# verses

text:
Ekkor Fesztusz, miután a tanácscsal megbeszélte a dolgot, határozatot hirdetett. „A császárra fellebbeztél: a császár elé fogsz menni."


text:
Mikor már több napig időztek ott, Fesztusz a király elé terjesztette a Pál ellen beadott vádat: „Van itt egy fogoly, akit Félix hagyott hátra.


text:
Ellene, amikor Jeruzsálembe voltam, a zsidók főpapjai és vénei feljelentést tettek, s ítéletet kértek ellene.


text:
Azt feleltem nekik, hogy a rómaiaknak nem szokásuk, hogy bármely embert kegyképpen odaadjanak, amíg a vádlottat a vádlókkal nem szembesítették, és a vád felől a védekezésre helyet nem adtak.


text:
Mikor itt összegyűltek, halogatás nélkül már a következő napon ítélőszékre ültem, és parancsot adtam, hogy vezessék elő azt a férfit.


text:
hanem a saját vallásukkal kapcsolatban voltak vitakérdéseik ellene, valami meghalt Jézus felől, akiről Pál azt mondja, hogy él.


text:
Zavarban lévén efelől, hogy az ily dolgok ügyében hogyan kell vizsgálatot tartani, azt mondtam Pálnak, ha akarja, utazzék Jeruzsálembe, s ott kapja meg az ítéletét e dolgok felől.


text:
Mikor azonban Pál fellebbezett, hogy ügye a felség döntésére tartassék fenn, megparancsoltam, hogy tartsák őrizetben addig, amíg felküldhetem őt a császárhoz."


text:
Agrippa ekkor így szólt Fesztuszhoz: „Magam is szeretném meghallgatni azt az embert." „Holnap - szólt a helytartó - meghallhatod őt."


text:
Másnap nagy pompával érkezett meg Agrippa és Berniké, s az ezredesekkel és a város kimagasló férfiaival együtt bementek az előadóterembe. Fesztusz parancsára előhozták Pált.


text:
Azután megszólalt Fesztusz: „Agrippa király s mindazok, akik most itt velünk együtt vagytok, megfigyelhetitek azt a férfit, akinek ügyében Jeruzsálemben is, itt is a zsidók tömegestül fordultak hozzám, s azt kiáltozták, hogy ez ne éljen tovább!


text:
Én magam úgy találtam, hogy semmi halálra méltót nem követett el. Mivel azonban a császárra fellebbezett, úgy ítéltem, hogy odaküldöm.


text:
De nem áll semmi biztos adat a rendelkezésemre, amit az úrnak írhatnék. Azért vezettettem őt elétek és, különösen eléd Agrippa király, hogy ha a kikérdezése megtörténik, tudjak mit írni.


text:
Értelmetlenségnek tűnik ugyanis előttem, hogy foglyot küldjék, és ne jelezzem az ellene emelt vádakat is."


text:
Agrippa ekkor így szólt Pálhoz: „Engedelmet kapsz, hogy magad felől beszélj." Erre Pál kinyújtotta kezét, és így védekezett:


text:
„Boldognak tartom magamat, Agrippa király, hogy mindabban, amivel a zsidók vádolnak engem, előtted kell ma védekeznem,


text:
mivel te nagyon jól ismered a zsidóknak minden szokását és vitakérdését. Azért könyörgök, hallgass meg engem nagy türelemmel.


text:
Nemzetem közt is, Jeruzsálemben is tudja az összes zsidó, hogy az én régebbi életmódom ifjúságomtól fogva milyen volt, ha éppen tanúskodni akarnának.


text:
Mert már előzőleg, sőt kezdettől fogva tudták rólam, hogy a mi istentiszteletünk legpontosabb felekezetének szabályai szerint éltem: farizeus voltam.


text:
S most is azért a reménységért állok itt vád alá helyezve, melyet Isten atyáinkra vonatkozólag adott,


text:
s amelyhez a mi tizenkét törzsünk, éjjelnappal megfeszültén szolgálva remél eljutni egyszer. Ezért a reménységért vádolnak engem most a zsidók, óh király!


text:
Nos, én magam is arra a véleményre jutottam, hogy a názáreti Jézus neve ellen sok ellenséges tettet kell véghez vinnem,


text:
és ezt Jeruzsálemben meg is tettem: a főpapoktól nyert meghatalmazással a szentek közül sokakat zárattam börtönökbe, s megöletésükhöz is hozzájárultam szavazatommal,


text:
amellett az összes zsinagógákban sokszor kínzással kényszerítettem őket arra, hogy káromoljanak. A harag őrjöngővé tett velük szemben, és külországi városokig folytattam ellenük az üldözést.


text:
s utazás közben egy délben azt láttam, óh király, hogy a mennyből a nap ragyogását felülhaladó fény sugároz körül engem és azokat, akik velem utaztak.


text:
Mindannyian a földre estünk, és én egy hangot hallottam, mely héber nyelven így szólított meg: Saul, Saul, miért üldözöl engem? Nehéz neked az ösztöke ellen rugódoznod.


text:
Ám kelj fel! Állj a lábadra! Hisz éppen avégett jelentem meg neked, hogy téged előre kezembe vegyelek, és szolgaként és tanúként használjalak annak hirdetésében, amit láttál, s amiért még megjelenek majd neked.


text:
hogy szemüket megnyisd, hogy sötétségből világosságra térítsd őket; Sátán fennhatósága alól Istenhez, hogy a belém vetett hit által elvehessek vétkeik bocsánatát és örökrészt a megszenteltek között.


text:
hanem először a damaszkusziaknak, aztán a jeruzsálemieknek és a Júda egész földjén, majd a nemzeteknek hirdettem, hogy új felismerésre térjenek, és hogy odaforduljanak Istenhez, aztán az új felismerésre téréshez méltó tetteket cselekedjenek.


text:
Elnyerve, s a mai napig élvezve az isteni gondviselés oltalmát, itt állok mégis, és bizonyságot teszek kicsinyeknek és nagyoknak, és semmivel sem mondok többet azoknál, amikről a próféták és Mózes is megmondták már, hogy azoknak meg kell lenniük:


text:
hogy tudniillik szenvedőnek kell lennie a Felkentnek, hogy elsőként kell feltámadnia a halottak közül, hogy világosságot kell hirdetnie mind a népnek, mind a nemzeteknek."


text:
Amikor Pál védelmére ezeket elmondotta, Fesztusz nagy hangon felkiáltott: „Elment az eszed Pál, a sók tanulás kavarog benned az őrültségig!"


text:
Hiszen ismeri a dolgokat a király is, akihez szabadon szólhatok. Meg vagyok győződve, hogy e dolgok közül semmi sem maradt rejtve ő előle, mert nem valami zugban történtek ezek.


text:
Mire Pál: „Esdek az Istennek, hogy akár rövidesen, akár hosszabb idő múltán nem csak te, hanem mindazok, akik ma hallgatnak engem, olyanokká legyenek, amilyen én vagyok, ezeket a bilincseket kivéve."


text:
elvonultak, és azt beszélték egymás között, hogy ez az ember semmi olyant nem cselekszik, ami halált vagy bilincset érdemelne.


text:
Agrippa pedig mondta Fesztusznak: „Ezt az embert szabadon lehetett volna bocsátani, ha a császárra nem fellebbezett volna."


text:
Mikor megtörtént a döntés, hogy elhajózunk Itáliába, Pált és más foglyokat átadták egy Juliusz nevű századosnak, ki őfelsége zászlóaljából való volt.


text:
Beszálltunk egy adramitténumi hajóba, mely az ázsiai partokra készült vitorlázni, s elindultunk. Velünk volt egy tesszalonikai macedón is, Arisztarchosz.


text:
Másodnapon Szidonban kötöttünk ki, s mivel Juliusz emberszeretőleg bánt Pállal, megengedte, hogy a barátaihoz menjen, és azok gondoskodását élvezze.


text:
Jó sok napig késéssel hajóztunk, s alig tudtunk Knidosz közelébe jutni, mivel a szél nem engedte. Szalmóne mellett, Kréta alá hajóztunk el,


text:
de alig tudtunk mellette elhaladni. Majd egy bizonyos Szép Kikötőnek nevezett helyre érkeztünk, melyhez közel volt Lazája városa.


text:
Meglehetősen sok idő elteltével, s amikor már amiatt is veszélyes volt a hajózás, mert a nagyböjt ideje elmúlt, Pál megintette a hajózókat:


text:
„Férfiak, úgy veszem észre, hogy nemcsak a hajótehernek és a hajónak, hanem a lelkeknek, nekünk magunknak is bántalmunkkal és nagy kárunkkal jár majd a hajózás."


text:
A százados azonban inkább adott hitelt a kormányosnak és a hajó gazdájának, mint annak, amit Pál mondott.


text:
Mivel a kikötő alkalmatlan volt a kitelelésre, a többség azt a tervet fogadta el, hogy elhajóznak onnan, hátha valamiképp eljuthatnának Főnixbe, és ott telelhetnének ki. Főnix Krétának olyan kikötője, mely a délnyugati és északnyugati szélnek ellenében néz.


text:
Miután gyenge déli szél fújt, azt vélvén, hogy elhatározásuknak urai lehetnek, felszedték a horgonyt, és Kréta mellett, ahhoz közel hajóztak el.


text:
Ez a hajót magával ragadta, s amikor a hajó nem volt képes a széllel szembeszegülni, ráhagytuk magunkat, s az magával sodort bennünket.


text:
Mikor egy Klauda nevű kis sziget alá futottunk, alig volt annyi erőnk, hogy a mentőcsónakot hatalmunkban tartsuk.


text:
Miután ezt felhúzták, mentőeszközökhöz folyamodtak: alul körülövezték a hajót. Félve attól, hogy zátonyra futunk, leeresztették a vitorlát és így sodortattak.


text:
Mivel sem nap, sem csillagok több napon át nem fénylettek, s mivel nem csekély viharnak voltunk kitéve, a jövőt illetőleg a megmenekülésnek minden reménységét elvesztettük.


text:
Mikor hosszú ideje tartott már az étlenség, felállott közöttünk Pál, és így szólott: „Óh férfiak, engedelmeskednetek kellett volna nekem, hogy Krétából ne induljunk el, és akkor megtakaríthattuk volna ezt a kárt és veszteséget.


text:
De most arra intelek titeket, hogy ne veszítsétek el kedveteket, mert közületek egyetlen lélek sem fog elveszni, csak a hajó.


text:
Ezen az éjszakán ugyanis mellém állott annak az Istennek egyik angyala, akié vagyok, akinek szolgálok,


text:
és ezt mondta: Ne félj, Pál! Neked a császár elé kell állnod! Amellett lásd csak, Isten kegyelemből neked adta mindazokat a lelkeket, akikkel együtt utazol,


text:
Ne veszítsétek el hát kedveteket, férfiak! Mert hűnek tartom az Istent, és hiszem, hogy minden azon a módon fog történni, ahogy mondotta nekem.


text:
Miután az Adrián való sodortatásunknak tizennegyedik éjjele is elérkezett ránk, éjfélkor észrevették a matrózok, hogy valamilyen föld felé vitetünk.


text:
Amikor a mérőónt kivetették, harminchét métert találtak. Kis távolságra ismét kivetették a mérőónt, és huszonhat métert találtak.


text:
Mivel féltek, hogy sziklás helyre jutunk, a hajó faráról négy horgonyt eresztettek le, s epedve várták, hogy nappal legyen.


text:
Minthogy a matrózok azon voltak, hogy elmeneküljenek a hajóról, a mentőcsónakot le is eresztették a tengerbe, színlelve, mintha a hajó orráról horgonyokat készülnének kivetni.


text:
Pál azt mondta a századosnak és a katonáknak: „Ha ezek nem maradnak a hajóban, ti sem menekülhettek meg."


text:
Mikor már nappalodni kezdett, Pál mindenkit bátorított, hogy élelmet vegyen magához. Azt mondta: „Már az étien várakozásnak tizennegyedik napját töltitek úgy, hogy semmit magatokhoz nem vettetek.


text:
Azért kérve kérlek titeket, hogy vegyetek magatokhoz élelmet, mivel ez megmenekülésteket munkálja. Mert közületek senkinek a haja szála sem fog meggörbülni."


text:
Miután így szólt, mindenki előtt fogott egy kenyeret, hálát adott Istennek, megtörte, és enni kezdett.


text:
Mikor nappal lett, nem ismerték meg a szárazföldet, de valami öblöt figyeltek meg, amelynek lapos partja volt, így gondolták, ha lehet, erre hajtják ki a hajót.


text:
A horgonyokat körös-körül levágták, s a tengerbe eresztették, egyúttal a kormányevezők szíjazatát fellazították, és a sudárvitorlát a fúvó szél elé vonva, a part felé tartottak.


text:
Mikor egy félszigetszerű helyre jutottak, a hajót partnak taszították, a hajó orra a fenékbe fúródott, mozdíthatatlanul megállott, a hajó farát azonban az erőszakos nyomás leszakította.


text:
Ekkor a katonákban az a szándék fogamzott meg, hogy a foglyokat megölik, hogy valaki ki ne ússzék, és meg ne szökjék.


text:
Ámde a százados, ki Pált meg akarta menteni, megakadályozta tervüket. Megparancsolta, hogy akik úszni tudnak, vessék magukat a tengerbe, és először menjenek ki a szárazra,


text:
a többiek deszkákon, vagy más hajótartozékokon ússzanak ki. így történt azután, hogy mindannyian kimenekedtek a szárazföldre.


text:
A barbárok nem mindennapi emberszeretetet tanúsítottak irántunk. Mert tüzet gyújtottak, és bennünket mindannyiunkat odafogadtak magukhoz a beálló eső és a hideg miatt.


text:
Mikor Pál rengeteg rozsét gyűjtött össze, és azt a tűzre vetette, a hőségtől előbújt egy vipera, s kezéhez ragadt.


text:
Amikor a barbárok meglátták a kezéről csüngő fenevadat, azt mondták egymás közt: „Ez az ember csak gyilkos lehet, mert az isteni igazságszolgáltatás azután sem hagyta élni, hogy a tengerből megmenekedett."


text:
Azok várták, hogy majd megdagad, és hirtelen holtan esik le. Mikor már sokáig várták, és látták, hogy semmi rendkívüli nem történik vele, megváltoztatták nézetüket, és istennek mondták őt.


text:
Annak a helynek környékén terült el a sziget főemberének, név szerint Publiusznak a birtoka, aki felvette gondunkat, és három napon át barátságos indulattal vendégelt minket.


text:
Publiusz atyja azonban láztól és vérhastól gyötörve ágynak esett. Pál bement hozzá, imádkozott, kezét rávetette, és meggyógyította.


text:
Mikor azután elutaztunk, nagy megtiszteltetésekben részesítettek minket, s gondoskodtak szükségeink betöltéséről.


text:
Három hónap elmúltával egy hajón, mely a szigeten telelt át, éspedig egy alexandriai hajón, melynek a Dioszkurok voltak jelvényei, elutaztunk.


text:
Puteoliból hallották meg a római testvérek is dolgainkat, és egész Appiusz piacáig és a Három Kocsmáig elibünk jöttek. Amikor Pál meglátta őket, hálát adott az Istennek, és bizalmat merített.


text:
Amikor Rómába bementünk (a százados átadta a foglyokat a laktanyaparancsnoknak), Pálnak azonban megengedték, hogy az őt őrző katonával együtt saját szállásán maradjon.


text:
Három nap múltán magához hívatta az ott lakó zsidók főembereit. Mikor azok összegyűltek, így szólt hozzájuk: „Testvéreim, férfiak, noha semmit sem tettem, ami a népnek vagy az atyai szokásoknak ellenére volna, Jeruzsálemből mégis fogságba adtak a rómaiak kezére.


text:
Ezek azután, miután kikérdeztek, el akartak bocsátani engem, mivel semmi halálra méltó vád nem merült fel ellenem.


text:
Mivel azonban a zsidók ellentmondtak, kényszerítve voltam a császárra fellebbezni anélkül, hogy népem ellen nekem valami vádam volna.


text:
Ez okból kérettelek titeket, hogy egyrészt lássalak, másrészt elbeszélgethessek veletek. Mert Izrael reménységéért övez engem ez a bilincs."


text:
Azok ezt felelték neki: „Semmiféle írást nem kaptunk felőled Júdeából, sem a testvérek közül senki ide nem érkezett, hogy hírt hozzon, vagy hogy valami rosszat szóljon ellened.


text:
Méltányosnak találjuk, hogy tőled halljuk meg, hogy micsoda dolgok foglalják el elmédet. Efelől a felekezet felől pedig annyit tudunk, hogy mindenütt ellene mondanak neki."


text:
Miután egy napot tűztek ki neki, többen lementek hozzá a szállására. Ezeknek azután bizonyságot tett. Kifejtette előttük az Isten királyságát, s Jézus felől reggeltől estig igyekezett meggyőzni őket mind a Mózes törvényéből, mind a prófétákból.


text:
Minthogy meghasonlottak egymás között, elváltak Páltól, miután Pál csak egy szót mondott: „Helyesen szólott a Szent Szellem Ézsaiás prófétán keresztül atyáitokhoz,


text:
amikor ezt mondta: Eredj népemhez, és mondd neki: Jól odahallgattok majd, mégsem látjátok be, jól megnézitek, mégsem fogtok látni,


text:
mert háj nőtte be e nép szívét, úgyhogy fülük nehezen hallóvá lett, szemüket álom csukta be, hogy szemükkel ne lássanak, fülükkel ne halljanak, szívükkel belátásra ne jussanak, meg ne térjenek, s én meg negyógyítsam őket.


text:
Ez pedig legyen tudtotokra, hogy az Istennek ez a megmentő hatalma a nemzetekhez küldetett, s ők meg is fogjak hallani."


text:
Két egész évig maradt az apostol a saját bérelt szállásán, s fogadta szívesen mindazokat, akik hozzá mentek.


text:
Bátran, szabadon és akadálytalanul hirdette nekik az Isten királyságát, és tanította az Úrra, a Felkent Jézusra vonatkozó igazságokat.


text:
Pál, a Felkent Jézus rabszolgája, elhívott apostol, kit örömüzenetének hirdetésére Isten különválasztott.


text:
Kit azonban a szentség szelleme a halottak közül való feltámasztással Isten Fiaként hatalmas erővel bizonyított. E Fiú, a Felkent Jézus, nekünk Urunk,


text:
és rajta keresztül kegyelmet és apostolságot kaptunk arra, hogy az ő nevével minden nemzetben a hit engedelmességét keltsük fel.


text:
Küldi e levelet az Isten Rómában lakó összes szeretteinek, elhívott szenteknek. Kegyelem nektek és békesség Atyánktól, Istentől és az Úrtól, a Felkent Jézustól.


text:
Először is a Felkent Jézuson át mindnyájatokért hálát adok Istenemnek azért, hogy hiteteket az egész világon szerte mindenütt hirdetik.


text:
Mert az az Isten, akinek Fia örömüzenetének hirdetésével szellememben szolgálok, a tanúm arra, hogy imádságaimban mindenkor szakadatlanul emlegetlek titeket.


text:
Mert epedve vágylak látni titeket, hogy a kegyelemnek egy s más szellemi ajándékát közölhessem veletek a ti megszilárdítástokra,


text:
helyesebben, hogy köztetek ti is, én is kölcsönös bátorítást kapjunk azon a hiten keresztül, mely bennünk van, bennetek és bennem.


text:
Nem akarom azonban, hogy ne tudjátok, testvéreim, hogy már sokszor feltettem magamban, hogy elmegyek hozzátok, de mostanáig megakadályoztak abban, hogy köztetek is teremjek valami gyümölcsöt úgy, mint a többi nemzetek között.


text:
így hát, ami engem illet, bennem a készség megvan arra, hogy nektek, rómabelieknek is hirdessem az örömüzenetet.


text:
Mert nem szégyenlem az örömhírt. Hiszen Istennek hatalma az minden hívőnek megmentésére, zsidónak is, sőt annak először, meg hellénnek is.


text:
Mert Isten igazságosságáról hull le az örömüzenetben a lepel, s ezt az igazságosságot a hit a hitnek adja tudtul, miként írva is találjuk: „Az igazságos ember hite alapján fog élni."


text:
Mert hull már a lepel Isten haragjáról, mely mennyből sújt le azoknak az embereknek minden istentelenségére és hamisságára, akik az igazságot hamissággal lefogva tartják.


text:
Lesújt rájuk, mert mindaz, amit Istenből megismerhetünk, köztük is nyilvánvaló, minthogy Isten láthatóvá tette nekik.


text:
Hiszen azt, ami belőle láthatatlan, alkotásaiból az emberek a világ megalapítása óta megértik és átlátják, éspedig az ő örök hatalmát és Isten voltát, úgyhogy menthetetlenek.


text:
Menthetetlenek, mert bár Istent megismerték, Istenként nem dicsőítették, és hálát neki nem adtak, hanem következtetéseikben hiábavalókká lettek, és be nem látó szívük elsötétedett.


text:
amikor a romolhatatlan Isten dicsőségét romlandó embernek, madaraknak, négylábú-aknák és csúszómászóknak hasonmásával cserélték fel.


text:
Ezért az Isten szívük kívánságainak következményeként kívánságaikban tisztátalanságra adta oda őket, hogy testüket egymás között megbecstelenítsék.


text:
Hiszen ők maguk cserélték fel az Isten igazságát hazugsággal, ők maguk félték és szolgálták a teremtményt, tették félre a Teremtőt, aki áldott az örök korokig. Ámen.


text:
Ezért adta azután az Isten oda őket becstelen szenvedélyekre, nőik a természetes életmódot természetellenesre cserélték fel,


text:
hasonlóképpen a férfiak is elhagyták a nővel való természetes élést, és indulatoktól hajtva, egymás iránt gyulladtak lángra, férfiak férfiakon követtek el torz dolgokat, és önmagukban kapták meg azt a bért, mely tévedésükért kijárt nekik.


text:
S mint ahogy ők Istent kipróbálták, s elvetették, nem méltatva arra, hogy ismeretükben megőrizzék, annak megfelelően Isten is olyan életfelfogásnak dobta őket oda, mely majd az ítéletkor nem állja ki a próbát. Hogy azt tegyék, ami ocsmány,


text:
hogy telve legyenek mindenféle hamissággal, rosszasággal, haszonleséssel, gonoszsággal, jóllakjanak irigységgel, gyilkolással, civakodással, cselszövéssel, gonosz szokásokkal.


text:
Hogy suttogok, pletykahordók, istengyűlölők, erőszakoskodók, fennhéjázók, kérkedők, gonosz dolgok feltalálói, szüleik iránt engedetlenek,


text:
Mert bár Isten igazságos útjait felismerték, - hogy akik ily dolgokat cselekszenek, halálra méltók -, mégis nemcsak megteszik ezeket, hanem azokat, akik e dolgokat művelik, egyetértésükkel erősítik.


text:
Ezért menthetetlen vagy ember, bárki vagy is, aki ítélkezni szoktál, mert mikor a másikat elítéled, magadra mondasz kárhoztatást, hiszen ugyanazokat műveled, mikor magad ítélkezel.


text:
Azt azonban tudjuk, hogy Isten ítélete az igazságnak megfelelően sújtja azokat, akik ily dolgokat művelnek.


text:
Vagy arra számítasz, te ember, aki elítéled ezeket, akik ilyesmit művelnek, de magad is ugyanazokat teszed, hogy az Isten ítélete elől elmenekülhetsz?


text:
Vagy éppen semmibe veszed gazdagon ömlő jóságát, türelmét és hosszútűrését, és nem érted meg, hogy az ő jósága arra indít téged, hogy új felismerésre térj?


text:
Te azonban keménységeddel és új látásra térni nem akaró szíveddel haragot halmozol fel magadnak arra a napra, melyen az Isten haragja le fog sújtani, s amelyen igazságos ítéletéről a lepel lehull.


text:
azoknak, akik állhatatos jó cselekvéssel dicsőséget, megbecsülést és romolhatatlanságot keresnek: örök élettel,


text:
ellenben azoknak, akik versengeni szoktak, és nem az igazságnak engedelmeskednek, hanem belenyugosznak a hamisságba: haraggal és indulattal.


text:
Nyomorúság és szorongás jő minden emberi leiekre, aki a gonoszt munkálja, zsidóra is, sőt arra elsősorban, dehellénre is.


text:
Ám dicsőség, megbecsülés és békesség lesz része mindenkinek, aki a jót munkálja, zsidónak is, annak először, de hellénnek is.


text:
Mert akik törvény nélkül vetkeztek, törvény nélkül fognak elveszni is, akik pedig a törvényt ismerve vetkeztek, a törvényen át kapják majd ítéletüket.


text:
Mikor ugyanis azok a nemzetek, melyeknek nincsírotttörvényük, természetszerűleg teszik a törvény dolgait, bár törvényük nincs, maguk képezik a törvényt maguknak.


text:
Ezek ugyanis kimutatják, hogy a törvény kívánta tett a szívükbe van írva, amennyiben lelkiismeretük velük együtt tanúskodik, sőt tanúskodnak szívük fontolgatásai is, melyek egymást hol vádolják, hol védelmezik.


text:
A lelkiismeret és e számító következtetések fognak majd tanúskodni ama napon is, melyen Isten az emberek rejtett titkait, ahogy az én örömüzenetem mondja, a Felkent Jézuson át meg fogja ítélni.


text:
Ha pedig te a zsidó nevet viseled, és a törvényből hamis biztonságot merítve megnyugtatod magad, ha te Istennel dicsekszel,


text:
és ismered a törvényben megnyilatkozó isteni akaratot, ha a törvényből nyert oktatás alapján mérlegelni tudod az eltérő ítéleteket,


text:
esztelenek nevelője, kiskorúak tanítója vagy, mivel a mózesi törvényben bírod az alakba öntött ismeretet és igazságot,


text:
Mert használ ugyan a körülmetélkedés, ha a törvényt véghez viszed, de ha a törvény áthágója vagy, körülmetélt voltod körülmetéletlenséggé változik.


text:
Ha ellenben a körülmetéletlenek a törvény igazságos úíjait megőrzik, körülmetéletlen voltuk nem számít-e majd körülmetéltségnek?


text:
Akkor azok a körülmetéletlenek, akik természetüknél fogva hajtják végre a törvényt, fognak elítélni téged, aki betűn és körülmetélésen keresztül hágod át a törvényt.


text:
ha-nem az számít zsidónak, aki rejtett mivoltában zsidó, és a szív körülmetélése az igazi körülmetélés, amely szellemben, nem betűben történik, s melynek magasztalása nem emberektől származik, hanem Istentől.


text:
Mert miis a helyzet? Ha némelyek hitetlenekké lettek is, vajon hűtlenségük Isten hűségét hatálytalanítani fogja?


text:
Szó sem lehet róla. Inkább az Isten igaz, és minden ember hazug, mint ahogy írva is van, hogy: „Igazságosnak fogsz bizonyulni beszédeidben s győzni fogsz, mikor perbe szállasz."


text:
Ha pedig éppen a mi hamisságunk erősíti meg Isten igazságosságát, mit mondjunk? Hát nem igazságtalan az Isten, mikor a haragot ránk hozza? Emberi okoskodással szólok.


text:
De ha Isten megbízhatóságát az én hazugságom fokozza az ő dicsőítésére, miért ítélnek el engem akkor, mint vétkest?


text:
Nem azt kellene-e tennünk, amivel rágalmaznak is bennünket, amiről azt állítják, hogy a mi szójárásunk: tegyük a gonoszt, hogy jó származzék belőle! Az ilyen ember elítélése igazságos volna.


text:
Mi hát a valóság? Előnyben vagyunk? Semmi esetre sem. Hiszen az előbb mind a zsidókat, mind a helléneket azzal vádoltuk, hogy vétek terhe nyomja mindnyájukat.


text:
Mindnyájan elhajlottak, együttesen hasznavehetetlenné lettek, nincs ki jóságosán cselekedjék, nincs egy sem.


text:
Tudjuk pedig, hogy mindazt, amit a törvény mond, azoknak mondja, akik a törvény hatálya alatt élnek, hogy minden szájat betömjön, és az egész világ Isten kárhoztatása alá essék.


text:
Ezért olyan tettek, melyekkel a törvényt akarja betölteni, egy hús igazságos voltát sem bizonyítják Isten előtt, mert a törvény csak a vétek felismerését nyújtja.


text:
Most azonban a törvény nélkül lett láthatóvá nekünk az isteni igazságosság, amint arról a törvény és a próféták tanúságot tesznek.


text:
A Felkent Jézusba vetett hiten át tette láthatóvá Isten igazságossága az összes hívek számára. Mert nincs különbségtétel zsidó és nemzetbeli között,


text:
ám ingyen jutnak igazságossághoz annak a kegyelemnek révén, melyet a Felkent Jézus megváltó munkája fordított felénk.


text:
Azon át, hogy az ő vérében kell hinnünk, már eleve őt rendelte az Isten engesztelő fedélnek, hogy igazságosságát megmutassa nekünk. Igazságosságát abban, hogy az isteni türelem elengedte az előzőleg (a Felkent előtt) elkövetett vétkeket,


text:
és kimutatta igazságosságát a jelen időre nézve is, hogy igazságos maradjon, amikor igazságosnak nyilvánítja azt, aki a Jézus hitéből való.


text:
Hol van hát az ember számára a dicsekvés lehetősége? Kizáratott. Miféle törvény zárta ki? A tettek törvénye? Nem, hanem a hitnek törvénye.


text:
ha ugyan az az Isten, aki a körülmetélteket hit alapján igazságosakká teszi, ugyanaz, mint aki a körülmetéletleneket hiten keresztül teszi igazságosakká.


text:
Vajon hatályától fosztjuk meg a törvényt a hiten át? Szó sem lehet róla. Ellenkezőleg, éppen érvényre emeljük a törvényt a hiten át.


text:
Ha Ábrahámot a tettek tették volna igazságossá, volna dicsekedni valója. Csakhogy nincs erre lehetőség az Istennel szemben.


text:
Annak ellenben, aki nem tetteket hajt végre, hanem hisz Abban, aki az istentelent igazságossá teszi, hitét számítják be igazságosságul,


text:
úgy ahogy Dávid írja le annak az embernek boldogságát, akinek tettek nélkül tulajdonít Isten igazságosságot:


text:
Vajon ez a boldognak mondás a körülmetélt vagy a körülmetéletlen Ábrahámnak szólt-e? Mert hiszen azt mondjuk: Ábrahámnak hitét számították be igazságosságnak.


text:
Milyen állapotában számították be neki? Akkor-e, amikor körülmetélt volt, vagy amikor körülmetéletlen? Nem akkor, amikor körülmetélt volt, hanem amikor körülmetéletlen!


text:
A körülmetélés jelképét éppen hitbeli igazságosságának pecsétjéül kapta még akkor, amikor körülmetéletlenül hitt, hogy így minden körülmetéletlen hívőnek atyja legyen, hogy nekik is igazságosságot számítsanak be,


text:
amellet a körülmetélteknek is atyja legyen, azoknak, akik nemcsak a körülmetélésből valók, hanem annak a hitnek nyomdokain is járnak, mellyel atyánk, Ábrahám, körülmetéletlen állapotában hitt.


text:
Ábrahámnak és magvának ugyanis nem a törvényen át szól az ígéret, hogy a világ örököse lesz, hanem a hit igazságosságán keresztül.


text:
Azért van hit alapján az ígéret, hogy kegyelemképpen lehessen, hogy minden egyes mag számára szilárd legyen az ígéret, nemcsak annak, aki a törvény alapján várja, hanem az Ábrahám hite alapján állónak is (aki mindannyiunknak atyja,


text:
amint meg van írva: „Sok nemzetnek atyjává rendeltelek téged"). Mindannyiunknak atyja ő az előtt az Isten előtt, akiben hitt, aki megeleveníti a holtakat, aki a nem létezőket úgy hívja elő, mintha léteznének.


text:
Abrahám - reménység ellenére - reménykedve hitte, hogy sok nemzetnek atyjává lesz, ahogy mondták neki: „így lesz a te magod."


text:
A hit tette arra képessé, hogy mintegy száz éves korában sem erőtlenült el, és nem figyelte saját kihalt testét, sem Sára méhének elhalt voltát,


text:
hitetlenül nem kételkedett Isten ígéretében, hanem a hit hatalomra emelte, s miután Istennek adta a dicsőséget,


text:
hanem értünk is, kiknek szintén be fogják számítani, értünk, akik hiszünk abban, aki Urunkat, Jézust a halottak közül feltámasztotta,


text:
Miután tehát a hit alapján igazságosakká lettünk, legyünk békességben Istennel, a mi Urunk, a Felkent Jézus által,


text:
aki által szabadon járulhatunk ahhoz a kegyelemhez, melynek révén állunk, és az Isten dicsőségének reménységével is dicsekedhetünk.


text:
Sőt nem egyedül ezzel, hanem dicsekedhetünk a nyomorúságokkal is, miután tudjuk, hogy a nyomorúság állhatatosságot munkál,


text:
A reménység pedig nem szégyeníthet meg, mivel Isten szeretete a nekünk adott Szent Szellem által ki van öntve szívünkbe,


text:
ha ugyan igaz, hogy a Felkent, még mikor erőtlenek voltunk, a kijelölt időben meghalt az istentelenekért,


text:
akkor, amikor még az igazságosokért is alig hal meg valaki. A jóért ugyanis hamarabb elszánja magát valaki a halálra.


text:
Irántunk való szeretetét éppen azzal bizonyította Isten, hogy a Felkent akkor halt meg értünk, mikor még vétkesek voltunk.


text:
Azután tehát, hogy igazságosakká tett minket, sokkal inkább meg fogunk menekülni a haragtól vére hatalmával ő rajta keresztül.


text:
Mert ha akkor, mikor ellenségek voltunk, Fiának halálán át megbékéltünk Istennel, mennyivel inkább, mentetünk meg a Belőle belénk ömlő élet révén most, mikor már megbékéltünk,


text:
sőt mikor már dicsekedhetünk is az Istennel Urunkon, a Felkent Jézuson keresztül, ki által most a megbékülést elnyertük.


text:
Számot kell tehát vetnünk a következőkkel: egyik oldalon a vétket látjuk, mely egy emberen keresztül jött be a világba, a vétken keresztül meg a halál jött be, s ekképp a halál minden emberig elhatolt, amennyiben mindnyájan vetkeztek.


text:
A halál mégis uralomra jutott Ádámtól Mózesig azokon is, akik nem Ádám eleséséhez hasonlóan vetkeztek, aki az Eljövendőnek (a második Ádámnak) az előképe.


text:
mint az eleséssel. Ha ugyanis az egynek elesése a sokat halálra vitte, sokkal nagyobb az egy embernek, a Felkent Jézusnak kegyelmén át az Isten kegyelmének és ingyen ajándékának hatása a sokakra.Nem hatott úgy az ingyen ajándék, mint hatott a vétek azon az egyen át, aki vetkezett. Egyik oldalon az ítélet egy elesés alapján vált kárhoztató ítéletté, a másik oldalon a kegyelemajándék lett sok elesésből megigazulás útjává.


text:
Ha ugyanis egynek elesése a halált azon az egyen keresztül uralomra juttathatta, mennyivel inkább kell uralkodniuk az egy Felkent Jézuson keresztül az élet hatalmával azoknak, akik bőségben kapták a kegyelmet és az igazságosság ajándékát.


text:
Mint ahogy tehát egy elesés által a kárhoztató ítélet minden emberig elhatolt, úgy hozza el a kegyelem egynek megigazító munkáján át az életadó megigazulást minden emberre.


text:
Mint ahogy ugyanis egy ember engedetlensége a sok embert a vétkesség állapotába döntötte, úgy egy ember engedelmessége a sok embert az igazságosság állapotába fogja visszaállítani.


text:
A törvény pedig azért csúszott be a kegyelem mellett, hogy megsokasítsa az elesést. De ahol a vétek megsokasodott, ott - azt messze felülmúlva - megszaporodott a kegyelem,


text:
hogy amiképpen a vétek a halálban uralomra jutott, úgy a kegyelem is uralomra jusson az igazságosságon át, hogy Urunk által, a Felkent Jézus által elhozza az örök életet.


text:
A bemerítkezés ővele együtt eltemetett minket a halálba, hogy amiként a Felkentet a halottak közül az Atya dicsősége feltámasztotta, úgy mi is megújult életben járjunk.


text:
Hiszen, ha eljutottunk arra, hogy halálának hasonmásával összenőjünk, feltámadásával is összenőt-tekké leszünk.


text:
Mert tudjuk, hogy óemberünk vele együtt megfeszíttetett, hogy a vétek teste tehetetlenné váljék, hogy tovább ne legyünk a vétek rabszolgái,


text:
Miután tudjuk, hogy a Felkent azután, hogy a halottak közül feltámadt, többé meg nem halhat, a halál rajta többé nem uralkodik.


text:
Ti is hát halottaknak számítsátok magatokat, miután a vétek megölt titeket, mindamellett élőknek is Isten által a Felkent Jézusban.


text:
se tagjaitokat ne állítsátok hamisság fegyvereiül a vétek oldalára, hanem álljatok Isten oldalára, mint akik a halottak közül feltámadtatok és éltek. Tagjaitokat is állítsátok az igazságosság fegyvereiként Isten mellé.


text:
Mi tehát a helyzet? Vetkezzünk, mivel nem vagyunk törvény alatt,hanem kegyelem alatt? Szó sem lehet róla.


text:
Nem tudjátok, hogy ami mellé rabszolgák gyanánt odaálltok, hogy annak engedelmeskedjetek, annak rabszolgái is vagytok? Rabszolgái annak, aminek engedelmeskedtek: vagy a vétek rabszolgái, hogy meghaljatok, vagy a szófogadáséi, hogy igazságosak legyetek.


text:
De hála legyen Istennek, hogy csak voltatok a vétek rabszolgái, ám szívből engedelmeskedtetek a tudomány amaz alakjának, amelyre rendelve vagytok.


text:
Húsotok erőtlensége miatt emberi módra szólok: ahogy azelőtt a tisztátalanság és törvényrontás oldalára állítottátok tagjaitokat, hogy azok törvényrontást műveljenek, most úgy állítsátok tagjaitokat rabszolgákul az igazságosság oldalára, hogy azok megszentelődéseteket munkálják.


text:
Ám most, hogy a vétektől lettetek szabadokká és Isten rabszolgáivá lettetek, gyümölcsöt teremtek, amely a megszentelődést munkálja, annak vége pedig örök élet.


text:
Mert a vétek zsoldja halál, de Urunkban, a Felkent Jézusban az Isten kegyelmi ajándéka az örök élet.


text:
Hát nem értitek, testvéreim - törvényismerőkhöz szólok -, hogy a törvény csak annyi ideig uralkodik az emberen, ameddig az ember él?


text:
Hiszen a férj alatt élő nőt is a törvény csak az élő férjhez köti, ám ha meghal a férj, a törvény hatálytalan ránézve.


text:
Következőleg a férj életében házasságtörő a neve, ha más férfié lesz, de ha meghal a férj, szabad a törvénytől, nem lesz házasságtörővé, ha más férfié lesz.


text:
így van veletek is, testvéreim. Titeket is halottakká tett a törvény a Felkent teste által, hogy máséi legyetek, Azéi, aki azért támadott fel a halottak közül, hogy az Istennek teremjünk gyümölcsöt.


text:
Mikor ugyanis a húsban voltunk, tagjainkban a vétkek szenvedélyei dolgoztak, amelyeket a törvény váltott ki, hogy a halálnak teremjünk gyümölcsöt;


text:
most azonban, hogy a törvény ránk nézve elvesztette hatályát, miután meghaltunk, megölve attól, ami lefogva tartott, új Szellemben és ne a régi betű világban végezzük szolgálatunkat.


text:
Mit mondunk tehát? Vétek a törvény? Szó sem lehet róla. De a vétket nem ismertem volna meg, ha a törvényen át meg nem ismerem. A vágyat sem ismerném, ha a törvény nem mondta volna: „Ne kívánd!"


text:
A vétek azonban, miután a parancsolatban ugródeszkát talált, kimunkált bennem minden kívánságot. Törvény nélkül ugyanis a vétek holt.


text:
én pedig meghaltam és úgy találtam, hogy a parancsolat, mely az életet szolgálja, nekem halálomra van.


text:
A vétek, miután ugródeszkát kapott a parancsolatban, végképp megcsalt, és a parancsolaton át megölt engem.


text:
Úgy, hát a jó lett nekem halálommá? Szó sem lehet róla. Hanem a vétek, hogy véteknek tűnjék fel, a jón keresztül munkálja ki a halált, hogy a vétek a parancsolat által szerfölött vétkessé váljon.


text:
Hiszen, amit véghez viszek, nem ismerem, mert nem azt hajtom végre, amit akarok, hanem, amit gyűlölök, azt teszem meg.


text:
Tudom ugyanis, hogy bennem, azaz húsomban jó nem lakik, mert az akarás ugyan kezem ügyében van, de a jó dolgok véghezvitelét nem lelem magamban.


text:
Magamra nézve tehát azt találom törvénynek, hogy nekem, aki a jót akarom tenni, a gonosz van kezem ügyében.


text:
de tagjaimban egy másik törvényt látok, mely hadban áll értelmem törvényével, és fogollyá tesz annak a véteknek törvényébe zárva, amely tagjaimban van.


text:
Az Istentől felkínált kegyelem a mi Urunkon, a Felkent Jézuson keresztül. Következőleg én, mikor értelmem indít, Isten törvényének teljesítek rabszolgálatot, de amikor húsom indít, a vétek törvényének.


text:
mert a Felkent Jézusban az élet Szellemének törvénye megszabadított téged a vétek és halál törvényétől.


text:
Amire ugyanis a törvénynek nem volt képessége, mert a hús erőtlenné tette, azt véghez vitte az Isten, mikor a húsban a vétket elítélte azzal, hogy a vétkes hús hasonmásában és a vétek miatt saját Fiát küldte el,


text:
hogy a törvény igazságos követelései beteljesedjenek bennünk, akiknek járását-kelését nem a hús vezérli, hanem a szellem.


text:
A húshoz igazodók ugyanis a hús dolgain jártatják eszüket, de a szellemhez igazodók a szellem dolgain.


text:
Ezért a hús észjárása ellenségeskedés Isten ellen, Isten törvényének ugyanis nem veti magát alá, minthogy nem is képes rá.


text:
Ti azonban nem a húsban éltek, hanem szellemben, ha csakugyan Istennek Szelleme lakik bennetek. Ha pedig valakinek a Felkent Szelleme nem birtoka, az nem is övé.


text:
Ha ellenben a Felkent bennetek van, a test holt ugyan a vétek következtében, de a szellem élet azért, hogy igazságosságot munkálhasson.


text:
Ha pedig Annak Szelleme, aki Jézust a halottak közül feltámasztotta, bennetek lakik, Az, aki a Felkent Jézust a halottak közül feltámasztotta, a bennetek lakó Szellem által a ti halandó testeteket is meg fogja eleveníteni.


text:
Ha ugyanis a hús kívánata szerint éltek, meg kell halnotok. De ha a szellemmel azt, amit a hús művel, megölitek, élni fogtok.


text:
Mert nem rabszolgaság szellemét kaptátok újra, hogy féljetek, hanem a fiúvá fogadás szellemét kaptátok, aki által így kiáltunk: „Abba, Atya!"


text:
Ha pedig gyermekek, örökösök is, Istennek örökösei, a Felkentnek örököstársai, ha csakugyan együtt szenvedünk vele, hogy vele együtt meg is dicsőüljünk.


text:
Úgy számítom ugyanis, hogy a mostani idő szenvedései nem érdemlik meg, hogy összehasonlítsuk őket azzal a dicsőséggel, melyről értünk egyszer a lepel le fog hullani.


text:
azzal a nekünk adott reménységgel, hogy maga a teremtés is meg fog szabadulni a romlandóság rabszolgaságából, és átjut az Isten fiainak dicsőséges szabadságába.


text:
Sőt nemcsak ők, hanem mi, a Szellem zsengéjének birtokosai, mi magunk is sóhajtozunk, mert a fiúvá fogadtatást várjuk, azaz testünknek megváltását.


text:
Mert a mi megmentésünk reménységre szól, a reménység pedig, ha látjuk, nem reménység. Mert, amit látunk, minek azt remélni is?


text:
Ugyanígy jön még a Szellem is segítségére erőtlenségünknek, mert azt, hogy mit imádkozzunk és hogy azt hogyan kell tennünk, nem tudjuk, de maga a Szellem jár közben értünk hangtalan sóhajtásokkal.


text:
Az pedig, aki a szíveket fürkészi, tudja, mi a Szellem törekvése, mert ő Istenhez igazodva jár közben a szentekért.


text:
Tudjuk pedig, hogy azoknak, akik Istent szeretik, minden összedolgozik a javukra, miután az Isten előzetes terve szerint való kifejlődésre hívattak el.


text:
Mert akiket eleve felismert, azokat a többiektől eleve különválasztotta, hogy ugyanazt az alakot viseljék, amelyet az ő


text:
Fia, hogy így Isten Fia sok testvér között az elsőszülött legyen.Akikét pedig eleve különválasztott, azokat el is hívta, akiket elhívott, azokat igazságosakká tette, akiket igazságosakká tett, azokat mégis dicsőítette.


text:
Aki saját Fiát nem kímélte, hanem érettünk, mindnyájunkért odaadta, hogyan ne adna kegyelemből vele együtt mindent minekünk?


text:
Ki kárhoztat? A Felkent Jézus, aki meghalt, sőt aki feltámadott, aki Isten jobbján van, aki közben is jár érettünk?


text:
Ki szakíthat el minket a Felkent szeretetétől? Nyomorúság, vagy szorongatás, üldözés, ínség, mezítelenség, veszedelem vagy kard?


text:
Mert meg vagyok győződve, hogy sem halál, sem élet, sem angyalok, sem fejedelmek, sem jelenvalók, sem elkövetkezők, sem hatalmak,


text:
sem magasságban, sem mélységben lakók, sem semmi más teremtés sem képes elszakítani minket Isten szeretetétől, melyhez Urunkban, a Felkent Jézusban jutottunk.


text:
Igazságot szólok a Felkentben, nem hazudok, lelkiismeretem a Szent Szellemben velem együtt tanúskodik,


text:
Esdeklek, hogy bárcsak volnék átok alatt, a Felkenttől elszakítva azokért a testvéreimért, akik hús szerint rokonaim.


text:
Mert izraeliták ők, övék a fiúvá fogadtatás, a dicsőség, a szövetségek, a törvényadás, az istentiszteleti szolgálat és az ígéretek,


text:
övék az atyák, kiktől hús szerint a Felkent származott, aki mindenek felett való Isten és áldandó az örök korokig. Ámen.


text:
Nem mintha az Isten Igéje megbukott volna. Mert hisz nem mindenki tartozik Izraelhez, aki Izraeltől való,


text:
nem mind számíthatók gyermekeknek, akik Ábrahám magvából származnak, hanem azt mondta az isteni szó: „Csak ami Izsákban van, azt fogják magodnak nevezni,"


text:
Ne csak Sárával történt ilyesmi, hanem Rebekával is, ki amikor egy férfitól, atyánktól, Izsáktól terhes volt,


text:
még mielőtt megszülettek, s jót vagy hitványát művelhettek volna a gyermekek, azért, hogy Istennek a kiválasztást fenntartó előzetes elrendelése nem a tettek következményeképp, hanem az elhívó akaratából szilárd maradjon, -


text:
Mózeshez ugyanis így szól: „Könyörülni fogok azon, akin könyörülök és irgalmazni fogok annak, akinek irgalmat adok."


text:
Mert a fáraóhoz így szól az írás: „Éppen avégre támasztottalak, hogy megmutassam rajtad hatalmamat, és hogy szerte az egész földön hirdessék nevemet."


text:
Azt kérded most már tőlem: „Hát akkor miért vádol még mindig? Ellenállhat-e valaki az ő akaratának?"


text:
De hát ki is vagy te csakugyan ember, hogy Istennel feleselsz? Vajon mondhatja-e a gyuradék a gyúrójának: Miért csináltál engem így?


text:
Hát nincs joga a fazekasnak az agyagon, hogy ugyanannak az agyagtömbnek egy részéből megbecsült, más részéből nem becsült célra formáljon edényt?


text:
És ha ezzel éppen haragját akarta megmutatni, és hatalmát megismertetni az Isten, és azért viselte oly nagy türelemmel a harag edényeit, akik elveszésre készültek,


text:
másfelől meg akarta ismertetni dicső gazdagságát az irgalom edényein, akiket eleve dicsőségre alkotott?


text:
Már Hózseásnál is ezt mondja: „Azt, ami nem népem, népem gyanánt fogom elhívni, s a nem szeretettet szeretettként,


text:
és az fog történni, hogy amely helyen azt mondták nekik: Ti nem vagytok az én népem, ott az élő Isten fiainak fogják őket nevezni."


text:
Ézsaiás éppen így kiált Izraelért: „Ha Izrael fiainak száma annyi lesz is, mint a tenger fövénye, csak a maradék fog megmenekülni."


text:
Mert megcselekszi az Igét az Úr a földön, miközben befejezéshez juttatja és megrövíditi a történést.


text:
És amint Ézsaiás előre megmondta: „Ha a Seregek Ura magot nem hagyott volna nekünk, olyanokká lettünk volna, mint Sodorna; Gomorrához váltunk volna hasonlókká."


text:
Mit mondjunk hát? Hogy nemzetek, melyek igazságosságra nem törekedtek, birtokul kapták az igazságosságot, éspedig a hit alapján elérhető igazságosságot.


text:
Miért nem? Mert nem a hit alapján kereste, hanem úgy, mintha cselekedetek alapján volna elnyerhető. Beleütköztek a megütközés kövébe.


text:
Ahogy írva van: „Lám, Sionban megütközés kövét helyezek el, botlás kőszikláját, de aki hisz benne, meg nem szégyenül."


text:
Mert tanúságot teszek amellett, hogy Isten iránt való buzgóság van bennük, de az nem felel meg az ismeretnek.


text:
Mert azzal, hogy Isten igazságosságát nem értették és a maguk igazságos voltát igyekeztek elismertetni, Isten igazságosságának magukat alá nem vetették.


text:
Mózes ugyanis a törvény alapjára helyezkedő igazságosságot így írja le: „Az az ember, aki megteszi a törvényt, élni fog általa."


text:
A hitből származó igazságosság ellenben így beszél:,,Ne mondd szívedben: Ki fog felmenni az égbe?" - tudniillik a Felkentet aláhozni?


text:
Hanem így szól: „Közel hozzád a szó szádban és szívedben," tudniillik a hitnek szava, melyet hirdetünk.


text:
Mert ha szájaddal vallód, hogy Jézus Úr és szíveddel hiszed, hogy Isten őt a halottak közül feltámasztotta, meg fogsz menekülni.


text:
Mert szívvel hiszünk, és annak alapján igazságosak leszünk, szájjal teszünk vallást, és azzalmegmenekülünk.


text:
Mert nincs különbség zsidó és hellén között, mert ő mindenek Ura, gazdag mindenek irányában, akik őt segítségül hívják.


text:
Miként hihetnek abban, akiről nem hallottak? Miként hallanának, ha nincs igehirdető? Miként hirdetnék az Igét, ha senki sem küldi őket? Így is írták meg: „Mily szép az örömhirdetőknek lába, akik a jóról beszélnek."


text:
Csakhogy nem mindnyájan hallgattak az örömüzenetre. Ézsaiás ugyanis így szól: „Uram, ki hitt a mi igehirdetésünknek?"


text:
De kérdem: Vajon nem hallották? Kétségen kívül „az egész földre elhatott kiáltásuk, a lakott föld végéig elhangzott beszédük."


text:
Azt kérdem mégis: Talán Izrael nem ismerte fel? Már Mózes így szól:,,Féltékenységre ingerellek benneteket azzal, ami nem nemzet, belátással nem bíró nemzettel felharagítlak titeket."


text:
Ézsaiás merészen megszólal: „Megtaláltak engem, akik nem kerestek. Láthatóvá tettem magamat azoknak, akik utánam nem tudakozódtak."


text:
Izráelnek pedig ezt mondja: „Egész napon át kiterjesztettem kezemet egy engedetlen és ellentmondó nép felé."


text:
Kérdem hát: Csak nem taszította el Isten az ő népét? Szó sem lehet róla! Hisz én is izraelita vagyok. Ábrahám magvából, Benjámin törzséből.


text:
Isten nem taszította el népét, melyet eleve felismert. Hát nem tudjátok, hogy Illés történetével mit akar mondani az írás? Hogy hogyan beszél Illés Istenhez Izrael ellen?


text:
„Uram, prófétáidat meggyilkolták, oltáraidat lerontották, én maradtam meg egyedül és nekem is lelkemre törnek."


text:
És mit is mond erre az isteni kijelentés? „Meghagytam magamnak hétezer férfiút, akik nem hajtottak térdet a Bálnak."


text:
Mi hát a helyzet? Izrael azt, amit keres, nem érte el, a kiválasztottak ellenben elérték, míg a többiek megkövesedtek, ahogy írva is áll:


text:
„Isten a bódultság szellemét adta nekik egész a mai napig: oly szemet, mely nem lát és olyan fület, mely nem hall."


text:
Kérdem hát: Azért botlottak meg, hogy végképp elessenek? Szó sem lehet róla! Elesésük menekülést hoz a nemzeteknek, hogy később ők maguk féltékenységre ingerlődjenek.


text:
Ha pedig elesésük gazdagságot hozott a világnak, és vereségük gazdagságot szerzett a nemzeteknek, mennyivel többet jelent majd teljességre jutásuk.


text:
Hozzátok, nemzetekhez szólok: Amennyiben én a nemzetek apostola vagyok, szolgálatomnak szereznék dicsőséget azzal,


text:
Mert ha elvettetésük a világnak megbékülést hozott, mi mást hozhat akkor visszafogadtatásuk, mint halottak közül feltámadó életet?


text:
Ha az ágak közül egyeseket kitörtek, és téged vad olajfa létedre helyükbe oltottak, úgyhogy a szelíd olajfa bőzsírú gyökerének vele együtt részesévé lettél,


text:
ne dicsekedjél az ágak ellenében. Ha mégis dicsekednél, tudd meg: Nem te hordozod a gyökeret, hanem a gyökér téged.


text:
Helyes. Hitetlenség az oka, hogy kitörték őket, téged pedig a hit tart egyenesen. Ne jártasd eszed a magas dolgokon, hanem félj.


text:
Tekints azért Isten jóságos és szigorú voltára, az elesőkkel szemben Isten szigorúságára, veled szemben jóságos voltára, ha ugyan a jóságosságnál megmaradsz, egyébként téged is kivágnak.


text:
Azokat, ha nem maradnak meg a hitetlenségben, újra be fogja oltani. Istennek van arra hatalma, hogy újra beoltsa őket.


text:
Ha téged a természetednek megfelelő vad olajfából kivághattak, és természet ellenére a nemes olajfába beolthattak, mennyivel inkább fogják őket a magukéba, a természetüknek megfelelő olajfába beoltani.


text:
Mert hogy ne a magatok eszétől vezettessétek magatokat testvéreim, akarom, hogy értsétek meg azt a titkot, hogy részleges megkövesedés támadt Izraelen mindaddig, amíg a nemzetekből kiváló, teljes szám be nem jut.


text:
így fog aztán egész Izrael megmenekülni, mint írva van: „Megérkezik Sionból az, aki kiragadja őket, aki Jákobtól az istentelenséget elhárítja,


text:
Az örömüzenetnek megfelelően most ugyan ellenségek tiértetek, a kiválasztásnak megfelelően azonban szeretettek az atyákért.


text:
Mert ahogy egykor ti is megtagadtátok az engedelmességet Istennek, most ellenben ezek engedetlensége következtében könyörületet nyertetek,


text:
úgy ők is - most ugyan megtagadták a rajtatok gyakorolt könyörülettel szemben az engedelmességet - azért, hogy utóbb ők is könyörületet nyerjenek.


text:
Óh milyen mélységesen gazdag Istennek bölcsessége és tudománya. Milyen kifürkészhetetlenek ítéletei és kinyomozhatatlanok útjai.


text:
Mert belőle jött elő, rajta keresztül megy és ő felé halad minden. Övé a dicsőség mind az örök korokig. Ámen.


text:
Esengek hozzátok, testvéreim, hogy testeteket az isteni irgalmasságon keresztül állítsátok oda élő, szent, Istennek kedves áldozatul, ez legyen a ti istentiszteleti szolgálatotok, mely az Igének megfelel.


text:
Ne idomuljatok ehhez a korhoz, hanem megújult értelemmel alakuljatok át, hogy azt próbálgassátok, hogy mi az Isten jó, kedves és tökéletes akarata.


text:
A nekem adott kegyelmen át azt mondom tehát mindenkinek, aki köztetek van, hogy elméjét ne jártassá a magas dolgokon azon felül, amiben járnia kellene, hanem azon járjon az elmétek, hogy hogyan kell viselkednetek, józanul, kinek-kinek úgy, ahogy Isten a hit mértékét kiosztotta neki.


text:
Mivel pedig a kegyelemajándékok aszerint, hogy mire kaptunk kegyelmet, különbözők, mindenki a maga kegyelemajándékát forgassa: aki prófétálást kapott, használj a azt, ahogy a hit mértéke engedi,


text:
bátorító a bátorításban, az adakozó egyszerűségben, az elöljáró serénységgel, a könyörülő vidámsággal.


text:
A szeretetet képmutatás nélkül gyakoroljuk, utálattal forduljunk el a rossztól, ragaszkodjunk a jóhoz.


text:
Ha a testvérek kedvelését kaptuk ajándékul, egymás iránt gyöngédek legyünk, a tiszteletadásban egymást megelőzők,


text:
egy célra, egymás javára törekedjetek. Ne a magas dolgokon jártassátok eszeteket, hanem az alacsonyan levőkkel tartsatok együtt. Ne legyetek önmagatok előtt eszesek,


text:
gonoszért gonosszal senkinek ne fizessetek, nemes dolgokon gondolkozzatok, úgy, hogy azt mindenki lássa.


text:
ne szerezzetek megtorlást magatokért szeretteim, hanem adjatok helyt az isteni haragnak. Hiszen írva van: „Enyém a megtorlás. Én majd megfizetek." Ezt mondja az Úr.


text:
„De ha ellenséged éheznék, etesd meg, ha szomjaznék, itasd meg, mert amikor ezt teszed, tüzes szenet halmozol fejére.


text:
Minden lélek vesse magát a felettes hatóság alá, mert nincs más hatóság, csak Istentől adott, a meglevőket Isten rendelte el.


text:
így hát, aki a hatóságnak ellene szegül, Isten rendelkezésével fordul szembe. Az ellenállók ítéletet vonnak magukra.


text:
Mert az elöljárók nem a jó, hanem a gonosz tettek elrettentésére vannak. Azt akarod, hogy a hatóságtól ne kelljen rettegned? Tedd a jót és dicséretet kapsz tőle.


text:
Mert nem hiába viseli a fegyvert, hisz Isten szolgája, a haragot hozó megtorlója annak, aki a gonoszt cselekszi.


text:
Adót azért kell nekik fizetnetek, mert Isten szolgálatát végzik, és ugyanazért a célért szorgoskodnak, mint Isten.


text:
Adjátok meg mindenkinek, amivel tartoztok, akinek adóval, az adót, akinek vámmal, a vámot, akinek félelemmel a félelmet, akinek tiszteletadással, a tiszteletadást.


text:
Ne tartozzatok senkinek semmivel, kivéve egymásnak szeretettel. Mert aki a másikat szereti, betöltötte a törvényt.


text:
Hiszen e parancsokat: „Ne törj házasságot, ne ölj, ne lopj, ne kívánkozzál" és ha van még más, ez az Ige foglalja egy egészbe: „Szeresd felebarátodat, mint magadat!"


text:
A szeretet nem szerez a felebarátnak gonosz bántalmazást. Szeretettel teljesen betöltjük a törvényt.


text:
S mindezt úgy cselekedjetek, mint akik ismeritek az időt, és tudjátok, hogy itt az órája már annak, hogy az álomból felkeljünk. Mert most közelebb hozzánk a menekülés, mint mikor hívőkké lettünk.


text:
Az éj előrehaladt, a nappal közel jött, tegyük félre hát a sötétség munkáit, oltsuk fel a világosság fegyvereit!


text:
Illedelmesen járjunk, mint nappal kell, ne lakmározással, részegeskedéssel, ne bujálkodással és kicsapongással, ne civakodással és versengéssel,


text:
hanem oltsuk magunkra az Urat, a Felkent Jézust, és ne tegyétek meg a húsnak szándékát, hogy vágyakat ne gerjesszetek.


text:
Aki mindent megeszik, ne vesse meg azt, aki nem eszik meg mindent, ne ítélje el azt, aki megeszi, mert Isten fogadta őt magához.


text:
Ki vagy te, hogy másnak a cselédjén ítélkezel? Saját ura állítja talpra, vagy ítéli el. De talpán fog állni, mert az Úrnak hatalma van rá, hogy felállítsa.


text:
Van, aki különbséget tesz nap és nap között, van aki minden napot egyformának ítél, ki-ki a saját értelmében teljes legyen.


text:
Aki napokon jártatja az eszét, az Úrtól indítva teszi. Aki eszik, az Úrtól indítva eszik, hiszen hálát ad Istennek. Aki nem eszik, az Úr indítására nem eszik, és hálát ad Istennek.


text:
Mert ha élünk is, az Úrtól van életünk, és ha meghalunk is, az Úrtól van a halálunk. Tehát akár élünk, akár halunk, az Úréi vagyunk.


text:
Mi jogon ítélkezel te testvéreden? Vagy éppen mi jogon veted meg testvéredet? Hiszen mindnyájunknak oda kell állanunk Isten ítélőszéke elé.


text:
Mert írva áll: „Ahogy én élek, oly bizonyos, hogy minden térd meg fog hajolni nekem - ezt mondja az Úr -, és minden nyelv vallást fog tenni Isten mellett."


text:
Tovább tehát ne ítélgessük egymást, hanem annál a döntésnél maradjatok meg inkább, hogy ütközést, vagy kelepcét a testvér elé nem fogtok vetni.


text:
Tudom, éspedig az Úrban, Jézusban vált meggyőződésemmé, hogy önmagától semmi sem közönséges, csak ha valaki valamit közönségesnek gondol, annak az közönségessé lesz.


text:
Ha tehát valamely étellel testvéreidet megszomorítod, nem a szeretet vezeti viselkedésedet. Ételeddel ne veszítsd el azt, akiért a Felkent meghalt.


text:
Hiszen az Isten királysága nem evés és ivás, hanem a Szent Szellemben található igazságosság, békesség és öröm.


text:
Étel miatt ne rombold le az Isten művét. Minden tiszta, de gonosszá válik annak az embernek részére, aki úgy eszi, mintha az kelepce volna a számára.


text:
Hited van neked? Tartsd meg magadnak Isten előtt. Boldog az, aki nem ítéli el magát abban, amit kipróbáltnak lát.


text:
A kételkedő, ha eszik, kárhoztatás alatt van, mert nem hit alapján cselekszik. Vétek minden, ami nincs hitből.


text:
Mi akik hatalmat érzünk magunkban, tartozunk a tehetetlenek erőtlenségét hordozni, és nem szabad a magunk tetszését keresnünk.


text:
A Felkent sem a maga tetszését kereste, hanem - mint írva van -: „A téged szidalmazóknak szidalmai reám hullottak."


text:
Amiket előre megírtak, azért írták meg, hogy bennünket tanítsanak, hogy állhatatossággal és az írások bátorításával a reménységet megtartsuk.


text:
Az állhatatosságnak és bátorításnak Istene adja meg nektek, hogy a Felkent Jézushoz igazodva egymás között is ugyanazon a dolgon jártassátok elméteket,


text:
Ezért fogadjátok egymást szívetekre, ahogy Isten dicsőségére a Felkent is magához fogadott bennünket.


text:
Mert azt mondom, hogy a Felkent az Isten igazságának kedvéért lett a körülmetélkedés kiszolgálója, hogy ezzel az atyáknak tett ígéreteket szilárdakká tegye.


text:
A nemzetek pedig ugyanakkor könyörületéért dicsőíthessék az Istent, amint írva van: „Ezért vallást teszek rólad a nemzetek között, és nevednek dalt pengetek."


text:
Majd újra Ézsaiás ezt mondja: „Sarjad Jesséből egy gyökér, ki fölkel majd, hogy a nemzeteken uralkodjék, nemzetek fognak benne reménykedni."


text:
A reménységnek Istene töltsön be hát titeket a híves révén teljes örömmel és békességgel, hogy a Szent Szellem hatalma bőségessé tehesse reménységeteket.


text:
Felőletek testvéreim, én magam is arról vagyok meggyőződve, hogy telve vagytok derekassággal, telve mindenféle ismerettel, képesek arra, hogy egymást is intsétek.


text:
Én pedig részben csak annál merészebben írtam nektek, mert íly módon az Istentől nekem adott kegyelemmel felhívhatom figyelmeteket arra,


text:
hogy amikor az örömüzenet papi szolgálatát végzem, én a Felkent Jézusnak a nemzetek közé kirendelt áldozó papja vagyok, hogy a nemzetek felajánlását elfogadhatóvá, Szent Szellem által megszenteltté tegyem.


text:
olyasmiről azonban aligha lesz bátorságom beszámolni, amit a Szellem hatalma nélkül tettem volna, amit rajtam keresztül nem a Felkent munkált volna szóval, tettel,


text:
jelek, csodák hatalmával. Csak így történhetett, hogy Jeruzsálemtől elkezdve Illíriáig mindent betölthettem a Felkent örömüzenetével.


text:
Eszerint én abba helyezem becsvágyamat, hogy az örömüzenetet úgy hirdessem, hogy ne másnak talaján építsek, hanem ott, ahol a Felkent nevét még nem említették.


text:
Úgy ahogy írva van: „Meg fogják látni őt azok, kiknek még nem hirdették őt, belátásra jutnak azok, akik még nem hallottak róla."


text:
most, hogy többé már nincs helyem ezeken a tájakon, és mivel már sok éve él bennem a sóvárgás, hogy hozzátok elmehessek:


text:
remélem, hogy mihelyt Hiszpániába utazom, átutazóban titeket is meglátogathatlak. Ti fogtok engem azután oda útnak indítani, ha már előbb részben veletek is beteltem.


text:
Macedónia és Akhája ugyanis úgy látta helyesnek, hogy javaikat közöljék a jeruzsálemi szentek szegényeivel.


text:
Helyesnek látták, de adósaik is nekik, mert ha azok szellemi javaikat közölték a nemzetekkel, ezek is tartoznak hús javaival szolgálni nekik.


text:
Ha ezt elvégeztem, és a gyümölcsükre a pecsétet ráütöttem, titeket is meglátogatva el fogok menni Hiszpániába.


text:
Urunkon, a Felkent Jézuson át és a Szellem szeretete által arra bátorítalak titeket testvéreim, hogy Istennek mondott imádságaitokban küzdjetek velem együtt, értem, azért,


text:
hogy Júdeában az engedetlenek közül kiragadtassam, hogy jeruzsálemi szolgálatom a szenteknek kellemes legyen,


text:
hogy őt szentekhez méltóan fogadjátok magatokhoz az Úrban, és álljatok melléje minden dologban, amiben rátok szorul, hiszen ő is sokaknak gyámolítója lett, nekem magamnak is.


text:
akik lelkemért saját nyakukat helyezték tiló alá, kiknek nemcsak én vagyok hálás, hanem a nemzetek összes eklézsiái is.


text:
Köszöntseték a házukban levő eklézsiát is. Köszöntsétek a szeretett Epainétoszomat is, akit Ázsia zsengéjeként vittem a Felkentnek.


text:
Köszöntsétek Andronikoszt és Juniát, rokonaimat és fogolytársaimat, akik igen jelesek az apostolok között, kik már előttem a Felkentben voltak.


text:
Köszöntsétek rokonomat, Hérodiont! Köszöntsétek a Narcisszusz házanépéből valókat, akik az Úrban vannak!


text:
Köszöntsétek Trüfainát és Trüfózát, kik az Úrban fáradoznak! Köszöntsétek a szeretett Persziszt, aki sokat fáradozott az Úrban!


text:
Köszöntsétek Filologoszt és Júliát, Néreüszt és annak húgát, Olümpászt, valamint az összes náluk levő szenteket!


text:
Esengek hozzátok testvéreim, hogy tartsátok a szemeteket azokon, akik akörül a tudomány körül, melyet tanultatok, egyenetlenségeket és kelepcéket készítenek,


text:
és hajoljatok el tőlük. Mert az ilyenek nem Urunknak, a Felkentnek szolgálnak, hanem a maguk hasának. Az ilyenek jóságtól csöpögő szavakkal és áldó szójárásukkal elcsalják azokat, akikben különben nincs gonoszság.


text:
Hiszen a ti engedelmességeteknek híre mindenekhez elérkezett. Örömöm van bennetek. Szeretném, ha bölcsek volnátok a jóra, sérthetetlenek a gonosszal szemben.


text:
A békességnek Istene hamar a lábatok alá fogja tiporni a Sátánt. Urunknak, Jézusnak kegyelme legyen veletek!


text:
Köszönt titeket Gájusz, házigazdánk nekem is, és az egész eklé-siának is. Köszönt titeket Erasztosz, a városgazda és Kvártusz testvér.


text:
Annak pedig, akinek van hatalma arra, hogy az én örömüzenetemben és a Felkent Jézusról szóló igehirdetésben megszilárdítson titeket, abban az örök időkön át elhallgatott titokban, melyről most lehullt a lepel,


text:
úgyhogy az most a szent próféták írásain keresztül az örök Isten rendelkezése szerint láthatóvá és közismertté lett az összes nemzetek számára, hogy hitbeli engedelmességet keltsen:


text:
írják e levelet az Isten Korintusban levő eklézsiájának, a Felkent Jézusban megszentelteknek, elhívott szenteknek mindazokkal együtt, akik Urunknak, a Felkent Jézusnak nevét bármely helyen segítségül hívják, aki az ő Uruk is és a mienk is.


text:
Mindenkor hálát adok Istennek értetek az Istennek ama kegyelméért, amelyet a Felkent Jézusban adott nektek;


text:
Hisz úgy meggazdagodtatok, hogy a kegyelem egy ajándékban sincs hiányotok, amikor Urunknak, a Felkent Jézusnak lelepleződését várjátok,


text:
aki mindvégig meg fog titeket szilárdítani, hogy vád nélkül érjetek meg Urunknak, a Felkent Jézusnak napjára.


text:
Urunknak, a Felkent Jézusnak a nevével kérlellek titeket testvéreim, hogy egyféle beszéd legyen mindnyájatok ajkán, és ne legyenek köztetek hasadások, hanem igazodjatok össze ugyanarra az értelemre és ugyanarra a szándékra!


text:
Azt akarom mondani, hogy mindenki így beszél köztetek: Én Pálé vagyok! Én meg Apollósé! Én Kéfásé! Én a Felkenté!


text:
Részekre van tépve a Felkent?! Vajon Pált feszítették meg értetek? Vagy a Pál nevébe merítkeztetek be?


text:
Mert a Felkent nem bemeríteni, hanem az örömüzenetet hirdetni küldött el engemet! Azt se beszédbeli bölcsességgel, hogy a Felkent keresztje üressé ne váljék!


text:
Hiszen a kereszt beszéde azoknak, akik elvesznek, ostobaság, a megmenekülőknek azonban Istennek hatalma.


text:
Hová lett a bölcs? Hol az írástudó? Hová lett e kornak vitázója? Hát nem ostobasággá tette az Isten a világi tudományt?


text:
Miután a világ a tudományon át isteni bölcsességben nem ismerte meg az Istent, Isten úgy látta helyesnek, hogy ostoba igehirdetésen át mentse meg a hívőket.


text:
maguknak az elhívottaknak azonban, zsidóknak is, helléneknek is Messiásul, aki Isten hatalma, Isten bölcsessége!


text:
Mert Isten ostobasága bölcsebb az embereknél, és ami Istenben erőtlennek tűnik fel, erősebb, mint az emberek.


text:
Hiszen tekintsetek csak elhivatásotokra, testvéreim, hogy nem sokan vagytok a hús mértékével bölcsek, nem sokan hatalmasok, nem sokan nemesek.


text:
Ellenkezóleg, ami a világban ostoba, azt válogatta ki Isten, hogy a bölcseket megszégyenítse; ami a világban erőtelen, azt válogatta ki Isten, hogy megszégyenítse az erőst;


text:
és azt, ami a világban nemtelen és megvetett, azt válogatta ki az Isten; a nem létezőket, hogy a létezőket félretehesse,


text:
Ti azonban a Felkent Jézusban belőle származtok, abban a Jézusban, aki Isten rendeléséből a mi bölcsességünkké lett, igazságossággá is, megszentelődéssé is, váltsággá is,


text:
Mikor hozzátok mentem testvéreim, nem mentem fölényes beszéddel vagy bölcsességgel hirdetni nektek az Isten tanúságtételét.


text:
így döntöttem ugyanis, hogy köztetek semmiről sem fogok tudni, csak a Felkent Jézusról, róla is, csak mint megfeszítettről.


text:
és a beszédem és igehirdetésem nem rábeszélő művészettel, néni tudományos szavakkal szólott, hanem Szellem és hatalom felmutatásával,


text:
Szólunk mi bölcsességet, de a bevégzettek között; nem ennek a kornak, nem is e kor fejedelmeinek bölcsességét, miknek hatása elvész,


text:
hanem Isten bölcsességét szóljuk, titokként, azt az elrejtett bölcsességet, melyet Isten az örök korok előtt külön a mi dicsőségünkre jelölt ki;


text:
mely e kor fejedelmei közül senki előtt sem lett ismertté. Ha ugyanis megismerték volna, a dicsőséges Urat nem feszítették volna meg!


text:
Ellenkezőleg -- amint írva van -- „amit szem nem látott, fül nem hallott; ami az ember szívébe fel nem ötlött: azt készítette el Isten az Őt szeretőknek".


text:
Nekünk mégis leleplezte a Szellemen át az Isten, mert a Szellem mindent fürkész, még az Isten mélységeit is.


text:
Mert ugyan melyik ember ismeri az ember dolgait, ha nem az ember szelleme, mely benne lakik? így az Isten dolgait sem ismeri senki, csak az Isten Szelleme.


text:
Mi pedig nem a világ szellemét kaptuk, hanem az Istenből jövő Szellemet, hogy ismerjük azt, amivel Isten kegyelme megajándékozott.


text:
Sőt, beszéljük is róla ezt, de nem az emberi tudomány bölcs szavaival, hanem Szellem tanította szavakkal, szellemi dolgokat szellemi dolgokkal vetve össze.


text:
Lelki ember azonban nem fogadja el Isten Szellemének dolgait, mert azok ostobaságok neki; sőt, fel sem ismerheti őket, mert azok csak szellemileg vizsgálhatók ki!


text:
Mert ugyan ki ismerte ki az Úr értelmét, hogy tanítója lehetne? Bennünk ellenben a Felkent értelme van!


text:
Veletek sem voltam képes úgy beszélni testvéreim, mint szellemiekkel, hanem mint húsból valókkal, mint kiskorúakkal a Felkentben.


text:
Sőt, még most sem viselhetitek el, mert még hús-emberei: vagytok. Amennyiben ugyanis irigykedés és civakodás van köztetek, nem vagytok-e hús-emberei:, és nem emberi módon jártok-e?


text:
Micsoda Apollós, és micsoda Pál? Szolgák, akiken keresztül hívőkké lettetek, ki-ki úgy, ahogy az Úr adta neki!


text:
Az ültető és az öntöző egyek, mindenki meg fogja kapni a maga bérét, ki-ki a saját fáradozásának mértékében.


text:
Az Istennek nekem adott kegyelméhez képest bölcs építőmesterként vetettem meg az alapot, de más épít reá. Ki-ki nézzen utána, hogy hogyan épít.


text:
mindenkinek a munkája láthatóvá válik majd, mert ama nap világosságra hozza, mivel tűzben lehull róla a lepel. És akkor a tűz próbára fogja tenni mindenkinek a munkáját, hogy milyen volt.


text:
az, akinek a munkája megég, kárt fog vallani; ő maga ugyan meg fog menekülni, de úgy, mintha tűzön menne által.


text:
Ha valaki Isten templomát megrontja, azt meg fogja rontani az Isten! Mert Isten temploma szent, és ez a templom ti vagytok.


text:
Senki meg ne csalja magát! Ha közületek valaki úgy véli magáról, hogy ebben a korban ő is bölcs, legyen ostobává, hogy bölccsé lehessen!


text:
Mert ennek a világnak bölcsessége Istennél ostobaság, hiszen írva áll: „Megfogja a bölcseket ravaszkodásaikban!"


text:
akár Pál, akár Apollós, akár Kéfás, akár a világ, akár az élet, akár a halál, akár a jelenvalók, akár az elkövetkezők; mind a tiétek,


text:
Nekem aztán a legkisebbet jelenti az, hogy vizsgálgattok engem, vagy valami emberektől kitűzött napnak a vizsgálata alá esem. Sőt, magam sem vizsgálgatom magamat;


text:
hisz semmit sem tudok magamra vonatkozólag, de nem ez igazol engem; akinek ugyanis a vizsgálata alá tartozom, az az Úr!


text:
így hát semmiben se ítéljetek idő előtt, míg el nem jő az Úr, aki majd világosságra fogja hozni a sötétség rejtelmeit, és láthatókká teszi a szívek szándékait! Akkor majd mindenki az Istentől kapja meg magasztalását!


text:
Ezeket testvéreim, csak példázatképpen alkalmaztam magamra és Apollósra ti értetek, hogy rajtunk tanuljátok meg, hogy nem szabad az eszeteket feljebb járatni annál, ami írva van; hogy senki kedvéért ne fuvalkodjatok fel a másik ellen.


text:
Mert hát ki tehet téged különbbé? Mid van, amit nem kaptál volna? Ha pedig kaptad, mért dicsekedel, mintha nem kaptad volna?!


text:
Már beteltetek! Már gazdagokká lettetek! Nálunk nélkül királyságra jutottatok! Bár királyságra jutottatok volna, hogy mi is veletek együtt uralkodhatnánk!


text:
Mert úgy vélem, hogy Isten minket, apostolokat utolsóknak állított, halálra ítéltnek; mert színháza lettünk a világnak, angyaloknak is, embereknek is.


text:
Mi ostobák vagyunk a Felkentért, ti eszesek a Felkentben; mi erőtelenek, ti erősek; ti dicsőítettek, mi becstelenek!


text:
E mostani óráig éhezünk is, szomjazunk is, mezítelenek is vagyunk, arcul is vernek, állandó helyünk sincs,


text:
saját kezünkkel dolgozva el is fáradunk, gyaláznak minket, mialatt mi áldunk; üldöznek, mi meg elviseljük;


text:
rossz hírünket keltik, mialatt mi másokat bátorítunk! Mintha a világ söpredékévé váltunk volna, mindenek mocskává a mai napig!


text:
Mert ha tízezer nevelőtök volna is a Felkentben, még sincs sok atyátok, mert a Felkent Jézusban az örömüzeneten át én nemzettelek titeket.


text:
Éppen ezért küldöttem Timóteust, ki szeretett gyermekem és hívem az Úrban: ő majd emlékeztetni fog benneteket utaimra, melyeket a Felkent Jézusban járok, ahogy mindenhol minden eklézsiában tanítok.


text:
Ám hamarosan hozzátok megyek, ha az Úr akarja, s majd kiösmerem a fölfuvalkodottaknak nem a beszédét, hanem a hatalmát.


text:
Egyáltalában beszélik, hogy köztetek paráznaság van, és pedig olyan paráznaság, amilyent a pogány nemzetek között sem említenek, hogy valaki apja feleségével éljen.


text:
Ti meg föl vagytok fuvalkodva ahelyett, hogy megszomorodtatok volna, hogy az, aki ezt a dolgot elkövette, kiemeltetnék közületek!


text:
Én ugyan, távol lévén testemmel, de jelen lévén szellememmel, már meghoztam az ítéletet, mintha ott volnék:


text:
azt, aki ezt így elkövette, Urunknak, Jézusnak hatalmával a hús veszedelmére átadjuk a Sátánnak, hogy a szellem megmentessék az Úrnak napján.


text:
Tisztítsátok el a régi kovászt, hogy új tésztává legyetek; hiszen kovásztalanok vagytok! Hiszen a pászkabárányunk is megöletett már, a Felkent!


text:
így hát ne régi kovásszal ünnepeljünk, ne gonoszságnak és rosszaságnak a kovászával, hanem napfény-tisztaságnak és igazságnak kovásztalanságában!


text:
de nem általánosságban írtam, hogy e világ paráznáival, vagy haszonlesőivel, ragadozóival, bálványimádóival ne keveredjetek össze, miután akkor ki kellene mennetek a világból.


text:
Most megírom hát nektek, hogy olyannal ne keveredjetek össze, aki, noha testvérnek nevezik, parázna vagy haszonleső vagy bálványimádó vagy gyalázkodó vagy részeges vagy ragadozó; az ilyennel együtt se egyetek!


text:
Ha közületek valakinek pere van a másik ellen, hogy merészel a hamisak előtt pereskedni, s nem a szenteknél?


text:
Vagy nem tudjátok, hogy a szentek a világon fognak ítélkezni?! És ha veletek ítéltetik meg a világot, méltatlanok vagytok a legkisebb peres ügyekre?


text:
Ha pedig a mindennapi megélhetés dolgai felől vannak pereitek, akkor akik az eklézsiában a legmegvetettebbek, azokat ültessétek le!


text:
Megszégyenítésetekre szólok! Hát úgy állunk, hogy nincs közöttetek egy bölcs sem, akinek képessége volna testvér és testvér között ítélni?


text:
Egyáltalában már abban is kárt szenvedtek, hogy pereitek vannak egymással. Mért nem szenveditek el inkább az igazságtalanságot? Miért nem tűritek inkább, hogy kifosszanak?


text:
Vagy nem tudjátok, hogy igazságtalanok Isten királyságát nem fogják örökrészül kapni? Ne tévelyegjetek! Sem paráznák, sem bálványimádók, sem házasságtörők, sem kéjencek, sem férfifertőzők,


text:
sem tolvajok, sem haszonlesők, sem részegesek, sem gyalázkodók, sem ragadozók Isten királyságát nem fogják örökrészül nyerni!


text:
Ilyenek voltatok néhányan régen, ámde már lemostak, ámde megszenteltek, ámde igazságosakká tettek titeket az Úrnak, a Felkent Jézusnak nevével és Istenünknek Szellemével.


text:
Minden szabad nekem, de nem minden használ. Minden szabad nekem, csak épp, hogy semminek hatalma alá ne kerüljek!


text:
Az eledelek a hasnak valók és a has az eledeleknek, az Isten azonban ezt is, azt is félre fogja tenni! A test nem a paráznaságnak van, hanem az Úrnak, és az Úr a testnek.


text:
Nem tudjátok, hogy testetek a Felkentnek tagja? Elvegyem a Felkent tagját és parázna tagjává tegyem? Szó sem lehet róla!


text:
Vagy nem tudjátok, hogy aki paráznához tapad, egy test vele? Hiszen a „kettő egy hússá lesz" - mondja az írás.


text:
Meneküljetek a paráznaságtól! Kívül van a testen minden vétek, amelyet az ember tesz; de aki paráználkodik, saját teste ellen vetkezik!


text:
Avagy nem tudjátok, hogy testetek a bennetek lakó Szent Szellemnek temploma, aki Isten ajándékából a tietek? S hogy nem vagytok a magatokéi!


text:
Az asszony nem rendelkezik a saját testével, hanem a férj, hasonlóképpen a férj sem rendelkezik a testével, hanem a nő.


text:
Ne fosszátok meg egymást, hacsak nem megegyezésből bizonyos időpontig, hogy szabad időtök legyen az imádkozásra; aztán ismét együtt legyetek, hogy a Sátán a mértéktelenségnél fogva meg ne kísértsen titeket.


text:
Akarnám ugyanis, hogy minden férfi úgy legyen, ahogy én vagyok, de kinek-kinek megvan a maga külön kegyelem-ajándéka Istentől, egyiknek így, másiknak amúgy.


text:
A házasságon kívül élőknek és az özvegyasszonyoknak pedig ezt mondom: nemes dolog, ha úgy maradnak, amint én vagyok;


text:
ám ha mégis válik, maradjon házasság nélkül, vagy béküljön meg a férjével; a férfi se bocsássa el a feleségét.


text:
A többieknek pedig én mondom, nem az Úr: ha valamely testvérnek hitetlen felesége van, és az helyesnek látja, hogy vele lakjék, ne bocsássa el!


text:
S ha valamely asszonynak hitetlen férje van, és az helyesnek látja, hogy vele lakjék, ne bocsássa el a férjét;


text:
mert a hitetlen férj meg van szentelve a feleségben, és a hitetlen feleség meg van szentelve a testvérben. Különben gyermekeitek tisztátalanok volnának, így azonban szentek.


text:
Ha ellenben a hitetlen elválik, váljék el, nincs rabszolgasorsra kárhoztatva a férfi- vagy nőtestvér az ilyen dolgokban. Békességre hívott el titeket az Isten!


text:
Aztán mit tudod te, asszony, hogy megmentheted-e a férjedet? Vagy mit tudod te, férfi, hogy megmentheted-e az asszonyt?


text:
Mindenki úgy éljen, ahogy az Úr kiosztotta néki, ahová az Isten hívása helyezte! így rendelkezem az összes eklézsiában.


text:
Ha valakit körülmetélten hívott el Isten, ne tüntesse el; ha körülmetéletlenül hívott el valakit, ne metélkedjék körül!


text:
Semmi a körülmetélkedés és semmi a körülmetéletlenség, csak az Isten parancsolatainak megtartása ér valamit.


text:
Rabszolgaként hívtak el? Ne törődjél vele! Még ha módodban volna is szabaddá válni, inkább azt használd!


text:
Mert az Úrban elhívott rabszolga az Úrnak szabadon bocsátottja. Éppen úgy az, akit szabadon hívtak el, a Felkent rabszolgája.


text:
A hajadonokra vonatkozólag nincs az Úrtól rendelkezésem; véleményt azonban mondok annak alapján, hogy az Úr rajtam is könyörült, hogy aztán hű legyek.


text:
így vélekedem, hogy a jelenvaló kényszerhelyzetben ez a hasznos, hogy hasznos az embernek úgy lennie, ahogy én vagyok.


text:
De ha megházasodol is, nem vetkezel. Ha férjhez megy is a hajadon, nem vetkezik. De az ilyeneknek szorongattatásuk támad a hústól; én meg kímélnélek titeket.


text:
Azt mondom, testvéreim, hogy az idő rövidre van szabva, hogy a jövőben azok, akiknek feleségük van, úgy éljenek, mintha nem volna nekik;


text:
a sírok úgy éljenek, mintha nem volna sírni valójuk; az örvendezők, mintha nem volna örülni valójuk, a vásárlók, mintha semmit meg nem tartanának,


text:
s a világot igénybe vevők, mint akik azt nem kényük-kedvük szerint használnák. Mert elmúlik e világnak pompája!


text:
Azt akarnám, hogy ti gondtalanok legyetek. Annak, aki házasságon kívül él, az Úr dolgaira van gondja, hogy mivel nyerheti meg az Úr tetszését;


text:
a házasságban élőnek a világ dolgaira van gondja, hogy mivel nyerheti meg az asszonynak a tetszését;


text:
így aztán ketté van szakítva a lelke. A házasságon kívül élő asszonynak és a hajadonnak az Úr dolgaira van gondja, hogy testével is, szellemével is szent legyen. Annak ellenben, aki házasságra lépett, a világ dolgaira van gondja, hogy mivel keresse a férj tetszését.


text:
Ezt én a ti hasznotokra mondom, nem azért, hogy tőrt vessek nektek, hanem az illedelmességért és azért, hogy úgy élhessetek az Úr mellett, hogy ne legyetek ide-oda rángatva!


text:
Ha azonban valaki azt gondolja, hogy hajadon leányára nézve illetlen dolog az, ha vénkisasszony lesz; ha már így kell lenni, tegye, amit akar! Nem vetkezik, házasodjanak meg!


text:
Aki azonban szilárdan megáll szíve szándékánál, és nincs kényszerhelyzetben, ellenkezőleg, bír a maga akaratával és saját szívében eldöntötte, hogy megőrizze hajadon leányát: helyesen fog cselekedni.


text:
Úgyhogy az, aki kiházasítja hajadon leányát, helyesen cselekszik; de aki nem házasítja ki, még jobban cselekszik.


text:
Az asszony kötve van addig, ameddig a férje él; ha elaludnék a férj, szabad, férjhez mehet ahhoz, akihez akar, csakhogy az Úrban!


text:
Az én véleményem szerint azonban boldogabb, ha úgy marad. S úgy vélem, hogy bennem is Isten Szelleme van.


text:
Az áldozati hús dolgában azt írjátok: „Tudjuk, hogy mindnyájunknak van tudásunk". A tudás felfúj, a szeretet ellenben épít!


text:
Ha valaki azt gondolja magáról, hogy tudós valamiben, az még nem tudja a dolgokat úgy, ahogy tudnia kellene!


text:
A bálványáldozati hús evése felől ezt modjátok: „Tudjuk, hogy semmiféle bálványisten nincs a világon, és nincsen több Isten csak egy.


text:
És még ha csakugyan volnának is akár az égben, akár a földön úgynevezett istenek, - mint ahogy van sok isten és sok úr?


text:
nekünk csak egy Istenünk van: az Atya, kiből a mindenség ered, és aki végett vagyunk; továbbá egy Úr van: a Felkent Jézus, akin keresztül támadott a mindenség, mi is rajta keresztül".


text:
Ámde nem mindenkiben van meg ez a tudás! Némelyek mivel hozzászoktak a bálványozáshoz, mostanáig úgy eszik az ilyen húst, hogy az bálványáldozat; lelkiismeretük, mivel erőtelen, beszennyeződik vele.


text:
Evés azonban nem állít minket Isten mellé; ha nem eszünk, nem lesz kevesebbünk, és ha eszünk, nem lesz többünk!


text:
Ha ugyanis valaki meglátna téged - aki tudásodra hivatkozik - amint a bálványtemplomban asztalhoz dőlsz, vajon a lelkiismerete, miután erőtelen, nem abban az irányban szerez-e „épülést", hogy a bálványáldozati húst megeheti?


text:
így aztán, amikor vetkeztek a testvéretek ellen, s megsértitek azoknak a lelkiismeretét, mely a Felkenttel szemben erőtelen, vetkeztek!


text:
Éppen azért, ha az evés tőrbe csalja testvéremet, akkor egyáltalában nem eszem húst, hogy testvéremet tőrbe ne ejtsem.


text:
Ugye, hogy szabad vagyok? Ugye, hogy apostol vagyok? Ugye, hogy láttam Urunkat, Jézust? Ugye, hogy az én művem vagytok az Úrban?


text:
Ha másoknak nem vagyok is apostola, nektek bizonyára az vagyok! Hisz apostolságom pecsétje ti vagytok az Úrban!


text:
Nincs jogunk arra, hogy keresztyén feleségünket magunkkal vigyük, mint ahogy a többi apostol, az Úr testvérei és Kéfás is teszik?


text:
Ki szállt táborba bármikor is a saját zsoldján? Ki ültet szőlőt anélkül, hogy enné annak gyümölcsét? Ki legeltet nyájat anélkül, hogy inná a nyáj tejét?


text:
Mert Mózes törvényében ez van írva: „Ne tégy kosarat a nyomtató ökör szájára! " Vajon az ökrökre van gondja az Istennek?!


text:
Vagy általános érvénnyel éppen mi értünk mondja? Mert értünk íratott meg, hogy kijár a reménység a szántónak, aki szánt, s a cséplő a részesedés reményében csépel?


text:
Ha mi a szellemieket vetettük nektek, nagy dolog, ha aztán a hús világához tartozókat aratjuk abból, ami a tiétek?


text:
Ha másoknak joguk van hozzátok, nincs e inkább nekünk? Mi azonban nem használtuk ezt a jogot - ellenkezőleg - mindent elviselünk, hogy valahogy valami akadályt ne gördítsünk a Felként örömüzenete elé.


text:
Nem tudjátok, hogy azok, akik a szent dolgok körül munkálkodnak, a szent helyről kapják élelmüket; s hogy az oltár mellett serénykedők az oltárral együtt kapnak részt?


text:
En azonban ezek közül egyet sem vettem igénybe! Ám nem azért írom ezeket, hogy aztán velem is ugyanaz történjék. Mert hasznosabb volna rám nézve, ha meghalnék, minthogy valaki üres dicsekvéssel vádoljon!


text:
Hiszen azzal, hogy az örömüzenetet hirdetem, nem dicsekedhetem! Mert kényszer ül rajtam: s jaj nekem, ha nem hirdetem az örömüzenetet!


text:
Mi is a bérem? Az, hogy amikor az örömüzenetet hirdetem, ingyenessé tehetem az örömüzenetet, és nem kell igénybe vennem az örömüzenettel együtt járó jogomat.


text:
Mert noha mindenkitől szabad vagyok, magamat mindenkinek rabszolgájává tettem, hogy a többséget megnyerjem:


text:
zsidónak olyan lettem, mint egy zsidó, hogy zsidókat megnyerjek; a törvény alatt élőknek olyanná, mint a törvény alatt élő, soha nem élek a törvény alatt; hogy a tövény alatt élőket megnyerjem;


text:
a törvény nélkülieknek, mintha törvény nélküli volnék, holott nem vagyok törvény nélküli, hanem a Felkent törvényében élő; hogy megnyerjem a tövény nélkülieket;


text:
az erőteleneknek erőtelen lettem, hogy az erőteleneket megnyerjem; mindenkinek mindenné lettem, hogy mindenképpen megmentsek némelyeket.


text:
Nem tudjátok, hogy a pályán futók közül, habár mindnyájan futnak, mégis csak egy nyer pályadíjat? Úgy fussatok, hogy elnyerjétek!


text:
Mindenki, aki ökölharcban küzd, mindenben önmegtartóztató, azok ugyan azért, hogy romlandó koszorút nyerjenek; mi azért, hogy romolhatatlant!


text:
Következőleg én úgy futok, mint aki nem bizonytalanba fut; úgy öklözök, mint aki nem a levegőbe csapdos;


text:
ellenkezőleg, állon ütöm és rabszolgálatra kényszerítem a testemet, hogy amikor másokat versenybe hívok, magam valamiképpen olyannak ne bizonyuljak, mint aki nem állja ki a próbát!


text:
Testvéreim, nem akarlak titeket tudatlanságban hagyni afelől, hogy atyáink mindannyian a felhő alatt voltak; mindannyian átmentek a tengeren,


text:
és mindannyian ugyanazt a szellemi italt itták; tudniillik az őket követő szellemi sziklából ittak, s hogy a szikla a Felkent volt.


text:
E dolgok azonban előképeinkké váltak, hogy visszatartsanak attól, hogy gonosz dolgokat meg ne kívánjunk, mint azok megkívántak;


text:
vagy hogy bálványtisztelőkké ne legyünk, mint közülök némelyek azok lettek, mint ahogy írva áll: „Leült a nép enni-inni, felállottak játszani";


text:
vagy hogy ne paráználkodjunk, mint ahogy közülök némelyek paráznákká lettek, s egy napon huszonháromezren estek el;


text:
vagy hogy az Urat kísértéssel ki ne hívjuk próbára, amint közülök némelyek megkísértették őt, s aztán kígyók miatt elvesztek;


text:
hogy ne zúgolódjatok, mint ahogy közülök némelyek zúgolódni kezdtek, és a pusztító kezétől elvesztek!


text:
Mindezek előképekként estek meg azokkal, s azért írattak meg, hogy mi, akikre a korok végső dolgai jutottak, intést kapjunk.


text:
Csak emberi kísértés fogott elő titeket. Ám hű az Isten, aki nem hagy titeket képességeteken felül kísérteni; ellenkezőleg, a kísértéssel együtt a kimenekedést is megadja úgy, hogy a kísértést elviselhetitek!


text:
Úgy beszélek veletek, mint akikről tudom, hogy eszeteket használjátok; ítéljétek meg magatok, amit mondok!


text:
Vajon az áldás pohara, melyet megáldunk, nem a Felkent vérével való közösséget jelzi? Vajon a kenyér, amelyet megtörünk, nem a Felkent testével való közösséget jelenti!


text:
Figyeljétek meg a hús szerinti Izraelt: vajon nincsenek az oltárral közösségben azok, akik az áldozatok húsát eszik?


text:
Ellenkezőleg! Hogy amit áldoznak, ördögöknek és nem az Istennek áldozzák! Azt nem akarom, hogy ti az ördögökkel legyetek közösségben!


text:
Nem ihattok egyszerre az Úr poharából és az ördög poharából; nem részesedhettek egyszerre az Úr asztaláról és az ördögök asztaláról.


text:
Megegyetek mindent, amit a mészárszéken vásároltok anélkül, hogy a lelkiismeretért kutatgatni kezdenétek,


text:
Ha valaki a hitetlenek közül meghív titeket, és ti szívesen elmentek, megegyetek mindent, amit élőtökbe raknak, s a lelkiismeretért ne kutatgassatok!


text:
Ám ha valaki azt mondja nektek: „Ez bálványáldozati hús!" - ne egyétek meg amiatt, aki az intést tette és a lelkiismeret miatt!


text:
Lelkiismeretet mondok, de nem a saját lelkiismeretünket, hanem a másikét. Mert van-e célja annak, hogy szabadságomat az idegen lelkiismerettel elítéltessem?


text:
amint én is mindenben mindenkinek tetszését keresem azzal, hogy nem a magam hasznát keresem, hanem a sokakét, hogy megmeneküljenek.


text:
Dicsérlek titeket azért, hogy minden dolgotokban megemlékeztek rólam, s amit rátok bíztam, úgy tartjátok meg, ahogy átadtam nektek!


text:
Akarom, hogy tudjátok, hogy minden férfi feje a Felkent, a nőnek feje azonban a férj, a Felkent feje pedig az Isten.


text:
De megszégyeníti a fejét minden nő, aki fátyol nélkül imádkozik vagy prófétái, mert így eggyé, s azonossá lesz azzal, aki meg van beretválva.


text:
Mert ha nem fedi le magát egy nő, nyiratkozzék is meg! Ha pedig egy nő szégyell megnyiratkozni vagy megberetválkozni, akkor leplezze is el magát!


text:
A férfi, Istennek képmása és dicsősége lévén, nem tartozik lepellel fedni be a fejét; a nő ellenben a férfi dicsősége.


text:
Tudniillik, amiként a nő a férfiból származott, úgy a férfi a nőn keresztül; de minden Istenből van.


text:
Ugye, hogy a természet maga is arra tanít titeket, hogy a férfinak megbecstelenítő, ha hosszú hajat visel;


text:
Ha pedig valaki úgy véli, hogy élhet a vitatkozás kedvtelésének: nekünk ilyen megszokásunk nincs, sem az Isten eklézsiáinak!


text:
A következő paranccsal kapcsolatban nem mondhatok rátok dicséretet, mivel nem javatokra, hanem károtokra gyűltök össze.


text:
Először is azt hallom, hogy amikor az eklézsiában összegyűltök, hasadások vannak köztetek, és ezt valami részben el is hiszem.


text:
Hát nincsenek házaitok arra, hogy egyetek és igyatok? Vagy lenézitek az Isten eklézsiáját, és meg akarjátok szégyeníteni azokat, akiknek nincs ennivalójuk? Mit mondjak nektek? Dicsérjelek titeket? Ezen a ponton nem dicsérlek!


text:
Én ugyanis az Úrtól kaptam azt, amit nektek át is adtam, hogy Jézus, az Úr, azon az éjjelen, amelyen elárulták, kenyeret vett a kezébe,


text:
hálaadás után azt megtörte, és így szólt: „Ez az én értetek odaadott testem, ezt tegyétek rólam való megemlékezésül!"


text:
Ugyanúgy szólt ebédelés után a pohárról is. Ezt mondta: „Ez a pohár az új szövetség az én vérem által! Valahányszor isztok belőle, énrólam való megemlékezésül tegyétek ezt!"


text:
Valahányszor tehát esztek e kenyérből, és isztok a pohárból, az Úr halálát hirdetitek, amíg el nem jő!


text:
Következőleg, aki méltatlanul eszik e kenyérből vagy iszik az Úrnak poharából, vetkezik az Úr testével és vérével szemben.


text:
mert aki csak eszik-iszik, ítéletet eszik és iszik magának azzal, hogy nem különbözteti meg a testet.


text:
Ha ítél is az Úr, csak nevelésünkre szolgál, hogy a világgal együtt ne sújtson ránk a kárhoztató ítélet!


text:
Ha valaki éhezik, otthon egyék, hogy ne ítéletre jöjjetek össze! A többi dolog felől akkor fogok rendelkezni, amikor odamegyek.


text:
Tudjátok, hogy amikor még a nemzetekhez tartoztatok, úgy hurcoltak titeket a néma bálványokhoz, amint félrevezetőiteknek tetszett.


text:
Ezért tudomásotokra hozom, hogy senki sem mondja: „Jézus átkozott", amikor Isten Szellemében beszél. De azt sem mondhatja senki: „Jézus Úr", csak ha Szent Szellemben beszél!


text:
Mert az egyiknek a Szellemen keresztül bölcsesség szavát adják, a másiknak meg az ismeret szavát a Szellem mértekéhez képest;


text:
amannak hitet ugyanazon Szellem által, másnak gyógyítások kegyelem-ajándékait ugyanabban a Szellemben;


text:
megint másnak hatalom nyilvánulások munkálatait; másiknak prófétálást, másnak szellemek megkülönböztetését; amannak nyelvek nemeit, megint egy másnak nyelvek tolmácsolását.


text:
De mindezek ugyanannak az egy Szellemnek munkájából származnak, ki azokat külön-külön úgy osztja szét, ahogy akarja.


text:
Mert úgy van a Felkenttel is, mint a testtel, amely egy, azonban tagja sok van; a test valamennyi tagja, noha sok, mégis egy testet alkot,


text:
hiszen mi is valamennyien egy Szellemben egy testbe meríttettünk be, zsidók is, hellének is, rabszolgák is, szabadok is; valamennyiünket egy Szellem itatott át.


text:
A szem nem mondhatja a kéznek: nincs rád szükségem! De a fej sem mondhatja a lábnak: nincs rád szükségem!


text:
Azokat a tagokat, amelyeket becstelenebbeknek vélünk, sokkal több tisztességgel vesszük körül; ami illetlen rajtunk, annak sokkal több illedelem jár;


text:
míg ami illedelmes, annak erre nincs szüksége. Az Isten úgy állította össze a testet, hogy annak, ami hiányosabb, több tisztességet adott,


text:
akár ha szenved egy tag, vele együtt szenvedjen valamennyi tag; akár ha dicsőséget kap egy tag, vele együtt örvendezzen az összes tag!


text:
Isten rendezte el az egyesek helyét az eklézsiában: először apostolokká tett egyeseket, másodszor prófétákká, harmadszor tanítókká. Adott csodatevő képességeket, gyógyító kegyelem-ajándékokat, gondozó szolgálatokat, kormányzó képességeket, nyelvek nemeit.


text:
Buzogjatok mindamellett a nagyobb kegyelem-ajándékokért! Még egy mindent felülmúló utat akarok nektek megmutatni.


text:
Ha embereknek, sőt angyaloknak nyelvén szólnék is, szeretet azonban nincs bennem, pengő érc vagyok vagy zengő cimbalom!


text:
Ha enyém volna a prófétálás ajándéka, s ha minden titkot tudnék, ha látnám az ismeret egész területét, ha az egész hitem megvolna, úgy, hogy hegyeket helyezhetnék át, szeretet azonban nincs bennem, semmi vagyok!


text:
És ha vagyonomat mind felétetném, és ha testemet tűznek odaadnám is, hogy megégjen, de nincs bennem szeretet, nem volna semmi hasznom belőle!


text:
A szeretet hosszan tűr; a szeretet jóságos, nem féltékenykedik. A szeretet nem dicsekszik, nem fuvalkodik fel;


text:
A szeretet soha alább nem hagy! Akár a prófétálásokra gondolunk: azok hatályukat vesztik; akár a nyelvek: azok megszűnnek; akár az ismeretre: hatálytalanná válik!


text:
Mikor kiskorú voltam, úgy beszéltem, mint egy kiskorú; úgy járt az eszem, mintha kiskorú volnék; úgy számoltam, mint egy kiskorú; de amikor férfivá lettem, félretettem azt, ami a kiskorúhoz illett.


text:
Mert most tükrön át talányokban látunk: akkor majd szemtől szembe fogunk. Most töredékesen ismerek: akkor úgy ismerek a dolgokra rá, ahogy énrám ismert az Isten.


text:
Törekedjetek arra, hogy a szeretet ajándékát elnyerjétek! Buzogjatok a szellemi ajándékokért! De inkább azért, hogy prófétáljatok!


text:
Mert aki nyelven szól, nem embereknek beszél, hanem Istennek; mert senki sem érti meg, hiszen Szellem által szól titkokat.


text:
Akarom, hogy mindnyájan beszéljetek nyelveken; még inkább azt, hogy prófétáljatok. Nagyobb a prófétáló, mint a nyelveken szóló, kivéve, ha megmagyarázza, hogy az eklézsia épüléshez jusson.


text:
így hát, testvéreim, ha nyelveken szólva megyek hozzátok, mit használok nektek, ha csak nem szólok nektek még leleplezéssel, ismerettel, prófétálással vagy tanítással?


text:
Ugyanígy ha lélektelen tárgyakkal adok hangot, akár fuvolával, akár citerával, de a hangok közt különbséget nem teszek, hogyan ismerik fel, hogy mit fuvolázok, vagy mit citerázok?


text:
Ugyanígy van veletek is: ha nyelvvel nem adtok felismerhető hangot, hogy lehet felismerni, amit mondotok? Olyanok lesztek, mint aki levegőbe beszél!


text:
Ha azonban nem ismerem a hangnak a jelentését, a beszélőnek barbár leszek, és a beszélő barbár lesz nekem!


text:
Ti is ennek megfelelően, mivelhogy a szellemiekért buzogtok, az eklézsia építésére törekedjetek, arra, hogy a szellemi ajándékokban bővebben részesedjetek!


text:
Mi tehát a feladatom? Imádkozom a szellemtől indítva, de imádkozom az értelemtől indítva is! Hangszert pengetek szellemtől indítva, de hangszert pengetek értelemtől indítva is!


text:
Ha ugyanis a szellemtől indítva mondasz áldást, az, aki az avatatlan hallgató helyét foglalja el, miként fog áment mondani hálaadásodra, miután nem érti, amit mondasz?


text:
de az eklézsiában inkább akarok öt szót mondani az értelemtől vezetve, hogy másokat is oktassak, mint tízezer szót nyelven!


text:
Testvéreim, ne legyetek gyermekek eszetek jártatásában, hanem a gonoszságban legyetek kiskorúak; eszetek jártatásában ellenben be-végzettek legyetek!


text:
A törvényben írva van: „Más nyelven beszélőkkel, idegen ajkakkal fogok ehhez a néphez szólani; de még úgy sem bocsátanak be fülükbe engem" -- szól az Úr!


text:
így hát a nyelvek jelül vannak, nem a hívőknek, hanem a hitetleneknek. Ellenben a prófétálás nem a hitetleneknek való, hanem a hívőknek.


text:
Mikor hát egybegyűl az egész eklézsia, és mindenki nyelveken szól; aztán bemennek beavatatlanok vagy hitetlenek, nem azt fogják-e mondani, hogy az eszetek ment el?


text:
De ha akkor megy be valamilyen hitetlen vagy beavatatlan, amikor mindnyájan prófétáinak, akkor mindenki meg fogja a belépőt győzni, mindenki nyomoz benne úgy, hogy


text:
szívének rejtett dolgai láthatókká lesznek, és az arcára borulva fogja imádni az Istent, hirdetve, hogy valóban köztetek az Isten!


text:
Mi hát a helyes, testvéreim? Az, hogyha öszejöttök, s kinek-kinek van éneke, tanítása, leleplezése, nyelve, tolmácsolása: minden az épülést szolgálja!


text:
Ha nyelven beszél valaki, kettő vagy legföljebb három szóljon, mégpedig egymás után, aztán valaki tolmácsolja!


text:
Mert az Isten nem a felfordulásnak, hanem a békességnek Istene! Mint a szentek valamennyi eklézsiájában:


text:
az asszonyok hallgassanak az eklézsiákban; mert nincs nekik a szólás megengedve, hanem legyenek alávetettségben, amint azt a törvény is mondja!


text:
Ha valamit meg akarnak tanulni, saját férjüket kérdezzék meg otthon! Rút dolog ugyanis a nőnek az eklézsiában beszélni!


text:
Ha valaki prófétának vagy szellemi embernek véli magát, ismerjen rá, hogy amiket írok, azok az Úrnak parancsai!


text:
Meg akarom ismertetni veletek, testvéreim, hogy azt az örömüzenetet, amelyet én nektek vittem, amelyet ti el is fogadtatok, amelyben állótok is,


text:
amelyen át meg is menekültök, milyen igével hirdettem nektek, ha ugyan ragaszkodtok még hozzá, ha ugyan nem hiába hittetek.


text:
Azt adtam át tudniillik elsősorban nektek, amit én is úgy vettem át, hogy a Felkent a mi vétkeinkért az írások szerint meghalt,


text:
azután láthatóvá lett egyszerre több, mint ötszáz testvérnek, kik közül a legtöbb máig megmaradt, bár némelyek elaludtak;


text:
Mert én vagyok az apostolok között a legkisebb, arra sem elég, hogy apostolnak hívjanak, mert üldöztem az Isten eklézsiáját.


text:
De Isten kegyelme által vagyok, ami vagyok, és az ő rám árasztott kegyelme nem bizonyult hiábavalónak, ellenkezőleg, mindnyájuknál többet fáradtam, bár nem én, hanem Isten kegyelme, mely velem volt.


text:
Ha tehát a Felkentről azt hirdetik, hogy a halottak közül való feltámadása megtörtént, hogy mondhatják közületek némelyek, hogy nincs halottak föltámadása?


text:
Sőt, akkor Isten hamis tanúinak találnának minket, mert Istennel ellentétben azt hirdettük, hogy a Felkentet föltámasztotta, holott nem támasztotta fel, ha a halottak csakugyan nem támadnak fel!


text:
Ha pedig ebben az életben nincs más reményünk, mint a Felkent, akkor szánalmasabbak vagyunk minden embernél.


text:
majd jön a vég, ha valamikor a királyságot átadná az Istennek és Atyának; ha valamikor minden fejedelemséget, minden fenhatóságot és hatalmat félretesz majd.


text:
hiszen az Atya mindent lába alá rendelt! Ha azt halljuk, hogy minden alá van rendelve, nyilvánvaló, hogy azt kivéve, aki a mindenséget alá rendelte.


text:
Amikor azonban alá fogja rendelni a mindenséget, akkor majd maga a Fiú is alá fogja rendelni magát Annak, aki a mindenséget alá rendelte, hogy az Isten legyen minden mindenekben!


text:
Ha nem volna feltámadás, mért merítkeznének be egyesek halottakért? Ha halottak egyáltalában nem támadnak fel, miért merítkeznek be értük?


text:
A veletek való dicsekvésre mondom testvéreim, melyhez Urunkban, a Felkent Jézusban van jogom, hogy naponként a halál révén állok!


text:
Ha csak emberi történet volt, hogy Efézusban fenevadakkal küzdöttem, mi hasznom belőle? Ha halottak nem támadnak föl, akkor együnk, igyunk, holnap úgyis meghalunk!


text:
Józanodjatok ki becsülettel, és ne vetkezzetek! Mert némelyeknek nincs Isten-ismeretük. Megszégyenítéstekre mondom!


text:
S azzal, amit vetsz, nem a leendő testet veted el, hanem csupasz magot, esetleg búzának vagy valami egyébnek magvát!


text:
Más a nap dicsősége, más a hold dicsősége és más a csillagok dicsősége; csillag a csillagtól dicsőségben különbözik.


text:
így van a holtak föltámadásával is! Elevetik a testet rothadó állapotban, feltámad romolhatatlanságban;


text:
így is van megírva: „Lett az első ember, Ádám, élő lélekké; az utolsó Ádám ellenben megelevenítő Szellemmé".


text:
Amilyen volt a földi, olyanok lesznek a földiek is, és amilyen a mennyei, olyanok lesznek a mennyeiek is!


text:
Ezt pedig azért mondom el, testvéreim, mert hús és vér az Isten királyságát nem kaphatja örökrészül; sem a rothadó a romolhatatlanságot nem nyeri örökrészül.


text:
hirtelen, egy szempillantásban, az utolsó kürt-harsanáskor. Mert kürt fog harsogni. Akkor a halottak romolhatatlan állapotban föl fognak támadni, mi is átváltozunk!


text:
Mert ennek a romlandó testnek romolhatatlanságot kell felöltenie, s ennek a halandó testnek halhatatlanságot kell felöltenie!


text:
Ha pedig a mostani romlandó testünk romolhatatlanságot ölt fel, és a halandó testünk halhatatlanságot öltözik fel: akkor beteljesül a megírt Ige: győzelem nyelte el a halált!


text:
így hát, szeretett testvéreim, szilárdak, mozdíthatatlanok legyetek, az Úr munkájában mindenkor bővelkedők, tudva azt, hogy az Úrban fáradozásunk nem hiábavaló!


text:
Ami pedig a szentek számára rendezett gyűjtést illeti: úgy tegyetek ti is, ahogy Galácia eklézsiáinál rendelkeztem!


text:
A hét első napján tegye félre mindenikőtök, amit hét közben sikerült neki összegyűjtenie, hogy ne akkor csinálják a gyűjtéseket, amikor oda megyek.


text:
Ha aztán megérkezem, azokat, akiket kipróbáltaknak fogtok látni, levelekkel el fogom küldeni, hogy ami kedvességetekből telt, vigyék el Jeruzsálembe.


text:
mert általmegyek Macedónián, nálatok azonban elidőzöm, ha úgy esik, vagy át is telelek, hogy aztán ti indítsatok útba engemet oda, ahová mennem kell.


text:
Mert most nem akarlak titeket csak úgy átmenőben látni. Remélem, hogy bizonyos ideig nálatok maradhatok, ha az Úr megengedi.


text:
Ha Timóteus odamegy, nézzetek utána, hogy félelem nélkül legyen nálatok; mert az Úr munkáját végzi, akárcsak én!


text:
Senki meg ne vesse hát őt! Indítsátok el őt békességgel, hogy hozzám jöjjön! Mert a testvérekkel együtt várom őt.


text:
Ami pedig Apollós testvért illeti: soká kérleltem őt, hogy menjen el hozzátok a testvérekkel. Semmiképp sem volt alkalma arra, hogy most menjen el; de elmegy majd, ha kedvező lesz rá az alkalom!


text:
Hadd bátorítsalak titeket, testvéreim! Ismeritek Sztefanász házanépét; tudjátok, hogy ők Akhája zsengéje, s hogy a szentek szolgálására rendelték magukat.


text:
Hát ti is rendeljétek magatokat az ilyenek alá, és mindenki alá, aki velük együtt dolgozik és fárad!


text:
Köszöntenek titeket Ázsia eklézsiái. Sokszorosan köszönt titeket az Úrban Akvila és Priszka a házuknál levő eklézsiával együtt.


text:
Pál, ki Isten akaratán át a felkent Jézus apostola és Timóteus testvér írják e levelet az Isten korintusbeli eklézsiájának, beleértve az összes szenteket, akik egész Akhájában vannak.


text:
Áldott az Isten és. Urunknak, a Felkent Jézusnak Atyja, az irgalmasságnak Atyja és minden bátorításnak Istene,


text:
aki minket is minden szorongattatásunkban felbátorít, hogy ugyanazzal a bátorítással, amellyel minket bátorított Isten, mi is képesek legyünk bátorítani bármiféle szorongattatásban levőket.


text:
Mert amilyen bőséggel törtek ránk a Felkent szenvedései: oly bőséges lett a Felkenten keresztül megbátorodásunk is.


text:
Ha szorongatnak minket, a ti bátorításotokért és menekülésetekért teszik; ha bátorítanak minket, a ti megbátorodásotokért van, ami ugyanazoknak a szenvedéseknek állhatatos elviselését munkálja bennetek, amelyeket mi is szenvedünk.


text:
Rátok vonatkozóan szilárd a reménységünk, mivel tudjuk, hogy amiképpen részt vállaltatok a szenvedésekben, úgy lesz részetek a megbátorodásban is.


text:
Azt akarjuk ugyanis testvéreim, hogy tudjatok szorongattatásunkról, mely Ázsiában esett rajtunk, hogy képességünket messze felülmúló teher nehezedett reánk, úgyhogy még életben maradásunk felől is kétségben voltunk.


text:
Sőt kimondtuk már magunkban a halálos ítéletet is magunk felől, hogy bizodalmunk ne magunkban legyen, hanem abban az Istenben, aki a halottakat feltámasztja.


text:
Ő ragadott ki bennünket ekkora halálból, s ki is fog ragadni. Benne van a reményünk, hogy ezután is ki fog ragadni,


text:
ha könyörgésetekkel ti is segítségünkre lesztek, hogy aztán sok személytől sokak ajkán át szálljon föl a hála a nekünk juttatott kegyelemért.


text:
Hiszen éppen abban áll a mi dicsekedésünk - s emellett lelkiismeretünk is tanúságot tesz -, hogy isteni szentséggel és napfénytiszta őszinteséggel, nem a hús bölcsességével, hanem Isten kegyelmével forgolódtunk e világban, de leginkább irányotokban!


text:
Mert nem írunk egyébről nektek, mint amit pontosan ismertek, sőt amire ráismertek, és remélem, hogy mindvégig felismeritek majd


text:
annak alapján, hogy legalább részben már kiismertetek minket; mert hiszen dicsekesztek velünk, mint ahogy mi is fogunk veletek Urunknak, Jézusnak napján.


text:
Azzal a bizakodással szándékoztam én korábban hozzátok menni, hogy második kegyelemben részesüljetek,


text:
hogy rajtatok keresztül elmehetek Macedóniába, és Macedóniából újra hozzátok mehetek, hogy azután ti indítsatok útnak Júdeába.


text:
Mikor ez a szándék bennem volt, vajon könnyelműség vezetett? Vagy amit szándékozom, a hús indítására szándékozom? Hogy nálam az "igen-igen" "nem-nem" is lehet?


text:
Mert az Isten Fia, a Felkent Jézus, akit mi, én, Szilvánusz és Timóteus köztetek hirdettünk, nem lett igenné és nemmé, hanem az igen valósult meg benne.


text:
Mert ahány ígérete van az Istennek, az mind igenné lett őbenne, azért az Ámen is ő általa lesz meg, Istennek dicsőségül, rajtunk keresztül.


text:
Az pedig, aki bennünket veletek együtt a Felkentben megszilárdít, és aki fel is kent bennünket, Isten maga.


text:
Istent hívom tanúul a lelkem mellé, hogy csak azért nem mentem még el Korintusba, mert kíméltelek titeket.


text:
Mert mi nem uralkodunk hiteteken, hanem örömötöknek vagyunk munkatársai, mert hisz hit által állotok.


text:
Mert ha én megszomorítlak titeket, ki lesz, aki engem megörvendeztet, hacsak az nem, akit én szomorítok meg?


text:
Ezt pedig azért írom, hogy mikor odamegyek majd, szomorúság ne érjen azok részéről, akiknek örülnöm kellene, bizalommal lévén mindnyájatok iránt, hogy az én örömömet mindnyájan osztjátok.


text:
Mert szívem sok nyomorúságából és szorongásából könnyhullatással írok nektek, nem azért, hogy elszomorodjatok, hanem hogy megismerjétek szeretetemet, mely különösen nagy ti irántatok.


text:
Ha pedig valaki meg is szomorított engem, nem csak engem szomorított meg, hanem részben, hogy túl sokat ne mondjak, titeket mindnyájatokat.


text:
úgyhogy inkább nektek kell neki megkegyelmeznetek, és őt megbátorítanotok, hogy a túláradó szomorúság el ne nyelje az ilyent.


text:
Hiszen evégett írtam is, hadd ismerjem meg abban kipróbált voltotokat, hogy mindenben szófogadók vagytok.


text:
Akinek pedig ti megkegyelmeztek, annak én is. Ha pedig valamiben én kegyelmeztem, ha ugyan adtam valamiben kegyelmet, értetek történt a Felkent orcája előtt, hogy a Sátán nagyobb hasznot ne húzzon belőlünk.


text:
semmi nyugtot nem hagyott a szellemem amiatt, hogy nem találtam rá testvéremre, Tituszra. Búcsút vettem hát tőlük, és Macedóniába távoztam.


text:
De hála legyen Istennek, hogy a Felkentben mindenkor diadalmenetben hordoz bennünket, és ismeretének jó illatját rajtunk keresztül minden helyen érezhetővé teszi.


text:
némelyeknek olyan illatta, mely halálból halált támaszt, némelyeknek olyan illattá, mely életből életet kelt. S ugyan ki elégséges az ilyen életre?


text:
Hát nem úgy van, hogy mi nem hasonlítunk a többséghez, akik szatócskodnak Isten Igéjével? Ellenkezőleg, mi a Felkentben úgy beszélünk, mint napfény tiszta őszinteségből, Isten előtt Istenből indítva!


text:
Újra ajánlgatni kezdjük magunkat? Vagy talán ajánlólevelekre van szükségünk hozzátok vagy tőletek, mint ahogy némelyeknek szükségük van ilyesmire?


text:
a Felkentnek látható levele, mely a mi kiszolgálásunk mellett íratott meg, nem tintával, hanem az élő Isten Szellemével, nem kőtáblákra, hanem szívetekre, hústáblákra.


text:
Nem mintha a magunk rátermettsége alapján ébredhetnének ilyen gondolataink; ellenkezőleg, a mi rátermettségünk Istentől való,


text:
aki bennünket elégségeseknek talált arra, hogy új szövetségnek, nem betűnek, hanem Szellemnek kiszolgálóivá legyünk, hiszen a betű megöl, a Szellem ellenben megelevenít.


text:
Ha tehát a halál kiszolgálása, mely betűkkel kőbe vésve történt, dicsőségben ment végbe, úgyhogy Izráel fiai nem nézhettek bele Mózes arcába, arcának elmúló (hatályát vesztő) dicsősége miatt,


text:
Ha a kárhoztatás kiszolgálása dicsőséges, mennyivel bőségesebben osztja a dicsőséget az igazságosság kiszolgálása!


text:
Hiszen így tekintve a dolgot, még csak dicsőségesnek sem lehet mondani a dicsőítettet az új szövetség mindent felülmúló dicsősége mellett.


text:
Mert ha az, ami elmúlik, dicsőségen át jött, sokkal inkább kell a megmaradónak dicsőségben fennállnia.


text:
Ha tehát ekkora reménység birtokosai vagyunk, nagy szabadságot engedhetünk meg magunknak a szólásra,


text:
és nem utánozzuk Mózest, aki lepelt borított arcára, hogy Izráel fiai az elmúló (hatályát vesztő) dicsőségnek még a végére se tekinthessenek.


text:
De bele is kövesedtek gondolkodásukba! Mert az Ószövetség olvasásakor a mai napig rajtuk van a lepel, s nem hull le róluk, mert csak a Felkentben veszti hatályát.


text:
Mi pedig mindannyian felfedett arccal tükrözzük vissza az Úr dicsőségét, és így ugyanarra a képre egyik dicsőségből a másik dicsőségbe alakulunk át, ahogy az az Úrtól, a Szellemtől jön.


text:
Ezért, minthogy ezt a szolgálatot ahhoz a könyörülethez mérten végezzük, amelyben mi részesültünk, nem restelkedünk,


text:
ellenkezőleg, lemondunk a rejtegetésről, mely a szégyenkezés jele, sem nem járunk ravaszkodva, sem az Isten igéjét meg nem hamisítjuk, hanem az igazságnak láthatóvá tételével ajánljuk magunkat Isten előtt minden ember lelkiismeretének.


text:
akikben e kor istene vakká tette a hitetlenek gondolkodását, hogy a Felkent dicsőséges örömüzenetének fénye, aki Istennek képe, rájuk ne ragyoghasson.


text:
Mert nem magunkat hirdetjük, hanem a Felkent Jézust, mint Urat, magunkat legfeljebb úgy, mint Jézusért a ti rabszolgáitokat.


text:
Mert az Isten volt az, aki azt mondta, hogy a sötétségből fény ragyogjon elő, aki szívünkben is világosságot gyújtott annak a dicsőséges felismerésnek sugároztatására, mely Istennek a Felkent orcáján megjelenő fénye.


text:
Ezt a kincset azonban cserépedényekben bírjuk, hogy annak mindent felülmúló hatalma Istentől eredőnek tűnjék fel, és ne belőlünk eredőnek.


text:
Amikor mindenben nyomorgatnak minket, de meg nem szorítanak, zavarba hoznak, de kétségbe nem ejtenek,


text:
Minket, kik bár élünk, szüntelenül halálra adnak Jézusért, hogy halandó húsunkon Jézus élete is látható legyen.


text:
Mivel azonban bennünk is a hitnek ugyanaz a Szelleme van, ennek az írásnak megfelelően: "Hittem, azért szóltam", mi is hiszünk, s annak megfelelően szólunk is.


text:
Mert tudjuk, hogy aki az Urat, Jézust feltámasztotta, Jézussal együtt minket is fel fog támasztani, és veletek együtt Maga mellé fog állítani.


text:
Veletek együtt, mert minden értetek van, hogy a kegyelem, mely sokakon átmenve megsokasodik, Isten dicsőségére a hálát is túláradóvá tegye.


text:
Innen van az, hogy nem csüggedünk el, hanem ha külső emberünk megromlik is, belső emberünk napról napra megújul.


text:
Mert egy pillanatig tartó könnyű nyomorúság mindent felülmúló örök súlyú dicsőséget munkál ki számunkra,


text:
kik nem a láthatókon tartjuk szemünket, hanem a láthatatlanokon. A láthatók tudniillik ideig tartók, a láthatatlanok pedig örökkévalók.


text:
Tudjuk ugyanis, hogy ha a sátor, mely a mi földi házunk, felbomol, Istentől van épületünk, nem kézzel csinált, örök házunk a mennyekben.


text:
Hiszen éppen az kelti fel sóhajtozásunkat, hogy epekedünk azért, hogy mennyei lakásunkat ráhúzhassuk a földire,


text:
Mert már azalatt, amíg a földi sátorban vagyunk, megterhelten sóhajtozunk, amennyiben nem levetkőzni vágyunk, hanem a mennyből valót a földire ráölteni, hogy azt, ami halandó, elnyelje az élet.


text:
Mivel tehát mindenkor bizakodunk, és tudjuk, hogy amikor a testben otthon vagyunk, az Úrtól elszakítva idegenben vagyunk?


text:
most is bizakodunk, és azt látjuk helyesnek, hogy a testből kiköltözve a testre nézve legyünk idegenben, de otthon legyünk az Úrnál.


text:
Ezért becsvágyunkat is abba helyeztük, hogy akár otthon vagyunk, akár idegenben, az Ő kedvét keressük.


text:
Mert mindannyiunknak láthatókká kell lennünk a Felkent ítélőszéke előtt, hogy ki-ki a szerint kapja meg jutalmát, amit a testén át művelt, a jót is, a hitványat is.


text:
Mivel tehát az Úr félelmét ismerjük, embereket meggyőzni igyekszünk, de az Isten előtt láthatók vagyunk; remélem, hogy lelkiismeretetek előtt is láthatók vagyunk.


text:
Nem ajánlgatjuk magunkat ismét nektek, hanem alkalmat adunk nektek arra, hogy velünk dicsekedhessetek, hogy ez támaszul szolgáljon néktek azokkal szemben, akik külső megjelenésükkel szoktak dicsekedni és nem szívükkel.


text:
Mert a Felkent szeretete szorongat minket, miután azt az ítéletet hoztuk, hogy ha egy mindenkiért meghalt, következőleg mindenki meghalt.


text:
S az az egy azért halt meg mindenkiért, hogy azok, akik élnek, többé ne maguk által éljenek, hanem Az által, aki értük meghalt és feltámadott.


text:
Így hát mi mostantól kezdve senkit sem ismerünk hús szerint. Ha a Felkentet ismertük is hús szerint, most már többé nem ismerjük.


text:
De mindez Istenből támadt, aki a Felkenten keresztül minket magával kibékített, és a kibékítés szolgálatát ránk bízta.


text:
Isten volt a Felkentben, amikor a világot magával kibékítette, amikor nem számította fel nekik az eleséseket, sőt belénk helyezte a kibékítés igéjét.


text:
A Felkent helyett járunk tehát követségben, mintha Isten kérlelne titeket rajtunk keresztül, a Felkent helyett kérlelünk titeket: Béküljetek ki Istennel!


text:
Együtt munkálkodva vele kérlelünk titeket, hogy ne váljék hiábavalóvá az, hogy az Isten kegyelmét elfogadtátok.


text:
Hiszen az Írás is azt mondja: "A nekem tetsző időben meghallgattalak, a menekülés napján segítségedre siettem." Lám, most van a szívesen fogadott idő, íme most van a menekülésnek napja!


text:
hanem mindenben úgy ajánljátok fel magatokat, mint akik Istent szolgáljátok sok állhatatossággal, nyomorúságokban, kényszerhelyzetben, szorultságokban,


text:
verések között, tömlöcökbe zárva, lázadások közepette, fáradozásokban, virrasztásokban, böjtölésekben,


text:
tisztasággal, megismeréssel, hosszútűréssel, jóságossággal, Szent Szellemmel, kép mutatástól mentes szeretettel,


text:
igazság beszédével, isteni hatalommal, az igazságosságnak jobb- és balkéz felől való fegyverei által,


text:
dicsöségen és gyalázaton át, rossz híren és jó híren keresztül, mintha tévelyítők volnánk, pedig igazak vagyunk;


text:
mikor nem ismernek ránk, s mikor ránk ismernek, haldoklókként, pedig élünk, fenyíték alatt, de meg nem öletve,


text:
megszomorítva és mindig örvendezve, szegényekként, noha sokakat gazdagítunk, mint akiknek semmijük sincs, mégis mindent birtokolnak.


text:
Ne legyetek felemás igában hitetlenekkel! Hogy közösködhet igazságosság a törvényrontással? Mi közössége van a fénynek a sötétséggel?


text:
Hogy egyezhetnék meg Isten temploma bálványokkal? Mert mi az élő Isten temploma vagyunk, amiképp Isten megmondotta: "Bennük fogok lakni, s majd közöttük járok: Istenükké leszek, s ők népemmé lesznek.


text:
Azért jöjjetek ki közülük, és váljatok el tőlük, szól az Úr. Tisztátalanhoz ne nyúljatok, és én magamhoz fogadlak titeket.


text:
Atyátokká leszek majd, és ti fiaimmá és leányaimmá lesztek. Ezt mondja az Úr, a mindeneken uralkodó."


text:
Ezeknek az ígéreteknek birtokában, szeretteim, tisztítsuk meg magunkat minden szennyezéstől, melyet hús vagy szellem okoz, és Isten félelmében hajtsuk végre megszentelődésünket!


text:
Adjatok helyet nekünk! Senkivel szemben hamisságot el nem követtünk, senkit meg nem rontottunk, senkit ki nem használtunk.


text:
Nem kárhoztatásotokra mondom, mert hiszen előre megmondtam, hogy bent vagytok szívünkben, hogy együtt haljunk és együtt éljünk.


text:
Nagy a mi szabadságunk a veletek való szólásra, sok a dicsekedni valónk veletek. Minden nyomorúságunkban telve vagyok bátorítással, túlárad örömöm.


text:
Mert amikor Macedóniába mentünk, nem volt nyugta húsunknak, hanem mindenben szorongattak, kívül harcok támadtak, belül félelmek.


text:
Nemcsak a megjelenésével, hanem azzal a bátorítással is, amelyet rátok vonatkozólag kapott, amikor tudomásunkra hozta irántam érzett sóvárgásotokat, jajveszékelésteket, felbuzdulástokat, úgyhogy inkább örülnöm kellett.


text:
Mert ha meg is szomorítottalak titeket levelemmel, nem bánom; ha bántam is, látom, hogy az a levél szükséges volt, és ha ideig-óráig megszomorított is titeket,


text:
most már örülök; nem annak, hogy megszomorodtatok, hanem hogy megszomorodástok más felismerésre térített titeket. Annak örülök, hogy Isten gondolata szerint szomorodtatok meg, hogy mi semmi kárt nem okoztunk nektek.


text:
Mert az Isten szerint való szomorúság más felismerésre térést munkál menekülésre, melyben nincs megbánni való, a világ szomorúsága ellenben halált munkál.


text:
Hiszen lám, éppen ez az Isten szerint való megszomorodás mekkora igyekezetet munkált bennetek, sőt védekezést, sőt bosszankodást, sőt félelmet, sőt vágyakozást, sőt buzgóságot, sőt megtorlást. Mindenben úgy mutattátok be magatokat, mint akik szentül tiszták vagytok az ügyben.


text:
Tehát, ha írtam is néktek, nem azért történt, aki a hamisságot elkövette, nem is azért, aki azt elszenvedte, hanem azért, hogy a ti serénységetek láthatóvá váljék, mely Isten előtt értünk bontakozik ki.


text:
Ez adja nekünk a bátorságot. Megbátorodásunkban örömünket még jobban növelte Titusz öröme, mert mindannyian felüdítettétek szellemét.


text:
Mert ha valamit dicsekedtem neki felőletek, nem szégyenültem meg, hanem mint ahogy mindenben igazat mondtunk nektek, úgy a veletek való dicsekvésünk is igazságnak bizonyult Titusz előtt.


text:
Benseje még inkább felétek fordult, amikor eszébe jutott mindnyájatok engedelmessége, hogy milyen félelemmel és reszketéssel fogadtátok őt.


text:
Meg akarom ismertetni veletek az Istennek azt a kegyelmét, melyet Isten Macedónia eklézsiáira öntött ki,


text:
hogy a nyomorúság sok próbája között az ő túláradó örömük és mélységesen mély szegénységük egyszerűségükből túláradó gazdagságot hozott elő;


text:
Sok kérleléssel könyörögve kérték tőlünk azt a kegyelmet, hogy a szentek kiszolgálásában közösséget vállalhassanak.


text:
De nemcsak annyit tettek, amennyit reméltünk, hanem még magukat is odaadták először az Úrnak, azután Isten akaratával nekünk is,


text:
úgyhogy kérlelnünk kellett Tituszt, hogy amint korábban elkezdte, úgy juttassa befejezéshez is a rátok vonatkozólag adott kegyelmet.


text:
Arra kérlek azonban titeket, hogy amiképpen minden bőségben jelentkezik nálatok: hit, szó, megismerés, mindenféle serénység, tőlünk felétek áradó szeretet, a jótékonyságnak ebben a kegyelmében is bőségetek legyen.


text:
Nem rendeletképpen mondom, hanem azért, hogy mások buzgóságán át a ti szereteteteknek valódiságát is kipróbáljam.


text:
Hiszen ismeritek a mi Urunknak, Jézusnak kegyelmét, hogy gazdag lévén, értetek szegénnyé lett, hogy ti az ő szegénysége által meggazdagodjatok.


text:
Véleményt is nyilvánítok e dologban: nektek magatoknak van hasznotok belőle, akik nemcsak a cselekvést, hanem az akarást is már előbb, már tavaly óta elkezdtétek.


text:
Most pedig végezzétek be a cselekvést is, hogy amekkora a buzgóságotok volt az akarásra, olyan legyen a véghezvitel is abból, amitek van.


text:
Mert ha a buzgóság megvan, aszerint kedves az, amije az adakozónak van, és nem aszerint, amije nincs;


text:
a mostani időben a ti bőségetek egészítse ki amazok hiányát, hogy azután azok bősége pótolja a ti hiányotokat, hogy egyenlőség legyen,


text:
amint írva áll: "Annak, aki sokat gyűjtött, nem volt többje, s aki keveset gyűjtött, nem volt kevesebbje."


text:
mert elfogadta ugyan a bátorítást, de mivel ennél még nagyobb volt benne a buzgalom, önként ment el hozzátok.


text:
Vele küldöttük el a testvért is, akit az örömüzenettel kapcsolatban szerte az összes eklézsiák magasztalnak.


text:
De nemcsak ennyi történt, hanem az eklézsiák kézfelemeléssel utazó társunkká választották őt ennek a kegyelemnek szolgálatában, melyet mi magának az Úrnak dicsőségére, nekünk meg buzgóságunk megmutatására végzünk,


text:
s ezzel el akarjuk kerülni, hogy szolgálatunknak ezért az érett gyümölcséért bárki is gyalázhasson bennünket.


text:
Mert már előre mindig az jár az eszünkben, hogy nemcsak az Úr előtt, hanem az emberek előtt is mi tűnik fel nemesnek.


text:
Velük együtt küldtük testvérünket is, kinek buzgalmát sokszor sok esetben kipróbáltuk, de most még nagyobbnak találtuk az irántatok való nagy bizodalom következtében.


text:
Akár Tituszról van hát szó: vele közösségben élek, ti felétek pedig munkatársam ő; akár testvéreinkről: ők az eklézsiák apostolai, a Felkent dicsősége.


text:
Ha tehát ki akarjátok mutatni irányukban táplált szereteteteket és azt, hogy jogos a veletek való dicsekedésünk: az eklézsiák szeme láttára kell ezt tennetek.


text:
Ismerem ugyanis buzgóságotokat, amely arra ösztönzött, hogy veletek kapcsolatban a macedónoknak dicsekedjem, hogy Akhája tavaly óta elkészült, úgyhogy buzgóságotok a legtöbbjüket feltüzelte.


text:
Mégis odaküldtem a testvéreket, hogy veletek való dicsekvésünk, amennyiben azt mondtam, hogy már elkészültetek, üressé ne váljék;


text:
hogy ha macedónok érkeznének hozzátok, és titeket készületlenül találnának, valamiképpen meg ne szégyenüljünk, vagy - úgy is mondhatjuk - ti meg ne szégyenüljetek ebben a vállalkozásban.


text:
Kényszerítően szükségesnek tartottam hát, hogy bátorítsam a testvéreket, hogy előre menjenek el hozzátok, és előre hozzák rendbe a tőletek előre megígért áldást; hogy az úgy legyen készen, mint áldás, és ne úgy, mint kapzsi haszonvárás.


text:
Ehhez igazodjatok: "Aki szűken vet, szűken fog aratni is, és aki áldással vet, áldással fog aratni is!"


text:
Ki-ki amint előre elszánta szívében, ne kedvetlenül, ne is kényszer alatt tegye, mert Isten a jókedvű adakozót szereti!


text:
Hatalma van az Istennek arra, hogy mindenféle kegyelmet bőségben árasszon rátok, hogy mindenkor, mindenben teljes megelégedésben, minden jó munkára bőségben legyetek,


text:
Ő pedig, aki maggal látja el a vetőt, és kenyeret nyújt, hogy ehessünk, a ti vetéseteket is meg fogja szaporítani, és felneveli igazságosságotok gyümölcseit,


text:
úgyhogy gazdagságotokból telni fog az egyszerű szív mindenféle jótéteményére, mely majd rajtunk keresztül az Isten iránt való hálát munkálja.


text:
Mert ennek a vállalkozásnak szolgálata nemcsak a szentek hiányait tölti be, hanem sokak hálájától megsokasítva ömlik Isten felé.


text:
Mert szolgálatotokon keresztül, mellyel arról tesztek próbát, hogy magatokat a Felkent örömüzenetének összhangzó lélekkel alávetitek, a ti egyszerűségetek, mely vagyonotokat velük és mindenkivel közössé teszi, arra indítja őket, hogy Istent dicsőítsék,


text:
Én, Pál, aki közöttetek szemtől szembe állva alázatos vagyok, távollétemben azonban bátran fordulok ellenetek, a Felkent szelídségére és kíméletességére hivatkozva


text:
kérlellek titeket, könyörgöm nektek, hogy amikor majd nálatok leszek, bátorrá ne tegyen engem az a bizakodás, amelyet az a számítás kölcsönöz nekem, hogy vakmerő is lehetek egyesekkel szemben, akik azzal számolnak, hogy mi is a hústól vezetve járunk.


text:
Mert a mi harcviselésünk fegyverei nem a húsból valók. Ellenkezőleg! Isten által hatnak és arra képesek, hogy erősségeket romboljanak le, okoskodásokat bontsanak le,


text:
továbbá minden magaslatot lerontsanak, amely Isten ismerete ellen felemelkedik, sőt fogollyá tesznek minden gondolatot, hogy a Felkentnek engedelmeskedjék;


text:
amellett készen állunk megtorolni minden engedetlenséget, mikor majd a ti engedelmességetek teljessé lesz.


text:
Nézzétek csak a szem előtt való dolgokat! Ha valaki elhitte magáról, hogy a Felkenté, az magából kiindulva vessen azzal számot, hogy amint ő a Felkenté, úgy mi is.


text:
Mert ha kissé túlságosan dicsekedném is azzal a felhatalmazással, melyet az Úr avégre adott nekünk, hogy építsünk titeket, és nem azért, hogy romboljunk, nem fogok megszégyenülni,


text:
Mert - azt mondják - leveleim súlyosak és erősek, de testi jelenlétem erőtlen és beszédem jelentéktelen.


text:
Az ilyen bíráló számoljon azonban azzal, hogy amilyenek vagyunk távollétünkben a leveleken át szóval, olyanok leszünk jelenlétünkben tettel is!


text:
Mert nem vagyunk oly vakmerők, hogy azok közé számítsuk magunkat, vagy azokkal vessük össze magunkat, akik maguk ajánlják magukat. Sőt ezek, mivel magukat magukkal mérik, és magukat magukkal hasonlítják össze, belátással nem bírnak.


text:
Mi azonban nem fogunk mértéktelenségig dicsekedni, hanem csak annak a mérővesszőnek mértékéig, amelyet Isten osztott ki nekünk akkor, amikor hozzátok is eljutottunk.


text:
Mert nem feszítjük túl magunkat, mint tennénk, ha nem értünk volna el hozzátok. Mert hiszen egészen hozzátok vittük a Felkent örömüzenetét.


text:
Mi nem dicsekszünk mértéktelenségig a mások fáradságának gyümölcsével, ellenkezőleg, az a reménységünk, hogy hitetek növekedésével közöttetek a saját mértékünk még magasra emel minket;


text:
amennyiben rajtatok túleső helyeken fogjuk az örömüzenetet hirdetni, és nem fogunk másnak a mértékével: a már késszel dicsekedni.


text:
Mert Isten buzgóságával buzgólkodom értetek. Mert egy férfival jegyeztelek el titeket, hogy majd szent, tiszta szűzként állítsalak benneteket a Felkent mellé.


text:
Félek azonban, hogy amiképp a kígyó Évát ravaszságával elcsalta, a ti gondolataitokat is el fogja fordítani a Felkenthez ragaszkodó őszinte, szentül tiszta egyszerűségtől, és megrontja azokat.


text:
Mert ha jön valaki, és más Jézust hirdet nektek, akit mi nem hirdettünk, vagy más szellemet kaptok, akit korábban nem kaptatok, vagy más örömüzenetet hallotok, melyet azelőtt nem fogadtatok el, szépen elviselitek!


text:
Ha beszédben avatatlan vagyok is, de nem az ismeretben; sőt azt közöttetek minden tekintetben és mindenben nyilvánvalóvá is tettük.


text:
Vagy vétket követtem el, mikor megaláztam magam, hogy ti felemelkedjetek, hogy ingyen hirdettem nektek az Isten örömüzenetét?


text:
Meg azzal, hogy mikor nálatok voltam, és szükséget szenvedtem, nem voltam terhére senkinek sem: hiányomat azok a testvérek töltötték be, akik Macedóniából érkeztek? Hogy őrizkedtem attól, hogy nektek bármiben terhetekre legyek, és a jövőben is őrizkedni fogok?!


text:
Amit teszek, továbbra is tenni fogom, hogy elvágjam az alkalmat az alkalom keresőktől, hogy mialatt dicsekesznek, olyanoknak tűnjenek fel, amilyenek mi vagyunk.


text:
Hamis apostolok, cselszövő munkások az ilyenek, kik a Felkent apostolaihoz hasonlóvá változtatják a külsejüket.


text:
nem nagy dolog hát, ha kiszolgálói is olyanokra változtatják át magukat, mintha az igazságosság szolgái volnának. Ezeknek vége meg fog felelni tetteiknek.


text:
Újra mondom, senki se tartson engem esztelennek. Ha pedig mégis annak vélnétek, akkor esztelenként fogadjatok el, hogy egy kicsit én is dicsekedhessem.


text:
Amit mondok, nem az Úrhoz szabva mondom, hanem úgy, mintha esztelen volnék, a dicsekvésnek hasonló merényletével.


text:
Miután sokan dicsekednek olyanok, akik magukat a hús sugalmaihoz szabják, hadd dicsekedjem hát én is.


text:
Mert azt elviselitek, ha valaki rabszolgákká igáz le titeket; ha valaki fölzabál, ha valaki fülön ragad titeket, ha valaki fölétek emelkedik, ha valaki arcul ver titeket.


text:
Megszégyenítésül mondom, minthogy mi magunk erőtlenségben élünk. Abban azonban, ami némelyeket merészségre csábít - esztelenül szólok -, én is merész vagyok.


text:
A Felkent szolgái? Eszemen kívül mondom: sokkal inkább én. Inkább a fáradozások miatt; inkább a tömlöcben ülések miatt; túláradó mértékben a verésekért; a sokszor halálos veszedelem miatt.


text:
mert háromszor megbotoztak, egyszer megköveztek, háromszor hajótörést szenvedtem, egy éjen és napon a mély vízen hánykódtam;


text:
mert sokszor jutottam utazásokon, folyókon veszedelmekbe, rablók támasztotta veszélyekbe, saját népemtől eredő veszélyekbe, pogány nemzetektől felidézett veszedelmekbe, városi veszélyekbe, sivatagi veszélyekbe, tengeri veszélyekbe, áltestvérek okozta veszélyekbe;


text:
sokkal inkább tesz engem a Felkent szolgájává fáradozásom és vesződésem, sok ízben való virrasztásom, éhezés és szomjazás, sokszoros böjtölés, hideg és meztelenség,


text:
A Felkentben ismerek egy embert, akit tizennégy évvel ezelőtt - hogy testben-e, nem tudom, hogy testen kívül-é, nem tudom, Isten tudja - elragadtak a harmadik égig.


text:
akit elragadtak a paradicsomba, s ott kibeszélhetetlen szavakat hallott, melyeket nem szabad elbeszélnie embernek.


text:
Ilyesmivel fogok dicsekedni. Magamat illetőleg pedig nem fogok mással dicsekedni, csak erőtlenségeimmel.


text:
Félek azonban attól, hogy valaki többet tulajdonít nekem, mint aminek lát engem, vagy amit hall tőlem, már a leleplezéseknek feltűnő mértéke miatt is! Ezért, hogy fel ne fuvalkodj am, tüskét kaptam a húsomba, Sátán angyalát, hogy ököllel verjen engem, hogy fel ne fuvalkodjam.


text:
de azt mondotta nekem: "Elég neked a kegyelmem, mert az Én hatalmamat erőtlenség teszi bevégzetté." Nagy örömmel dicsekszem hát erőtlenségeimmel, hogy a Felkent hatalma sátorozhassék rajtam.


text:
Ezért találkoznak hát helyeslésemmel a Felkentért elviselt erőtlenségek, bántalmazások, kényszerítések, üldöztetések, szorongatások; mert amikor gyenge vagyok, akkor vagyok hatalmas.


text:
Esztelenné váltam. Ti kényszerítettetek rá! Tinéktek kellett volna engem ajánlanotok! Mert semmivel sem állok hátrább a fő-főapostoloknál, még ha semmi vagyok is.


text:
Az apostolság jeleit teljesítettem közöttetek teljes állhatatossággal, jelekkel is, csodákkal is, hatalmas erőkkel is.


text:
Mi az, amiben a többi eklézsiához képest megrövidültetek, hacsak nem abban, hogy én nem voltam terhetekre? Bocsássátok meg nekem ezt az igazságtalanságot.


text:
Lám, kész vagyok harmadszor menni hozzátok, és nem leszek terhetekre, mert nem a tiéteket keresem, hanem titeket. Mert nem a gyermekek tartoznak a szülőknek vagyont gyűjteni, hanem a szülők a gyermekeknek.


text:
Én pedig örömest költők rátok, és magamat ráköltöm lelketekre. Ha jobban szeretlek titeket, én kevesebb szeretetet kapok?!


text:
Kérleltem Tituszt, vele küldöttem el a testvért: vajon hasznot húzott belőletek Titusz? Nem ugyanabban a Szellemben jártunk-e? Nem ugyanazokon a nyomokon?


text:
Már régen úgy tűnhet fel nektek, hogy védekezünk veletek szemben. Isten előtt a Felkentben beszélünk. És mindent a ti épüléstekért, szeretteim.


text:
Mert félek, hogy mikor odamegyek hozzátok, nem olyanoknak talállak titeket, amilyeneknek akarlak, s ti sem olyannak fogtok találni engem, mint amilyeneknek akartok, hogy valami módon civakodás, irigység, indulatok, veszekedések, megszólások, sugdosások, felfuvalkodások, felfordulás ne támadjanak köztetek,


text:
hogy mikor ismét hozzátok megyek, meg fog alázni engem az én Istenem nálatok, és én sokakat meg fogok gyászolni azok közül, kik korábban vétkeztek, de nem tértek más felismerésre amiatt a tisztátalanság, paráznaság és kicsapongás miatt, amelyet elkövettek.


text:
Másodszori ottlétemkor és most távollétemben előre megmondtam, és előre megmondom azoknak, akik előbb vétkeztek és a többieknek is mind, hogy ha ismét odamegyek, nem lesz bennem kímélet,


text:
miután a bennem beszélő Felkentnek próbáját keresitek, aki veletek szemben nem erőtlen, hanem hatalommal bír bennetek!


text:
Mert hiszen meg is feszítették erőtlensége következtében, de él Istennek hatalmából. Persze mi is erőtlenek vagyunk Őbenne, de élni fogunk vele együtt Isten hatalma alapján ellenetekre.


text:
Kísértsétek meg magatokat, hogy hitben vagytok-é, saját magatokat vessétek próba alá! Vagy nem ismertek magatokra, hogy a Felkent Jézus bennetek van? Ha ugyan olyanok nem vagytok, akik a próbát nem fogjátok kiállani.


text:
Fohászkodunk az Istenhez, hogy semmi gonoszt ne tegyetek, nem azért, hogy mi kipróbáltaknak tűnjünk fel, hanem hogy ti a nemeset tegyétek, mi pedig úgy tűnjünk fel, mintha a próbát nem állnánk ki.


text:
Mert örülünk, mikor mi erőtlenségben élünk és ti hatalmasok vagytok. Ezért esdeklünk is tudniillik, a ti helyreigazodásotokért.


text:
Azért írom ezeket távollétemben, hogy jelenlétemben ne kelljen szigorúsághoz folyamodnom annak a felhatalmazásnak megfelelően, amelyet az Úr építésre és nem rombolásra adott nekem.


text:
Egyébiránt örvendezzetek testvéreim, igazodjatok helyre, bátorodjatok! Ugyanarra törekedjetek, békességben legyetek, s a szeretetnek és békességnek Istene veletek lesz.


text:
Az Úrnak, a Felkent Jézusnak kegyelme, az Istennek szeretete és a Szent Szellem közössége legyen mindnyájatokkal!


text:
Pál apostol, kit nem emberek küldtek, kit nem ember tett apostollá, hanem a Felkent Jézus és Isten, az Atya, ki Jézust a halottak közül feltámasztotta,


text:
aki vétkeinkért odaadta magát, hogy a jelenvaló rossz korból kivegyen bennünket magának, ahogy azt Isten, a mi Atyánk akarta.


text:
Csodálkozom, hogy attól, aki a Felkent kegyelmével elhívott titeket, ilyen hamar másféle örömüzenethez pártoltatok.


text:
Örömüzenet ugyan nincs más, de vannak némelyek, akik nyugtalanítanak titeket, és akik ki akarják forgatni a Felkent örömüzenetét.


text:
De még ha mi, vagy mennyből való angyal hirdetne is valamit nektek azon kívül, amit előbb örömüzenetként hirdettünk: Átok legyen!


text:
Ahogy előzőleg megmondtuk és most újra mondom, ha valaki amellett, amit már elfogadtatok, még valami más örömüzenetet hirdetne nektek, átok legyen.


text:
Vajon most embereket igyekszem megnyerni vagy az Istent? Vajon embereknek igyekszem tetszeni? Ha még embereknek tetszelegnék, a Felkent rabszolgája nem volnék.


text:
Tudtotokra akarom adni ugyanis nektek, testvéreim, hogy az az örömüzenet, melyet én vittem nektek, nem emberekhez volt szabva.


text:
Mert sem embertől nem kaptam, sem nem tanítottak rá, hanem a Felkent Jézus leleplezésén átjutottam hozzá.


text:
Hiszen hallottatok arról, hogy én egykor hogyan viselkedtem a zsidóságban, hogy mértéken felül üldöztem és pusztítottam az Isten eklézsiáját.


text:
Nemzetségemből sok kortársamat felülmúltam a zsidóskodásban, amennyiben az atyai hagyományoknak náluk sokkal buzgóbb követője voltam.


text:
Mikor azonban az, aki engem anyám méhétől különválasztott, és kegyelmével elhívott, helyesnek látta,


text:
hogy Fiát leleplezze bennem, hogy azután öröm-üzenetül hirdessem őt a nemzetek között, azonnal abbahagytam, hogy húsra és vérre támaszkodjam;


text:
Jeruzsálembe sem mentem fel azokhoz, akik előttem voltak apostolok, hanem elutaztam Arábiába, majd újra visszatértem Damaszkuszba.


text:
Három évvel később felmentem Jeruzsálembe, hogy Kéfást meglátogassam, és nála maradtam tizenöt napig.


text:
Csak hallották, hogy az, aki egykor üldözött bennünket, örömüzenetként hirdeti a hitet, melyet egykor pusztított.


text:
Tizennégy esztendő elmúltával Barnabással együtt újra felmentem Jeruzsálembe, de Tituszt is magammal vittem.


text:
Kijelentés következtében mentem fel, és ott eléjük tártam azt az örömüzenetet, melyet a nemzetek között hirdetek, azonban külön a tekintélyesek elé, hogy hiába ne fussak, vagy ne váljék hiábavalóvá eddigi futásom.


text:
noha hellén volt, tekintettel a hamis atyafiakra, akik azért lopakodtak be, hogy kikémleljék a Felkent Jézusban kapott szabadságunkat, hogy bennünket rabszolgákká tehessenek.


text:
Ezeknek mégcsak egy óráig sem engedtünk, hogy magunkat alájuk vetettük volna, hogy az örömüzenet igazsága számotokra megmaradjon.


text:
Azok, akiket valami nagynak néznek - bármilyenek voltak is egykor -, nekem semmit sem jelentenek. Isten nem nézi az ember személyét. Szóval a tekintélyesek az előttem leleplezett örömüzenethez semmivel hozzá nem járultak,


text:
sőt ellenkezőleg, mikor meglátták, hogy a körülmetéletlenek között az örömüzenet hirdetésével engem bízott meg Isten, mint Pétert a körülmetéltek között?


text:
mert aki Péterben munkálkodott, hogy a körülmetéltek apostolságát végezhesse, az munkált bennem is a nemzetek között -,


text:
szóval, mikor Jakab, Kéfás és János, akiket oszlopoknak tekintenek, felismerték a nekem adott kegyelmet, a közösség kifejezésére jobbjukat nyújtották nekem és Barnabásnak, hogy mi a nemzetek közé menjünk, ők meg a körülmetéltek közé,


text:
Mielőtt ugyanis némelyek Jakabtól odajöttek volna, a nemzetekkel együtt evett, de mikor azok megérkeztek, visszavonult és elkülönítette magát, mivel félt a körülmetéltek közül valóktól.


text:
Együtt képmutatóskodtak azután vele a többi zsidók is, úgyhogy még Barnabást is magával ragadta képmutatásuk.


text:
Mikor azonban megláttam, hogy az örömüzenet igazságához mérten nem járnak egyenes úton, mindenki füle hallatára ezt mondtam Kéfásnak: „Ha te zsidó létedre a pogányok módjára élsz és nem zsidó módra, hogyan kényszerítheted a nemzeteket zsidóskodásra?”


text:
miután tudjuk, hogy az ember a törvény tettei alapján nem lesz igazságossá, csak a Felkent Jézusba vetett hiten keresztül, mi is hittünk a Felkent Jézusban, hogy a Felkentbe vetett hit alapján, és ne a törvény tettei alapján váljunk igazságosakká, mert hiszen a törvény mutatta tettek alapján egy hús sem lehet igazságossá.


text:
hogy vétkezők vagyunk, ebből az következik, hogy a Felkent a vétek kiszolgálója? Szó se legyen róla!Mert ha újra felépítem azt, amit már lerontottam, magam állítom ki a bizonyítványt magamról, hogy a lerontott törvény áthágója vagyok.


text:
Mert engem a törvényen keresztül ölt meg a törvény, hogy Istentől legyen az életem. A Felkenttel együtt függök megfeszítve.


text:
Élek. De többé nem én, hanem a Felkent él bennem. Amely életet pedig most húsban élek, az Isten Fiába vetett hitben élem, aki szeretett engem, és önmagát adta értem.


text:
Nem vetem félre az Isten kegyelmét. Ha ugyanis a törvényen keresztül valósulna meg az igazságosság, ebből az következnék, hogy a Felkent hiába halt meg.


text:
Óh, értelmetlen galaták, ki igézett meg éppen titeket, akiknek szeme elé úgy rajzolódott előzőleg a Felkent Jézus, mint megfeszített.


text:
Csak azt az egyet akarom megtudni tőletek, hogy a Szellemet a törvény előírta tettek alapján kaptátok-e? Vagy hitnek hallásán át?


text:
Az, aki a Szellemet szolgáltatja nektek, és hatalmas erőket munkál bennetek, törvény tettei alapján, vagy hitbeli engedelmesség alapján teszi-é ezt?


text:
Miután az írás előre látta, hogy az Isten a nemzeteket a hit alapján teszi igazságossá, előre hirdette Ábrahámnak ezt az örömhírt: „Benned fognak áldást kapni az összes nemzetek.”


text:
Hiszen akik a törvény tettei alapján állnak, mind átok alatt vannak, mert meg írva: „Átkozott mindenki, aki nem marad meg abban, amit a törvény könyvében megírtak, hogy azt megtegye.”


text:
Hogy pedig a törvény által senki sem válik igazságossá Istennél, nyilvánvaló, mert az igazságos hit alapján fog élni.


text:
A Felkent azzal, hogy átokká lett értünk, megvásárolt bennünket a törvény átka alól, hiszen meg van írva: „Átkozott mindenki, aki fán függ.”


text:
így azután Ábrahám áldása a Felkent Jézusban száll a nemzetekre, hogy a Szellem ígéretét a hiten keresztül nyerjük el.


text:
Testvéreim, ember módjára szólok: Még egy emberi végrendeletet sem tehet senki félre, ha hitelesítve


text:
van, sem nem fűzhet hozzá más rendelkezést. Már most az ígéreteket Ábrahámnak tették és magvának. Nem azt mondja: „magvainak”, mintha sokról szólna, hanem úgy szól, mint egyről: „és magvának”, aki a Felkent.


text:
Mondom tehát: az Istentől előzőleg hitelesítve adott rendelkezést a négyszázharminc évvel később előálló törvény nem érvénytelenítheti, hogy az ígéretet hatályától fossza meg.


text:
Ha ugyanis a törvény alapján nyernénk el az örökséget, többé nem az ígéret alapján kapnánk. Ábrahámnak azonban az ígéreten keresztül adta azt Istennek kegyelme.


text:
Mire való tehát a törvény? Az áthágások miatt toldották meg vele az ígéretet, s addig tart érvénye, míg eljön a Mag, akinek az ígéretet adták. Az angyalok adták parancsba, közbenjáró kezén át.


text:
Ellene szól tehát a törvény az ígéreteknek? Szó sem lehet róla! Hiszen ha olyan törvényt adtak volna, melynek hatalma van arra, hogy megelevenítsen, valóban a törvény megtartásából származnék az igazságosság.


text:
Ámde az írás vétek alá zárt mindent, hogy az ígéretet a Felkent Jézusba vetett hit alapján kapják meg a hívők.


text:
Mielőtt azonban a hit eljött volna, törvény alá összezárva őriztek minket, míg a hit le nem lepleződik.


text:
Nincs hát többé zsidó, sem hellén, nincs rabszolga, sem szabad, nincs férfi és nő, mert mindnyájan egyek vagytok a Felkent Jézusban.


text:
Mikor azonban eljött az idő teljessége, Isten elküldte a Fiát, ki asszonytól lett, törvény alá került,


text:
Minthogy pedig fiák vagytok, Isten elküldte szívünkbe Fiának Szellemét, aki így kiált: „Abba! Atya!”


text:
Mégis akkor, mikor Istent nem ismertétek, természettől oly dolgok rabszolgaságában éltetek, melyek nem istenek.


text:
De most, hogy Istent megismertétek, helyesebben, hogy Isten megismert titeket, hogy fordulhattok ismét az erőtlen és szegényes elemekhez? Hogy akarhatjátok ugyanazt újra kezdeni? Ismét az elemek rabszolgái akartok lenni?


text:
Legyetek olyanokká, mint én, mert én is olyanná lettem, amilyenek ti vagytok, testvéreim! Könyörgök hozzátok! Ti nekem semmit sem ártottatok.


text:
Ti akkor arra a kísértésre, mely a húsomban kísértett, nem válaszoltatok megvetéssel, sem nem köptetek engem látva, hanem úgy fogadtatok, mint Istennek angyalát, mint magát a Felkent Jézust.


text:
Hova lett boldognak magasztalásotok? Mert bizonyságot teszek, hogy ha lehetséges lett volna, szemeteket vájtátok volna ki, s adtátok volna nekem.


text:
Nem szépen buzgólkodnak azok értetek, sőt ki akarnak rekeszteni titeket Isten kegyelméből, hogy körülöttük buzgólkodjatok.


text:
Hiszen írva van benne, hogy Ábrahámnak két fia volt, egy a fiatal rabszolgától és egy a szabad nőtől.


text:
Ezek egy példázatnak a képei. A két nő tudniillik két szövetség: egy a Sina hegyéről való, rabszolgaságra szülő: ez Hágár.


text:
Hágár a Sina hegy Arábiában, egy vonalban van a mostani Jeruzsálemmel, mert gyermekeivel együtt rabszolgaságban él.


text:
Hiszen meg van írva: „Vigadj te meddő, ki nem szülsz! Törj ki hangos kiáltásban, ki nem vajúdsz. Mert sokan vannak az elhagyottnak gyermekei, többen mint a férj és asszonyéi!”


text:
Csakhogy mit mond az írás? „Vesd ki a rabszolgát és annak fiát, mert rabszolgának fia nem fog szabadnak fiával együtt örökrészt kapni.”


text:
Szabad életre szabadított meg titeket a Felkent, álljatok meg hát ebben, és ne tűrjétek magatokon újra a rabszolgaság igáját.


text:
Ismét bizonyságot teszek minden embernek, aki körülmetélkedik, hogy az ilyen tartozik az egész törvényt megtenni.


text:
Mert a Felkent Jézusban sem a körülmetélkedésnek, sem a körülmetéletlenségnek nincs semmi ereje, csak a szereteten át munkálkodó hitnek.


text:
Én az Úrból rátok vonatkozólag azt a bizalmat merítettem, hogy nem fog az eszetek egyében járni. De az, aki megháborít titeket, hordozni fogja az ítéletet, bárki legyen is.


text:
Ám ha így van, ha én még a körülmetélkedést hirdetem, testvéreim, miért üldöznek engem akkor? Ha így igaz, akkor megszűnt a kereszt botránya.


text:
Mert titeket szabadságra hívtak el, testvéreim, de nem olyan szabadságra, mely ugródeszka a húsnak. Ellenkezőleg! Szereteten át szolgáljátok egymást!


text:
Mert a hús kívánsága a Szellem kívánsága ellen fordít titeket, s a Szellem kívánsága a húsé ellen, ezek ugyanis egymással ellenkeznek, hogy ne azt tegyétek, amit akartok.


text:
bálványimádás, varázslás, ellenségeskedés, civakodás, féltékenység, indulatoskodás, veszekedések, meghasonlás, versengések,


text:
irigykedés, részegeskedés, lakmározás és az ezekhez hasonlók. Akik ilyesmiket tesznek - előre megmodom nektek, mint ahogy már előre meg is mondtam -, Isten királyságát nem fogják örökrészül kapni.


text:
A Szellemnek gyümölcse ellenben: szeretet, öröm, békesség, hosszútűrés, jóságosság, derékség, hűség (hit),


text:
Testvéreim! Ha valakit rajta érnek valamely elesésen, az olyant ti, szellemiek, szelídség szellemével igazítsátok helyre. De tartsd magadon a szemedet, hogy te ne juss szintén kísértésbe!


text:
Ki-ki a saját munkáját próbálja meg, és akkor csak saját maga felé lesz dicsekedni valója és nem a másik felé.


text:
Aki a hús világába vet, saját húsából fog romlást aratni, aki ellenben a Szellembe vet, a Szellemből fog örök életet aratni.


text:
A nemes dolgok tevésében hanyagokká ne váljunk! Mert ha ki nem dőlünk, a maga idejében aratni fogunk.


text:
Következőleg, amint alkalmunk adódik rá, munkáljuk mindenki irányában a jót, de leginkább hitünk házanépével szemben.


text:
Mindazok, akik a hús vonalán akarnak tetszetős külsőt ölteni, arra kényszerítenek titeket, hogy metélkedjetek körül, csak hogy a Felkent keresztjéért üldözést ne kelljen szenvedniök.


text:
Mert hiszen azok maguk sem őrzik meg a törvényt, akik körülmetélkednek, hanem azért akarnak titeket körülmetélni, hogy húsotokkal dicsekedhessenek.


text:
Nálam pedig szóba se jöjjön a dicsekedés, hacsak Urunknak, a Felkent Jézusnak keresztjével nem, akin keresztül nekem a világ meg van feszítve, én pedig a világnak.


text:
Mindazokra, akik ezzel a mértékmutatóval járnak, szálljon békesség és könyörület, meg az Isten Izraelére!


text:
Pál, ki Isten akaratával a Felkent Jézus apostola, ír az Efézusban lakó szenteknek és a Felkent Jézusban élő hűségeseknek.


text:
Áldott a mi Urunknak, a Felkent Jézusnak Istene és Atyja, ki a Felkentben a mennyeiekben található minden szellemi áldással megáldott mink annak megfelelően,


text:
ahogy a világ megalapozása előtt őbenne kiválogatott bennünket magának, hogy ő előtte szentek és kifogástalanok együnk.


text:
Szeretetéből indítva azonban már eleve különválasztott minket a maga számára a Felkent Jézuson keresztül, avégre, hogy fiaivá tegyen, ahogyan ezt akarata is helyeselte.


text:
Ebben a Szeretettben lett ugyanis mienk a váltság, és engedte el az eleséseket az ő vérén keresztül kegyelmének gazdag voltához mérten,


text:
mely kegyelmet mindenféle bölcsességben és eszünk járásának igazgatásában nagy bőséggel öntött ki ránk,


text:
az idők teljességének háztartására már eleve kitűzött: hogy a mindenség, mindaz, ami a mennyekben van, és ami a földön van, a Felkentben egy fő alatt egyesüljön.


text:
Egyesüljön abban, akiben sorsrészünket is megkaptuk, ahogyan erre a többi embertől eleve különválasztott minket az, aki a tőle akart terv szerint munkásságával a mindenséget áthatja,


text:
s azon munkálkodik, hogy mi, akik reménységünket eleve a Felkentbe vetettük, az ő dicsőségének magasztalására legyünk.


text:
őbenne titeket is, miután az igazságnak szavát, megmenekülésetek örömüzenetét meghallottátok, és abban hittetek, az ígéret Szent Szellemével elpecsételt,


text:
aki a mi örökrészünknek foglalója, s feladata az Istennek megtartott nép megváltása, és ezzel az Isten dicsőségének magasztalása.


text:
Ezért, miután hallottam arról a hitről, mely nálatok szerte az Úrban, Jézusban van, és arról a szeretetről, melyet az összes szentek iránt tanúsíttok,


text:
hogy Urunknak, a Felkent Jézusnak Istene, a dicsőségnek Atyja, annak a bölcsességnek és leleplezésnek szellemét adja néktek, melyet az ő megismerése nyújt,


text:
adja néktek a szívnek megvilágosított szemét, hogy tudhassátok, micsoda reménységre hívott ő el, hogy míly gazdag dicsőségű a tőle adandó örökrész a szentek között,


text:
mennyire felülmúl mindent az ő nagy hatalma a mi életünkben, akik abban a mértékben hittünk, ahogy az ő erejének uralkodó hatalmát a Felkent életében munkálkodni láttuk.


text:
Ez az erő hatott a Felkentben, mikor Isten őt a halottak közül feltámasztotta, a mennyeiekben jobbjára ültette,


text:
minden fejedelemség, fennhatóság, hatalom, uraság és minden név fölé, melyet nemcsak ebben a korban, hanem az elkövetkezőben is neveznek


text:
Vele együtt titeket is feltámasztott, kik eleséseitektől és vétkeitektől megölötten holtak voltatok,


text:
miután egykor e világ korának rendjéhez, a levegőbeli fennhatóságnak az engedetlenség fiaiban most munkálkodó szellemnek fejedelméhez igazodva jártatok.


text:
Ezekben az elesésekben és vétkekben jártunk mi is mindannyian, egykor húsunk kívánságaiban élve, mikor a húsból és gondolatokból feltörő akarásokat vittük véghez és természettől a harag gyermekei voltunk, mint a többiek.


text:
Ámde az Isten, minthogy gazdag könyörületben, nagy szeretetéért, mellyel minket akkor szeretett meg,


text:
amikor eleséseink miatt még holtak voltunk, a Felkenttel együtt megelevenített - a kegyelem mentett meg titeket!


text:
hogy jóságos voltában az ezután következő korokban kegyelmének mindent felülmúló gazdagságát a Felkent Jézusban megmutassa rajtunk.


text:
Hiszen az ő alkotása vagyunk, a Felkent Jézusban jó munkákra teremtve, melyeket Isten előre elkészített, hogy azokban járjunk.


text:
Azért emlékezzetek meg arról, hogy valamikor, mikor még a húsban éltünk, ti pogány nemzetek voltatok, s titeket körülmetéletlenségnek mondott a húson kézzel végzett körülmetélkedés,


text:
emlékezzetek, hogy ti abban az időben a Felkenten kívül voltatok, Izráel polgárjogától elidegenültek, az ígéret szövetségeit tekintve jövevények, nem volt reményetek, Isten nélkül éltetek a világban.


text:
Most azonban, hogy a Felkent Jézus an éltek, ti, akik messze voltatok, a Felkent vére által közeliekké lettetek.


text:
Mert Ő a mi békességünk, aki a kettőt eggyé tette, s azzal, hogy az ellenségeskedést, ezt az elválasztó közfalat saját húsában lebontotta,


text:
a parancsolatoknak rendeletekben adott törvényét hatályon kívül helyezte, hogy magában a kettőt egy új emberré teremtse azzal, hogy békességet csinál,


text:
s mindkettőt egy testbe foglalva a kereszten át kiengeszteli Istennel, miután önmagában az ellenségeskedést megölte.


text:
Így hát nem vagytok többé jövevények és zsellérek, hanem a szentek polgártársai és Istennek házanépe,


text:
miután az apostolok és próféták fundamentumán Isten házává épültetek, melyben a szegletkő maga a Felkent Jézus,


text:
melyet más nemzedékekben nem ismertettek meg az emberek fiaival úgy, ahogy most a szent apostolok és próféták előtt a Szellem által a leplet levonták róla,


text:
hogy a nemzetek örököstársak, egy testbe vannak szerkesztve, s az ígéret részestársaivá téve a Felkent Jézus által az örömüzeneten keresztül,


text:
melynek kiszolgálója lettem az Isten kegyelemajándékához mérten, melyet az ő hatalmas munkásságának mértékében adtak nékem.


text:
Nékem, az összes szentek közül a legkisebbnek adták azt a kegyelmet, hogy a nemzeteknek örömüzenetül hirdethetem a Felkent kinyomozhatatlan gazdagságát,


text:
és megvilágíthatom, hogy miben áll annak a titoknak sáfársága, mely örök korok óta el volt rejtve Istenben, aki a mindenséget azért teremtette,


text:
hogy most a mennyei fejedelemségekkel és fennhatóságokkal az eklézsián keresztül megismertethesse az Isten sokféle bölcsességét


text:
az örök korokban előzetesen tett elhatározásának megfelelően, mely Urunkban, a Felkent Jézusban született meg,


text:
Ezért kérem, hogy értetek viselt nyomorúságaim el ne gyengítsenek titeket, ami a ti dicsőségetek lesz.


text:
s kérem, adja meg nektek, hogy dicső gazdagságának mértékében belső emberetek úgy elhatalmasodjék, hogy ti az Isten Szellemén át uralomra juthassatok,


text:
hogy a Felkent a hiten át szívetekben lakozhassék, és ti szeretetben úgy meggyökerezzetek és megalapozódjatok,


text:
hogy az összes szentekkel együtt erőt nyerjetek annak felfogására, hogy a szeretetben mennyi a szélesség, hosszúság, magasság és mélység,


text:
és megismerhessétek a Felkentnek ismeretet felülmúló szeretetét is, hogy így az Istennek egész teljességéig betelhessetek.


text:
Annak pedig, aki az ő bennünk ható hatalma szerint mindannál, amit kérünk, vagy gondolunk sokkal-sokkal többet képes cselekedni,


text:
legyen része a dicsőség az eklézsiában és Felkent Jézusban a korszakok korszakának minden nemzedékéig. Ámen.


text:
Arra buzdítalak titeket az Úrban én, a fogoly, hogy ahhoz az elhíváshoz, mellyel elhívtak titeket, méltóan járjatok,


text:
mindenben alázatosságot, szelídséget és hosszútűrést tanúsítsatok, egymást szeretettel elviseljétek,


text:
Hogy legyen egy test és egy Szellem, miként elhívatásotoknak is egy reménységével hívtak el titeket,


text:
egy Istene és Atyja mindeneknek, s a i mindeneken uralkodik, mindeneket áthat, és mindenekben bent lakik.


text:
Ő volt az is, aki némelyeket apostolokul rendelt, némelyeket prófétákul, némelyeket örömhirdetőkül, némelyeket pásztorokul és tanítókul,


text:
míg csak mind el nem jutunk a hitnek és az Isten Fia megismerésének egységére, míg férfiasságunk bevégzetté nem lesz, s a Felkenttel való teljes beteltség korának mértékéig el nem jutunk.


text:
Hogy ne legyünk tovább kiskorúak, kiket hullámok sodornak el, s a tanítás akármi szele találomra ide oda hajt úgy, ahogy azt az emberi szeszély és ravasz tévelygők fogásai diktálják,


text:
ellenkezőleg, igazságban élve, szeretetben járva, nőjjünk bele minden ponton abba, aki a fej, a Felkentbe,


text:
kiből kiindulva az ízek összeillesztésével, a kölcsönös szolgáltatás mindenféle kapcsán át összekötöződve, amin minden egyes tag saját mértékében munkálkodik, végzi a test a test növekedését szeretetben saját felépítésére.


text:
Azt mondom tehát, és emellett tanúként lépek fel az Úrban, hogy többé ne járjatok úgy, amint a nemzetek járnak, hiábavalóvá lett értelemmel,


text:
elsötétült gondolatokkal; s minthogy a bennük levő értelmetlenség szívüket megkövesítette, az isteni élettől elidegenültek,


text:
kik elfásult an és tehetetlenül magukat kicsapongásnak adták oda mindenféle tisztátalan tevékenységre.


text:
ha ugyan hallottatok róla, és úgy kaptatok tanítást őbenne, amint az a Jézusban megvalósult igazságnak megfelel,


text:
hogy levessétek az óembert, mely magát korábbi forgolódástokhoz szabja, mely a csalárd kívánságok útján megromlik,


text:
Azért vessétek le a hazugságot és szóljon ki-ki igazságot a felebarátjával, mert egymásnak vagyunk tagjai.


text:
A tolvaj többé ne lopjon, fáradjon inkább, saját két kezével munkálja a jót, hogy legyen miből adakoznia a szűkölködőknek!


text:
Semmiféle romlott beszéd szájatokból ki ne jöjjön, hanem csak ami jó a szükségszerű építésre, hogy kedves legyen azoknak, akik hallják!


text:
Tűnjék el belőletek minden keserűség, indulat, harag, kiáltás és káromlás, minden gonoszsággal egyetemben,


text:
legyetek egymás iránt jóságosak, irgalmasak, egymásnak megkegyelmezők, ahogy Isten is a Felkentben megkegyelmezett nektek!


text:
járjatok szeretetben, mint a Felkent is szeretett minket, és odaadta magát értünk, hogy felajánlás, véres áldozat, jó illat legyen az Istennek!


text:
Semmiféle paráznaságot és tisztátalanságot, vagy haszonlesést még csak ne is említsenek köztetek, mint ez szentekhez illik,


text:
se szégyenletes, se ostoba, vagy szellemeskedő beszéd ne hangozzék, melyek nem illenek hozzánk hanem inkább hálaadás!


text:
Mert azt tudjátok, hogy sem paráznának, sem tisztátalannak, sem kapzsinak, aki bálványimádó, nincs örökrésze a Felkentnek és Istennek királyságában.


text:
Üres szavakkal senki el ne csaljon titeket, hiszen az ilyen dolgokért jön az Isten haragja az engedetlenség fiaira.


text:
Mert egykor sötétség voltatok, most azonban világosság vagytok az Úrban. Világosság gyermekeiként járjatok?


text:
a világosság gyümölcse ugyanis mindenféle rátermettségben, igazságosságban és igazságban mutatkozik -,


text:
Ámde minden láthatóvá lesz, mikor a világosság megfeddi, mert minden, ami láthatóvá válik, világosság.


text:
szellemi dallamokkal, énekekkel és dalokkal beszéljetek egymásnak, szívetekkel zengjetek dalt, és pengessetek húrt az Úrnak,


text:
De mint ahogy az eklézsia aláveti magát a Felkentnek, úgy tegyenek az asszonyok is mindenben a férjekkel.


text:
Férjek, szeressétek feleségeteket, miként a Felkent is szerette az eklézsiát, és odaadta magát érte,


text:
hogy megdicsőülve állítsa maga mellé az eklézsiát, hogy azon ne legyen szennyfolt, ránc, vagy valami efféle, hanem, hogy szent legyen és kifogástalan.


text:
Így a férjek is tartoznak szeretni a feleségüket, akárcsak a saját testüket. Aki a feleségét szereti, magát szereti.


text:
Hiszen még senki sohasem gyűlölte a saját húsát, ellenkezőleg, feltáplálja, melengeti azt, mint a Felkent is az eklézsiát,


text:
Ennek felel az meg, hogy az ember elhagyja atyját és anyját, és a feleségéhez ragaszkodik, úgyhogy a kettő egy hússá lesz.


text:
Mindenesetre ti is egyenként úgy szeressétek a feleségeteket, mint magatokat, s az asszony félje a férjét!


text:
Atyák, ti se haragítsátok fel gyermekeiteket, hanem az Úr nevelésével és intésével táplálj átok fel őket!


text:
Rabszolgák! Félelemmel és reszketéssel, szívetek egyszerűségével engedelmeskedjetek hús szerint való uratoknak, akárcsak a Felkentnek!


text:
Ne szem előtt való szolgálattal, mint akik emberek tetszését keresik, hanem ahogy a Felkent rabszolgáihoz illik: Isten akaratát lélekből cselekedjétek,


text:
És ti urak is ugyanazt tegyétek ővelük, hagyjátok el a fenyegetést, tudva, hogy nekik is, nektek is a mennyekben uratok van, és hogy nála nincs személyválogatás!


text:
Öltsétek fel az Isten teljes fegyverzetét, hogy hatalmatok legyen megállni a vádló fogásaival szemben,


text:
mert a mi küzdelmünk nem vér és hús ellen folyik, hanem a mostani sötétségnek fejedelemségei, fennhatóságai és világuralkodói ellen, a rosszaság szellemi lényei ellen, kik a mennyeiekben vannak.


text:
Ezért vegyétek fel az Isten teljes fegyverzetét, hogy ama rossz napon képesek legyetek ellenállni, és miután minden munkátokat elvégeztétek, megállni.


text:
ragadjátok meg minden esetben a hitnek pajzsát, mellyel ama rossznak tüzes nyilait mind kiolthatjátok!


text:
Vegyétek fel a megmenekülés sisakját, és mindenféle imádságon és könyörgésen át a Szellem kardját, mely az Isten beszéde!


text:
Imádkozzatok minden időben a Szellem által, és evégett virrasszatok teljes állhatatossággal, a szentekért mondott könyörgéssel!


text:
Értem is, hogy szájam felnyitásakor szó adassék nékem, hogy a szólás szabadságával ismertethessem meg az örömüzenet titkát,


text:
Hogy pedig ti is tudjatok az én dolgaimról, hogy mit cselekszem, majd tudósítást ad nektek az én szeretett estvérem Tikhikusz, aki hű szolga az Úrban,


text:
akit éppen evégett küldtem hozzátok, hogy megtudjátok a körülöttem folyó dolgokat, és azért, hogy felbátorítsa szíveteket.


text:
Békességet a testvéreknek és szeretetet, hittel együtt Atyánktól, Istentől és az Úrtól, a Felkent Jézustól.


text:
Pál és Timóteus, a Felkent Jézus rabszolgái írják e levelet azoknak a Felkent Jézusban élő szenteknek, akik Filippiben laknak a püspökökkel és diakónusokkal együtt.


text:
Mindannyiótok felől csak ilyen észjárás lehet részemről méltányos azért, mert szívembe foglaltalak titeket, akik mindannyian részestársaim lettetek a kegyelemben, társak bilincseimben, az örömüzenet védelmében és megszilárdításában.


text:
míg az eltérő dolgokat meg tudjátok próbálni, hogy a Felkent napjára napfény tiszták legyetek, olyanok, akikben senki meg nem botolhat,


text:
hogy Isten dicsőségére és magasztalására telve legyetek a Felkent Jézuson keresztül az igazságosság gyümölcsével.


text:
Akarom, hogy megtud játok, testvéreim, hogy a körülöttem folyó dolgok mindig jobban az örömüzenet előrehaladását szolgálják,


text:
úgyhogy az egész pretóriumban és másutt is mindenütt az emberek szemébe tűntek a Felkentért viselt bilincseim,


text:
és a testvérek többsége az Úrban bizalmat merített bilincseimből, úgyhogy sokkal bátrabban, félelem nélkül szólták Istennek igéjét.


text:
mások versengésből hirdetik a Felkentet, nem szent tisztasággal, abban a reményben, hogy bilincseimet még más nyomorúsággal toldhatják meg.


text:
De hát mit jelent ez? Csakhogy minden módon, akár színből, akár őszintén a Felkentet hirdetik. S ennek én örülök! De fogok is örülni.


text:
Tudom ugyanis, hogy ennek a dolognak a kimenetele az én megmenekülésem lesz a ti könyörgéseteken és Urunk, a Felkent Jézus Szellemének szolgáltatásán keresztül.


text:
S ez meg fog felelni az én feszült várakozásomnak és ama reményemnek, hogy semmiben sem fogok szégyent vallani, hanem mint mindenkor, most is teljes szólásszabadsággal fog testemben magasztalást nyerni a Felkent, akár halálomon, akár életemen át.


text:
És ezt bízvást tudom, meg fogok maradni, nálatok fogok maradni, mindnyájatokkal a ti előrehaladástokért és hitetek öröméért,


text:
hogy a Felkent Jézusban a velem való dicsekedéstek bőségessé váljék annak révén, hogy újra ott leszek nálatok.


text:
Csak éppen arra ügyeljetek, hogy a ti mennyei polgárságban való forgolódásotok a Felkent örömüzenetéhez méltó legyen, hogy akár, ha elmegyek és látlak titeket, akár, ha távol vagyok, azt halljam felőletek, hogy egy szellemben álltok, egy lélekkel bajtársiasan együtt küzdötök az örömüzenet hitéért,


text:
hogy az ellenfelektől semmiben meg nem rettentek, ami nekik a veszedelem bizonyítéka lesz, nektek a menekülésé, s ez Istentől van így.


text:
Mert nektek megadatott a Felkentért az a kegyelem, hogy nemcsak hihettek benne, hanem szenvedhettek is érte,


text:
Ha tehát van valami bátorítás a Felkentben, ha telik belőle a szeretetnek valamilyen vigasztalása, a Szellemnek valamilyen közlése, ha tud irgalmat gerjeszteni bennetek,


text:
tegyétek teljessé az én örömömet azzal, hogy ugyanazon a dolgon járjon az eszetek, ugyanaz a szeretet lakozzék bennetek, egy lélek legyen bennetek, egy észjárás,


text:
és hogy semmit se tegyetek versengésből vagy hiúságért, hanem mindenben alacsony helyzetre törekedve egymást magatok felett állóknak tekintsétek,


text:
sőt még akkor is, mikor külső idomban olyan volt már, mint egy ember, megalázta magát azzal, hogy a halálig engedelmes lett, éspedig a kereszt haláláig.


text:
Ezért azután Isten is felmagasztalta Öt, és kegyelme olyan névvel ajándékozta meg, mely minden név felett van,


text:
s hogy minden nyelv vallást tegyen arról, hogy a Felkent Jézus Úr, Istennek, az Atyának dicsőségére.


text:
Így hát szeretteim, ahogy mindenkor engedelmeskedtetek, nemcsak jelenlétemben, hanem még sokkal inkább távollétemben: félve és rettegve munkáljátok ki megmenekülésteket.


text:
Hiszen Isten munkálja bennetek az akarást is éppúgy, mint a véghezvitelt azért, mert ez az Ö helyeslésével találkozik.


text:
hogy feddhetetlenek, épek lehessetek, Istennek ócsárlástól mentes gyermekei e fonák és kificamodott nemzedék között, kik mint fénypontok ragyogtok közöttük,


text:
kik azzal, hogy kitartotok az élet Igéje mellett, az én dicsekvésem tárgya lesztek a Felkentnek napján, hogy nem hiába futottam, és nem hiába fáradoztam.


text:
Sőt, még ha hitetek véres áldozata és papi hivatala fölé italáldozatul ki is öntenek engem, örülök, és együtt örülök mindnyájatokkal.


text:
Reménységem van az Úrban, Jézusban, hogy Timóteust hamarosan hozzátok küldhetem, hogy dolgaitok megismerése engem is felüdíthessen.


text:
Ismeritek az ő kipróbált voltát, hogy mint atyának a fiú, úgy szolgált nekem az örömüzenet rabszolgálatában.


text:
Kényszerítve láttam magam arra, hogy hozzátok küldjem testvéremet, munkatársamat és harcostársamat, Epafrodituszt, ki nektek apostolotok, az én szükségleteimben pedig szolgálatteljesítő pap.


text:
Kényszerítve láttam magam, miután nagyon vágyódott mindnyájatok után, s egészen nyugtalan volt már amiatt, hogy meghallottátok, hogy elerőtlenült.


text:
Erőtlen is volt csakugyan, majdnem halálos erőtlenséggel. Ámde az Isten könyörült rajta, bár nemcsak rajta, hanem rajtam is, hogy bánat bánatra ne halmozódjék bennem.


text:
Annál nagyobb sietséggel küldtem hát hozzátok, hogy láttára újra örüljetek, én pedig szabadabb legyek a bánattól.


text:
hiszen a Felkent munkájáért a halálhoz jutott közel, s a lelkét tette ki veszélynek, hogy az értem végzett papi szolgálatban a ti hiányzástokat távollétetekben betöltse.


text:
Egyébként örüljetek az Úrban testvéreim! Nem terhes nekem ugyanazt írni nektek, tinéktek pedig biztonságot jelent.


text:
A körülmetélkedés ugyanis mi vagyunk, akik az Isten Szellemétől hajtva szolgálunk, a Felkent Jézussal dicsekszünk, és nem a húsba vetettük bizalmunkat.


text:
Noha nekem volna a húsban is bizakodni valóm. Ha valaki más úgy véli, hogy a hús dolgaiban bizakodásra van oka, nekem még inkább van.


text:
Körülmetéltek nyolcnapos koromban, Izráel nemzetségéből, Benjámin törzséből való vagyok, héberektől származó héber. A törvény előírásait tekintve farizeus,


text:
a buzgóságot tekintve az eklézsia üldözője, a törvényben leírt igazságosság tekintetében elértem a feddhetetlenséget.


text:
sőt bizonyos, hogy mindent kárba veszni hagyok Uramnak, a Felkent Jézusnak mindent felülmúló ismerete mellett, kiért az egész mindenséget kárba veszni hagytam, és szemétnek tartom, hogy a Felkentet megnyerhessem,


text:
és őbenne találjon az Isten, minthogy nincs nekem a törvény alapján felépített saját igazságosságom, hanem a Felkentben való hiten át szerzett, Istenből születő, hiten alapuló igazságosságom.


text:
Hogy megismerjem őt, feltámadásának hatalmát, a szenvedéseiben való közösséget, hogy életem az ő halálához hasonló alakot öltsön,


text:
Nem gondolom, hogy már megkaptam ezt, vagy hogy már elértem volna a bevégzettséget, de futok utána, hogy megragadjam, hiszen a Felkent Jézus már megragadott erre engem.


text:
Testvéreim, én nem olyannak számítom magam, mint aki már elérte azt, de egyet: azt, ami hátam mögött van, elfelejtettem, az után, ami előttem van, kinyújtom kezemet,


text:
Mindazoknak, akik bevégzettek vagyunk, ilyen észjárásunk van, és ha valamiben a ti észjárásotok más volna, Isten azt is le fogja előttetek leplezni.


text:
Utánozzatok ebben engem, testvéreim. Tartsátok szemeteket azokon, akik akképpen járnak, ahogy mi is példaképetek vagyunk.


text:
Mert sokan, akikről már sokszor beszéltem nektek, és most sírva újra szólok, úgy járnak, mint a Felkent keresztjének ellenségei.


text:
Ezeknek vége veszedelem, ezeknek istene a hasuk és dicsőségük gyalázatukban van, ezeknek esze a földieken jár.


text:
De az az állam, melynek mi polgárai vagyunk, a mennyekben van, megmentőül is onnan várjuk az Urat, a Felkent Jézust.


text:
Ő a megalázottságban hordott testünket átidomítja majd az ő dicsőségben viselt testének alakjára azzal a munkával, mellyel ő képes a mindenséget is maga alá vetni.


text:
Így hát szeretett testvéreim, kik után sóvárgok, én örömem és koronám, így álljatok meg az Úrban, ti szeretettek.


text:
Igen, téged is kérlek, én igazi igavonó társam, fogadd őket együtt magadhoz, hiszen az örömüzenet szolgálatában bajtársaim voltak Kelemennel és többi munkatársaimmal együtt, kiknek neve be van írva az élet könyvébe.


text:
Semmi gondot ne hordozzatok! Ellenkezőleg! Kéréseiteket minden imádságotokban hálaadásotokkal együtt ismerje meg az Isten!


text:
Istennek békessége aztán, mely minden értelmet felülmúl, meg fogja őrizni szíveteket és gondolataitokat a Felkent Jézusban.


text:
Egyébiránt, testvéreim, vegyétek számba mindazt, ami igaz, ami tisztességes, ami igazságos, ami szentül tiszta, ami barátságos, ami jó hírű, ha valami erény van, ha valami magasztalni való.


text:
Amiket pedig megtanultatok, elfogadtatok, hallottatok és láttatok bennem, azokat cselekedjétek meg. A békességnek Istene aztán veletek lesz.


text:
Igen nagy öröm fogott el az Úrban, hogy valahára újra felvirágoztatok annyira, hogy újra az én dolgaimon jártathattátok az eszeteket. Jártattátok ugyan eddig is, de hiányzott hozzá az alkalom.


text:
Nem az elszenvedett hiány miatt beszélek erről, mert én megtanultam, hogy megelégedett legyek azzal, amiben vagyok.


text:
Tudok alant élni, tudok bővelkedni is. Mindenbe, az élet összes formáiba be vagyok avatva, a jóllakásba és az éhezésbe, a bővelkedésbe és a nélkülözésbe.


text:
Ti, filippibeliek is tudjátok, hogy az örömüzenet útjának kezdetén, mikor Macedóniából kiindultam, egy eklézsia sem volt az adás? vevés közösségében velem, hanem csak ti,


text:
Nem arról van szó, hogy az ajándékot keresem, hanem a gyümölcsöt keresem, mely a ti számlátokon szaporulatot idéz elő.


text:
Mindent kapok, feleslegem van, ki vagyok elégítve, miután Epafroditusztól a tőletek jövőt megkaptam, gyönyörűséges jó illatot, szívesen fogadható áldozatot, mely Istennek kedves.


text:
Az én Istenem minden szükségeteket be fogja tölteni a Felkent Jézusban elhelyezett dicsőséges gazdagságának mértékében.


text:
Köszöntenek titeket a velem lévő testvérek. Köszöntenek titeket mind a szentek, különösen a császár házából valók.


text:
a kolosszébeli szent és hű testvéreknek a Felkentben. Atyánk, az Isten kegyelmet és békességet adjon nektek.


text:
Valahányszor csak értetek imádkozunk, mindenkor hálát adunk Istennek, Urunk, a Felkent Jézus Atyjának,


text:
minthogy hallottunk a Felkent Jézusba vetett hitetekről és szeretetetekről, mely az összes szentek iránt


text:
ama reménység miatt költözött belétek, mely a mennyekben félretéve vár reátok, mely már előbb fületekbe hangzott az örömüzenet igazságát megszólaltató igében, és az örömüzenet jelen van nálatok.


text:
Mely, mint az egész világban, úgy nálatok is gyümölcsöt terem és növekszik attól a naptól fogva, amelyen meghallottátok és az Isten kegyelmét igazán megismertétek,


text:
ahogy azt szeretett rabszolgatársunktól, Epafrásztól megtanultátok, aki a Felkentet értetek híven szolgálja ki,


text:
Ezért attól a naptól fogva, hogy ezt meghallottuk, mi sem szűnünk meg imádkozni értetek, és kérni, hadd töltsön be titeket az ő akaratának megismerése mindenféle Szellem adta bölcsességgel és belátással,


text:
hogy az Úrhoz méltóan járhassatok az ő teljes tetszésére, mindenféle jótettnek gyümölcsét megteremjétek és az Isten megismerésében növekedjetek.


text:
Az Ő mindenen uralkodó dicsősége lehetővé teszi, hogy mindenféle képességgel felruházva olyan hatalomra jussatok, mely teljes állhatatosságra és hosszútűrésre képesít,


text:
úgyhogy örömmel fogtok hálát adni az Atyának, aki elégségesnek ítélt titeket arra, hogy a világosságban részt nyerjetek a szenteknek szánt örökrészben.


text:
mert Benne teremtettek mindent a mennyekben és a földön, láthatókat és láthatatlanokat, a trónokat, az uraságokat, a fejedelemségeket és a fennhatóságokat is. őrajta keresztül és ővégette teremtették a mindenséget.


text:
Ő a feje a testnek is, az eklézsiának, ő a kezdet, a halottak közül az elsőszülött, hogy mindenben Ő járjon elöl,


text:
miután a keresztről lehulló vérrel békességet szerzett, rajta keresztül engeszteljen ki mindent magával, rajta keresztül azokat is, amik a földön, azokat is, amik a mennyekben vannak.


text:
Titeket is, kik egy időben el voltatok idegenülve, kiket ellenségekké tett a rossz munkákban megnyilvánuló gondolkozásmód,


text:
most hústestében a halálon át kiengesztelt, hogy majd szentül, kifogás és vád nélkül állíthasson maga elé,


text:
ha ugyan megmaradtok a hitben megalapozódva és szilárdul, az örömüzenetbe foglalt reménységtől elmozdíthatatlanul. Erről a reménységről ti is hallottatok. Ezt az ég alatt lakó minden teremtménynek kihirdették, és ennek én, Pál kiszolgálójává lettem.


text:
Most örülök értetek viselt szenvedéseimben. Húsomban az Ő testéért, mely az eklézsia, viszonzásképpen betöltőm a Felkent szorongattatásainak hiányzó részét.


text:
Az eklézsiáért, melynek én kiszolgálójává lettem annak a sáfárságnak következtében, melyet az Isten ti végettetek bízott reám, hogy az Isten szavát betöltsem.


text:
Isten szavát arról a titokról, mely, mióta korok és nemzedékek vannak, el volt rejtve, most azonban láthatóvá lett az Isten szentjei számára.


text:
Isten szentjeivel akarta ugyanis megismertetni, hogy miben áll e titoknak, a bennetek lakó Felkentnek dicső gazdagsága a nemzetek között, ő a mi dicső reménységünk.


text:
őt hirdetjük, mikor minden embert intünk, minden embert mindenféle bölcsességgel tanítunk, hogy majd a Felkentben minden embert bevégezetten állíthassunk elő.


text:
Mert akarom, hogy tudjátok, hogy mekkora küzdelmet vívok értetek és a laodiceabeliekért, meg mindazokért, akik hús-arcomat nem látták,


text:
hogy szívük megbátorodjék, hogy szeretet kösse őket össze, hogy eljussanak a teljességre fejlett belátás gazdagságára, az Isten titkának, a Felkentnek megismerésére,


text:
Mert ha húsommal távol vagyok is, de szellememmel örvendezve veletek vagyok, és látom rendeteket és a Felkentben vetett hitetek szilárd voltát.


text:
belé gyökerezve, rá épülve, hittől megszilárdítva, ahogy tanítottalak titeket, hálaadásban bővölködve.


text:
Vigyázzatok, hogy valaki a tudományon keresztül üres, félrevezető szavakon át zsákmányul ne ejtsen titeket az emberi hagyományokhoz, a világ elemeihez tartva magát, és nem a Felkenthez.


text:
Benne körül is metéltek titeket, ugyan nem kézzel csinált körül-metéléssel, hanem a hústestből való kivetkőztetéssel, a Felkent körülmetélésével,


text:
miután a bemerítés ővele együtt eltemetett bennünket, őbenne, ővele együtt fel is támadtatok, éspedigaz Isten ama munkájába vetett hiten át, mellyel Isten a Felkentet a halottak közül feltámasztotta.


text:
Titeket is, akiket halottakká tettek az elesések és húsotok körülmetéletlen volta, ővele együtt megelevenített, azután, hogy minden elesésünket megbocsátotta,


text:
azután, hogy az ellenünk kézzel írt és tételekbe foglalt kézírást kitörölte, és azt a kereszthez hozzászegezve eltolta az útból,


text:
amennyiben a fejedelemségeket és fennhatóságokat lefegyverezte, őket nyilvánosan kipellengérezte, és ezzel diadalmenetben meghurcolta.


text:
Alázatoskodással vagy angyalok tiszteletével tetszelegve meg ne fosszon titeket a pályadíjtól senki, aki látomások után indul, és akit ok nélkül felfuvalkodottá tesz a hústól vezetett értelem,


text:
ki nem kapaszkodik bele erősen a Főbe, noha az egész test belőle kapja növekedését! Amennyiben a kapcsokon és kötelékeken át ellátva és egybekötözve Isten adja növekedését.


text:
Ha pedig már a világ elemeitől elszakadtatok, s a Felkenttel együtt meghaltatok, miért állítotok fel, mintha még a világban élnétek, ilyen tételeket:


text:
Emberi tanításból folyó parancsolatokat követtek velük, s olyan dolgokhoz tapadtok, melyek elhasználás útján mind romlásra vannak szánva,


text:
amikben van ugyan a bölcsességnek valami rendszere, összekötve önkényesen választott istentisztelettel, alázatoskodással, a test nem kímélésével, de értéktelen dolgokra vannak alkalmazva, melyek a hústest megtöltésére szolgálnak.


text:
Ha tehát a Felkenttel együtt feltámadtatok, a fenn lévőket keressétek, ahol a Felkent van, az Isten jobbján ülve!


text:
Mikor a Felkent, aki a mi életünk, láthatóvá lesz, akkor ti is megdicsőülve vele együtt láthatókká lesztek.


text:
Öljétek el hát földön lévő tagjaitokat, a paráznaságot, tisztátalanságot, szenvedélyt, gonosz vágyat, továbbá a telhetetlenséget, ami bálványimádás.


text:
Most azonban tegyétek le ti is mind: a haragot, indulatot, gonoszságot, rágalmazást, szátokból a gyalázatos beszédet.


text:
és az újat felöltöttétek, mely annak képére újul meg minduntalan új megismerésre, aki azt teremtette.


text:
S ebben nincs hellén és zsidó, körülmetélt és körülmetéletlen, barbár, szittya, rabszolga, szabad, hanem minden a Felkent, és mindenekben a Felkent van.


text:
Öltsétek fel tehát azért, mert Isten választottal, szentek és szeretettek vagytok, az irgalom gerjedezését, jóságosságot, alázatosságra való törekvést, szelídséget, hosszútűrést.


text:
Viseljétek el egymást és legyetek kegyelmesek egymáshoz, ha valakinek valaki ellen panasza volna. Ahogy az Úr kegyelmet adott nektek, úgy kegyelmezzetek ti is.


text:
A Felkent békessége legyen a versenybíró szívetekben. Erre a békességre hívtak el titeket egy testben. Háládatosak legyetek!


text:
A Felkent Igéje gazdagon lakozzék bennetek, teljes bölcsességgel tanítsátok és intsétek egymást, Szellem adta dallamokkal, énekekkel és dalokkal kedvesen énekeljetek szívetekben Istennek!


text:
Akármit tesztek, szóval vagy tettel, mindent az Úrnak, Jézusnak nevében tegyetek, s közben adjatok hálát őrajta keresztül Istennek, az Atyának.


text:
Rabszolgák, mindenben fogadjatok szót hús szerint való uraitoknak, ne szemnek szánt szolgálattal, ahogy emberek tetszését szokták keresni, hanem egyszerű szívvel, az Urat félve.


text:
Ha valami munkát végeztek, azt lelketekből tegyétek, mint akik azt az Úrnak, s nem embereknek teszik,


text:
hisz tudjátok, hogy viszonzásképpen örökrészeteket fogja nektek adni az Úr. Az Úrnak, a Felkentnek végezzétek rabszolgálatotokat.


text:
Urak, ami igazságos, és az egyenlőségnek megfelel, azt nyújtsátok rabszolgáitoknak, abban a tudatban, hogy nektek is van uratok a mennyekben.


text:
Egyúttal értünk is imádkozzatok, hogy az Isten az Ige ajtaját megnyissa előttünk, hadd szólhassuk a Felkent titkát, melyért bilincset is viselek,


text:
Beszédeteket mindenkor kedvesség öntse el. Sóként fűszerezze azt tudásotok, hogy kinek-kinek milyen feleletet kell adnotok.


text:
Minden engem illető dologról tudósítani fog titeket szeretett testvérem, Tüchikosz, ki hűséges szolga s nekem az Úrban rabszolgatársam.


text:
Együtt küldöm a hűséges Onézimosszal, ki szintén hű és szeretett testvér, és közületek való. Minden itteni dolgot megismertetnek veletek.


text:
Köszönt titeket fogolytársam, Arisztárchosz, továbbá Barnabás unokaöccse, Márkosz (ki felől parancsokat kaptatok - ha hozzátok menne, fogadjátok szívesen),


text:
továbbá Jézus, kit Jusztosznak mondanak. A körülmetélkedésből csak ezek munkatársaim az Isten királyságában, ők vigasztalásommá lettek.


text:
Köszönt titeket Epafrász, aki közületek való, a Felkent Jézus rabszolgája, ki imádságaiban mindenkor küzd értetek, hogy mindenben, ami Isten akarata, bevégezetten, teljes biztonságra jutva állhassatok meg.


text:
Tanúskodom mellette, hogy sok vesződséggel fáradozik értetek és a Laodiceában és Hierápoliszban lakókért.


text:
Ha majd felolvassák nálatok a levelet, gondoskodjatok arról, hogy a laodiceaiak eklézsiájában is felolvassák. A laodiceai levelet pedig ti is olvastassátok fel.


text:
Archipposznak mondjátok meg: Gondod legyen a szolgálatra, melyet az Úrban kaptál, hogy azt betöltsed!


text:
Pál, Szilvánusz és Timóteus, Istenben, az Atyában és az Úrban, a Felkent Jézusban írja e levelet a tesszalonikabeliek eklézsiájának. Kegyelmet nektek és békességet.


text:
Szüntelenül emlékezünk hitetek munkájáról, szeretetetek fáradozásáról és ama reménységetek állhatatosságáról, melyet Istenünk és Atyánk előtt Urunkba, a Felkent Jézusba vetettetek.


text:
hiszen nemcsak szóval szóltuk nektek az örömüzenetet, hanem hatalommal, Szent Szellemmel, nagy biztonsággal is, mint ahogy tudjátok, hogy milyenekké lettünk közöttetek a ti érdeketekben.


text:
Ti pedig utánzóinkká lettetek, és az Úr utánzói, azután, hogy az Igét sok szorongattatás között a Szent Szellem örömével elfogadtátok,


text:
Hiszen tőletek hangzott ki az Úr Igéje, és nemcsak Macedóniába és Akhájába hanem minden helyre elhatolt a ti Istenbe vetett hitetek híre, úgyhogy nincs arra szükség, hogy mi beszéljünk valamit róla.


text:
Mert ők maguk hirdetik rólunk, hogy micsoda bevonulást tartottunk nálatok, és hogy ti hogyan tértetek meg a bálványoktól az Istenhez, hogy az élő és igaz Istennek legyetek szolgáivá,


text:
s hogy a mennyekből az Ő Fiát várjátok, kit ő a halottak közül feltámasztott, tudniillik Jézust, ki minket az eljövő haragból kiragad.


text:
Hiszen magatok tudjátok testtestvéreim a mi hozzátok való bemenetelünkről, hogy az nem vált hiábavalóvá,


text:
hanem miután előzőleg szenvedtünk, és bántalmazást tűrtünk már, amint tudjátok Filippiben, a mi Istenünkben sok küzdelem között szabad szólással szóltuk nektek az Isten örömüzenetét.


text:
Ellenkezőleg, annak megfelelően, hogy Isten kipróbált már bennünket afelől, hogy ránk bízhatja-e az örömüzenetet, mi sem úgy beszélünk, mint akik emberek tetszését keresik, hanem Istenét, aki próbára teszi szívünket.


text:
Mert amint tudjátok, sem hízelgéshez nem folyamodtunk soha, sem haszonlesést nem lepleztünk valami látszattal, az Isten rá a tanú.


text:
noha mint a Felkent apostolai tekintélyünk súlyával léphettünk volna fel, hanem nyájasokká lettünk közöttetek, mint ahogy dajka melengeti a gyermekeit.


text:
Így utánatok való epekedésünkben úgy láttuk helyesnek, hogy ne csak az Isten örömüzenetét adjuk át nektek, hanem a magunk lelkét is, mert szeretteinkké lettetek.


text:
Emlékezzetek csak vissza fáradozásunkra és vesződésünkre, hogy éjjel-nappal dolgoztunk, hogy közületek senkit meg ne terheljünk, és úgy hirdettük nektek az Isten örömüzenetét.


text:
Ti vagytok a tanúink és az Isten, hogy milyen jámborok, igazságosak és feddhetelenek voltunk veletek, hívőkkel szemben,


text:
intettünk, buzdítottunk benneteket, és tanúságot tettünk arról, hogy méltóan kell járnotok ahhoz az Istenhez, aki királyságába és dicsőségébe elhívott benneteket.


text:
Ezért aztán mi is szünet nélkül hálát adunk az Istennek, hogy amikor Isten szavát úgy, ahogy mi hirdettük, felfogtátok, nem úgy fogadtátok, mint emberek beszédét, hanem igazán úgy, mint Isten szavát, aki maga munkálkodik bennetek hívőkben.


text:
Mert hiszen ti testvéreim, az Isten júdeabeli eklézsiáinak a Felkent Jézusban utánzóivá lettetek, mert ti ugyanúgy szenvedtetek saját törzsetek tagjaitól, ahogy a júdeabeliek is szenvedtek a zsidóktól,


text:
ugyanazoktól, akik az Urat, Jézust is megölték, a prófétákat is, minket pedig üldöztek és Istennek sem tetszenek, és minden emberrel szemben állanak,


text:
akik megakadályoznak minket abban, hogy a nemzeteknek szóljunk, hogy azok megmeneküljenek és ezzel vétkeik mértékét mindenkorra betöltik. Végül is eljött rájuk a harag.


text:
Mi azonban testvéreim, miután egy rövid időre megfosztottak bennünket tőletek - arcra csak, nem szívben - és árvákká lettünk nagy vágyakozásunkban, csak annál serényebben igyekeztünk meglátni orcátokat.


text:
Ezért el akartunk menni hozzátok - én Pál, egyszer is, kétszer is -, de megakadályozott minket a Sátán.


text:
Pedig hát ki lesz a mi reménységünk, örömünk vagy dicsekvésünk koszorúja, Urunknak, Jézusnak színe előtt az ő megjelenésekor? Vajon nem éppen ti?


text:
Azért nem viselhettük el tovább a távollétet, hanem úgy láttuk helyesnek, hogy egyedül maradjunk Athénben.


text:
így küldtük el Timóteust, aki nekünk testvérünk, Istennek pedig a Felkent örömüzenete ügyében kiszolgálója, hogy megszilárdítson és felbátorítson titeket, hogy megtartsátok hiteteket,


text:
hogy e szorongattatások között senki meg ne inogjon. Mert magatok is jól tudjátok, hogy e szorongattatásokra vagyunk rendelve.


text:
Hiszen mikor nálatok voltunk, előre mondottuk nektek, hogy szorongattatásnak kell ránk következnie, és hogy ez úgy is lett, azt ti jól tudjátok.


text:
Ezért volt, hogy miután nem viselhettem el tovább a tájékozatlanságot, elküldtem, hogy valami értesülést kapjak hitetek felől, hogy nem kísértett-e meg titeket a kísértő, s nem lett-e hiábavalóvá fáradozásunk.


text:
Most azonban, hogy Timóteus tőletek megjött hozzánk, és jó hírt hozott nekünk hitetek és szeretetek felől, meg arról is, hogy mindenkor jó emlékezetben tartotok minket, sőt látni kívántok bennünket, miképpen mi is titeket,


text:
minden ránk nehezedő kényszer és szorongatás ellenére is a ti hiteteken keresztül felbátorított bennünket rátok vonatkozóan,


text:
Viszonzás-képpen micsoda hálával fizethetnénk értetek Istennek mindannak az örömnek fejében, amellyel miattatok örvendezünk Istenünk előtt,


text:
amikor éjjel-nappal mindent felülmúló mértékben könyörgünk azért, hogy megláthassuk orcátokat, s helyreigazíthassuk hitetek hiányosságait.


text:
A ti egymás iránt s mindenki iránt tanúsított szereteteteket pedig sokasítsa meg az Úr és tegye bőségessé, mint ahogy a mienket is a ti irányotokban,


text:
hogy akkorra, amikor a mi Urunk Jézus összes angyalaival (szentjeivel) együtt megjelenik, szívetek feddhetetlenségben és szentségben szilárduljon meg Istenünk és Atyánk előtt.


text:
Egyebekben az Úrban, Jézusban arra kérünk és bátorítunk is titeket testvéreink, hogy amiképp tőlünk átvettétek, hogy hogyan kell forgolódnotok és Istennek tetszenetek, forgolódjatok is csakugyan úgy, és jussatok ebben mindig többre.


text:
Mert ez az Isten akarata: a ti megszentelődésetek, az, hogy távol tartsátok magatokat a paráznaságtól,


text:
Tudja meg mindenki, hogy a testvérét ne igyekezzék túlszárnyalni, se belőle üzleti dologban hasznot húzni, mert mindezekben a dolgokban megtorlással él az Úr, amint azt előre meg is mondtuk, és róla erőteljesen bizonyságot is tettünk.


text:
Annakokáért, aki intésünket elveti, nem embert vet el, hanem Istent, aki Szent Szellemét is adja belétek.


text:
A testvéreknek egymáshoz való kedvessége felől sem szükséges írnom nektek, mert ti magatok Istentől tanítottak vagytok arra, hogy egymást szeressétek.


text:
Hiszen teszitek is egész Macedóniában az összes testvérek irányában. Ám kérlelünk titeket testvéreink, hogy ezt még több igyekezettel tegyétek,


text:
és abban keressétek a becsületességet, hogy csendességben legyetek, s hogy ki-ki a maga dolgát végezze, és saját kezével dolgozzék, amint megparancsoltuk nektek,


text:
Nem akarunk tudatlaságban hagyni titeket, testvéreink, azok felől sem, akik már alusznak, hogy ne bánkódjatok, mint a többiek, akiknek nincs reménységük.


text:
Ha ugyanis hisszük, hogy Jézus meghalt, de feltámadott, miért nem hihetnénk, hogy így az Isten Jézuson keresztül Ovele együtt azokat is elő fogja hozni, akik elaludtak már?


text:
Mert azt az Úr szavával mondjuk nektek, hogy mi, akik élünk, és az Úr megjelenéséig megmaradunk, semmiképpen sem előzzük meg azokat, akik elaludtak,


text:
mert maga az Úr parancsszóval, főangyal szózatával, Isten kürtjével alászáll az égből. Először azok a halottak, akik a Felkentben vannak, feltámadnak,


text:
azután bennünket, akik élünk és megmaradunk, velük együtt elragadnak felhőkben a levegőbe, hogy ott az Úrral találkozzunk, és így mindenkor az Úrral leszünk.


text:
olyankor, amikor azt beszélik majd: Békesség, biztonság! - hirtelen tör rájuk a veszedelem, mint ahogy fájdalom tör a terhes asszonyra, s nem menekülhetnek.


text:
Ti azonban testvéreim, nem vagytok sötétségben, hogy az a nap úgy kapjon el titeket mint egy tolvaj,


text:
mert ti mindannyian világosság fiai vagytok és nappalnak fiai. Nem vagyunk az éjszakáé, sem a sötétségé.


text:
mi ellenben nappal fiai vagyunk, józanok legyünk, miután felöltöttük a hit és szeretet páncélját, s a megmenekülés sisakját,


text:
mert az Isten nem haragra rendelt minket, hanem a mi Urunkon, a Felkent Jézuson keresztül a menekülésen át megtartásra.


text:
Kérünk titeket testvéreim, ismerjétek el azokat, akik fáradnak köztetek, akik elöljáróitok az Úrban, és intenek titeket.


text:
Kérve kérünk titeket, testvéreim, intsétek a rendetleneket! Vigasztaljátok a kislelkűeket! Oltalmazzátok az erőtleneket! Legyetek hosszútűrők mindenkivel szemben.


text:
Vigyázzatok, hogy valaki gonoszért gonosszal ne fizessen, hanem mindenkor a jóra törekedjetek egymás iránt, és mindenki iránt.


text:
Maga pedig a békességnek Istene szenteljen meg titeket mindenestől, egész valótok, szellemetek, lelketek és testetek, feddhetetlenül őriztessék Urunknak, a Felkent Jézusnak megérkezésére.


text:
Pál, Szilvánusz és Timóteus írják e levelet Istenben, Atyánkban és az Úrban, a Felkent Jézusban a tesszalonikabeliek eklézsiájának.


text:
Mindenkor hálaadással tartozunk az Istennek értetek testvéreim, mint ahogy méltó is ezt tennünk, mert hitetek olyan nagyon növekszik, s egymás iránt való szeretetetek mindegyikőtökben annyira sokasodik,


text:
hogy az Isten eklézsiáiban mi magunk dicsekszünk veletek, azért, mivel mindenféle üldöztetésetek és szorongattatásotok között, melyeket viselnetek kell, megmarad állhatatosságotok és hitetek,


text:
Isten igazságos ítéletének bizonyságául, amikor királyságra méltatott titeket az Isten, melyért szenvedtetek is;


text:
nektek pedig a szorongatottaknak, velünk együtt, enyhüléssel, akkor, amikor majd Jézus, az Úr hatalmas angyalaival a mennyből jövet lelepleződik


text:
lángoló tűzben. Akkor majd megtorlást fog gyakorolni azokon, akik Istent nem ismernek, és Urunk, a Felkent Jézus örömüzenetének nem engedelmeskednek.


text:
Ezek örök veszedelemmel fognak lakolni, mellyel az Úr orcája és dicsőséges ereje fogja őket igazságos ítéletképpen sújtani


text:
ama napon, melyen eljön, hogy szentjeiben megdicsőüljön és mindazokban csodálat tárgya legyen, akik benne hittek. Mert a mi nektek tett tanúságtételünk hitelre talált.


text:
Erre gondolva imádkozunk mindenkor értetek, hogy Istenünk az elhívásra méltókká tegyen titeket, és hatalmával betöltsön titeket a jónak teljes gyönyörűségével és a hit munkájával,


text:
hogy Urunknak, Jézusnak neve ily módon bennetek megdicsőüljön, ti is Őbenne, úgy ahogy ez a mi Istenünk és az Úr, a Felkent Jézus kegyelmének megfelel.


text:
Az Úrnak, a Felkent Jézusnak megjelenésére és a mi hozzá történő összegyűjtetésünkre kérünk titeket testvéreink,


text:
hogy eszeteket elvetve meg ne ingasson, és meg ne riasszon titeket olyan hamar se szellem, se beszéd, se állítólag tőlünk érkező levél, mint hogyha beállt volna már az Úrnak napja.


text:
Senki semmi módon tévútra ne csaljon benneteket. Mert nem jön el addig az Úrnak napja, amíg előzőleg el nem jön az elpártolás, és le nem lepleződik a törvénytiprás embere, a veszedelem fia,


text:
aki ellene lesz mindennek, amit Istennek neveznek, vagy istentisztelet tárgya, s azok fölé emelkedik annyira, hogy beül az Isten templomába, és Istenként kelleti magát.


text:
mert a törvényrontás titka már működésben van, de le nem lepleződhet, amíg az útból el nem hárítják azt, aki lefogva tartja.


text:
Akkor aztán le fog lepleződni a törvényrontó, akit az Úr Jézus szája lehelletével megemészt majd, s megérkezésének láthatóvá válásával hatástalanná fog tenni.


text:
A törvénytipró megérkezése a Sátán munkája következményeképpen a hazugság teljes hatalmával, jeleivel és csodáival fog végbemenni,


text:
az igazságtalanság mindenféle csalásával azokon, akik elvesznek, viszonzásul azért, hogy nem fogadták be az igazság szeretetét arra, hogy megmeneküljenek.


text:
hogy ítélet alá essenek mindazok, akik nem hittek az igazságnak, hanem az igazságtalanságban gyönyörködtek.


text:
Tartozunk Istennek mindenkor hálát adni értetek, testvéreink, kiket az Úr szeret, hogy Isten zsengéül választott el titeket arra, hogy a Szellem megszentelése és az igazság hite által megmentsen,


text:
s erre a mi örömüzenetünkön keresztül el is hívott titeket, hogy Urunknak a Felkent Jézusnak dicsőségére megtartassatok.


text:
Következőleg álljatok meg testvéreink és kapaszkodjatok bele azokba a nektek átadott tanításokba, melyeket akár beszédünkön át, akár levelünkön keresztül tanultatok.


text:
Maga Urunk, a Felkent Jézus és Atyánk az Isten, aki bennünket megszeretett, és nekünk kegyelmében örök bátorítást és jó reménységet adott,


text:
Egyebekben imádkozzatok értünk testvérek, hogy az Úr igéje terjedjen és megdicsőüljön, mint nálatok is,


text:
Rátok nézve az Úrból azt a bizalmat merítettük, hogy amit parancsolunk, azt megteszitek, és meg is fogjátok tenni.


text:
Az Úr pedig egyengetni fogja szíveteket Isten szeretésére és a Felkent mellett való állhatatosságra.


text:
Az Úrnak, a Felkent Jézusnak nevében megparancsoljuk nektek testvérek, hogy vonuljatok vissza minden olyan testvértől, aki rendetlenül jár, nem az átadott tanítás szerint, melyet tőlünk kaptatok.


text:
Hiszen ti magatok tudjátok, hogy hogyan kell utánoznotok bennünket, mert mi nem voltunk rendetlenek köztetek,


text:
sem ingyen kenyeret nem ettünk senkinél, hanem éjjel-nappal fáradva, vesződve dolgoztunk, hogy közületek valakit meg ne terheljünk.


text:
Mikor nálatok voltunk, akkor is azt parancsoltuk nektek, hogyha valaki nem akar dolgozni, ne is egyék.


text:
Halljuk ugyanis, hogy közületek némelyek rendetlenül járnak, semmit sem dolgoznak, hanem mások bajával bíbelődnek.


text:
Az ilyeneknek az Úrban, a Felkent Jézusban parancsoljuk és rimánkodunk is, hogy csendességben dolgozva a maguk kenyerét egyék.


text:
Ha pedig valaki nem hallgat levélben írt szavunkra, azt jelöljétek meg, ne keveredjetek össze vele, hogy megszégyenüljön.


text:
Maga pedig a békesség Ura adja meg nektek a békességet minden időben, minden módon. Az Úr legyen mindnyáj átokkal!


text:
Pál, a Felkent Jézus apostola, megmentő Istenünknek és reménységünknek, a Felkent Jézusnak rendeletére írja e levelet


text:
hitben valódi gyermekének Timóteusnak. Kegyelmet, könyörületet, békességet kívánok neked Istentől, az Atyától és Urunktól a Felkent Jézustól.


text:
Mint ahogy Macedóniába utaztamban megkértelek, maradj Efézusban, hogy ott megparancsold, hogy egyebet ne tanítsanak,


text:
se ne figyeljenek mesékre és végnélküli nemzedéksorozatokra, melyek inkább vitatkozásokra adnak alkalmat, mint Isten hitbeli sáfárságának gyakorlására.


text:
A parancsolat csúcspontja a tiszta szívből, jó lelkiismeretből és képmutatástól mentes hitből fakadó szeretet.


text:
azzal a tudattal, hogy a törvény nem az igazságos emberre van kiszabva, hanem a törvénytiprókra és engedetlenekre, az istentelenekre és vétkezőkre, az elvetemültekre és szentségtelenekre, apagyilkosokra, anyagyilosokra, emberölőkre,


text:
paráznákra, férfifertőztetőkre, emberrablókra, hazugokra, hamisan esküvőkre és még ha valami az egészséges tanításnak ellene áll.


text:
Hálás vagyok annak, aki engem hatalommal felruházott, Urunknak, a Felkent Jézusnak, aki hűnek tartott engem, mikor szolgálatára rendelt,


text:
noha előbb káromló, üldöző és erőszakos voltam, ámde könyörületet nyertem, mert hitetlenségemben tudatlanul cselekedtem,


text:
Megbízható és elfogadásra mindenképpen méltó az az ige, hogy a Felkent Jézus vétkeseket menteni jött a világra, akik közül az első én vagyok.


text:
De azért nyertem könyörületet, hogy a Felkent Jézus először rajtam bizonyítsa be egész hosszútűrését, azok mintaképévé legyek, akik hinni fognak, hogy örök életre jussanak.


text:
Az örök korok királyának pedig, a romolhatatlan, láthatatlan, egyetlen Istennek megbecsülés és dicsőség szálljon az örök korok korain át! Ámen.


text:
A rólad megelőzőleg hallott prófétálásokra gondolva, azt a parancsot teszem letétbe nálad, gyermekem Timóteus, hogy e próféciákon állva harcold meg ama nemes harcot,


text:
hittel és jó lelkiismerettel, melyet némelyek eltaszítottak maguktól és a hit dolgában hajótörést szenvedtek.


text:
Közülük való Himenajosz és Alexander, kiket átadtam a Sátánnak, hogy megnevelődjenek, és többé ne káromoljanak.


text:
Mindenek előtt kérlellek hát titeket, hogy tartsatok könyörgéseket, imádkozásokat, Istennel való társalgásokat és hálaadásokat minden emberért,


text:
királyokért és minden felettesért, hogy nyugodt és csendes életet élhessünk teljes istenfélelemmel és tisztességgel.


text:
Ugyanerre rendeltek engem is hírnöknek és apostolnak, igazságot mondok, nem hazudok, hűséggel és igazsággal nemzetek tanítójának.


text:
Akarom, hogy a férfiak minden helyen imádkozzanak, jámbor kezeket emelve az égre, haragtól és számítgatástól mentesen.


text:
Hasonlóképpen a nők is szemérmetesen és józanul, szerény ruhával ékesítsék magukat, ne hajberakásokkal, arannyal, gyöngyökkel, költséges ruházattal,


text:
A tanítást nőnek nem engedem meg, sem azt, hogy férfin önkényeskedjék, hanem hogy csendességben legyen.


text:
Meg aztán nem Ádámot tévelyítették el, hanem azután, hogy félrevezették, az asszony lett a parancs áthágójává.


text:
De meg fog menekülni a gyermekszülésen át, ha a többi asszonnyal együtt megmarad hűségben, szeretetben, józansággal párosuló szentségben.


text:
A püspöknek feddhetetlennek kell lennie, egy asszony férjének, józannak, megfontoltnak, erkölcsösnek, vendéget szívesen látónak, tanításra késznek,


text:
Ha valaki a saját házát nem tudja elkormányozni, hogyan akarja az Isten eklézsiájának gondját viselni?


text:
A diakónusok hasonlóképpen tisztességesek legyenek, ne kétnyelvűek, ne sok borivásba merültek, ne piszkos nyereséget hajhászók,


text:
Ha ugyanis szépen szolgáltak, szép fokozatot nyernek maguknak, és sok szabadságot a szólásra a Felkent Jézusba vetett hiten át.


text:
ha mégis késném, hogy megtudd, miképp kell az Isten házába forgolódnod, mely az élő Isten eklézsiája, az igazság oszlopa és szilárd támasza.


text:
Elismerten nagy az istenfélelem titka: aki láthatóvá lett húsban, igazságosnak bizonyult szellemben, meglátták angyalok, hirdették a nemzeteknek, hitelt talált a világban, felvétetett dicsőségben.


text:
A Szellem pedig kifejezetten mondja, hogy a késői időkben némelyek elpártolnak majd a hittől, s tévelyítő szellemekre és ördögök tanításaira fognak figyelni,


text:
Ezek tiltani fogják a házasságot, olyan eledelektől tartózkodnak majd, melyeket Isten hálaadással való fogyasztásra teremtett azoknak, akik hívek és az igazság felismerésére eljutottak.


text:
Mert az Isten minden teremtménye hasznos és semmi sem elvetendő, amit hálaadással veszünk magunkhoz,


text:
Ha ezeket a testvérek elé tárod, a Felkent Jézusnak hasznos kiszolgálója leszel, akiről látszik, hogy a hitnek és a hasznos tanításnak beszédem nőtt fel, mely tanításnak te is követője voltál.


text:
A közönséges és vénasszonyos meséket azonban utasítsd el. Ellenben gyakorold magad az istenfélelem elérésében.


text:
Mert a testtel folytatott gyakorlásnak kevés a haszna, az istenfélelem ellenben mindenre hasznos, mert mind a mostani, mind a következő élet ígérete benne van.


text:
Hiszen azért fáradunk és küzdünk, mert reménységünk az élő Istenben van, aki minden ember megmentője, leginkább a hívőknek.


text:
Ifjúságodat senki meg ne vesse, hanem mintaképe légy a híveknek szóban, forgolódásban, szeretetben, hűségben, szent tisztaságban.


text:
El ne hanyagold a benned levő kegyelem-ajándékot, mely prófétáláson át a vének kezének rád vetésével adatott néked.


text:
Ügyelj magadra és a tanításra. Maradj meg bennük. Mert ha ezt teszed, magadat is megmented, hallgatóidat is.


text:
Ha pedig valamely özvegynek gyermekei vagy ivadékai vannak, tanítsák meg először a saját házukat az istenfélelemre és arra, hogy szüleiknek viszontgondoskodással fizessenek, mert ez kedves az Istennek.


text:
Annak, aki valóban özvegy és egyedül maradt, reménysége az Úrban van, a ilyen éjjel-nappal a könyörgések és imádkozások mellett marad,


text:
Ha pedig valaki az övéiről, s főleg házanépéről nem gondoskodik, az olyan a hitet megtagadta, s rosszabb a hitetlennél.


text:
aki mellett nemes tettek tesznek tanúságot, aki gyermeket nevelt, idegeneket megvendégelt, szentek lábát mosta, szorongatottakat megsegített, minden jó tettnek utána látott.


text:
A fiatalabb özvegyeket utasítsd el, mert ha a Felkent ellenére túlteng bennük az indulat, s férjhez akarnak menni,


text:
egyúttal, minthogy henyék, megtanulják a házról-házra őgyelgést, s nemcsak henyékké lesznek, hanem fecsegőkké, kandi népséggé, kik azt beszélik, amit nem kellene.


text:
Azt akarom, hogy a fiatalok menjenek férjhez, szüljenek gyermekeket, házukat igazgassák, s az ellenfélnek semmi alkalmat ne adjanak a gyalázkodásra.


text:
Ha egy hívő asszonynak özvegyei vannak, tartsa el őket, és ne az eklézsiát terheljék, hogy a valóban özvegyeket lehessen megsegíteni.


text:
Azokat a véneket, akik jó elöljárók voltak, kétszeres megbecsülésre kell méltatni, kiváltképpen azokat, akik az Igével és tanítással fáradoztak.


text:
Azt mondja ugyanis az írás: "Ne kösd be a nyomtató ökör száját!" továbbá: "Méltó a munkás a bérére."


text:
Erős bizonyságot teszek Isten, a Felkent Jézus és a kiválogatott angyalok előtt, hogy e tanításokat meg kell őrizned előítélet nélkül, és semmit részrehajlással nem szabad cselekedned.


text:
Elhamarkodva senkire se tedd fel kezed, ne vállalj közösséget mások vétkeivel; szentül tisztán őrizd meg magadat.


text:
légy vízivó tovább, hanem gyomrod miatt és gyakori erőtlenségedre való tekintettel használj kevés bort.


text:
Vannak emberek, akiknek vétkeik mindenki előtt nyilvánosak, és előttük mennek ítéletre. Vannak némelyek, akiket követnek vétkeik.


text:
Éppen így a nemes tettek is nyilvánvalóak mindenki előtt és lehetetlen, hogy elrejthető legyen az, ami másképp van.


text:
Mindazok a rabszolgák, akik iga alatt vannak, saját gazdáikat teljes megbecsülésre méltóknak tekintsék, hogy az Isten nevét és a tanítást káromlás ne érje.


text:
Ha valakiknek hívő parancsolóik vannak, ne vessék meg azokat azért, mert testvérek, hanem inkább végezzék szolgai munkájukat éppen azért, mert hívek és szeretettek, és mert ahhoz tartják magukat, hogy a jót munkálják. Ezeket tanítsd és ezekre buzdíts!


text:
Ha valaki mást tanít és nem járul hozzá a mi Urunknak, a Felkent Jézusnak egészséges beszédeihez, sem az istenfélelemre oktató tanításhoz,


text:
az olyan elvakult, semmihez sem ért, hanem a vitatkozásnak és a szavakkal való csatározásnak betegségében szenved. Ilyesmiből támadnak az irigység, civódás, káromlások, rossz gyanakvások,


text:
értelmükben megromlott, s az igazságtól megfosztott emberek szüntelen súrlódásai, akik úgy vélekednek, hogy az istenfélelem a nyerészkedésre való.


text:
Akik ellenben meg akarnak gazdagodni, kísértésbe, tőrbe és sok értelmetlen és káros kívánságba esnek. Az ilyenek az embereket a veszedelem és pusztulás mélységébe taszítják,


text:
mert a gonosz dolgok gyökere a pénz kedvelése. Némelyek, mikor ez után futottak, eltévelyedtek a hittől és sokféle kínnal szúrták át magukat.


text:
Ám te, Istennek embere, menekülj ezektől. Fuss az igazságosság, istenfélelem, hűség, szeretet, állhatatosság, nyájasság után.


text:
Küzdd a hitnek nemes harcát, ragadd meg az örök életet, melyre elhívtak, amelyről ama szép vallástételt letetted sok tanú előtt.


text:
A mindeneket életre szülő Isten előtt és a Felkent Jézus előtt, ki Poncius Pilátus idején ama szép vallástétellel tanúságot tett, parancsolom neked, hogy


text:
melyet a maga idejében meg fog mutatni ama boldog, a Hatalom egyetlen Birtokosa, királyoknak Királya és uraknak Ura.


text:
Kinek egyedül van halhatatlansága, ki megközelíthetetlen világosságban lakik, kit még egy ember sem látott, s nem is képes meglátni. Kié a megbecsülés és az örök uralom. Ámen.


text:
Azoknak, akik a mostani korban gazdagok, parancsold meg, hogy ne jártassák fenn a magasban az eszüket, s ne vessék reménységüket a bizonytalan gazdagságba, hanem Istenbe, aki mindent, ami élvezetünket szolgálja, gazdagon nyújt nekünk


text:
avégre, hogy a jót munkáljuk, nemes munkákban gazdagodjunk, szívesen adakozók, vagyonúnkat másokkal közlők legyünk,


text:
Óh Timóteus! Orizd meg, amit rád bíztak és kerüld a szentségtelen, üres szavakat, fordulj el a hamisan tudománynak nevezett álismeret ellenvetéseitől,


text:
Pál, ki az Isten akaratából a Felkent Jézusban adott élet ígérete alapján a Felkent Jézus apostola lett, írja e levelet,


text:
szeretett gyermekének, Timóteusnak. Kegyelmet, könyörületet, békességet kívánok néked Istentől, az Atyától és Urunktól a Felkent Jézustól.


text:
Hálás vagyok Istennek, kinek apáim óta tiszta lelkiismerettel szolgálok, hogy éjjel és nappal szakadatlanul rád emlékezem könyörgéseimben.


text:
s emlékezetembe idézem azt a képmutatástól mentes hitet, mely benned van, mely először nagyanyádban, Loiszban, azután anyádban, Eunikében lakozott, végül - meg vagyok győződve - benned is.


text:
Ez okból emlékeztetlek arra, hogy az Istennek ezt a kegyelemajándékát, mely az én kézrátételemen keresztül van rajtad, újra lángra kell lobbantanod,


text:
mert Isten nem gyávaság szellemét adta nekünk, hanem hatalomnak, szeretetnek és józanságnak szellemét.


text:
Ne szégyellj hát Urunk mellett tanúságot tenni, ne szégyellj engem, ki érte vagyok fogoly, hanem szenvedd el a gonoszt velem együtt az örömüzenetért, annak az Istennek hatalmából,


text:
aki megmentett és előzetes határozatának megfelelően szent hívással elhívott bennünket, nem tetteink alapján, hanem kegyelmének következményeképpen, melyet a Felkent Jézusban örök idők előtt adott már nekünk,


text:
de csak most tett láthatóvá Megmentőnknek, a Felkent Jézusnak megjelenésén keresztül, ki örömüzenetén át hatálytalanná tette a halált, s megvilágította az életet és a romolhatatlanságot.


text:
Ez az oka annak is, hogy ezeket szenvedem, de nem szégyenlem, mert tudom, kinek hittem s meg vagyok győződve, hogy van hatalma arra, hogy azt, amit nála letettem, ama napig megőrizze.


text:
Mintakép gyanánt tartsd magad előtt azokat az egészséges beszédeket, melyeket a Felkent Jézusban található hűségben és szeretetben én tőlem hallottál.


text:
Tudod azt, hogy az ázsiaibeliek mindannyian elfordultak tőlem. Ezek közül valók Fügelosz és Hermogenész.


text:
Adja meg neki az Úr, hogy ama napon könyörületet találjon az Úrnál. Hogy pedig Onéziforosz milyen szolgálatot tett Efézusban, jobban tudod te.


text:
s amiket tőlem sok tanún át hallottál, bízd rá azokat megbízható emberekre, akik megfelelőek lesznek arra, hogy másokat is megtanítsanak.


text:
Senki, aki táborba száll, nem elegyedik a testi élet foglalatosságaiba, hogy annak nyerje meg tetszését, aki őt katonának fogadta.


text:
Tartsd emlékezetedben a Felkent Jézust, aki a halottak közül feltámadt, és Dávid magvából való, ahogy az én örömüzenetem mondja.


text:
Ez az örömüzenet szenvedteti el velem a gonoszt, mint egy gonosztevővel egész a bilincsekig. Ám Isten Igéje nincs bilincsbe verve,


text:
ezért van, hogy mindent állhatatosán eltűrök a kiválogatottakért, hogy ők is elnyerjék a Felkent Jézusban nyíló menekülést, örök dicsőséggel együtt.


text:
Ha állhatatosak vagyunk, vele együtt királyságra fogunk jutni mi is. Ha megtagadjuk őt, ő is megtagad majd minket,


text:
Ezekre emlékeztess, Isten előtt tett erős bizonyságtétellel, hogy ne legyenek szócsaták, melyek semmire sem hasznosak, csak a hallgatók felforgatására.


text:
Serényen igyekezz arra, hogy kipróbáltan állhass egykor az Isten elé, olyan munkás gyanánt, akinek nem kell szégyent vallania, aki helyesen hasogatja az igazság beszédét.


text:
kik az igazságot elhibázták, mikor azt beszélték, hogy a feltámadás már megtörtént, és ezzel felforgatják némelyek hitét.


text:
Mindamellett szilárdan áll az isteni alap és ez a pecsétje: "Ismeri az Ur, kik az övéi" és: "Álljon el hamisságtól mindenki, ki a Felkent nevét ajkára veszi."


text:
Nagy házban nemcsak arany és ezüst edények vannak, hanem fa- és cserépedények is, és némelyik megbecsült, más becstelen célt szolgál.


text:
Ha valaki e dologtól megtisztítja magát, tisztes célra való edénnyé lesz, megszentelt, gazdájának jól használható, minden jó munkára kész.


text:
Az ifjúkori vágyaktól menekülj. Fuss az igazságosság, hűség, szeretet, békesség után azokkal együtt, akik az Urat tiszta szívből segítségül hívják.


text:
Aki az Úr rabszolgája, annak nem hadakoznia kell, hanem mindenki iránt nyájasnak kell lennie, tanításra képesnek, gonoszát eltűrőnek, az ellenszegülőket szelíden nevelőnek,


text:
tudniillik az emberek magukat és a pénzt kedvelők, kérkedők, fennhéjázók, káromlók, szüleik iránt engedetlenek, hálátlanok, elvetemültek,


text:
Olyanok, akiknél megvan az istenfélelem külső látszata, de annak hatalmát megtagadják. Fordulj el tőlük!


text:
Közülük valók tudniillik azok, akik beférkőznek a házakba, s foglyul ejtik a vétkektől elhalmozott, sokféle kívánságtól űzött asszonykákat,


text:
Amilyen módon Jannész és Jambrész állottak ellene Mózesnek, úgy állnak ellene ezek is az igazságnak, értelmükben megromlott, a hit dolgában próbát nem álló emberek.


text:
De tovább előretörni nem tudnak, mert esztelenségük mindenki előtt kiviláglik, amint amazokkal is történt.


text:
Te azonban az én tanításomat követted, az én életutamat, az én célkitűzéseimet, az én hűségemet, hoszzútűrésemet, szeretetemet, állhatatosságomat,


text:
üldöztetéseimet, szenvedéseimet, melyek Antiókhiában, Ikóniumban, Lisztrában estek rajtam. Milyen üldözéseket viseltem el! De mindegyikből kiragadott az Úr.


text:
Szemfényvesztő, rossz emberek előre törik magukat, hogy még rosszabbra jussanak. Tévelyítenek és eltévelyednek.


text:
és mert kisgyermek korodtól ismered a Szent írásokat, melyek képesek bölccsé tenni téged annak a menekülésnek dolgában, mely a Felkent Jézusba vetett hiten keresztül lelhető.


text:
Az egész írást Isten sugallta, s hasznos az a tanításra, meggyőzésre, helyreállításra, igazságosságban való nevelésre,


text:
Erős bizonyságot teszek Isten és a Felkent Jézus előtt, ki eleveneket és holtakat fog ítélni, arról, hogy ő meg fog jelenni és királyságra lép.


text:
Hirdesd az igét, állj ki, akár alkalmas az idő rá, akár nem, győzz meg, dorgálj, bátoríts teljes hosszútűréssel és tanítással.


text:
Mert olyan idő jön, mikor az egészséges tanítást nem fogják elviselni, hanem saját kívánságaik szerint fognak felhalmozni maguknak tanítókat, mert viszket a fülük.


text:
Te azonban légy mindenekben józan, szenvedd el a gonoszt, tedd az örömhirdető munkáját, töltsd be egészen szolgálatodat.


text:
A jövendőre félretették nekem az igazságosság koszorúját és azt ama napon az Ur, az igazságos bíró meg fogja nekem adni, de nemcsak nekem, hanem mindazoknak, akik szeretettel várják az O megjelenését.


text:
Démász, miután a mostani kort megszerette, magamra hagyott engem, elment Tesszalonikába, Kreszcensz Galáciába ment, Titusz Dalmáciába.


text:
Lukács van velem egyedül. Márkuszt vedd magadhoz, és hozd magaddal avégre, hogy engem kiszolgáljon, nagyon hasznos nekem.


text:
Ha jössz, azt a köpenyt, melyet Troászban Kárpusznál hagytam, hozd magaddal, a könyveket is, különösen a pergameneket.


text:
Első védekezésemkor senki a jelenlétével nem támogatott, hanem mindannyian magamra hagytak. Ne számítsák be nekik.


text:
Ám mellém állt az Úr, s hatalomhoz juttatott, hogy rajtam keresztül teljes célját elérje az igehirdetés és meghallják ezt a nemzetek mind. Engem az Úr kiragadott az oroszlán szájából.


text:
Ki is fog ragadni minden rossz munkából, s át fog menteni mennyei királyságába. Övé legyen a dicsőség, el az örök korok korain át! Ámen.


text:
Serénykedj, hogy a tél előtt eljöhess. Köszöntének téged Eübulosz, Pudensz, Linosz. Klaudia és az öszszes testvér.


text:
Én Pál, Isten rabszolgája, a Felkent Jézus apostola, azt írom ebben a levélben az én valódi gyermekemnek, Titusznak, ami az Isten kiválogatottai hitéből és az istenfélelemmel megegyező igazság felismeréséből következik.


text:
Ez a felismerés az örök élet reménységén alapul, melyet az örök korok előtt megígért az az Isten, aki nem hazudik,


text:
aki Igéjét az igehirdetésben az ő saját időpontjaiban láthatóan kijelentette abban az igehirdetésben, mellyel a mi megmentő Istenünknek rendelkezése engem bízott meg.


text:
Amiatt hagytalak Krétában, hogy a még el nem intézett dolgokat eligazítsad, hogy városonként véneket rendelj, ahogy én azt neked elrendeltem,


text:
megválogatva, hogy ki feddhetetlen, egyfeleségű férfi, hogy hűséges gyermekei vannak-e, hogy nincs-e romlottsággal vádolva vagy nem engedetlen-é.


text:
Mert a felügyelőnek, mint Isten sáfárának, feddhetetlennek kell lennie, nem önhittnek, nem hirtelen haragúnak, nem bor mellett ülőnek, nem civakodónak, nem rút nyereséghajhászónak,


text:
hanem vendégekhez kedvesnek, a jó kedvelőjének, meggondoltnak, igazságosnak, jámbornak, önmegtartóztatónak,


text:
olyannak, aki ragaszkodik a tanítással megegyező, megbízható Igéhez, hogy képes legyen bátorítani is az egészséges tanítással, de meggyőzni is vele az ellentmondókat.


text:
Mert sokan vannak engedetlenek, hiábavalóságokat fecsegők, és félrevezetők, leginkább a körülmetélkedésből valók,


text:
kikre szájkosarat kell tenni, kik egész házakat felforgatnak, mikor gyalázatos nyereség kedvéért oly dolgokat tanítanak, melyeket nem kellene.


text:
Ez a tanúságtétel igaz. Ez okból kímélet nélkül bizonyíts rájuk, hogy a hitben egészségesek legyenek,


text:
A tisztáknak minden tiszta, de a fertőzötteknek és hitetleneknek semmi sem tiszta, ellenkezőleg, fertőzött mind az értelmük, mind a lelkiismeretük.


text:
Azt vallják, hogy ismerik Istent, de tetteikkel megtagadják, amennyiben utálatosak, engedetlenek, és semmi jó munkában ki nem állják a próbát.


text:
az öreg férfiak józanok legyenek, tisztességesek, épeszűek, hitben, szeretetben, állhatatosságban egészségesek.


text:
Éppen úgy az öregasszonyok szentekhez illő állapotban éljenek, ne legyenek vádaskodók, se sok bornak rabszolgái, nemes szokásokat tanítsanak,


text:
épeszűekké, szentül tisztákká, háziasokká, jókká, saját férjüknek alávetettekké, hogy miattuk az Isten igéjét ne káromolják.


text:
egészséges, gyanútól mentes beszédet nyújts, hogy az ellenfél megszégyenüljön, ha semmi hitványát nem mondhat felőlünk.


text:
A rabszolgák a nekik parancsolóknak mindenben alávessék magukat, kedvüket keressék, ellent ne mondjanak,


text:
semmit el ne csenjenek, hanem teljes derekas hűséget tanúsítsanak, hogy életükkel megmentő Istenünknek tanítását mindenben ékesítsék.


text:
s ez arra nevel bennünket, hogy az istentelenséget és a világi vágyakat megtagadjuk, hogy ép ésszel, igazságosan és istenfélelemmel éljünk a mostani korban,


text:
s úgy várjuk a boldog reménységet, hogy a nagy Istennek és megmentőnknek, a Felkent Jézusnak dicsősége felragyogjon,


text:
aki magát odaadta értünk, hogy a törvény mindenfajta megrontásából megváltson bennünket, és így egy gazdag, nemes munkákban buzogó népet tisztítson magának.


text:
Hozd emlékezetükbe, hogy a fejedelemségeknek, hatóságoknak vessék magukat alá, a felsőbbségnek engedelmeskedjenek, minden jó munkára készen legyenek,


text:
senkit rossz hírbe ne hozzanak, ne legyenek harciasak, legyenek kíméletesek, minden ember iránt szelídséget tanúsítók.


text:
Hiszen egykor mi is esztelenek, engedetlenek, tévelygők, sokféle kívánságnak és kéjnek rabszolgái voltunk, gonoszságban és irigységben töltöttük életünket, utálatosak voltunk, egymást gyűlöltük.


text:
kimentett bennünket, nem igazságosságban véghezvitt tettek alapján, melyeket állítólag mi tettünk, hanem könyörületének következményeképpen az újonnan születés fürdőjén, és a Szent Szellem megújításán keresztül,


text:
Hogy miután kegyelme igazságosakká tett, az örökélet reménységének megfelelően örök sorsrész elnyerői lehessünk.


text:
Megbízható az Ige, s azt akarom, hogy e dolgok felől teljes biztonságot nyújts hallgatóidnak, hogy azok, akik Istenben hívőkké lettek, azon jártassák eszüket, hogy hogyan lehet nemes tettekkel a többiek élére kerülni. Ezek szépek és hasznosak az embereknek.


text:
Az ostoba vitatkozások, a leszármazási táblázatok, a civódás és harcok elől ellenben térj ki, mert hasznuk nincs, hiábavalók.


text:
Mikor majd Artemászt vagy Tüchikoszt elküldöm hozzád, siess, jöjj hozzám Nikopoliszba, mert úgy határoztam, hogy ott telelek át.


text:
Tanulják meg a mieink is, hogy a kényszer teremtette szükségekkel szemben nemes tettekkel álljanak az élre, hogy gyümölcstelenek ne legyenek.


text:
Köszöntenek téged mind a velem levők. Köszöntsd azokat, akik hűségben kedvelnek minket. A kegyelem legyen mindnyájatokkal!


text:
Pál, a Felkent Jézus foglya és Timóteus testvér írják e levelet a szeretett Filemonnak, munkatársunknak,


text:
mikor szeretetedről, és arról a hűségről hallok, melyet az Úrhoz, Jézushoz és az összes szentek iránt ápolsz magadban,


text:
hogy a hiteddel való közösség hatékony legyen minden olyan jónak felismerésére, ami bennünk a Felkent iránt ébred.


text:
Mert sok örömet és bátorítást leltem a te szeretetedben, mert a szentek lelkére megnyugtatólag hat a tejelenléted, testvérem.


text:
de a szeretetért inkább kérlellek én, minthogy olyan ember vagyok, amilyen vagyok: vén, és most még hozzá a Felkent Jézus foglya is.


text:
Mégis a te szándékod megismerése nélkül semmit sem akartam tenni, hogy ne úgy tedd a jót, mintha kényszerülve volnál rá, hanem önként.


text:
többé nem rabszolgának, hanem rabszolgánál többnek, szeretett testvérnek, főképpen nekem, de mennyivel inkább neked a húsban is, az Úrban is.


text:
Ha már most a kölcsönös közlés viszonyában vagy velem, úgy vedd őt pártfogásodba, mintha én volnék a helyében.


text:
Én, Pál, írom a saját kezemmel: én megfizetem. Hogy azt ne mondjam neked: te rajta kívül még magaddal is tartozol nekem.


text:
Bizony testvérem, én az Úrban hasznot akarok belőled húzni. A Felkentben csillapítsd le az én bensőmet.


text:
Egyúttal azonban készíts nekem is szállást, mert remélem, hogy imádságaitokon át a kegyelem nektek fog engem ajándékozni.


text:
a mostani napok utóján hozzánk is szólt Fiában, akinek a mindenséget örökrészéül rendelte, akin át az örök korokat is elkészítette.


text:
A Fiú a dicsőség kisugárzása, az Istenben az Ő lényének kimetszett képe. Hatalmas szavával Ő hordozza a mindenséget is, Ő szerezte meg a vétkek bocsánatát, s azután leült a magasságban az isteni Fenség jobbja felől,


text:
miután annyival hatalmasabbá lett az angyaloknál, amennyivel azokénál különb névnek lett örökrészesévé.


text:
Mert az angyalok közül ugyan melyiknek mondtak ilyesmit: "Fiam vagy te, ma nemzettelek téged!" Majd újra: "Atyjává leszek neki, Ő meg Fiammá lesz nekem!"


text:
Mikor pedig ismét bevezeti az elsőszülöttet a lakott földre, így szól: "Boruljanak mind lába elé Istennek angyalai."


text:
A Fiúhoz ellenben így szól: "Trónod ó Isten, az örök kornak korain át megáll, királyságodnak pálcája az egyenesség pálcája.


text:
Igazságosságot szerettél, törvénytiprást gyűlöltél, ezért kent fel téged az Isten, a te Istened részestársaid fölé az ujjongás olajával."


text:
mint egy fátyolt, úgy göngyölöd össze őket, vagy mint egy köpenyt és elváltoznak. Te ellenben ugyanaz vagy, esztendeid ki nem hagynak."


text:
Ugyan melyik angyalhoz szólt valaha is így: "Ülj le jobbomon, míg ellenségeidet lábad zsámolyává nem teszem?"


text:
Nem mindannyian szolgálattevő szellemek-é, kiket mások kiszolgálására küldtek el azok érdekében, akik örökrészül fogják kapni a megmenekülést?


text:
Mert ha az angyalokon át szólt ige szilárdnak bizonyult, úgyhogy minden áthágás és engedetlenség elnyerte méltányos bérét,


text:
akkor hogy menekülhetünk mi el, miután ekkora meneküléssel nem törődtünk? Erről a menekülésről kezdetben az Úr beszélt, és akik hallották, biztos hírt adtak róla nekünk.


text:
Isten ezután megtetézte jelek, csodák és sokféle hatalomnyilvánulás bizonyságtételével, Szent Szellemének széjjelosztásával, kit úgy osztott szét, ahogy akarta.


text:
Valahol valaki határozott bizonyságot tett: "Kicsoda az ember, hogy megemlékezel róla? Az embernek fia, hogy reá tekintesz?


text:
mindent lába alá vetettél." Azzal ugyanis, hogy a mindenséget alája vetette, azt fejezi ki, hogy semmit nem hagyott neki alá nem vetetten. Most azonban még nem látjuk, hogy a mindenség alája volna vetve.


text:
De Jézusról, akit kevés időre az angyaloknál csakugyan kisebbé tett, azért, hogy Isten kegyelmétől hajtva, mindenkiért megkóstólja a halált, azt látjuk, hogy halálos szenvedéséért dicsőséggel és tisztességgel koszorúzták meg.


text:
Mert úgy illett, hogy szenvedéseken keresztül tegye bevégzetté azt, akiért és akin keresztül a mindenséget teremtették, aki sok fiat vezet dicsőségre, s aki az ő megmenekedésüknek a szerzője.


text:
így tudniillik mind a megszentelő, mind a megszenteltek mind egytől származtak, ez okból nem szégyenli őket testvéreinek nevezni.


text:
Hiszen az írás így szól: "Hírül adom nevedet testvéreimnek, az eklézsia közepette énekkel magasztallak."


text:
Majd ismét: "Bizalmam benne lesz." Aztán megint: "Itt vagyok én és a gyermekek, akiket nekem adott az Isten."


text:
Miután a gyermekekkel a vér és hús közösségébe lépett, neki is hasonlóképpen részt kellett kapnia a húsból és vérből, hogy a halálon át hatástalanná tehesse azt, aki uralkodik, a vádlót,


text:
és szabadon bocsáthassa azokat, akiket a haláltól való félelem egész életükön át rabszolgaságban tartott.


text:
Ezért tartozott mindenben hasonlóvá válni a testvérekhez, hogy könyörülő és Isten felé végzett szolgálatban hűséges főpap lehessen, hogy így engesztelést szerezzen a nép vétkeiért.


text:
Amenynyiben ugyanis Őt magát is megkísértették szenvedésekkel, képes azokon segíteni, akik kísértést szenvednek.


text:
Azért hát, szent testvéreim, menynyei elhívás részestársai, figyeljetek vallástételünk Apostolára és Főpapjára, Jézusra,


text:
Figyeljétek meg, hogy Őt Mózesnél annyival nagyobb dicsőségre méltatták, amennyivel nagyobb becsülete van annak, aki a házat elkészítette, a háznál magánál.


text:
Mózes az ő egész házán úgy volt hű, mint cseléd, és feladata az volt, hogy azokról, amiknek el kellett hangzaniok, tanúságot tegyen,


text:
ellenben a Felkent Fiúként állt annak háza felett, akinek háza mi vagyunk, ha ugyan a szabad szólás bizalmánál és a reménységgel való dicsekvésnél végig szilárdan megmaradunk.


text:
ahol atyáitok próbára tettek, és azzal kísértettek engem, annak ellenére, hogy negyven éven át látták tetteimet.


text:
Azért haragudtam meg arra a nemzedékre, és mondtam: szívükben mindig tévelyegnek. Utaimat nem ismerték meg,


text:
Vigyázzatok testvéreim, hogy valamelyikőtökben valamikor rossz szív ne legyen, olyan, mely elpártol az élő Istentől.


text:
Ellenkezőleg, minden egyes napon bátorítsátok egymást, amíg csak "mát" mondanak, hogy közületek senkit meg ne keményítsen a vétek tévelyítő hatalma.


text:
Mert a Felkent birtokostársaivá lettünk, ha a kezdetbeli állhatatosságot csakugyan végig szilárdan megtartjuk.


text:
Vajon, mikor azt mondja: "Ma, ha az Ő szavát halljátok, meg ne keményítsétek szíveteket, mint az elkeseredéskor",


text:
kiket ért azok alatt, akik elkeseredtek, mikor meghallották a szót? Csak nem mindazokat, akik Mózes vezetésével Egyiptomból kijöttek?


text:
Ugyan kikre haragudott negyven éven át? Nem azokra, akik vétkeztek, akiknek tagjai a pusztában elhullottak?


text:
Kiknek esküdött meg, hogy nem mennek be az ő nyugalmába, ha nem azoknak, akik engedetlenekké lettek?


text:
Hadd fogjon el hát minket a félelem attól, hogy mikor még fennáll ígérete, hogy be lehet menni az ő nyugalmába, közületek valaki esetleg úgy tűnhetik fel, mint aki elkésett abból.


text:
Mert nekünk is éppen úgy hirdették az örömüzenetet, mint azoknak. De azoknak a hallott Ige nem használt, mert a hallottakat nem kapcsolták össze hittel.


text:
Mi tudniillik, akik hittünk, bemegyünk a nyugalomba, ahogy megmondotta: "Ahogy megesküdtem haragomban: Nem mennek be nyugalmamba", ámbár munkái a világ megalapítása óta megtörténőben vannak.


text:
Valahol ugyanis így szól a hetednapról: "S megnyugodott az Isten a hetedik napon minden munkájától."


text:
Miután tehát még hátra van, hogy némelyek abba bemenjenek és azok, akik előzőleg hallották az örömüzenetet, engedetlenségük miatt nem mentek be,


text:
ismét meghatároz egy napot: "Ma"- mondja Dávidnál, annyi idő elmúltával, ahogy előbb már mondottam: "Ma, ha szavát halljátok, meg ne keményítsétek szíveteket."


text:
Hiszen aki az Ő nyugalmába bement, az szintén megnyugodott a maga munkáitól, amint Isten is a magáéitól.


text:
Legyünk hát serényen rajta, hogy abba a nyugalomba bemehessünk, s hogy valaki az engedetlenségnek ugyanabba a példájába ne essék.


text:
Mert az Isten Igéje él és hatékony, élesebb bármely kétélű kardnál, és elhat a léleknek és szellemnek, az ízeknek és velőknek széjjeloszlásáig, megítélni képes a szív szenvedélyeit és gondolatait.


text:
Nincs olyan teremtmény, mely előtte láthatatlan volna, minden mezítelen és leleplezett annak szeme előtt, aki felé a mi beszédünk fordul.


text:
Mivel tehát van nekünk főpapunk, aki áthatolt az egeken: Jézus, az Isten Fia, ragaszkodjunk a vallástételhez.


text:
Hiszen nem olyan főpapunk van, aki nem képes erőtlenségeinkkel együtt szenvedni, ellenkezőleg, mindenben hasonlóan megkísértetett, a vétektől eltekintve.


text:
Járuljunk hát a szabad szólás bátorságával a kegyelem trónjához, hogy könyörületet, és kegyelmet találjunk kellő időben jövő segítségül.


text:
Mert minden főpapot emberek közül vesznek, és emberekért állítanak be az Isten felé végzendő szolgálatra, hogy adományokat s véres áldozatokat vigyen a vétkekért,


text:
éspedig oly főpapot, aki elnéző tud lenni az értelmetlenekkel és tévelygőkkel szemben, miután őt magát is erőtlenség fogja körül,


text:
S ezt a tisztességet önkényesen senki el nem veheti magának, csak ha Isten hívja el rá, amint ez Áronnal is történt.


text:
így a Felkent sem maga adta magának a dicsőséget, hogy főpap legyen, hanem az adta, aki ezt mondta neki: "Fiam vagy te. Én ma nemzettelek téged."


text:
Az, aki húsban töltött napjaiban erős kiáltásokkal és könnyek között könyörgéseket és esedezéseket küldött ahhoz, akinek hatalma volt arra, hogy Őt a halálból kimentse, továbbá lelkiismeretességéért meghallgatást talált,


text:
Így lehetett, miután bevégzetté lett, örök menekülés okává mindazok számára, akik engedelmeskednek neki,


text:
Mert bár ez idő szerint már tanítóknak kellene lennetek, ismét arra van szükségetek, hogy Isten mondásainak kezdeti elemeire tanítsunk titeket. Aszerint, amivé lettetek, tejre van szükségetek, nem szilárd eledelre.


text:
Bevégzetteknek való a szilárd táplálék, azoknak, akiknek érzékszerveit a gyakorlat fejlesztette ki annak megkülönböztetésére, ami nemes, és ami gonosz.


text:
Ezért hagyjátok el a Felkentről szóló kezdetbeli beszédet. Be-végzettségre kell jutnunk, nem újra rakosgatnunk az új felismerésre térésnek, a holt munkák elhagyásának és az Istenben való hitnek alap ját,


text:
Mert az lehetetlen, hogy azok, akik egyszer megvilágosodtak, a mennyei ajándékot megízlelték, a Szent Szellemnek részeseivé váltak,


text:
akik mégis elálltak az igazság mellől és félreestek, lehetetlen, hogy azok mégegyszer megújuljanak és új felismerésre térjenek, ők, akik az Isten Fiát maguknak újra megfeszítették, és Ot kipellengérezték.


text:
Mert az a föld, mely a rá gyakran hulló esőt megissza, és hasznos növényt terem azoknak, akik megművelik, áldást kap Istentől,


text:
de ha aztán tövist, tüskét terem, próbát nem állónak nyilvánítják, átokhoz lesz közel, s a vége az, hogy elégetik.


text:
De mi jobbról vagyunk felőletek meggyőződve szeretteim, olyasmiről, aminek a megmeneküléshez van köze, még ha így beszélünk is.


text:
Mert nem oly igazságtalan az Isten, hogy elfeledkezzék munkátokról és szeretetetekről, melyet neve iránt tanúsítottatok, mikor a szenteket kiszolgáltátok, sőt ki is szolgáljátok.


text:
Ám azt kívánjuk, hogy közületek mindenki ugyanazt a serénységet tanúsítsa mindvégig, hogy a reménység teljes bizonyosságára jussatok,


text:
hogy ne legyetek restek, hanem azoknak utánzói, akik hiten és hosszútűrésen át az ígéreteket örökrészül fogják kapni.


text:
Mert mikor Isten Ábrahámnak az ígéretet tette, minthogy senkire nagyobbra nem esküdhetett, önmagára esküdött meg


text:
íly módon: "Amilyen igaz, hogy vagyok, olyan igaz, hogy igen megáldalak, és nagyon megszaporítlak téged."


text:
Emberek ugyanis valakire nagyobbra szoktak megesküdni, és minden ellentmondásnak azzal vetnek véget, hogy szavuk megszilárdítására megesküsznek.


text:
Amennyiben az ígéret örökrészeseinek különös mértékben meg akarta mutatni, hogy Isten szándékai megváltozhatatlanok, esküvel biztosította,


text:
hogy két változhatatlan tényen át, melyekben Isten nem hazudhat, erős bátorítást nyerjünk mi, kik az elénk helyezett reménységbe belefogózva elmenekültünk.


text:
Ezt a bátorítást lelkünk biztos és szilárd horgonyaként tartjuk, mint valamit, ami behatol ama függönyön belül,


text:
Mert az a Melkisédek Sálem királya volt és a Magasságos Isten papja, aki a királyok megverése után hazatérő Ábrahámnak eléje ment, és megáldotta őt.


text:
Ábrahám aztán mindenből tizedet adott neki, Ő, ha a nevét lefordítjuk, először igazságosság királya, de azután Sálem királya is, azaz békesség királya.


text:
Apa nélkül, anya nélkül, nemzetségtábla nélkül lép elénk a történelemből. Napjainak kezdete nincs, sem életének vége, s így hasonlóvá tétetett az Isten Fiához, örökre pap maradt.


text:
Észlelitek, milyen nagynak kell lennie neki, ha ősatyánk Ábrahám, a zsákmány legjavából tizedet adott neki?


text:
Azoknak, akik Lévi fiai közül a papságot elnyerték, rendeletük van arra, hogy a törvény értelmében tizedet szedhetnek a néptől, azaz testvéreiktől, noha azok is Ábrahám ágyékából jöttek elő.


text:
Az pedig, aki nem tőlük származtatja nemzetségtábláját, Ábrahámtól szedett tizedet, és megáldotta az ígéretek birtokosát.


text:
Amellett itt halandó emberek szedik a tizedet, amott azonban az, akiről azt a tanúságot teszik, hogy él.


text:
Ha már most bevégzettségre a lévita papságon keresztül jutnánk -a nép ugyanis vele kapcsolatban kapta a törvényt -, mi szükség volna akkor arra, hogy Melkisédek rendje szerint más pap álljon elő, akit nem Áron rendje szerint valónak neveznek?


text:
Az tudniillik, akiről ezeket mondjuk, más törzshöz tartozik, melyből senki sem foglalkozott az oltárral.


text:
Közismert dolog, hogy a mi Urunk Júdából sarjadt ki, mely törzsről Mózes a papsággal kapcsolatban semmit sem szólt.


text:
Még sokkal világosabbá válik ez a változás, ha azt mondjuk, hogy Melkisédekhez hasonlóan állt elő egy másik pap,


text:
aki nem a húsparancsolat törvénye szerint, hanem kiolthatatlan élet hatalmának következményeképp támadt.


text:
Mózes törvénye ugyanis semmit sem tett bevégzetté. Hatalmasabb reménység behozása vált tehát szükségessé, hogy azon át Istenhez közeledhessünk,


text:
míg az újszövetség főpapja esküvel azon át, aki így szólt hozzá: "Megesküdött az Úr és nem fogja megbánni: pap vagy örökre."


text:
Amellett azok többen lettek papokká, mivel a halál megakadályozta őket abban, hogy a papság mellett megmaradjanak. Ő azonban, mivel örökre megmarad, olyan papságot visel, mely nem száll át egyik emberről másikra.


text:
Ebből következik, hogy képes mindenestül megmenteni azokat, akik őrajta keresztül mennek Istenhez, mivel mindenkor él, hogy értük mindenkor közbenjárhasson.


text:
Hiszen éppen ilyen főpap felel meg nekünk, jámbor, gonoszságtól és a vétek fertőjétől mentes, a vétkesektől elkülönített, aki a mennyeknél magasabbra hatolt,


text:
akin nem ül a kényszer, mint a főpapokon, hogy előbb saját vétkeikért vigyenek fel véres áldozatot, aztán a nép vétkeiért, mert Ő a kettőt egyszerre megtette, amikor magát vitte fel áldozatnak.


text:
Mózes törvénye tudniillik olyan embereket rendel főpapokká, akiknek erőtlenségeik vannak, a törvény után jövő esküszó ellenben az örökre bevégzett Fiút.


text:
Mert minden főpapot avégett állítanak be, hogy adományokat és véres áldozatokat vigyen Istenhez, ezért elkerülhetetlenül szükséges, hogy legyen valamije, amit odavisz.


text:
Ha ez a Melkisédek rendje szerint való főpap a földön élne, nem volna pap, mert itt azokra, akik az ajándékokat felviszik, törvény van.


text:
Lévita papok azonban csak a mennyeiek képmásának és árnyékának szolgálnak, amint azt isteni kijelentés adta tudtára Mózesnek, akire a sátor elkészítése bízva volt. A szózat ugyanis ezt mondta: "Vigyázz, csinálj mindent aszerint a minta szerint, melyet a hegyen mutattak néked."


text:
Erre a főpapra azonban annyival különb papi szolgálattétel jutott, amennyivel hatalmasabb szövetségnek közbenjárója lett. Ezt a szövetséget a törvényalkotás hatalmasabb ígéretekre alapozta.


text:
Mert ha az az első szövetség gáncstalan lett volna, nem kerestek volna helyet egy második szövetségnek.


text:
Hiszen feddőleg mondja nekik: "íme, napok jönnek - ezt mondja az Úr -, melyekben befejezéshez juttatom Izráel házán és Júda házán az új szövetséget,


text:
nem annak a szövetségnek megfelelően, melyet atyáikkal kötöttem azon a napon, melyen kézen fogtam őket, hogy kivezessem őket Egyiptomból, mert nem tartottak ki szövetségemben. Én sem törődtem hát velük - mondja az Úr -,


text:
mert az a szövetség, melyet ama napok múltán Izráel házának rendelni fogok - ezt mondja az Úr -, ilyen lesz: törvényeimet gondolkodásukba adom, és szívükbe írom be: Istenükké leszek, ők meg népemmé lesznek,


text:
úgyhogy senki sem fogja többé polgártársát, sem senki a testvérét ily módon tanítani: Ismerd meg az Urat! Mert mindnyájan, kicsinytől nagyig ismerni fognak engem.


text:
Amikor újat mond, elavulttá teszi azzal az elsőt, ám az, ami elavul és megöregszik, közel van az elenyészéshez.


text:
Voltak az első szövetségnek is intézkedései, melyek a papi szolgálattételeket az isteni igazságosság rendjében szabályozták, és volt világi szentélye.


text:
Tudniillik elkészült egy elősátor, melyben a mécsláb, az asztal és az Istennek szánt kenyerek voltak, ezt Szent helynek nevezik.


text:
arany füstölő oltár és a szövetség ládája tartoztak hozzá. Utóbbit mindenütt arany borította, s benne voltak a mannát tartalmazó arany korsó, Áron kivirágzott vesszeje és a szövetség táblái,


text:
felette pedig a dicsőség kerubjai, melyek az engesztelő fedelet beárnyékozták. Ezekről nem kell most egyenként szólnunk.


text:
Miután ezek így elkészültek, az első sátorba mindenkor bejártak a papok, hogy papi szolgálattételüket végezzék.


text:
A másodikba évenként egyszer egyedül a főpap ment be, sohasem vér nélkül, s azt magáért, továbbá a nép tudatlanságáért vitte.


text:
Ezzel azt tette nyilvánvalóvá a Szent Szellem, hogy az igazi szentély útja addig nem válhat láthatóvá, míg az első sátor fennáll.


text:
Példázat ez a jelen időpontra, mikor olyan adományokat és véres áldozatokat visznek az oltárra, melyeknek nincs hatalmuk arra, hogy a lelkiismeret követelése szerint tegyék bevégzetté azt, aki a szolgálatot végzi.


text:
Nincs hatalmuk, mert ételekre, italokra, különféle bemerítésekre vannak alapozva, és csak a helyreállítás időpontjáig nyújtanak olyan megigazulást, amilyen a hús vonalán lehetséges.


text:
A Felkent ellenben az elkövetkező javak főpapjaként a nagyobb és bevégzettebb, nem kézzel csinált, azaz nem ebből a teremtésből való sátoron keresztül,


text:
és nem kecskék és borjúk vérével, hanem a saját vérével ment be egyszer a szentélybe, miután örök megváltásra talált lehetőséget.


text:
Mert ha bakok és bikák vére, a tehénnek az áldozatra szórt hamuja megszentelik a megfertőzötteket, s a hús vonalán megtisztulást szereznek,


text:
mennyivel inkább tisztítja meg a Felkent vére a holt tettektől lelkiismeretünket, ki az örök Szellemen át vitte magát oda hibátlanul az élő Istennek, hogy az élő Istennek szolgálhassunk,


text:
és ezzel új szövetség közbenjárója lett, hogy miután az első szövetség alatt elkövetett áthágások megváltására megtörtént a halál, az elhívottak elnyerjék az örök sorsrész öröklésének ígéretét.


text:
Mert ahol végrendelkezés jellegű szövetség van, ott fennáll a kényszerűség, hogy a végrendelkező halála bekövetkezzék.


text:
A végrendelet ugyanis a halál bekövetkezése után érvényes, miután semmi ereje nincs addig, amíg a végrendelkező él.


text:
Mert miután Mózes a törvényen át minden parancsolatot elmondott az egész népnek, vízzel, skarlátszínű gyapjúval és izsóppal együtt magához vette a borjúk és bakok vérét, és mind magát a könyvet, mind a népet befecskendezte velük,


text:
A törvény szerint majdnem minden a vér által tisztul meg, úgyhogy vérontás nélkül nem történik megbocsátás.


text:
Fennáll tehát a kényszerűség, hogy mikor a mennyei dolgok földi képei ilyen földi dolgokkal tisztíttatnak meg, maguk a mennyei dolgok ezeknél hatalmasabb áldozatokkal tisztíttassanak meg.


text:
A Felkent ugyanis nem kézzel csinált szentélybe ment be, nem a valódinak képmásába csupán, hanem magába a mennybe, hogy most helyettünk az Isten orcája előtt megjelenjék.


text:
Arra azonban nem áll fenn kényszerűség, hogy sokszor vigye magát áldozatul, mint ahogy a főpap másnak a vérével évenként bemegy a szentélybe,


text:
hiszen akkor a világ megalapozása óta sokszor kellett volna már szenvednie. Így azonban csak egyszer lépett a látható világba az örök korok befejeződésekor, hogy véres áldozatával a vétket eltörölje.


text:
És amennyire igaz, hogy az embereknek ki van szabva, hogy egyszer meghaljanak, azután pedig az ítélet jön,


text:
annyira igaz, hogy a Felkent is, miután egyszer áldozatul vitetett, hogy sokak vétkeit elhordja, másodszor vétek nélkül lesz láthatóvá azoknak, akik Őt megváltójukként várják.


text:
Minthogy csakugyan a törvényben csak az elkövetkező javaknak az árnyéka van meg, és nem a dolgok való alakja, világos, hogy ugyanolyan áldozatokkal, melyeket évről-évre visznek szakadatlanul, nem lehet befejezettekké tenni azokat, akik Istenhez közelednek.


text:
Ha nem így volna, akkor már megszűntek volna hordani az áldozatokat, mert azoknak a szolgálattevőknek lelkiismerete, akik egyszer megtisztultak, többé nem tudott volna vétkekről.


text:
Azért mondta azt, amikor a világba belépett: "Véres áldozatot, áldozathozatalt nem akartál, hanem testet alkottál nekem,


text:
Akkor mondtam: Ím, itt vagyok! A könyvtekercsben írva van rólam, hogy megteszem, óh Isten, a te akaratodat."


text:
Fentebb azt mondja: "Véres áldozatokat és áldozathozatalt, továbbá égő és vétekért való áldozatokat nem akartál, sem nem helyeseltél." Pedig ilyeneket visznek a törvény szerint.


text:
Akkor szólt aztán: "Ím itt vagyok, hogy megtegyem akaratodat." Eltörli az elsőt, hogy a második fennálljon.


text:
Minden lévita pap naponként szolgálatban áll, és sokszor viszi fel ugyanazokat az áldozatokat, melyeknek azonban soha sincs hatalmuk arra, hogy a vétkeket egészen elvegyék.


text:
Ő ellenben, miután egyszer s mindenkorra felvitt egyetlen véresáldozatot a vétkekért, leült az Isten jobbjára,


text:
"Ez az a szövetség, melyet végrendeletül hagyok rájuk ama napok után: Törvényeimet szívükbe adom, s gondolkodásukba beírom őket" - ezt is mondja:


text:
Minthogy tehát bizalom adta szabadságunk van arra testvéreim, hogy Jézus vérével a szentélybe bemenjünk, -


text:
járuljunk igaz szívvel, kiteljesedett hittel, a rossz lelkiismerettől vérhintéssel megszabadított szívvel, tiszta vízzel megmosott testtel Istenhez,


text:
amellett ne hagyjuk abba a nála való összegyülekezésünket, mint ez némelyeknek szokásuk, hanem bátorítsuk egymást, éspedig annál inkább, minél gyorsabban látjátok közeledni azt a napot.


text:
Mert ha önként vétünk azután, hogy az igazságra való újra ráismerést elfogadtuk, nincs számunkra több véresáldozat,


text:
hanem csak az ítéletnek bizonyos félelmes várása és tűznek izzó heve, mely meg fogja emészteni az ellenállókat!


text:
Mit gondoltok, mennyivel súlyosabb megtorlást érdemel az, aki az Isten Fiát megtapodta, a szövetség vérével, mellyel megszentelték, úgy bánt, mint valami közönséges dologgal, és a kegyelem Szellemét bántalmazta.


text:
Mert ismerjük azt, aki ezt mondta: "Enyém a megtorlás, én megfizetek." Majd ismét: "Az Úr megítéli népét."


text:
Emlékezzetek csak a korábbi napokra, melyekben azután, hogy megvilágosodtatok, a szenvedések okozta sok viaskodásban kitartottatok,


text:
részben, mikor gyalázásokkal és szorongattatásokkal az emberek látványosságára tettek titeket, részben, amikor az így járókkal a közösséget vállaltátok.


text:
Hiszen együtt szenvedtetek a foglyokkal is, örömmel fogadtátok a vagyonotok elrablását abban a tudatban, hogy jobb és maradandó vagyonotok van.


text:
Állhatatosságra van szükségetek, hogy miután az Isten akaratát megtettétek, elnyerjétek az ígéretet.


text:
Mi azonban nem vagyunk a meghátrálás emberei, hogy elvesszünk, hanem a hitéi, hogy megtarthassuk a lelkünket.


text:
A hit pedig a remélt dolgoknak valóságként való elfogadása és a nem látott tények felől a magunk meggyőzése.


text:
Hittel értjük meg, hogy a korokat Isten szava illesztette egybe, hogy a nem láthatókból támadt az, amit látunk.


text:
Hittel lett Ábel áldozata több a Kainénál, s ezen az áldozaton keresztül jutott ahhoz a bizonyságtételhez, hogy Isten igazságosnak elfogadta, amennyiben adományai felől maga az Isten tett tanúságot. Ez áldozaton keresztül, bár meghalt, még mindig beszél.


text:
Hitéért helyezték át Énokot a mennybe, hogy ne lásson halált, s itt többé nem találtak rá, mivel Isten őt áthelyezte. Áthelyezése előtt ugyanis azt a bizonyságot kapta, hogy tetszik Istennek.


text:
Hit nélkül azonban lehetetlen Istennek tetszeni. Annak, aki Istenhez közeledik, hinnie kell, hogy Ő van, s erre Ő megadja bérüket azoknak, akik Őt a láthatatlanból előkutatják.


text:
Noé hitéért nyert isteni kijelentést azokról a dolgokról, melyek még nem voltak láthatók. Miután istenfélelem fogta el, háza megmentésére bárkát készített, s e cselekedetén át kárhoztató ítéletet mondott a világra, de a hitnek kijáró igazságosságnak is örökösévé lett.


text:
Ábrahám, mikor Isten szólította, hitétől indítva engedelmeskedett, hogy elmenjen arra helyre, melyet örökrészül kellett kapnia. El is ment, nem tudva, hová megy.


text:
Hitétől ösztönözve lett vendéggé az ígéret földjén, akkor még idegenben lakott sátorokban Izsákkal, Jákobbal, ugyancsak az ígéretnek társörököseivel együtt.


text:
Maga Sára is hitéért kapott képességet arra, hogy megalapítsa a magot akkor, mikor már túl volt az életidőn, képességet kapott, mert hűnek tartotta azt, aki az ígéretet tette.


text:
Ezért egytől, mégpedig kihalttól oly tömegben támadtak az utódok, mint az ég csillagai, mint tenger partján a föveny, mely megszámlálhatatlan.


text:
Mindezek a hit vonalán haltak meg, amennyiben nem nyerték el az ígéreteket, csak messziről látták és köszöntötték azokat, és vallást tettek arról, hogy idegenek és jövevények a földön.


text:
Így azonban nagyobbra törekszenek, azaz mennyeire. Ezért az Isten nem szégyenli őket, hogy az Istenüknek neveztesse magát, hiszen várost készített nekik.


text:
Hitéből bátorítva vitte Ábrahám Izsákot áldozatul, mikor megkísértetett. Az vitte fel áldozatul egyszülöttét, aki ahhoz az ígéreteket kapta,


text:
Azzal számolt ugyanis Ábrahám, hogy Isten még a halottak közül is képes feltámasztani fiát. Ezért aztán előkép gyanánt vissza is kapta őt.


text:
A meghaló Jákób hitétől sarkallva áldotta meg József mindkét fiát, s imádta Istent, botja végére hajolva.


text:
József élete végéhez érkezve, hitétől vezetve emlékezett meg Izráel fiainak kimeneteléről, s adott parancsot a saját tetemére vonatkozólag.


text:
Mózest a szülei, születése után három hónapig hitüktől sarkallva rejtegették, miután finomnak látták a gyermeket, és nem féltek a király rendeletétől.


text:
mert inkább választotta azt, hogy az Isten népével együtt szenvedje a gonoszt, mint azt, hogy ideig-óráig élvezze a vétket,


text:
mivel Egyiptom kincseinél nagyobb gazdagságnak tartotta a Felkent gyalázatát, mert elfordította tekintetét az isteni jutalom felé.


text:
Hitétől ösztönözve hagyta el Egyiptomot, minthogy nem ijesztette meg a király indulata, mert kitartóan nézett a láthatatlanra, mintha látta volna.


text:
Hitétől vezetve készítette el a pászkát és a vérrel való meghintést, hogy a pusztító ne nyúljon az elsőszülöttekhez.


text:
Hitüktől bátorítva keltek át a Vörös tengeren, mintha száraz földön mennének keresztül, de mikor az egyiptomiak kísérelték meg ugyanazt, elnyelte őket a tenger.


text:
Hitétől vezetve kerülte ki a parázna Ráháb, hogy elvesszen az engedetlenekkel, mert békés indulattal befogadta a kémeket.


text:
Mit is mondjak még? Elfogynék az időből, ha Gedeonról, Bárákról, Sámsonról, Jeftéről, Dávidról, Sámuelről és a prófétákról is beszélnék még,


text:
akik hitükön át királyságokat küzdöttek le, az igazságosságot munkálták, ígéreteket nyertek el, az oroszlánok száját tömték be,


text:
tűz hatalmát oltották ki, kard élétől menekültek el, erőtlenekből hatalmasokká váltak, harcban erősekké lettek, külországi seregeket futásba kergettek.


text:
Asszonyok halottaikat feltámadás útján visszakapták. Másokat halálra kínoztak, akik nem fogadták el a megváltást, hogy jobb feltámadásra jussanak.


text:
Másokat megköveztek, megégettek, szétfűrészeltek, kardhalállal megöltek. Juhbőrben, kecskebőrben járkáltak, nélkülöztek, szorongattattak, gonosz bántalmat szenvedtek.


text:
Rájuk nem volt méltó a világ. Pusztaságokban, hegyekben, barlangokban, a föld hasadékaiban bolyongtak.


text:
Az Isten felőlünk valami hatalmasabbat szemelt ki, hogy azok nálunk nélkül bevégzettségre ne jussanak.


text:
Ha pedig így van, mivel a tanúknak fellege vesz bennünket körül, vessünk félre minden terhet és a behálózó vétket, és fussuk meg mi is kitartással az előttünk levő küzdőteret,


text:
miközben odatekintünk a hitnek elkezdőjére és bevégzőjére, Jézusra, aki állhatatosan, a szégyent megvetve az elébe helyezett öröm helyében keresztet tűrt, majd az Isten trónjának jobbján leült.


text:
Vegyétek fontolóra, hogy Ő, aki vétkezőkkel akkora ellentmondásba került, kitartó maradt, hogy a ti lelketek se ernyedjen el, és a küzdelembe bele ne fáradjon.


text:
emellett elvesztettétek szemetek elől a bátorítást, mely úgy szól hozzátok, mint fiakhoz: "Én fiam, ne vedd kicsibe az Úrnak fenyítő nevelését, se ne ernyedj el, amikor fedd, hogy meggyőzzön.


text:
Ha a fenyítésben állhatatosak maradtok, az Isten mint fiakkal bánik veletek, mert melyik fiú az, akit atyja meg nem fenyít?


text:
Meg aztán, amikor hús szerint való atyáink fenyítettek bennünket, magunkba szálltunk, nem sokkal inkább kell-e magunkat a szellemek Atyja alá rendelnünk? Akkor élni fogunk!


text:
Azok ugyan kevés napig, s úgy fenyítettek, ahogy nekik jónak tetszett, de Ő hasznunkra fenyít, hogy szentségében részesüljünk.


text:
A jelenben ugyan egy fenyítés sem látszik örvendetesnek, hanem bánatot kelt, utólag azonban az igazságosság békével teli gyümölcsével fizet azoknak, akik gyakorlása alatt állnak.


text:
lábatokkal egyenes lépéseket tegyetek, hogy a sánta le ne forduljon az útról, hanem inkább meggógyuljon.


text:
Arra törekedjetek, hogy mindenkivel békességben legyetek, és megszentelődjetek, ami nélkül senki sem fogja meglátni az Urat.


text:
De közben ügyeljetek rá, hogy senki híjával ne maradjon az Isten kegyelmének, és fel ne nőjön benne valami keserű gyökér, az ne okozzon zaklatást, hogy rajta keresztül meg ne fertőződjenek sokan,


text:
hogy valaki paráznává, vagy közönségessé ne váljék, mint Ézsau, aki ételért odaadta elsőszülöttségét.


text:
Hiszen tudjátok, hogy azután, mikor örökrészül el akarta venni az áldást, a próbán elvetették, mint próbát nem állót, s többé alkalmat nem talált arra, hogy új felismerésre térjen, noha könnyek között, igen kereste azt.


text:
sem kürtharsanáshoz, szózatok hangjához, melyet azok, akik hallották elutasítottak, hogy tovább ne szóljon hozzájuk, -


text:
ugyanis nem viselhették el Isten szigorú parancsát: "Még ha állat érintené is a hegyet, kövezzék meg."


text:
hanem Sion hegyéhez és az élő Isten városához járultatok, a mennyei Jeruzsálemhez, aztán angyalok tízezreihez,


text:
a mennyekben összeírt elsőszülöttek ünnepi odagyülekezéséhez és eklézsiájához, a Bíróhoz, mindenek Istenéhez, a bevégzett igazságosak szellemeihez,


text:
Vigyázzatok, hogy el ne utasítsátok a beszélőt! Ha ugyanis azok, akik elutasították, nem tudtak elmenekülni attól, aki a földön a kijelentést tette, sokkal kevésbé menekülhetünk el mi, ha elfordultunk attól, aki maga a mennyből való.


text:
Az Ő hangja akkor a földet rengette meg, mostanra azonban az az ígérete szól: "Még egyszer meg fogom rengetni nemcsak a földet, hanem az eget is."


text:
Ez a "még egyszer" nyilván említi azoknak a dolgoknak átváltozását, melyek, mivel alkotva vannak, inognak, úgyhogy megmaradjanak azok, melyek meg nem inognak.


text:
Azért, ha megmozdíthatatlan királyságot kapunk, legyünk hálásak, mert ezzel Istennek tetszően, lelkiismeretesen és félelemmel szolgálhatunk.


text:
Meg ne feledkezzetek a vendégek iránt való kedvességről se, mert azokon keresztül némelyek anélkül, hogy észrevették volna, angyalokat vendégeltek meg.


text:
Emlékezzetek meg a foglyokról, miután velük együtt magatok is megkötözöttek vagytok, és a gonoszt szenvedőkről, amilyenek magatok is vagytok a testben.


text:
Tiszteletre méltó a házasság és a szeplőtelen házaságy. A paráznákat és házasságtörőket ugyanis az Isten meg fogja ítélni.


text:
Pénzkedveléstől mentes legyen életetek forgása, elégedjetek meg azzal, amitek van, hiszen Isten maga mondta: "Nem mondok le rólad, sem el nem hagylak téged."


text:
Emlékezzetek meg elöljáróitokról, akik Isten szavát szólták nektek. Figyeljétek meg, hogy földi forgolódásukból milyen volt a kimenetelük, és utánozzátok a hitüket.


text:
Tarka, idegen tanítások magukkal ne ragadjanak titeket. Hasznos dolog a szívet kegyelemmel szilárdítani meg, s nem ételekkel, melyekből semmi hasznuk az itt forgolódóknak.


text:
Amely állatok vére ugyanis a vétekért a főpap szolgálatán keresztül bejut a szentélybe, azoknak testét a táboron kívül égetik el.


text:
Rajta keresztül vigyük fel tehát magasztalásunk véres áldozatát mindenkor az Istennek, azaz az Ő nevével hitvallástévő ajkaknak gyümölcsét.


text:
A jótevésről és vagyonotok közléséről meg ne feledkezzetek, mert az ilyen áldozatok tetszenek az Istennek.


text:
Engedelmeskedjetek elöljáróitoknak és alkalmazkodjatok hozzájuk, mert úgy virrasztanak lelketekért, hogy azért egyszer számot fognak adni. Hadd tehessék örömmel ezt és ne sóhajtozva. Ez ugyanis nektek volna káros.


text:
Imádkozzatok értünk. Bizakodunk ugyanis, hogy jó a lelkiismeretünk, minthogy mindenben nemesen akarunk forgolódni.


text:
Annál inkább kérlellek titeket, hogy ezt tegyétek, mert így Isten hamarabb helyre fog állítani engem számotokra.


text:
A békességnek Istene pedig, aki a juhok nagy pásztorát, Urunkat, Jézust, örök szövetség vérével a halottak közül előhozta,


text:
igazítson helyre titeket minden jó munkálásában, hogy az ő akaratát tegyétek meg, s ő is a Felkent Jézuson keresztül azt tehesse bennünk, ami neki tetszik. Dicsőség övezze Őt az örök korok korain át. Ámen.


text:
Kérlellek titeket, testvéreim, viseljétek el e bátorító igéket, hiszen csak kevés szóval írtam nektek.


text:
Tudjátok, hogy testvérünket, Timóteust szabadon bocsátották. Ha hamarabb jön meg, vele együtt foglak titeket meglátogatni.


text:
Jakab, Istennek és az Úrnak, a Felkent Jézusnak rabszolgája a szétszórtságban élő tizenkét törzsnek üdvözletét küldi.


text:
Az állhatatosságnak pedig bevégzett munkája kell, hogy legyen, hogy ti is bevégzettek és mindenestől épek lehessetek, és semmiben fogyatékosak ne legyetek.


text:
Ha valakinek bölcsessége hiányos, kérje Istentől, aki mindenkinek egyszerűen, szemrehányás nélkül ad, s majd kapni fog ő is.


text:
De kérje hittel, semmit sem kételkedve. Mert aki kételkedik, az a tengernek szélfújta, ide-oda hánkódó hullámához hasonlít.


text:
Mert felkel a nap izzó hevével, kiszárítja a füvet, annak virága pedig elhull, és alakjának kecsessége elvész, így a gazdag is el fog sorvadni a saját útján.


text:
Boldog az az ember, aki állhatatos a kísértésben, mert ha kipróbálttá lett, elnyeri az élet koszorúját, melyet Isién az őt szeretőknek ígért meg.


text:
Senki, ha kísértetik, ne mondja: Isten kísért engem. Mert Istenig nem hat el a gonoszok kísértése, ő maga pedig senkit sem kísért.


text:
Az ébredő vágy aztán fogan, s azután vétket szül, a vétek pedig, ha teljesen kifejlődik, halált vétel.


text:
Minden jó adomány és minden bevégzett ajándék felülről száll alá a világosságok Atyjától, kinél nincs változás, sem folyton forduló árnyék.


text:
Akaratából szült minket az igazság igéje által, hogy mi teremtményeinek valamelyes zsengéje legyünk.


text:
Tudjátok ti ezt jól, szeretett testvéreim. Legyen minden ember gyors a hallásra és késedelmes a beszédre, késedelmes a haragra.


text:
Azért hát, félretévén minden szennyet és a gonoszság áradatát, fogadjátok be szelídséggel a veletek összenövő Igét, melynek hatalma van arra, hogy lelketeket megmentse.


text:
Legyetek az Igének megtevői, s nem csupán hallgatói, mert aztán hamis következtetésekkel eltévesztitek az igazságot.


text:
Mert az, aki az Igének hallgatója és nem megtevője, olyan emberhez hasonlít, aki megnézte természetes arcát a tükörben,


text:
Ám, aki beletekintett a szabadság bevégezett törvényébe, és meg is maradt mellette, aki nemcsak feledékeny hallgató, hanem tettnek cselekvője, az boldog, amikor cselekedhet.


text:
Az olyan embernek, aki azt hiszi magáról, hogy az istentiszteleti formákat pontosan teljesíti, azonban a nyelvét nem zabolázza meg, hanem megcsalja szívét, az istentisztelete hiábavaló.


text:
Az Istennél és az Atyánál tiszta és szeplőtlen istentiszteletnek ez számít: Látogasd meg nyomorúságukban az árvákat és özvegyeket, őrizd meg magadat, hogy a világ be ne mocskoljon.


text:
Testvéreim, azt a hitet, melyet a dicsőség Urába, a mi Urunkba, a Felkent Jézusba vetettetek, tisztán tartsátok a személyválogatástól.


text:
Ha például fényes ruhában, aranygyűrűvel az ujj ári bemegy összejöveteletekre egy férfi, aztán piszkos ruhában bemegy egy szegény is,


text:
ti meg ránéztek a fényes ruhát viselőre, és azt mondjátok: "ülj le ide szépen"; a szegénynek meg azt mondjátok: "állj oda, vagy ülj zsámolyom lábához".


text:
Akkor vajon nem lettetek-e ezzel magatokban személyválogatókká, s nem lettetek-e olyan bírákká, akikben rosszindulatú számítgatások élnek?


text:
Hallgassatok ide szeretett testvéreim. Nem Isten választotta-e ki magának azokat, akiket szegényekké tett a világ, de akik hitben gazdagok és ama királyságnak örökösei, melyet Isten ígért az őt szeretőknek,


text:
ti pedig megbecstelenítettétek a szegényt? Nem a hatalmaskodó gazdagok tipornak-e le titeket? Nem ők hurcolnak-e törvényszékek elé?


text:
Ha az írást követve valóban azon fáradtok, hogy ezt a királyi törvényt:"Szeresd felebarátodat mint magadat" megvalósítsátok, nemesen cselekesztek.


text:
Ha azonban személyt válogattok, a vétket művelitek, s a törvény rátok bizonyítja, hogy áthágjátok azt.


text:
Ha valaki az egész törvényt megőrzi, egyetlen egyben azonban megbotlik, minden parancs áthágásában vétkes.


text:
Mert aki azt mondja: "Ne törj házasságot!", azt is mondja: "Ne ölj!" Ha nem törsz házasságot, de ölsz, a törvény áthágója vagy.


text:
A törvény tudniillik könyörtelen azzal szemben, aki nem cselekedett könyörületet. A könyörületnek van dicsekedni valója a törvény ellenében.


text:
Mi a haszon abból, testvéreim, ha valaki azt mondja, hogy hite van, de tettei nincsenek? Képes-e a hit megmenteni őt?


text:
aztán azt mondja nekik közületek valaki: "Menjetek el békével! Melegedjetek meg, lakjatok jól!" Ámde nem adjátok meg nekik, ami a testnek szükséges, mi a haszon belőle?


text:
De így szól valaki: "Neked hited van, nekem pedig tetteim vannak. Mutasd elő a hitedet a tettek nélkül. Én majd előmutatom a hitemet a tetteimből."


text:
Te hiszed, hogy egy az Isten. Nemesen teszed. Az ördögi szellemek is hisznek ennyit, és borzadályban élnek.


text:
Izsák áldozatul vitelekor teljesedett be az írás: "Ábrahám hitt az Istennek, és azt igazságosságul számították be neki," úgyhogy "Isten barátjának" is nevezték.


text:
Ugyanúgy történt a parázna Ráhábbal is, hát nem tettek alapján lett igazságossá azzal, hogy befogadta a kémeket, és más úton indította el őket?


text:
Mert mindannyian sokban botlunk. Az, aki szóban nem botlik, bevégezett férfi: képes egész testét is megzabolázni.


text:
Ha a lovaknak zablát teszünk a szájukba, hogy engedelmeskedjenek nekünk, akár egész testüket is elvezethetjük.


text:
Lám, a hajók is mekkorák, amellett erőszakos szelek is sodorják őket, de egy igen kicsiny kormány oda vezetheti őket, ahová a kormányos kedve akarja.


text:
így a nyelv is kicsiny tag, de nagy dolgokkal kérkedik. Lám, egészen kicsiny tűz mekkora erdőt gyújthat fel.


text:
A nyelv is tűz! Egész világ a hamisságból! A nyelv befészkelődik tagjaink közé, bemocskolja a testet, lángra gyújtja az élet körforgását, míg őt magát a gyehenna gyújtja lángra.


text:
Meg lehet fékezni minden természetet, a barmokét, madarakét, csúszómászókét, a tengeri állatokét is, féken tartja őket az emberi természet,


text:
Ki a bölcs és tapasztalt férfi köztetek? Nemes magaviseletéből mutassa meg szelíd bölcsességgel a tetteit.


text:
De ha keserű irigység tölt meg, és viszálykodás van a szívetekben, ne kérkedjetek, és ne hazudjatok az igazság ellen.


text:
A felülről jövő bölcsesség ellenben mindenek előtt szentül tiszta, amellett békés, kíméletes, engedékeny, teli könyörülettel és jó gyümölcsökkel, nem ítélkező és nem képmutató.


text:
Honnan a háborúk, honnan a harcok köztetek? Nem innen van-e? Nem tagjaitokban harcoló kéj vágyaitokból jönnek-e?


text:
Kívántok és nincs nektek, gyilkoltok, irigykedtek, de amit kívántok, el nem éritek: harcoltok, háborút viseltek. Nincs nektek azért, mert nem kértek,


text:
Vagy úgy vélitek, hogy hiába mondja az írás: "Féltékenyen kíván minket a Szellem, akit belénk telepített?"


text:
De aztán annál nagyobb kegyelmet ad. Ezért mondja az írás: "Az Isten a fennhéjázóknak ellenszegül, de az alázatosoknak kegyelmet ad."


text:
Közeledjetek Istenhez, és majd ő is közelít hozzátok. Tisztítsátok meg kezeteket, ti vétkesek! Tisztítsátok szentté szíveteket, ti kétlelkűek.


text:
Gyötörjétek meg magatokat, gyászoljatok, sírjatok! Nevetéstek gyászra forduljon, örömötök szomorúságra.


text:
Ne szóljátok meg egymást, testvéreim. Aki testvérét megszólja vagy megítéli, a törvényt szólja meg, s a törvényt ítéli meg. Ha a törvényt megítéled, már nem megtevője vagy a törvénynek, hanem bírája.


text:
Egy a törvényadó és bíró: az, akinek hatalma van a megmentésre és elvesztésre. De ki vagy te, hogy a felebarátodon ítélkezel?


text:
Nos hát, emberek, kik így beszéltek: Ma vagy holnap elmegyünk ebbe vagy abba a városba, ott eltöltünk egy esztendőt, kereskedünk és nyerészkedünk.


text:
Nem tudj átok, hogy holnap hogy alakul majd életetek. Hiszen olyanok vagytok, mint a pára, mely egy ideig látszik, azután elenyészik.


text:
Nos hát, ti gazdagok, hangos sírásban törjetek ki, rágondolva nyomorúságaitokra, melyek rátok jönnek.


text:
aranyotokat, ezüstötöket rozsda emészti, s a belőlük terjedő méreg tanúbizonyság lesz egyszer ellenetek, és meg fogja emészteni húsotokat mint a tűz! Az utolsó napokban halmoztatok fel kincseket!


text:
íme a földjeiteket lekaszáló munkások bére, melyet tőlük elvontatok, kiált, s az aratók kiáltásai bementek a Seregek Urának fülébe.


text:
Legyetek hosszútűrőek testvéreim az Úr megjelenéséig. Lám a földműves is várakozik a föld drága termésére, hosszan tűr, míg megkapja a korai és késői esőt.


text:
Testvéreim, ne sóhajtozzatok egymás ellen, hogy ti ne jussatok ítélet alá. Ímé a bíró az ajtó előtt áll.


text:
Vegyetek abból példát testvéreim, hogy a próféták, kik az Úr nevében szóltak, hogyan szenvedték a gonoszt, és milyen hosszútűrők voltak.


text:
íme boldogoknak mondjuk azokat, akik állhatatosuk voltak. Jób állhatatosságáról hallottatok. Az Úrnak végét láttátok. Mert nagy irgalmú és könyörülő az Úr.


text:
Mindenek előtt azonban ne esküdjetek testvéreim se az égre, se a földre, sem más valami esküvéssel, hanem a ti igenetek igen legyen, és a nemetek nem, hogy ítélet alá ne essetek.


text:
Elerőtlenült valaki köztetek? Hivassa el az eklézsia véneit, s azok imádkozzanak felőle azután, hogy az Úr nevében megkenték olajjal.


text:
A hívő esedezés egészségessé fogja tenni a betegségben elfáradót, majd felkelti őt az Úr, s ha vétkeket követett volna el, el fogja engedni neki.


text:
Valljátok meg egymásnak eleséseiteket, s esdekeljetek egymásért, hogy meggyógyuljatok. Nagy ereje van az igazságos ember könyörgésének, és az munkában is van.


text:
Illés ember volt, hozzánk hasonló szenvedélyekkel, erős imádsággal imádkozott, hogy ne essék és nem is esett eső a földre három esztendeig és hat hónapig.


text:
tudjátok meg, hogy aki vétkezőt térített meg a tévelygés útjáról, lelket fog kimenteni a halálból, és vétkek tömegét leplezi el.


text:
Péter, a Felkent Jézus apostola írja e levelet a pontuszi, galáciai, kappadóciai, ázsiai és bitüniai szétszórtságbeli jövevényeknek,


text:
akiket aszerint, ahogy Isten, az Atya eleve kiismerte őket, kiválasztottak, hogy a Szellem megszentelésével engedelmeskedjenek, és a Felkent Jézus vérével meghintsék őket. Mindig több kegyelem és békesség töltsön be titeket!


text:
Áldott legyen Urunknak, a Felkent Jézusnak Istene és Atyja, ki az Ő nagy könyörületességéből a Felkent Jézusnak a halottak közül való feltámadásán keresztül újonnan szült minket élő reménységre,


text:
romolhatatlan, szeplőtlen és hervadhatatlan örökrész elnyerésére, melyet a mennyekben tartanak fenn a ti számotokra,


text:
akiket hiten át Isten hatalma őriz egy nagy megmenekülésre, mely készen vár arra, hogy az utolsó időben lelepleződjék.


text:
De ennek is az a célja, hogy hiteteket, mely az elvesző, de tűzön át kipróbált aranynál sokkal értékesebb, kipróbált voltánál fogva magasztalásra, dicsőségre, megbecsülésre méltónak találják majd akkor, mikor a Felkent Jézus le fog lepleződni.


text:
ő az, akit bár nem láttatok, mégis szerettek, akiben most, mikor nem látjátok Őt, de hisztek benne, kimondhatatlan és megdicsőült örömmel ujjongtok,


text:
Efelől a megmenekülés felől folytattak oly szorgos keresést és kutatást a próféták, kik a nektek szánt kegyelemről prófétáltak,


text:
akik azt nyomozták, hogy melyik, és miféle időt jelentett ki a Felkentnek bennük lakó Szelleme, ki előre tanúságot tett a Felkentre váró szenvedésekről és az azokat követő megdicsőülésekről.


text:
Ezek előtt leleplezték, hogy nem magukat, hanem titeket szolgáltak azokkal az örvendetes közlésekkel, melyeket most hirdettek nektek azok, akik az égből küldött Szent Szellemmel az örömüzenetet szólták nektek, amikbe angyalok vágynak beletekinteni.


text:
Ezért övezzétek fel gondolkodásotok csípőjét, s aztán józanul, be-végzettekhez illően vessétek reménységeteket abba a kegyelembe, melyet a Felkent Jézus lelepleződése fog hozni nektek.


text:
Engedelmes gyermekekként a magatok viseletét ne idomítsátok értelmetlenségetek idejének korábbi vágyaihoz,


text:
hanem ahhoz a Szenthez képest, aki elhívott titeket, ti is szentek legyetek minden forgolódásotokban.


text:
És ha Atyának nevezitek Azt, aki minden egyes embert munkássága szerint személyválogatás nélkül ítél meg, akkor félelemmel forgolódjatok zsellérségetek ideje alatt,


text:
abban a tudatban, hogy nem romlandó dolgokon, aranyon, ezüstön váltottak meg titeket atyáitoktól örökölt hiábavaló életmódotokból,


text:
Tiértetek, akik rajta keresztül hittetek abban az Istenben, aki őt a halottak közül feltámasztotta és megdicsőítette, hogy ti hiteteket és reménységeteket Istenbe vethessétek.


text:
Miután lelketeket az igazságnak való engedelmeskedésen át szent tisztasággal megtisztítottátok arra, hogy a testvéreket képmutatás nélkül kedveljétek, szeressétek egymást szívből, megfeszültén,


text:
miután újra születtetek, éspedig nem rothadó magból, hanem az Isten élő és megmaradó beszédén keresztül.


text:
,,Mert minden hús olyan, mint a fű; annak minden dicsősége olyan, mint a fű virága: elszárad a fű, lehull a virága,


text:
de az Úr beszéde örökre megmarad!" Ez az örökké megmaradó beszéd pedig ugyanaz, mint amelyet nektek örömüzenetül hirdettek.


text:
Vessetek hát félre minden gonoszságot, minden ármánykodást, képmutatóskodást, irigykedést, mindenféle megszólást,


text:
és most született csecsemők gyanánt a csalárdságtól mentes Ige tejére vágyakozzatok, hogy általa növekedhessetek, amíg majd megmenekültök,


text:
Járuljatok Őhozzá, mint élő kőhöz, akit emberek a próbán elvetettek ugyan, de aki Istennél kiválasztott, megbecsült.


text:
Ti is, mint élő kövek épüljetek szellemi házzá, szent papsággá, hogy olyan szellemi áldozatokat vihessetek fel, melyeket Isten a Felkent Jézuson át szívesen fogad.


text:
Hiszen az írás is ezt tartalmazza: "íme kiválasztott követ, megbecsült szegletkövet helyezek el Sion-ban, aki hisz benne, meg nem szégyenül."


text:
Tiétek a tisztesség, a hívőké; az engedetleneknek ellenben a kő jut, melyet az építők a próbán elvetettek, de amely szegeletkővé lett,


text:
Ti ellenben választott nemzetség, királyi papság, szent nemzet, megtartásra való nép vagytok, hogy annak erényeit hirdessétek, aki titeket a sötétségből az ő csodálatos világosságára elhívott.


text:
Ti egykor nem voltatok nép, most Isten népe vagytok, egykor könyörület nélkül éltetek, most könyörületet nyertetek.


text:
Szeretteim, kérlellek titeket mint jövevényeket és zarándokokat, hogy tartózkodjatok a hús kívánságaitól, melyek hadat viselnek a lélek ellen.


text:
Nemesen forgolódjatok a nemzetek között, hogy amiben gonosztevőkként szólnak meg, abban a meglátogatás napján nemes tetteitek szemtanúiként dicsőítsék az Istent.


text:
akár helytartóknak, kiket rajta keresztül avégett küld az Isten, hogy a gonosztevőket megbüntessék, a jót cselekvőket megdicsérjék,


text:
mint szabad emberek, akik azonban a szabadságot nem a gonoszság takarójául használják, hanem úgy, mint akik Isten rabszolgái.


text:
Ti cselédek, teljes félelemmel vessétek magatokat parancsolóitok alá, ne csak a jók és kíméletesek, hanem az álnokok alá is.


text:
Mert kedves dolog az, ha valaki az Istentől felébresztett lelkiismeretéért igazságtalanul szenved, és úgy visel bánatot.


text:
Micsoda dicsőség van abban, ha állhatatosak vagytok ugyan, de vetkezve és arcul veretve? Jót cselekedve és tűrve kell állhatatosságot tanúsítanotok, ezt kegyelemképpen adja az Isten,


text:
erre hívtak el titeket. Mert a Felkent is szenvedett értetek, példát hagyva hátra nektek, hogy nyomdokaiban járjatok.


text:
mikor gyalázták, gyalázást vissza nem mondott, mikor szenvedett, nem fenyegetőzött, hanem átadta ügyét az igazságosan ítélőnek.


text:
Testében a fára vitte fel vétkeinket, hogy a vétkekre ne legyünk kaphatók, hanem az igazságosságnak éljünk. Véres zúzódásai gyógyítottak meg titeket.


text:
Ti asszonyok, hasonlóképpen vessétek magatokat saját férjeitek alá, hogyha azok közül némelyek engedetlenek volnának is az Igével szemben, feleségük magaviseletén keresztül Ige nélkül nyeressenek meg azzal,


text:
Ne a külső, ne felrakott hajfonatok legyenek a ti ékességetek, ne aranyat rakjatok magatokra, ne ruhákat öltsetek fel,


text:
hanem a szív elrejtett embere ékesítsen benneteket, a szelíd és csendes szellem a maga romolhatatlan valóságában, mely Isten előtt igen nagy értékű.


text:
Istenben reménykedő szent asszonyok úgy ékesítgették ugyanis egykor magukat, hogy saját férjüknek alárendelték magukat,


text:
ahogy Sára is engedelmeskedett Ábrahámnak, mikor őt urának nevezte. Ha jót cselekesztek, és szenvedélyek fel nem kavarnak titeket, akkor Sára gyermekei lesztek.


text:
Ti férfiak, mikor az ismeretnek megfelelően együtt éltek a nővel, mintegy erőtelen edénnyel, részesítsétek őket megbecsülésben, mint olyanokat, akik az élet sokféle kegyelmének sorsrészesei, hogy imádságaitokban ne legyetek akadályozva.


text:
Végül mindannyian legyetek egy törekvésűek, egymással együtt szenvedők, a testvéreket kedvelők, irgalmasok, alázatosságra törekvők,


text:
gonoszért gonosszal, gyalázásért gyalázással nem fizetők. Ellenkezőleg: áldjatok, mert arra hívtak el titeket, hogy áldást örököljetek.


text:
Mert aki szeretni akarja az életet, és jó napokat látni, annak nyelve szűnjék meg gonoszt szólni, s ajka ne beszéljen csalárdságot,


text:
mert az Úr az igazságosakon tartja szemét, fülét könyörgésükön, de orcáját a gonosztevők ellen fordítja.


text:
De még ha szenvednetek kellene is az igazságosságért, boldogok lesztek. A tőlük való félelem meg ne ijesszen benneteket, nyugtalanná ne tegyen.


text:
Az Urat, a Felkentet szenteljétek meg szívetekben. Mindig készen legyetek arra, hogy bárki is kéri számon a bennetek levő reménységet, bizonyságot tegyetek róla.


text:
De szelíden és félelemmel tegyétek, megőrizve jó lelkiismereteteket, hogy azok, akik a Felkentben élt jó magaviseleteteket gyalázzák, abban, amiben megszólnak titeket, megszégyenüljenek.


text:
Mert ha Isten akarata úgy hozná magával, hogy szenvednetek kell, akkor jobb, ha jót cselekedve, mint az, ha gonoszát téve szenvedtek.


text:
Mert a Felkent is meghalt egyszer a vétkekért, az igazságos a hamisakért, hogy benneteket Istenhez vezessen: megölte Őt a hús-ember, de megelevenítette a Szellem!


text:
Ezek a szellemek egykor engedetlenkedtek, amikor Nóé napjaiban a bárka készülésekor az isteni hosszútűrés várakozott rájuk. E hosszútűrés ellenére a bárkában mégis kevés, vagyis csak nyolc lélek menekült meg a vízen keresztül.


text:
Ennek a menekülésnek az ellenképe, a vízbemerítés most titeket is megszabadít, ami nem a hús szennyének letevése, hanem jó lelkiismeret keresése Istennel szemben, a Felkent Jézus feltámadása által,


text:
aki, miután a mennybe ment, Istennek jobbján van, és alája vannak vetve angyalok, fennhatóságok, és hatalmak.


text:
Miután tehát a Felkent hústól szenvedett, ti is ugyanazzal a gondolattal fegyverkezzetek fel, hogy arra, aki hústól szenvedett, megszűnt a vétek hatást gyakorolni,


text:
hogy többé ne emberi vágyaktól, hanem Isten akaratától ösztönözve éljük le a húsban még hátralévő időnket.


text:
Mert elég volt az, hogy életünknek már eltelt idejében a nemzetek akaratát vittük véghez, amikor kicsapongásokban, kívánságokban, borozásokban, dőzsölésekben, ivásokban és a törvényt félretevő bálványszolgálatokban éltünk.


text:
Idegenkedve nézik, hogy nem káromoljátok Istent, és hogy nem úsztok velük együtt a menthetetlen romlásnak ugyanabban az árjában.


text:
Hiszen a holtaknak is azért hirdettetett az örömüzenet, hogy ha a hús emberi életsorban ítéletre juttatta is őket, de a szellem isteni színvonalon életre keltse őket.


text:
Mindenek előtt arra van szükségetek, hogy megfeszültén ápoljátok az egymás iránt való szeretetet, mert a szeretet vétkek tömegét leplezi el.


text:
Mindannyian úgy szolgáljátok ki egymást, ahogy a kegyelem-ajándékokat kaptátok, ahogyan Isten sokféle kegyelmének nemeslelkű sáfárai teszik.


text:
Ha valaki beszél, úgy szóljon, mintha Isten beszédeit szólná, ha valaki kiszolgál, azzal az erővel tegye, melyet Isten nyújt, hogy a Felkent Jézus által mindenben Isten kapja a dicsőséget. Övé a dicsőség és az uralom az örök korok korain keresztül.


text:
Szeretteim, ne idegenkedjetek a köztetek kigyulladt tűztől, mintha valami idegen dolog történnék veletek. Azért támadt az, hogy megkísértsen titeket.


text:
Sőt, amennyiben közösséget vállaltok a Felkent szenvedéseivel, örüljetek, hogy majd dicsőségének lelepleződésekor is ujjongva örvendezhessetek.


text:
Ha a Felkent nevéért szidalmat kaptok, boldogok vagytok, mert megnyugszik rajtatok a dicsőségnek és Istennek Szelleme.


text:
Közületek senki se szenvedjen úgy, mint gyilkos, tolvaj, gonosztevő, vagy mint más dolgába avatkozó.


text:
De ha keresztyénként szenved, nem kell megszégyenülnie, ellenkezőleg, Istennek kell kapnia magasztalást a keresztyén névben.


text:
Mert itt az idő, hogy az Isten házától elindulva elkezdődjék az ítélet. Ám, ha először tőlünk indul el, mi lesz a végük azoknak, akik az Isten örömüzenetének nem engedelmeskednek?


text:
így hát azok, akik az Isten akaratának megfelelően szenvednek jót cselekedve, bízzák rá lelkűket a hű Teremtőre.


text:
A köztetek lévő presbitereket, mint presbitertársuk és mint a Felkent szenvedéseinek tanúja, valamint a leleplezendő dicsőségnek részese, kérlelem:


text:
ne kényszerből, hanem önként legeltessétek Istennek köztetek lévő nyáját. Ne a gyalázatos nyereségért, hanem buzgóságból,


text:
Fiatalok, ti is vessétek magatokat az öregebbek alá. Egymással szemben mind az alázatosságra törekvés szolgakötényét övezzétek magatokra, mert az Isten a felfuvalkodottaknak ellenáll, de az alázatosoknak kegyelmet ád.


text:
Alázzátok hát magatokat az Istennek uralkodó keze alá, hogy a maga idejében felmagasztaljon majd titeket,


text:
Legyetek józanok, maradjatok ébren! Ellenfeletek, a vádló, ordító oroszlánként jár körül, s azt keresi, kit nyelhet el.


text:
Szilárd hittel álljatok neki ellen, tudván, hogy a világban élő testvéreiteken ugyanazok a szenvedések teljesednek be.


text:
A mindenfajta kegyelem Istene, ki titeket a Felkentben örök dicsőségébe kihívott, miután keveset szenvedtetek, helyre fog igazítani, meg fog szilárdítani, fel fog erősíteni, meg fog alapozni.


text:
Szilvánuszon keresztül, kivel úgy számolok, mint hű testvérrel, kevés szóval írtam nektek, bátorítva, tanúságot téve amellett, hogy az az Isten igazi kegyelme, melyben benne álltok.


text:
Simon Péter, a Felkent Jézus rabszolgája és apostola írja e levelet azoknak, akik Istenünknek és a megmentő Felkent Jézusnak igazságosságába vetett ugyanolyan értékű hitet nyertek el.


text:
Istennek és Urunknak Jézusnak megismerése által mindig több kegyelem és békesség töltsön be titeket.


text:
Abból kell kiindulnom, hogy az ő isteni hatalma annak megismerésén át, aki minket dicsőségével és erényével elhívott, mindennel megajándékozott bennünket, ami az életre és istenfélelelemre való,


text:
továbbá, hogy ezeken át értékes és igen nagy ígéreteket kaptunk ajándékul, hogy rajtuk keresztül, miután attól a romlástól elmenekültetek, melyet a világban a kívánság okoz, isteni természetet közölhessen veletek.


text:
Ez igéretekre támaszkodva ti is teljes serénységet vessetek latba, hogy hitetekben erényt nyújthassatok, az erényben megismerést,


text:
Mert ha e dolgok megvannak és sokasodnak, Urunknak, a Felkent Jézusnak megismerésében sem lesztek sem henyék, sem gyümölcstelenek.


text:
Akinél tudniillik nincsenek meg ezek, az vak és rövidlátó, aki megfeledkezett régi vétkeiből való megtisztulásáról.


text:
Azért annál inkább serénykedjetek testvéreim, hogy elhivatásotokat és kiválasztott voltotokat megszilárdítsátok, mert ha ezt teszitek, nem fogtok sohasem megbotlani.


text:
Mert így gazdag bemenetelt fognak nektek nyújtani Urunknak és Megmentőnknek, a Felkent Jézusnak örök királyságába.


text:
Ezért készülök titeket szüntelenül emlékeztetni ezekre, noha ismerősök vagytok a jelenvaló igazsággal, sőt megszilárdultatok abban.


text:
Igazságos dolognak tartom azonban, hogy ameddig ebben a sátorban vagyok, emlékeztetéssel ébresztgesselek titeket,


text:
hiszen tudom, hogy sátorom letevése hamarosan bekövetkezik, amint ezt Urunk, a Felkent Jézus világossá tette nékem.


text:
Mert nem kibölcselkedett mesék után indultunk, mikor Urunknak a Felkent Jézusnak hatalmát és megjelenését megismertettük veletek, hanem azért szóltunk, mert szemtanúi lettünk az ő fensége nagyszerűségének.


text:
Mert mikor Isten, az Atya őt megtisztelte és megdicsőítette, ilyen szózat érkezett hozzá a fenséges dicsőségből: "Ez az én szeretett Fiam, ki elnyerte helyeslésemet."


text:
így annál szilárdabbul tartjuk a prófétai Igét, és helyesen cselekesztek, ha úgy figyeltek rá, mint homályos helyen világító mécsesre, mindaddig, míg felvirrad a nappal, és a hajnalcsillag felkel szívetekben.


text:
Előbb azonban tudnotok kell azt, hogy az írásnak egy próféciája sem származik saját magyarázatunkból,


text:
mert sohasem keletkezett ember akaratából a prófétálás, hanem a Szent Szellemtől vonzva Istenből szóltak bizonyos emberek.


text:
Ámde hamis próféták is támadtak a nép között, mint ahogy köztetek is lesznek hamis tanítók, kik veszedelmes szakadásokat csempésznek be, kik a mi parancsolónkat, aki megvásárolta őket, megtagadják, ezek hirtelen veszedelmet vonnak magukra.


text:
Haszonlesésből mesterségesen kiképzett szólamokkal áruba bocsátanak majd titeket. Ezeknek ítélete rég nem tétlen, veszedelmük nem szunnyad.


text:
Mert ha Isten azokat az angyalokat, akik vetkeztek, nem kímélte, hanem őket a Tartaroszba süllyesztvén arra rendelte, hogy a homály kötelein ítéletre őrizzék meg őket,


text:
továbbá a régi világot nem kímélte, hanem Nóét, az igazságosság hírnökét nyolcadmagával megőrizte, az istentelenek világára pedig az özönvizet bocsátotta,


text:
ha Szodoma és Gomora városokat romlásra ítélte, és elhamvasztottá, példaképül azoknak, akik a jövőben istentelenekké lesznek,


text:
ellenben kiragadta a veszedelemből az igazságos Lótot, kit a törvényszegők kicsapongó magaviselete fárasztott el,


text:
elfárasztotta az, amit látnia és hallania kellett, mikor a törvényszegők tetteikkel a köztük lakó igazságosnak igazságos lelkét napról-napra kínozták;


text:
ha tehát az istenteleneket el tudta veszíteni az Úr, akkor az istenfélőket most is ki tudja ragadni a kísértésből, a hamisakat pedig megőrizni büntetésre az ítélet napjára.


text:
Kiváltképpen azokat, akik kívánságtól fertőzötten jártak a hús után, a föléjük rendelt urakat megvetették, önhitt vakmerőket, kik reszketés nélkül mernek dicsőségben élőket káromolni, holott az angyalok,


text:
Ezek azonban azoknak a beszédre képtelen természeti lényeknek módjára, melyeket arra teremtettek, hogy megfogják és elpusztítsák őket, azokat káromolják, akiket nem ismernek, és azzal, hogy rontanak, maguk is megromlanak,


text:
hamisságuk béreként mások hamisságától szenvednek, gyönyörűségüknek tartják a nappali tivornyát, mocsok- és szégyenfoltok, csalárd kívánságaikban kéjelegve veletek együtt lakmároznak.


text:
Szemük házasságtörő nővel van tele, s meg nem szűnnek vetkezni, elcsalogatják a meg nem szilárdult lelkeket, szívük gyakorlott a haszonlesésben, átoknak gyermekei.


text:
Elhagyták az egyenes utat és eltévelyedtek, minthogy Beor fiának, Bálámnak útján indultak el, aki megszerette a hamisság bérét.


text:
Ámde egy beszélni nem tudó, járomhordó állat, emberi hangon kiáltva megfeddte törvényszegése miatt, és gátat vetett a próféta esztelensége elé.


text:
Mert kevély, hiábavaló szavakat kiáltozva, kicsapongó hús vágyaival csalogatják azokat, akik még csak kis ideje menekültek el azoktól, akik tévelyegve járnak.


text:
Szabadságot ígérnek nekik, holott ők maguk a romlás rabszolgái, mert aki gyengének bizonyul valamivel szemben, rabszolgája az annak.


text:
Ha tudniillik azután, hogy Urunknak és Megmentőnknek, a Felkent Jézusnak megismerése által a világ fertőzéseitől elmenekültek, de újra beléjük bonyolódnak, azokkal szemben gyengéknek bizonyulnak, akkor utolsó sorsuk rosszabb lesz az elsőnél.


text:
Jobb volna nekik, ha az igazságosság útját meg sem ismerték volna, minthogy azután, hogy megismerték, visszaforduljanak a nekik átadott szent parancsolattól.


text:
Az történt velük, amit az igaz példabeszéd mond:,,Eb viszszatér saját okádására", és "megmosott disznó a sárban hempergéshez".


text:
Ez már a második levelem szeretteim, melyet nektek írok. Ezekkel a levelekkel, emlékeztetéssel napfénytiszta gondolkodást akarok bennetek kelteni,


text:
hogy vissza tudjatok emlékezni a szent próféták korábban mondott beszédeire, és az Úrnak és Megmentőnek az apostolokon át adott parancsolatára.


text:
Mindenekelőtt azt tudjátok meg, hogy az utolsó napokban játékűző gúnyolódok fognak jönni, kik csak vágyaik után járnak,


text:
és így beszélnek: "Hol van a beteljesülése annak az ígéretnek, hogy megjelenik? Hiszen attól a naptól fogva, melyen atyáink elaludtak, minden marad úgy, ahogy a világ kezdete óta volt. "


text:
Rejtve van tudniillik előlük, míg ilyen akarat él bennük, hogy az egek régebbi idő óta megvoltak, s hogy a földet vízből s vízen át Isten szava tartotta össze,


text:
a mostani egeket és földet ellenben ugyanaz a beszéd a tűz számára tartotta fenn, s hogy az ítéletnek és az istentelen emberek elveszésének napjára őrzik őket.


text:
Ez az egy azonban ne legyen rejtve előletek szeretteim, hogy az Úrnál egy nap annyi mint ezer esztendő, és ezer esztendő annyi, mint egy nap.


text:
Nem késik el az Úr az ígérettel, mint ahogy némelyek késedelemnek tartják, hanem hosszútűrő irántatok, mivel nem akarja, hogy némelyek elvesszenek, hanem azt akarja, hogy mindenki új felismerésre térjen.


text:
Úgy fog eljönni majd az Úrnak napja, mint egy tolvaj. Ha eljön, az egek zúgva tovatűnnek, az elemek égve felolvadnak, a földet és rajta az ember munkáit nem lelik meg.


text:
hogy kell várnotok, sőt siettetnetek az Isten napjának megjelenését, mely miatt az egek égve feloldódnak majd, s az elemek égve megolvadnak!


text:
Azért szeretteim, mivel várjátok ezeket, serénykedjetek azon, hogy mocsoktalanoknak és feddhetetleneknek találjon majd titeket, békességben.


text:
Urunknak hosszútűrését a menekülés alkalmának tartsátok, miként a mi szeretett testvérünk, Pál is neki adott bölcsességgel írt erről nektek,


text:
ahogyan minden levelében tenni szokta, amikor bennük e dolgokról írt. Vannak leveleiben némely nehezen felfogható dolgok, melyeket a tanulatlanok és meg nem szilárdultak félrecsavarnak, ahogy egyéb írásokkal is teszik saját veszedelmükre.


text:
Szeretteim, mivel előre tudjátok ezeket, őrizkedjetek, hogy a törvényt elvető emberek tévelygése magával ne ragadjon titeket, és szilárdságotokból ki ne essetek.


text:
Ellenkezőleg, növekedjetek Urunknak és Megmentőnknek, a Felkent Jézusnak kegyelmében és megismerésében. Övé legyen a dicsőség most és az örökkévalóság napjáig!


text:
Azt, ami kezdettől fogva volt, aminek fül- és szemtanúi voltunk, amit szemléltünk és kezünk kitapogatott az élet Igéjéből -


text:
mert láthatóvá lett az élet, s mi szemlélői is voltunk, tanúságot is teszünk róla, hirdetjük is nektek, mint az örök életet, mely az Atya felé fordulva volt, de nekünk láthatóvá lett -


text:
szóval, ami szemünk előtt áll és fülünkbe hangzik, azt hirdetjük nektek is, hogy ti is közösségben lehessetek velünk. Mi magunk pedig az Atyával vagyunk közösségben, valamint Fiával, a Felkent Jézussal.


text:
Az az üzenet, melyet tőle hallottunk és veletek tudatunk, a következő: Isten világosság és nincs benne semmi sötétség.


text:
Ha azt mondanánk, hogy közösségben vagyunk Vele, és a sötétségben járnánk, hazudnánk, és nem cselekednénk őszintén.


text:
Ha ellenben világosságban járunk, ahogy Ő világosságban van, közösségben vagyunk egymással, és Fiának, Jézusnak vére megtisztít bennünket minden vétektől.


text:
Ha vétkeinket megvalljuk, hű és igazságos ő arra, hogy elengedje, s bennünket minden hamisságtól megtisztítson.


text:
Kis gyermekeim, azért írom ezeket nektek, hogy ne vetkezzetek. Ha valaki mégis vetkeznék, van Bátorítónk az Atya felé, az igazságos Jézus, a Felként.


text:
Aki őrzi beszédét, abban igazán bevégezetté lett az Isten szeretete. Erről tudjuk, hogy őbenne vagyunk.


text:
Szeretteim, nem új rendelkezést írok nektek, hanem régi rendelkezést, mely kezdettől fogva nálatok van. A régi rendelkezés az a beszéd, melyet hallottatok.


text:
De most új rendelkezést írok nektek, ami valóság ő általa és ti általatok, mert a sötétség elmúlóban van, és az igazi világosság már fénylik.


text:
De aki gyűlöli testvérét, a sötétségben van, a sötétségben jár és nem tudja hová megy, mert a sötétség vakká tette a szemét.


text:
írok nektek atyák, mert ismeretet szereztetek arról, aki kezdettől fogva van. írok nektek ifjak, mert legyőzve tartjátok a rosszat.


text:
írtam nektek gyermekek, mert ismeretet szereztetek az Atyáról, írtam nektek atyák, mert ismeretet szereztetek arról, aki kezdettől fogva való, írtam nektek, ifjak, mert erősek vagytok, Istennek beszéde bennetek marad, és legyőzve tartjátok a rosszat.


text:
Ne szeressétek a világot, se a világban levőket. Ha valaki a világot szereti, az Atya szeretése nincs meg benne;


text:
mert minden, ami a világban van, a hús kívánsága, a szem kívánsága, kérkedő életforma,nem az Atyából, hanem a világból való.


text:
Gyermekek, utolsó az óra, és amint hallottátok, hogy antikrisztus jön, hát most sok antikrisztus támadt, innen tudjuk, hogy utolsó az óra.


text:
Közülünk mentek ki, de nem közülünk valók voltak. Hiszen ha közülünk valók lettek volna, velünk maradtak volna, de azért lett így, hogy láthatókká legyenek, mert nem mindnyájan közülünk valók.


text:
Nem azért írtam nektek, mert nem ismeritek az igazságot, hanem mert ismeritek azt, és mert egy hazugság sincs az igazságból.


text:
Ki a hazug, ha nem az, aki tagadja, hogy Jézus a Felkent? Az az antikrisztus, aki tagadja az Atyát és a Fiút.


text:
Bennetek azonban megmarad a kenet, melyet tőle kaptatok, úgyhogy nincs szükségetek rá, hogy bárki is tanítson titeket. Ellenkezőleg. Ahogy az a kenet minden dolog felől tanít titeket, úgy igaz az, és nem hazugság, ti pedig maradjatok benŹne úgy, ahogy tanított titeket.


text:
Most hát kis gyermekeim, mar adjatok őbenne, hogyha Ő láthatóvá lesz, bizalommal szólhassunk majd, s meg ne szégyenítsen megérkezésekor.


text:
Ha azt tudjátok, hogy ő igazságos, akkor ismerjétek meg azt is, hogy belőle született mindenki, aki az igazságosságot teszi.


text:
Lássátok, mekkora szeretetet adott nekünk az Atya, az ő ajándéka, hogy Isten fiainak hívnak minket, és azok is vagyunk. A világ azért nem ért minket, mert nem érti Őt.


text:
Szeretteim, most Isten gyermekei vagyunk, s még nem vált láthatóvá, hogy mikké leszünk. Tudjuk, hogyha láthatóvá válik, hasonlókká leszünk hozzá, mert úgy fogjuk őt látni, ahogyan van.


text:
Mindenki, akinek ez a benne vetett reménysége megvan, szent tisztaságot ölt magára, amiként ő is szentül tiszta.


text:
Kis gyermekeim, senki el ne tévelyítsen titeket. Aki az igazságosságot teszi, igazságos, miként ő igazságos,


text:
aki a vétket teszi, a vádlóból való, mert a vádló vetkezik kezdettől fogva. Avégett lett láthatóvá az Isten Fia, hogy lebontsa a vádló munkáit.


text:
Képtelen mindenki a vétkezésre, aki Istenből született, mert az Isten magva benne marad. Nem is képes vetkezni, mert Istenből született.


text:
Ezáltal lesznek láthatókká az Isten gyermekei és a vádló gyermekei. Senki sem Istenből való, aki nem az igazságosságot teszi, és aki nem szereti testvérét.


text:
ne úgy mint Kain, ki a rossztól való volt és leütötte testvérét. Ugyan miért ütötte le? Mert a tettei rosszak voltak, a testvérének tettei ellenben igazságosak.


text:
Mi tudjuk, hogy átjutottunk a halálból az életre, mert szeretjük testvéreinket. Aki nem szereti, a halálban marad.


text:
Testvér-gyilkos mindenki, aki gyűlöli az ő testvérét, és ti tudjátok, hogy egy testvérgyilkosnak sincs örök élete, mely benne megmaradna.


text:
Arról ismerjük a szeretetet, hogy ő a lelkét tette le értünk, mi is tartozunk a lelkünket letenni testvéreinkért.


text:
Ha valakinek van a világ életre adott javaiból és látja, hogy testvére szükséget lát, mégis elzárja előle lelkének belsejét, hogy maradhatna az olyanban az Isten szeretete?


text:
Éppen erről fogjuk felismerni, hogy az igazságból valók vagyunk, és ezzel beszélhetjük rá szívünket arra, hogy ne nyugtalankodjék,


text:
úgyhogy ha valamit kérünk, megkapjuk tőle, mert megőrizzük rendelkezéseit, és azt tesszük, ami kedves előtte.


text:
Az az ő rendelkezése, hogy higgyünk Fiának, a Felkent Jézusnak nevében, és szeressük egymást, amiképpen a rendelkezést adta nekünk.


text:
Ha valaki megőrzi az ő rendelkezéseit, benne marad, és ő is megmarad az ilyenben. Arról ismerjük meg, hogy bennünk marad, arról a Szellemről, akit nekünk adott.


text:
Szeretteim, ne higgyetek minden szellemnek, hanem próbáljátok meg a szellemeket, hogy vajon Istentől valók-e, mert sok hamis próféta ment szét a világba.


text:
Erről ismerhetitek meg az Isten Szellemét: Istenből való minden szellem, aki vallást tesz a Felkent Jézus mellett, aki húsban jött el;


text:
de egy szellem sem Istentől való, aki Jézus mellett nem tesz vallást. Nos, éppen ez az antikrisztusi szellem, akiről azt hallottátok, hogy eljő, s már a világban is van.


text:
Ti Istenből valók vagytok, kis gyermekeim, és legyőztétek amazokat, mert nagyobb az, aki bennetek van, mint aki a világban van.


text:
Mi Istenből valók vagyunk, az hallgat ránk, aki Istent ismeri, aki Istent nem ismeri, nem hallgat ránk. Erről ismerjük meg az igazság szellemét és a tévelyítés szellemét.


text:
Szeretteim, szeressük egymást, mert a szeretet Istenből ered, és mindenki szeret, aki Istenből született, és Istent ismeri.


text:
Isten szeretete köztünk abban lett láthatóvá, hogy az Isten egyszülött Fiát küldte a világba, hogy rajta keresztül éljünk.


text:
A szeretet nem abban jelentkezik, hogy mi szeretjük Istent, hanem abban, hogy ő szeretett minket, s vétkeinkért engesztelő áldozatul elküldte a Fiát.


text:
Soha senki számára nem lett az Isten láthatóvá; ha szeretjük egymást, Isten bennünk marad, és akkor az ő szeretete be-végezetté vált bennünk.


text:
A mi számunkra láthatóvá lett az Isten, és mi tanúságot is teszünk amellett, hogy az Atya elküldte a Fiát a világ Megmentőjéül.


text:
Minálunk megismerésbe és hitbe ment át a szeretet, melyet Isten bennünk tart. Az Isten szeretet, aki tehát a szeretetben marad, az Istenben marad, Isten is Őbenne.


text:
Nálunk a szeretet abban lett bevégzetté, hogy az ítélet napján bizalommal szólhatunk majd, mert amilyen az ő helyzete, olyan a mi helyzetünk is ebben a világban.


text:
Félelem nincs a szeretetben, ellenkezőleg a bevégzett szeretet kiűzi a félelmet, mert a félelemnek büntetés jellege van, és aki fél, nem lett be-végzetté a szeretetben.


text:
Ha valaki azt mondja: "Szeretem az Istent", ámde gyűlöli testvérét, hazug az; aki ugyanis nem szereti testvérét, akit lát, nem képes szeretni Istent sem, akit nem lát.


text:
Mindenki Istenből született, aki hiszi, hogy Jézus a Felkent. S mindenki, aki szereti a szülőt, szereti azt is, aki attól született.


text:
Arról ismerjük fel, hogy Isten gyermekeit szeretjük, ha ugyanakkor szeretjük Istent, és rendelkezéseit megtesszük.


text:
mert minden, ami Istenből született, legyőzi a világot. A mi hitünk az a győzelem, mely legyőzte a világot.


text:
Ő az, aki vízen és véren át jött, a Felkent Jézus. Nemcsak vízzel, hanem vízzel és vérrel. És Szelleme az, aki tanúságot tesz, mert a Szellem az igazság.


text:
Elfogadjuk az emberek tanúságtételét, de nagyobb az Isten tanúságtétele. Mert ez az Isten tanúságtétele. Mert ő tanúságot tett Fia mellett.


text:
Aki az Isten Fiában hisz, annak megvan önmagában a tanúságtétele. Aki nem hisz az Istennek, az már hazuggá tette őt, mert nem vetette hitét abba a tanúságtételbe, amellyel Isten tett tanúságot Fia felől.


text:
Ezeket azért írtam nektek, hogy tudjátok, hogy örök életet kaptatok, ti, akik hiteteket vetettétek az Isten Fiának nevébe.


text:
A szabadon szólónak az a bizodalma, mely ővele szemben megvan bennünk, abban igazolódik, hogy meghallgat, ha valamit akarata szerint kérünk tőle.


text:
S ha tudjuk, hogy meghallgat abban, amit kérünk tőle, tudjuk, hogy birtokunkba mentek át a kérések, melyeket kértünk tőle.


text:
Ha valaki látja, hogy a testvére nem halálos vétekkel vetkezik, életet fog neki kérni, s Isten adni fog neki, adni fog azoknak, akik nem halálosan vetkeznek. Van halálra való vétek, nem arról mondom, hogy könyörögjön érte.


text:
Tudjuk, hogy senki nem vetkezik, aki Istenből született, ellenkezőleg, azt, aki Istenből született, megőrzi ő, és a rossz nem érinti.


text:
Tudjuk azonban, hogy az Isten Fia hozzánk érkezett, és olyan gondolkodást adott nekünk, mellyel megismerhetjük a valóságosat, és hogy benne vagyunk a valóságosban, az ő Fiában, a Felkent Jézusban, ő a valóságos Isten és az örök élet.


text:
A presbiter ír a kiválasztott úrnőnek és gyermekeinek, kiket igazán szeretek, éspedig nem én egyedül, hanem mindazok, akik megismerték az igazságot;


text:
Kegyelem, irgalom, békesség lesznek velünk, melyek az Atya, az Isten mellől és az Atya Fia, a Felkent Jézus mellől szállnak alá igazsággal és szeretettel.


text:
Nagyon megörültem, hogy gyermekeid közül olyanokra leltem, akik az igazságban járnak, ahogyan erre rendelkezést kaptunk az Atyánál.


text:
Most azután arra kérlek, úrnőm, nem mintha új rendelkezést írnék neked, ellenkezőleg, kezdettől fogva kaptuk azt a rendelkezést, hogy szeressük egymást.


text:
S a szeretet abban áll, hogy rendelkezései szerint járjunk. A rendelkezés pedig, melyet kezdettől fogva hallottatok, azt mondja, hogy benne járjatok.


text:
Mert sok tévelyítő ment szét a világba, kik nem vallják a Felkent Jézust, aki húsban jött el. Ez a tévelyítő és az antikrisztus.


text:
Senkinél sincs ott az Isten, aki továbbmegy, és nem marad meg a Felkent tudományában. Annál, aki megmarad a tudományban, ott van az Atya is, a Fiú is.


text:
Ha valaki hozzátok megy, nem viszi ezt a tudományt, ne fogadjátok azt házatokba, örömkívánással se köszöntsétek.


text:
Bár sok mondanivalóm volna nektek, nem akartam azt hártyán tintával elintézni, hanem az a reményem, hogy ott leszek nálatok, és szemtől-szembe beszélhetünk, hogy örömünk teljessé váljék.


text:
Szeretett testvérem, azért esdekelek, hogy minden tekintetben jól menjen sorod és egészséges légy, mint ahogy lelkednek is jól megy a sora.


text:
Mert igen nagy volt az örömöm, mikor testvérek érkeztek, és tanúságot tettek az igaz voltod mellett, amellett, hogy az igazságban jársz.


text:
Szeretett testvérem, hűségesen cselekszel abban, amit a testvérek irányában teszel, éspedig vendégek iránt,


text:
kik az eklézsia előtt tanúskodtak szeretetedről. Nemesen fogsz cselekedni, ha őket Istenhez méltóan indítod útnak.


text:
Írtam valamit az eklézsiának, ám Diotrefész, akinek kedves az első helyen levés közöttük, nem fogad el minket.


text:
Ezért, ha elmennék, emlékeztetem majd őt tetteire, melyek mellett rossz szavakat suttog ellenünk, sőt nem elégszik meg ezzel, még a testvéreket sem fogadja el, és akik akarnák ezt tenni, azokat meggátolja, és az eklézsiából kiveti.


text:
Szeretett testvérem, ne utánozd a gonoszt, hanem a jót. Aki jót cselekszik, Istenből való, aki gonoszt cselekszik, az sohasem látta meg az Istent.


text:
Demetriosz mellett mindenki tanúságot tesz, még maga az igazság is, mi is tanúságot teszünk, és te tudod, hogy tanúságtételünk igaz.


text:
Remélem, hogy hamarosan megláthatlak, és szemtől-szembe beszélhetünk. 15 Békesség legyen veled! Köszöntenek téged a barátok. Köszöntsd név szerint a barátokat!


text:
Júdás, a Felkent Jézus rabszolgája, Jakab testvére, az Istenben, az Atyában szeretett és a Felkent Jézustól őrzött elhívottaknak


text:
Szeretteim, minthogy megvan bennem minden serénység arra, hogy a nekünk közös megmenekülésről írjak nektek, kényszert éreztem az írásra, hogy bátorítsalak titeket, hogy még tovább küzdjetek a szenteknek egyszer átadott hitért.


text:
Belopózkodott ugyanis közénk néhány olyan ember, akik eleve ki voltak írva az ilyen ítéletre, istentelenek, kik Istenünk kegyelmét kicsapongásra váltják át, és a mi egyedüli Parancsolónkat és Urunkat, a Felkent Jézust megtagadják.


text:
Emlékeztetni akarlak titeket, noha ti egyszer már mindent tudtatok, hogy miután az Úr a népet Egyiptomból kimentette, utólag azokat, akik hitetlenekké lettek, elveszítette.


text:
Emlékeztetni akarlak arra, hogy angyalokat, kik uralkodó helyzetüket nem őrizték meg, és saját lakhelyüket elhagyták, a nagy nap ítéletére láthatatlan láncokkal megkötöztette, homállyal borította be, őrizetre vetette,


text:
emlékeztetni akarlak arra, hogy Szodoma és Gomora és a körülöttük levő városok is, melyek ugyanolyan módon mentek túltengő paráznaságban más hús után, örök tűz büntetését viselve, példaképül vannak elénk állítva.


text:
Álmodozásukban megfertőzik húsukat, s a föléjük helyezett urakat elvetik, s a dicsőségben élőket káromolják.


text:
Ezzel szemben Mihály uralkodó angyal, mikor a vádlóval perben állt, és Mózes teste felől vitázott, nem merészkedett káromló ítéletet mondani ki rá, hanem így szólt: "Majd megdorgál téged az Úr."


text:
Ezek azonban mindent káromolnak, amit nem ismernek, amihez pedig beszédre képtelen állatokként természettől értenének, azzal megrontják magukat.


text:
Jaj nekik, mert Kain útján indultak el, bérért Bálám tévelygésébe rohantak, és Kóré ellentmondásával vesztek el.


text:
Ezek szégyenfoltokként ülnek ott szeretetvendégségeiteken, és félelem nélkül együtt lakmároznak veletek, miközben magukat legeltetik. Szelektől ide-oda űzött víztelen fellegek ők, késő őszben gyümölcstelenül álló, kétszer meghalt, gyökerestől kitépett fák,


text:
tenger vad hullámai, melyek saját szégyenüket tajtékozzák ki, tévelygő csillagok, kiknek számára örökre a sötétség homályát tartják fenn.


text:
hogy ítéletet üljön mindenek ellen, és rábizonyítsa az istentelenekre minden istentelen tettüket, melyekkel istentelenséget követtek el, amellett minden kemény szót, melyet az istentelen vétkezők ő ellene szóltak."


text:
Zúgolódók ők, sorsukkal elégedetlenek, vágyaik után járók, nagyratörő szavakat szól szájuk, személyeket csodálnak haszonért.


text:
Ti azonban, szeretteim, emlékezzetek azokra a beszédekre, melyeket Urunknak, a Felkent Jézusnak apostolai eleve szóltak,


text:
mikor ezt mondták nekünk: Az utolsó időben gúnyolódok támadnak, kik saját vágyaik után fognak járni, azaz az Istent nem félők kívánságai után.


text:
Ti azonban, szeretteim, építsétek rá magatokat a ti igen szent hitetekre! Szent Szellemben imádkozva


text:
őrizzétek meg magatokat Isten szeretetében, és várjátok Urunknak, a Felkent Jézusnak könyörületét az örök élet elnyerésére.


text:
s a tűzből kiragadva mentsétek meg őket! Némelyeken félelemmel könyörüljetek, gyűlölve még a hústól bemocskolt köntösüket is!


text:
Arra pedig, aki képes titeket botlás nélkül megőrizni, és ujjongás között feddhetetlenségben a maga dicsősége elé állítani,


text:
az egy Istenre, a mi Megmentőnkre szállt az egész kor előtt, száll most is és szálljon az összes korokon át a Felkent Jézuson, a mi Urunkon át dicsőség, fenség, uralom, fennhatóság! Ámen.


text:
A Felkent Jézus lelepleződése, Isten ajándékozta meg vele, hogy rabszolgáinak megmutassa azokat a dolgokat, melyeknek sietve meg kell történniük. Jelképekbe öltöztette, és úgy küldte el angyalán keresztül rabszolgájának, Jánosnak,


text:
aki tanúságot tett az Isten Igéje mellett, a Felkent Jézus bizonyságtétele mellett, s mind amellett, amiket csak látott.


text:
Boldog, aki felolvassa, és boldogok, akik hallgatják a prófétálás szavait, és megőrzik a benne megírtakat. Mert közel van az idő.


text:
János az Ázsiában levő hét eklézsiának. Kegyelem és békesség szálljon rátok attól, aki van, volt és eljövendő, továbbá a trón előtt levő hét Szellemtől


text:
és a Felkent Jézustól, ama hű Tanútól, ki a holtak közt az elsőszülött, a föld királyainak fejedelme, Ő minket szeretett, vétkeinkből vérével feloldott,


text:
s Istene és Atyja számára királyságot és papokat csinált belőlünk. Övé legyen hát a dicsőség és az uralom az örök korok korain át. Ámen.


text:
Íme jön a felhőkkel, meg fogja Őt látni minden szem, azok is, akik átszegezték Őt, és gyászt ül miatta a föld minden törzse. Úgy lesz! Ámen!


text:
Én vagyok az Alfa és az Omega - így szól az Úr, az Isten, aki van, volt és eljövendő, a mindeneken Uralkodó.


text:
Én, János, testvéretek, a Jézusban való szorongattatásban, királyságban és kitartásban közösségben vagyok veletek, az Isten Igéjéért és a Jézus bizonyságtételéért a Patmosznak nevezett szigetre kerültem.


text:
Szellemben eljutottam az Úr napjára, és akkor a hátam mögül erős hangot hallottam, mintha kürt harsogna,


text:
s az a hang azt mondotta: „Írd könyvbe amit látsz, és küldd el a hét eklézsiának Efézusba, Szmürnába, Pergamonba, Tiatírába, Szárdiszba, Filadelfiába és Laodiceába.”


text:
Ekkor megfordultam, hogy lássam azt, akinek hangja szólt hozzám, s mikor megfordultam, hét arany mécslábat láttam.


text:
A mécslábak között valakit láttam, aki ember fiához hasonlított. Sarkig érő ruhába volt öltözve, a mellén aranyöv övezte,


text:
szeme mintha tűzláng lett volna, lába kemencében olvasztott libanoni érchez hasonlított; hangja mintha víztömeg zúgása lett volna,


text:
jobb kezében hét csillagot tartott, szájából kétélű éles pallos jött elő. A látvány olyan ragyogó volt, mint mikor a nap teljes hatalmával fénylik.


text:
Mikor megláttam Őt, úgy estem lábához, mintha halott volnék, de Ő rám helyezte jobb kezét, és így szólt: „Ne félj! Én vagyok az Első, az Utolsó


text:
és az Élő. Holttá lettem, de íme élek az örök korokon át. Nálam vannak a halálnak és a láthatatlan országnak kulcsai.


text:
a hét csillag titkát, melyeket jobbomban láttál, meg a hét arany mécslábat. A hét csillag a hét eklézsia angyala és a hét mécsláb a hét eklézsia.”


text:
„Az efézusi eklézsia angyalának írd meg: Ezt mondja az, aki a hét csillagot jobbjában tartja, aki a hét arany mécsláb között j ár.


text:
Ismerem tetteidet, fáradozásodat, állhatatosságodat, és hogy nem vagy képes hordozni a gonoszokat, hogy megkísértetted azokat, akik magukat apostoloknak mondják, noha nem azok, és hazugoknak találtad őket.


text:
Emlékezz vissza, honnan estél ki, térj más felismerésre, és tedd az első tetteket. Hanem teszed, elmegyek, és mécslábadat kimozdítom helyéből, akkor, ha nem térsz más felismerésre.


text:
Akinek füle van, hallja meg, amit a Szellem az eklézsiáknak mond. A győzedelmesnek enni adok az élet ligetéből, mely az Isten paradicsomában van.


text:
A szmürnai eklézsia angyalának írd meg: Ezeket mondja az Első és Utolsó, aki halottá lett, de feltámadott.


text:
Ismerem szorongattatásodat és szegénységedet. Mégis gazdag vagy. Ismerem azok rágalmait, akik magukat zsidóknak mondják, de nem azok, hanem a Sátán zsinagógája.


text:
Ne félj attól, amit még szenvedned kell. Lám a vádló közületek egyeseket tömlöcbe készül vetni, hogy megkísértessenek, úgyhogy tíz napi szorongattatásotok lesz. Ám légy hű halálig, s odaadom majd neked az élet koszorúját.


text:
Akinek füle van, hallja meg, amit a Szellem az eklézsiáknak mond. Annak, aki győz, nem fog ártani a második halál.


text:
Tudom, hol lakol. Ott, ahol a Sátán trónja van. Te ragaszkodol nevemhez, és a bennem való hitet nem tagadtad meg, még hű tanúmnak, Antipásznak napjaiban sem, akit nálatok öltek meg, ott, ahol a Sátán lakik.


text:
De van kevés kifogásom ellened: Vannak ott nálad olyanok, akik Bálám tanításához ragaszkodnak, aki megtanította Bálákot arra, hogy kelepcét állítson Izráel fiai elé azzal, hogy bálványáldozatot esznek és paráználkodnak.


text:
Így nálad is vannak olyanok, akik ugyanúgy ragaszkodnak a Nikolaiták tanításához. Térj más felismerésre!


text:
Akinek füle van, hallja meg, amit a Szellem az eklézsiáknak mond. A győzelmesnek enni adok a rejtett mannából, fehér kövecskét is adok neki és szavazó cserépre írva új nevet, melyet senki sem ismer, csak aki kapja.


text:
Azután a tiatírai eklézsia angyalának írd meg: Ezeket mondja az Isten Fia, akinek olyan a szeme mint a tűzláng és lába hasonló a libanoni érchez:


text:
Ismerem tetteidet, szeretetedet, hitedet, szolgálatodat, állhatatosságodat, és tudom, hogy utolsó tetteid felülmúlják az elsőket.


text:
Ám az a kifogásom ellened, hogy cselekedni hagyod Jezabel asszonyt, ki magát prófétanőnek mondja, s arra tanítja eltévelyítve rabszolgáimat, hogy paráználkodjanak és bálványáldozatot egyenek.


text:
Időt adtam neki, hogy új felismerésre térjen, de nem akarja paráznaságát elhagyni, nem akar más felismerésre térni.


text:
Egyszer csak ágyba vetem őt, azokat is, akik vele házasságot törnek, nagy szorongattatásba, ha el nem hagyja tetteit, és nem tér új felismerésre.


text:
Gyermekeit halállal fogom sújtani, úgyhogy meg fogják tudni az eklézsiák mind, hogy én a veséket és szíveket fürkészem. Mindnyájatoknak a tettei szerint fizetek majd.


text:
Nektek azonban, a többi tiatirabelinek, mindazoknak, akiknél nincs ez a tanítás, akik nem ismerték meg a Sátán mélységeit, amint a szavuk jár, azt mondom: Nem vetek más terhet rátok.


text:
vasvesszővel fogja őket terelgetni, cserépedényekként törnek széjjel. Mint ahogy én is kaptam Atyámtól,


text:
A szárdiszi eklézsia angyalának írd meg: Ezeket mondja az, akinél az Isten hét Szelleme és a hét csillag van: Ismerem tetteidet. A neved az, hogy élsz, pedig halott vagy.


text:
Légy éber, és támogasd a többieket, akik halni készülnek. Mert úgy találtam, hogy tetteid Istenem előtt nem érték el a teljességet.


text:
Emlékezzél vissza, hogyan kaptad, és hallottad, aztán őrizd meg, és térj új felismerésre. Ha nem leszel éber, tolvaj módjára érkezem hozzád, és nem tudod meg, hogy melyik órában érkezem.


text:
Van azonban kevés név Szárdiszban, kik nem szennyezték be ruháikat, ezek fehér ruhában velem fognak járni, mert méltók rá.


text:
Így azt, aki győz, fehér ruhába fogják öltöztetni, s annak nevét ki nem törlöm az élet könyvéből. Vallást fogok tenni róla Atyám előtt, és angyalai előtt.


text:
A filadelfiai eklézsia angyalának írd meg: Ezeket mondja a Szent, az Igaz, akinél Dávid kulcsa van, aki megnyit, hogy senki be nem csukja és bezár, hogy senki meg nem nyitja:


text:
Ismerem a tetteidet. Íme megnyílt ajtót adtam eléd, melyet senki sem képes bezárni. Mert kevés a hatalmad, s mégis megőrizted Igémet és nem tagadtad meg nevemet.


text:
Íme megtérőket adok neked a Sátán zsinagógájából, kik azt mondják magukról, hogy zsidók, pedig nem azok, hanem hazudnak. Lásd, meg fogom azt tenni, hogy eljöjjenek, lábad elé boruljanak, és felismerjék, hogy megszerettelek téged.


text:
Mert megőrizted állhatatosságom igéjét. Én is meg foglak őrizni téged, s kimentelek a megkísértés órájából, melynek el kell jönnie az egész lakott földre, hogy megkísértse a földön lakókat.


text:
A győzedelmest oszloppá fogom tenni Istenem templomában, és többet nem fog kimenni onnan. Rá fogom írni Istenem nevét, Istenem városának, az új Jeruzsálemnek nevét, mely az én Istenemtől az égből száll alá, továbbá az én új nevemet.


text:
A laodiceai eklézsia angyalának írd meg: Ezeket mondja az Ámen, a hű és igaz tanú, Isten teremtésének kezdete:


text:
Mivel azt mondod: gazdag vagyok, gazdaggá lettem, semmire sincs szükségem, és nem tudod, hogy te vagy a nyomorult, szánalmas, szegény, vak és mezítelen,


text:
azt tanácsolom neked, hogy vásárolj nálam tűzben kiégetett aranyat, hogy gazdag légy; fehér ruhákat, hogy köröskörül borítva légy, és ne legyen látható szégyenletes mezítelenséged és írt, hogy azzal megkend szemedet, hogy láss.


text:
Én mindazokra, akiket kedvelek, vétküket rájuk bizonyítom, és őket megfenyítem: légy buzgó hát, és térj új felismerésre!


text:
Lásd, az ajtóhoz álltam és zörgetek. Ha valaki hallja szómat, és ajtót nyit, bemegyek ahhoz, és vele lakomázom, ő pedig énvelem.


text:
A győzelmesnek megadom, hogy velem trónomra üljön, mint ahogy én is győztem, s Atyámmal együtt leültem az Ő trónjára.


text:
Ezek után láttam! Egy nyitott ajtót láttam a mennyben, és az előbbi hang, melyet úgy hallottam, mikor velem beszélt, mintha kürt harsogna, megszólalt: „Jöjj fel ide. Majd megmutatom neked, hogy mik támadnak ezután.”


text:
Aki ült, annak jelensége hasonló volt a jáspis és szárdiusz kőhöz. Szivárvány fogta körül a trónt, s az egész megjelenés olyan volt, mintha smaragdból volna.


text:
A trón körül körben huszonnégy trón volt, és a trónokon huszonnégy vén ült fehér ruhákba öltözötten. A fejükön arany koszorúk voltak.


text:
A trónból villámlások, szózatok és mennydörgések mentek szét. Hét tüzes fáklya is égett a trón előtt, melyek az Istennek hét Szelleme.


text:
A trón előtt mintha kristályhoz hasonló üvegtenger lett volna. A trón közepén és a trónt körülvéve négy élőlény állt, kik elől és hátul telve voltak szemekkel.


text:
Az első élőlény oroszlánhoz hasonlított, a második élőlény bikaborjúhoz hasonlított, a harmadik élőlény arca mintha emberé lett volna, a negyedik élőlény hasonló volt egy repülő sashoz.


text:
A négy élőlény, kik közül mindegyiknek hathat szárnya volt, tele volt körül is, belül is szemekkel. Nappal is, éjjel is magszűnés nélkül kiáltották: „Szent, szent, szent az Úr, a mindeneken uralkodó Isten, aki volt, van és eljövendő.”


text:
És valahányszor az élőlények dicsőséget, tiszteletet és hálát adnak a trónon ülőnek, aki az örök korok korain át él,


text:
a huszonnégy vén leborul a trónon ülő előtt, s imádják azt, aki az örök korok korain át él, koszorúikat a trón elé vetik, és így szólnak:


text:
„Te vagy méltó Urunk és Istenünk, hogy elvedd a dicsőséget, tisztességet, hatalmat, mert te teremtetted a mindenséget, azok azért voltak és teremtettek, mert te akartad.”


text:
Láttam azután egy könyvet a trónon ülő jobb kezében, mely belül is, hátul is tele volt írva és hét pecséttel volt lepecsételve.


text:
Azután láttam egy erős angyalt, aki hangos szóval kihirdette: „Ki méltó arra, hogy felnyissa a könyvet, s leoldja pecsétjeit?”


text:
De sem égen, sem földön, sem föld alatt senki sem volt rá képes, hogy felnyissa a könyvet, és hogy belenézzen.


text:
Nagy sírásra fakadtam amiatt, hogy senkit sem találtak méltónak arra, hogy a könyvet felnyissa, sem hogy belenézzen.


text:
Ekkor a vének közül egy, így szólt hozzám: „Ne sírj! Nézd, győzött a Júda törzséből való oroszlán, Dávid gyökere, hogy felnyithassa a könyvet és annak hét pecsétjét.”


text:
Ekkor láttam a trón és a négy élőlény között és a vének között egy Bárányt, ki úgy állt ott, mintha meg volna ölve. Hét szarva és hét szeme volt, melyek az Istennek az egész földre szétküldött hét Szelleme.


text:
Mikor elvette a könyvet, a négy élőlény és a huszonnégy vén leborultak a Bárány előtt. Mindegyiknél citera volt és füstölőszerekkel tele aranycsészék, melyek a szentek imádságait tartalmazták.


text:
Új éneket énekeltek: „Te vagy méltó arra, hogy elvedd a könyvet, és felnyisd annak pecséteit, mert megöltek téged, s te véreden minden törzsből, nyelvből, népből és nemzetből lelkeket vásároltál Istennek.


text:
Azután láttam újra! Hallottam, hogy a trón, a négy élőlény és a vének körül sok angyal szólalt mega számuk tízezerszer tízezer és ezerszer ezer volt,


text:
s hangos szóval kiáltották: „Méltó a megölt Bárány arra, hogy hatalmat, gazdagságot, bölcsességet, erőt, tisztességet, dicsőséget és áldást kapjon.”


text:
Ekkor minden teremtmény, mely égen, földön, föld alatt és a tengeren van, mindaz, ami ezekben van - hallottam - így szólt: „A trónon ülőt és a Bárányt illeti az áldás, a tisztesség, a dicsőség és az uralom az örök korok korain keresztül.”


text:
Láttam azután, hogy a Bárány a hét pecsét közül az elsőt felnyitotta. Azután hallottam, hogy a négy élőlény közül egy megszólalt, mintha mennydörgés szólna: „Eredj!”


text:
És én láttam! Egyszer csak indult egy fehér ló. A rajta ülőnél íj volt. Koszorút adtak neki, s ő elindult győztesen, és hogy győzzön.


text:
S elindult egy második tűzvörös ló. A rajta ülőnek elrendelték, hogy vegye el a földről a békességet, hogy egymást öljék. Azután nagy kardot adtak neki.


text:
Mikor a harmadik pecsétet felnyitotta, a harmadik élőlénytől ezt a szót hallottam: „Eredj!” És én láttam! Elindult egy fekete ló. A rajta ülő mérleget tartott a kezében.


text:
Azután egy szózatfélét hallottam a négy élőlény közül, hogy ezt mondta: „A búza literje egy dénár! Három liter árpát egy dénárért! Az olaját és a bort ne bántsd!”


text:
És én láttam! Elindult egy fakó ló. A rajta ülőnek neve a Halál volt. A láthatatlan ország követte nyomon. Felhatalmazást adtak nekik a föld negyedrésze fölött, hogy pallossal, éhínséggel, döghalállal és a föld fenevadjaival öljenek.


text:
Mikor az ötödik pecsétet felnyitotta, láttam az oltár lábánál azokat a lelkeket, akiket az Isten beszédéért, s a náluk lévő bizonyságtételért megöltek.


text:
Nagy szóval kiáltoztak: „Meddig nem ítélsz még mi Parancsolónk, te Szent és Igaz? Meddig nem hozod el a megtorló igazságszolgáltatást a mi vérünkért a föld lakóira?”


text:
Ekkor mindegyikükre fehér palástot adtak, és azt mondták nekik, hogy csak egy kis ideig kell még nyugton lenniük, addig, amíg rabszolgatársaik és testvéreik elérik a teljes számukat, azoknak szintén meg kell öletniük, amint az velük is történt.


text:
Láttam, mikor felnyitotta a hatodik pecsétet, nagy rengés támadt. A nap olyan lett, mint egy fekete szőrszövet. A hold mindenestül vérhez hasonlított,


text:
az ég csillagai lehulltak a földre, mint mikor nagy széltől rázott fügefa későn érő fügéjét szórja el,


text:
A föld királyai, a nagyok, az ezredesek, a gazdagok, az erősek, minden rabszolga és szabad a hegyek barlangjaiba és szikláiba rejtőztek,


text:
és azt mondták a hegyeknek és szikláknak: „Essetek ránk, és rejtsetek el minket annak orcája elől, aki a trónon ül, és a Bárány haragja elől.


text:
Ezek után négy angyalt láttam, akik a föld négy szegletén álltak, és uralmuk alatt tartották a föld négy szélét, hogy szél ne fújjon se a földön, se a tengeren, se semmi fára.


text:
Majd megláttam egy másik angyalt, amint napkelte felől felszállt. Nála volt az élő Isten pecsétje. Hangos szóval odakiáltott a négy angyalnak, akiknek azt a rendeltetést adták, hogy a földnek és a tengernek ártsanak.


text:
Azt mondta: „Ne ártsatok se a földnek, se a tengernek, se a fáknak, amíg Istenünk rabszolgáit homlokukon el nem pecsételjük.”


text:
Majd meghallottam az elpecsételtek számát: Izráel minden törzséből, száznegyvennégyezer az elpecsételt:


text:
Zebulon törzséből tizenkétezer, József törzséből tizenkétezer, Benjámin törzséből tizenkétezer elpecsételt.


text:
ezek után újra láttam! Láttam egy nagy tömeget, melyet senki meg nem számlálhatott. Minden nemzetből jöttek, s törzsekből, népekből, nyelvekből. Ott álltak a trón előtt és a Bárány előtt, fehér palást borította őket, pálmaágak voltak a kezükben,


text:
Az angyalok mind ott álltak körben a trón, a vének és a négy élőlény körül, arcukra borultak a trón előtt, és ily szóval hódoltak az Istennek:


text:
„Ámen! Az áldás, a dicsőség, a bölcsesség, a hálaadás, a tisztesség, a hatalom és az erő Istenünket illeti az örök korok korain keresztül! Ámen!” -


text:
Erre a vének közül az egyik megkérdezett engem: „Kik ezek a fehér palástba öltözöttek, és honnan jöttek?”


text:
„ Uram! Te tudod” - szóltam hozzá. Ő pedig ezt felelte nekem: „Ezek azok, akik a nagy szorongattatásból jönnek, és akik ruháikat megmosták és megfehérítették a Bárány vérével.


text:
Ezért vannak az Isten trónja előtt. Ezért szolgálják Őt templomában nappal és éjjel. Az pedig, aki a trónon ül, sátorával takarja be őket,


text:
mert a Bárány, ott fenn a trón közepén terelgeti, s az élet forrásvizeihez vezetgeti őket, az Isten pedig eltöröl szemükről minden könnyet.”


text:
Majd jött egy másik angyal, ki arany füstölőt tartott, és odaállt az oltárhoz. Azután sok füstölőszert adtak neki, hogy az összes szentek imádságaival együtt ráhelyezze a trón előtt álló arany oltárra.


text:
Ekkor az angyal fogta a füstölőt, megtöltötte az oltár tüzével, és levetette a földre. Utána mennydörgések, szózatok és villámlások támadtak és rengés.


text:
Kürtölt az első, s rá kőeső és vérrel kevert tűz támadt, ezeket levetették a földre. Ekkor a föld harmadrésze megégett, a fák harmadrésze megégett, és minden zöld fű megégett.


text:
Kürtölt a második angyal, és erre mintha tüzes, égő, nagy hegyet vetettek volna a tengerbe. Erre a tenger harmadrésze vérré lett, és


text:
meghalt a tengerben lévő teremtmények harmadrésze, melyeknek lelke van, továbbá tönkrement a hajók harmadrésze.


text:
Kürtölt a harmadik angyal, és erre az égből nagy csillag hullott alá, mely úgy égett, mint egy fáklya. Ráesett a folyók harmadrészére, és a vizek forrásaira.


text:
A csillag nevét Apszintosznak mondják, Ürömnek. S a vizek harmadrésze ürömmé lett, és sok ember meghalt a víztől, mert az megkeseredett.


text:
Kürtölt a negyedik angyal, és megverték a nap harmadrészét, a hold harmadrészét és a csillagok harmadrészét, úgyhogy harmadrészük elsötétült, és nem látszott a nappal harmadrésze, az éjszakával ugyanaz történt.


text:
Újra láttam! Meghallottam, hogy az ég delelőjén egy sas repült, s hangos szóval ezt kiáltotta: „Jaj, jaj, jaj a földön lakóknak a még hátralevő három angyal kürtölés e miatt, kiknek még ezután kell kürtölniök!”


text:
Kürtölt az ötödik angyal is. Ekkor láttam, hogy egy csillag az égből a földre hullott, s hogy odaadták neki a feneketlen mélység kútjának kulcsát.


text:
Az megnyitotta a feneketlen mélység kútját, és a kútból úgy szállt fel a füst, mintha nagy kemence füstje lett volna. A kút füstjétől elsötétült a nap és a levegő.


text:
A füstből sáskák mentek szét a földre, s ezeknek olyan hatalmat adtak, amilyen hatalmuk a föld skorpióinak van.


text:
Megmondták azonban nekik, hogy ne ártsanak a föld füvének, se semmi veteménynek, se semmi fának, hanem csak azoknak az embereknek, akiknek homlokán nincs ott az Isten pecsétje.


text:
Azt az utasítást adták nekik, hogy ne öljék meg őket, csak kínlódjanak öt hónapig. Kínjuk olyan, mint a skorpió okozta kín, ha az megszúrja az embert.


text:
Azokban a napokban az emberek keresni fogják a halált, de nem találják meg, kívánnak meghalni, de a halál elfut előlük.


text:
Ami a sáskák hasonlatát illeti, hasonlítanak harcra felkészített lovakhoz, a fejükön koszorúk, melyek olyanok, mintha aranyból volnának, orcájuk olyan, mint az emberi orca,


text:
páncélt is viseltek, olyant, mint az acél, szárnyuk zaja olyan volt, mint harcba futó sok lovas szekér zöreje.


text:
A skorpiókéhoz hasonló farkuk van, meg fullánkjuk, s a farkukban van hatalmuk arra, hogy öt hónapig ártsanak az embereknek.


text:
Király is van föléjük helyezve, a feneketlen mélység angyala, a neve héberül Abaddón, hellénül Apollüon, magyarul Vesztő.


text:
Kürtölt a hatodik angyal, s ekkor egy szózatot hallottam annak az arany oltárnak a négy szarva közül, mely az Isten előtt van.


text:
A szózat azt mondta a hatodik angyalnak, akinél a kürt volt: „Oldd el azt a négy angyalt, akik a nagy Eufrátesz folyamnál megkötözve várnak.”


text:
Erre eloldották a négy angyalt, akik órára, napra, hónapra és évre voltak előkészítve, hogy megöljék az emberek harmadrészét.


text:
A látomásban ilyeneknek láttam a lovakat és a rajtuk ülőket: tűzvörös, jácintkék és kénsárga volt a páncéljuk, fejük olyan volt, mintha oroszlánfejek lettek volna, szájukból tűz, füst és kén áradt ki.


text:
A lovak hatalma szájukban és farkukban volt, farkuk kígyókhoz hasonlított, azoknak fejük volt, s azzal ártottak.


text:
Az emberek többi része, azok, akik nem haltak meg e csapásokban, nem tért új felismerésre, hogy kezük munkáit elhagyták volna, hogy ne borultak volna le az ördögök előtt, arany, ezüst, érc, kő és fa bálványok előtt, melyek sem látni, sem hallani, sem járni nem képesek.


text:
Nem tértek új felismerésre, hogy gyilkosságaikat, varázslásaikat, paráználkodásaikat és tolvajlásaikat elhagyták volna.


text:
Újra láttam! Egy másik erős angyal szállt le az égből, ki felhőbe öltözött, szivárvány volt a fején, arca olyan volt, mint a nap, lába, mint tűzoszlop.


text:
A kezében nyitott könyvecskét tartott, jobb lábát a tengerre vetette, a balt a földre, azután hangos szóval kiáltott, mint mikor az oroszlán bőg.


text:
Mialatt a hét mennydörgés szólt, íráshoz készültem, de ilyen szózatot hallottam a mennyből: „Tégy pecsétet arra, amit a hét mennydörgés mondott, és ne írd le!”


text:
és megesküdött arra, aki az örök korok korain át él, aki a mennyet és a benne lévőket, a földet és a benne levőket, a tengert és a benne levőket teremtette, hogy időt nem mérnek többé,


text:
hanem a hetedik angyal kürtölésének napjaiban, mikor az kürtölni fog, végbe megy az Isten titka, úgy, ahogy azt rabszolgáinak, a prófétáknak örömüzenetként adta.


text:
Ekkor az a hang, melyet a mennyből hallottam, ismét szólt hozzám és ezt mondta: „Eredj, vedd el azt a nyitott könyvecskét, mely a tengeren és földön álló angyal kezében van.”


text:
Odamentem az angyalhoz, és megmondtam neki, hogy adja ide a könyvecskét. Az azt mondta nekem: „Fogd, és edd meg!” A gyomrodban keserű lesz, a szádban azonban édes, mint a méz.


text:
Elvettem az angyal kezéből a könyvecskét, és megettem. A számban édes volt, mint a méz, de mikor megettem, keserűvé lett a gyomrom.


text:
Ekkor egy mérővesszőhöz hasonló nádszálat adtak nekem, és azt mondták: „Kelj fel, és mérd meg az Isten templomát, az oltárt és azokat, akik abban leborulnak!


text:
De a templom külső udvarát hagyd ki, ne mérd meg, mert az a nemzeteknek adatott, akik a szent várost negyvenkét hónapon át tapodni fogják!


text:
Két tanúbizonyságomnak azonban azt a megbízást fogom adni, hogy ezerkétszázhatvan napon át zsákba öltözötten prófétáljanak.”


text:
Ha valaki ártani akar nekik, tűz jön ki szájukból, és megemészti ellenségeiket. Ha valaki ártani akar nekik, így kell annak megöletnie.


text:
Hatalmuk van arra, hogy bezárják az eget, hogy prófétálásuk napjai alatt ne essék az eső, és felhatalmazásuk szól a vizekre is, hogy vérré változtassák azokat, és arra is, hogy a földet akármilyen csapással annyiszor verjék meg, ahányszor akarják.


text:
Ha azután tanúságtételük végéhez ér, a feneketlen mélységből feljövő fenevad harcot indít ellenük, legyőzi, és megöli őket.


text:
Holttestük ott lesz ama nagy város piacán, melyet szellemileg Sodomának és Egyiptomnak hívnak, ahol Urunkat is megfeszítették.


text:
A népekből, nyelvekből, törzsekből és nemzetekből oda sereglők három és fél napon át nézik holttestüket, és azt nem engedik sírba tenni.


text:
A földön lakók örülnek és vigadnak miattuk, és ajándékokat küldenek egymásnak, mert ez a két próféta kínozta a földön lakókat.


text:
Három és fél nap elmúltával azonban Istenből élet szelleme szállt beléjük, ők lábra álltak, és nagy félelem szállt azokra, akik szemlélték őket.


text:
Ők pedig hangos szózatot hallottak az égből, mely ezt mondta nekik: „Jöjjetek fel ide!” S felhőben felmentek az égbe, ellenségeik meg figyelték őket.


text:
Ugyanabban az órában nagy rengés támadt, a város tizedrésze leomlott, s a rengésben hétezer emberi név megöletett, a többiek pedig a félelemtől betelten, dicsőséget adtak a menny Istenének.


text:
Kürtölt a hetedik angyal, és hangos szózatok támadtak a mennyben, melyek ezt mondták: „Urunké lett a világ királysága és az Ő Felkentjéé. Uralkodni fog az örök korok korain át.”


text:
Ekkor a huszonnégy vén, akik Isten előtt trónjaikon ülnek, Isten előtt arcra borultak, s imádattal ezt mondták:


text:
„Hálát adunk neked, Urunk, Isten, te mindenen uralkodó, ki vagy, ki voltál, hogy most magadhoz vetted a te nagy hatalmadat és királyságra léptél.


text:
Megharagudtak a nemzetek, de aztán eljött a te haragod, és a holtak ideje arra, hogy megítéltessenek, arra is, hogy rabszolgáidnak, a prófétáknak, a szenteknek és a te nevedet félőknek, kicsiknek és nagyoknak megadd bérüket, és hogy megrontsd a föld megrontóit.”


text:
Erre megnyílt az Isten temploma a mennyben és templomában láthatóvá lett a szövetség ládája. Villámlások, szózatok, mennydörgések, rengés és nagy kőeső támadt.


text:
Majd egy nagy jelkép lett láthatóvá az égen, egy asszony, ki a napba öltözött, kinek lába alatt a hold volt, és fején tizenkét csillagból koszorú.


text:
Utána egy másik jelkép látszott az égen, egy nagy tüzes sárkány, kinek hét feje és tíz szarva volt, és fejein hét korona.


text:
Ez farkával az ég csillagainak harmadrészét söpörte, majd a földre vetette őket. Ekkor a sárkány a szülni készülő asszony elé állt, hogy amikor szül, annak gyermekét felfalja.


text:
Az asszony fiat szült, férfimagzatot, ki vasvesszővel fogja majd az összes nemzetet terelni. Gyermekét azután elragadták az Istenhez, és annak trónjához,


text:
az asszony pedig a pusztába futott, hol Isten helyet készített számára, hogy ott táplálják ezerkétszázhatvan napig.


text:
Azután harc támadt az égben: Mihály és angyalai készen álltak, hogy hadat viseljenek a sárkánnyal; a sárkány is hadba szállt, és az angyalai is.


text:
Ekkor levetették a nagy sárkányt, az ősi kígyót, kinek Vádló és Sátán a neve, ki az egész lakott földet eltévelyíti. Levetették a földre, s levetették vele angyalait.


text:
Ekkor hangos szót hallottam az égben, mely ezt mondta: „Most lett a szabadítás, a hatalom, a királyság Istenünké, és a fennhatóság az Ő Felkentjéé, mert testvéreink vádolóját levetették, azt, ki éjjel-nappal vádolta őket Istenünk előtt.


text:
Testvéreink legyőzték őt a Bárány vérével, s tanúságtételük szavával, és azzal, hogy lelküket nem szerették halálig.


text:
Vígadjatok azért egek és ti bennük sátorozók! Jaj a földnek és a tengernek, mert leszállt a vádló hozzátok nagy indulattal, tudva, hogy kevés ideje van.”


text:
Mikor a sárkány látta, hogy földre vettetett, üldözőbe fogta az asszonyt, aki a férfi magzatot szülte.


text:
Az asszonynak ekkor ama nagy sas két szárnyát adták, hogy a pusztába helyére repüljön, hogy ideig, időkig és félidőig ott táplálják, ahonnan a kígyó arca elfordul.


text:
Ekkor a kígyó vizet okádott szájából az asszony után, akkorát, mint egy folyamot, hogy az asszonyt a folyammal elsodortassa.


text:
De a föld segített az asszonynak, megnyitotta száját, és felitta a folyamot, melyet a sárkány kiokádott szájából.


text:
A sárkány haragra gyulladt ekkor az asszony miatt, és elment, hogy a többiek ellen indítson háborút, kik az asszony magvából valók, azok ellen, akik Isten parancsolatait megőrzik, s akiknél ott van a Jézusról szóló bizonyságtétel. 18 Oda állt hát a tenger fövenyére.


text:
Láttam ekkor, hogy egy fenevad szállt fel a tengerből, kinek tíz szarva és hét feje volt, szarvain tíz korona és fejein káromló nevek.


text:
A fenevad, melyet láttam, párduchoz volt hasonló, lába, mintha medve lába volna, szája, mintha oroszlánnak szája. A sárkány hatalmát, trónját adta oda neki, továbbá messze terjedő fennhatóságot.


text:
Fejei közül egy olyan volt, mintha halálos sebbel sújtották volna, de halálos sebét orvosolták. Az egész föld bámulva ment a fenevad után,


text:
leborulva imádta a sárkányt, mert az adta a fennhatóságot a fenevadnak. De imádták a fenevadat is, és ezt mondták: „Ki hasonló a fenevadhoz, és ki képes megharcolni vele?”


text:
Ekkor nagy dolgokat és káromlásokat szóló szájat adtak a fenevadnak, és fennhatóságot adtak neki, hogy negyvenkét hónapig cselekedhessék.


text:
Isten felé fordulva káromlásra nyitotta száját. Isten nevét és sátorát káromolta, továbbá a mennyben lakókat.


text:
Arra is engedelmet kapott, hogy hadat viseljen a szentekkel és legyőzze őket. Fennhatóságot adtak neki minden törzsön, népen, nyelven és nemzeten.


text:
Imádattal fognak eléje borulni a földön lakók, mindazok, akiknek neve nincs beírva annak a Báránynak életkönyvébe, akit a világ megalapítása óta megöltek.


text:
ha valaki fogságra visz, maga is fogságra megy, ha valaki karddal öl, annak karddal kell megöletnie. Itt tűnik ki a szentek állhatatossága és hite!


text:
Azután láttam, hogy egy másik fenevad száll fel a földből. Annak a Bárányéhoz hasonló két szarva volt, de úgy beszélt, mint a sárkány.


text:
Az első fenevadnak teljes felhatalmazásával cselekszik, annak színe előtt. Megcselekszi, hogy a föld és a benne lakók az első fenevadat imádják, azt, akinek halálos sebét orvosolták.


text:
Nagyszerű jeleket is tesz, úgyannyira, hogy az emberek szeme láttára tüzet hoz le az égből a földre.


text:
A jelekkel, melyeket arra adtak neki, hogy a fenevad előtt tegye őket, eltévelyíti a földön lakókat. Arra bíztatja a földön lakókat, hogy készítsék el annak a fenevadnak képmását, kinek a kardsebe van, és ki megéledt abból.


text:
Hatalmat adtak neki arra, hogy szellemet adjon a fenevad képmásába, hogy a fenevad képmása megszólaljon, arra is, hogy véghez vihesse, hogy mindazokat, akik nem imádják a fenevad képmását, megöljék.


text:
Mindenkit arra kényszerít, kicsinyeket és nagyokat, gazdagokat és szegényeket, szabadokat és rabszolgákat, hogy jelt tegyenek jobb kezükre, vagy homlokukra,


text:
hogy senki más ne tudjon vásárolni, vagy eladni, csak aki bélyegül viseli a fenevad nevét vagy nevének számát.


text:
Ebben áll a bölcsesség próbája. Kinek értelme van, számítsa ki a fenevad számát! Emberi szám az. A száma: hatszázhatvanhat.


text:
Láttam! Egyszerre a Bárány ott állt a Sion hegyén, és vele száznegyvennégyezren olyanok, akik homlokukra írva viselték az Ö nevét és Atyjának nevét.


text:
Hangot hallottam a mennyből, mintha sok víz zúgna, vagy mintha nagy mennydörgés szólna, olyan volt a hang, melyet hallottam, mintha citerások pengetnék citerájukat.


text:
Új dalt énekeltek a trón, a négy élőlény és a vének előtt, és senki sem volt képes megtanulni a dalt, csak a száznegyvennégyezer, akiket megvásároltak a földről.


text:
Ők azok, akik asszonyokkal nem szennyezték be magukat, hiszen szüzek. Ők azok, akik a Bárányt mindenhova követik, ahová csak megy. Őket zsengéül vásárolták meg az emberek közül Istennek és a Báránynak.


text:
Láttam azután egy másik angyalt, ki az ég delelőjén repült. Nála volt az örökkévaló örömüzenet, hogy kihirdesse a földön lakóknak, minden nemzetnek, törzsnek, nyelvnek és népnek.


text:
Erős hangon szólt: „Féljétek az Istent, és adjatok neki dicsőséget, mert eljött ítéletének órája. Boruljatok le az előtt, aki a mennyet, földet, tengert és a vizek forrásait alkotta.”


text:
Azután másik, második angyal követte, és szólt: „Leomlott, leomlott a nagy Babilon, mely parázna indulatának borával megitatta az összes nemzetet.”


text:
Megint más, harmadik angyal követte azokat, és nagy hangon mondta: „Ha valaki a fenevad előtt, vagy annak képe előtt leborul, s homlokára vagy kezére veszi annak jegyét,


text:
szintén inni fog az Isten indulatának borából, melyet keveretlenül szolgálnak fel haragjának poharában, s tűzzel és kénkővel fogják kínozni Isten szent angyalai előtt és a Bárány előtt.


text:
Kínlódásuknak füstje felszáll majd az örök korok korain át, nem lesz nyugvásuk sem nappal, sem éjjel azoknak, akik a fenevad előtt és annak képmása előtt leborulnak, sem annak, aki magára veszi a fenevad nevének bélyegét.


text:
Itt tűnik ki a szentek állhatatossága, azoké, akik őrzik Isten parancsolatait, és a Jézusba vetett hitet.”


text:
Azután szózatot hallottam az égből, mely így hangzott: „Mostantól fogva boldogok a halottak, akik az Úrban halnak meg. Csakugyan - így szól a Szellem -, itt az ideje, hogy fáradalmaiktól megnyugodjanak. Mert tetteik velük haladva követik őket.”


text:
Újra láttam! Egyszerre fehér felhő tűnt fel, s a felhőn ült valaki, aki ember Fiához hasonlított. A fején arany koszorú volt; a kezében éles sarló.


text:
Azután egy másik angyal jött elő a templomból, s az erős hangon odakiáltott a felhőn ülőnek: „Nyújtsd ki sarlódat és arass, mert eljött az aratás órája, mert megszáradt a föld aratnivalója.”


text:
Az oltártól előjött egy másik angyal is, kinek fennhatósága volt a tűzön, és hangos szóval kiáltott annak, akinél az éles sarló volt: „Nyújtsd ki éles sarlódat, és szüreteld le a föld szőlőtőkéjének fürtjeit, mert megértek annak bogyói!”


text:
Erre az angyal ráhelyez te a földre sarlóját, leszüretelte a föld szőlőtőkéjét, s bevetette azt Isten indulatának nagy sajtójába.


text:
A sajtót a városon kívül taposták, s vér folyt ki a sajtóból a lovak zablájának magasságáig ezerhatszáz stádium terjedelemben.


text:
Megint más, nagy, csodálatos jelképet láttam az égben: hét angyalt, kiknél a hét utolsó csapás volt, mert ezekkel ért el végéhez az Isten indulata.


text:
Láttam! Úgy tetszett, mintha tűzzel kevert üvegtenger lett volna előtte. Láttam azokat, akik győztek a fenevadon, annak képmásán, nevének számán. Ott álltak az üvegtengernél, és Isten citerái voltak náluk.


text:
Mózesnek Isten rabszolgájának dalát és a Bárány dalát énekelték: „Nagyok és csodálatosak a te tetteid Urunk, Isten, mindeneken Uralkodó. Útjaid igazságosak és igazak, ó nemzetek Királya.


text:
Ki ne félne téged Urunk, és ki ne dicsőítené neved?' Mert egyedül vagy olyan, amilyent a törvény kíván. Mert közeledbe jönnek majd az összes népek, és leborulnak előtted, hiszen a te igazságos útjaid láthatókká lettek.”


text:
s előjött a templomból az a hét angyal, akiknél a hét csapás volt. Tiszta, fénylő gyolcsba öltözve jöttek, mellüket aranyöv övezte.


text:
A négy élőlény közül az egyik a hét angyalnak hét aranycsészét adott, melyek az örök korok korain át élő Isten indulatával voltak megtöltve.


text:
Az Isten dicsősége és hatalma azonban füsttel töltötte meg a templomot, úgyhogy senki addig be nem léphetett a templomba, ameddig a hét angyal hét csapása végéhez nem érkezik.


text:
A templomból hangos szózatot hallottam, mely ezt mondta a hét angyalnak: „Menjetek el, és öntsétek ki az Isten indulatának hét csészéjét a földre!”


text:
Elment az első: kiöntötte csészéjét a földre, s gonosz és rossz fekély támadt azokon az embereken, akik a fenevad bélyegét viselték, és képe előtt leborultak.


text:
A második a tengerre töltötte ki csészéjét, és abból olyan vér támadt, mintha halotté volna, úgyhogy a tengerben levő összes élőlények meghaltak.


text:
Hallottam a vizek angyalát szólni: „Igazságos vagy te, ki vagy és voltál, Te Törvényszerű, hogy ezeket az ítéleteket hoztad.


text:
Hallottam, hogy megszólalt az oltár: „Uram, mindeneken uralkodó Isten. Csakugyan igazak és igazságosak ítéleteid!”


text:
Nagy hőség perzselte az embereket, úgyhogy káromolni kezdték az Isten nevét, akinek fennhatósága volt ezeken a csapásokon és nem tértek más felismerésre, hogy dicsőséget adjanak neki.


text:
Az ötödik a fenevad trónjára öntötte ki csészéjét, úgyhogy annak királysága elsötétedett. A nyelvüket harapdálták kínjukban,


text:
s a mennynek Istenét káromolták kínjaik és fekélyeik miatt, de nem tértek új felismerésre, és nem hagyták el tetteiket.


text:
A hatodik a nagy Eufrátesz folyamra öntötte ki csészéjét, úgyhogy annak vize kiszáradt, hogy a napkeleti királyok útja elkészüljön.


text:
Ekkor láttam, hogy a sárkány szájából, a fenevad szájából és a hamis próféta szájából három tisztátalan szellem jött elő, melyek olyanok voltak, mint a békák.


text:
Ördögi szellemeknek csodajeleket tevő szellemei ezek, akik szétmennek az egész lakott föld királyaihoz, hogy összegyűjtsék őket a mindeneken uralkodó Isten nagy napjának ütközetére.


text:
Lásd! Tolvajként megyek el. Boldog, aki ébren lesz, és megőrzi ruháit, hogy mezítelenül ne járjon, és meg ne lássák torz alakját.


text:
A hetedik a levegőre öntötte ki csészéjét. Ekkor a templomból a tróntól hatalmas szózat tört elő: „Meglett!”


text:
S erre villámlások, szózatok és mennydörgések támadtak, és nagy rengés keletkezett, amilyen nem támadt, amióta ember lett a földön, nem támadt soha ekkora nagy rengés.


text:
Erre a nagy város három részre szakadt, és a nemzetek városai leomlottak. Az Isten előtt megemlékeztek a nagyvárosról, és az Isten haragos indulatának borával telt poharat adtak neki.


text:
Tálentomnyi jegekből álló nagy eső zuhogott az égből az emberekre. A jégeső csapása miatt az emberek káromolták az Istent, mert igen nagy volt az a csapás.


text:
A hét csészével ellátott hét angyal közül az egyik eljött, és beszélni kezdett velem: „Jer, megmutatom neked annak a nagy paráznának ítéletét, aki a sok víz mellett ül.


text:
Kivel a föld királyai paráznaságba estek, és akinek paráznasága borként megrészegítette a földön lakókat.”


text:
Szellemben egy pusztába vitt el engem, s ott láttam azon a veres fenevadon, aki hemzsegett a káromló címektől, s akinek hét feje és tíz szarva volt, ülni egy asszonyt.


text:
Az asszonyt bíbor és veres ruha burkolta, arany, drágakő és gyöngyök ékesítették, kezében undorító paráznaságával és tisztátalanságaival teletöltött aranycsészét tartott.


text:
Láttam, hogy az asszony a szentek vérétől és Jézus tanúinak vérétől részeg volt. Nagy döbbenet fogott el, mikor megláttam.


text:
„Miért döbbentél meg? - szólított meg az angyal. Megmondom én neked az asszony titkát és a fenevad titkát, aki hordozza őt, akinek hét feje és tíz szarva van.


text:
A fenevad, akit láttál: volt, de nincsen, ám előjönni készül a feneketlen mélységből, azután veszedelmére megy. A földön lakók, kiknek neve nincs az élet könyvébe beírva a világ megalapítása óta, csodálkozni fognak, mikor meglátják a fenevadat, hogy az volt, de nincs, ámde meg fog érkezni.


text:
Ide kell a bölcsességgel megáldott értelem! A hét fej hét hegy, melyeken az asszony rajta ül. Király is hét van.


text:
Az a fenevad pedig, mely volt és nincs, maga lesz a nyolcadik, s a hét közül való, és veszedelemre megy.


text:
A tíz szarv is, melyeket láttál, tíz király, kik még nem kaptak királyságot, de a fenevaddal együtt egy órára királyoknak járó fennhatóságot fognak kapni.


text:
A Bárány ellen fognak harcba szállni, de a Bárány le fogja győzni őket, mert uraknak Ura és királyoknak Királya, s vele fognak győzni az elhívottak, kiválogatottak és hűségesek.”


text:
Majd így szólt hozzám: „A vizek, melyeket ott láttál, ahol a parázna ül, népek, tömegek, továbbá nemzetek és nyelvek.


text:
A tíz szarv, melyeket láttál és a fenevad, meg fogják gyűlölni a paráznát, pusztává és mezítelenné teszik, húsát megeszik, őt magát tűzzel égetik meg majd.


text:
Mert az Isten adta szívükbe, hogy az ő szándékát tegyék meg, hogy egy szándékon cselekedjenek, és hogy királyságukat a fenevadnak adják, míg Isten beszédei végbe nem mennek.


text:
Ezek után azt láttam, hogy egy másik angyal szállt alá az égből, akinek nagy hatalomkört adtak, és akinek dicsősége elsötétítette a földet.


text:
Erős hangon kiáltotta: „Leomlott, leomlott a nagy Babilon, ördögi szellemek lakóhelyévé vált, mindenféle tisztátalan szellemnek tömlöcévé, mindenféle tisztátalan és gyűlöletes madárnak tömlöcévé,


text:
mivel parázna indulatának borával itatta meg az összes nemzetet, és a föld királyai vele paráználkodtak. A föld kalmárai is abból a hatalomból gazdagodtak meg, melyet az ő túltengő jóléte teremtett.”


text:
Majd más szózatot hallottam az égből, mely így szólt: „Én népem, jöjjetek ki közüle, hogy ne legyetek majd vétkeivel közösségben, és hogy csapásaiból ne kapjatok!


text:
Fizessetek úgy neki, ahogy ő is fizetett, tetteihez mérten a kétszeresnek kétszeresét adjátok meg neki, abba a pohárba, melyet ő kevert, kétszereset keverjetek neki!


text:
Amekkora volt dicsekedése és túltengő jóléte, akkora kínt és gyászt adjatok neki. Mert így gondolkodott szívében: Mint egy királynő, úgy ülök trónomon, özvegy nem vagyok, gyászt nem látok soha.


text:
Ezért egy napon fognak megérkezni csapásai: halál, gyász, ínség. És tűzzel fogják megégetni. Mert erős az Úr, az Isten, ki elítélte őt!”


text:
„Siratni, gyászolni fogják őt a föld királyai - kik paráználkodtak, és vele dúskálkodtak - mikor égésének füstjét fogják látni.


text:
A parázna kínja keltette félelem miatt távol fognak állni, és ezt mondják: Jaj! Jaj! Te nagy város Babilon, te erős város, hogy egy órában jött el ítéleted.


text:
nem vásárolják aranyból, ezüstből, drágakőből, gyöngyökből, gyolcsból, bíborból, selyemből, skarlátból álló hajórakományukat, semmiféle citromfát, semmiféle elefántcsont eszközt, semmiféle drága fafajtákból, ércből, vasból, márványból készített eszközt,


text:
sem fahajat, sem balzsamot, sem füstölőszert, sem mirhát, sem tömjént, sem bort, sem olajat, sem lisztlángot, sem gabonát, sem barmokat, sem juhokat, lovakból, kocsikból, rabszolgatestekből álló árút, sem emberi lelkeket.


text:
Eltűnt előled a gyümölcs, melyre lelked vágyott. Minden, ami zsíros, minden, ami fényes, elveszett számodra. Azokra többé senki rá nem talál.


text:
Akik ezekkel kereskedtek, akik belőled gazdagodtak meg, kínjaidtól félve messzire állnak majd tőled, sírva, gyászban


text:
szólnak: Jaj, Jaj! Te nagyváros, ki gyolcsba, bíborba, skarlátba burkolóztál, ki arannyal, drágakővel, gyönggyel ékesítetted magad,


text:
hogy elpusztult ennyi gazdagság egy órában. Minden kormányos, minden tengeren utazó, a matrózok, ahányan csak a tengeren dolgoznak, messzire álltak


text:
és felkiáltottak, mikor égésének füstjét látták, és így szóltak: Ki hasonlítható ehhez a nagy városhoz?


text:
Hamut szórtak a fejükre, sírva, gyászolva, úgy kiáltották: Jaj, te nagy város, melynek gazdagságából meggazdagodtak mindazok, akiknek a tengeren hajóik vannak, egy órában, hogy elpusztultál!


text:
Vígadj rajta ég, örvendezzetek, ti szentek, apostolok és próféták, mert elítélte őt az Isten tiérettetek.”


text:
Erre egy erős angyal felemelt egy akkora követ, mint egy malomkő, és belevetette a tengerbe ilyen szóval: „Ilyen zuhanással vetik le Babilont, a nagy várost, és többé rá nem találnak.


text:
Citerásoknak, zenészeknek, fuvolásoknak, kürtösöknek hangját többé nem hallják benned; műremekeknek semmiféle készítőjét benned többé meg nem lelik, malomzörgést nem hallanak többé benned,


text:
mécsnek fénye nem fénylik többé benned, vőlegénynek és menyasszonynak a szavát nem hallják többé benned. Mert kalmáraid voltak a föld nagyjai, varázslásod tévelyítette el mind a nemzeteket,


text:
Amit ezek után hallottam, olyan volt, mintha óriási tömeg nagy hangon szólna a mennyben: „Hallelujah! A megmentés, a dicsőség és a hatalom Istenünké!


text:
Mert igazak és igazságosak az Ö ítéletei. Mert elítélte a nagy paráznát, aki paráznaságával megrontotta a földet. Rabszolgáinak vérét megtorolta annak kezén.”


text:
Erre a huszonnégy vén és a négy élőlény leborult, és imádta a trónon ülő Istent. „Ámen! Hallelujah!” - mondták.


text:
Ekkor a tróntól szózat hallatszott: „Magasztaljátok a mi Istenünket ti rabszolgái mind, ti, kik félitek Öt, kicsinyek és nagyok.”


text:
Majd úgy hallottam, mintha nagy tömeg szólna, mintha sok víz zúgna, mintha erős mennydörgések hangja szólna. „Hallelujah! Mert királyságra lépett az Úr, a mi Istenünk, a mindeneken uralkodó.


text:
Örüljünk, ujjongjunk, adjunk dicsőséget neki. Mert eljött a Bárány menyegzője, s asszonya felkészítette magát.


text:
„Írd meg: Boldogok, akik a Bárány menyegzői lakomájára hivatalosak!” - mondta nekem. Azután így szólt hozzám: „Ezek az Isten igaz beszédei.”


text:
Én erre lábához borultam, hogy imádjam őt, de ő így szólt hozzám: „Vigyázz! Ne tedd! Rabszolgatársad vagyok, meg testvéreidé, akiknél Jézus bizonyságtétele van. Az Istent imádd! Mert Jézus bizonyságtétele a prófétaság szelleme.”


text:
Láttam! Megnyílt az ég, és egyszerre egy fehér ló tűnt fel, a rajta ülőt Hűségesnek és Igaznak nevezik. Igazságosan ítél és hadakozik.


text:
Szájából éles pallos jön ki, hogy azzal vágja a nemzeteket. Vasvesszővel fogja őket terelgetni. Ö tapossa majd a mindenen uralkodó Isten haragos indulata borának sajtóját.


text:
Láttam! Egy angyal állt a napban, és nagy hangon kiáltotta az összes madaraknak, melyek az ég delelőjén repültek: „Jertek, gyűljetek össze az Isten nagy lakomájára,


text:
hogy királyok húsát, ezredesek húsát, erősek húsát, lovak húsát, rajtuk ülők húsát, az összes szabadosok, rabszolgák, kicsinyek és nagyok húsát egyétek.”


text:
Láttam! A fenevad, a föld királyai és azok seregei összegyűltek, hogy harcba szálljanak a lovon ülővel és annak seregével.


text:
De megfogták a fenevadat és vele a hamis prófétát, ki a jeleket tette előtte, melyekkel eltévelyítette azokat, akik a fenevad jegyét vették magukra, és képmása előtt leborultak. Élve vetették őket az égő, tüzes, kénköves mocsárba.


text:
A többieket megölte a lovon ülőnek pallosa, mely szájából jön ki. Húsukkal valamennyi madár jóllakott.


text:
Azután láttam! Egy másik angyal szállt alá az égből, akinél a feneketlen mélység kulcsa volt, és kezében nagy lánc.


text:
Ez uralma alá kerítette a sárkányt, amaz ősi kígyót, aki Vádló és Sátán, megkötözte ezer esztendőre,


text:
és bevetette a feneketlen mélységbe. Azután bezárta a mélységet, és pecsétet tett rá, hogy ne tévelyítse tovább a nemzeteket, míg az ezer esztendő végéhez nem érkezik. Azután kevés időre fel kell őt oldozni.


text:
Trónokat láttam! Voltak, akik rájuk ültek, s azokra ítélethozatalt bíztak. Láttam azután azokat a lelkeket, akiket Jézus tanúságtételéért és az Isten Igéjéért lefejeztek, akik nem borultak földre a fenevad előtt, sem annak képmása előtt, akik nem vették sem homlokukra, sem kezükre a bélyeget: ezek megelevenedtek, és a Felkenttel együtt királyságra léptek ezer évig.


text:
Boldog és szent az, aki részt kap az első feltámadásban. Hozzájuk nincs joga a második halálnak, hanem az Isten és a Felkent papjaivá lesznek, és vele fognak uralkodni ezer esztendőn át.


text:
Az elmegy majd, hogy a föld négy sarkán levő nemzeteket, Gógot és Magógot eltévelyítse, s harcra összegyűjtse őket, azokat, akiknek száma annyi, mint a tenger fövenyéé.


text:
Ezek felmentek azután a föld térségére, s körülvették a szentek táborát és a szeretett várost. De az égből tűz szállt alá, és megemésztette őket.


text:
Ekkor a vádlót, aki eltévelyítette őket, belevetették a tüzes és kénköves mocsárba, ahol a fenevad és a hamis próféta voltak. Ott fognak kínlódni nappal és éjjel az örök korok korain keresztül.


text:
Láttam azután egy nagy, fehér trónt és a rajta ülőt. Ennek orcája elől elfutott a föld és az ég, úgyhogy helyet nem találtak többé számukra.


text:
Azután láttam a halottakat, a nagyokat és a kicsinyeket, amint a trón előtt álltak. Könyveket nyitottak fel, majd egy másik könyv nyílt meg, mely az élet könyve. Ekkor megítélték a halottakat a könyvekben írottakból tetteiknek megfelelően.


text:
A tenger kiadta a benne levő halottakat, a halál és a láthatatlan ország is kiadták a bennük levő halottakat, és minden egyest megítéltek tetteiknek megfelelően.


text:
Ekkor a halált és a láthatatlan országot bevetették a tüzes mocsárba. Ez a második halál a tüzes mocsár.


text:
Erre új eget és új földet láttam, mert az első ég és az első föld tovatűntek, és tenger nem volt többé.


text:
Azután a szent várost, az Új Jeruzsálemet láttam, amint Istentől az égből leszállt, felkészülve, akárcsak egy férje számára felékesített menyasszony.


text:
Majd egy hatalmas szózatot hallottam, mely a trónból hangzott fel, s mely ezt mondta: „Íme az Isten sátora az emberekkel együtt van, náluk üti fel sátorát. Az Ő népeivé lesznek, s az Isten maga lesz velük.


text:
A szemükről minden könnyet le fog törölni. A halál nem lesz többé, sem gyász, sem kiáltás, sem vesződés nem lesz többé. Mert az elsők elmúltak.”


text:
És szólt a trónon ülő: „Íme mindeneket megújítok.” - „Írd meg!” - mondta azután. - „Ezek a beszédek megbízhatóak és igazak.”


text:
Azután így szólt hozzám: „Megvannak hát. Én vagyok az Alfa és az Omega, a kezdet és a vég. Én a szomjazónak az élet forrásából ingyen adok inni.


text:
De a gyávák, hitetlenek, megutáltak, gyilkosok, paráznák, varázslók, bálványimádók és az összes hazugok részüket a tűzzel és kénkővel égő mocsárban lelik majd, mely a második halál.”


text:
Eljött azután ama hét angyal közül az egyik, akik az utolsó hét csapással telt hét csészét tartották, és ilyen beszédbe kezdett velem: „Jer, megmutatom neked a menyasszonyt, a Bárány feleségét.”


text:
Szellemben elvitt engem azután egy nagy és magas hegyre, s azon megmutatta a szent várost, Jeruzsálemet, mely Istentől az égből szállott alá,


text:
s rajta van az Isten dicsősége. A fényár, melyben úszott, hasonlított a legdrágább kőnek, a kristályként csillogó jáspisnak fényéhez.


text:
Nagy és magas fala volt, tizenkét kapuja, a kapukon tizenkét angyal, rájuk nevek írva, Izráel fiai tizenkét törzsének nevei.


text:
Annál, aki velem beszélt, arany mérővessző volt, hogy azzal megmérje a várost, annak kapuit és annak falát.


text:
A város négyszögben feküdt, hosszúsága annyi volt mint a szélessége. Azután a várost mérte meg a vesszővel, tizenkétezer stádiumra. Hosszúsága, szélessége, magassága egyenlő.


text:
A város falának alapjai mindenféle drágakővel voltak ékesítve. Az első alap jáspis volt, a második zafir, a harmadik kalcedon, a negyedik smaragd,


text:
az ötödik szárdoniksz, a hatodik szárdiusz, a hetedik krizolit, a nyolcadik berillusz, a kilencedik tipáz, a tizedik krizopráz, a tizenegyedik jácint, a tizenkettedik ametiszt.


text:
A tizenkét kapu tizenkét gyöngy, minden egyes kapu egy gyöngyből volt. A város piaca tiszta arany volt, de olyan mint az áttetsző üveg.


text:
A városnak sem napra nincs szüksége, sem holdra, hogy megvilágosodjék, mert az Isten dicsősége tette azt világossá, szövétneke pedig a Bárány.


text:
Ám nem megy abba be semmi közönséges, sem olyan, aki utálatosságot és hazugságot cselekszik, hanem csak azok, akik a Bárány életkönyvébe be vannak írva.


text:
Azután megmutatta nekem az élet vizének fénylő folyamát, mely olyan, mint a kristály, amely Istennek és a Báránynak trónjából jön elő.


text:
Piacának közepén, a folyamon innen és túl az élet ligete van, mely tizenkétszer terem gyümölcsöt, havonként adja meg gyümölcsét. A liget levelei a nemzetek gyógyítására valók.


text:
Ott többé nem lesz semmi átkozott. Istennek és a Báránynak trónja lesz benne, és rabszolgái ott szolgálnak majd neki.


text:
Éjszaka nem lesz ott, nem lesz szükségük lámpafényre, sem napfényre, mert az Úr, az Isten világossága fogja beragyogni őket. Királyokként fognak uralkodni az örök korok korain át.


text:
Majd így szólt hozzám: „Ezek a beszédek megbízhatók és igazak.” Az Úr, a próféták szellemeinek Istene, küldte el angyalát, hogy rabszolgáinak megmutassa azokat a dolgokat, melyeknek sietve kell megtörténniök.


text:
Én, János vagyok az, aki hallom és látom e dolgokat. Mikor meghallottam, és megláttam ezeket, földre estem, hogy a lábát csókolva imádjam azt az angyalt, aki nekem e dolgokat mutatta.


text:
De ő így szólt: „Vigyázz! Ne tedd! Rabszolgatársad vagyok neked is, testvéreidnek is és mindazoknak, akik őrzik e könyv beszédeit. Istent imádd!”


text:
Aki hamis, ártson ezután is; a mocskos mocskolódjék tovább; az igazságos legyen tovább is igazságos, és a szent szentelődjék meg.


text:
Boldogok, akik megmossák ruháikat, hogy joguk legyen az élet liget éhez és ahhoz, hogy a kapukon át bemenjenek a városba.


text:
Kívül maradnak az ebek, a varázslók, a paráznák, a gyilkosok, a bálványimádók, s mindenki, aki kedveli és teszi a hazugságot.


text:
Én, Jézus, elküldtem angyalomat, hogy az eklézsiákban tanúskodjék előttetek e dolgokról. Én vagyok Dávid gyökere és nemzetsége, ama fénylő hajnali csillag.”


text:
A Szellem és a menyasszony ezt mondják Jövel!” Aki hallgatja, mondja ezt: „Jövel!” Aki szomjazik, jöjjön el, és aki akarja, vegye az élet vizét ingyen.


text:
Bizonyságot teszek mindenkinek, aki e könyv prófétáló beszédeit hallgatja: „Ha valaki hozzátesz ezekhez, az Isten is rárakja arra e könyvben megírt csapásokat,


text:
ha valaki elvesz e prófétáló könyv beszédeiből, annak részét az Isten is el fogja venni az élet ligetéből, és a szent városból, azokból a dolgokból, melyek e könyvben megírattak.”


text:
Azt mondja az, aki e dolgok mellett tanúskodik: „Csakugyan! Sietve megyek el!” Ámen! Jövel Uram Jézus!


