді просіть чого хочете - і матимете.</J>


text:
<J>Якщо будете дотримуватися заповідей Моїх, то житимете в Моїй любові. Так само і Я виконував заповіді Отця Мого, і зараз залишаюся в Його любові.</J>


text:
<J>І слугами не називаю Я вас більше - слуга не відає, що господар його робить. Я назвав вас друзями, бо все довірив вам, що чув Я від Отця Свого.</J>


text:
<J>І ви Мене не вибирали. То Я вас вибрав Сам і призначив, щоб ішли ви й приносили плоди. І це Моє бажання - щоб плід зостався ваш. Тоді чого попросите в ім'я Моє, все матимете від Отця.</J>


text:
<J>Якби належали ви світу, він, як своїх, любив би вас. Але ви не належите світу, а Я обрав вас зо світу, тому світ вас ненавидить.</J>


text:
<J>І пам'ятайте, що Я сказав вам: "Слуга не більший від хазяїна свого". Хто переслідує Мене, той переслідує і вас. Хто ж наслідує Моє вчення, той наслідуватиме й ваше слово.</J>


text:
<J>Якби Я не прийшов і не став би говорити з ними, вони б ніякого гріха не мали, та зараз немає прощення їм за їхні гріхи.</J>


text:
<J>Якби Я не здійснив перед людьми таких вчинків, яких більш ніхто не здійснював, гріха б вони не мали. Але вони побачили все, що зробив Я. І все ж ненавидять Отця і разом з Ним Мене.</J>


text:
<J>І все це сталося для того, щоб збулися слова, записані в їхньому Законі: "Мене ненавидять вони, та без причини".</J>


text:
<J>Коли ж Я пришлю вам від Отця Розрадника, що є Духом Істини і від Отця йде, то на Мою Він користь свідчитиме.</J>


text:
<J>Із синагоги виженуть вас люди. І час прийде, коли, вбивши когось із вас, вважатиме вбивця, що служив він Богу.</J>


text:
<J>І розповів Я вам про це, щоб згадали, коли прийде той час, що попереджав Я вас. А не сказав вам про ці речі з самого початку через те, що був тоді ще з вами.</J>


text:
<J>Та істинно кажу: для вас же ліпше буде, щоб Я пішов, інакше не прийде Розрадник. Пішовши, Я пришлю його до вас.</J>


text:
<J>Але як прийде Він, Дух Істини, то направить вас до істинної правди. І не від Себе говоритиме Він, а скаже те, що почує. Він сповістить вас про прийдешнє.</J>


text:
<J>І Він Мене прославить, бо візьме те, що належить Мені й відкриє його вам. Все, що належить Отцю Моєму, належить і Мені.</J>


text:
Тоді дехто з Його учнів почали казати один одному: "Що означають ці Його слова: <J>"Незабаром ви вже не побачите Мене, а трохи згодом ви знов побачите Мене"</J>? Або ці: <J>"Бо до Отця Я йду"</J>?


text:
Ісус знав, що вони хотіли Його запитати, тож мовив: <J>"Ви сперечаєтеся поміж себе про те, що Я сказав: "Незабаром ви вже не побачите Мене, а трохи згодом ви знов побачите Мене".</J>


text:
<J>Істинно кажу вам: будете стогнати й голосити, а світ радітиме. Сумуватимете, та смуток ваш обернеться радістю.</J>


text:
<J>Коли жінка народжує дитину, то терпить муки, бо прийшов її час, а як народить, то забуває про всі страждання, бо сповнена радістю, що людина прийшла у світ.</J>


text:
<J>Тож і ви засмучені зараз. Та Я знову побачу вас, і ви будете мати радість, і ніхто не зможе позбавити вас її.</J>


text:
<J>І не питатимете ви в той день у Мене нічого. Істинно кажу вам: хоча б що ви попросили в Отця в Моє ім'я, Він усе вам дасть.</J>


text:
<J>Та досі ви не просили ще нічого в Моє ім'я. Тож просіть - і все одержите, щоби радістю сповнилися серця ваші.</J>


text:
<J>Про все це Я розповідав вам притчами. Та прийде час, коли Я вже не говоритиму притчами, а просто повідаю вам про Отця.</J>


text:
<J>Бо Сам Отець вас любить за те, що ви любите Мене. Він любить вас за те, що ви повірили, що Я прийшов від Бога.</J>


text:
Тепер ми знаємо, що Тобі все відомо, і навіть не маєш потреби, щоб Тебе хто питав. І тому ми віримо, що Ти прийшов від Бога".


text:
<J>Послухайте! Надходить час, і він уже прийшов, коли ви всі розійдетеся. Кожен повернеться до своєї домівки, а Мене залишите. Та Я не самотній, бо Отець Мій зі Мною.</J>


text:
<J>Розповів Я вам про все для того, щоб ви мали через Мене мир та спокій. У цьому світі ви страждатимете, та будьте мужні! Я переміг світ!"</J>


text:
Мовивши так, Ісус звів очі до неба й сказав: <J>"Отче, прийшов час: даруй славу Синові Своєму, щоб Син Твій зміг прославити Тебе.</J>


text:
<J>Вічне життя в тому, щоб вони могли знати Тебе, Єдиного, Істинного Бога, й Ісуса Христа, посланця Твого.</J>


text:
<J>А зараз даруй Мені славу перед образом Твоїм, Отче, славу, що Я мав з Тобою - ще до існування світу.</J>


text:
<J>Я показав, який Ти є тим людям, котрих Ти дав мені від світу. Вони були Твоїми, але Ти дав їх Мені, і вони зберегли Твоє слово.</J>


text:
<J>Я дав їм вчення, що Ти дарував Мені, і вони прийняли його. Вони зрозуміли істинно, що Я прийшов від Тебе й повірили, що Ти послав Мене.</J>


text:
<J>І Я молюся за них. Я не молюся за всіх людей, а лише за тих, кого Ти дав Мені, бо вони - Твої.</J>


text:
<J>Я йду до Тебе. Я вже не належу цьому світові, а вони залишаються в ньому. Отче Святий, збережи їх в ім'я Твоє, Яке Ти дав Мені, щоб вони були єдиними, - так, як Ми єдині.</J>


text:
<J>Коли Я був з ними, то оберігав їх ім'ям Твоїм, що Ти дав Мені. Я захищав їх, і жоден із них не загинув, крім одного, що приречений був на погибель. Так збулося сказане у Святому Письмі.</J>


text:
<J>Тепер Я йду до Тебе, але молитву цю промовляю тут, поки перебуваю в цьому світі, щоб цим людям передалася радість Моя, і щоб мали вони радість досконалу.</J>


text:
<J>Я приніс їм слово Твоє, та люди зненавиділи їх, бо вони не належать цьому світові, як і Я не належу йому.</J>


text:
<J>Я віддаю Себе Тобі на служіння від їхнього імені, щоб і вони могли присвятити себе служінню Тобі через служіння істині.</J>


text:
<J>Та Я молю Тебе не лише за них, а також і за тих, хто вірить у Мене завдяки вченню, що вони несуть для інших.</J>


text:
<J>Я молюся за те, щоб усі ці люди єднались у вірі й жили так, як Ти, Отче, - в Мені, а Я - в Тобі. Нехай і вони будуть об'єднані з Нами, щоб світ повірив, що Я - Твій посланець.</J>


text:
<J>Я в них, а Ти в Мені, щоб і вони могли стати єдиним цілим, щоб світ дізнався, що ти послав Мене, і полюбив їх так, як полюбив Мене.</J>


text:
<J>Отче, Я хочу, щоб ті, кого Ти дав Мені, були зі Мною там, де буду Я, щоб вони могли побачити славу Мою, що ти дав Мені, бо полюбив Мене, ще до створення світу.</J>


text:
<J>Я відкрив їм, який Ти є, і надалі відкриватиму, щоб та любов, якою Ти полюбив Мене, огорнула і їх, і щоб Я й надалі жив у їхніх серцях".</J>


text:
Мовивши це, Ісус разом зі Своїми учнями подався на другий бік річки Кедрон. Там був сад, і в той сад вони всі ввійшли.


text:
Тож Юда прийшов туди й привів загін воїнів і сторожу з храму. Їх послали первосвященики й фарисеї. Воїни мали з собою ліхтарі, смолоскипи й зброю.


text:
Ті відповіли: "Ісуса з Назарета". Він їм тоді: <J>"Це Я"</J>. Юда, що зрадив Його, стояв там з ними.


text:
І сказав тоді Ісус: <J>"Я ж вам сказав, що це Я. Отже, якщо ви шукаєте Мене, то нехай ці люди йдуть собі".</J>


text:
Ісус сказав так, щоб збулися слова, сказані раніше: <J>"Я не загубив жодного з тих, кого Ти дав Мені".</J>


text:
Симон-Петро мав меч, і вихопив його з піхов і, вдаривши слугу первосвященика, відтяв йому праве вухо. А звали того слугу Малх.


text:
І сказав Ісус Петрові: <J>"Заховай свого меча до піхов. Невже не питиму Я чашу страждань, що Отець дав Мені?"</J>


text:
Симон-Петро разом із іншим учнем ішов за Ісусом. Того другого добре знав первосвященик, тож він і зайшов у двір первосвященика разом з Ісусом.


text:
А Петро зостався зовні, коло воріт. Тоді другий учень, що добре був знайомий первосвященикові, сказав щось служниці і провів Петра.


text:
Тим часом слуги й сторожа, назбиравши хмизу, розклали вогнище й стали гуртом коло нього, щоб погрітися, бо було холодно. Петро також стояв з ними й грівся.


text:
І відповів Ісус: <J>"Я завжди говорив відкрито перед людьми. Я завжди навчав у синагогах і храмі, де збираються всі юдеї, і ніколи нічого не приховував.</J>


text:
<J>Навіщо ж допитуєш Мене? Запитай тих, хто слухав Мене і чув, що Я казав. Вони напевно знають!"</J>


text:
Коли Ісус це мовив, то один зі сторожі підійшов до Нього і вдарив Його, сказавши: "Оце Ти так відповідаєш первосвященикові?"


text:
Ісус же йому на те: <J>"Якщо Я сказав щось не так, то що саме? А якщо Я сказав правду, то навіщо б'єш Мене?"</J>


text:
Увесь цей час Симон-Петро стояв і грівся. Коли його запитали: "Чи й ти часом не з Його учнів?" - то він відрікся, мовивши: "Ні".


text:
Один із родичів того слуги первосвященика, якому Петро відтяв вухо, спитав: "Чи не тебе я бачив у саду разом з Ним?"


text:
І повели Ісуса від Каяфи до палацу прокуратора. Було це рано вранці. Юдеї не схотіли заходити туди, щоб не осквернитися, і щоб можна було на свято їсти пасху.


text:
Тоді Пилат сказав: "Заберіть Його і судіть самі, за вашим законом". Вони відповідають: "Але твій закон не дозволяє нам нікого засуджувати на смерть".


text:
"Хіба я юдей? - запитав Пилат. - Це Твої співвітчизники й первосвященики привели Тебе до мене. Що лихого Ти вчинив?"


text:
І відповів Ісус: <J>"Моє Царство не належить цьому світові. Якби воно належало, то слуги Мої воювали б так, щоб не виданий би Я був юдеям. Та Царство Моє не звідси".</J>


text:
Тоді Пилат спитав: "Отже, Ти - Цар?" <J>"Це Ти сказав, що Я Цар,</J> - відповів Ісус. <J>-Народився ж Я і прийшов у цей світ заради того, щоб свідчити про істину. І кожен, хто на боці істини, прислухається до Мого Голосу".</J>


text:
Пилат тоді й питає: "Що ж є істина?" І мовивши так, він знову вийшов до юдеїв і сказав: "Я не знаходжу ніякої провини за цим Чоловіком.


text:
Та є у вас звичай, за яким я відпускаю когось із злочинців на Пасху. Чи хочете, щоб я відпустив для вас Царя Юдейського?"


text:
Пилат знову вийшов і звернувся до натовпу: "Послухайте, я накажу вивести Його до вас, щоб ви знали, що я не бачу ніякої провини за Ним".


text:
І вийшов Ісус, і на Ньому був терновий вінок, а на плечах Його була багряниця. І сказав тоді Пилат: "Ось цей Чоловік!"


text:
Побачивши Його, первосвященики та варта храму загукали: "Розіпни Його! Розіпни Його!" "Ви самі беріть Його і розпинайте! - сказав Пилат. - Бо я не знаходжу ніякої провини за Ним".


text:
"Ми маємо Закон, і згідно з ним Він мусить померти, бо назвав себе Сином Божим", - відповіли юдеї Пилатові.


text:
"Ти не хочеш зі мною розмовляти?" - запитав Пилат. Ти, напевно, знаєш, що я маю владу відпустити Тебе або ж розіп'ясти?"


text:
Тоді Ісус сказав: <J>"Не мав би ти ніякої влади наді Мною, якби не була вона дарована тобі Богом. Отже, на тому, хто видав Мене тобі, лежить більший гріх".</J>


text:
Після цього Пилат намагався знайти спосіб звільнити Ісуса, та юдеї кричали: "Якщо ти Його звільниш, то це означатиме, що ти не є цезаревим другом! Кожен, хто вдає з себе царя, йде супроти цезаря!"


text:
Коли ж Пилат почув це, то вивів Ісуса, а сам сів на суддівське місце, що звалося "Бруківка". Арамейською мовою воно звалося "Ґаввата".


text:
Було це в п'ятницю перед Пасхою, близько полудня. І сказав тоді Пилат юдеям: "Ось ваш Цар!" І всі закричали:


text:
"Забери Його! Забери Його геть! Розіпни Його!" "Ви хочете, щоб я розіп'яв вашого Царя?" - спитав Пилат. А первосвященики відповіли йому: "У нас немає іншого царя, крім цезаря!"


text:
Пилат звелів зробити напис на табличці й прибити її на хресті. "ІСУС НАЗАРЕТЯНИН. ЦАР ЮДЕЙС№КИЙ", - було там написано.


text:
Багато юдеїв прочитало цей напис, бо місце, де розіп'яли Ісуса, було недалеко від міста й написано те було арамейською, грецькою та латинською мовами.


text:
Юдейські первосвященики сказали Пилатові: "Напиши не "Цар Юдейський", а так: "Цей Чоловік сказав: "Я - Цар Юдейський".


text:
Розіп'явши Ісуса, воїни взяли Його одяг і розділили на чотири частини, щоб кожному дісталося. Вони взяли також туніку, але вона була без швів - цільно зіткана зверху до низу.


text:
Тоді вони сказали один одному: "Не будемо її рвати, натомість кинемо жереб, кому вона дістанеться". І збулося сказане у Святому Письмі: "Вони розділили одяг Мій між собою і кинули жереб на Моє вбрання, кому воно дістанеться". Отже, воїни так і зробили.


text:
Біля хреста, на якому був розіп'ятий Ісус, стояли Його мати, материна сестра, Клеопова жінка Марія та Марія Маідалена.


text:
Побачивши, що Його матір і учень, якого Він дуже любив, стоять поруч, Ісус промовив до матері: <J>"Жінко, ось твій син".</J>


text:
Після цього Ісус, знаючи, що все вже звершено, і щоб виконати сказане в Святому Письмі, сказав: <J>"Мене мучить спрага"</J>. Так здійснилося сказане у Святому Письмі.</J>


text:
Там стояла посудина, повна оцту, і воїни, змочивши губку, настромили її на палицю і піднесли до Ісусових уст.


text:
То була п'ятниця. Щоб не залишати тіла на хрестах на суботу, бо та субота була особливо урочиста, вони попросили Пилата, щоб той наказав перебити розіп'ятим ноги і зняти їх.


text:
Тож прийшли воїни, поперебивали ноги спочатку одному, а потім другому з тих двох, що були розіп'яті разом з Ісусом.


text:
Те засвідчив той, хто бачив це, і свідчення його істинне. Він знає, що каже правду, - щоб ви повірили.


text:
Після цього Йосип із Ариматеї спитав у Пилата дозволу зняти Ісусове тіло з хреста. Він був учнем Ісуса, але тримав це в таємниці, бо боявся юдеїв. Пилат дав йому дозвіл. Тож він пішов і зняв Ісусове тіло.


text:
З ним був і Никодим, що раніше приходив до Ісуса вночі. Він приніс із собою пахощів - суміш мирра з алое - літрів зі сто.


text:
І взявши Ісусове тіло, вони загорнули Його в лляне полотно, змащене пахощами - так ховають за юдейським звичаєм.


text:
Поруч із місцем, де розіп'яли Ісуса, був сад, а в саду тому була нова гробниця, в якій нікого не було поховано.


text:
Оскільки була п'ятниця і юдеї готувалися до суботнього свята, та й гробниця була поруч, Ісуса там і поклали.


text:
Рано-вранці у перший день тижня, ще затемно Марія Маідалена пішла до гробниці й побачила, що камінь, який затуляв вхід до печери, відсунуто.


text:
Прибігши до Симона-Петра й другого учня, якого любив Ісус, вона сказала: "Взяли Господа з гробниці й нам невідомо, куди поклали".


text:
У цей час наспів і Симон-Петро, що біг слідом, і, увійшовши до гробниці, побачив полотняну плащаницю на долівці,


text:
а також хустину, що вкривала Ісусову голову. Вона була згорнута й лежала осторонь, окремо від плащаниці.


text:
Там вона побачила двох ангелів, що сиділи, один в головах, інший в ногах того місця, де лежало Ісусове тіло. І були вбрані вони в білі шати.


text:
Ангели запитали: "Жінко, чому ти плачеш?" А вона відповіла: "Якісь люди забрали звідси тіло Господа мого, і я не знаю, куди вони поклали Його".


text:
Ісус тоді й каже: <J>"Жінко, чого ти плачеш? Кого шукаєш?"</J> Марія подумала, що то садівник, і звернулася до Нього: "Шановний добродію, якщо це ти виніс Його, то скажи, куди поклав тіло. Я заберу Його".


text:
Ісус гукнув до неї: "Маріє!" Вона тоді, обернувшись, сказала арамейською мовою: "Раввуні!". Це означає: "Вчителю!"


text:
Ісус сказав: <J>"Не затримуй Мене, бо Я ще не зійшов до Отця Свого, а йди до братів Моїх і скажи їм: "Піднімаюся Я до Отця Свого і Отця вашого, до Бога Свого і Бога вашого".</J>


text:
Марія Маідалена пішла до учнів і сказала їм: "Я бачила Господа". І вона розповіла все, що Він сказав їй.


text:
Увечері того ж першого дня тижня зібралися Ісусові учні. Вони надійно замкнули за собою двері через страх перед юдеями. Увійшов Ісус, став перед ними та й каже: <J>"Мир вам!"</J>


text:
<J>Гріхи людські, які ви прощатимете, буде людям відпущено. Ті ж гріхи, що не прощатимете, не буде відпущено".</J>


text:
Хоми, одного з дванадцятьох учнів, якого ще звали Дідимом, не було разом з усіма, коли приходив Ісус.


text:
Тож інші учні сказали йому: "Ми бачили Господа!" А Хома їм відповідає: "Доки не побачу слідів від цвяхів на Його руках, доки не вкладу своїх пальців туди, й доки не вкладу руки своєї в рану, що в Його боці, не повірю!"


text:
Через тиждень Ісусові учні знову були в домі, і Хома був серед них. Хоча двері й були зачинені, як і першого разу, Ісус увійшов, і ставши перед ними, мовив: <J>"Мир вам!"</J>


text:
Тоді звернувся до Хоми: <J>"Вклади свого пальця сюди. Подивись на Мої руки. Простягни руку і вклади її до рани у Моєму боці. Перестань сумніватися й повір".</J>


text:
Тоді Ісус сказав йому: <J>"Ти повірив, бо побачив Мене? Блаженні ті, що не бачили, та повірили".</J>


text:
Та все це написано, щоб ви могли повірити, що Ісус є Христом, Сином Божим, і щоб, повіривши, здобули життя в Його ім'я.


text:
Якось були разом Симон-Петро, Хома, що звався Дідимом, Нафанаїл з Кани, що в Ґалилеї, обидва сини Зеведеєві, а також іще двоє Ісусових учнів.


text:
Симон-Петро й каже: "Я йду ловити рибу". А решта йому: "Ми йдемо з тобою!" Тож вони пішли й сіли в човен, але тієї ночі нічого не зловили.


text:
Тоді Ісус сказав їм: <J>"Закиньте сіть праворуч від човна, то й зловите".</J> Вони закинули, а витягти вже не могли, так багато риби вони впіймали.


text:
Тоді улюблений учень Ісуса сказав Петрові: "Це ж Господь!" Почувши, що то був Господь, Петро обв'язався навколо своїм одягом, бо був роздягнувся для риболовлі, й кинувся у воду.


text:
Решта учнів допливла до берега в човні, тягнучи за собою сіть із рибою. До берега там було недалеко, метрів зо ста.


text:
Вийшовши з човна на берег, вони побачили там розкладене вогнище, на якому пеклася риба, а поруч лежав хліб.


text:
Симон-Петро увійшов до човна й витяг на берег сітку, повну великої риби. І було там сто п'ятдесят три рибини, та сіть від такої кількості не порвалася.


text:
І сказав Ісус: <J>"Ідіть снідати!"</J> І жоден з учнів не наважився запитати: "Хто Ти?", бо вони знали, що то Господь.


text:
Коли вже всі поснідали, Ісус запитав Симона-Петра: <J>"Симоне, Іоанів сину, чи любиш ти Мене дужче, ніж усі інші?"</J> Петро відповів: "Так, Господи, Ти знаєш, що я люблю Тебе". Ісус наказав йому: <J>"Подбай про Моїх ягнят".</J>


text:
І вдруге Він спитав його: <J>"Симоне, Іоанів сину, чи ти Мене любиш?"</J> Петро відповів: "Так, Гоподи, Ти знаєш, що я Тебе люблю". Ісус сказав: <J>"Паси овець Моїх".</J>


text:
Ісус запитав Петра втретє: <J>"Симоне, Іоанів сину, чи любиш ти Мене?"</J> Петро засмутився від того, що Ісус утретє його спитав: "Чи любиш ти Мене?". Але відповів: "Господи, Ти все знаєш. Ти знаєш, що я Тебе люблю". І сказав тоді Ісус: <J>"Подбай про овець Моїх.</J>


text:
<J>Істинно кажу тобі: коли ти був молодий, ти вдягався сам і йшов, куди тобі заманеться, та постарівши, простягатимеш руки свої і хтось інший одягатиме тебе й вестиме туди, куди ти не схочеш".</J>


text:
Сказав Він це, щоб вказати, якою смертю Петро прославить Бога. Після цих слів Ісус звернувся до Петра: <J>"Іди за Мною"</J>.


text:
Петро озирнувся й побачив, що за ними йшов улюблений учень Ісуса, той, що під час вечері був нахилився до Нього й спитав: "Господи, хто ж той, що зрадить Тебе?"


text:
Ісус відповів йому: <J>"Може, Я хочу, щоб він залишився, поки Я не прийду. Що тобі до цього? Ти йди за Мною!"</J>


text:
Чутка про те, що той учень не помре, розійшлася поміж браттями. Але Ісус не казав, що той учень не помре. Він лише сказав: <J>"Може, Я хочу, щоб він залишився, поки Я не прийду. Що тобі до цього?"</J>


text:
Багато ще чого Ісус здійснив, і якщо про все написати докладно, то книг було б стільки, що цілий світ, я гадаю, не вмістив би всього написаного.


text:
У першій своїй книзі, Теофіле, я писав про діла і вчення Ісуса - від того часу, коли Він почав свою службу, і до моменту, коли Його було взято на Небо.


text:
Після Своєї смерті Ісус явився апостолам. Він дав їм чимало переконливих доказів того, що Він живий. Протягом сорока днів Ісус являвся Своїм апостолам і розповідав їм про Царство Боже.


text:
І одного разу, обідаючи з апостолами, Ісус наказав їм: <J>"Не йдіть із Єрусалима. Чекайте на те, що Отець Мій обіцяв, - ви чули це від Мене.</J>


text:
<J>Бо Іоан хрестив людей водою, а ви будете хрещені Духом Святим. І мине не так багато днів, перш ніж це станеться".</J>


text:
Тож коли апостоли зібралися разом, вони запитали Його: "Господи, чи повернеш ти цього разу царство Ізраїлю?"


text:
<J>Але ви одержите силу, коли Дух Святий зійде на вас. Ви будете Моїми свідками в Єрусалимі, й по всій Юдеї, і в Самарії, і по всій землі".</J>


text:
Апостоли пильно вдивлялися в небо, як Він пішов, коли раптом поруч із ними з'явилися двоє чоловіків у білому вбранні.


text:
Вони сказали: "Люди з Ґалилеї, чому ви стоїте тут, вдивляючись у небеса? Ісус, який був узятий від вас на Небо, повернеться. І це буде так само, як ви бачили , коли Він ішов на Небеса".


text:
Апостоли повернулися до Єрусалима з Оливної гори, що стоїть на відстані суботньої прогулянки від Єрусалима.


text:
Повернувшись, вони зайшли до кімнати, де на той час мешкали. То були Петро, Іоан, Яків та Андрій, Пилип та Фома, Варфоломій та Матвій, Яків Алфіїв та Симон-Зилот і Юда, син Якова.


text:
У цей час відбулося зібрання Ісусових послідовників (їх налічувалося близько 120 чоловік). Петро підвівся і сказав:


text:
"Брати мої, мусило збутися Святе Письмо, що Дух Святий прорік Давидовими устами про Юду, який привів тих, що схопили Ісуса.


text:
(Цей чоловік одержав гроші за свій злочин і придбав на них шмат землі. Але він упав сторч головою, і тіло його луснуло, аж тельбухи вивалилися.


text:
Це стало відомо всім мешканцям Єрусалима. Тож поле це стало називатися їхньою мовою "Акельдама", що означає "Криваве поле").


text:
Адже сказано в книзі Псалмів: "Хай спустошена буде його оселя, і ніхто хай не житиме в ній". І ще сказано: "Хай інший візьме на себе його служіння".


text:
- від Іоанового хрещення й до миті, коли Ісус був взятий від нас. Цей обраний мусить стати разом з нами свідком Ісусового воскресіння".


text:
Запропоновано було двох: Йосипа, якого називали Варсавою (він був також відомий під іменем Юст), та Матвія.


text:
Потім вони почали молитися такими словами: "Господи, Тобі відомі серця всіх людей. Покажи нам, кого з цих двох Ти обрав


text:
І апостоли кинули жереб між двома. І жереб упав на Матвія. Тож він долучився до одинадцяти апостолів.


text:
Несподівано з неба долинув звук, подібний до завивань лютого вітру. Він заповнив увесь будинок, де були апостоли.


text:
І всі вони сповнилися Духом Святим. Вони почали говорити іншими мовами - Святий Дух дав їм таку здатність.


text:
Коли пролунав цей звук, зібрався великий натовп. І всі люди були збентежені, бо кожен із них почув, що звучить його рідна мова.


text:
Люди були вражені. Вони здивовано перепитували один одного: "Чи всі ці люди, що розмовляють, не галилеяни?


text:
Серед нас же тут і парфяни, й мидяни, й еламіти! Тут мешканці Месопотамії, Юдеї і Каппадокії, Понту і Азії,


text:
Фригії та Памфилії, з Єгипту і лівійських земель поблизу Кирени, гості з Рима - як юдеї, так і новонавернені


text:
Тоді Петро встав з одинадцятьма апостолами, підвищив голос і звернувся до людей: "Люди юдейські і ви всі, хто мешкає в Єрусалимі, дозвольте сказати, що це все означає. Добре вслухайтеся в мої слова!


text:
"В останні дні, - говорить Бог, - Я проллю Мій Дух на всіх людей, і ваші сини і дочки будуть пророкувати, а вашим юнакам видіння будуть, старим же вашим снитимуться сни.


text:
Ізраільтяни, послухайте мої слова: Ісус із Назарета був Чоловіком, Якого Бог підтвердив вам чудесами і знаменнями. Усе це Бог чинив серед вас Його руками. Ви й самі це знаєте.


text:
Цей Чоловік був виданий вам з певною метою і передбаченням Божим. І ви, руками лихих людей, вбили Його, розіп'явши.


text:
Бог звільнив Його від смертельних страждань і воскресив із мертвих. Бо смерть не могла втримати Його.


text:
Адже ще Давид говорив про Нього: "Я завжди бачив Господа перед собою. Він незмінно праворуч від мене, щоб я був непохитним.


text:
"Брати мої", - вів далі Петро, - я можу розповісти вам довірчо про Давида, нашого патріарха. Він помер і був похований. Могила його тут із нами й сьогодні.


text:
Але він був пророком і знав, що Бог клятвенно пообіцяв йому посадити на його трон одного з Давидових нащадків.


text:
Він дивився в майбутнє. І він мав на увазі Ісусове воскресіння, коли говорив:"Душа Його не залишиться в країні мертвих, і тіло Його не зазнає тління".


text:
Ісус був вознесений як правиця Богова. І Він одержав обіцяний Дух Святий від Отця. І Він пролив Цей Дух, що ви зараз бачите і чуєте.


text:
Адже Давид не вознісся на Небеса, і сам він говорив: "Господь мовив до Господа мого: "Сядь по праву руку від Мене,


text:
Ось чому хай весь Ізраїль знає напевно: Бог зробив Цього Ісуса, якого ви розіп'яли, водночас і Господом, і Христом!"


text:
Почувши це, люди були глибоко розчулені. Вони запитали Петра й інших апостолів: "Браття, що нам робити?"


text:
Петро відповів їм: "Покайтеся! Тоді кожному з вас належить бути хрещеним ім'ям Ісуса Христа - на прощення ваших гріхів. І тоді ви приймете Дар Святого Духа.


text:
Бо ця обітниця - для вас і для ваших дітей, і для всіх, хто далеко. Це обітниця для всіх, кого Господь Бог наш кличе до Себе".


text:
І ще багато чого говорив Петро, застерігаючи людей, і молив їх: "Рятуйтеся від цього лукавого роду!"


text:
Вони присвячували життя своє вивченню вчення апостолів. Вони ділили хліб між собою і молилися разом.


text:
Щодня вони всім товариством зустрічалися в храмі. І вдома вони розламували хліб і їли разом. І були вони щасливі й щирі серцями.


text:
Віруючи славили Бога і втішалися з доброго ставлення всіх людей. І щодня Господь додавав до їхньої спільноти тих, що спаслися.


text:
А тут якісь люди несли чоловіка, каліку від народження. Його щодня клали біля храмових воріт, що називалися Красною Брамою, щоб він міг просити подаяння в тих, хто йшов до храму.


text:
Але Петро промовив: "Я не маю ні срібла, ні золота, але я дам тобі те, що маю: Ім'ям Ісуса Христа з Назарета: встань і йди!"


text:
Він стрибком став на обидві прямі й почав ходити. Він рушив із ними до храму й походжав, і підстрибував, славлячи Бога.


text:
Вони впізнали в ньому того жебрака, що завжди сидів і просив подаяння біля Красної Брами храму. І всі були здивовані з того, що сталося з цим чоловіком.


text:
Через те, що жебрак тримався за Петра й Іоана, всі люди, здивовані, збіглися до них. Вони були в такому місці храму, що називалося Соломонів іанок.


text:
Побачивши таке, Петро запитав людей: "Народе ізраїльський, чому ти так заскочений цим? Чому ви дивитеся на нас так, ніби ми своєю владою або своїм благочестям зробили так, що цей чоловік ходить?


text:
Бог Авраама, Ісаака і Якова, Бог наших предків звеличив слугу Свого Ісуса. А ви віддали Його на смерть, відцуралися Його перед Пилатом, коли той вирішив був відпустити Ісуса.


text:
Це ж Ісусове ім'я дало силу цьому чоловікові, якого ви бачите і знаєте, бо ми віримо в Ісусове ім'я. Так, саме віра, що приходить через Ісуса, повністю зцілила цього чоловіка. І це сталося на ваших очах.


text:
Зараз, браття, я знаю, що ви зробили так, бо самі не знали, що ви робите, - так само, як і вожді ваші.


text:
То Бог зробив так, аби збулося те, що Він прорік устами всіх пророків - що Його Христос мусить прийняти страждання.


text:
І Господь дасть вам духовний спочинок. І Господь пошле Христа, якого Він уже обрав для вас. То є Ісус.


text:
Христос мусить лишатися на Небесах аж до того часу, як Бог відновить порядок речей у світі. Про це Він говорив із давніх-давен устами Своїх святих пророків.


text:
Адже Мойсей сказав: "Господь ваш Бог дасть вам пророка, такого як я, з ваших власних людей. Ви мусите слухатися всього, що Він казатиме.


text:
Так, усі пророки, починаючи від Самуїла, і всі, хто прийшли після нього, - всі говорили саме про ці дні.


text:
І всі ви - діти пророків і Заповіту, даного Богом предкам вашим. Бог сказав Авраамові: "Через твоїх нащадків усім народам на землі прийде благословення".


text:
І коли Бог воскресив Свого Слугу, - вів далі Петро, - Він послав Його спершу до вас. Щоб благословити вас, повертаючи з ваших лихих шляхів".


text:
Поки Петро та Іоан промовляли до людей, до них підійшли священики, начальник храмової варти й кілька саддукеїв.


text:
Перед ними поставили Петра та Іоана, і вони почали розпитувати апостолів: "Чиєю владою і чиїм іменем ви це зробили?"


text:
тоді ви мусите, і всі люди Ізраїлю також мусять знати таке: це було зроблено владою Ісуса Христа з Назарета, Якого ви розіп'яли. Бог воскресив Його з мертвих. Завдяки Йому цей чоловік, що був калікою, стоїть сьогодні перед вами цілком здоровий.


text:
І ніхто інший не дасть нам спасіння, бо немає іншого такого імені під Небесами. Бог послав Його людям, щоби принести їм спасіння".


text:
Коли члени Синедріону побачили сміливість Петра та Іоана і зрозуміли, що це були прості й неосвічені люди, вони були вражені. І ще вони збагнули, що ці двоє були з Ісусом.


text:
"Що ми можемо зробити з цими людьми? Адже це очевидно для всіх, хто мешкає в Єрусалимі, що завдяки їм сталося нечуване диво. Ми не можемо цього заперечити.


text:
Але ми мусимо подбати, щоб ці чутки не поширювалися більше серед людей. Давайте застережемо їх ні з ким більше не говорити від цього імені".


text:
Вони знову покликали апостолів і наказали їм більше зовсім нічого не говорити, ані навчати в ім'я Ісуса.


text:
Але Петро з Іоаном відповіли їм: "Розсудіть, чи справедливо це було б перед Богом, якби ми більше слухали вас, а не Бога.


text:
Члени Синедріону ще погрозили апостолам, а потім відпустили їх. Бо не змогли знайти способу, як покарати Петра й Іоана. Адже люди славили Бога за те, що сталося.


text:
Коли Петра й Іоана звільнили, вони повернулися до свого товариства. Вони розповіли про все, що казали їм первосвященики та старійшини.


text:
Вислухавши Петра та Іоана, віруючі одностайно піднесли голоси свої до Бога зі словами: "Господи, Ти створив небо, землю, море і все, що є в них.


text:
Ти промовив Духом Святим через уста слуги Твого, нашого праотця Давида: "Навіщо колотилися народи? Навіщо марні задуми плели?


text:
Так, Ірод та Понтій Пилат справді збиралися в цьому місті разом з поганами й людьми ізраїльськими проти Твого Святого Слуги Ісуса, Якого Ти зробив Христом.


text:
А тепер, Господи, послухай, що вони кажуть. Вони намагаються нас залякати. Дай нам, Твоїм слугам, відвагу говорити Слово Твоє.


text:
Простягни руку Свою, щоби зцілити немічних. Яви нам знамення й чуда в ім'я Святого Слуги Твого Ісуса".


text:
Коли скінчили вони молитися, то місце те, де вони зібралися, затряслося. Дух Святий зійшов на них, і вони сповнилися відвагою промовляти Слово Боже.


text:
Усе товариство віруючих жило душа в душу. Ніхто не сказав, що його майно належить тільки йому. Вони завжди всім ділилися.


text:
З великою силою апостоли і далі свідчили про воскресіння Господа Ісуса. І велике Боже благословіння було на них усіх.


text:
Він був левитом, родом з Кіпру. Він продав своє власне поле, а гроші приніс і поклав апостолам до ніг.


text:
Петро сказав йому:"Ананіє, чому ти дозволив сатані правити твоїм серцем? Адже ти збрехав Духові Святому і присвоїв частину грошей від продажу землі.


text:
Чи вона не належала тобі, коли ти продавав її? А коли вже продав, то чи не від тебе залежало, як розпорядитися грішми? Навіщо ти надумав таке? Адже ти збрехав Богові, а не людям".


text:
Петро питає її: "Скажи мені, чи ви продали землю саме за таку суму?" Вона відповідає: "Так, оце все".


text:
Тоді Петро й каже: "Навіщо ви двоє погодились перевіряти Дух Господній? Поглянь! Ті чоловіки, що поховали твого чоловіка, стоять біля дверей. Вони понесуть також і тебе".


text:
Тієї ж миті вона впала й померла. Юнаки ввійшли і знайшли її вже мертвою. Тож вони винесли її тіло й поховали поруч із її чоловіком.


text:
Багато знамень і чудес сталося серед людей. Усе те було зроблено руками апостолів. Усі віруючі були разом на Соломоновому іанку.


text:
Зрештою люди почали виносити своїх хворих просто на вулиці. Ті лежали на ліжках або на постелях, щоб, коли Петро йтиме вулицею, то бодай тінь його впала на когось із них.


text:
Цілі юрби людей приходили з міст і сіл довкола Єрусалима. Вони також приносили своїх хворих чи одержимих нечистими духами. І всі зцілювалися.


text:
Почувши ці слова, апостоли на світанку прийшли до храму й почали навчати людей. Вранці прийшли на службу первосвященик і ті, хто був з ним. Вони скликали Синедріон і загальне зібрання старійшин Ізраїлю й послали варту до в'язниці, щоб привели апостолів.


text:
З'явившись до в'язниці, вартові там апостолів не знайшли. Вони повернулися до первосвященика й доповіли:


text:
"Двері в'язниці були надійно зачинені, вартові стояли біля дверей. Але відчинивши двері, ми побачили, що всередині немає нікого".


text:
Коли начальник варти й верховні священики почули цей звіт, вони були збентежені й дивувалися, що б то могло трапитися.


text:
А тут їм доповідають: "Люди, яких ви були кинули до в'язниці, стоять зараз у храмі й навчають людей!"


text:
То начальник узяв з собою воїнів, пішов до храму й привів апостолів. Але силу вони не могли застосувати, бо розуміли, що люди можуть закидати їх камінням.


text:
"Ми вам суворо наказували не проповідувати цим іменем. І все одно ви заповнили весь Єрусалим своїм ученням. Та ще й прагнете звалити на нас вину за смерть цього Чоловіка!"


text:
Господь підніс Його до Себе, посадив по праву руку від Себе, як Князя й Спасителя. Тож він може дати народу ізраїльському покаяння і прощення гріхів.


text:
Але в Синедріоні був один чоловік, якого звали Ґамалиїл. Він був учителем Закону. Його дуже поважали всі люди. Він підвівся й наказав на хвилину вивести людей.


text:
Потім звернувся до Синедріону: "Мужі ізраїльські, добре обміркуйте те, що ви збираєтеся зробити з цими людьми.


text:
Колись з'явився був Тевда і видавав себе за когось великого. До нього тоді приєдналося близько чотирьохсот послідовників. Тевду було вбито. І послідовники його розійшлися, й це ні до чого не привело.


text:
Після нього під час перепису населення прийшов з Ґалилеї Юда. І чимало людей пішло за ним. Його теж було вбито. А всі послідовники його порозбігалися.


text:
Тож і зараз, кажу вам, стороніться цих людей. Залиште їх. Бо якщо справа їхня йде від людей, вона провалиться.


text:
І члени Синедріону послухалися його. Апостолів знову привели й побили батогами. Потім члени Синедріону наказали їм не говорити більше від імені Ісуса й відпустили їх.


text:
Апостоли залишили Синедріон, радіючи з того, що сподобились зазнати страждань і зневаги заради імені Ісуса.


text:
І кожен день у храмі та йдучи з оселі в оселю вони навчали людей і проповідували Благовість, що Ісус і є Христом.


text:
Тими днями кількість Ісусових послідовників дедалі зростала. Але дехто з юдеїв, що розмовляли грецькою мовою, були невдоволені іншими юдеями. Мовляв, їхніх удів ображають при розподілі щоденної частки харчів.


text:
Дванадцять апостолів зібрали разом громаду послідовників і сказали: "Це не добре, що ми залишаємо служіння слову Божому заради керування розподілом харчів.


text:
Тож, браття, оберіть з-поміж себе сімох мужів з доброю славою, сповнених Духа Святого і мудрості. Ми їх призначимо відповідати за ці справи.


text:
Ця пропозиція задовольнила всю громаду. Вони обрали Степана (чоловіка, сповненого віри і Духа Святого), а також Пилипа, Прохора, Никанора, Тимона, Пармена і Миколу з Антиохії, який раніше був навернений у юдейську віру.


text:
Отже, Слово Боже поширювалося. Кількість послідовників у Єрусалимі дуже зросла. Навіть багато юдейських священиків підкорилося новій вірі.


text:
Степан був чоловіком, сповненим благодаті й сили. Він чинив великі дива й чудесні знамення між людьми.


text:
А дехто з синагоги лібертинів виступив проти нього. То були юдеї з Киринеї та Александрії, а також із Силикії та Азії. Ті лібертини почали сперечатися зі Степаном,


text:
Тоді вони декого підкупили, щоб ті люди сказали: "Ми чули, як Степан богохульствував на Мойсея і Бога".


text:
Тим вони підбурили народ, старійшин і книжників. Ті виступили проти Степана, схопили його й привели до Синедріону.


text:
І було також приведено лжесвідків, які сказали: "Цей чоловік без кінця говорить проти цього святого місця і Закону.


text:
Бо ми чули, як він казав, що цей Ісус із Назарета зруйнує храм і змінить наші звичаї, які Мойсей передав нам".


text:
Усі, хто були в Синедріоні, пильно подивилися на Степана й побачили, що обличчя в нього, як у ангела.


text:
Степан відповів: "Брати й батьки, послухайте мене! Бог слави явився прабатькові нашому Аврааму, коли той іще був у Месопотамії. Це сталося до того, як Авраам оселився в Гарані. Бог сказав йому:


text:
То Авраам залишив землю Халдейську й оселився в Гарані. Після смерті Авраамового батька Бог змусив Авраама переселитися в цю землю, де ви живете зараз.


text:
Бог не дав йому тут ніякої спадщини, ані стопи землі. Але Він обіцяв дати цю землю у володіння Авраамові та його нащадкам. Хоч на той час Авраам іще не мав дітей.


text:
Ось що Бог сказав йому: "Діти твої будуть чужинцями в незнайомій країні. Люди землі тієї поневолять дітей твоїх і знущатимуться з них протягом чотирьох століть.


text:
І Я покараю той народ, що порабує дітей твоїх". І ще сказав Бог: "І зрештою вони вийдуть із землі тієї, і вони поклоняться Мені на цій землі".


text:
І дав Бог Авраамові заповіт про обрізання. Згодом Авраам став батьком Ісаака. І на восьмий день після народження хлопчика батько зробив йому обрізання. Ісаак дав життя Якову, а Яків став батьком дванадцятьох патріархів.


text:
Господь рятував його від усіх негараздів. Він дав Йосипові мудрість і навчив, як здобути прихильність фараона, єгипетського царя. І фараон зробив його правителем усього Єгипту й усього царського господарства.


text:
Потім настав був голод у всьому Єгипті та Ханаані. Він приніс страшні страждання. Наші прабатьки не могли знайти їжі.


text:
Але до Якова дійшли чутки, що в Єгипті можна придбати зерно. І він послав туди синів своїх, наших пращурів. Це була їхня перша подорож до Єгипту.


text:
А коли вони прибули до Єгипту вдруге, Йосип відкрився їм, що він - їхній брат. Тоді ж і фараон взнав про Йосипову родину.


text:
Тіла їхні перенесли в Сихем і там поховали в склепі, що його Авраам придбав за срібло в синів Гамора в Сихемі.


text:
З наближенням часу, коли мала збутися Божа обітниця Аврааму, кількість наших людей у Єгипті дуже зростала.


text:
Він підступно повівся з нашим народом, був жорстокий до наших пращурів. Він змушував їх кидати своїх немовлят напризволяще, щоб ті вмирали.


text:
Мойсей думав, брати його зрозуміють, що Бог використовував його для їх визволення. Але юдеї не розуміли того.


text:
Наступного дня Мойсей прийшов до них. А вони саме билися між собою. Мойсей намагався помирити їх. Він сказав: "Люди, ви ж брати! Навіщо кривдите одне одного!"


text:
Але чоловік, що кривдив іншого, відштовхнув Мойсея зі словами: "Хто тебе поставив над нами правителем і суддею?


text:
Почувши ці слова, Мойсей втік. Пішов він до землі Мидійської і там оселився чужоземцем. Там у нього народилося двоє синів.


text:
Побачивши це знамення, Мойсей був вражений. А як підійшов ближче, щоб краще роздивитися, то почув голос Господа:


text:
"Я Бог твоїх пращурів, Бог Авраама, Ісаака та Якова!" Мойсей тремтів від страху й не наважувався підвести очі.


text:
Я подивився й побачив переслідування Мого народу в Єгипті. Я чув стогін Мого народу. І Я зійшов, щоб звільнити його. Вирушай! Я посилаю тебе до Єгипту".


text:
Це був той самий Мойсей, якого люди були відштовхнули зі словами: "Хто тебе поставив над нами правителем і суддею?" І через ангела, що явився Мойсею у полум'ї палаючого куща, Бог послав його бути вождем і визволителем.


text:
Мойсей вивів народ ізраїльський з Єгипту. Сорок років він вів людей, творячи чудеса й показуючи знамення в Єгипті, біля Червоного моря, в пустелі.


text:
Це ж він сказав синам Ізраїлю: "Бог пошле вам пророка такого, як я, вибравши Його з-поміж вашого народу".


text:
Це ж він був на зборах у пустелі з нашими прабатьками і з ангелом, який говорив з ним на горі Синай. Це він дістав живі слова, щоб принести їх нам.


text:
Та наші предки відмовилися слухати його. Навпаки, вони відштовхнули його й повернулися серцем своїм до Єгипту.


text:
Вони сказали Ааронові: "Зроби нам якихось богів, щоб вели нас. Бо ми не знаємо, що сталося з тим Мойсеєм, що вивів нас з Єгипту".


text:
У ті часи люди Ізраїлю творили зображення тільця і приносили цьому бовванові офіру. Вони раділи з того, що зробили своїми руками!


text:
Але Бог відвернувся від них. Він дав їм можливість поклонятися небесному війську. Як це сказано в книзі пророчій: "Сорок років в пустелі не приносили ви Мені забиту худобу та офіри, о роде Ізраїлю!


text:
Ви несли з собою намет Молоха і зірку свого бога Рефана, бовванів для поклоніння. Вишлю Я вас геть, аж за Вавілон".


text:
Наші пращури мали з собою в пустелі намет свідоцтва. Він був зроблений, як Бог наказав Мойсею за тим зразком, який той бачив.


text:
Одержавши цей намет, наші пращури принесли його з собою, коли Ісус повів їх захопити землю інших народів, яких Бог виганяв, коли наші пращури наступали. Святий намет лишався з ними аж до часів Давидових.


text:
Втім, Всевишній не живе в будинках, зведених руками людськими. Як казав пророк: "Небо - Мій престол, - сказав Господь. -


text:
І земля - то мій підніжок. Який же дім зведете ви для Мене? - спитав Господь. - Де є те місце, щоби Я спочив?


text:
О впертий люде з поганськими серцями, з поганським слухом! Ви завжди опираєтеся Духові Святому. Ви такі ж, як ваші пращури.


text:
Чи був хоч один пророк, якого б ваші предки не переслідували? Вони повбивали навіть тих, хто провіщав прихід Праведного. А тепер і Його ви зрадили і вбили.


text:
Але він, сповнений Духа Святого, підвів очі до неба й побачив Божу славу й Ісуса, що стояв по праву руку від Бога.


text:
І сказав Степан: "Послухайте! Я бачу, як розкрилися небеса. Я бачу Сина Людського. Він стоїть по праву руку від Бога".


text:
витягли його за місто й почали закидувати камінням. А свідки поскладали плащі свої до ніг юнака, якого звали Савлом.


text:
А потім він упав на коліна й голосно скрикнув: "Господи, не зараховуй їм цей гріх". По цьому слові Степан помер.


text:
Юнак Савл погодився, що вбивство Степана було справедливим. Того дня почалися великі переслідування Єрусалимської церкви. Всіх віруючих, крім апостолів, було розігнано по всій Юдеї і Самарії.


text:
Савл почав знищувати церкву. Він ходив від дому до дому, витягав чоловіків і жінок і кидав їх до в'язниці.


text:
Коли юрби людей уважно слухали його й бачили ті чудесні знамення, що він чинив, вони глибоко переймалися тим, про що він говорив.


text:
Нечисті духи з гучним криком виходили з людей, що були ними одержимі. Багатьох немічних і кульгавих зцілив Пилип.


text:
Був там собі чоловік на ймення Симон. До приходу Пилипа він займався ворожбитством і вражав самаритян своїми чудесами. Він домагався, щоб його вважали великим.


text:
Всі люди - від найменшого до найбільшого - прислухалися до нього й казали: "Цей чоловік - то Сила Божа, що її називають Великою Силою".


text:
Та коли Пилип проголосив їм Благовість про Царство Боже й ім'я Ісуса Христа, вони повірили Пилипові й прийняли хрещення - як чоловіки, так і жінки.


text:
І сам Симон повірив. І коли він охрестився, то лишився при Пилипові. І тепер уже Симона вражали великі знамення й чудеса, які відбувалися в нього на очах.


text:
Коли апостоли в Єрусалимі почули, що Самарія прийняла послання Боже, вони послали туди Петра та Іоана.


text:
Коли Симон побачив, що Дух Святий пролився на людей від покладання рук апостолів, він почав пропонувати апостолам гроші.


text:
Петро сказав йому: "А бодай би пропали ті гроші разом з тобою, бо ти думав за гроші придбати Дар Божий.


text:
То покайся в цьому своєму гріху й молися Господу. Можливо, Він простить тобі цю лиху думку, що спала тобі на розум.


text:
Апостоли Петро й Іоан розповіли самаритянам про Ісусові діяння, свідками яких вони стали. Вони донесли до людей Слово Господа. І потім повернулися до Єрусалима. По дорозі вони проповідували Благовість в багатьох самаритянських селах.


text:
Явився до Пилипа ангел Господній і сказав: "Збирайся й рушай на південь, на дорогу, що веде з Єрусалима до Ґази" (та дорога пролягала через пустелю).


text:
Пилип зібрався й вирушив. Там був один ефіопець, євнух. Він був вельможею Кандакії, цариці ефіопської. Він наглядав за всією її скарбницею. Ефіопець ходив поклонитися до Єрусалима.


text:
Наблизившись до колісниці, Пилип почув, що вельможа читає пророка Ісаю. Пилип запитав його: "Чи розумієш ти те, що читаєш?"


text:
Той відповів: "Як можу я розуміти, якщо ніхто не пояснює мені цього?" І він запросив Пилипа піднятися й сісти поруч із ним.


text:
Вельможа саме читав таке місце: "Його вели, як вівцю на заклання. І як ягня, що німує перед стригалем, Так і Він не розтулив своїх уст.


text:
Принижений, Він був позбавлений справедливості. Хто розповість колись про Його нащадків? Адже життя Його вирвано з землі".


text:
Вельможа спитав Пилипа: "Скажи мені, будь ласка, про кого говорить пророк? Це він про себе, чи про когось іншого?"


text:
Дорога вела їх униз і привела до води. Вельможа сказав: "Поглянь! Тут є вода! Чом би мені не похреститися?"


text:
Вельможа наказав візникові зупинитися. Вони вдвох - Пилип і вельможа - спустилися до води, й Пилип охрестив його.


text:
А коли виходили з води, Дух Господа забрав Пилипа, і вельможа більше його не бачив. Він рушив далі, сповнений радості.


text:
А Пилип опинився в місті Азоті. Він пішов по всіх містах, проповідуючи Благовість, аж доки не прибув до Кесарії.


text:
й попросив у того листи до синагог міста Дамаска. Він хотів, щоб у цих листах йому було дано повноваження: якщо він знайде там послідовників Путі - все одно чоловіків чи жінок, - щоб він міг схопити їх і доставити до Єрусалима.


text:
Савл упав на землю. Він почув голос, що звернувся до нього: <J>"Савле, Савле, навіщо ти переслідуєш Мене?"</J>


text:
Савл підвівся з землі. Та коли він розплющив очі, то нічого не побачив. Супутники взяли його за руку й повели в Дамаск.


text:
У Дамаску мешкав учень Ісуса на ймення Ананія. Господь сказав йому у з'яві: <J>"Ананіє!"</J> Він відповів: "Я тут, Господи!"


text:
Господь сказав йому: <J>"Збирайся й рушай на вулицю, що зветься Прямою. Там у домі Юди запитай чоловіка з міста Тарс. Його звуть Савл. Він саме молиться.</J>


text:
Йому була з'ява, й він бачив, що до нього прийшов чоловік на ймення Ананія і поклав на нього руки, щоб він знову прозрів".


text:
Ананія відповів: "Господи, я від багатьох чув про цього чоловіка, про все те лихо, що він заподіяв Твоїм святим у Єрусалимі.


text:
І сюди він з'явився, наділений владою від головних первосвящеників схопити всіх, хто вірить у Тебе".


text:
Але Господь сказав йому: <J>"Іди! Бо цей чоловік - обране Мною знаряддя, щоб донести ім'я Моє до поганів і царів, та й до людей ізраїльських.</J>


text:
Тож Ананія вирушив і прийшов у той дім. Він поклав руки на Савла й промовив: "Брате Савле, Господь послав мене, Ісус, що явився тобі по дорозі сюди, щоб ти знову побачив і сповнився Духа Святого".


text:
Всі, хто чули його, дуже дивувалися й перепитували: "Чи це не той самий чоловік, що намагався знищити в Єрусалимі всіх, хто вірить у це ім'я? Чи не для того він прибув сюди, щоб схопити віруючих і привести до головних священиків?"


text:
Повернувшись до Єрусалима, Савл спробував пристати до віруючих, та вони лякалися його. Ніхто не вірив, що він став Ісусовим учнем.


text:
Але Варнава узяв його й відвів до апостолів. Він розповів, як Савл бачив Господа на дорозі, і як Господь говорив до нього, і як він у Дамаску відважно проповідував в ім'я Ісуса.


text:
І Савл залишився з апостолами, й вільно ходив з ними Єрусалимом, і відважно проповідував ім'я Господа.


text:
В Юдеї, Ґалилеї та Самарії настали для Церкви мирні часи. Церква зміцніла і виросла чисельно. Віруючі жили в пошані до Господа і були втішені Духом Святим.


text:
Петро сказав йому: "Енею, Ісус Христос зцілює тебе. Підведись і сам постели собі ліжко". І той негайно підвівся.


text:
В Йоппії жила Ісусова послідовниця Тавіта. Вона завжди була готова на добрі справи й завжди давала бідним гроші.


text:
Лидда була біля Йоппії. Коли Ісусові послідовники в Йоппії почули, що Петро перебуває в Лидді, вони послали до нього двох чоловіків з проханням: "Прийди до нас, будь ласка, негайно".


text:
Петро зібрався й вирушив з ними. Коли він прийшов, його відвели до горішньої кімнати. А всі вдови обступили його. Вони плакали й показували йому одяг та інші речі, які Сарна зробила своїми руками, коли ще була з ними.


text:
Петро вислав їх із кімнати, а сам став на коліна й почав молитися. Потім, повернувшись до тіла, промовив: "Тавіто, встань". Вона розплющила очі й, побачивши Петра, сіла.


text:
Петро подав їй руку й допоміг встати на ноги. Слідом за тим він покликав учнів та вдів і показав їм, що Тавіта жива.


text:
У Кесарії жив собі чоловік на ймення Корнилій. Він був центуріоном у так званому Італійському полку.


text:
Він був побожним і богобоязним чоловіком, як і вся його родина. Він щедро давав бідним і завжди молився Богу.


text:
Якось о третій пополудні Корнилію була з'ява. Він виразно побачив ангела Божого, який ввійшов до нього й покликав: "Корнилію!"


text:
Корнилій зі страхом подивився на нього й запитав: "Що це, Господи?" Ангел відповів: "Твої молитви й подаяння бідним стали відомі Богу, Він пам'ятає про тебе.


text:
Зараз пошли когось до Йоппії, хай приведуть сюди чоловіка на ймення Симон. Його ще називають Петром.


text:
Коли ангел, з яким він розмовляв, зник, Корнилій покликав двох слуг і одного побожного воїна з числа своїх підлеглих.


text:
Наступного дня, коли вони були в дорозі й уже наближалися до міста, Петро піднявся на дах будинку помолитися.


text:
То було опівдні. Він відчув, що зголоднів, і схотів їсти. І поки Петрові готували обід, йому була з'ява.


text:
Він побачив, як небеса розверзлися й щось подібне до великого простирадла, яке хтось тримає за чотири ріжки, злетіло додолу.


text:
І так тричі голос пропонував Петрові. І тричі Петро відмовлявся. А потім раптом усе зникло, знову піднялося на небо.


text:
Петро був збентежений, гадаючи, що б усе це могло означати. Аж тут надійшли люди, яких послав Корнилій. Вони запитали, де Симонова оселя, й тепер уже стояли біля воріт.


text:
Прибульці голосно запитали, чи гостює в цьому домі чоловік на ймення Симон, якого ще називають Петро.


text:
Тим часом Петро все ще розмірковував про з'яву, що йому була. І тут Дух Святий сказав йому: "Послухай! Троє чоловіків шукають тебе.


text:
Вони відповіли: "Нас послав центуріон Корнилій. Він чоловік праведний і богобоязний. Весь люд юдейський його поважає. Ангел святий звелів йому запросити тебе до його оселі й послухати твоє слово".


text:
Петро запросив їх зайти й відпочити. Наступного дня він зібрався й вирушив. Разом з ними пішло й кілька віруючих з Йоппії.


text:
І через день вони прибули до Кесарії. Корнилій чекав їх. Він покликав своїх родичів і найближчих друзів.


text:
Він сказав їм: "Ви знаєте, що Закон забороняє юдеям мати справу з чужоземцями або приходити до них у гості. Але Бог навчив мене, що не можна жодну людину вважати поганою чи нечистою.


text:
Тож коли Корнилій запросив мене, я прийшов без будь-яких заперечень. Через те я питаю: навіщо ви посилали по мене?"


text:
Корнилій відповів: "Чотири дні тому в такий самий час - о третій пополудні - я молився в своєму домі. Аж раптом переді мною виник чоловік у сяйливому вбранні.


text:
То пошли людей до Йоппії і запроси Симона, якого ще звуть Петром, прийти до тебе. Він зупинився в домі Симона-кожум'яки біля моря".


text:
Отож я відразу послав по тебе. І ти був такий люб'язний, що погодився прийти. І всі ми тут зараз перед Богом, щоб почути, що Господь велів тобі сказати нам".


text:
Ось Слово, яке Він послав народові ізраїльському, проголосивши Благовість миру через Ісуса Христа - Він Господь усіх народів.


text:
Ви знаєте про те, що трапилось по Юдеї. Воно почалося в Ґалилеї після того, як Іоан проповідував людям про хрещення.


text:
Ви знаєте про Ісуса з Назарета, як Бог помазав Його Духом Святим і владою. Ісус мандрував по містах і творив добро, і зціляв одержимих нечистим, оскільки Бог був з Ним.


text:
Вони вбили Його, розіп'явши на дерев'яному хресті. Але на третій день Бог воскресив Його. І з Божої волі Він явився людям.


text:
Не всім людям, а лише свідкам, яких Бог вибрав заздалегідь - нам, хто їв і пив із Ним разом після Його воскресіння з мертвих.


text:
І Він наказав нам проповідувати й свідчити людям, що це Його Бог призначив суддею над живими й мертвими.


text:
Всі пророки свідчать про Нього. Вони кажуть, що кожен, хто вірить у Нього, одержує прощення гріхів в Його ім'я".


text:
Юдейські віруючі, що прийшли разом з Петром, були вражені з того, що дар Духа Святого пролився й на поган.


text:
"Чи може хтось заборонити цим людям бути хрещеними водою? Адже на них зійшов Дух Святий так само, як і на нас".


text:
І Петро наказав їм охреститися в ім'я Ісуса Христа. Потім вони попросили Петра залишитися з ними на кілька днів.


text:
"Я був у місті Йоппії, молився, і в цей час мені була з'ява. Я побачив щось на зразок великого простирадла, яке спускалося з небес, підтримуване з чотирьох кутів. Воно спустилося до мене.


text:
Дух Святий звелів мені йти з ними без зволікань. Ці шестеро братів наших також вирушили зі мною. І ми прийшли до оселі того чоловіка.


text:
Він розповів нам, як він побачив ангела, в своєму домі, і той сказав: "Пошли людей до Йоппії, щоб вони привели Симона, якого ще називають Петром.


text:
І коли я почав говорити, Дух Святий зійшов на всіх присутніх, так само як він спустився на початку на нас.


text:
І тут я згадав, що Господь говорив нам: <J>"Іоан хрестив водою, а ви будете хрещені Духом Святим".</J>


text:
Отже, якщо Бог дав їм такий самий дар, як і нам, коли ми повірили в Господа Ісуса Христа, то хто я такий, щоб протистояти Богу?"


text:
Почувши ці слова, вони перестали сперечатися і славили Бога зі словами: "То виходить, що Бог навіть поганам дав покаяння, яке веде до вічного життя!"


text:
Під час переслідувань віруючих, що почалися після вбивства Степана, багато з них мусили тікати в далекі краї - до Финикії, Кіпру й Антиохії. І там вони проповідували Слово Боже, але тільки юдеям.


text:
Дехто з цих віруючих походив з Кіпру та Киринеї. Коли вони потрапили до Антиохії, то почали проповідувати й грекам, розповідаючи їм Благовість про Господа Ісуса.


text:
Прибувши туди, Варнава побачив милість Божу в дії, він був дуже радий. Варнава закликав їх залишатися усім серцем вірними Господу.


text:
Цілий рік зустрічалися вони з віруючими й навчали силу-силенну людей. І саме в Антиохії учні були вперше названі християнами.


text:
Одного з них звали Аіав. Він був встав і, натхнений Духом Святим, прорік великий голодомор по всьому світі. (І таке справді сталося в часи цезаря Клавдія).


text:
Побачивши, що це схвалюють юдеї, він задумав також заарештувати й Петра. (То було під час свята Прісних Хлібів).


text:
Схопивши Петра, Ірод кинув його до в'язниці. Він передав стерегти його чотирьом четвіркам воїнів. Ірод мав намір після свята влаштувати суд над Петром.


text:
У ніч перед тим, як Ірод збирався вивести його на суд, Петро спав між двох воїнів, він був скутий двома ланцюгами. Вихід із в'язниці сторожила варта.


text:
Раптом ангел Господній з'явився перед ним, і світло засяяло в казематі. Ангел штовхнув Петра в бік і збудив його зі словами: "Вставай мерщій!" І кайдани впали з Петрових рук.


text:
Тоді ангел сказав йому: "Вдягнися і взуй сандалії". Петро виконав це. І ангел промовив: "Загорнися в плащ і йди за мною".


text:
Петро вийшов за ним. Петро не знав, що всі ці ангелові дії відбуваються насправді. Він гадав, що то все йому сниться.


text:
Проминувши перший і другий пости варти, вони підійшли до залізної брами, що вела в місто. Вона сама собою відчинилася перед ними, й вони вийшли. А коли пройшли одну вулицю, ангел несподівано залишив Петра.


text:
Тоді Петро отямився й промовив: "Тепер я бачу, що все це правда. Господь послав цього ангела. Він урятував мене від Іродових рук і від усього, що люд юдейський чекав, що зі мною трапиться".


text:
Збагнувши це, Петро вирушив до дому Марії, Іоанової матері (Іоана ще звали Марком). Там зібралося багато людей молитися.


text:
Упізнавши голос Петра, вона, радісна, побігла назад, навіть забувши відчинити браму. Вона вбігла й повідомила, що Петро стоїть біля воріт.


text:
Жестом руки він заспокоїв їх і пояснив, як Господь вивів його з в'язниці. Він сказав: "Розкажіть Якову і братам про це". І залишивши їх, Петро подався до іншого місця.


text:
Ірод послав шукати Петра, але його не знайшли. Тоді він допитав вартових, віддав їх під суд і наказав стратити. А Петро вирушив з Юдеї до Кесарії і деякий час перебував там.


text:
Ірод був розгніваний на людей Тира й Сидона, і вони великим гуртом прийшли до нього просити миру, попередньо заручившися підтримкою наближеного Іродового слуги Власта. Вони просили миру, тому що їхня країна отримувала харчі з царської країни.


text:
У призначений день Ірод, вбраний у свої царські шати, сів на престолі й звернувся до них з промовою.


text:
Варнава і Савл завершили свої діяння в Єрусалимі й повернулися до Антиохії. Вони взяли з собою Іоана, якого ще називали Марком.


text:
В Антиохії в церкві були деякі пророки й учителі: Варнава, Симеон, якого ще називали Ниіером, Луцій з Киринеї, Манаєн, який зростав разом з Іродом-тетрархом, та Савл.


text:
Якось вони служили Господу й постилися, аж Дух Святий промовив: "Виділіть Мені Варнаву і Савла для справи, на яку Я їх покликав".


text:
Тож коли апостоли й учителі попостилися й помолилися, вони поклали руки на Варнаву й Савла і вирядили їх у путь.


text:
Вони перетнули весь острів аж до Пафоса. А там здибали ворожбита і лжепророка, юдея на ймення Вар-Ісус.


text:
Він був при проконсулі Сергії Павлі, чоловікові розумному. Той послав по Варнаву й Савла, бо хотів почути Слово Боже.


text:
Але проти них виступив Елімас-ворожбит (так перекладається його ім'я). Він намагався відвернути проконсула від віри.


text:
"Ти повен усіляких підступів і лихого лукавства! Ти син диявола! Ти ворог усього доброго! Чи припиниш ти коли-небудь викривляти прямі Господні путі?


text:
Тож слухай! Рука Господня на тобі. Ти осліпнеш і певний час не бачитимеш сонця". Тієї ж миті глибока темрява накрила Елімасові очі. Він почав крутитися на місці, намагаючись знайти когось, хто повів би його за руку.


text:
Павло з супутниками відпливли з Пафоса й прибули до Періи Памфилійської. Іоан залишив їх і повернувся до Єрусалима.


text:
А вони вирушили далі - з Періи до Антиохії Писидійської. У суботу Павло й Варнава прийшли до синагоги й сіли там.


text:
Після читання Закону й книг пророків старші синагоги послали до них з такими словами: "Браття, якщо маєте ви слова підтримки до людей, то кажіть, будь ласка".


text:
То Павло встав, змахнув рукою і промовив: "Люде ізраїльський і ви, погани, що поклоняються Богу, слухайте.


text:
Бог народу ізраїльського обрав наших предків і звеличив їх під час перебування в землях Єгипетських. І Своєю всемогутньою рукою Він вивів їх із тієї країни.


text:
Він знищив сім народів у землі Ханаанській. А землі їхні віддав у володіння ізраїльському народові на чотириста п'ятдесят років.


text:
Після цього народ попросив дати царя. Бог дав йому Саула, сина Киша з роду Веніаминового. Він правив близько сорока років.


text:
Після його зміщення Бог підніс Давида, щоб той був їхнім царем. Бог так говорив про нього: "Я знайшов Давида, сина Єсеєвого. Він такий чоловік, який Мені подобається. Він робитиме все, що Я хочу від нього".


text:
Завершивши свою справу, Іоан сказав: "Ким ви мене вважаєте? Я - не Він. Але є Той, що прийде за мною, то я не гідний навіть розв'язати Його сандалій".


text:
Браття, сини Авраамового роду, і ви, погани, що поклоняються Богу, це ж до нас звернене те послання про спасіння.


text:
Мешканці Єрусалима та їхні правителі не впізнали Його. Вони Його засудили. І тим самим справдилися слова пророків, що їх читають щосуботи.


text:
І хоч вони не могли знайти ніяких підстав для винесення смертного вироку, вони попросили Пилата вбити Ісуса.


text:
Виконавши все, що було про Нього сказане в Святому Письмі, вони зняли Його з хреста й поклали в могилу.


text:
І протягом багатьох днів являвся Він тим, хто супроводжував Його в мандрах з Ґалилеї до Єрусалима. І сьогодні вони - Його свідки людям.


text:
І ми оповідаємо вам Благовість: те, що Бог обіцяв нашим предкам, Він здійснив для нас, їхніх дітей, воскресивши Ісуса з мертвих,


text:
І як оживив Бог Його з мертвих, щоб Він ніколи не повернувся у тлін, то сказав так: "Я дам вам святе й вірне благословіння, що Давидові обіцяв".


text:
Адже Давид служив волі Божій свого часу, а потім він помер, і був похований зі своїми предками, й зазнав тління.


text:
І через Нього кожен, хто вірить, буде виправданий від усього, від чого не міг виправдатися через Закон Мойсея.


text:
"Дивіться, ви, пихаті, дивуйтеся і гиньте, бо в ваші дні таке Я роблю, у що ви ніколи не повірите, навіть якби вам хтось розповів".


text:
Коли Павло й Варнава йшли з синагоги, люди почали просити їх, щоб наступної суботи вони знову прийшли й розповіли їм більше про все це.


text:
А коли з синагоги всі розійшлися, то чимало юдеїв і побожних новонавернених у юдаїзм подалися за Павлом і Варнавою. А ті все розмовляли з ними й переконували їх залишатися з вірою в Божу милість.


text:
Коли юдеї побачили юрмиська людей, серця їхні сповнилися ревнощів. Вони почали сперечатися з Павлом і ображати його.


text:
А Павло та Варнава відважно промовляли: "Так було необхідно, щоб Слово Боже спершу було звернене до вас. Але ж ви відштовхнули його, ви вирішили, що не гідні вічного життя. То ми й звертаємося до поган.


text:
Так наказував нам Господь: "Я зробив Тебе світлом для поган, щоб Ти міг нести спасіння у всі кінці землі".


text:
Почувши це, погани зраділи. Вони славили послання Господнє. І ті, кому було призначене життя вічне, повірили.


text:
Юдеї підбурили впливових побожних жінок і найважніших людей міста, а ті почали переслідування проти Павла та Варнави. І вони вигнали їх з цих земель.


text:
Так само і в Іконії Павло та Варнава пішли до синагоги юдеїв. І говорили там так, що величезна кількість як юдеїв, так і поган, стали віруючими.


text:
Павло й Варнава довго лишалися там. Вони відважно проповідували в ім'я Господа. А Він підтверджував послання милості Своєї, допомогаючи Павлу та Варнаві творити дивовижні знамення й чудеса.


text:
Довідавшись про це, Павло з Варнавою втекли до міст Листри та Дервії, що в Ликаоніі, та довколишніх земель.


text:
Він почув, як Павло говорив. Павло подивився пильно на нього й відчув, що каліка мав віру і тому він міг бути зцілений.


text:
Коли люди в натовпі побачили, що зробив Павло, вони почали голосно вигукувати ликаонською мовою: "Боги стали подібні до людей і зійшли до нас!"


text:
Жрець храму Зевса, розташованого відразу за містом, привів биків, приніс вінки до міської брами. Він, а разом з ним і весь натовп, збиралися принести офіру Варнаві та Павлу.


text:
Почувши про це, апостоли Павло та Варнава у гніві розідрали на собі одяг. Вони кинулися у натовп, вигукуючи:


text:
"Люди! Нащо ви таке робите? Ми просто, люди, як і ви. Ми прийшли, щоб розповісти вам Благовість, щоб відвернути вас від цих негідних справ до живого Бога. До Бога, Який створив небо і землю, і море, і все, що є на небі, на землі та в морі.


text:
Але Він не залишав вас без свідчень про Себе. Він творив добро для вас: проливаючи на вас дощ із небес, і даючи збіжжя в належну пору, даруючи вам хліб насущний і сповнюючи радістю ваші серця".


text:
Навіть промовляючи таке, Павлові й Варнаві було важко втримати людей, які прагнули принести їм офіру.


text:
Та ось прийшли деякі юдеї з Антиохії та Іконії, й вони переконали натовп. І люди закидали Павла камінням. Потім витягли його за межі міста й кинули, вважаючи, що він мертвий.


text:
Та коли над ним зійшлися учні, Павло підвівся й повернувся до міста. А наступного дня разом з Варнавою він вирушив до Дервії.


text:
Там вони проповідували Благовість і привернули багато послідовників. Потім вони повернулися до Листри, Іконії та Антиохії.


text:
І там зміцнювали душі віруючих. Вони надихали їх перебувати у вірі. Вони казали: "Щоб увійти до Царства Божого, ми маємо пройти через багато страждань".


text:
Павло і Варнава призначали старійшин у кожній церкві. Молитвою і постом вони ввіряли старійшин Господу, в Якого ті повірили.


text:
Прибувши до Антиохії, вони зібрали всіх віруючих й розповіли їм про все, що Бог зробив із ними. І також вони повідомили, що Бог відчинив браму віри для поган.


text:
Прийшли якісь люди з Юдеї і почали навчати братів: "Якщо ви не обрізані за звичаєм Мойсеєвим, то не можете бути спасенні".


text:
Павло й Варнава не погодилися з цим, і між ними зав'язалася гостра суперечка. Павло й Варнава і ще дехто були обрані йти до апостолів та старійшин у Єрусалим. І там обговорити це питання.


text:
Церква вирядила їх у путь, і вони рушили через Финикію та Самарію. По дорозі розповідали людям про навернення поган. І ці розповіді скрізь викликали радість поміж братів.


text:
Коли вони прибули до Єрусалима, їх радо зустріли церква, апостоли й старійшини. А вони розповіли про все, що Бог зробив разом із ними.


text:
Дехто з віруючих - ті, що належали до фарисеїв, - встали й кажуть:"Погани мусять бути обрізані, вони зобов'язані виконувати Закон Мойсеїв".


text:
Після довгих обговорень Петро встав і сказав: "Браття, ви знаєте: в найперші дні Бог обрав серед вас мене. Він зробив так, щоб саме з моїх уст погани почули Благовість і повірили.


text:
А раз так, то нащо ж ви Бога випробовуєте? Навіщо намагаєтеся на шиї цих учнів накинути ярмо, якого ні самі ми, ані наші предки не були спроможні нести?


text:
Запала мовчанка. Вони уважно слухали розповідь Варнави й Павла про всі ті знамення й чудеса, які Бог чинив через них перед поганами.


text:
Симон розповів нам, як Бог уперше виявив Своє піклування, коли обрав з-поміж поган людей, щоб стали Його людьми.


text:
щоб і решта людства, і всі погани, які будуть покликані іменем Моїм, могли шукати Господа. Отак рече Господь, Який це чинить,


text:
Натомість ми повинні написати їм і застерегти їх від вживання їжі, споганеної бовванами, від перелюбу, від м'яса удушених тварин та крові.


text:
А щодо Мойсея, то в кожному місті з давніх-давен є ті, хто проповідує Мойсеїв Закон. По синагогах його читають щосуботи".


text:
Тоді апостоли та старійшини разом з усією церквою вирішили обрати з-поміж себе тих, кого вони пошлють до Антиохії разом з Павлом та Варнавою. Вони обрали Юду, якого ще звали Варсавою, та Силу. Вони були керівниками поміж братів.


text:
З ними вони передали такого листа: Апостоли й старійшини, ваші брати, шлють вітання поганським братам в Антиохії, Сирії та Киликії.


text:
Ми чули, що дехто звертається до вас від нашого імені й своїми словами турбує і бентежить вас. І все те робилося без наших вказівок.


text:
Усі ми згодилися й вирішили обрати з-поміж себе людей і послати їх до вас разом з нашими дорогими Варнавою та Павлом.


text:
Ви мусите відмовитися від вживання того, що віддали на офіру бовванам, від вживання крові, м'яса задушених тварин та від розпусти вбережете себе від таких вчинків, то це буде добре. Бувайте здорові".


text:
І посланці Варнава, Павло, Юда й Сила вирушили й прибули до Антиохії. Вони зібрали віруючих і вручили їм листа.


text:
Вони пробули там деякий час, а потім браття відпустили Юду й Силу з миром, і вони повернулися до тих, хто послав їх.


text:
Павло й Варнава провели якийсь час в Антиохії. Разом з багатьма іншими вони навчали Слова Господнього й проповідували його як Благовість.


text:
За кілька днів Павло сказав Варнаві: "Давай повернемося до братів наших у всіх тих містах, де ми проповідували Слово Господа, й подивимося, як вони ся мають".


text:
Але Павло не вважав, що так буде краще - взяти з собою того, хто був кинув їх у Памфилії і не пішов з ними далі на працю.


text:
Між Павлом та Варнавою виникла гостра незгода. І як наслідок - вони вирушили кожен своїм шляхом. Варнава взяв Марка й поплив з ним до Кіпру.


text:
Павло також відвідав Дервію та Листру. Там був послідовник на ім'я Тимофій. Мати його була віруючою юдейкою, а батько греком.


text:
Павло хотів, щоб Тимофій пішов із ним, тому він зробив обрізання Тимофієві. Це було зроблено про юдеїв у тих краях, оскільки вони знали, що Тимофіїв батько - грек.


text:
Проходячи через міста, вони передавали віруючим для послуху настанови, прийняті апостолами й старійшинами в Єрусалимі.


text:
Павло та його супутники пройшли землю Фригійську та Ґалатську. Та Дух Святий не дозволяв їм проповідувати Слово в Азії.


text:
Вночі Павлові була з'ява. Чоловік із Македонії постав перед ним і благав: "Перейди до Македонії й допоможи нам".


text:
Після цієї з'яви, ми одразу ж зібралися до Македонії. Ми вирішили, що то Бог покликав нас проповідувати македонцям Благовість.


text:
Звідти ми пішли до Филип, головного міста тієї частини Македонії, римської колонії. Ми провели кілька днів у тому місті.


text:
В суботу ми вирушили за міську браму, до річки. Ми сподівались, що там місце для молитви. Ми сіли й почали розмовляти з жінками, що зібралися там.


text:
Серед них була жінка на ймення Лідія. Вона була купчихою, торгувала кармазинами в місті Тіатирі. Лідія поклонялася Богу. Вона слухала нас. І Господь відкрив її серце назустріч тому, що казав Павло.


text:
Коли вона та її домашні охрестилися, вона почала благати нас: "Якщо ви вважаєте, що я істинно вірую в Господа, то зупиніться в моєму домі". І вона вмовила нас піти до неї.


text:
Так сталося, що коли ми йшли до місця молитви, нам зустрілася дівчинка-рабиня. Вона була одержима духом-оракулом. Передбачаючи майбутнє, вона приносила величезний прибуток своїм господарям.


text:
Вона все йшла за Павлом і всіма нами, вигукуючи: "Це слуги Всевишнього Бога! Вони провіщають вам шлях до спасіння!"


text:
Так тривало багато днів. А Павла це почало турбувати. Він повернувся й промовив до духа: "Наказую тобі іменем Ісуса Христа - вийди з неї!" І він негайно вийшов з дівчинки.


text:
Коли її господарі побачили, що їхнім сподіванням на прибуток прийшов кінець, вони схопили Павла та Силу й потягли їх на базарну площу. А там передали владі.


text:
Коли вони привели Павла та Силу до міської влади, то сказали: "Ці люди - юдеї, і вони каламутять усе місто!


text:
Натовп приєднався до їхніх звинувачив. Володарі міста зірвали з апостолів одяг і наказали їх побити.


text:
Зненацька стався сильний землетрус, аж захитався фундамент в'язниці. Всі двері раптом розчинилися, а кайдани з усіх в'язнів попадали.


text:
Наглядач прокинувся й, побачивши відчинені двері в'язниці, вихопив меча. Він хотів накласти на себе руки, гадаючи, що в'язні втекли.


text:
Наглядач наказав принести світло й кинувся всередину. Затремтівши зі страху, він упав на коліна перед Павлом та Силою.


text:
Він привів Павла й Силу до своєї оселі й нагодував. І він, і вся його родина раділи, бо повірили у Бога.


text:
Наглядач передав ці слова Павлові: "Володарі міста сказали звільнити вас. Отже, виходьте зараз і йдіть з миром".


text:
Але Павло відповів варті: "Вони прилюдно били нас без суду, хоч ми римські громадяни. Потім кинули нас до в'язниці. А тепер вони хочуть випустити нас таємно? Та не буде цього! Вони повинні самі прийти й вивести нас із в'язниці".


text:
То вони прийшли й вибачилися перед Павлом і Силою. А потім вивели їх із в'язниці й попросили залишити їхнє місто.


text:
Вийшовши з в'язниці, Павло й Сила попрямували до дому Лідії. Побачивши там братів, Павло і Сила підбадьорили їх, а потім пішли звідти.


text:
Він їм пояснював і доводив, що Христу належало прийняти страждання і що Він мусив воскреснути з мертвих. Павло казав: "А цей Ісус, про Якого я вам розповідаю - то й є Христос".


text:
Декого з тих людей вони переконали, й ті пристали до Павла та Сили. Багато віруючих греків також приєдналися до них, і ще чимало знатних жінок долучилося до громади.


text:
А юдеї ревнували. Вони знайшли якихось розбишак з базарної площі, зібрали юрмисько й заходилися підбурювати ціле місто. Вони напали на Ясонову оселю, сподіваючись знайти там Павла й Силу, щоб вивести їх до людей.


text:
А не знайшовши, потягли Ясона та ще декого з братів до міських урядовців. Вони вигукували: "Ці люди, які підбурюють весь світ, зараз прийшли сюди!


text:
І Ясон прийняв їх у своєму домі. Всі вони чинять супроти цезаревих указів. Вони стверджують, що існує інший цар - вони називають Його Ісусом".


text:
Тієї ночі браття вислали Павла та Силу до Верії. Прибувши туди, Павло та Сила прийшли до юдейської синагоги.


text:
Ці люди були благородніші, ніж ті у Салоніках. Вони отримали послання з великим запалом й щодня вивчали Святе Письмо, щоб переконатися, чи правда все те, про що їм казав Павло.


text:
Зрештою багато юдеїв повірило в Господа. І чимало знатних греків, чоловіків і жінок, повірило також.


text:
Коли салонікійські юдеї довідалися, що Павло проповідує Слово Боже й у Верії, вони також прийшли туди й почали намовляти й підбурювати народ.


text:
Ті, хто супроводжували Павла, привели його до Афін. Перш ніж вони повернулися до Салонік, Павло наказав їм переказати Силі та Тимофію, щоб, як тільки випаде нагода, вони негайно приєдналися до нього.


text:
Поки Павло чекав в Афінах Силу й Тимофія, дух його страждав, коли він бачив, що в місті повно бовванів.


text:
Щодня він перконував людей у синагогі з юдеями й побожними греками. І щодня він переконував на базарній площі тих, хто опинявся поруч.


text:
Якісь філософи епікурейці та стоїки почали сперечатися з ним. Одні з них питали: "Що цей базікало хоче сказати?" Інші казали: "Здається, він проповідує про іноземних богів". Вони казали так, бо Павло проповідував про Ісуса та воскресіння.


text:
Бо коли я ходив і дивився на речі, яким ви поклоняєтеся, то помітив вівтар, на якому було написано: "НЕВІДОМОМУ БОГУ". Отже, ви поклоняєтеся тому, чого не знаєте. Це і є Той Бог, Якого я проповідую.


text:
Бог, Який створив світ і все, що в ньому є (оскільки Він Господь небес і землі), не живе в рукотворних храмах.


text:
І Йому не служать людські руки, так ніби Він у чомусь має потребу. Це Він дає кожному з нас життя й дихання і все інше.


text:
З одного чоловіка Він створив усі раси, щоб вони заселили цілу землю. І Він установив для всіх них терміни і кордони проживання.


text:
Він зробив так, щоб вони прагнули Бога, і щоб, можливо, знайшли Його хоч навпомацки. Адже Він - поруч із кожним.


text:
"Ми в Ньому живемо, ми в Ньому рухаємося, ми в Ньому існуємо, -як каже дехто із ваших поетів: - Бо ми Його діти".


text:
Тож якщо ми Божі діти, ми не повинні вважати, що Божество подібне до золота, срібла або каменя - до образу, сформованого вмінням і уявою людською.


text:
Бо Він призначив День, коли Він судитиме світ. Він судитиме судом Чоловіка, Якого Він обрав. Бог довів це кожному, воскресивши Того Чоловіка з мертвих".


text:
Почувши про воскресіння з мертвих, дехто з присутніх засміявся. Але інші промовили: "Ми б хотіли, щоб ти про все це розповідав знову".


text:
Деякі з людей приєдналися до нього і повірили. Серед них був Дионісій, член Ареопаіу, жінка на ймення Дамара і ще дехто з ними.


text:
Там він зустрів юдея на ймення Акила, родом з Понту. Той щойно прибув з Італії зі своєю дружиною Прісцилою. Вони залишили Італію через те, що Клавдій наказав виселити з Рима всіх юдеїв. Павло пішов побачитися з ними.


text:
А оскільки він мав те ж ремесло, що й вони, то лишився з ними й разом з ними працював. Їхнє ремесло було виготовлення наметів.


text:
Коли з Македонії прийшли Сила й Тимофій, Павло весь свій час присвятив проповідям, засвідчуючи юдеям, що Ісус і є Христос.


text:
Але вони почали заперечувати йому, ображати його. Тоді Павло обтрусив одяг свій на свідчення зневаги до них, і сказав: "Ваша кров буде на вашій голові. А моє сумління чисте. І тепер я піду до поган".


text:
Павло залишив синагогу й подався до оселі чоловіка, якого звали Титом Юстом. Він поклонявся Богу. Будинок його стояв поруч із синагогою.


text:
Крисп, старший синагоги, разом з усіма своїми домашніми, повірив у Господа. Та й багато інших коринфян, що слухали Павла, повірили також. І всі вони охрестилися.


text:
<J>Бо Я з тобою, і ніхто не нападе на тебе, не заподіє тобі якогось лиха, бо Я маю багато людей в цьому місті".</J>


text:
І коли вже Павло розтулив уста, щоб відповісти, Ґалліон сказав юдеям: "Якби в цьому була якась кривда або серйозний злочин, тоді було б виправдано, аби я почав вас, юдеїв, слухати.


text:
Та оскільки тут весь клопіт навколо слів та імен, та навколо вашого власного Закону, то й розбирайтеся самі. Я відмовляюся бути суддею в цій справі".


text:
Тоді всі вони схопили Состена, старшого синагоги, й били його перед будинком суду. А Ґалліон не звертав на це ніякої уваги.


text:
Павло зоставався там іще багато днів. А потім залишив братів і відплив до Сирії. Разом з ним вирушили Прісцила та Акила. Павло обстриг собі волосся в Кенхреях, оскільки дав обітницю.


text:
Вони прибули в Ефес, і Павло залишив Прісцилу з Акилою там. Він пішов до синагоги й розмовляв там з юдеями.


text:
Прибувши до Кесарії, Павло вирушив до Єрусалима, щоб привітати церкву. А звідти він пішов до Антиохії.


text:
Побувши там, подався далі, мандрував з місця на місце землями Ґалатськими та Фригійськими. І скрізь зміцнював віру послідовників Ісусових.


text:
Один юдей на ймення Аполлос, родом з Александрії, був дуже освіченим чоловіком. Він прийшов з Ефеса. Він був глибоко обізнаний зі Святим Письмом.


text:
Він засвоїв путь Господній. Він палко говорив, навчаючи докладно про Ісуса, хоч знав тільки про Іоанове хрещення.


text:
Він почав сміливо говорити в синагогі. Почувши його, Прісцила та Акила відвели його вбік і розтлумачили точніше про путь Божий.


text:
А коли він забажав піти до Ахаї, брати спорядили його, написали листа до тамтешніх віруючих, щоб ті прийняли його. Прибувши туди, він багато допоміг усім, хто з милістю Божою повірив у Господа.


text:
Бо він переконливо перемагав юдеїв у прилюдних суперечках. Він доводив, спираючись на Святе Письмо, що Ісус і є Христом.


text:
Сталося так, що поки Аполлос перебував у Коринфі, Павло пройшов горішніми землями й прибув до Ефеса. Там він зустрів деяких послідовників Ісусових.


text:
Павло запитав їх: "Чи одержали ви Дух Святий, коли ви повірили?" Вони відповіли: "Ми навіть не чули про Духа Святого".


text:
Павло тоді їм: "Іоанове хрещення грунтується на покаянні. Він закликав людей повірити в того, Хто прийде за ним, тобто в Ісуса".


text:
І коли Павло поклав на них руки, Дух Святий зійшов на них. І вони почали говорити різними мовами й пророчити.


text:
Павло ходив до синагоги й протягом трьох місяців сміливо говорив про Царство Боже, сперечаючись і переконуючи юдеїв.


text:
Але дехто з них були впертими і відмовилися повірити. Вони паплюжили Путь перед людьми. То Павло залишив їх. Він узяв з собою учнів Ісусових і щодня вів бесіди в школі такого собі Тирана.


text:
Навіть коли носовички та фартухи, до яких Павло лише доторкувався, відносили до недужих, ті зцілювалися від хвороб, і нечисті духи виходили з них.


text:
Дехто з юдеїв, що мандрували й виганяли нечистих, намагалися використовувати ім'я Господа Ісуса, щоб нечисті духи вийшли з людей. Вони казали: "Заклинаю тебе ім'ям Ісуса, Якого проповідує Павло".


text:
І чоловік, у котрому сидів цей злий дух, кинувся на них. Він був дужчий і подолав їх усіх. То мусили вони тікати з хати голі та побиті.


text:
Це стало відомо всім юдеям та грекам, що жили в Ефесі, і охопив їх жах. Вони ще більше почали шанувати ім'я Господа Ісуса.


text:
Багато з тих, хто займався чаклунством, позбирали свої книжки й спалили їх на очах у громади. Коли ж підрахували вартість тих книжок, то виявилося, що вони коштують близько п'ятдесяти тисяч срібних монет.


text:
Після того, як усе це сталося, Павло вирішив пройти Македонією та Ахаєю і дійти до Єрусалима. Він сказав: "Після того, як там побуваю, треба мені ще й Рим побачити".


text:
Отож відіслав він двох із своїх помічників, Тимофія та Ераста, в Македонію, а сам іще лишився в Азії.


text:
Був там чоловік на ім'я Димитрій, майстер по сріблу. І робив він зі срібла зображення храму Артеміди. Це давало чималий заробіток ремісникам.


text:
Він зібрав їх разом з іншими майстрам подібних ремесел і сказав: "Люди, ви ж знаєте, що ми маємо добрий прибуток з цієї роботи.


text:
Але разом з тим ви бачите й чуєте, що цей Павло переконав і навернув багатьох людей до своєї віри. І то не лише в Ефесі, а майже по всій провінції Азії. Він стверджує, що боги, зроблені руками людськими, не є справжніми богами.


text:
Але загроза не тільки в тому, що ремесло наше набуває поганої слави. А справа в тому, що храм славетної богині Артеміди втратить свою важливість. І ще є одна небезпека: богиню, якій поклоняються вся Азія і весь світ, буде позбавлено її величі".


text:
У місті почалися заворушення. Всі ті люди кинулися до театру, схопивши Ґая та Аристарха, двох македонців, які мандрували разом з Павлом.


text:
Дехто з можновладців провінції Азія, Павлових друзів, також послали йому попередження й благали не ходити до театру.


text:
Тепер вже одні горлали одне, інші - інше, а вся громада геть збурилася. Більшість уже не могла збагнути, навіщо всі вони тут зібралися.


text:
Дехто з натовпу звинуватив Олександра. Юдеї виштовхнули Олександра наперед. Він дав знак рукою і намагався щось пояснити людям.


text:
Та коли натовп зрозумів, що він юдей, то всі закричали в один голос і не вгавали добрих дві години: "Велика Артеміда Ефеська!"


text:
Міський писар заспокоїв натовп словами: "Люди Ефеса! Чи ж є в світі чоловік, який би не знав, що місто Ефес дбає про храм великої Артеміди й священний камінь що впав з небес?


text:
Якщо у Димитрія та ремісників є проти когось звинувачення, то на це є суди й судді. Там нехай і звинувачують одне одного.


text:
А так ми під загрозою звинувачень у заколоті, що стався сьогодні. І немає такої причини, яку ми можемо висунути, щоб виправдати цей заколот".


text:
Коли припинилися заворушення, Павло покликав учнів Ісусових і, звернувшись до них із втішним словом, попрощався та й подався до Македонії.


text:
Потім Павло дістався до Греції, де пробув три місяці. А як зібрався плисти до Сирії, юдеї змовилися проти нього. Тож він вирішив повертатися через Македонію.


text:
Супроводжували Павла Сопатер, син Пирра з Верії, Аристарх та Секунд із Салонік, Ґай з Дервії, Тимофій та Тихик і Трохим з провінції Азії.


text:
Ми ж відпливли з Филипії після Опрісноків і через 5 днів приєдналися до них у Троаді, де й пробули сім днів.


text:
У неділю, коли учні зібралися всі разом, щоб переломити хліб, Павло говорив до них. Маючи намір відбути наступного дня, він говорив до півночі.


text:
Молодик на ім'я Евтих сидів на підвіконні. Він глибоко заснув, поки Павло говорив. Коли сон зовсім здолав його, він упав з третього поверху. І як підняли його, то був він мертвий.


text:
Потім Павло піднявся нагору, переломив хліб і поїв. І він довго говорив - аж до світанку, а потім пішов.


text:
Ми ж вирушили далі до корабля й попливли до Асси. Там ми збиралися взяти на борт Павла. Це він сам так усе спланував, бо мав намір йти до Асси пішки.


text:
Звідти ми вийшли наступного дня й пристали до берега неподалік від Хіоса. Наступного дня перетнули затоку й пристали до Самоса, а ще через день дісталися до Мілета.


text:
Павло вирішив не заходити в Ефес, щоб не витрачати час в Азії. Він дуже поспішав, аби дістатися в Єрусалим до П'ятдесятниці.


text:
Коли вони прибули, Павло сказав їм: "Ви знаєте, як я жив увесь цей час, коли був із вами, з першого дня, як прибув до Азії.


text:
Я покірно і з сльозами служив Господу, незважаючи на всі випробування, що випали на мою долю через змови юдеїв.


text:
Ви знаєте, що я без вагань проголошував усе те, що було б корисне для вас. Я навчав усього цього без вагань, привселюдно, а також ідучи з дому в дім.


text:
Юдеям, як і грекам, свідчив я про покаяння та навернення до Бога, про віру в Господа нашого Ісуса Христа.


text:
Знаю тільки, що в кожному місті Дух Святий застерігає мене про те, що ув'язнення й випробування чекають на мене в Єрусалимі.


text:
Я не вважаю життя своє цінним для себе. Найважливіше - закінчити справу та служіння, яке дав мені Господь Ісус - розповідати людям Благовість про Божу милість.


text:
І тепер я знаю, що ніхто з вас, серед кого я ходив, проповідуючи про Царство Боже, більше ніколи не побачить мене.


text:
Пильнуйте себе і за все стадо. Дух Святий обрав вас, аби ви пасли Церкву Божу, яку Він купив кров'ю Свого власного Сина.


text:
А тепер доручаю вас Богу і Слову Його милості. Вона може укріпити вас і дати вам спадщину серед усіх освячених.


text:
Кожним своїм вчинком я показував, що тяжкою працею ми мусимо допомогати немічним. Ми мусимо пам'ятати слова Господа Ісуса, бо сказав Він: <J>"Справжнє щастя в тому, щоб віддавати, а не в тому, щоб брати".</J>


text:
Найбільше всіх засмутили його слова про те, що вони більше його не побачать. Потім вони провели Павла до корабля.


text:
Попрощавшись із ними, ми попливли прямим курсом і прибули на Кос, наступного дня на Родос, а звідти вирушили у Патару.


text:
Ми залишили по лівому борту Кіпр і попливли до Сирії. Ми пристали у Тирі, бо треба було там розвантажити корабель.


text:
Там ми знайшли Ісусових учнів і залишалися з ними протягом семи діб. Вони застерігали Павла, щоб той не ходив до Єрусалима. Бо Дух Святий попередив їх.


text:
Як час наш там вийшов, вирушили ми далі. Всі з жінками своїми й дітьми пішли проводжати нас аж за місто. І там на березі стали ми на коліна й молилися.


text:
З Тира ми продовжили нашу подорож і пристали до берега у Птолемаїді. Привітавши братів, ми пробули з ними цілий день.


text:
Наступного дня, вирушивши в путь, дісталися ми до Кесарії. І як зайшли до оселі проповідника Благовісті Пилипа, одного з сімох обраних на особливу службу, то в нього й зупинилися.


text:
Підійшовши до нас, він узяв пасок Павла, зв'язав собі руки й ноги і сказав: "Ось що каже Святий Дух: "Отак юдеї у Єрусалимі зв'яжуть чоловіка, якому належить цей пасок. Вони видадуть його поганам".


text:
Тоді Павло відповів: "Що ви робите, навіщо плачете, надриваючи моє серце? Я ж готовий не тільки бути зв'язаним, а й життя віддати в Єрусалимі за Господа Ісуса".


text:
Дехто з Ісусових учнів із Кесарії пішли з нами й привели нас до Мнасона, в якого ми мали зупинитися. Це був чоловік з Кіпру, один з перших християн.


text:
Почувши Павлову розповідь, вони хвалили Бога й сказали Павлові: "Брате, ти бачиш, як багато тисяч юдеїв повірило в Ісуса, і всі вони - ревнителі Закону.


text:
Їм розповідали, що ти вчиш усіх юдеїв, які живуть серед поган, не слідувати Мойсеєвому вченню. Що ти навчаєш не робити обрізання дітям і не дотримуватися звичаїв народу нашого.


text:
Візьми та пройди з ними обряд очищення, заплати за них, щоб могли вони поголити голови. Тоді всі дізнаються, що нема правди в чутках про тебе, і що ти якраз дотримуєшся Закону.


text:
А щодо віруючих поган, то надіслали ми їм листа з закликом утримуватися від їжі, що була принесена в жертву бовванам, від крові та м'яса задушених тварин і від розпусти".


text:
Тоді Павло взяв з собою тих чоловіків і наступного дня пройшов з ними обряд очищення. Потім він пішов у храм, щоб оголосити, коли скінчаться дні очищення і коли за кожного з них буде принесено жертву.


text:
По закінченні тих семи днів деякі юдеї з провінції Азії побачили його в храмі. Вони підбурили увесь натовп, і люди схопили його.


text:
Вони вигукували: "Люде ізраїльський, допоможи! Це той чоловік, що навчає всіх і повсюди виступає проти нашого народу, нашого Закону й нашої землі. А тепер він навіть привів у храм поган. Він осквернив це святе місце".


text:
Усе місто збурилося, звідусіль збігалися люди. Вони схопили Павла, витягли його з храму. Й негайно зачинили браму.


text:
Вони намагалися вбити Павла. Тим часом звістка про те, що весь Єрусалим охоплений заколотом, дійшла до командира римської когорти.


text:
Він негайно взяв кілька воїнів і командирів і побіг туди. Як побачили юдеї командира і його солдатів, то перестали бити Павла.


text:
Командир когорти підійшов до Павла й заарештував його, наказавши зв'язати його двома ланцюгами. Потім запитав Павла, хто він такий і що вчинив.


text:
З натовпу одні люди вигукували одне, інші - інше. І оскільки командир когорти не міг дібрати правди через це безладдя, то наказав відвести Павла до фортеці.


text:
Коли Павло підійшов до сходів, воїни змушені були його нести, щоб захистити від розлюченого натовпу.


text:
Коли вони майже завели його до фортеці, Павло звернувся до командира: "Чи можна вам щось сказати?" Командир когорти промовив: "Ти говориш по-грецькому?


text:
А чи не той ти єгиптянин, який нещодавно вчинив заколот і вивів у пустелю чотири тисячі розбійників?"


text:
Павло відповів: "Я юдей із Тарса в Киликії, громадянин славного міста. Прошу тебе, дай мені можливість поговорити з народом".


text:
Коли той дав такий дозвіл, Павло став на сходах і зробив знак рукою людям. Коли юрба заспокоїлась, Павло звернувся до них арамейською мовою:


text:
І сказав Павло: "Я юдей, народився в Тарсі, в Киликії, виріс у цьому місті. Я був учнем Ґамалиїла, який навчив мене законів наших предків. І я був ревнителем Бога, як і ви всі сьогодні.


text:
Це можуть підтвердити первосвященики і всі члени ради старійшин. Це від них я одержав листи до братів у Дамаску. Я пішов туди, щоб схопити Ісусових послідовників, привести їх як в'язнів до Єрусалима, щоб покарати.


text:
Але ось що сталося неподалік Дамаска, куди я прямував. Приблизно опівдні яскраве світло з небес раптом осяяло мене.


text:
Я впав на землю й почув голос, що звертався до мене: <J>"Савле! Савле! Чому ти Мене переслідуєш?"</J>


text:
Я спитав: "Що мені робити, Господи?" І Господь відповів мені: <J>"Підведися і йди в Дамаск. І там тобі буде сповіщено, що тобі призначено робити".</J>


text:
Там був відданий знавець Закону на ім'я Ананій, який мав добру славу поміж усіма юдеями, що жили там.


text:
Він прийшов до мене і сказав: "Брате Савле! Хай повернеться до тебе зір!" І тієї ж миті я зміг побачити його.


text:
Він мовив далі: "Бог наших предків обрав тебе спізнати волю Його, побачити Праведного й почути голос із уст Його.


text:
Я побачив Ісуса. Він наказав мені: <J>"Збирайся й негайно залиш Єрусалим. Бо люди тут не приймуть твоє свідчення про Мене".</J>


text:
І я сказав: "Господи, ці люди знають, що ходив я по синагогах, арештовував і побивав тих, хто вірить у Тебе.


text:
І коли пролилася кров Твого свідка Степана, я стояв там і схвалював, і охороняв речі тих, хто розправлявся з ним".


text:
Через те командир когорти наказав відвести Павла до фортеці й учинити йому допит з батогами. Він хотів з'ясувати, чого вони так кричали на Павла.


text:
Та коли вони зв'язали його, щоб бити батогами, Павло звернувся до центуріона, що стояв поруч: "Хіба це по закону - бити батогами римського громадянина, який не винен у жодному злочині?"


text:
Як почув таке центуріон, то пішов до командира когорти й сказав: "Що ж ти робиш? Цей чоловік - римський громадянин".


text:
Командир когорти підійшов до Павла й запитав: "Скажи, ти римський громадянин?" "Так", - відповів той.


text:
Командир зауважив: "Мені коштувало великих грошей придбати це громадянство". Павло сказав: "Я за народженням громадянин".


text:
Ті, що збирались допитувати його, відразу відступили, а командир когорти злякався, збагнувши, що це він зв'язав римського громадянина.


text:
Усе ж таки командир когорти хотів з'ясувати достеменно, в чому ж юдеї звинувачують Павла. То наступного дня він відпустив Павла. Він звелів зібрати старійшин і весь Синедріон. Потім привів Павла й поставив його перед ними.


text:
Тоді Павло сказав йому: "Бог покарає тебе, ти - побілена стіна. Хіба не на те тебе тут посаджено, щоб ти судив мене за Законом? А ти всупереч Закону наказуєш, щоб мене били".


text:
Павло відповів: "Браття, я не знав, що то є первосвященик. Адже сказано: "Не говори погано про правителя народу твого".


text:
Коли Павло зрозумів, що частина присутніх - то саддукеї, а ще частина - фарисеї, він вигукнув до членів Синедріону: "Браття, я сам із фарисеїв, син фарисея! А судять мене за те, що маю надію на воскресіння із мертвих".


text:
Здійнявся страшенний галас. І деякі фарисейські книжники підвелися й гаряче почали сперечатися. Вони твердили: "Ми не бачимо, щоб чоловік цей зробив щось лихе. А якщо це правда, що дух чи ангел говорив до нього?"


text:
Суперечка ставала все запеклішою. То командир когорти злякався, що Павла можуть роздерти на шматки. Він наказав воїнам спуститися, забрати Павла й відвести його до фортеці.


text:
Наступної ночі прийшов до Павла Господь і сказав: <J>"Будь мужнім. Бо так, як свідчив ти про Мене в Єрусалимі, так само мусиш свідчити і в Римі".</J>


text:
А як настав день, то юдеї змовились і клятву дали, що не будуть ні їсти, ні пити, доки не вб'ють Павла.


text:
Вони пішли до первосвящеників і старійшин і сказали: "Ми дали клятву нічого не їсти, доки не вб'ємо Павла.


text:
Отож ви й Синедріон пошліть запит до командира. Хай знову приведуть Павла сюди, ніби для того, щоб іще раз розглянути справу більш детально. А ми підготуємось і вб'ємо його ще до того, як його сюди доставлять".


text:
Але син Павлової сестри почув про цю змову. Він пішов, пробрався до фортеці та й розказав про все Павлові.


text:
Павло покликав одного з центуріонів і сказав: "Відведи цього юнака до начальника, він має щось йому розповісти".


text:
Той узяв хлопця, відвів до начальника та й сказав: "Ув'язнений Павло покликав мене й попросив, щоб я привів цього юнака до тебе, бо він хоче тобі щось розповісти".


text:
Той розказав: "Юдеї змовилися, що проситимуть тебе доставити завтра Павла до Синедріону, - буцімто для того, щоб вони розглянули його справу уважніше.


text:
Але не дай їм себе переконати, бо більше сорока чоловік будуть чекати на нього в засідці. Вони поклялися не їсти й не пити, доки не вб'ють Павла. І тепер вони вже напоготові, тільки й чекають твоєї згоди".


text:
Потім він покликав двох своїх центуріонів і наказав: "О дев'ятій годині вечора ми вирушаємо до Кесарії. Повинні бути готові двісті воїнів, сімдесят вершників і двісті списоносців.


text:
Юдеї схопили цього чоловіка і мало його не вбили. Але дізнавшись, що він є римським громадянином, я з воїнами прийшов і врятував його.


text:
Оскільки я хотів дізнатися, з якої саме причини його звинувачують, то й відвів його до юдейського Синедріону.


text:
Я з'ясував, що його звинувачення пов'язане зі спірними питаннями про їхній Закон. За цим чоловіком немає провини, яка б вимагала смерті або ув'язнення.


text:
Коли ж мене повідомили, що проти цього чоловіка готується змова, то я одразу ж направив його до тебе й наказав, щоб ті, хто його звинувачує, звинувачували його в твоїй присутності".


text:
Через п'ять днів первосвященик Ананія прийшов до Кесарії з кількома старійшинами та правником на ім'я Тертул. Вони висунули свої звинувачення проти Павла в присутності прокуратора.


text:
Як покликали Павла, Тертул почав звинувачувати, звертаючись до намісника: "Завдяки тобі ми насолоджуємося довгим миром. Завдяки завбачливості твоїй було проведено необхідні реформи для нашого народу.


text:
Бо ми з'ясували, що цей чоловік - підбурювач. Він зчиняє заколот серед юдеїв у всьому світі й очолює секту назореїв.


text:
Коли правитель дав знак Павлові говорити, той промовив: "Знаючи, що ти був суддею цього народу вже багато років, я з радістю буду захищатися.


text:
Як ти можеш перевірити, минуло не більше дванадцяти днів відтоді, як прийшов я до Єрусалима на поклоніння.


text:
І ніхто не бачив, щоб я з кимось сперечався в храмі, або щоб я підбурював народ у синагогах чи десь у місті.


text:
Але я справді визнаю перед тобою, що поклоняюся Богові отців наших, згідно з Путем, який юдеї називають єрессю. Я вірю в усе те, що говорить Закон і що написано у пророків.


text:
Після багатьох років відсутності прийшов я, щоб принести моєму народові дарунки для бідних і пожертви.


text:
І поки я робив це, саме коли я здійснив обряд очищення, вони знайшли мене в храмі. Там не було ні натовпу, ані безчинств.


text:
Там було кілька юдеїв із Азії. Це вони мали б стати перед тобою і висловити свої звинувачення, якщо є в них щось проти мене.


text:
Хіба що одне - стоячи перед ними, я вигукнув: "Ви зараз судите мене за віру в воскресіння з мертвих".


text:
Тоді Фелікс, добре обізнаний з усім, що стосується Путі Господнього, відклав слухання справи. Він сказав: "Коли прийде командир когорти Лисій, я вирішу цю справу".


text:
Він наказав центуріонові тримати Павла під вартою, але пішов на деякі послаблення й дозволив близьким Павловим піклуватися про нього.


text:
Через кілька днів Фелікс прийшов зі своєю дружиною Друзиллою (вона була юдейкою). Він послав по Павла й слухав, як той говорив про віру в Ісуса Христа.


text:
Та коли Павло почав говорити про праведність, стриманість і прийдешній суд, Фелікс злякався й промовив: "Поки що йди. Я покличу тебе, коли зможу".


text:
А через два роки на місце Фелікса прийшов Порцій Фест. Оскільки він хотів догодити юдеям, то й залишив Павла у в'язниці.


text:
Вони благали Феста зробити милість і відправити Павла до Єрусалима (самі ж вони змовилися вбити його по дорозі).


text:
"Хай хтось із ваших начальників піде зі мною, - сказав він, - і хай висунуть звинувачення проти цього чоловіка, якщо за ним є якась вина".


text:
Пробувши там днів вісім-десять, Фест вирушив до Кесарії. Наступного ж дня посів він суддівське місце і звелів привести Павла.


text:
Коли Павла привели, його обступили юдеї, що прийшли з Єрусалима. Вони висунули проти нього багато серйозних звинувачень, але довести їх не могли.


text:
Павло захищався, промовляючи: "Немає за мною ніякої провини ні проти Закону юдейського, ні проти храму, ні проти цезаря".


text:
Але Фест хотів догодити юдеям. Тому він запитав Павла: "Хочеш ти йти до Єрусалима, щоб я судив тебе там?"


text:
Павло відповів: "Я зараз стою перед судом цезаря, де мене слід судити. І нічого не скоїв я юдеям, тобі й самому це добре відомо.


text:
Якщо ж я винен і зробив щось таке, що заслуговує смертної кари, то я не намагаюся уникнути її. Та оскільки немає правди у звинуваченнях цих людей, то ніхто не може їм мене видати. Я звертаюся до суду цезаревого".


text:
Вони лишалися в Кесарії багато днів, і Фест розповів цареві про Павлову справу: "Є тут один чоловік, якого Фелікс залишив у тюрмі.


text:
Коли я був в Єрусалимі, юдейські первосвященики й старійшини свідчили проти нього й вимагали його засудження.


text:
Я сказав їм, що це суперечить римським законам - видавати звинуваченого, доки він не зустрінеться віч-на-віч із тими, хто його звинувачує і не отримає можливості захистити себе від звинувачення.


text:
Отож коли вони прибули сюди зі мною, я не зволікав. Наступного ж дня сів на суддівське місце в трибуналі й наказав привести того чоловіка.


text:
Та коли вони стали свідчити проти нього, то не звинуватили його у жодному злочині. А я ж чекав саме цього.


text:
Натомість вони сперечалися з ним з питань їхньої власної релігії і про якогось Ісуса, який помер. Хоча Павло стверджував, що той живий.


text:
Мене посіли сумніви щодо того, як розслідувати все це. Через те я спитав його, чи не хоче він стати перед судом в Єрусалимі.


text:
Але Павло попросив, щоб його тримали до рішення імператора. То я наказав стерегти його доти, доки я зможу відправити його до цезаря".


text:
На це Аіриппа промовив до Феста: "Я хотів би сам послухати цього чоловіка". "Завтра ж ти його почуєш", - відповів Фест.


text:
Отож наступного дня Аіриппа і Вереніка з великою пишністю прибули в суд. Вони ввійшли до судової палати, в якій були воєначальники та знать міста. Фест віддав наказ привести Павла.


text:
Тоді сказав: "Царю Аіриппо і всі присутні тут, ви бачите цього чоловіка, на кого скаржилася мені юдейська громада і в Єрусалимі, й тут. Всі вони наполягали на тому, що цей чоловік не повинен жити.


text:
Але я не знайшов за ним ніякої провини, вартої смертної кари. Він сам вимагав імператорового суду. То я й вирішив послати його до імператора.


text:
Але я не маю нічого конкретного проти нього, про що міг би написати імператорові. Ось чому я ставлю його перед вами і особливо перед тобою, царю Аіриппо, щоб після нашого розслідування мені було що написати імператору.


text:
Бо здається мені нерозсудливим посилати в'язня і не вказувати на висунуті проти нього звинувачення".


text:
Аіриппа звернувся до Павла: "Можеш говорити за себе". Тоді Павло підняв руку й почав промову на свій захист:


text:
"Царю Аіриппо! Я вважаю, мені пощастило стояти сьогодні перед тобою і захищатися проти всього того, в чому мене звинувачують юдеї.


text:
Адже ти обізнаний в усіх юдейських звичаях, знаєш усі спірні питання. Тому й прошу твого терпіння. Вислухай мене.


text:
Вони знають мене здавна і могли б засвідчити, якби схотіли, що жив я як фарисей - член найсуворішої секти нашої релігії.


text:
І тепер за надію на обітницю, дану Богом нашим предкам, я стою перед судом. Дванадцять племен нашого народу сподіваються на здійснення її, день і ніч сумлінно служать Богу.


text:
І я робив це в Єрусалимі. Чимало Божих людей кинув я до в'язниці, коли мав владу від первосвящеників. І коли тих людей убивали, то було і з моєї згоди.


text:
У всіх синагогах я часто карав і намагався змусити їх богохульствувати. Моїй люті проти них не було меж. І навіть в інших містах я переслідував їх.


text:
І по дорозі, десь опівдні, о царю, я побачив світло, що линуло з небес. Було воно яскравіше від сонця і сяйливо розлилося навколо мене й моїх супутників.


text:
Ми всі попадали на землю, і тут я почув голос, що звертався до мене арамейською мовою: <J>"Савле, Савле! Навіщо ти переслідуєш Мене? Тяжка то справа - колючку ногою копати".</J>


text:
<J>Але підведися, встань на ноги. Я явився тобі, щоб призначити тебе слугою Своїм і свідком того, що ти вже про мене побачив, і того, що Я тобі ще покажу.</J>


text:
<J>Відкрий їм очі і поверни їх від темряви до світла, від влади сатани до Бога, щоб відпустилися гріхи їхні, і щоб вони дістали місце серед тих, хто освячений вірою в Мене".</J>


text:
Спершу я почав проповідувати людям Дамаска, потім у Єрусалимі й по всій Юдеї, а також і поганам, щоб вони покаялися й навернулися до Бога, і щоб ділами своїми стверджували своє покаяння.


text:
І Бог допоміг мені, як і сьогодні допомагає. Тож стою я тут і свідчу людям простим і знатним. І свідчення моє - ні про що інше, як про те, що пророки й Мойсей казали мусить статися.


text:
Вони писали, що Христос страждатиме і першим воскресне з мертвих, і принесе світло як для народу юдейського, так і для поган".


text:
Доки Павло ще щось говорив на свій захист, Фест голосно промовив: "Павле, ти божевільний. Велика вченість твоя призвела тебе".


text:
"Я не божевільний, вельмишановний Фесте, - відповів Павло. - І все, що кажу я, є правдиве і розумне.


text:
Все це добре відоме й цареві. І я можу про це з ним вільно говорити. Я переконаний, що жодна з цих справ не пройшла повз його увагу, бо відбувалось це все не в темному кутку.


text:
Аіриппа промовив до Павла: "Чи не гадаєш ти, що зможеш мене так скоро переконати стати християнином?"


text:
Павло відповів: "Не в тому річ, скоро чи ні. Я ж молю Бога не тільки за тебе, а й за всіх, хто слухає мене сьогодні. І молитва моя за те, щоб стали вони такими, як я. Звісно, я кажу не про ці кайдани, що на мені".


text:
Вийшовши з кімнати, вони заговорили між собою: "Цей чоловік не зробив нічого такого, що заслуговувало б на смертну кару або ув'язнення".


text:
Аіриппа ж сказав Фестові: "Цього чоловіка можна було б звільнити, якби він не вимагав цезаревого суду".


text:
Коли було прийняте рішення про те, щоб нам відплисти до Італії, Павла і ще кількох інших в'язнів передали центуріону на ім'я Юлій, що служив у полку імператора.


text:
Ми сіли на корабель із Адрамиттії, що відходив до портів уздовж азіатського узбережжя, і відпливли. З нами був Аристарх, македонець із Салонік.


text:
Наступного дня ми прийшли в Сидон. Юлій доброзичливо поставився до Павла й дозволив йому відвідати своїх друзів, щоб ті подбали про нього.


text:
Кілька днів ми пливли повільно й ледве досягли Книда. Оскільки вітер перешкоджав триматися нашого курсу, ми пішли на Крит до Салмона.


text:
Долаючи великі труднощі, ми йшли вздовж критського берега, аж доки не пристали до місця, що мало назву Добра Пристань, неподалік міста Ласея.


text:
Павло попереджав їх: "Люде, я передбачаю, що плавання наше буде небезпечним і призведе до багатьох втрат. І під загрозою не лише вантаж і корабель, але й наші життя".


text:
Оскільки пристань була непридатна для зимівлі, то більшість вирішила, що треба вийти в море і дістатися Фенікса, якщо вдасться. І вже там перебути зиму. Фенікс - то було місто на Криті. Воно мало бухту, повернену як на південний захід, так і на північний захід.


text:
Коли ж повіяв легкий південний вітерець, вони вирішили, що це якраз слушний момент, тож підняли якір і вирушили вздовж критського узбережжя.


text:
Коли ми пропливали повз маленький острівець Кавда, він трохи захистив нас від вітру. І з великими труднощами нам ледве вдалося втягти на палубу рятувальний човен.


text:
Після того намагалися обв'язати канатами корабель. А щоб не сісти на мілину Сирти, матроси спустили вітрила й віддалися на волю хвиль.


text:
Кілька діб не з'являлися на небі ні сонце, ані зірки. Шторм усе лютував. У нас не лишалося ніякої надії на порятунок.


text:
Давно вже ніхто нічого не їв. Тоді Павло встав перед ними і сказав: "Люде, ви мусили послухатися моєї поради й не відпливати з Криту. Тоді б ви уникли таких втрат і такої шкоди.


text:
Ангел сказав мені: "Не бійся, Павле. Ти маєш стати перед цезарем. Бог збереже життя тобі й людям, що пливуть з тобою".


text:
Як настала чотирнадцята ніч, несло нас через Адріатичне море. Десь опівночі моряки відчули, що поруч земля.


text:
Вони заміряли глибину, і становила вона двадцять сажнів. Трохи далі заміряли, і виявилося вже п'ятнадцять.


text:
Остерігаючись наскочити на підводне каміння, моряки скинули з корми чотири якорі. Всі молилися, щоб швидше настав день.


text:
Моряки спробували втекти з корабля. Вони спустили рятувальний човен, удаючи, що збираються кинути ще кілька якорів з носа корабля.


text:
Та Павло сказав центуріонові й воїнам: "Якщо ці люди не залишаться на борту, не буде вам порятунку".


text:
Перед самим світанням Павло умовляв усіх поїсти, кажучи: "Сьогодні вже чотирнадцятий день напруженого чекання без їжі, ви нічого не їли.


text:
Отож благаю вас трохи попоїсти, бо вам це необхідно, аби вижити, щоб жодна волосина не впала з вашої голови".


text:
І сказавши так, узяв хлібину, віддав хвалу Богові перед усіма. Далі переломив він хліб і почав їсти.


text:
А як настав день, то побачили вони невідому землю, але помітили затоку із пологим берегом та й вирішили, якщо вдасться, там пристати.


text:
Отож відрубали вони якорі й залишили їх у морі. Відв'язали канати, якими були закріплені керма, й поставивши вітрило за вітром, попрямували до берега.


text:
Але потрапили на піщану мілину, і корабель загруз. Ніс загруз нерухомо, а корму розбивали потужні хвилі.


text:
Але центуріон хотів врятувати Павла, отож він утримав їх від цього. Він наказав тим, хто вміє плавати, першими стрибати з корабля в море і добиратися до суші.


text:
І решта мусили добиратися до суші на дошках і уламках корабля. Отак усі благополучно дісталися до суші.


text:
Аборигени виявили до нас надзвичайну доброту. Як пішов дощ і стало холодно, вони розвели багаття й запросили нас.


text:
Павло назбирав оберемок хмизу і як поклав його в огонь, то виповзла гадюка, вдарила його й почепилась на його руці.


text:
Як місцеві жителі побачили, що це створіння звисає з його руки, то почали перемовлятися поміж себе: "Цей чоловік, певно, убивця. Хоч і не загинув він у морі, та все ж правосуддя не дозволяє йому жити".


text:
Вони чекали, що він спухне чи раптом впаде мертвий. І довго чекали. Аж як побачили, що нічого такого з Павлом не скоїлося, то змінили свою думку і сказали, що він бог.


text:
Навколо того місця простиралися землі, що належали правителю острова на ім'я Публій. Він запросив нас до своєї оселі й три дні гостинно опікувався нами.


text:
Батько Публія був прикутий до ліжка, бо хворів на лихоманку та червінку. Павло пішов провідати його. Помолившись, поклав на хворого руки й зцілив його.


text:
Жителі острова виказували нам велику шану, і як ми відпливали, то вони забезпечили нас усім необхідним.


text:
Через три місяці відпливли ми на олександрійському кораблі, який зимував на острові: його оберігали близнюки Діоскури.


text:
Звідти ми відпливли й прибули до Регії, а як через день повіяв південний вітер, то припливли ми на другий день до Путеолі.


text:
Там брати почули про нас і вийшли нас зустрічати аж до Аппієвої площі й Трьох Таверн. Як побачив їх Павло, то подякував Богові й підбадьорився.


text:
Через три дні зібрав він найвпливовіших юдеїв. І як посходилися вони, промовив до них: "Браття, хоч нічого я не вчинив проти нашого народу, ані проти звичаїв наших предків, мене видали в Єрусалимі римлянам як в'язня.


text:
Та юдеї з тим не погодилися. Тож я був змушений звернутися до суду цезаря. Але я зробив це зовсім не для того, щоб звинуватити свій народ.


text:
Але нам хотілося б почути від тебе самого про твої погляди, бо ми знаємо, що проти цієї секти повсюди виступають люди".


text:
Вони домовилися з Павлом на певний день, і тоді ще більше люду прийшло туди, де він зупинився. З ранку й до вечора він розмовляв і давав свідчення про Царство Боже. Він намагався переконати їх про Ісуса, спираючись на Закон Мойсеїв і на пророків.


text:
Люди почали розходитися, не дійшовши згоди. Тоді Павло на завершення мовив так: "Добре сказав Дух Святий, коли говорив з праотцями вашими устами пророка Ісаї:


text:
"Іди до народу цього і скажи: "Ви будете слухати, слухати, але не зрозумієте, ви будете дивитися, дивитися, але не побачите.


text:
Бо зачерствіло серце народу цього. Слух у людей цих притупився, і очі вони позаплющували. Бо інакше могли б побачити на власні очі, почути на власні вуха, зрозуміти серцем своїм, і тоді повернулись би до Мене, і Я б їх зцілив".


text:
Цілих два роки прожив Павло в домі, що наймав за власний кошт. І приймав він усіх, хто приходив його провідати.


text:
Він проповідував Царство Боже і навчав про Господа Ісуса Христа. Він говорив дуже сміливо й відверто, і не було йому перешкод.


text:
Павло, слуга Христа Ісуса, покликаний Богом апостол, вибраний для того, щоб нести людям Добру Звістку Божу.


text:
Ця Добра Звістка - про Сина Божого, Господа нашого Ісуса Христа. Як людина Він походив з роду Давидового,


text:
Від Нього я одержав велику благодать бути апостолом, щоб принести в ім'я Христа всім неюдеям смирення, народжене вірою.


text:
Звертаюсь я до всіх вас, хто живе в Римі, кого Бог любить і покликав бути святим народом Божим. Благодать і мир вам від Бога, Отця нашого, і від Господа Ісуса Христа!


text:
Насамперед я дякую моєму Богу через Ісуса Христа за вас усіх, бо люди всього світу говорять про вашу віру.


text:
Богу я служу всім своїм серцем і несу людям Добру Звістку про Його Сина. Бог свідок мені в тому, що я постійно пам'ятаю вас.


text:
У своїх молитвах я завжди прошу, щоб якось, із Божої волі, мені все ж таки було дозволено прийти до вас.


text:
Я маю на увазі, що коли ми будемо разом, то зможемо підбадьорити одне одного через нашу віру, ви допоможете мені, і я допоможу вам.


text:
Браття, я хочу, щоб ви знали, що багато разів я збирався до вас, щоб зібрати гарний урожай також серед вас, так само, як я вже зібрав серед інших народів, та досі на моєму шляху завжди вставали якісь перешкоди.


text:
І боржник я перед усіма народами - як перед греками, так і перед варварами, як перед ученими, так і перед темними.


text:
І не соромлюся я Євангелії, бо це сила Божа для спасіння всіх віруючих - спершу юдеїв, а тоді й поган.


text:
Бо Добра Звістка відкриває праведність Божу. А вона грунтується на вірі - з самого початку й до кінця. Про це сказано в Святому Письмі: "Праведний вірою житиме".


text:
Гнів Божий падає з неба на все лихе й неправедне, що чинять люди. Своєю неправедністю вони пригнічують істину.


text:
Бог гнівається, бо все, що може бути відоме про Бога, досконально ясно, бо Він зробив це ясним для людей.


text:
Від створення світу для людей стали ясними і зрозумілими Його незримі властивості - вічна сила Його і божественність. Це видно по тому, що Бог здійснив. Отже, немає людям виправдання за гріхи їхні,


text:
бо навіть знаючи Бога, вони не прославляли Його й не дякували. Вони знікчемнили думками своїми, а їхні нерозумні серця затьмарилися.


text:
Вони проміняли славу невмирущого Бога на вигадані образи, подібні до смертних людей, птахів, тварин і гадів.


text:
Через те Бог віддав їх розпусті разом з гріховними прагненнями їхніх сердець. І Він дозволив їм оскверняти свої тіла одне з одним.


text:
Вони проміняли істину про Бога на брехню, оскільки поклонялись і служили радше творінням, аніж Творцю, благословенному в віках. Амінь.


text:
Отож Бог і віддав їх до рук ганебних пристрастей. Жінки проміняли природні статеві стосунки на протиприродні стосунки.


text:
Так само і чоловіки залишили природні статеві стосунки з жінками й запалилися безсоромною пожадливістю одне до одного. Вони почали чинити сором поміж собою. І вони прийняли покарання, яке заслужили за свої збочення.


text:
Вони не вважали за потрібне визнавати Бога, тож Він віддав їх їхньому ж збоченому розуму, щоб чинили вони те, що не годиться робити.


text:
Ці люди сповнені всілякого гріха, злоби, себелюбства, скнарості, заздрощів, вбивства й розбрату, облуди, лихих думок про інших. Ці люди поширюють плітки.


text:
Вони наклепники, вони ненавидять Бога, вони брутальні й самовпевнені, вони вихваляються перед іншими, вигадують, як вчинити зло, і не шанують своїх батьків.


text:
Навіть знаючи праведний Наказ Божий, що кожен, хто чинить таке, заслуговує на смерть, вони не лише чинять так, а й схвалюють вчинки подібних собі.


text:
О, людино! Хоч би хто ти був, немає тобі виправдання, якщо ти судиш інших. Судячи іншого, засуджуєш себе, бо чиниш той самий гріх, як і ті, кого судиш.


text:
Невже ти гадаєш, що засуджуючи інших за такі самі вчинки, що й ти чиниш, тобі вдасться уникнути Божого суду?


text:
Чи, може, ти зневажаєш Його велику доброту, терпимість і терпіння? Може, не розумієш, що Його доброта вказує тобі шлях до покаяння?


text:
О, людино! Через свою впертість і нерозкаяне серце, ти множиш гнів Божий проти тебе в день гніву, коли Праведний Суд Божий буде виявлений.


text:
А тим, хто послідовними добрими вчинками шукає славу, пошану й безсмертя, Бог даруватиме вічне життя.


text:
І Бог відплатить гнівом і люттю тим, хто не йде шляхом праведним, а навпаки себелюбно служить неправді.


text:
Хто згрішив, не маючи Закону, той і згине без Закону. Грішника, що знає Закон, буде засуджено за Законом. Бо немає різниці між тим грішником, що має Закон, і тим, що його не має.


text:
(Отже, якщо погани, не маючи Закону, з природи своєї дотримуються його, вони самі є Закон для себе, хоч і не мають Закону.


text:
Вони показують, що те, що Закон вимагає, записане в їхніх серцях. Свідомість їхня також свідчить про це, оскільки їхні думки інколи звинувачують, та інколи виправдовують їх.)


text:
І станеться те в День, коли Бог через Ісуса Христа судитиме людські таємниці. Так свідчить Добра Звістка, що її я проповідую.


text:
якщо ти наставник для нерозумних і вчитель для невігласів, бо ти маєш в Законі втілення знань та істини,


text:
Чому, кажучи: "Не чини перелюбу!", - сам чиниш? Чому відчуваючи огиду до бовванів, сам обкрадаєш храми?


text:
Обрізання має значення лише тоді, коли дотримуєшся Закону. Якщо ж порушуєш Закон, то наче ти ніколи й не обрізався.


text:
Якщо чоловікові не зробили обрізання, але він виконує все, що сказано в Законі, то це все одно, як коли б він був обрізаний.


text:
Вам, юдеї, зробили обрізання, ви маєте написаний Закон, але ви порушуєте його. І той, що на тілі своєму має необрізану плоть, але дотримується Закону, - засудить вас.


text:
Істинний юдей той, хто юдей у душі своїй. Істинне обрізання має бути в серці - за духом, а не за буквою. І хвала такому


text:
Звісно, ні! Бог повинен бути правдивий, навіть якщо кожна людина неправдива. Як сказано у Святому Письмі: "Щоб ти був виправданий, коли будеш свідчити, і коли судитимуть, то переможеш".


text:
Що скажемо ми, коли неправедність наша виявляє праведність Божу? Невже Бог несправедливий, коли гнівається на нас? (Відповідаю вам як людям).


text:
Ви можете заперечити: "Якщо Божа правда стала яснішою і Його слава збільшилася через мою неправду, то чому ж мене звинувачують, як якогось грішника?"


text:
Це все одно, що сказати: "Творімо зло, щоб прийшло добре!" А дехто зводить наклеп на нас. Вони стверджують, ніби ми навчаємо саме цього. Такі люди заслуговують на осуд!


text:
Що ж виходить? Чи ми, юдеї, маємо перевагу над поганами? Анітрохи! Бо я вже казав, що як юдеї, так і неюдеї, - всі однаково винні у гріху.


text:
Всі відвернулися від Нього. Всі до одного люди стали нікчемні. Немає тих, хто робить добрі справи. Немає жодного!"


text:
"Уста їх подібні до гробниць розкритих, на язиці ж у кожного - брехня". "На устах їхніх - зміїна отрута".


text:
Зараз ми знаємо: все, що сказане в Законі, звернене до тих, хто є під Законом. І це замкне уста всім, хто намагатиметься мовити хоч слово у своє виправдання. Щоб увесь світ був у відповіді перед Богом.


text:
Усі люди стали праведні перед Богом завдяки дару Божої милості, завдяки визволенню, яке Бог здійснив через Ісуса Христа.


text:
Бог віддав Ісуса в жертву для прощення всіх гріхів людських через віру. І показав цим, що Він справедливий. (Адже Він залишав усі гріхи, здійснені в минулих часах, без покарання - завдяки Своїй терпимості).


text:
Він робив так, щоб нині показати справедливість Свою і щоб бути справедливим, водночас виправдовуючи тих, хто має віру у Ісуса.


text:
Чи є тоді чого пишатися собою? Немає! Чому? Яким же це законом заборонено? Законом справ? Ні. Законом віри.


text:
Бо ми вважаємо, що людина стає праведною перед Богом вірою своєю - незалежно від виконання того, що вимагає Закон.


text:
Оскільки Бог єдиний, то Він виправдає тих, хто зробив обрізання, за віру їхню, і тих, хто не зробив обрізання, - за віру їхню.


text:
Ось що сказано у Святому Письмі: "Авраам повірив Богу. Бог прийняв його віру і зарахував її Авраамові як праведність".


text:
Якщо людина не працює, але вірує в Бога, Який виправдовує лихих людей, то ця віра зараховується йому на карб, як праведність.


text:
Так само і Давид сказав, що блаженний той, кому Бог зараховує праведність, незважаючи на його вчинки:


text:
Чи це благо лише для тих, кому зробили обрізання, чи, може, й для тих, кому його не робили? Звісно, це стосується також і необрізаних. Адже ми сказали: "Авраамова віра була зарахована йому в праведність".


text:
Для Авраама обрізання було знаком, печаттю того, що Бог прийняв його праведним за віру, яку він мав іще до обрізання. І тому Авраам є батьком усіх віруючих, навіть якщо їм не зроблено обрізання, (щоб праведність була зарахована їм також).


text:
Не через Закон була дана Авраамові і його нащадкам обіцянка, що він стане спадкоємцем світу, але за праведність його, що від віри.


text:
Тож обітниця Божа йде через віру, щоб люди одержали її, як подарунок. А якщо це так, то й для всіх Авраамових нащадків обітниця буде твердою. І не лише для тих, у кого є Закон, а й для тих, хто вірою живе, як жив Авраам. Через те і є він батьком для нас усіх.


text:
Так сказано й у Святому Письмі: "Зробив Я тебе батьком багатьох народів". Авраам є нашим батьком перед Богом, в Якого він вірив, і Який дає життя померлим, з волі Якого існує те, чого не існувало.


text:
З надією в серці своєму Авраам вірив усупереч всій людській надії. Отож бо він і став батьком багатьох народів. Бо сказано: "Твоїх нащадків буде, як тих зірок на небі".


text:
І віра його не слабла. Хоч він знав, що тілом уже старий, аби мати дітей (було йому на той час близько ста років), і розумів, що Сара його неплідна,


text:
та ніколи Авраам не сумнівався в обітниці Божій і не вагався у вірі. Навпаки, все міцніше вірив і воздавав хвалу Богові.


text:
То сказано й заради нас, чия віра також буде прийнята Богом. І будемо ми праведними перед Ним. Це станеться з нами, хто вірить в Бога, який воскресив із мертвих нашого Господа Ісуса.


text:
Його віддали на смерть за наші гріхи, і Він воскрес для життя заради нашого виправдання перед Богом.


text:
Оскільки ми виправдалися перед Богом завдяки нашій вірі, ми маємо мир з Ним через Господа нашого Ісуса Христа.


text:
Через Нього і через віру ми також одержали можливість зазнати благодать, яку тепер маємо. Ми радіємо з надії прилучитися до Божої слави.


text:
Надія ж нас ніколи не розчарує, бо любов Божа влилася в наші серця через Святого Духа, що даний нам.


text:
Свого часу Христос помер за нас, лихих людей, хоча ми ще самі були немічні. А Він помер, рятуючи нас.


text:
Рідко буває щоб хтось помер за праведника, хіба що за благого, може, хто й відважиться віддати життя.


text:
Та Бог показав, як глибоко Він нас любить, тим, що Христос помер заради нас, коли ми були ще грішниками.


text:
Оскільки тепер ми виправдані перед Богом Кров'ю Христовою, тож і від гніву Божого врятуємося через Ісуса.


text:
Коли ми були ще ворогами Богу, ми були примирені з Богом через смерть Його Сина. Надто ж зараз, коли ми замирилися, врятуємося життям Його.


text:
Більше того, ми радіємо Богом через Господа нашого Ісуса Христа, через якого ми тепер замирилися з Богом.


text:
Гріх прийшов у світ через одного чоловіка, Адама, а разом з гріхом і смерть. Так само й смерть прийшла до всіх людей, бо всі вони грішили.


text:
Смерть панувала від часів Адама до Мойсея. Вона панувала навіть над тими, хто не грішив, як Адам, коли він порушив Божу заповідь. Адам був праобразом Того, Хто мав прийти пізніше.


text:
Та вільний дар Божий зовсім не такий, як гріх Адамів. Багато людей померло через гріх цього чоловіка. Та милість Божа набагато більша, бо через благодать одного чоловіка Ісуса Христа багато людей одержало дар Божий.


text:
Дар Божий не такий, як наслідок гріха одного чоловіка. Бо суд, який веде до засудження, був за один гріх, а Божий дар, що веде до виправдання, був за багато гріхів.


text:
Через гріх одного чоловіка запанувала смерть. Зараз багато людей одержують милість Божу і Божий дар праведності. Безумовно, вони матимуть правдиве життя, і пануватимуть через одного Чоловіка, Ісуса Христа.


text:
Отже, якщо провина одного привела до засудження всіх людей, так само праведність одного привела до виправдання і вічного життя для всіх людей.


text:
Закон прийшов для того, щоб збільшити переступ. Та коли гріх збільшувався, навіть більшою ставала милість Божа.


text:
Гріх панував завдяки смерті. Але Бог дав людям більше милості для того, щоб Його милість могла панувати, роблячи людей праведними з Ним. Вона приносить вічне життя через Господа нашого Ісуса Христа.


text:
Тому, хрещенням в Його смерть ми були поховані із Ним для того, щоб так, як Христос був піднесений із мертвих славою Отця, і ми могли мати нове життя.


text:
Ми знаємо, що наше старе існування розіп'яли разом з Ісусом, щоб наші гріховні тіла загинули і щоб нам не бути більше рабами гріха.


text:
Бо ми знаємо, що Христос, Який воскрес із мертвих, більше не помре, і смерть більш не має влади над Ним.


text:
Смерть, якою Він помер, - то була смерть для гріха. Раз і назавжди. Життя ж, яким Він живе, - для Бога.


text:
Не слід також віддавати гріху ніякі члени тіла вашого, щоб не стали вони знаряддям неправедності. Краще віддайте себе Богові як люди, що воскресли із мертвих і тепер живі. І члени тіла вашого віддайте Богу як знаряддя праведності.


text:
Хіба ви не знаєте, що коли ви віддаєте себе комусь на послух, мов ті раби, то ви є рабами того, кого слухаєтеся. Або ви станете рабами гріха (а це шлях до смерті), або рабами, які слухаються Бога (і це приведе до праведності).


text:
(Я наводжу приклад, який люди можуть зрозуміти, бо це важко збагнути). Раніше ви віддавали частини свого тіла нечистоті й беззаконню, як раби. І так ви жили. Зараз так само віддайте частини тіла свого праведності, щоб бути її рабами. І так ваше життя буде присвячене Богу.


text:
Та тепер, коли ви звільнилися від гріха й стали рабами Божими, ви пожинаєте врожай, що веде до освячення й - у підсумку - до вічного життя.


text:
Я звертаюся до тих, хто знає Закон. Хіба не відомо вам, браття, що Закон має владу над людиною, тільки поки вона живе?


text:
Скажімо, заміжня жінка прив'язана законом до свого чоловіка, поки він живий. Та коли він помре, вона звільняється з-під влади закону про шлюб.


text:
Тож якщо вона стає дружиною іншого, коли ще живий її чоловік, то вважається розпусницею. Але якщо чоловік її помре, то вона звільняється від шлюбного закону. Вона не вважатиметься розпусницею, якщо вийде за іншого.


text:
Так само й ви, брати мої, померли для Закону через Тіло Христове, щоб належати іншому - Тому, Хто воскрес із мертвих, щоб ми могли принести врожай вчинків наших Богові.


text:
Бо коли ми ще жили у згоді з нашою гріховною людською природою, то наші гріховні пристрасті, що прийшли від Закону, володіли тілами нашими. Вони приносили врожай вчинків, який вів до смерті.


text:
Та зараз ми звільнилися від Закону, в'язнями якого ми були. Ми вмерли для нього, ми служимо Господу Богу нашому в новому житті, яким править Дух Святий, а не в старому, що трималося писаних канонів.


text:
То що ж ми скажемо на це? Що Закон - це гріх? Звісно, ні! Та не знати б мені, що таке гріх інакше, як через Закон. Бо й справді, я не знав би, що то є - прагнути чогось чужого, якби в Законі не було записано: "Не прагни чужого".


text:
Одначе гріх через цю заповідь знайшов шлях розбудити в мені потяг до всього злого. Без Закону гріх мертвий.


text:
То чи означає це, що добро спричинило смерть мені? Зовсім ні! Але гріх, використавши добро, приніс мені смерть. І сталося це, щоб гріх був визнаний гріхом. І сталося це для того, щоб через цю заповідь я усвідомив, що гріх дуже грішний.


text:
Так, я знаю, що добро не живе в мені, тобто в моїй недуховній людській природі. Прагнення добрих вчинків у мене є, але здійснити їх ще не можу.


text:
Та бачу, що інший закон керує тілом моїм. Він ворогує з Законом Божим, що керує розумом моїм. Цей інший закон і є законом гріха. І він робить мене своїм в'язнем. Він владарює моїм тілом.


text:
Бог! Тож дяка Йому (за Його порятунок) через Господа нашого Ісуса Христа! Розумом своїм я є раб Закону Божого, а грішною природою своєю я раб закону гріха.


text:
Бог здійснив те, що не зміг зробити Мойсеїв Закон. Бо Мойсеїв Закон був ослаблений бездуховною і грішною природою людською. Пославши Свого Сина в подобі людського грішного тіла як жертву за гріх, Бог використав людське життя, щоб засудити гріх.


text:
Він зробив це для того, щоб праведні вимоги Закону могли б здійснитися через нас, хто живе не згідно зі своєю недуховною природою, але згідно з Духом Святим


text:
Люди, що живуть згідно зі своєю бездуховною людською природою, дбають лише про те, чого прагне їхня бездуховна людська природа. Той же, хто живе за Духом Святим, усі думки свої спрямовує на те, чого Дух бажає.


text:
Розум людини, керований бездуховною людською природою, веде до смерті. Та розум, керований Духом, знаходить життя і мир.


text:
Розум, керований бездуховною людською природою, проти Бога, бо він не підкоряється Законові Божому і не може підкоритися.


text:
Але бездуховність людської натури не має влади над вами. Дух керує вами, якщо справді Дух Божий живе в вас. А як хто Духа Христового не має, той не належить Христу.


text:
З іншого боку, якщо Христос живе в вас, тіла ваші мертві через гріх, але Дух є життя для вас, бо ви стали праведними перед Богом.


