# verses

text:
Javiše to Davidu: “Urije nije otišao svojoj kući.” Tada upita David Uriju: “Pa ti si došao s puta. Zašto nisi otišao svojoj kući?”


text:
Urije odvrati Davidu: “Kovčeg i Izrćl i Juda stanuju u kolibama. I moj gospodar Joab i sluge mojega gospodara taboruju na slobodnom polju, pa da onda ja idem u svoju kuću, da jedem i pijem i spavam kod svoje žene? Tako ti bio živ i tako bila živa tvoja duša, ne ću to učiniti!”


text:
Tada reče David Uriji: “Ostani još i danas ovdje! Sutra te otpuštam.”  Tako osta Urije još onaj i sljedeći dan u Jeruzalemu.


text:
Kad je na Davidov poziv jeo i pio kod njega, ovaj ga opije. Ali kad je navečer otišao, leže na svoju postelju kod slugu svog gospodara, da bi spavao, i ne ode svojoj kući.


text:
U knjizi je pisao: “Namjestite Uriju sprijeda, gdje je najžešći boj! Tada se povucite od njega, da bude pogođen i padne!”


text:
Kad onda građani iziđoše i navališe na Joaba, padoše neki od čete, od Davidove momčadi. I Hetit Urije nađe smrt.


text:
razgnjevit će se kralj i upitat će te: Zašto ste se u boju primakli tako blizu gradu? Zar niste znali da se strijelja sa zida?


text:
Tko je ubio Abimeleka, Jerubaalova sina? Nije li žena bacila na nj sa zida gornji mlinski kamen, tako da je umro u Tebesu? Zašto ste išli tako blizu zida? Onda samo reci: Pao je i tvoj sluga Hetit Urije.”


text:
Glasnik javi kralju: “Ljudi su bili jači od nas i iziđoše protiv nas na slobodno polje. Morasmo ih suzbiti do gradskih vrata.


text:
Tada strijelci stadoše strijeljati tvoje sluge. Pritom pade nekoliko kraljevih sluga. I tvoj sluga, Hetit Urije, nađe smrt.”


text:
David odgovori glasniku: “Javi Joabu ovo: Ne uzimaj to k srcu; jer mač proždire sad ovoga, sad onoga! Bori se samo hrabro protiv grada i razori ga! Tako ga ohrabri!”"


text:
čim prođe vrijeme žalovanja, dade je David dovesti u svoju kuću. Ona mu posta žena i rodi mu sina. Ali se Gospodinu ne svidje što je David bio učinio.


text:
Zato posla Gospodin Natana k Davidu. Kad on dođe k njemu, reče mu: “U jednom gradu živjela su dva čovjeka. Jedan je bio bogat, drugi siromah.


text:
Siromah nije imao ništa do jednu jedinu malu ovčicu, koju je bio sebi kupio i hranio je. Odraste uza nj i uz njegovu djecu. Jela je od njegova zalogaja i pila je iz njegove čaše. Spavala je na njegovim prsima i bila mu je kao kći.


text:
Kad jednoga dana dođe posjet k bogatome čovjeku, bi mu žao uzeti od svojih ovaca i goveda, kako bi gostu koji ga je pohodio pripremio gozbu; nego uze ovcu siromašnoga čovjeka i zgotovi je gostu koji je k njemu bio svratio.” "


text:
David se vrlo razgnjevi na toga čovjeka i reče Natanu: “Tako živ bio Gospodin, zaslužio je smrt čovjek koji je to učinio!


text:
Natan odvrati Davidu: “Ti si taj čovjek. Ovako govori Gospodin, Bog Izrćlov: Ja sam te pomazao za kralja nad Izrćlom, i ja sam te izbavio iz Šaulove ruke.


text:
Dao sam ti kuću tvog gospodara i njegove žene na tvoje krilo. Predao sam ti kuću Izrćlovu i Judinu. I ako bi to bilo malo, dodao bih ti ovo i ono.


text:
Zašto si prezreo Gospodnju zapovijed i učinio ono što mu nije bilo po volji? Hetita Uriju ubio si mačem i njegovu ženu uzeo sebi za ženu. Nakon što si njega dao ubiti mačem sinova Amonovih,


text:
zato se ne će nikada odmaći mač od tvoje kuće! Jer si mene prezreo i uzeo ženu Hetita Urije sebi za ženu.


text:
Ovako govori Gospodin: Evo, ja ću dati da po tvojoj vlastitoj kući dođe na te zlo. Uzet ću ti tvoje žene pred tvojim očima i dat ću ih drugome. On će na vidiku sunca tamo zlo činiti s tvojim ženama.


text:
Ti si to doduše činio tajno, ali ću ja ovu prijetnju izvesti pred očima svega Izrćla i po bijelom danu.”


text:
Tada David reče Natanu: “Sagriješih Gospodinu.” Natan odgovori Davidu: “I Gospodin je tebi oprostio tvoj grijeh. Ne ćeš umrijeti.


text:
Potom se Natan vrati u svoju kuću. A Gospodin udari bolešću dijete što ga je bila Davidu rodila Urijina žena.


text:
Tada je David zbog dječaka posjećivao Boga. David je strogo postio. Kad bi došao kući, spavao bi noću na zemlji.


text:
Dvorske starješine dolazile bi k njemu, kako bi ga nagovorili da ustane sa zemlje. Ali on nije htio i nije ništa s njima jeo.


text:
Sedmoga dana umre dijete. Davidovi dvorani bojali su se javiti mu djetetovu smrt. Mislili su naime: “Dok je dijete još bilo na životu, nije nas slušao kad htjedosmo s njim govoriti. Kako mu možemo sad javiti da je dijete mrtvo? Mogla bi se dogoditi nesreća.”


text:
Kad David vidje da njegove sluge šapću među sobom, dosjeti se David da je dijete umrlo. Zato upita David svoje sluge: “Je li dijete mrtvo?”  Oni odgovoriše: “Mrtvo je.”


text:
I ustade David sa zemlje, umije se i namaza se, promijeni haljine i ode u Gospodnju kuću da se pokloni. Kad se je bio vratio u svoju kuću, zaiska da mu donesu da jede, i jeo je.


text:
Sluge ga upitaše: “Kakvo je to postupanje i ponašanje? Kad je dijete još živjelo, postio si zbog njega i plakao, a sad, kad je dijete umrlo, ustaješ i opet jedeš.”


text:
On odgovori: “Kad je dijete još živjelo, postio sam zbog njega i plakao, jer sam mislio: Tko zna, može mi se smilovati Gospodin, da dijete ostane na životu!


text:
Sad je mrtvo. Što bih sad još postio? Mogu li ga opet vratiti? Ja ću otići k njemu, a ono se ne vraća k meni.”


text:
David je tješio svoju ženu Bat-Šebu. On je išao k njoj i bio s njom. Ona rodi sina, i on ga nazva Salomon. Gospodin ga zamilova


text:
Podigni sad ostale ratnike, opkoli grad i zauzmi ga, da ja ne zauzmem grada i moje se ime ne izviče nad njim!”


text:
Uze njihovu kralju krunu s glave. Imala je vrijednost jednog talenta zlata i dragoga kamenja i pristajala je Davidovoj glavi. On odnese iz grada vrlo bogat plijen.


text:
Narod koji je stanovao u njemu dade izvesti, staviti ga na pile, na željezne brane i sjekire, i da radi na pećima u kojima se peku opeke. Tako učini sa svim ostalim gradovima Amonaca. Tada se vrati David sa svom vojskom u Jeruzalem.


text:
Potom se dogodi ovo: Abšalom, Davidov sin, imao je lijepu sestru po imenu Tamaru. Amnon, Davidov sin, je zamilova.


text:
Toliko je tugovao Amnon da se je razbolio zbog svoje sestre Tamare. Kako je ona bila djevojka, to se je Amnonu činilo nemogućim da se s njom može ikako družiti.


text:
A imao je Amnon prijatelja po imenu Jonadaba, sina Šimejeva, Davidova brata. Jonadab je bio vrlo domišljat čovjek.


text:
On ga upita: “Zašto izgledaš svako jutro tako jadno, kraljev sine? Ne ćeš li mi to povjeriti?”  Amnon mu odvrati: “Ljubim Tamaru, sestru svojega brata Abšaloma.”


text:
Jonadab mu savjetova: “Lezi u krevet i glumi da si bolestan!” Kad onda dođe tvoj otac da te pohodi, zamoli ga: “Dopusti da dođe moja sestra Tamara i neka mi da što jesti! Kad bi ona pred mojim očima zgotovila jelo, da ja to mogu vidjeti, uzeo bih rado jelo iz njezine ruke.”


text:
I Amnon leže u postelju i glumio je da je bolestan. Kad ga kralj dođe posjetiti, zamoli Amnon kralja:  “Dopusti da dođe moja sestra Tamara i pred mojim očima neka ispeče koji kolač, da ih mogu jesti iz njezine ruke!”


text:
Tamara ode u stan svojega brata Amnona. Dok je on ležao u postelji, uze ona brašna, zamijesi ga, zgotovi ga pred njegovim očima i ispeče kolače.


text:
Tada uze tavicu i istrese ih preda nj. Ali Amnon ne htjede jesti, nego zapovjedi: “Pustite sve van!”  Kad su se svi bili udaljili od njega,


text:
reče Amnon Tamari: “Donesi to jelo u sobu, da jedem iz tvoje ruke!”  Tamara uze kolače koje je bila zgotovila i donese ih svojemu bratu Amnonu u sobu.


text:
Ona mu odvrati: “Ali ne, brate moj, ne obeščašćuj me! Jer se nešto takvo ne smije činiti u Izrćlu. Ne čini takve opačine!


text:
Kamo bih ja sa svojom sramotom? Ti bi bio u Izrćlu kao nepošten čovjek. Ali ipak govori jednom s kraljem! On me ne će tebi uskratiti.”


text:
Potom je Amnon zamrzi, a mržnja što ju je osjećao prema njoj bila je veća od njegove prijašnje ljubavi prema njoj. I viknu joj Amnon: “Ustani i odlazi!”


text:
Ona mu odvrati: “Veće je zlo ono koje mi sada činiš kad me tjeraš, nego što je ono koje si mi prije učinio.”  Ali je on ne htjede poslušati,


text:
Ona je imala na sebi haljinu s rukavima; jer su se tako od davnine odijevale kraljevske kćeri, dok su bile neudane. Sluga je izvede van i zaključa za njom vrata."


text:
A Tamara se posu pepelom po glavi, razdre haljinu s rukavima, što ju je imala na sebi, stavi ruku na glavu i ode odatle jaučući.


text:
Njezin brat Abšalom joj reče: “Je li tvoj brat Amnon bio kod tebe? Onda, draga sestro, budi tiha! On ti je brat. Ne uzimaj to k srcu!” I tako osta Tamara neudana u kući svojega brata Abšaloma.


text:
A Abšalom nije više progovorio s Amnonom nijedne riječi, ni u zlu ni u dobru; jer je Abšalom zamrzio Amnona, koji mu je bio obeščastio sestru Tamaru. "


text:
Poslije dvije godine, kad je Abšalom imao striženje ovaca u Baal Hasoru, koji leži kod Efrajima, pozva Abšalom sve kraljeva sinove.


text:
I Abšalom ode kralju i reče: “Evo, tvoj sluga ima striženje ovaca. A kralj će i njegovi ljudi poći sa svojim slugom.”


text:
Kralj odvrati Abšalomu: “Nemoj, sine moj, ne smijemo svi doći zajedno. Inače ćemo ti biti na teret.” Premda je navaljivao na nj, ne htjede poći, nego ga otpusti.


text:
Abšalom zamoli: “Kad ti eto ne ćeš, a ono neka, molim, ide s nama barem moj brat Amnon!”  Kralj ga upita: “Zašto da on ide s tobom?”


text:
I Abšalom zapovjedi svojim slugama: “Pazite! Kad se srce Amnonovo razveseli od vina i ja vam viknem: Posijecite Amnona!, tada ga ubijte! Ne bojte se! Ja sam koji vam je to zapovjedio. Budite srčani i pokažite se kao hrabri momci!”


text:
Abšalomovi sluge učiniše s Amnonom onako kako im je bio zapovjedio Abšalom. Tada skočiše svi kraljevski sinovi, pojahaše svaki svoju mazgu i pobjegoše.


text:
Bili su još na putu kad je već bio dopro glas do Davida da je Abšalom pobio sve kraljevske sinove, da nije ostao od njih ni jedan na životu.


text:
Kralj skoči, razdre svoje haljine i baci se na zemlju. I svi njegovi sluge stajali su oko njega s razdrtim haljinama.


text:
A Jonadab, sin Šimeja, Davidova brata, uze riječ i reče: “Ne reci, gospodaru, da su pobijeni svi mladi kraljevi sinovi. Samo je Amnon mrtav. Jer je zlo leglo na Abšalomovo lice onoga dana kad je Amnon bio obeščastio svoju sestru Tamaru.


text:
Neka dakle moj gospodar i kralj ne uzima to k srcu i neka ne govori da su svi kraljevi sinovi mrtvi. Samo je Amnon poginuo.


text:
A Abšalom je pobjegao.” Kad momak na straži podiže oči, ugleda mnoge ljude na putu u Horonajim, gdje silaze niz brijeg.


text:
Jedva je to izgovorio, pojaviše se kraljevi sinovi i udariše u glasan plač. I kralj i svi sluge stadoše glasno i jako plakati.


text:
A Abšalom je bio pobjegao i otišao k Talmaju, Amihudovu sinu, gešurskom kralju. David je tugovao za svojim sinom cijelo vrijeme.


text:
posla Joab u Tekou i dade otamo dozvati lukavu ženu. On je zamoli: “Napravi se, kao da si u žalosti, odjeni žalobne haljine i nemoj se namazati uljem, nego se ponašaj kao žena koja odavna žali za mrtvim!


text:
Žena Tekoanka ode kralju, baci se na zemlju ničice na svoje lice, pokloni mu se i zamoli: “Pomozi, kralju!”


text:
Tvoja je sluškinja imala dva sina. Posvađaše se u polju. Nikoga nije bilo da ih rastavi pa jedan udari drugoga i ubije ga.


text:
Sada se digla sva obitelj na tvoju sluškinju i zahtijeva: Daj bratoubojicu, da ga pogubimo za život njegova brata, kojega je ubio, i da tako istrijebimo nasljednika! Tako hoće ugasiti iskru koja mi je ostala, i mojemu mužu, da ne ostane ni imena ni potomstva zemlji.”


text:
A žena Tekoanka odvrati kralju: “Na meni, moj gospodaru i kralju, i na mojoj obitelji leži krivnja. Kralja i njegovo prijestolje ne pogađa odgovornost.”


text:
Ona nastavi: “Neka se zakune kralj pred Gospodinom, svojim Bogom, da krvni osvetnik ne će počiniti zlo i da ne će ubiti mojega sina!”  On obeća: “Tako živ bio Gospodin! Tvojemu sinu ne će ni jedna dlaka pasti s glave.”


text:
A žena zamoli: “Smije li tvoja sluškinja još jednu riječ uputiti gospodaru kralju?”  On reče: “Govori!”


text:
Tada reče žena: “Zašto snuješ isto protiv naroda Božjega? Kad je kralj tako govorio, onda kao da je kriv što ne pušta da se vrati njegov prognani sin.


text:
Jer mi moramo doduše umrijeti i bit ćemo kao voda što se prolije na zemlju i više se ne može skupiti. Ali Bog ne grabi dušu, nego ozbiljno pomišlja o tome da prognani ne ostane od njega prognan.


text:
Razlog zbog kojega dođoh da to kažem gospodaru kralju, bio je taj što me uplašiše ljudi. Zato pomisli tvoja sluškinja: Moram ipak jednom govoriti s kraljem. Možda kralj ispuni molbu svoje sluškinje,


text:
jer će kralj poslušati mene i izbaviti svoju sluškinju iz ruke čovjeka koji hoće mene i mog sina istrijebiti iz nasljedstva Božjega.


text:
Zato pomisli tvoja sluškinja: Riječ mojega gospodara i kralja bit će mi na umirenje, jer je moj gospodar i kralj kao anđeo Božji, ta sluša dobro i zlo. Gospodin, Bog tvoj, neka bude s tobom!”


text:
Nato kralj odvrati ženi: “Nemoj tajiti od mene ono što ću te pitati!”  Žena zamoli: “Moj gospodar i kralj neka samo govori!”


text:
Tada upita kralj: “Da nije ruka Joabova u igri u vezi s ovom stvari?” Žena odgovori: “Tako živ bio, moj gospodaru i kralju, ne može se ni nadesno ni nalijevo od svega što kaza moj gospodar i kralj! Jest, tvoj sluga Joab zapovjedio mi je. On je tvojoj sluškinji stavio u usta sve ove riječi.


text:
Da stvari da drugo lice, sluga je tvoj Joab tako učinio. Ali je moj gospodar tako mudar kao anđeo Božji. On zna sve što biva na zemlji.”


text:
Joab se baci licem na zemlju, pokloni se i čestita kralju. Tada povika Joab: “Danas je tvoj sluga vidio da je kod tebe, moj gospodaru i kralju, u milosti, jer je kralj ispunio molbu svojega sluge.”


text:
A kralj zapovjedi: “Neka ide u svoj stan i neka mi ne dolazi na oči!”  I povuče se Abšalom u svoj stan i ne pojavi se nikada pred kraljem.


text:
U svemu Izrćlu nije bilo čovjeka kojega su zbog njegove ljepote toliko hvalili kao Abšaloma. Od pete do tjemena nije bilo na njemu mane.


text:
Kad bi sebi dao odrezati kosu ? a dao bi je odrezati poslije svake godine; postala bi mu naime previše teška tako da ju je morao dati odrezati ? bila je njegova kosa na glavi dvjesta šekela po kraljevskoj težini."


text:
Tada posla Abšalom po Joaba, da ga pošalje kralju. Ali on ne htjede poći k njemu. Kad posla po drugi put, ne htjede opet doći.


text:
I Abšalom zapovjedi svojim slugama: “Znate da Joab ima njivu pokraj moje i da je na njoj ječam. Idite i zapalite je!” I zapališe Abšalomove sluge onu njivu.


text:
Abšalom odvrati Joabu: “Eto, slao sam k tebi i poručio ti: Dođi ovamo, htio bih te poslati kralju, da ga upitaš: Zašto sam se vratio iz Gešura? Bilo bi za me bolje da sam još ondje. A sada bih htio stupiti pred kralja. Ako ima kakva krivnja na meni, neka me pogubi!”


text:
I ode Joab kralju i pripovjedi mu što je i kako je. On dade dozvati Abšaloma. Kad je bio došao kralju, baci se pred kraljem na svoje lice na zemlju ničice, i kralj poljubi Abšaloma.


text:
Rano ujutro stajao bi Abšalom na putu kraj vrata. Svakoga koji je imao parnicu i koji je htio ići kralju na sud, Abšalom bi dozvao k sebi i upitao: “Iz kojega si grada?”


text:
Kad bi onaj tada odgovorio: “Sluga je tvoj iz toga i toga Izrćlova plemena”, tada bi mu Abšalom rekao: “Eto, tvoja je stvar dobra i pravedna, ali te nema tko saslušati kod kralja.”


text:
Abšalom bi mu još rekao: “O, kad bi se mene postavilo za suca u zemlji! Svaki koji ima parnicu ili kakav pravni posao mogao bi doći k meni. Ja bih mu već pribavio njegovo pravo.”


text:
I kad bi mu tko pristupio da mu se pokloni, on bi pružio ruku te bi ga privukao k sebi i poljubio ga.


text:
Tako je činio Abšalom sa svim Izrćlcima koji su dolazili kralju da im sudi. Tako je primamljivao Abšalom srca Izrćlovih ljudi.


text:
Kad prođu četiri godine, reče Abšalom kralju: “Htio bih otići i u Hebronu izvršiti svoj zavjet što sam ga učinio Gospodinu.


text:
Jer kad sam boravio u Gešuru u Aramu, učini tvoj sluga ovaj zavjet: Ako da Gospodin da se vratim u Jeruzalem, prinijet ću Gospodinu žrtvu.”


text:
Posla tajne glasnike svim Izrćlovim plemenima i poruči im: “čim čujete da su trube zatrubile, povičite: Abšalom je kralj u Hebronu!”


text:
S Abšalomom ode i dvjesta ljudi iz Jeruzalema, koji su bili pozvani i koji su bezazleno pošli, a da nisu ništa znali.


text:
Abšalom dade dovesti na prinošenje žrtava i Gilonjanina Ahitofela, Davidova savjetnika, iz njegova grada Gilona. Tako dobi buna na snazi, i sve se više ljudi priključivalo Abšalomu.


text:
Nato David zapovjedi svim svojim slugama koji su bili kod njega u Jeruzalemu: “Ustajte! Bježimo! Jer inače ne ćemo pobjeći od Abšaloma. Brže se spremite za put! Inače će on pohitati i dostići će nas, oborit će nas, oborit će na nas zlo i udarit će grad oštricom mača.”


text:
Sluge kraljeve odgovoriše kralju: “Sve će biti upravo onako kako želi gospodar i kralj! Mi smo tvoji pokorni sluge.”


text:
Svi njegovi sluge prođoše pokraj njega. Svi Kerećani i Pelećani, svi Gićani, šest stotina ljudi, koji su bili pošli za njim iz Gata, prođoše pokraj njega.


text:
Itaju Gićaninu kralj reče: “Zašto ćeš i ti ići s nama? Vrati se i ostani kod kralja! Pa ti si stranac i sam si prognan iz svoje domovine.


text:
Jučer si došao, a danas da te uzmem da se s nama potucaš i ne znaš kamo ja idem? Vrati se i odvedi natrag svoje zemljake! Zdravo i sretno!”


text:
Ali Itaj odvrati kralju: “Tako živ bio Gospodin, i tako živ bio moj gospodar i kralj! Ondje gdje bude moj Gospodin i kralj, bilo na smrt ili na život, bit će i tvoj sluga!”


text:
Tada reče David Itaju: “Dobro, prođi.” I tako prođe Itaj Gićanin sa svim svojim ljudima i sa svom pratnjom što je bila s njim.


text:
Sve je pučanstvo plakalo iza glasa dok su svi ljudi prolazili. Nato prijeđe kralj preko potoka Kidrona, a i sav narod prijeđe prema pustinji.


text:
Sadok je bio kod njega sa svim levitima što su nosili kovčeg zavjeta Božjega. Oni spustiše kovčeg Božji, i Ebjatar je žrtvovao sve dok sav narod nije izišao iz grada.


text:
Potom kralj reče Sadoku: “Nosi kovčeg Božji natrag u grad! Ako nađem milost u očima Gospodnjim, on će me dovesti natrag, i dat će mi da opet vidim njega i njegov stan.


text:
Tada reče kralj svećeniku Sadoku i ovo: “Ti to razumiješ, vrati se u grad s dva vaša sina: tvoj sin Ahimaas i Jonatan, Ebjatarov sin!


text:
A David se penjao uz Maslinsku goru. Plačući i pokrivene glave išao je gore. Bos je hodao otamo. I svi ljudi koji su bili s njim pokrili su svoje glave. Jednako plačući, penjali su se gore.


text:
Kad javiše Davidu da je Ahitofel među buntovnicima kod Abšaloma, David povika: “O Gospodine, obezumi Ahitofelov savjet!?”


text:
Kad je David bio došao na vrh gore, gdje je bio običaj častiti Boga, susretne ga iznenada Arčanin Hušaj razdrte haljine i glave posute prahom.


text:
Ali ako se vratiš u grad i kažeš Abšalomu: Sluga sam tvoj, kralju; kako sam prije bio sluga tvojemu ocu, tako sam sada sluga tebi! ? onda možeš razbiti savjet Ahitofelov."


text:
I svećenici Sadok i Ebjatar bit će tamo s tobom. Sve što čuješ iz kraljeve palače, priopći svećenicima Sadoku i Ebjataru!


text:
Oni imaju tamo kod sebe svoja dva sina: Ahimaasa, Sadokova sina, i Jonatana, Ebjatarova sina. Po njima mi javljajte sve što čujete!”


text:
David je bio upravo prekoračio vrh kad mu dođe ususret Siba, Meribaalov momak, s dva osedlana magarca. Oni su nosili dvjesta kruhova, sto suhih grozdova, sto korpa voća i mijeh vina.


text:
Kralj upita Sibu: “Što ćeš s tim?”  Siba odgovori: “Magarci su za kraljevu obitelj, da jaše, kruhovi i voće da momci jedu, a vino da piju oni koji se umore u pustinji.”


text:
Kralj upita dalje: “Gdje je sin tvojega gospodara?”  Siba odgovori kralju: “On je ostao u Jeruzalemu, jer je mislio: Danas će mi Izrćlova kuća vratiti kraljevstvo mojega oca.”


text:
Tada reče kralj Sibi: “Tvoje neka bude sve što posjeduje Meribaal!”  Siba odgovori: “Bacam se ničice. Našao sam milost u tvojim očima, gospodaru kralju!”


text:
Kad je kralj David bio stigao u Bahurim, iziđe otamo čovjek od Šaulova roda, po imenu Šimej, Gerin sin; on se je približavao ružno psujući."


text:
Sad donosi Gospodin na tebe krv Šaulove kuće, na čije si mjesto sebe učinio kraljem. Gospodin predaje kraljevstvo tvojemu sinu Abšalomu. Tebe je, eto, zadesila nesreća, jer si krvopija.”


text:
Tada reče Abišaj, Sarvijin sin, kralju: “Zašto da psuje ovaj mrtvi pas mojega gospodara i kralja? Pusti me da mu skinem glavu!”


text:
Ali mu kralj odvrati: “Što ja imam s vama, Sarvijini sinovi? Kad on tako psuje i Gospodin ga nadahnuo: Psuj Davida!, tko smije onda pitati: Zašto tako činiš?”.


text:
Tada reče David Abišaju i svim svojim slugama: “Kad mi moj tjelesni sin radi o glavi, a kako ne će ovaj Benjaminov sin? Pustite ga neka psuje; jer mu je to udahnuo Gospodin."


text:
I tako je David sa svojim ljudima išao dalje. A Šimej je išao pokraj gore naprema njemu i jednako ga psovao, nabacivao se kamenjem na njega i zasipao ga prašinom.


text:
Kad Arčanin Hušaj, Davidov prijatelj, dođe k Abšalomu, povika Hušaj Abšalomu: “Živio kralj! Živio kralj!”


text:
Abšalom odvrati Hušaju: “Je li to tvoja vjernost prema tvom prijatelju? Zašto nisi otišao sa svojim prijateljem?”


text:
A Hušaj odgovori Abšalomu: “Ne, nego koga Gospodin i narod i svi Izrćlci izabraše, njegov sam ja, i kod njega ću ostati.


text:
odgovori Ahitofel Abšalomu: “Uđi k priležnicama svog oca, što ih je ostavio da čuvaju palaču! Kad čuje sav Izrćl da si se posve zavadio sa svojim ocem, ohrabrit će se svi tvoji privrženici.”


text:
I tako razapeše Abšalomu šator na krovu, i Abšalom uđe pred očima svega Izrćla k priležnicama svojega oca.


text:
Savjet naime što bi ga dao Ahitofel, vrijedio je tada toliko kao da bi tko upitao Boga. Toliko je vrijedio svaki savjet Ahitofelov i Davidu i Abšalomu.


text:
Nato predloži Ahitofel Abšalomu: “Želim odabrati sebi dvanćst tisuća ljudi, da još ove noći krenem u potjeru za Davidom.


text:
Ja ću ga stići, jer je posve izmoren, i uplašit ću ga. Sva vojska što je s njim podleći će, i ja mogu ubiti samoga kralja.


text:
Tada ću dovesti svu vojsku k tebi. Kad se svi ratnici, kao što želiš, vrate, zavladat će mir u svemu narodu.”


text:
Kad dođe Hušaj k Abšalomu, priopći mu Abšalom: “Tako je savjetovao Ahitofel. Trebamo li izvesti njegov prijedlog? Ako ne trebamo, govori ti!”


text:
I Hušaj nastavi: “Ti znaš da su junaci, tvoj otac i njegovi ratnici, puni ljute srčanosti kao medvjedica u polju kad joj otmu medvjediće. Usto je tvoj otac bojovnik koji s ljudima ne drži noćnoga sna.


text:
On se je sada sigurno sakrio u kakvu jamu ili gdje drugdje. Pa ako odmah u početku neki padnu i ljudi to čuju, kazat će: Pristaše Abšalomove su poraženi.


text:
Onda će i najhrabriji, koji imaju srce kao lav, izgubiti srčanost. Jer sav Izrćl zna da je tvoj otac junak i da su hrabri ljudi njegovi pratioci.


text:
Zato ja savjetujem: Daj skupi k sebi sav narod Izrćlov od Dana do Beer Šebe, da ih bude kao pijeska na moru, pa ti osobno s njima pođi u boj!


text:
Kad ga onda zateknemo na mjestu gdje se upravo nalazi, mi ćemo ga napasti kao što rosa pada na zemlju, i od njega i svih ljudi što su s njim ne će ostati ni jedan.


text:
Povuče li se u koji grad, sav će Izrćl opasati užetima taj grad, pa ćemo ga svući u dolinu, da se više ni kamenčić ondje ne nađe.”


text:
Tada izjaviše Abšalom i svi Izrćlci: “Savjet Arčanina Hušaja bolji je nego savjet Ahitofelov.” Gospodin je naime bio tako odredio da je dobri savjet Ahitofelov bio zabačen, jer je Gospodin htio navući zlo na Abšaloma.


text:
Hušaj dojavi svećenicima Sadoku i Ebjataru: “Tako i tako savjetova Ahitofel Abšalomu i Izrćlovim starješinama. A ja savjetovah tako i tako.


text:
Sad pošaljite brže Davidu ovaj glas: Ne noći više kod gazova u pustinji, nego prijeđi prijeko! Inače, dostiže pogibija kralja i sve ljude što su s njim.”


text:
Jonatan i Ahimaas stajali su spremni kod studenca Rogela. Jedna sluškinja dođe tamo i donese im vijest. Oni su tad imali odnijeti glas kralju Davidu; jer se nisu smjeli pokazati ni ući u grad."


text:
Ali ih vidje jedan dječak i javi to Abšalomu. Tada oni obojica brže pobjegoše u kuću jednoga čovjeka u Bahurimu. On je imao studenac u svom dvorištu, u koji se oni spustiše.


text:
Žena uze pokrivač i razastre ga povrh studenca. Iznad toga razasu tučenog žita, tako da se nije moglo ništa opaziti.


text:
Kad Abšalomovi ljudi dođoše k ženi u kuću, upitaše je: “Gdje su Ahimaas i Jonatan?”  Žena im odgovori: “Otišli su k vodi.”  Oni su tražili, a ne nađoše ništa i vratiše se natrag u Jeruzalem.


text:
čim su bili otišli, iziđoše oni iz studenca, odoše i javiše kralju Davidu. Rekoše Davidu: “Ustanite! Prijeđite brže preko vode! Jer je tako i tako savjetovao Ahitofel protiv vas.”


text:
Odmah ustade David sa svim ljudima što su bili s njim i prijeđe preko Jordana. Kad je jutro osvanulo, bili su svi do posljednjeg čovjeka prešli preko Jordana.


text:
Kad vidje Ahitofel da nije učinjeno kako je on savjetovao, osedla magarca i zaputi se kući u svoj grad. Nakon što je bio obišao svoju kuću, objesi se. Tako on umre. Bi pokopan u grobu svog oca.


text:
David je već bio stigao u Mahanajim kad Abšalom sa svim Izrćlcima što su bili s njim prijeđe preko Jordana.


text:
Na mjesto Joabovo bio je Abšalom postavio Amasu za vrhovnog zapovjednika nad vojskom. Amasa je bio sin nekoga Izrćlca koji se zvao Jitra. Ovaj je imao odnose s Abigajilom, Jišajevom kćerju, sestrom Sarvije, Joabove majke.


text:
Kad David dođe u Mahanajim, donesoše mu Šobi, Nahašev sin iz amonskoga grada Rabe, i Makir, Amielov sin iz Lo Debara, i Gileadovac Barzilaj iz Rogelima


text:
meda, mlijeka, ovaca i kravljega sira. Oni ponudiše Davidu i njegovim ljudima da to jedu. Jer su mislili: Ljudi su u pustinji ogladnjeli, umorili se i ožednjeli.


text:
Trećinu vojske postavi pod zapovijed Joabovu, trećinu pod zapovijed Abišaja, Sarvijina sina i Joabova brata, i trećinu pod Etaja iz Gata. Kad kralj priopći ljudima: “I ja ću ići s vama”,


text:
ljudi odvratiše: “Ti ne smiješ ići. Jer kad mi bježimo, ne ćeš mariti za nas. Kad bi i pola nas palo, ne bi marili za nas. A ti si sam kao nas deset tisuća. I bolje je da nam ti pomažeš iz grada.”


text:
Kralj im odgovori: “Što vam se čini da je dobro učinit ću.” Nato kralj stade kod vrata, i sva je vojska izlazila po sto i po tisuću.


text:
Joabu, Abišaju i Etaju kralj zapovjedi: “čuvajte mi mladog Abšaloma.” Sva je vojska bila svjedok kako kralj zapovjedi svim vođama za Abšaloma.


text:
Tamo su Izrćlci bili potučeni od Davidovih ljudi i pretrpjeli su u onaj dan težak poraz izgubivši dvadeset tisuća ljudi.


text:
Bitka se raširila po svoj tamošnjoj okolini. Više ljudi proždre šuma, nego što ih u onaj dan proždre mač.


text:
Slučajno dođe Abšalom Davidovim ljudima pred oči. Abšalom je jahao na mazgi. Kad mazga dođe pod grane velikog hrasta, osta on glavom viseći o hrastu, i lebdio je između neba i zemlje, nakon što je mazga bila otrčala ispod njega.


text:
Joab odvrati čovjeku koji mu je bio donio tu vijest: “Pa kad si ga vidio, zar ga nisi odmah oborio na tlo? Bio bih ti rado dao deset srebrnjaka i jedan pojas.”


text:
A čovjek odgovori Joabu: “I kad bi mi se izbrojilo tisuću srebrnjaka, ne bih digao svoje ruke na kraljeva sina. Jer smo čuli na svoje uši kako je kralj zapovjedio tebi, Abišaju i Etaju: čuvajte mi mladog Abšaloma!


text:
Joab odvrati: “Ja ne ću gubiti vrijeme s tobom.”  Pa uze tri sulice u ruku i zabode ih u prsa Abšalomu. Kako je još živ visio o hrastu,


text:
Nato dade Joab zatrubiti u trubu, i ljudi prestadoše progoniti Izrćlce. Jer je Joab bio ljudima zapovjedio da stanu.


text:
I uzeše Abšaloma, baciše ga u šumu u veliku jamu i nabacaše na nj vrlo veliku gomilu kamenja. A sav Izrćl pobježe, svaki k svojoj kući.


text:
Abšalom je bio sebi podigao spomenik za svojega života u kraljevoj dolini. Mislio je naime: “Nemam sina koji bi mogao čuvati uspomenu na moje ime.” Tako je bio nazvao onaj spomenik svojim imenom. Zove se do dana današnjega “Abšalomov spomenik”.


text:
Ahimaas, Sadokov sin, reče: “Otrčat ću i odnijet ću vijest kralju da mu je Gospodin udijelio pobjedu nad njegovim neprijateljima.”


text:
A Joab mu odvrati: “Nemoj danas biti glasnik! Neki drugi dan možeš biti glasnik; ali danas ne smiješ biti, jer je kraljev sin mrtav.” "


text:
Joab zapovjedi Etiopljaninu: “Idi, javi kralju što si vidio!” Etiopljanin se baci pred Joaba ničice i otrči.


text:
A Ahimaas, Sadokov sin, još jednom reče Joabu: “Neka bude što hoće! Ja ću ipak trčati za Etiopljaninom!”  Joab odvrati: “Pa što ćeš trčati, moj sine? Ne ćeš dobiti uzdarje.”


text:
On odgovori: “Neka bude što hoće, trčat ću!”  Tada mu reče: “Pa trči!” Ahimaas udari ravnicom Jordana i preteče Etiopljanina.


text:
David je upravo sjedio među dvojim vratima. Stražar je bio uzišao na krov kroz vrata na zidu. Kad on podiže svoje oči i pogleda, vidje jednoga čovjeka gdje trči sam.


text:
Stražar povika i javi kralju. Kralj reče: “Kad je sam, onda nosi dobru vijest.” I dok je onaj dolazio sve bliže,


text:
vidje stražar još drugoga čovjeka kako trči. I povika stražar vrataru: “Vidim još jednoga čovjeka kako trči sam.”  Kralj reče: “I on nosi dobar glas.”


text:
Stražar povika dalje: “Prvi trči, koliko vidim, upravo kao Ahimaas, Sadokov sin.”  Kralj odgovori: “To je dobar čovjek. Taj dolazi s dobrim glasom.”


text:
Tada Ahimaas povika kralju: “Pobjeda!”, baci se tad pred kraljem licem sve do zemlje i reče: “Neka je blagoslovljen Gospodin, Bog tvoj, koji predade ljude što podigoše svoju ruku na mojega gospodara, kralja!”


text:
Kralj upita: “Je li dobro mladom Abšalomu?”  Ahimaas odgovori: “Vidio sam veliku vrevu kad je kraljev sluga Joab poslao slugu tvojega. Ali ne znam što je bilo.”


text:
Tada dođe Etiopljanin. Etiopljanin povika: “Moj gospodar i kralj neka dopusti da mu se javi dobra vijest: Gospodin ti je danas udijelio pobjedu nad svima koji se pobuniše protiv tebe.”


text:
A kralj upita Etiopljanina: “Je li dobro mladom Abšalomu?” Etiopljanin odgovori: “Kao taj mladić, tako neka prođu neprijatelji mojega gospodara, kralja, i svi koji ustaju na te u zloj namjeri!”


text:
Kralj zadrhta i ode plačući u gornju sobu iznad vrata. Idući, jadikovao je: “Sine moj, Abšalome! Sine moj! Sine moj, Abšalome! Ah, da sam ja umro mjesto tebe! O Abšalome, sine moj, sine moj!”


text:
Tako se pobjeda onoga dana pretvori u žalost za svu vojsku, jer je narod onoga dana saznao da kralj tuguje za svojim sinom.


text:
Kralj pokri svoje lice. “Sine moj, Abšalome,” jadikovao je iza glasa, “sine moj, Abšalome, sine moj!”


text:
Tada dođe Joab kralju u kuću i reče: “Izgrdio si danas sve svoje sluge, a oni danas spasiše život tebi, tvojim sinovima i kćerima, tvojim ženama i priležnicama.


text:
Iskazao si ljubav onima koji te mrze, a mržnju onima koji te ljube. Jer pokazuješ, eto, danas da tebi ništa nisu vojskovođe i ljudi. Jest, sada znam da bi ti bilo pravo kad bi Abšalom još bio živ, a mi svi drugi kad bismo danas pali.


text:
Ali ustani sada, iziđi van i progovori ljubazno svojim ljudima! Jer kunem ti se Gospodinom: Ako ne iziđeš, ne će ni jedan ostati kod tebe ove noći. To će biti gore za tebe nego sva zla što su te snalazila od tvoje mladosti do sada.”


text:
Tada ustade kralj i sjedne na vratima. Kad javiše vojsci: “Evo, sjedi kralj na vratima,” dođoše svi ljudi pred kralja. A Izrćlci su bili pobjegli, svaki svojoj kući.


text:
I sav se narod stane svađati. Po svim plemenima Izrćlovim govorilo se: “Kralj nas je oslobodio iz ruku naših neprijatelja i izbavio nas iz filistejskih ruku; a ipak je morao bježati iz zemlje pred Abšalomom."


text:
A Abšalom, kojega smo bili pomazali za kralja, pade u boju. Zašto još oklijevate, i ne dovedete natrag kralja?”


text:
Nato kralj David posla k svećenicima Sadoku i Ebjataru i poruči im: “Upitajte starješine Judine: Zašto da vi budete posljednji koji će natrag dovesti kralja u njegovu kuću? Što se je govorilo po svemu Izrćlu, bilo je naime došlo do kralja u njegovu kuću.


text:
Vi ste moja braća, vi ste od mojega mesa i kosti. Zašto da budete posljednji koji će natrag dovesti kralja?


text:
Recite Amasi: Ti si ipak od mojega mesa i kosti. Tako i tako neka mi učini Bog ako mi ne budeš vrhovni vojskovođa dok si živ, umjesto Joaba!”


text:
Tako je pridobio srca svih ljudi od Judina roda, pa oni jednodušno zamoliše kralja: “Vrati se sa svim svojim ljudima!”


text:
Tako se kralj vrati i stiže na Jordan. Judeji su bili došli u Gilgal ususret kralju, da prevedu kralja preko Jordana.


text:
I s njim tisuću ljudi iz Benjaminova roda. I Siba, upravitelj Šaulove kuće, bio je došao kralju na Jordan s petnćst svojih sinova i dvadeset slugu.


text:
Kad prijeđe lađom, da preveze kraljevsku obitelj i da mu stoji na službi, baci se Šimej, sin Gerin, pred kraljem ničice, kad je kralj htio prijeći Jordan.


text:
On zamoli kralja: “Neka mi moj gospodar ne upiše u krivnju i neka se više ne spominje pakosti koju je počinio njegov sluga u onaj dan kad je moj gospodar, kralj, izlazio iz Jeruzalema. Neka mi kralj to ne pamti!


text:
Jer tvoj sluga zna da se je ogriješio. Ali, kako vidiš, danas sam prvi iz sve Josipove kuće došao ususret svojemu gospodaru, kralju.”


text:
A David odvrati: “Što ja imam s vama, Sarvijini sinovi? Vi ste mi danas napasnici. Zar da danas pogine netko u Izrćlu, kad znam da sam danas opet kralj nad Izrćlom?”


text:
I Meribaal, Šaulov unuk, dođe ususret kralju. On nije bio njegovao svojih nogu, nije uređivao brade, niti je svoje haljine prao od onoga dana kad je bio otišao kralj, sve do dana kad se je opet vratio zdrav.


text:
On odgovori: “Moj gospodaru i kralju! Prevario me moj sluga. Jer tvoj je sluga sebi dao osedlati magarca, da odjaše tamo i pođe s kraljem. Jer je tvoj sluga hrom.


text:
Ali on ocrni tvojega slugu kod mojega gospodara, kralja. No moj je gospodar, kralj, kao anđeo Božji. Zato čini što ti se čini dobro!


text:
Premda sva kuća mojega oca nije imala ništa drugo očekivati od mojega gospodara i kralja nego smrt, ipak si ti uzeo svojega slugu među svoje drugove za stolom. Pa kakvo još imam pravo i kakav zahtjev kod kralja?”


text:
I Barzilaj od Gileada bio je došao iz Rogelima i pošao s kraljem na Jordan, da ga prati preko Jordana.


text:
Barzilaj je bio vrlo star, čovjek od osamdeset godina. On je bio kralja hranio za njegova boravka u Mahanajimu, jer je bio vrlo imućan.


text:
Ima mi sada osamdeset godina. Pa mogu li još razlikovati dobro i zlo? Može li tvoj sluga okusom raspoznati što jede i pije? Mogu li još slušati glas pjevača i pjevačica? Zašto da tvoj sluga još padne na teret svojemu gospodaru i kralju?


text:
Samo komadić bi htio tvoj sluga proći s kraljem preko Jordana. Zašto da mi kralj odmah tako naplati?


text:
Pusti da se tvoj sluga vrati kući, da umrem u svojem rodnom gradu kod groba svojega oca i majke! Ali evo, tu je tvoj sluga Kimham; on neka ide s mojim gospodarom, kraljem! Učini njemu što smatraš da je dobro!” "


text:
Kralj odgovori: “Neka ide sa mnom Kimham! Ja ću mu učiniti što je tebi drago, i tebi ću ispuniti svaku želju.”


text:
Potom prijeđe sav narod preko Jordana. I kralj prijeđe. Kralj onda poljubi Barzilaja i rastade se s njim. Nato se on vrati u svoje mjesto.


text:
Kralj ode dalje u Galgalu, a Kimham ga je pratio. Sva vojska Judina i polovina ratnika Izrćlovih bila je dopratila kralja.


text:
I dođoše svi Izrćlci kralju i upitaše ga: “Zašto te odvedoše naša braća, Judeji, i prevedoše te preko Jordana s tvojom obitelji i s cijelom okolinom Davidovom?”


text:
Svi Judeji odgovoriše Izrćlcima: “Kralj je ipak u srodstvu s nama. Zašto se tako ljutite zbog toga? Jesmo li možda živjeli o kraljevu trošku? Pa jesmo li ga ugrabili?”


text:
Ali Izrćlci odvratiše Judejima: “Mi imamo deset dijelova od kralju. I mi smo prema vama prvorođenci. Zašto nas zapostaviste? Nije li najprije na našoj strani iskazana želja da dovedemo svojega kralja?” Ali odgovor Judeja bio je još žešći od govora Izrćlaca.


text:
Slučajno je bio tamo ništavan čovjek po imenu Šeba, sin Bikrijev, Benjaminovac. On zatrubi u trubu i povika:  “Mi nemano dijela s Davidom. Mi nemamo nasljedstva s Jišajevim sinom. Svaki neka se vrati kući, Izrćlci!”


text:
Nato svi Izrćlci otpadoše od Davida i priključiše se Šebi, Bikrijevu sinu. A Judeji otpratiše kralja od Jordana u Jeruzalem.


text:
Kad je David bio došao u svoju palaču u Jeruzalem, dade deset priležnica, što ih je bio ostavio da čuvaju palaču, odvesti u posebnu kuću, i brinuo se je za njihovo uzdržavanje, ali nije više općio s njima. Tako su živjele do svoje smrti zatvorene, kao udovice za muževa života.


text:
reče David Abišaju: “Sad će nam Šeba, Bikrijev sin, biti opasniji od Abšaloma. Uzmi ti ljude svojega gospodara i progoni ga! Inače će dobiti tvrde gradove i zadat će nam mnogo jada.”


text:
Joabovi ljudi iziđoše pod njegovim vodstvom, zajedno s Keretijima i Feletijima i svim ratnicima junacima. Ostaviše Jeruzalem kako bi progonili Šebu, Bikrijeva sina.


text:
Kad dođoše na veliki kamen kod Gibeona, susretne ih Amasa. Joab je bio odjeven u kratku haljinu. Na njoj je visio bodež što je u koricama bio svezan uz bedro. Kad krene naprijed, bodež mu ispadne na tlo.


text:
Tada Joab upita Amasu: “Jesi li zdravo, dragi brate?” I prihvati Joab desnom rukom Amasu za bradu, da ga poljubi.


text:
A Amasa ne spazi mač u Joabovoj ruci. Tako mu ga je on mogao zarinuti u slabine i njegova su se crijeva prosula na zemlju. On umre, a da mu Joab nije trebao zadati još drugi ubod. Potom Joab i njegov brat Abišaj odoše dalje u potjeru za Šebom, Bikrijevim sinom.


text:
Jedan od Joabovih ljudi morao je ostati kod Amase i viknuti: “Tko je uz Joaba i tko je za Davida neka ide za Joabom!”


text:
Amasa, sav obliven krvlju, ležao je nasred puta. Kad onaj čovjek vidje da se svi ljudi zaustavljaju, odvuče Amasu s puta u polje i stavi na nj haljinu. Jer svaki koji je prolazio promatrao bi ga i zaustavio bi se.


text:
A on (Šeba) prođe sva Izrćlova plemena do Abel Bet Maaku. Ali su ga svi gradovi prezreli, pa i progonili.


text:
Svi Joabovi ljudi dođoše i opkoliše ga u Abel Bet Maaki, iskopaše opkop oko grada, tako da su stajali pred gradskim zidom i potkopavali zid, da ga obore.


text:
Tada viknu jedna mudra žena iz grada: “čujte, čujte! Kažite Joabu neka dođe ovamo! Htjela bih s njim govoriti.”


text:
Kad on dođe u njezinu blizinu, upita ga žena: “Jesi li ti Joab?” On odgovori: “Jesam.”  Ona mu reče: “Poslušaj riječi svoje sluškinje!” On odgovori: “čujem.”


text:
Mi smo najmirniji i najvjerniji grad u Izrćlu. A ti hoćeš razoriti majku gradova u Izrćlu. Zašto hoćeš upropastiti vlasništvo Gospodnje?”


text:
Ne radi se o tome nego jedan čovjek iz Efrajimove gore po imenu Šeba, Bikrijev sin, pobunio se protiv kralja, protiv Davida. Dajte samo njega, i ja odoh od grada.”  Žena odvrati Joabu: “Glava njegova bacit će ti se odmah preko zida!”


text:
I puna lukavosti nagovori žena sve ljude, i oni odsjekoše glavu Šebi, Bikrijevu sinu, i baciše je Joabu. I on zatrubi u trubu, i oni se raziđoše od grada, svaki svojoj kući. Joab se vrati kralju u Jeruzalem.


text:
Na čelu sve vojske izrćlske stajao je Joab. Zapovjednik Kerećanima i Pelećanima bio je Benaja, Jojadin sin.


text:
Jedanput u danima Davidovim vladala je glad tri godine, iz godine u godinu. I David upita Gospodina. “Na Šaulu i njegovoj kući leži krvna krivnja”, odgovori Gospodin, “jer je pogubio Gibeonce.”


text:
Tada kralj dozva Gibeonce i upita ih. Gibeonci ne pripadaju Izrćlcima, nego ostacima Amorejaca. Premda su im se Izrćlci bili obvezali zakletvom, tražio je Šaul, u svojoj revnosti za Izrćlce i Judejce, da ih se uništi.


text:
David dakle upita Gibeonce: “Što da vam učinim? čime da vas namirim? Blagoslovite ipak baštinu Gospodnju!”


text:
Gibeonci mu odgovoriše: “Ne tražimo ni srebra ni zlata od Šaula i njegove kuće. Niti nam je do toga da itko bude pogubljen u Izrćlu.”  On ih upita: “Pa što hoćete? Učinit ću vam.”


text:
Oni odvratiše kralju: “čovjek koji nas je zatirao i za tim išao da nas iskorijeni, da nas ne bude nigdje u području Izrćlovu,


text:
od njegovih sinova neka nam se da sedam ljudi. Mi ćemo ih pred Gospodinom, u Gibeonu, objesiti na gori Gospodnjoj.”  Kralj obeća: “Dat ću vam ih.”


text:
Ali Meribaala, sina Jonatana, sina Šaulova, poštedje kralj zbog zakletve pred Gospodinom, koja je bila među njima, Davidom i Jonatanom, Šaulovim sinom.


text:
I uze kralj oba sina, koje Šaulu rodi Rispa, Ajina kći, Armonija i Meribaala, i pet sinova koje Meraba, Šaulova kći, rodi Adrielu, sinu Barzilaja iz Mehole.


text:
Njih dade Gibeoncima, a oni ih objesiše na gori pred Gospodinom. Tako sedmorica pogiboše u isto vrijeme. U prvim danima žetve, u početku ječmene žetve, umriješe.


text:
Tada uze Rispa, Ajina kći, crnu haljinu i sebi je prostre po stijeni kao postelju od početka žetve, dok ne padne na mrtva tjelesa dažd s neba. Tako spriječi da padaju na njih po danu nebeske ptice, a po noći poljske zvijeri.


text:
dade David donijeti kosti Šaulove i njegova sina Jonatana građanima grada Jabeša u Gileadu. Oni su ih bili potajno uzeli iz Bet Šana, gdje ih objesiše Filistejci, kad Filistejci potukoše Šaula na Gilboi.


text:
i pokopaše kosti Šaula i njegova sina Jonatana u grob njegova oca Kiša u Seli, u Benjaminovoj zemlji. Nakon što učiniše sve kako je kralj bio naredio, smilova se Bog zemlji.


text:
I nasta opet rat između Filistejaca i Izrćlaca. David ode sa svojim ljudima i borio se je s Filistejcima. I jer je David pritom posustao,


text:
mogao ga je uhvatiti Išibenob, koji je bio od roda divova. U njegovu koplju bilo je trista šekela mjedi. Bio je opasan novim mačem. Kad je htio ubiti Davida,


text:
dođe Davidu u pomoć Abišaj, Sarvijin sin, i ubi Filistejca. Tada ga zakleše Davidovi ljudi: “Ne smiješ više izlaziti s nama u boj, da ne ugasiš svjetiljku Izrćlovu!”


text:
Potom nasta opet u Gobu rat s Filistejcima. Tada Hušanin Sibkaj ubije Sipaja, koji je bio također od roda divova.


text:
Kad onda opet kod Gobe nasta rat s Filistejcima, ubi Elhanan, sin Jaira iz Betlehema, Golijata iz Gata, kojemu je koplje bilo kao vratilo.


text:
I opet nasta rat kod Gata. Tamo je bio jedan čovjek gorostas, koji je imao po šest prstiju na rukama i po šest prstiju na nogama, ukupno dvadeset i četiri. I on je bio od roda divova.


text:
David sastavi, u vrijeme kad ga je Gospodin bio izbavio iz ruku svih njegovih neprijatelja i iz Šaulove ruke, u slavu Gospodinu ovu pjesmu.


text:
Bog je branik moj: u njemu tražim utočište. Štit moj, rog spasenja mojega!  Jakost moja, sloboda moja!  Izbavitelj moj, koji mi je pomogao u teškoj nevolji.


text:
U nevolji svojoj povikah Gospodinu,  zavapih Bogu svojemu:  i on iz šatora svojega razabra glas moj,  do ušiju njegovih dođe vapaj moj.


text:
Tada se najednom pokoleba zemlja i zadrhti,  utvrde nebeske uzdrmaše,  njihale su se: tako je on bio pun gnjeva.


text:
Iz nosa je njegova sukljao dim,  iz usta je njegovih buktio oganj što proždire,  požar je vrcao od njega.


text:
Pokazaše se dubine morske,  otkriše se temelji svijeta pred ljutnjom  i gnjevom Božjim,  pred dahtanjem njegove srdžbe.


text:
Bog ? savršen je put njegov;  istinita je riječ Gospodnja. On je štit svima koji se utječu  pod njegovu zaštitu. "


text:
Tako sam mogao tjerati svojega neprijatelja,  mogao sam ga dostići,  i nisam se vratio dok nije ležao uništen.


text:
Snagom si me naoružao za boj;  one koji su stali protiv mene,  oborio si ih preda mnom na koljena, "


text:
Izveo si me čitava iz borbe za moj narod. Za glavara poganima postavio si me;  narod kojega nikada ne vidjeh,  postade mi podanik, "


text:
Živ je Gospodin! U sav glas neka je slavljena stijena moja!  Visoko hvaljen neka je Bog, stijena spasenja mojega!


text:
izbavitelj moj od neprijatelja mojih!  Ti me uzvisi nad protivnicima mojim,  oslobodi me od čovjeka samovoljna.


text:
koje daje sreću i spasenje svom kralju,  milost dijeli svom pomazaniku:  Davidu i njegovu rodu u vječna vremena!”


text:
Ovo su posljednje riječi Davidove,  izjava Davida, sina Jišajeva,  izjava čovjeka koji je bio uzvišen visoko,  pomazanika Boga Jakovljeva,  koji je pjevao pjesme Izrćlove:


text:
Govorio je Bog Izrćlov,  govorila je meni stijena Izrćlova:  Tko pravedno vlada ljudima,  koga u vladanju vodi strah Božji,


text:
on je svjetlo jutarnje kad sunce ograne,  a nikakav oblak ne pomućuje ranu svjetlost. U sjaju sunčanom, nakon kiše, mlada trava niče iz zemlje.


text:
Tako zaista stoji moja kuća prema Bogu:  vječan zavjet sklopio je on sa mnom,  uređen u svemu i dobro čuvan. Svaku moju želju i svaku moju čežnju on pušta,  da zaista uspije.


text:
Ovo su imena junaka Davidovih: Hakmonac Išbaal, prvi među trojicom. On zavitla svoje koplje i ubije osam stotina odjednom.


text:
Za njim dolazi između tri junaka Ahoašanin Eleazar, Dodonov sin. On je bio s Davidom u Pas Daminu, kad se tamo skupiše Filistejci na boj. Kad se Izrćlci povukoše,


text:
on je bio ostao i tukao je Filistejce, dok mu su ruka nije umorila i ukočila. Tako dade Gospodin u onaj dan sjajnu pobjedu. Ljudi se vratiše i pođoše za njim, ali samo zato da pokupe plijen.


text:
Za njim dolazi Ararac Šama, Elin sin. Jednom su se skupili Filistejci u Lehiju. Tamo je bio komad zemlje s lećom. A kad su ljudi bježali od Filistejaca,


text:
Jedanput siđoše ta tri najodličnija između tridesetorice u vrijeme žetve k Davidu u pećinu Adulam, kad se četa Filistejaca utaborila u Refaimskoj dolini.


text:
onda ona tri junaka prodriješe kroz tabor Filistejaca, zahvatiše vode iz studenca na vratima Betlehema i donesoše Davidu. Ali je on ne htjede piti, nego je proli u čast Gospodinu


text:
i reče: “Ne daj mi, Gospodine, da takvo što učinim! Pa to je krv ljudi koji prodriješe u životnoj opasnosti!” Zato ne htjede piti. To učiniše ta tri junaka:


text:
Abišaj, Joabov brat, sin Sarvijin, bio je glavar tridesetorici. On zavitla svoje koplje na tri stotine i pobi ih. Kod one je trojice uživao ugled.


text:
Benaja, Jojadin sin, iz Kabseela, bio je hrabar čovjek, velik na djelima. On pogubi oba Ariela iz Moaba. Također je, dolje kod jednog studenca, ubio lava, kad je bio pao snijeg.


text:
Ubio je i jednoga Egipćanina gorostasne visine. Premda je Egipćanin imao u ruci koplje, on iziđe na nj sa štapom, istrgne Egipćaninu koplje iz ruke i ubije ga njegovim vlastitim kopljem.


text:
Bio je slavniji od tridesetorice, ali onu trojicu nije stigao. David ga je postavio na čelo tjelesne straže.


text:
Gospodnji gnjev raspali se još jedanput protiv Izrćlaca, tako da on Davida nadraži protiv njih, pa zapovjedi: “Hajde, izbroj Izrćla i Judu!”


text:
Tada kralj zapovjedi svojemu vojskovođi Joabu: “Prođi po svim plemenima Izrćlovim od Dana do Beer Šebe i izbrojite narod, da znam njegov broj!”


text:
A Joab odvrati kralju: “Gospodin, Bog tvoj, dodat će narodu onoliko koliko ga je sad, još sto puta toliko, i moj gospodar i kralj će to još sam doživjeti. Zašto moj gospodar i kralj takvo što hoće?”


text:
Ali kraljeva zapovijed prisili Joaba i vojskovođe pa Joab i vojskovođe odoše od kralja, da prebroje narod Izrćlov.


text:
Prijeđoše Jordan i počeše kod Aroera, desno od grada koji leži u dolini potoka, u smjeru Gada i Jazera.


text:
Onda stigoše u tvrdi grad Tir i u sve gradove Hivijaca i Kanaanaca. Potom odoše u južnu Judinu zemlju u Beer Šebu.


text:
Joab dade kralju broj popisanoga naroda, i bilo je od Izrćla osam stotina tisuća ljudi sposobnih za oružje i opasanih mačem, a od Jude pet stotina tisuća ljudi.


text:
A kad David prebroji narod, taknu ga savjest i David se pomoli Gospodinu: “Teško sam se ogriješio, što to učinih. Ali, Gospodine, oduzmi svojemu sluzi krivnju, jer sam bio posve zaslijepljen!”


text:
Gad pođe k Davidu i navijesti mu: “Hoćeš li da na tvoju zemlju dođe sedam godina gladi, ili da bježiš tri mjeseca pred svojim neprijateljima i da te oni progone, ili da bude tri dana kuga u tvojoj zemlji? Sad promisli i razmotri što ću odgovoriti onome koji me poslao!”


text:
David odgovori Gadu: “U velikoj sam muci. Mi ćemo radije pasti u Gospodnje ruke, jer je njegovo milosrđe veliko. A u ruke ljudima ne bih htio pasti.”


text:
Tako pusti Gospodin kugu na Izrćla od jutra do određenoga vremena. Pomre naroda od Dana do Beer Šebe sedamdeset tisuća ljudi.


text:
Već pruži anđeo svoju ruku na Jeruzalem, da ga uništi, kad se sažali Gospodinu, i zapovjedi anđelu koji je ubijao narod: “Dosta! Povuci natrag svoju ruku!” Anđeo je Gospodnji bio upravo došao do gumna Jebusejca Araune.


text:
Kad vidje David kakvo zlo učini anđeo u narodu, pomoli se Gospodinu ovako: “Ah, sagriješio sam. Zlo sam učinio. A ove, ovce, što su učinile? Pa okreni svoju ruku na mene i na moju obitelj!”


text:
Još istoga dana javi se Gad Davidu i reče mu: “Idi i podigni Gospodinu žrtvenik na gumnu Jebusejca Araune!”


text:
Kad je Arauna pogledao i vidio kralja gdje mu dolazi sa svojom pratnjom, izađe on i pokloni se kralju licem do zemlje.


text:
Arauna upita: “Zašto dolazi moj gospodar, kralj, k sluzi svojemu?”  David odvrati: “Da od tebe kupim to gumno. Hoću načiniti Gospodinu žrtvenik, da se kuga ukloni od naroda.”


text:
Arauna odvrati Davidu: “Moj gospodar, kralj, neka je uzme i neka žrtvuje što mu je volja! Evo, ovdje su volovi za žrtvu i kola, i volovski jarmovi za drva!


text:
Sve to, o kralju, daruje Arauna kralju.” Tada reče Arauna kralju: “Gospodin, Bog tvoj, neka ti bude milostiv!”


text:
A kralj odvrati Arauni: “Ne! Ja ću je samo kupiti od tebe. Ne ću prinijeti Gospodinu, Bogu svojemu, žrtve paljenice koje sam dobio besplatno.”  I tako kupi David gumno i volove za pedeset srebrnih šekela.


text:
David tamo napravi Gospodinu žrtvenik i prinese žrtve paljenice i žrtve pričesnice. Tada se Gospodin smilova zemlji, i prestane kuga u Izrćlu.


text:
Tada su mu savjetovali njegove sluge: “Trebalo bi za gospodara kralja potražiti mladu djevojku, koja bi posluživala kralja i bila mu pri ruci kao skrbnica. Kad ona bude na tvom krilu, već će se gospodar kralj ugrijati.”


text:
I potražiše lijepu djevojku po svoj izrćlskoj zemlji i nađoše Abišagu iz Šunama pa je dovedoše kralju.


text:
Djevojka je bila izvanredno lijepa. I ona postade kraljeva skrbnica posluživala ga je. Ali je kralj nije spoznao.


text:
Adonija, sin Hagitin, pomisli u svojoj poduzetnosti: “Ja sam budući kralj!” Zato nabavi sebi kola i konjanika i pedeset ljudi koji su išli pred njim.


text:
Njegov mu se otac nikad u svom životu nije suprotstavio i nije ga upitao: “Zašto tako činiš?” Usto je bio vrlo lijepa izgleda i bio je od rođenja prvi iza Abšaloma.


text:
On stupi u dogovore s Joabom, Sarvijinim sinom, i sa svećenikom Ebjatarom, i obojica se priključiše Adonijinoj stranci.


text:
I kad Adonija zakla ovce, volove, tovnu telad na kamenu zmijeviku kod izvora Rogela, pozva svu svoju braću, kraljeve sinove, i sve ljude od Jude što su bili u kraljevskoj službi.


text:
Tada reče Natan Bat-Šebi, Salomonovoj majci: “Jesi li čula da Adonija, Hagitin sin, postaje kralj, a da David, naš gospodar, za to ništa ne zna?


text:
Hajde, odi unutra kralju Davidu i reci mu: Moj gospodaru i kralju, ti si se zakleo svojoj sluškinji: Tvoj sin Salomon bit će kralj poslije mene i on će sjediti na mojem prijestolju. Pa zašto Adonija onda postaje kralj?


text:
Ona mu odgovori: “Gospodaru moj, ti si se zakleo svojoj sluškinji Gospodinom, svojim Bogom: Tvoj sin Salomon bit će kralj poslije mene, i on će sjediti na mom prijestolju.


text:
Dao je zaklati volove, tovnu telad i mnogo ovaca i pozvao je sve kraljeve sinove i svećenika Ebjatara i vojskovođu Joaba. A tvoga slugu Salomona nije pozvao.


text:
U tebe, moj gospodaru i kralju, uprte su sada oči svega Izrćla. Javi im tko će, kao nasljednik, sjesti na prijestolje mojega gospodara i kralja!


text:
Inače će doći tako daleko da ćemo ja i moj sin Salomon biti tu kao zločinci, čim moj gospodar i kralj počine kod svojih otaca.”


text:
Javiše kralju: “Prorok je Natan ovdje.” On stupi pred kralja i baci se pred kraljem ničice na svoje lice.


text:
Tada reče Natan: “Moj gospodaru i kralju! Ti si zapovjedio: Adonija će biti kralj poslije mene, on će sjediti na mom prijestolju.


text:
On je danas otišao i dao je zaklati volova, tovnu telad i mnogo ovaca. Pozvao je sve kraljeve sinove i vojskovođe, i svećenika Ebjatara. I eno jedu i piju kod njega i viču: Živio kralj Adonija!


text:
A mene, tvojega slugu, kao ni svećenika Sadoka, ni Benaju, sina Jojadina, ni tvojega slugu Salomona nije pozvao.


text:
Ako je to zapovjedio moj gospodar i kralj, znači da nisi dao obavijestiti svog slugu o tome tko će, kao nasljednik, sjediti na prijestolju mojega gospodara i kralja.”


text:
Ja sam ti se zakleo Gospodinom, Bogom Izrćlovim: Tvoj sin Salomon bit će kralj poslije mene. On će umjesto mene sjediti na mom prijestolju. Danas ću to izvesti.”


text:
Tada se nakloni Bat-Šeba licem do zemlje, pokloni se kralju i reče: “Vječno neka živi moj gospodar, kralj David!”


text:
I zapovjedi kralj David: “Zovnite mi svećenika Sadoka i proroka Natana i Benaju, sina Jojadina!” Kad su se oni pojavili pred kraljem,


text:
zapovjedi im kralj: “Uzmite sa sobom sluge svoga gospodara, dajte posjesti moga sina Salomona na moju mazgu i odvedite ga do Gihona!


text:
Tamo neka ga svećenik Sadok i prorok Natan pomažu za kralja nad Izrćlom! Onda dajte zatrubiti u trubu i vičite: Živio kralj Salomon!


text:
Tada uziđite za njim ovamo! On neka dođe i sjedne na moje prijestolje! Jer on će biti kralj umjesto mene, njega sam odredio za kneza nad Izrćlom i Judom.”


text:
Benaja, sin Jojadin, odgovori kralju: “Tako neka bude! Tako je volja Gospodina, Boga mojega gospodara i kralja.


text:
Kako je bio Gospodin s mojim gospodarem i kraljem tako neka bude i sa Salomonom i neka uzvisi njegovo prijestolje još više nego prijestolja Davida, mojega gospodara i kralja!”


text:
I siđoše svećenik Sadok i prorok Natan i Benaja, sin Jojadin, s Kerećanima i Pelećanima, dadoše Salomona posjesti na mazgu kralja Davida i odvedoše ga do Gihona.


text:
Svećenik Sadok, koji je bio uzeo sa sobom rog s uljem iz šatora, pomaza Salomona. Zatrubiše u trubu, i sav narod povika: “Živio kralj Salomon!”


text:
Tada pođe sav narod gore za njim. Ljudi su svirali u frule i klicali su tako glasno da se je sva zemlja razlijegala od njihove vike.


text:
To čuše Adonija i svi uzvanici što su bili kod njega kad upravo završiše s gozbom. Kad Joab začu trube, upita: “Zašto ta velika vika u gradu?”


text:
Dok je on još govorio, dođe Jonatan, sin svećenika Ebjatara. Adonija reče: “Dođi, ti si čovjek hrabar i nosiš dobru vijest!”


text:
Kralj je s njim poslao svećenika Sadoka i proroka Natana i Benaju, sina Jojadina, i Kerećane i Pelećane; oni ga dadoše posjesti na kraljevu mazgu,"


text:
i svećenik Sadok i prorok Natan pomazaše ga na Gihonu za kralja. Odatle, uz glasno klicanje, odoše gore. Sav je grad uzavreo. To je razlog vike koju ste čuli.


text:
I došli su kraljevi kako bi čestitali našemu gospodaru, kralju Davidu. Rekoše: Tvoj Bog neka učini ime Salomonovo još slavnijim od tvojega imena i njegovo prijestolje još uzvišenijim od tvog prijestolja! Tada se je naklonio kralj na svojoj postelji


text:
i ovako je kliknuo: Blagoslovljen neka je Gospodin, Bog Izrćlov, koji mi je dao dan da mogu svojim očima vidjeti kako jedan sjedi na mom prijestolju!”


text:
Javiše Salomonu: “Adonija se uplašio kralja Salomona i eno se uhvatio za rogove žrtvenika i moli: Kralj Salomon mora mi se najprije zakleti da ne će svog sluge pogubiti mačem.”


text:
Salomon reče: “Ako se pokaže kao pošten čovjek, ne će mu dlaka pasti na zemlju. A vidi li se da čini zlo, poginut će.”


text:
Nato posla kralj Salomon i dade ga odvesti od žrtvenika. Kad dođe i baci se ničice pred kraljem Salomonom, reče mu Salomon: “Idi u svoju kuću!”


text:
Drži zakon Gospodina, Boga svojega, idi njegovim putovima i obdržavaj njegove uredbe, zapovijedi, propise i upute, kako to stoji napisano u Mojsijevu zakonu, da imaš sreću u svemu što činiš i poduzimaš!


text:
Tada će dati Gospodin da se ispuni njegovo obećanje, što ga je dao meni kad je rekao: Ako tvoji sinovi budu pazili na svoje djelovanje i vjerno preda mnom hodili svim srcem i svom dušom, onda će uvijek jedan od tvojih sjediti na Izrćlovu prijestolju.


text:
Zatim, znaš sam što mi je učinio Joab, Sarvijin sin: što je učinio s obojicom izrćlovih vojskovođa: s Abnerom, sinom Nerovim, i s Amasom, sinom Jeterovim, kad ih je ubio i u miru počinio krvoprolića do kakvih dolazi u ratu, i krvlju što se smije proliti samo u ratu natopio pojas oko svojih bokova i obuću na svojim nogama.


text:
A sinovima Barzilaja od Gileada iskazat ćeš ljubav: neka budu među onima koji jedu za tvojim stolom! Jer oni su došli meni isto tako ususret kad sam morao bježati pred tvojim bratom Abšalomom.


text:
Moraš još nešto obračunati i sa Šimejem, sinom Benjaminovca Gere iz Bahurima. On je na me izbacio najružnije psovke kad sam bježao u Mahanajim. Ali mi tad dođe ususret na Jordan, i ja mu se zakleh Gospodinom: Ne ću te ubiti mačem!


text:
Ali ga ti sad nemoj pustiti nekažnjena! Ti si mudar čovjek i znaš kako ćeš postupiti da njegovu krvavu sijedu glavu otpremiš u grob.”


text:
Vladao je David nad Izrćlom četrdeset godina. U Hebronu je vladao sedam godina, a u Jeruzalemu trideset i tri godine.


text:
Adonija, Hagitin sin, pođe k Bat-Šebi, Salomonovoj majci. Kad ona upita: “Znači li dobro tvoj dolazak?”, on odgovori: “Dobro.”


text:
on reče: “Znaš sama da je kraljevstvo pripadalo meni, i da je sav Izrćl očekivao da ću ja postati kralj. Ali izašlo je drukčije i kraljevstvo je pripalo mojemu bratu, jer ga je Gospodin njemu bio odredio.


text:
Nato Bat-Šeba pođe kralju Salomonu, kako bi mu govorila za Adoniju. Kralj ustade, pođe joj ususret, nakloni se pred njom i sjedne na svoje prijestolje. Za kraljicu majku dao je namjestiti stolicu, i ona zauzme mjesto njemu s desne strane.


text:
Tada ona reče: “Imam malu molbu za tebe. Nemoj me odbiti!” Kralj joj odvrati: “Išti samo, draga majko, ne ću te odbiti.”


text:
A kralj Salomon odvrati svojoj majci: “Zašto išteš samo Abišagu Šunamku za Adoniju? Pa išti za nj odmah i kraljevstvo! Ta on je moj stariji brat, i na njegovoj strani stoje svećenik Ebjatar i Joab, sin Sarvijin.”


text:
Nato se zakle kralj Salomon Gospodinom: “Neka me kazni Bog kako hoće ako molba koju izreče Adonija ne bude Adoniju stajala života!


text:
I tako živ bio Gospodin koji me je postavio, posjeo na prijestolje mojega oca Davida i utemeljio mi kuću, kao što je obećao, Adonija će još danas poginuti!”


text:
Svećeniku Ebjataru kralj zapovjedi: “Idi u Anatot na svoj posjed! Premda si zaslužio smrt, neću te sad pogubiti, jer si ovamo nosio kovčeg svemogućega Gospodina pred mojim ocem Davidom i sve si podnosio što je morao trpjeti moj otac.”


text:
Tako je Salomon svrgnuo Ebjatara pa više nije bio svećenik Gospodnji. Time se trebalo ispuniti proročanstvo Gospodnje, koje je bio izrekao u Šilu protiv Elijeve kuće.


text:
Vijest o tome dođe i do Joaba. Kako se Joab bio priključio Adoniji, premda uz Abšaloma nije bio pristao, uteče Joab u Gospodnji šator i uhvati se za rogove žrtvenika.


text:
Kad javiše kralju Salomonu: “Joab je utekao u Gospodnji šator i stoji na žrtveniku”, posla Salomon Benaju, sina Jojadina, i zapovjedi: “Idi i pogubi ga!”


text:
Benaja ode u šator Gospodnji i reče mu: “Ovako glasi zapovijed kraljeva: Iziđi!” A on odgovori: “Ne ću, ovdje hoću umrijeti.” I Benaja javi kralju: “Tako mi je rekao Joab i tako mi je odgovorio.”


text:
Tada mu zapovjedi kralj: “čini kako je rekao! Pogubi ga i pokopaj ga, da tako skineš s mene, i s kuće mojega oca krv koju je prolio Joab bez razloga!


text:
Neka Gospodin pusti da njegova krv padne natrag na njegovu glavu, jer je mačem ubio dva čovjeka koji su bili pošteniji i bolji od njega, a da za to nije znao moj otac David: Abnera, sina Nerova, vojskovođu Izrćlova, i Amasu, sina Jeterova, vojskovođu Judina.


text:
Njihova krv neka dakle za sva vremena padne natrag na glavu Joabovu i na glavu njegova potomstva. A Davidu i njegovu potomstvu, njegovoj kući i prijestolju neka bude mir dovijeka od Gospodina!”


text:
Umjesto njega postavi kralj Benaju, Jojadina sina, na čelo vojske, a svećenika Sadoka postavi kralj na Ebjatarovo mjesto.


text:
Nato dade kralj pozvati Šimeja i reče mu: “Sagradi sebi kuću u Jeruzalemu i stanuj tamo! Otamo ne smiješ odlaziti nikamo.


text:
čim iziđeš i prijeđeš potok Kidron ? upamti dobro! ? odmah ćeš poginuti. Tada će tvoja krv pasti na tvoju glavu.”


text:
Šimej odvrati kralju: “Dobro, kako je moj gospodar i kralj zapovjedio, tako će činiti tvoj sluga.” Tako je živio Šimej dugo vremena u Jeruzalemu.


text:
Ali poslije tri godine pobjegoše Šimeju dva roba k Akišu, sinu Maakinu, gatskomu kralju. Kad javiše Šimeju: “Tvoji su robovi u Gatu”,


text:
ustade Šimej, osedla svoga magarca i ode u Gat k Akišu, da dovede svoje robove. Kad je bio otišao i svoje robove doveo iz Gata,


text:
Kralj dade dozvati Šimeja i reče mu: “Nisam li te dao zakleti Gospodinom i nisam li ti jasno rekao: čim iziđeš i kamo god odeš ? upamti dobro ? odmah ćeš poginuti? Tada si mi rekao: Dobro, razumio sam.


text:
Dalje reče kralj Šimeju: “Ti znaš sve zlo, ti se sjećaš onoga što si učinio mojemu ocu Davidu. Pa neka Gospodin da da tvoja zloća natrag padne na tvoju glavu!


text:
Nato zapovjedi kralj Benaji, Jojadinu sinu, da iziđe i zada mu smrtni udarac. Tako se utvrđivalo kraljevstvo u ruci Salomonovoj.


text:
Salomon se sprijatelji s faraonom, egipatskim kraljem, i oženi se njegovom kćeri. Dovede je u Davidov grad, dok ne dovrši svoju palaču i Gospodnji Hram, i zid oko Jeruzalema.


text:
Narod je tada još prinosio žrtve na visinama, jer dotad nije još bio sazidan Hram Gospodnjemu imenu.


text:
Salomon je, doduše, ljubio Gospodina, tako da je hodio po uredbama svojega oca Davida, ali bi i on još žrtvovao i kadio na visinama.


text:
Tako ode kralj u Gibeon da tamo žrtvuje. Jer to je bila najuglednija visina. Tisuću žrtava paljenica Salomon tamo prinese na žrtveniku.


text:
Salomon odgovori: “Ti si svojemu sluzi Davidu, mojemu ocu, iskazivao veliku naklonost, jer je on hodio pred tobom u vjernosti i pravednosti i iskrena srca, i ti si mu sačuvao tu veliku naklonost i darovao si mu sina koji sada sjedi na njegovu prijestolju.


text:
I tako, Gospodine, Bože moj! Ti si učinio svojega slugu kraljem umjesto mojega oca Davida. A ja sam mlad čovjek koji ne zna ni odlaziti ni dolaziti.


text:
Tvoj sluga stoji na čelu tvog naroda koji si izabrao i koji je tako mnogobrojan da se ne može izbrojiti ni procijeniti.


text:
Daj svomu sluzi razumno srce, da može vladati tvojim narodom i da zna razlikovati između dobra i zla. Jer tko bi mogao vladati ovim tvojim mnogobrojnim narodom?”


text:
”Budući da si to zatražio i nisi za se molio duga života, niti blaga, niti smrti svojih neprijatelja, nego si sebi zaprosio mudrost u pravom djelovanju,


text:
udovoljit ću tvojoj molbi. Evo, dat ću ti mudro i razumno srce, tako da tebi jednaka nije bilo prije tebe, niti će tebi jednaka biti poslije tebe.


text:
Ali dat ću ti i ono što nisi iskao, i blago i slavu, tako da tebi jednaka ne bude među kraljevima, dok si živ.


text:
Ako budeš išao mojim putovima, držeći moje uredbe i zapovijedi, kao što je išao tvoj otac David, dat ću ti i dug život.”


text:
Kad se Salomon probudio, shvatio je da je to bio san. Potom se vratio u Jeruzalem, stupio pred kovčeg zavjeta Gospodnjega, prinio žrtve paljenice i pripremio žrtve pričesnice i zgotovio svečanu gozbu za sve svoje sluge.


text:
Jedna žena reče: “S oproštenjem, Gospodaru moj! Ja i ova žena živimo u istoj kući, i ja rodih kod nje u kući.


text:
Tri dana poslije mojega porođaja rodi i ova žena. Bile smo same. Nijedan stranac nije bio s nama u kući. Samo smo mi dvije bile u kući.


text:
I ustade ona usred noći i uze, dok je spavala tvoja sluškinja, moje dijete s moje strane i stavi ga na svoja prsa. A svoje mrtvo dijete stavi na moja prsa.


text:
Kad ujutro ustadoh da podojim svoje dijete, a ono mrtvo. Kad se razdani, razgledala sam bolje, a to nije bilo moje dijete što sam ga bila rodila.”


text:
A druga žena povika: “Nije tako, nego je moje dijete ovo živo, a tvoje je to mrtvo.” Ona je tvrdila: “Nije tako, nego je tvoje dijete to mrtvo, a moje je dijete ovo živo.” Tako su se prepirale pred kraljem.


text:
Tada reče kralj: “Jedna tvrdi: Ovo je ovdje moje dijete, živo, a tvoje je dijete mrtvo; druga tvrdi: Nije tako, nego je tvoje dijete mrtvo, a moje je dijete živo.”"


text:
Kralj zapovjedi: “Razdijelite živo dijete na dvoje i dajte jednu polovinu ovoj, drugu polovinu onoj!”


text:
Tada povika kralju žena čije je bilo živo dijete ? jer ljubav prema vlastitom djetetu jako je uzbudi ? “Ah, gospodaru moj, dajte njoj živo dijete i ne ubijajte ga!” A druga povika: “Neka ne bude ni meni ni tebi, rasijecite ga samo!”


text:
Sav je Izrćl čuo presudu što ju je kralj izrekao. I osjećalo se poštovanje prema kralju. Jer se vidjelo da je u njemu bila mudrost Božja da dijeli pravdu.


text:
Nad pristavima bio je postavljen Azarja, Natanov sin. Zabud, sin Natanov, bio je svećenik i prijatelj kraljev.


text:
Salomon je imao dvanćst pristava nad svim Izrćlom. Oni su opskrbljivali kralja i sav dvor. Po mjesec dana u godini imao je svaki da podmiri uzdržavanje.


text:
Baana, Ahiludov sin, u Tanaku, Megidu i svemu Bet Šeanu, što leži kod Saretana pod Jizreelom, od Bet Šeana do Abel Mekole i dalje od Jokmeama.


text:
Sin Geberov u Ramotu u Gileadu; njemu su bila prodana šatorska sela Jaira, sina Manašeova, u Gileadu; njemu je bio podređen kraj Argob, što leži u Bašanu, šezdeset velikih gradova sa zidovima i željeznim prijevornicama."


text:
Geber, Urijin sin, u Gileadu, u zemlji Sihona, amorejskoga kralja i Oga, bašanskoga kralja. Bio je to jedan pristav koji je bio postavljen nad zemljom.


text:
Salomon je bio vladar nad svim kraljevstvima od rijeke do filistejske zemlje i do egipatske granice. Donosila su mu danak i bila su podložna Salomonu dokle je živio.


text:
Za hranu je trebalo Salomonu dnevno do trideset kora bijeloga brašna i šezdeset kora običnoga brašna,


text:
deset ugojenih volova, dvadeset volova s paše i sto ovaca, osim jelena, srna, divokoza i ugojenih ptica.


text:
Budući da se njegova moć protezala preko svega područja s one strane rijeke, od Tafse do Gaze, i preko svih kraljeva s one strane rijeke, i budući da je imao mir sa svim susjedima uokolo,


text:
živjeli su Juda i Izrćl u sigurnosti, svaki pod svojom lozom i pod svojom smokvom, od Dana do Beer Šebe, dok je živio Salomon.


text:
Spomenuti pristavi hranili su svaki po jedan mjesec kralja Salomona i sve koji su imali pristup k stolu kralja Salomona. Oni nisu dali da išta uzmanjka.


text:
I ječam i slamu za konje i za tegleću marvu donosili su na mjesto gdje bi se on upravo zadržao, svaki kako bi ga zapalo.


text:
Bog dade Salomonu vrlo veliku mudrost i uviđavnost, isto tako blago duha jednako pijesku na morskoj obali.


text:
Bio je mudriji od svih ljudi, od Etana Ezrahanina, od Hemana, Kalkola i Darde, sinova Maholovih. Kod svih naroda uokolo bio je glasovit.


text:
Pjevao je priče o drveću, od cedra na Libanonu do izopa koji raste na zidu. Sastavio je priče o stoci, o pticama, o životinjama što gmižu i ribama.


text:
Iz svih naroda dolazili su ljudi da čuju Salomonovu mudrost, od svih kraljeva na zemlji došli su kad čuše za njegovu mudrost.


text:
Hiram, kralj Tira, posla svoje sluge k Salomonu kad je bio čuo da su ga kao nasljednika njegova oca pomazali za kralja. Hiram je naime s Davidom bio uvijek u najboljem odnosu.


text:
”Ti znaš da moj otac David nije stigao sagraditi Hram imenu Gospodina, Boga svojega, zbog ratova koji ga zaokupiše odasvud, dok mu Gospodin ne položi pod noge njegove neprijatelje.


text:
Zato namjeravam sagraditi Hram imenu Gospodina, svog Boga. Tako je Gospodin mojemu ocu Davidu obećao i rekao: Tvoj sin, kojega ću postaviti umjesto tebe na prijestolje, sagradit će Hram mojemu imenu.


text:
Zato zapovjedi neka mi nasijeku cedara na Libanonu! Moji će ljudi raditi zajedno s tvojim ljudima. Plaću za tvoje ljude dat ću ti, što odrediš. Jer ti znaš da u nas nema nikoga koji zna sjeći drva kao Sidonci.”


text:
Kad Hiram primi vijest Salomonovu, vrlo se obradova i povika: “Neka je blagoslovljen danas Gospodin, koji dade Davidu mudra sina kao vladara nad ovim velikim narodom!”


text:
Tada posla Hiram Salomonu ovaj odgovor: “Uzeo sam na znanje što si mi poručio. Ispunit ću sve tvoje želje za cedrova i čempresova drva.


text:
Moji će ih ljudi spustiti s Libanona k moru. Tada ću ih dati na moru povezati u splavove i dovesti ih na mjesto za koje mi kažeš, i tamo ih razvezati. Ti ih onda daj odnijeti! Zato ćeš ispuniti moju molbu i dati hranu mojoj čeljadi.”


text:
Salomon je za to davao Hiramu dvadeset tisuća kora pšenice za hranu njegovoj čeljadi i dvadeset kora ulja od stučenih maslina. Toliko je davao Salomon Hiramu svake godine.


text:
Jer Gospodin dade mudrost Salomonu kako mu je bio obećao. Zato dođe do prijateljstva između Hirama i Salomona, tako da sklopiše među sobom savez.


text:
Slao ih je naizmjence na Libanon, svaki mjesec po deset tisuća ljudi. Jedan mjesec bili su na Libanonu, a dva mjeseca kod kuće. Adoniram je bio nad svim radnicima.


text:
osim nadstojnika koji su vodili rad, tri tisuće i trista, koji su nadzirali ljude zaposlene tim poslom.


text:
Kralj je bio zapovjedio da se izlomi veliko, teško kamenje, i da se postavi za temelj Hramu tesano kamenje.


text:
Tesali su Salomonovi kamenari i Hiramovi i Gibljani. Oni su pripremali drvo i kamenje za gradnju Hrama.


text:
četiri stotine i osamdesete godine po izlasku Izrćlovih sinova iz egipatske zemlje, četvrte godine Salomonova vladanja nad Izrćlom, mjeseca Ziva, to je drugi mjesec, poče graditi Hram Gospodinu.


text:
Hram koji je Salomon zidao Gospodinu bio je šezdeset lakata dug, dvadeset lakata širok i trideset lakata visok.


text:
Trijem pred glavnim prostorom Hrama bio je dvadeset lakata dug, prema širini Hrama, a deset lakata širok pred Hramom.


text:
Zatim dade načiniti uza zid Hrama uokolo uz hramske zidove, oko glavnoga prostora i zadnjega prostora, hodnike što ih uokolo podiže u katove.


text:
Donji kat bio je pet lakata širok, srednji je bio šest lakata širok, a treći je bio sedam lakata širok. Bio je naime uokolo dao praviti odsjeke na kući izvan, da ne mora zahvatiti u hramske zidove.


text:
Uzelo se je kod gradnje Hrama samo kamenje što je bilo kod lomljenja posve istesano, tako da se nije ništa čulo od čekića i dlijeta ili drugoga željeznog oruđa dok se je Hram podizao.


text:
Ulaz u donji kat bio je na desnoj strani Hrama. Na zavojnim stepenicama se uzlazilo gore na srednji kat i iz srednjega na treći.


text:
”Tako je s kućom što je gradiš: Ako je budeš zidao po mojim uredbama i ostvario moje zakone, i zadržao sve moje zapovijedi, i po njima uredio svoj život, ispunit ću na tebi svoje obećanje što sam ga dao tvojemu ocu Davidu.


text:
Isto tako obloži dvadeset lakata na zadnjoj strani Hrama cedrovim daskama, od poda do pokrova. Tako ga napravi unutra za zadnji prostor, za Svetinju nad svetinjama.


text:
Unutra je Hram bio obložen cedrovim drvetom, a na njemu su bile izrezane jabuke i razvijeni cvjetovi. Sve je bilo od cedrova drveta, tako da se nije vidio kamen.


text:
Zadnji prostor bio je dvadeset lakata dug, dvadeset lakata širok i dvadeset lakata visok. On ga dade obložiti čistim zlatom. Isto tako zlatom obloži sprijeda žrtvenik od cedrova drveta.


text:
Nadalje obloži Salomon Hram unutra čistim zlatom i zategne zlatne lance pred zadnjim prostorom, koji isto tako pozlati.


text:
Sav Hram obloži zlatom, svu zgradu potpuno. I sav žrtvenik, koji je pripadao zadnjemu prostoru, obloži zlatom.


text:
Pet lakata imala su krila jednoga keruba i pet lakata krila drugoga keruba, tako da je deset lakata bilo od kraja jednoga do kraja drugoga krila.


text:
Kerube smjesti u unutrašnjost Hrama, i kerubi su držali svoja krila tako raširena da je krilo jednoga doticalo jedan zid, a krilo drugoga keruba dopiralo do drugoga zida. U sredini Hrama udarala su njihova krila jedno u drugo.


text:
Sve zidove po Hramu uokolo iskiti rezanim kerubima, palmama i razvijenim cvjetovima, u zadnjem i u prednjem prostoru.


text:
Za ulaz u zadnji prostor dade načiniti dvokrilna vrata od maslinova drveta. Pragovi s dovratnicima bili su na pet uglova.


text:
Na oba dvokrilna vrata od maslinova drveta dade izrezati kerube, palme i razvijene cvjetove i obložiti ih. Kerube i palme obloži pozlatom.


text:
i dvoja dvokrilna vrata od čempresova drveta. Na dvije se strane otvaralo jedno krilo, a na dvije drugo krilo.


text:
I jedanćste godine mjeseca Bula ? to je osmi mjesec ? bio je Hram dovršen sa svim svojim dijelovima i sa svime što mu pripada. Gradio ga je sedam godina.


text:
Kuću od libanonske šume gradio je tako da bude sto lakata duga, pedeset lakata široka i trideset lakata visoka, na četiri reda cedrovih stupova; a na stupovima su ležale cedrove grede."


text:
Od cedrova drveta bio je i pokrov na gredama, što su bile na četrdeset i pet stupova, po petnćst u jednom redu.


text:
Onda podiže trijem od stupova, pedeset lakata dug i trideset lakata širok. Jedan trijem sa stupovima i krovom bio je sprijeda.


text:
Zatim sagradi trijem za prijestolje na kojem je sudio, sudski trijem. Bio je obložen cedrovim drvetom od poda do greda.


text:
Napokon, njegova palača u kojoj je stanovao, u drugom dvorištu, unutar trijema, bila je građena na isti način. I za faraonovu kćer, kojom se bio oženio, sagradi palaču koja je bila jednaka trijemu.


text:
Sve te građevine bile su sagrađene od teškoga kamenja, tesanoga po mjeri, iznutra i izvana sječenoga pilom, od temelja do krova.


text:
Izvana pa sve do velikog predvorja bili su temelji od teškoga velikog kamenja, balvana od deset lakata i balvana od osam lakata.


text:
Tri reda tesanoga kamenja i jedan red cedrovih greda okruživali su uokolo veliko predvorje, isto tako unutrašnje predvorje u Gospodnjem Hramu i trijem palače.


text:
On je bio sin jedne udovice iz plemena Naftalijeva; njegov je otac bio veliki kovač u Tiru. Bio je veoma razuman i vješt u svakojakom radu od mjedi. On dođe kralju Salomonu i izradi mu sve radove."


text:
Tako sali oba stupa od mjedi. Visina jednoga stupa bila je osamnćst lakata, konac od dvanćst lakata obuhvaćao je jedan i drugi stup.


text:
Načini i dva od mjedi salivena oglavlja, da se stave odozgo na stupove. Visina je jednoga oglavlja pet lakata, visina drugoga oglavlja isto tako pet lakata.


text:
Na oglavlju stupova napravi isprepletene pletenice i vrpce kao verige, jedne na prvo oglavlje i druge na drugo oglavlje.


text:
Onda izradi šipke, u dva reda uokolo na jednoj pletenici, da pokrivaju oglavlje stupova. Tako izradi i na drugom oglavlju.


text:
Na oglavljima na oba stupa bili su odozgo i prema sredini pod pletenicama šiljci kojih je bilo dvjesta u dva reda uokolo na jednom i na drugom oglavlju.


text:
Stupove podiže na ulazu u trijem Hrama. Jedan postavi na desnu stranu i nazva ga Jahin, drugi postavi na lijevu stranu i nazva ga Boaz.


text:
sali more od mjedi. Ono je imalo deset lakata od jednoga kraja do drugoga i bilo je okruglo i pet lakata visoko. Trebalo je trideset lakata konca da ga se obuhvati uokolo.


text:
Ispod njegova kraja, koji ima deset lakata, okružuje more nakit u obliku cvjetnih čaška. U dva reda okružuje ga nakit kao cvjetne čaške, koje su s njim salivene.


text:
Stajalo je na dvanćst volova, od kojih su tri bila okrenuta na sjever, tri na zapad, tri na jug i tri na istok. Na njima je stajalo more. Zadnje njihove strane bile su sve okrenute unutra.


text:
Bilo je kao podlanica debelo, i njegov je kraj bio kao kraj u čaše, kao ljiljanov cvijet. Primalo je dvije tisuće bata.


text:
Napravi i deset podnožja od mjedi. Svako je podnožje bilo četiri lakta dugo, četiri lakta široko i tri lakta visoko.


text:
Na oplatama u okvirima bili su prikazani lavovi, volovi i kerubi, isto tako na okvirima iznad i ispod lavova i volova visjeli su vijenci.


text:
Svako je podnožje imalo četiri točka od mjedi kojima su osovine bile također od mjedi. Na četiri noge bila su kao ramena i pod svakim umivaonikom bila su ta ramena salivena i obložena vijencima.


text:
Dubina umivaonika od vrha do dna nad stupcem bila je lakat, i na vrhu je bio okrugao kao i stupac koji je bio pola lakta, i po vrhu je bio rezan, a oplata mu je bila na četiri ugla, ne okrugla.


text:
četiri kotača bila su pod tom oplatom. Osovine kotača izlazile su na podnožju, i svaki je kotač bio visok pola lakta.


text:
Kotači su bili rađeni kao kolski kotači. Njihove osovine, glavčine, naplaci i paoci, sve je bilo liveno.


text:
Iznad podnožja bilo je visine pola lakta, koja je bila svuda okrugla, i odozgo na podnožju bile su njegove strane i oplate što su iz njega izlazila.


text:
Po njegovim stranama i po njegovim oplatama izreza kerube, lavove i palme, jedno do drugoga uz vijence uokolo.


text:
Napravi deset umivaonika od mjedi. Svaki umivaonik zapremao je četrdeset bata, i svaki je umivaonik imao četiri lakta. Na svako od deset podnožja došao je po jedan umivaonik.


text:
Hiram napravi i lonce, lopate i kotliće. Tako Hiram dovrši sve radove koje je morao izraditi kralju Salomonu za Gospodnji Hram:


text:
dva stupa i dva oglavlja okrugla odozgo na dva stupa, dvije pletenice da pokrivaju ona dva okrugla oglavlja odozgo na stupovima;"


text:
zatim četiri stotine šipaka za obje pletenice, dva reda šipaka za svaku pletenicu, da pokrivaju dva okrugla oglavlja odozgo na stupovima;"


text:
onda lonce, lopate i kotliće. Sve posude koje Hiram napravi kralju Salomonu za Hram bile su od uglađene mjedi.


text:
Onda dade Salomon izraditi sve posuđe koje se upotrebljavalo u Gospodnjem Hramu: zlatni žrtvenik, zlatni stol za postavljene kruhove,


text:
svijećnjake: pet na desnoj i pet na lijevoj strani pred zadnjim prostorom, od čistoga zlata, i zlatne cvjetove, svjetiljke i usekače;"


text:
zatim vrčeve, noževe, škropionice, mašice i kadionice od čistoga zlata. I čepovi na dvokrilnim vratima u unutrašnji prostor, u Svetinju nad svetinjama, i na dvokrilnim vratima Hrama u glavni prostor bili su od zlata.


text:
Kad su bili dovršeni svi radovi koje je kralj Salomon odredio za Hram, dade Salomon unijeti i posvetne darove svojega oca Davida. Srebro i zlato i posuđe stavi u riznicu Gospodnjega Hrama.


text:
Tada sabra Salomon Izrćlove starješine i sve plemenske glavare, knezove izrćlskih rodova kod sebe u Jeruzalemu, da se prenese kovčeg Gospodnjega saveza iz grada Davidova, a to je Sion.


text:
I tako se sabraše kod kralja Salomona svi Izrćlovi ljudi na blagdan u mjesecu Etanimu, a to je sedmi mjesec.


text:
Pritom žrtvova kralj Salomon i s njim sva Izrćlova općina, koja je bila kod njega, pred kovčegom toliko ovaca i goveda da ih se zbog njihova mnoštva nije moglo izbrojiti niti računati.


text:
Tada unesoše svećenici kovčeg Gospodnjega saveza na njegovo mjesto u zadnji prostor Hrama, u Svetinji nad svetinjama, pod krila keruba.


text:
Kerubi su naime držali krila raširena nad mjestom gdje je stajao kovčeg. Tako pokriše kerubi kovčeg i njegove poluge odozgo.


text:
Poluge su bile tako duge da su se krajevi poluga vidjeli u svetištu pred zadnjim prostorom. Ali se dalje vani nisu vidjeli. Ostadoše ondje do dana današnjega.


text:
U kovčegu su bile samo dvije kamene ploče što ih je bio u nj stavio Mojsije na Horebu, kad Gospodin sklopi savez sa sinovima Izrćlovim, nakon što iziđoše iz egipatske zemlje.


text:
Svećenici nisu mogli zbog oblaka pristupiti i izvršiti svoju službu. Jer slava Gospodnja napuni Gospodnji Hram.


text:
On reče: “Blagoslovljen neka je Gospodin, Bog Izrćlov, koji je, eto, zaista ispunio obećanje što ga je svojim ustima dao mojemu ocu Davidu kad je rekao:


text:
Od vremena kad sam bio izveo iz Egipta svoj narod Izrćla, ne izabrah nijednoga grada između svih Izrćlovih plemena, da se tamo sagradi Hram u kojem bi stanovalo moje ime. Ali za to izabrah Davida, da vlada nad mojim narodom Izrćlom.


text:
Ali ti ne ćeš sagraditi toga Hrama, nego onaj koji će ti se roditi; on će sagraditi Hram mom imenu."


text:
I eto, Gospodin ispuni obećanje što ga je dao. Ja stupih na mjesto svojega oca Davida i sjedoh na Izrćlovo prijestolje, kao što obeća Gospodin, i sagradih Hram imenu Gospodina, Boga Izrćlova.


text:
Ja u njemu pripravih mjesto za kovčeg u kojem je savez Gospodnji, što ga je sklopio s našim ocima kad ih je izveo iz egipatske zemlje.”


text:
i pomoli se: “Gospodine, Bože Izrćlov! Nijedan bog gore na nebu ni dolje na zemlji nije ti jednak: savez i milost čuvaš svojim slugama koji idu pred tobom čitavim srcem.


text:
Ti si svojemu sluzi, mojemu ocu Davidu, ispunio što si mu bio obećao. Što si rekao svojim ustima, to si ispunio djelom, kako dokazuje ovaj dan.


text:
A sada, Gospodine, Bože Izrćlov, ispuni svojemu sluzi, mojemu ocu Davidu, i obećanje što si mu ga dao kad si rekao: Koliko je do mene ne će ti nikada nestati čovjeka koji bi sjedio na Izrćlovu prijestolju. Samo tvoji potomci moraju svoje ponašanje učiniti takvim da idu preda mnom kao što si ti išao preda mnom.


text:
Sada dakle, Bože Izrćlov, daj da se obistini obećanje što si ga dao svojemu sluzi, mojemu ocu Davidu!


text:
A hoće li doista Bog stanovati na zemlji? Eto, nebo i nebesa najviša ne mogu te obuhvatiti ? koliko manje ova kuća koju sagradih!


text:
A obazri se na molitvu svog sluge i na njegov vapaj, Gospodine, Bože moj. čuj zaziv i molitvu koju danas upravlja tebi tvoj sluga!


text:
Daj da tvoje oči budu otvorene nad ovom kućom danju i noću, nad mjestom za koje si obećao: Moje će ime tamo stanovati!


text:
čuj molitvu koju će na ovom mjestu obavljati tvoj sluga! čuj vapaj svojega sluge i svog naroda Izrćla kada se god mole na ovom mjestu! Usliši je na mjestu gdje sjediš na prijestolju, u nebu, usliši je i oprosti!


text:
Ako se netko ogriješi o svojega bližnjega i njemu se odredi zakletva kojom se mora zakleti, i on se pokaže sa zakletvom pred tvojim žrtvenikom u ovoj kući,


text:
onda ti čuj to u nebu i zahvati i pribavi pravo svojim slugama. Krivca osudi obraćajući njegova djela na njegovu glavu! A nedužnoga oslobodi postupajući s njim po njegovoj nedužnosti!


text:
Ako tvoj narod Izrćl bude potučen od neprijatelja zato što se ogriješio o tebe, ali se opet obrati k tebi i slavi tvoje ime, i u ovoj se kući moli, i vapi k tebi,


text:
onda ti čuj to u nebu, oprosti grijehe svojemu puku Izrćlu i dovedi ga natrag u zemlju koju si dao njihovim ocima!


text:
Ako se zatvorilo nebo, tako da ne pada dažd jer su se ogriješili o tebe, i oni se mole na ovom mjestu, i slave tvoje ime, i obrate se od svojih grijeha jer si ih ponizio,


text:
onda ti čuj to u nebu, oprosti grijehe svojim slugama i svojemu narodu Izrćlu, upravi ih na pravi put, kojim da idu, i pusti dažd na svoju zemlju, koju si dao svojemu narodu u baštinu!


text:
Ako nastane glad u zemlji, ako budu kuga, suša, snijet, skakavci i gusjenice, ako je neprijatelj pritisne, ako je pohodi neko zlo ili neka bolest:


text:
svaku molitvu, svaki vapaj što tada bilo tko izgovori u svemu tvojem narodu Izrćlu, ako svaki osjeća bol u svojem srcu i raširi ruke prema ovoj kući,


text:
onda ti to čuj u nebu na mjestu na kojem sjediš na prijestolju, i oprosti, i zahvati, i podaj svakome po svemu njegovu životu, jer ti poznaješ njegovo srce! Jer ti jedini prozireš srce sve čovječje djece,


text:
Ali i stranca, koji ne pripada tvojemu narodu Izrćlu, nego iz daleke zemlje dolazi zbog tvojega imena


text:
jer se čuje za tvoje veliko ime, za tvoju jaku ruku i za tvoju podignutu mišicu, kad on dakle dođe i pomoli se u ovoj kući,


text:
onda ga ti čuj u nebu na mjestu gdje sjediš na prijestolju, i učini sve za što te zaziva stranac, da svi narodi na zemlji upoznaju tvoje ime, da te štuju kao tvoj narod Izrćl i da doznaju da je ovaj Hram, što ti ga sagradih, prozvan po tvojem imenu!


text:
Ako tvoj narod iziđe u borbu protiv svojih neprijatelja putom kojim ga pošalješ, i pomoli se Gospodinu prema gradu koji si izabrao, prema Hramu koji sam sagradio tvojemu imenu,


text:
Ako su se ogriješili o tebe, jer nema čovjeka koji ne griješi, i ti se razljutiš na njih i predaš ih neprijatelju, tako da ih njihovi tlačitelji zarobe i odvedu u neprijateljsku zemlju, daleko ili blizu,


text:
i ako se tad oni osvijeste u zemlji gdje su zarobljeni, i obrate se, i zavape k tebi u zemlji svojih tlačitelja i priznaju: Sagriješismo i zlo učinismo, bezbožni smo bili,


text:
ako se dakle svim srcem i svom dušom obrate k tebi u zemlji svojih neprijatelja, koji ih odvedoše, i pomole se tebi, prema zemlji koju si dao njihovim ocima, prema gradu koji si izabrao, i prema Hramu koji sam sagradio tvojemu imenu,


text:
onda ti usliši njihovu molitvu i vapaj u nebu na mjestu na kojem sjediš na prijestolju, i pribavi im pravicu!


text:
I oprosti svojemu narodu što je sagriješio protiv tebe i sve prijestupe, koliko su skrivili protiv tebe, i daj da nađu milost kod svojih tlačitelja, da im se smiluju!


text:
Neka budu tvoje oči otvorene na molbu tvojega sluge i na molbu tvojega naroda Izrćla, da ih uslišiš u svemu za što te zazovu!


text:
Jer ti si ih odvojio sebi za svojinu iz svih naroda na zemlji, kao što si obećao preko svojega sluge Mojsija, kad si izveo naše oce iz Egipta, ti, veliki Gospodine!”


text:
Kad je Salomon bio posve dovršio prošnju i molitvu Gospodinu, ustade s mjesta pred žrtvenikom Gospodnjim, gdje je bio klečao ruku raširenih prema nebu,


text:
”Blagoslovljen neka je Gospodin, koji je svojemu narodu Izrćlu pribavio mir posve onako kao što je obećao. Nije ostalo neispunjeno ni jedno jedino od svih sjajnih obećanja što ih je dao preko svojega sluge Mojsija.


text:
Da se srca naša obrate k njemu i mi hodimo svim njegovim putovima i držimo njegove zapovijedi, uredbe i zakone, na koje je obvezao naše oce.


text:
I ove moje riječi, što sam ih u molitvi upravio Gospodinu, neka budu nazočne Gospodinu, Bogu našemu, dan i noć, da pribavi pravicu svojemu sluzi i svom narodu Izrćlu u svako doba,


text:
A vaše srce neka bude nepodijeljeno odano Gospodinu, Bogu našemu, da hodite po njegovim uredbama i držite njegove zapovijedi, kao danas!”


text:
Kao žrtvu pričesnicu, koju dade Salomon zaklati za Gospodina, žrtvova on dvadeset i dvije tisuće volova i sto i dvadeset tisuća ovaca. Tako posvetiše Gospodnji Hram kralj i svi sinovi Izrćlovi.


text:
U onaj dan posveti kralj srednji dio predvorja pred Gospodnjim Hramom. Jer ondje prinese žrtve paljenice, prinose i pretilinu od žrtava pričesnica. Mjedeni žrtvenik, koji je stajao pred Gospodinom, bio je premalen da primi prinose žrtava paljenica i pretilinu žrtava pričesnica.


text:
Tako tada proslavi Salomon blagdan, i sav Izrćl s njim, velikim zborom od ulaza u Hamat do egipatskoga potoka, pred Gospodinom, Bogom našim, sedam dana i još jednom sedam dana, dakle četrnćst dana.


text:
Osmi dan otpusti ljude. Oni se rastadoše od kralja i odoše svojim kućama, veseli i dobre volje zbog svega dobra što ga je Gospodin bio iskazao svojemu sluzi Davidu i svojemu narodu Izrćlu.


text:
Kad je Salomon bio dovršio gradnju Gospodnjega Hrama i kraljevske palače, i svega drugog što je Salomon želio izvesti,


text:
I reče mu Gospodin: “Uslišio sam tvoju molitvu i tvoj vapaj što si mi ga upravio. Posvetio sam taj Hram što si mi ga sagradio. Zato će moje oči i srce tamo uvijek boraviti.


text:
Ako ti budeš išao preda mnom onako kako je išao tvoj otac David, u iskrenosti srca i u pravičnosti, tako da činiš sve što sam ti zapovjedio, i držiš moje uredbe i propise,


text:
tada ću zauvijek utvrditi prijestolje tvojega kraljevstva nad Izrćlom, kao što sam obećao tvojemu ocu Davidu kad sam rekao: nikada ti ne će nestati čovjeka na Izrćlovu prijestolju.


text:
Ali ako se vi i vaši sinovi odvratite od mene i ne držite moje zapovijedi i uredbe, na koje sam vas obvezao, nego odete i služite drugim bogovima i klanjate im se,


text:
tada ću istrijebiti Izrćla iz zemlje koju sam im dao, i Hram što sam ga posvetio svom imenu odbacit ću od svog lica, i Izrćl će postati poslovica i podsmijeh kod svih naroda.


text:
I ovaj će Hram postati ruševina. I kad zapitaju: Zašto je takvo što učinio Gospodin ovoj zemlji i ovome Hramu,


text:
odgovorit će se: Oni su ostavili Gospodina, svojega Boga, koji je njihove oce izveo iz Egipta, i okrenuli se tuđim bogovima, njima se klanjali i služili im. Zato je pustio na njih Gospodin svu tu nesreću.”


text:
? Hiram, kralj Tira, podupirao je Salomona prema potrebi cedrovim i čempresovim drvetom i zlatom ? tada ustupi kralj Salomon Hiramu dvadeset gradova u zemlji Galileji.


text:
i reče: “Kakvi su to gradovi što si mi ih dao, brate?” Zato se ta zemlja zove sve do današnjega dana Kabul.


text:
Tako se uredilo s obzirom na posao koji je bio zapovjedio kralj Salomon, kako bi sagradio Hram Gospodnji i svoju vlastitu palaču, Milo i zidove Jeruzalema i Hasor, Megido i Gezer.


text:
Faraon, naime egipatski kralj, bio je izišao, osvojio Gezer i spalio ga ognjem. Kanaance koji su stanovali u gradu pobio je i dao ga kao miraz svojoj kćeri, Salomonovoj ženi.


text:
zatim sve gradove za spremišta što ih je imao Salomon i gradove za kola i gradove za jahalište, zatim sve gradnje što ih je Salomon htio podići u Jeruzalemu, na Libanonu i u svemu području pod svojom vlašću.


text:
Sve što je bilo ostalo od Amorejaca, Hetita, Perižana, Hivijaca i Jebusejaca, koji nisu pripadali sinovima Izrćlovim,


text:
njihove potomke koji su nakon njih još bili ostali u zemlji, jer ih ne mogoše sinovi Izrćlovi istrijebiti, njih Salomon nagna da plaćaju danak i da robuju do dana današnjega.


text:
Od sinova Izrćlovih ne učini Salomon nijednoga robom, nego oni postadoše njegovi ratnici i činovnici, njegove više i niže vođe, njegovi zapovjednici nad kolima i nad konjanicima.


text:
Glavnih nadstojnika nad Salomonovim gradnjama bilo je pet stotina i pedeset. Oni su nadzirali ljude koji su izvodili radove.


text:
čim je faraonova kći iz Davidova grada bila ušla u svoju palaču, koju je bio sagradio za nju, dade podići Milo.


text:
Tri puta u godini prinosio bi Salomon žrtve paljenice i žrtve pričesnice na žrtveniku što ga je podigao Gospodinu i palio je kâd na žrtveniku što je stajao pred Gospodinom. I popravljao je štete na Hramu.


text:
I kralj Salomon dao je napraviti lađe u Esjon-Geberu, koji je kod Elata na obali Crvenoga mora, u Edomu.


text:
odvezoše se u Ofir, uzeše otamo zlata četiri stotine i dvadeset talenata i donesoše ih kralju Salomonu.


text:
Kad je kraljica od Sabe čula za Salomonovu slavu, koju je bio stekao po Gospodnjem imenu, dođe ona da ga iskuša zagonetkama.


text:
Dođe u Jeruzalem s veoma velikom pratnjom. Deve su nosile vrlo mnogo mirisa i zlata, i dragoga kamenja. Kad je bila došla k Salomonu, iznese mu sve što je bila naumila.


text:
A Salomon joj odgovori na sva njezina pitanja. Ništa nije bilo što bi kralju ostalo sakriveno, da joj ne bi mogao dati odgovor.


text:
i kad je jela na njegovu stolu, gledajući kako njegovi dostojanstvenici tamo sjede i njegove sluge poslužuju, kao i njihovo odijelo i njegove peharnike i žrtve paljenice koje bi on u Hramu prinosio Gospodinu, ona se tad nije više mogla suzdržati


text:
Nisam htjela vjerovati što se govorilo dok ne dođem i ne vidim svojim očima. I zaista, ni pola mi nije kazano. Tvoja mudrost i tvoje vrline nadvisuju ono što sam slušala.


text:
Blagoslovljen neka je Gospodin, Bog tvoj, koji te je zavolio tako da te je postavio na Izrćlovo prijestolje. Jer Gospodin ljubi Izrćla uvijek, postavi te kraljem da sudiš i dijeliš pravicu.”


text:
Potom darova kralju sto i dvadeset talenata zlata i vrlo mnogo mirisa i dragoga kamenja. Nikada više ne dođe toliko mirisa koliko darova kraljica od Sabe kralju Salomonu.


text:
Hiramove lađe koje su donosile zlato iz Ofira donesoše iz Ofira vrlo mnogo drveta sandalovine i dragoga kamenja.


text:
I kralj dade načiniti iz drveta sandalovine sjedala za Gospodnji Hram, i za kraljevsku palaču, i citare i harfe za pjevače. Toliko drveta sandalovine nikada se više nije donijelo niti ga se je vidjelo do dana današnjega.


text:
A kralj Salomon darova kraljici od Sabe sve što joj se svidjelo i što je zaiskala, osim onoga što joj dade drage volje i darežljivošću jednoga kralja Salomona. Potom se ona spremi kako bi se vratila natrag i ode kući sa svojim slugama.


text:
Zlato što ga je dobivao Salomon u jednoj godini iznosilo je šest stotina i šezdeset i šest talenata,


text:
osim onoga što je dobivao od veletrgovaca, od poreza što su ga plaćali mali trgovci, beduinski knezovi i zemaljski upravitelji.


text:
I dade kralj Salomon izraditi dvjesta velikih štitova od kovanoga zlata: šest stotina šekela zlata upotrijebio je za jedan štit.


text:
Zatim tri stotine lakih štitova od kovanoga zlata; tri mine zlata upotrijebio je za jedan štit. Kralj ih je dao smjestiti u kuću libanonske šume."


text:
Šest stuba vodilo je k prijestolju, i gornji stražnji dio na prijestolju bio je okrugao. Nasloni su bili s obje strane sjedišta, i pokraj naslona bila su dva lava.


text:
Dvanćst lavova stajalo je s obje strane na šest stuba. Takvo nije bilo još nikada napravljeno ni za koje kraljevstvo.


text:
Sve posude za piće kralja Salomona bile su od zlata, i sve posude u kući libanonske šume bile su od čistoga zlata. Ništa nije bilo od srebra koje, u vrijeme Salomonovo, nije imalo nikakve cijene.


text:
Kralj je imao taršiške lađe na moru kod Hiramovih lađa. Svake tri godine jednom su dolazile taršiške lađe kući, natovarene zlatom, srebrom, slonovom kosti, majmunima i paunovima.


text:
Pritom bi svatko sa sobom donio dar, srebrne i zlatne posude, haljine, oružje, mirise, konje i mazge, svake godine.


text:
Salomon je prikupio i mnogobrojna kola i konjanike, i imao je tisuću i četiri stotine kola i dvanćst tisuća konjanika. Njih je podijelio po kolskim gradovima i u okolini kralja u Jeruzalemu.


text:
Kralj dotjera dotle da je u Jeruzalemu bilo srebra tako mnogo kao kamenja, a cedara tako mnogo kao dudova koji rastu u nizini.


text:
Konje koje je imao Salomon je uvozio iz Egipta i Koe. Kraljevi su ih trgovci dovodili iz Koe za plaću,


text:
tako da su jedna kola koja su se izvozila iz Egipta stajala po šest stotina šekela srebra, a konj po sto i pedeset. Zahvaljujući njima dobivali su ih i svi hetitski i aramejski kraljevi.


text:
Kralj Salomon ljubio je, osim faraonove kćeri, mnoge žene tuđinke: Moapke, Amonke, Edomke, Sidonke i Hetitkinje,


text:
dakle iz naroda za koje je Gospodin bio zapovjedio sinovima Izrćlovim: “Ne upuštajte se s njima, i oni ne smiju općiti s vama. Inače će oni, posve sigurno, privući vaša srca svojim bogovima.” Njima prionu Salomon ljubeći ih.


text:
Kad je Salomon bio ostario, njegove mu žene privukoše srce drugim bogovima. Njegovo srce nije više nepodijeljeno pripadalo Gospodinu, njegovu Bogu, kao srce njegova oca Davida.


text:
Salomon je činio ono što se nije sviđalo Gospodinu, i nije hodio za Gospodinom do kraja kao njegov otac David.


text:
Tada Salomon sagradi žrtvenu visinu za Kemoša, strahotu Moabaca, na gori istočno od Jeruzalema, i isto tako za Milkoma, strahotu Amonaca.


text:
I Gospodin se razgnjevi na Salomona, jer je bio odvratio svoje srce od Gospodina, Boga Izrćlova, koji mu se bio javio dva puta


text:
i zapovjedio mu da ne štuje drugih bogova. Ali on nije pridržavao onoga što mu je Gospodin bio zapovjedio.


text:
Zato Gospodin dade poručiti Salomonu: “Budući da se nisi pridržavao mojega saveza i uredaba, što sam ti ih odredio, otrgnut ću od tebe kraljevstvo i dati ga tvojemu sluzi.


text:
Ipak, ne ću od njega otrgnuti cijelo kraljevstvo. Jedno ću pleme dati tvojemu sinu zbog Davida, mojega sluge, i zbog Jeruzalema, što sam ga izabrao.”


text:
Kada je David onda tukao Edomca, i vojskovođa Joab otišao da pokopa pobijene, a sve muškarce sposobne za oružje u Edomu dao poubijati


text:
? jer je Joab proboravio tamo šest mjeseci sa svim Izrćlom, dok nije istrijebio sve edomske muškarce sposobne za oružje u Edomu ?


text:
tada uteče Hadad s nekoliko Edomaca, koji su bili sluge njegova oca i ode u Egipat. Hadad je tada bio još malen dječak.


text:
Odoše iz Midjana i dođoše u Paran. Iz Parana uzeše sa sobom ljude i dođoše u Egipat k faraonu, egipatskom kralju. Ovaj mu dade kuću i odredi mu hranu. Dade mu i zemlje.


text:
Sestra Tafnesina rodi mu sina Genubata. Tafnesa mu u faraonovoj palači dade prvi odgoj. Tako ostade Genubat u faraonovoj palači među faraonovom djecom.


text:
A kad Hadad u Egiptu doču da je David počinuo kod svojih otaca i da je mrtav vojskovođa Joab, zamoli on faraona: “Pusti me da idem u svoju zemlju!”


text:
Faraon ga upita: “A nedostaje li ti što kod mene, pa zato hoćeš ići u svoju zemlju?” On odgovori: “Ništa! Ali me pusti da idem!”


text:
Tada mu Bog kao protivnika podiže Rezona, Elijadova sina, koji je bio pobjegao iz blizine svojega gospodara Hadarezera, sopskoga kralja.


text:
On je skupio ljude oko sebe i postao vođa čete onda kad je David počinio krvoproliće među njima. Oni tada odoše u Damask, ostadoše tamo, i vladali su u Damasku.


text:
On je bio Izrćlov protivnik, dok je god živio Salomon. Osim zla što ga je učinio Hadad, mrzio je i on Izrćla dok je god bio kralj nad Aramom.


text:
I Jeroboam, sin Nebatov, Efraćanin iz Sareda, njegova se mati zvala Serva i bila je udovica, Salomonov činovnik, pobuni se protiv kralja.


text:
Uzrok zbog kojega je ustao protiv kralja bio je ovaj: Salomon sagradi Milo i poravna jamu u gradu Davida, svojega oca.


text:
Jeroboam je bio čestit čovjek, i kad je Salomon vidio da je mladi čovjek vješt u poslu, postavio ga je za nadzornika nad svim radovima u Josipovoj kući.


text:
Tada se dogodilo da Jeroboam ode iz Jeruzalema i da ga na putu susretne prorok Ahija iz Šila. On je upravo imao nov plašt na sebi. Obojica su bili sami u polju.


text:
i reče Jeroboamu: “Uzmi sebi deset komada! Jer ovako govori Gospodin, Bog Izrćlov: Evo, istrgnut ću iz Salomonove ruke kraljevstvo i tebi ću dati deset plemena.


text:
Oni će zadržati samo jedno pleme zbog mojega sluge Davida i zbog Jeruzalema, grada koji izabrah između svih plemena Izrćlovih,


text:
jer ostaviše mene i pokloniše se Aštarti, božici Sidonaca, Kemošu, bogu Moabaca, i Milkomu, bogu Amonaca; nisu hodili mojim putovima, nisu činili što je meni po volji, i nisu se pridržavali mojih uredaba i zapovijedi, kao što je to činio njegov otac David."


text:
Ali ne ću mu oduzeti cijelo kraljevstvo, nego ću ga ostaviti neka vlada dok je god živ, zbog mojega sluge Davida, kojega izabrah, i koji se pridržavao mojih zapovijedi i uredaba.


text:
Jedno jedino pleme dat ću njegovu sinu, da bude svjetiljka mojemu sluzi Davidu, vazda preda mnom u Jeruzalemu, gradu koji izabrah sebi, da u njemu stanuje moje ime.


text:
Ako budeš poslušao sve što ti zapovjedim, i ako budeš išao mojim putovima i činio što je meni po volji, pridržavajući se mojih uredaba i zapovijedi, kao što je to činio moj sluga David, ja ću biti s tobom i sagradit ću ti kuću tako tvrdu kao što sam sagradio Davidu, i dat ću ti Izrćla.


text:
Budući da je Salomon tražio Jeroboama da ga ubije, Jeroboam je ustao i pobjegao u Egipat k Šišaku, egipatskom kralju. Ostao je u Egiptu do Salomonove smrti.


text:
Ostala Salomonova povijest, i sve što je činio, i njegova mudrost, zapisani su u knjizi Salomonove povijesti.


text:
Tada počinu Salomon kod svojih otaca. Pokopaše ga u gradu Davida, njegova oca. Umjesto njega postade kralj njegov sin Roboam.


text:
Vijest o tome primi Jeroboam, Nebatov sin. On je naime još bio u Egiptu, kamo je bio morao pobjeći od kralja Salomona. Jeroboam se bio nastanio u Egiptu.


text:
I poslaše tamo, i dadoše ga pozvati. Tako dođoše Jeroboam i sva općina Izrćlova i dojaviše Roboamu ovo:


text:
”Tvoj je otac stavio na nas težak jaram. Olakšaj nam sada ti tvrdu službu svojega oca i težak jaram koji je stavio na nas, i mi ćemo ti biti podložni!”


text:
I kralj Roboam posavjetova se sa starim ljudima koji su služili njegovu ocu Salomonu, dok je bio živ, i upita ih: “Što mi savjetujete da odgovorim tim ljudima?”


text:
Oni mu odgovoriše: “Ako danas udovoljiš narodu i prilagodiš im se, poslušaš ih i prijateljski im odgovoriš, oni će ti biti zauvijek podložni.”


text:
Ali on ne posluša savjet koji mu dadoše starci, nego se posavjetova s mladim ljudima, koji su bili odrasli s njim i koji su ga morali slijediti.


text:
On ih upita: “Što mi savjetujete da odgovorim tim ljudima koji od mene zahtijevaju: Olakšaj jaram što ga je na nas stavio tvoj otac?”


text:
Mladi ljudi, koji su bili odrasli s njim, odgovoriše mu ovo: “Ovako ćeš odgovoriti tim ljudima koji ti rekoše: Tvoj je otac stavio na nas težak jaram, ti nam ga olakšaj: Moj je mali prst deblji od bedara mojega oca.


text:
Eto, moj vam je otac naprtio težak jaram. Ja ću vaš jaram učiniti još težim. Otac vas je moj šibao bičevima. Ja ću vas krotiti štipavcima.”


text:
Kad Jeroboam i sav narod dođoše opet treći dan k Roboamu, kako im je bio zapovjedio kralj rekavši: “Dođite opet k meni za tri dana!”,


text:
Kako mu svjetovaše mladi ljudi, odgovori im: “Moj vam je otac naprtio težak jaram. Ja ću vaš jaram učiniti još težim. Otac vas je moj šibao bičevima. Ja ću vas krotiti štipavcima.”


text:
Tako kralj ne usliši naroda, jer je Gospodin bio tako uredio da ispuni svoje obećanje što ga je Gospodin preko Ahije od Šila bio dao Jeroboamu, Nebatovu sinu.


text:
Kad sav Izrćl vidje da ih kralj nije htio uslišiti, odgovori narod kralju ovo:  “Kakav dio mi imamo s Davidom?  Mi nemamo baštine s Jišajevim sinom. Kući, sinovi Izrćlovi!  Sad gledaj svoju kuću, Davide!”  Tako ode Izrćl kući.


text:
Kad kralj Roboam posla Adorama, nadzornika poslova, sav ga Izrćl zasu kamenjem i ubije. Kralj Roboam mogao je još samo skočiti na svoja kola i pobjeći u Jeruzalem.


text:
Kad je sav Izrćl čuo da se je Jeroboam vratio, poslaše po njega i dadoše ga dovesti na skupštinu, i učiniše ga kraljem nad svim Izrćlom. Uz Davidovu kuću ne pristade nitko, osim pleme Judino.


text:
čim Roboam dođe u Jeruzalem, podiže svu Judinu kuću i Benjaminovo pleme, sto i osamdeset tisuća odabranih ratnika, da zarate s Izrćlovom kućom, da natrag dobiju kraljevstvo za Roboama, Salomonova sina.


text:
”Javi Roboamu, sinu Salomonovu, kralju Judinu, i svoj Judinoj i Benjaminovoj kući i ostalome narodu:


text:
Ovako govori Gospodin: Ne izlazite i ne ratujte sa svojom braćom, sinovima Izrćlovim! Svaki neka se vrati svojoj kući! Jer sam ja zapovjedio da tako bude.” Oni poslušaše zapovijed Gospodnju, vratiše se i odoše kući, kako im je bio zapovjedio Gospodin.


text:
Budući da ovaj narod ide gore, da u Gospodnjem Hramu u Jeruzalemu prinosi žrtve, to će se srce naroda opet vratiti Roboamu, Judinu kralju, kao svom gospodaru. Mene će ubiti i opet se vratiti Roboamu, kralju Judinu.”


text:
Kad je kralj razmislio, dao je izraditi dva zlatna teleta, a zatim je rekao narodu: “Vi ste dosta dugo išli gore u Jeruzalem. A evo, Izrćle, ovdje je tvoj bog, koji te je izveo iz egipatske zemlje!”


text:
Također on podiže svetišta na visinama i postavi za svećenike obične ljude, koji nisu pripadali levitima.


text:
Zatim, osmoga mjeseca, petnćstoga dana u mjesecu, Jeroboam uvede blagdan koji je odgovarao blagdanu u Judi. On sam uziđe na žrtvenik. Isto tako učini u Betelu, kako bi žrtvovao telcima što ih je bio dao izraditi. I postavi u Betelu svećenike svetištâ na visinama, što ih je izgradio.


text:
Petnćstoga dana osmoga mjeseca, dakle mjeseca što ga je on sam bio izabrao kako bi uveo blagdan za Izrćlove sinove, uziđe na žrtvenik što ga je bio podigao u Betelu. I pristupi k žrtveniku da ga okadi.


text:
A gle, javi se u Betelu, po Gospodnjem nalogu, čovjek Božji iz Judine zemlje. Jeroboam je upravo stajao na žrtveniku, kako bi žrtvovao.


text:
Tada se onaj, po zapovijedi Gospodnjoj, okrenu prema žrtveniku i viknu: “Žrtveniče, žrtveniče, ovako govori Gospodin: Sin će se jednom roditi Davidovoj kući. Jošija je njegovo ime. On će na tebi klati svećenike visinâ koji žrtvuju na tebi. Ljudske će se kosti spaliti na tebi.”


text:
U isto doba navijesti on znak i reče: “Znak da je Gospodin govorio jest ovaj: Evo, žrtvenik će se raspasti, i prosut će se pepeo što je na njemu!”


text:
Kad je kralj čuo prijetnju što je čovjek Božji izreče protiv žrtvenika u Betelu, pruži Jeroboam sa žrtvenika svoju ruku i zapovjedi: “Držite ga!” Ali njegova ruka, koju je bio pružio protiv njega, ukoči se, tako da je nije mogao povući.


text:
A žrtvenik se raspadne, i prosu se pepeo sa žrtvenika, kako je to kao znak bio navijestio čovjek Božji, po zapovijedi Gospodnjoj.


text:
Kralj viknu čovjeku Božjemu: “Zamoli ipak Gospodina, Boga svojega, za blagost i pomoli se za me da mogu opet povući svoju ruku!” Tada ublaži čovjek Božji Gospodina, i kralj je opet mogao povući ruku, i bila je kao prije.


text:
Ali čovjek Božji odvrati kralju: “Kad bi mi dao i polovicu svojega kraljevstva, ne bih išao s tobom i ne bih jeo ni pio na ovom mjestu.


text:
Jer tako mi je zapovjedila riječ Gospodnja: Ne smiješ ni jesti ni piti, niti se vratiti putem kojim si došao.”


text:
A stanovao je u Betelu jedan stari prorok. Njegovi mu sinovi dođoše i ispripovjediše mu sve što učini čovjek Božji onaj dan u Betelu, i riječi što ih je bio izrekao kralju. Kad su oni to bili ispripovjedili svojemu ocu,


text:
upita ih njihov otac: “Kojim je putem otišao?” Sinovi mu pokazaše put kojim se bio uputio čovjek Božji, koji je bio došao iz Judine zemlje.


text:
Nato on zapovjedi svojim sinovima: “Osedlajte mi magarca!” Kad su oni bili osedlali magarca, uzjaha ga on


text:
i pojaha za čovjekom Božjim. Nađe ga gdje sjedi pod terebintom i upita ga: “Jesi li ti čovjek Božji koji je došao iz Judine zemlje?” On odgovori: “Jesam.”


text:
On odvrati: “Ne smijem se vratiti s tobom i s tobom ići. Ne smijem ni jesti ni piti s tobom na ovom mjestu.


text:
Jer mi je riječ Gospodnja zapovjedila: Ne smiješ tamo ni jesti ni piti, niti se vratiti putem kojim si došao.”


text:
Ali mu onaj odvrati: “I ja sam prorok kao ti. Anđeo mi je, po zapovijedi Gospodnjoj, naložio: Dovedi ga sa sobom kući, da jede i pije.” Tako mu je slagao.


text:
On povika čovjeku Božjemu koji je bio došao iz zemlje Judine: “Ovako govori Gospodin: Jer nisi poslušao zapovijedi Gospodnje i nisi držao nalog što ti ga je dao Gospodin, Bog tvoj,


text:
nego si se vratio i jeo i pio na mjestu za koje ti je rekao: Ne smiješ ni jesti ni piti, zato ne će tvoje tijelo doći u grob tvojih otaca!”


text:
Tako on odjaha. A putem ga susretne lav i usmrti ga. Tijelo je njegovo ležalo ispruženo na putu. Magarac je stajao uz njega. I lav je ostao stojeći uz tijelo.


text:
I kad ljudi što su prolazili vidješe tijelo ispruženo na putu, i lava gdje stoji uz tijelo, odoše i ispripovjediše to u gradu u kojem je stanovao stari prorok.


text:
čim je to čuo prorok koji ga je bio vratio s puta, reče: “To se zbiva čovjeku Božjem koji ne posluša Gospodnje zapovijedi. Zato ga Gospodin predade lavu koji ga rastrga i usmrti po Gospodnjoj riječi koju mu je bio rekao.”


text:
odjaha on i nađe njegovo tijelo ispruženo na putu i magarca i lava gdje stoje uz tijelo. Lav nije bio tijelo proždro ni magarca rastrgao.


text:
Prorok podiže tijelo čovjeka Božjega, stavi ga na magarca i odnese ga natrag. Dođe u grad staroga proroka, da se održi tugovanje i da ga se pokopa.


text:
Kad ga je bio pokopao, reče svojim sinovima: “Kad umrem, pokopajte me u isti grob u kojem je pokopan čovjek Božji! Uz njegove kosti stavite moje kosti!


text:
Jer će se zacijelo ispuniti riječ koju je, po zapovijedi Gospodnjoj, izgovorio protiv žrtvenika u Betelu i protiv svih hramova visina u gradovima Samarije.”


text:
I nakon toga događaja ne vrati se Jeroboam sa svojega zloga puta, nego nastavi po volji postavljati sve proste ljude za svećenike visinâ. Tko je želio, tome je davao punomoć i postavljao ga za svećenika visinâ.


text:
Tada Jeroboam zamoli svoju ženu: “Idi, preobuci se, da se ne opazi da si Jeroboamova žena, pa idi u Šilo! Tamo stanuje prorok Ahija. On je onaj koji mi je jednom prorokovao da ću biti kralj nad ovim narodom.


text:
Uzmi sa sobom deset kruhova i kolača i vrč meda, i potraži ga! On će ti kazati što će biti s dječakom.”


text:
Jeroboamova žena učini tako. Ona se zaputi u Šilo i dođe u Ahijinu kuću. A Ahija nije mogao više vidjeti, jer su mu oči bile oslijepile od starosti.


text:
Uto je Gospodin bio rekao Ahiji: “Eto dolazi Jeroboamova žena da te pita za svojega sina, jer je bolestan. Kazat ćeš joj tako i tako!” I kad ona uđe preobučena,


text:
a Ahija razabra šuštanje njezinih koraka; kad uđe na vrata, on povika: “Uđi, ženo Jeroboamova! Što se pretvaraš? Meni je dana nemila vijest za te."


text:
Idi, kaži Jeroboamu: Ovako govori Gospodin, Bog Izrćlov: Podigao sam te iz naroda i postavio te knezom nad svojim narodom Izrćlom.


text:
Otrgnuo sam kraljevstvo od kuće Davidove i dao ga tebi. A ti nisi bio kao moj sluga David, koji je držao moje zapovijedi, slušao me svim srcem i činio samo ono što se meni sviđa.


text:
Ne, ti si radio gore od svih svojih prethodnika, jer si sebi dao izraditi druge bogove, i to livene likove, da bi me izazivao. A mene si bacio iza svojih leđa.


text:
Zato ću ja pustiti nesreću na Jeroboamovu kuću i od Jeroboamove ću obitelji sve istrijebiti što je muško, odrasle i neodrasle u Izrćlu. Ja ću pomesti Jeroboamovu kuću kao što se mete blato, da od njega više ne ostane ništa.


text:
Tko umre u gradu od Jeroboamove obitelji, proždrijet će ga psi, a tko umre u polju, proždrijet će ga ptice nebeske. Jest, tako govori Gospodin.


text:
Sav će Izrćl održati tugovanje za njim i pokopat će ga. Jer on će jedini od Jeroboamove obitelji doći u grob, jer se na njemu našlo nešto što se u Jeroboamovoj kući svidjelo Gospodinu, Bogu Izrćlovu.


text:
A Gospodin će podići sebi kralja nad Izrćlom, koji će istrijebiti Jeroboamovu kuću u onaj dan. A što će istom onda još doći?


text:
Udarit će Gospodin Izrćla da će se zaljuljati kao što se ljulja trska na vodi. Iščupat će Izrćla iz ove lijepe zemlje, koju je dao njihovim ocima, i razasut će ih s one strane rijeke, jer napraviše sebi lugove i tako izazvaše Gospodnji gnjev.


text:
Pokopaše ga, i sav Izrćl održa tugovanje za njim, kako je to unaprijed rekao Gospodin preko svojega sluge, proroka Ahije.


text:
Ostala Jeroboamova povijest, povijest njegovih ratova i njegove vladavine zapisani su u knjizi povijesti Izrćlovih kraljeva.


text:
Kraljevao je Jeroboam dvadeset i dvije godine. Onda počinu kod svojih otaca. Njegov sin Nadab postade kralj umjesto njega.


text:
Kralj nad Judom bio je Roboam, Salomonov sin. Bila je Roboamu četrdeset i jedna godina kad postade kralj, i vladao je sedamnćst godina u Jeruzalemu, u gradu koji je bio izabrao Gospodin između svih plemena Izrćlovih, da tamo nastani svoje ime. Njegova se je mati zvala Naama i bila je Amonka.


text:
I Juda je činio ono što se nije sviđalo Gospodinu. Grijesima što su ih činili, oni su izazivali njegovu srdžbu više od svega onoga što su činili njihovi oci.


text:
Štoviše, bilo je posvećenih bludnica u zemlji. Tako su nasljedovali sve grozote pogana koje je Gospodin bio istjerao ispred sinova Izrćlovih.


text:
i ugrabi blago iz Gospodnjega Hrama i iz kraljevske palače. Sve uze. Ugrabi i sve zlatne štitove koje je bio dao izraditi Salomon.


text:
Na njihovu mjestu dao je kralj Roboam izraditi mjedene štitove i povjerio ih je na čuvanje stražarskim starješinama koji su stražarili na ulazu u kraljevsku palaču.


text:
Kad bi god kralj išao u Gospodnji Hram, nosili su ih tjelesni stražari, a poslije su ih opet stavljali u stražarnicu tjelesnih stražara.


text:
Kad je Roboam bio počinuo kod svojih otaca, bio je pokopan kod svojih otaca u gradu Davidovu. Njegova se mati zvala Naama i bila je Amonka. Njega na prijestolju naslijedi njegov sin Abijam.


text:
On je činio sve grijehe svog oca, što ih je on bio činio pred njim i njegovo srce nije bilo cijelo odano Gospodinu, njegovu Bogu, kao srce njegova djeda Davida.


text:
Ipak mu je Gospodin, njegov Bog ? zbog Davida ? dao svjetiljku u Jeruzalemu kad je nakon njega podigao njegova sina u Jeruzalemu i utvrdio Jeruzalem.


text:
Jer je David činio što se sviđalo Gospodinu, i za svega svojega života nije bio odstupio od onoga što mu je bio zapovjedio, osim u slučaju s Hetitom Urijom.


text:
Ostala Abijamova povijest, i sve što je činio, zapisani su u knjizi povijesti Judinih kraljeva. I Abijam i Jeroboam su ratovali.


text:
Kad je Abijam bio počinuo kod svojih otaca, pokopaše ga u gradu Davidovu. Umjesto njega postade kralj njegov sin Asa.


text:
On je vladao četrdeset i jednu godinu u Jeruzalemu. Njegova se je mati zvala Maaka i bila je kći Abšalomova.


text:
I svoju majku Maaku svrgnuo je s njezina mjesta gospodarice, jer je bila podigla idolski lik Ašere. Asa sasiječe njezinu ljagu i spali je u Kidronskoj dolini.


text:
I dade u Gospodnji Hram unijeti sve posvetne darove svog oca i svoje vlastite: srebro, zlato i posude.


text:
Baša, Izrćlov kralj, iziđe protiv Jude i utvrdi Ramu, da spriječi bilo koga da ode k Asi, Judinu kralju, i da od njega dođe.


text:
Ali Asa uze sve srebro i zlato koje je još bilo ostalo u riznicama Gospodnjega Hrama i blago kraljevske palače i predade ga svojim slugama. Tako ih posla kralj Asa k Ben-Hadadu, Tabrimonovu sinu, unuku Hezjonovu, aramskomu kralju, koji je imao svoje sjedište u Damasku, i poruči mu:


text:
”Savez postoji između mene i tebe, između mojega i tvojega oca. Evo šaljem ti srebro i zlato kao dar. Pa razriješi svoj savez s Bašom, Izrćlovim kraljem, da može otići od mene!”


text:
Ben-Hadad posluša kralja Asu i posla svoje vojskovođe protiv Izrćlovih gradova. Dade poharati Ijon, Dan, Abel, Bet-Maaku i sav Kineret zajedno sa svom Naftalijevom zemljom.


text:
I kralj Asa podiže sve Judejce bez iznimke. Oni su morali odnijeti kamenje i grede koje je Baša bio upotrebljavao za utvrđivanje Rame. Time je kralj Asa dao utvrditi Benjaminovu Gebu i Mispu.


text:
Sva ostala Asina povijest, sve njegove pobjede i djela, gradovi koje je utvrdio, zapisani su u knjizi povijesti Judinih kraljeva. U svojoj je starosti patio od bolesti nogu.


text:
Kad je Asa bio počinuo kod svojih otaca, pokopaše ga kod njegovih otaca, u gradu njegova djeda Davida. Umjesto njega postade kralj njegov sin Jošafat.


text:
Nadab, Jeroboamov sin, postade kralj Izrćlov u drugoj godini Asina kraljevanja nad Judom, i vladao je dvije godine nad Izrćlom.


text:
On je činio ono što se nije sviđalo Gospodinu, i hodio je tragom svojega oca i slijedio ga u njegovu grijehu, na koji je bio naveo Izrćla.


text:
Protiv njega skuje urotu Baša, Ahijin sin, od kuće Jisakarove, i ubi ga Baša kod Gibetona, koji je pripadao Filistejcima, kad su Nadab i sav Izrćl opsjedali Gibeton.


text:
čim je on bio postao kralj, istrijebi svu Jeroboamovu kuću i ne ostavi na životu nijedne duše od Jeroboamove obitelji, dok je nije bio uništio. Tako je bio unaprijed kazao Gospodin preko svojega sluge Ahije iz Šila.


text:
Zbog grijeha što ih je bio počinio Jeroboam i na koje je bio naveo Izrćla, i zbog gnjeva na koji je bio izazivao Gospodina, Boga Izrćlova.


text:
U trećoj godini Asina kraljevanja nad Judom postade Baša, Ahijin sin, kralj svega Izrćla i vladao je u Tirsi dvadeset i četiri godine.


text:
On je činio ono što se nije sviđalo Gospodinu, i hodio je Jeroboamovim tragom i slijedio ga u njegovu grijehu, na koji je bio naveo Izrćla.


text:
”Iz praha sam te digao i postavio te za kneza nad mojim narodom Izrćlom. A ti si išao Jeroboamovim putem i naveo si moj narod Izrćla na grijeh, tako da su svojim grijesima izazivali moj gnjev.


text:
Tko od Bašine obitelji umre u gradu, toga će psi požderati, i tko od njegove obitelji umre u polju, toga će izjesti ptice nebeske!”


text:
Kad je Baša bio počinuo kod svojih otaca, pokopaše ga u Tirsi. Umjesto njega postade kralj njegov sin Ela.


text:
A protiv Baše i njegove kuće nije riječ Gospodnja preko proroka Jehua, Hananijeva sina, izišla samo zbog svega zla kojim se je bio ogriješio protiv Gospodina i izazivao njegov gnjev svim svojim djelima, tako da je morao dijeliti sudbinu Jeroboamove kuće, nego i zato što je on nju bio istrijebio.


text:
U dvadeset i šestoj godini Asina kraljevanja nad Judom postade Ela, Bašin sin, kralj Izrćlov. On je vladao u Tirsi dvije godine.


text:
Protiv njega diže bunu Zimri, jedan od njegovih časnika, zapovjednik jedne polovine bojnih kola. Dok je on pio u Tirsi u kući Arse, koji je upravljao palačom u Tirsi,


text:
provali Zimri, ubi ga u dvadeset i sedmoj godini Asina kraljevanja nad Judom i postade umjesto njega kralj.


text:
čim je on postao kralj i zasjeo na prijestolje, pobi svu Bašinu kuću. Ne ostavi ni jednoga koji je bio muškoga roda, ni rođake ni prijatelje.


text:
zbog svih grijeha što su ih bili počinili Baša i njegov sin Ela i na koje su bili naveli Izrćla, kad su izazivali gnjev Gospodina, Boga Izrćlova, svojim idolopoklonstvom.


text:
U dvadeset sedmoj godini kraljevanja Asina nad Judom postade Zimri kralj i vladao je sedam dana u Tirsi. Vojska je upravo opsjedala Gibeton, koji je pripadao Filistejcima.


text:
I kad vojska u taboru sazna da je Zimri u jednoj pobuni ubio kralja, sav Izrćl podiže onaj dan u taboru za Izrćlova kralja Omrija, zapovjednika vojske.


text:
Kad Zimri vidje da je grad već izgubljen, povuče se u tvrđu kraljevske palače, i zapali nad sobom kraljevsku palaču. Tako on nađe smrt


text:
zbog svojih grijeha, što ih je bio počinio kad je činio ono što se nije sviđalo Gospodinu, kad je išao Jeroboamovim putem i slijedio njegov grijeh, što ga je bio počinio, i tako naveo Izrćla na grijeh.


text:
Tada se razdijeli narod Izrćlov u dvije stranke. Jedna polovina naroda bila je uz Tibnija, Ginetova sina, da ga učini kraljem, a druga polovina pristajala ja uz Omrija.


text:
Ipak, Omrijeva je stranka bila jača od stranke Tibnija, sina Ginetova, i kad je umro Tibni, Omri postade kralj.


text:
U trideset i prvoj godini Asina kraljevanja nad Judom Omri postade Izrćlov kralj, i vladao je dvanćst godina. Nakon što je šest godina vladao u Tirsi,


text:
kupi od Šemera samarijsku goru za dva talenta srebra, utvrdi goru i nazva grad koji tamo sagradi po imenu Šemera, posjednika gore, Samarija.


text:
On je išao posve tragom Jeroboama, Nebatova sina, i u grijesima na koje je onaj bio naveo Izrćla, tako da su svojim idolopoklonstvom izazivali gnjev Gospodina, Boga Izrćlova.


text:
Ostala Omrijeva povijest, njegova djela i njegove pobjede, koje je izvojevao, sve je to zapisano u knjizi povijesti Izrćlovih kraljeva.


text:
Kad je Omri bio počinuo kod svojih otaca, pokopaše ga u Samariji. Umjesto njega postade kralj njegov sin Ahab.


text:
U trideset i osmoj godini Asina kraljevanja nad Judom postade Ahab, Omrijev sin, kralj Izrćlov; i vladao je Ahab, Omrijev sin, nad Izrćlom dvadeset i dvije godine u Samariji. "


text:
Pritom je još bilo najmanje to što je hodio u grijesima Jeroboama, Nebatova sina. On, osim toga, uze za ženu Izebelu, kći Etbaala, sidonskoga kralja, ode u službu Baalovu i njemu se klanjao.


text:
Također Ahab dade podići Ašerin lik. Općenito je Ahab počinio još više opačina i izazivao gnjev Gospodina, Boga Izrćlova, više od svih kraljeva Izrćlovih, koji su bili vladali prije njega.


text:
U njegovo vrijeme Hiel Beteljanin sazida opet Jerihon. Osnova ga na Abiramu, svojemu prvorođencu; na Segubu, svom mezimcu, stavi mu vrata, kao što je bio Gospodin unaprijed kazao preko Jošue, sina Nunova. "


text:
Jednoga dana reče Ahabu Tišbijac Ilija, jedan od žitelja Gileada: “Tako živ bio Gospodin, Bog Izrćlov, u čijoj sam službi: Sljedećih godina ne će pasti ni rosa ni dažd, osim ako ja sam to zapovjedim!”


text:
”Hajde, idi u Sareptu, što je kod Sidona, i tamo ostani! Zapovjedio sam tamo jednoj udovici da te hrani.”


text:
Tako se on zaputi u Sareptu. Kad dođe na gradska vrata, a jedna udovica skuplja drva. On je dozva i zamoli je: “Donesi mi malo vode u posudi, da se napijem!”


text:
Ona odgovori: “Tako živ bio Gospodin, Bog tvoj, nemam ništa pečenog, nego još samo pregršt brašna u ćupu i malo ulja u krčagu. Upravo skupljam drva da odem i to zgotovim sebi i svom sinu. Kad to pojedemo, onda ćemo umrijeti.”


text:
A Ilija joj reče: “Ne brini se! Idi i učini kako si rekla! Ali prije napravi od toga meni jedan kolačić i donesi mi ga! Onda možeš također jedan zgotoviti sebi i svom sinu.


text:
Jer ovako govori Gospodin, Bog Izrćlov:  Brašna u ćupu ne će nestati  i krčag s uljem ne će se isprazniti  do onoga dana kad Gospodin  opet pusti dažd na zemlju.”


text:
Brašna u ćupu nije nestalo, i krčag s uljem nije se ispraznio, kako je to bio unaprijed kazao Gospodin preko Ilije.


text:
Poslije toga dogodi se da se je razbolio sin žene kojoj je pripadala kuća. Kako je njegova bolest postala teška, tako da je izdahnuo dušu,


text:
reče ona Iliji: “Što ja imam s tobom, čovječe Božji? Ti si samo došao k meni da u pamet dozoveš moje grijehe i da mi umoriš sina?”


text:
On joj odgovori: “Daj mi svog sina!” Uze ga tad iz njezina naručja, odnese ga u gornju sobu, u kojoj je stanovao, i položi ga na svoju postelju.


text:
Tada se pomoli Gospodinu ovako: “Gospodine, Bože moj, hoćeš li doista tako ucviliti udovicu kod koje sam gost, da joj umoriš sina?”


text:
Nato se ispruži triput nad dječakom i pomoli se glasno Gospodinu: “Gospodine, Bože moj, daj ipak da se dječakov život opet u njega vrati!”


text:
I Ilija uze dječaka, iznese ga iz gornje sobe u kuću i preda ga njegovoj majci i reče: “Evo, tvoj sin opet živi!”


text:
Tada žena reče Iliji: “Sada znam da si čovjek Božji i da je riječ Gospodnja u tvojim ustima istinita.”


text:
Poslije mnogo vremena, u trećoj godini, dođe riječ Gospodnja Iliji: “Idi, stupi pred Ahaba; jer hoću poslati dažd na zemlju!” "


text:
Kad je Izebela htjela istrijebiti Gospodnje proroke, uzeo je Obadija sto proroka i sakrio ih po pedeset u jednu pećinu i hranio ih jelom i pićem.


text:
Ahab dakle zapovjedi Obadiji: “Potraži sve izvore i potoke po zemlji! Možda nađemo još trave i mognemo uzdržati na životu konje i mazge, i ne moramo pustiti da ugine ijedna životinja.”


text:
I podijeliše se po zemlji kako bi je prošli. Ahab ode u jednom smjeru sam, a Obadija u drugom smjeru, također sam.


text:
Dok je Obadija bio na putu, dođe mu ususret Ilija. Kad ga on prepozna, baci se ničice na svoje lice i upita: “Jesi li to ti, gospodaru moj Ilija?”


text:
Tako živ bio Gospodin, Bog tvoj, nema naroda ni kraljevstva gdje te moj Gospodar ne bi dao tražiti. Kad mu se reklo: Nema ga, onda on zakle kraljevstvo ili narod da te nisu našli.


text:
Kad ja sad odem od tebe, tko zna kamo će tebe odnijeti Duh Gospodnji. Dođem li ja k Ahabu i javim mu, a on te ne nađe, ubit će me. A sluga tvoj štuje Gospodina od svoje mladosti.


text:
Pa nije li poznato mom gospodaru što sam učinio kad je ono Izebela dala ubijati proroke Gospodnje? Kako sam sakrio stotinu Gospodnjih proroka, po pedeset u jednoj pećini, i hranio ih jelom i pićem?


text:
Ali Ilija odvrati: “Tako živ bio Gospodin nad vojskama, u čijoj sam službi, još ću mu se danas pokazati!”


text:
On odvrati: “Nisam ja donio nesreću Izrćlu, nego ti i tvoja obitelj, jer ste ostavili zapovijedi Gospodnje, i ti si pristao baalima.


text:
A sada pošalji glasnike i daj sabrati k meni sav Izrćl na gori Karmelu i četiri stotine i pedeset Baalovih proroka i četiri stotine Ašerinih proroka, koji jedu za Izebelinim stolom!”


text:
Tamo stupi Ilija pred sav narod i reče: “Kako ćete još dugo hramati na obje strane? Ako je Gospodin pravi Bog, onda se držite uz njega! Ako li je to Baal, onda idite za njim!” Ali narod ne dade nikakva odgovora.


text:
Tada reče Ilija narodu: “Jedini sam ja još ostao kao prorok Gospodnji. Baalovih proroka ima četiri stotine i pedeset.


text:
Neka nam se dadu dva junca! Oni neka sebi izaberu jednoga junca, neka ga raskomadaju i stave na drva, ali ognja neka ne podmeću! Ja ću pripremiti drugoga junca i staviti ga na drva i neću podmetnuti ognja.


text:
Tada prizovite ime svojega boga, a ja ću prizvati ime Gospodnje. Bog koji odgovori ognjem, pravi je Bog.” I sav narod odgovori: “Tako je pravo!”


text:
Potom reče Ilija Baalovim prorocima: “Izaberite sebi jednoga junca i najprije ga pripremite! Jer ste vi u većini. Onda prizovite ime svojega boga; ali ognja ne podmećite!”"


text:
Oni uzeše junca kojega im dade, pripremiše ga i prizivali su od jutra do podne Baalovo ime vičući: “Baale, usliši nas!” Ali nije dolazio nikakav glas i nikakav odgovor. Pritom su plesali oko žrtvenika koji su bili napravili.


text:
Kad je bilo podne, naruga im se Ilija govoreći: “Vičite glasnije! Jer on je bog. Možda je zaposlen ili je otišao na stranu, ili je na putu. Možda i spava i mora se probuditi.”


text:
Tada su vikali iza glasa i parali se, kako je u njih običaj, mačevima i sulicama, dok ih nije oblila krv.


text:
Kad je prošlo podne, padoše u bjesnilo, dok ne dođe vrijeme da se prinese žrtva. Ali nije došao nikakav glas, nikakav odgovor, nikakvo uslišenje.


text:
A tada pozva Ilija sav narod: “Pristupite ovamo, k meni!” Sav narod pristupi k njemu. On podiže opet razvaljeni Gospodnji žrtvenik.


text:
Prema broju plemena Jakovljevih sinova, kojemu je bila došla riječ Gospodnja: “Izrćl će biti tvoje ime”, uze Ilija dvanćst kamenova.


text:
Od toga kamenja napravi žrtvenik u ime Gospodnje i oko žrtvenika iskopa jarak, dosta velik, da bi u nj stale dvije mjere žita.


text:
Potom zapovjedi: “Napunite četiri vrča vode i izlijte je na žrtvu paljenicu i na drva!” On zapovjedi: “Učinite to još jednom!” Učiniše još jednom. Nato zapovjedi: “Učinite to po treći put!” I učiniše po treći put,


text:
Kad je onda došlo vrijeme da se prinese žrtva, pristupi Ilija i pomoli se: “Gospodine, Bože Abrahamov, Izakov i Izrćlov, danas objavi da si ti Bog Izrćlov i ja tvoj sluga, i da sam ja sve ovo učinio po tvojoj zapovijedi!


text:
Usliši me, Gospodine, usliši me i daj da upozna ovaj narod da si ti, Gospodine, pravi Bog i da si obratio njihova srca!”


text:
Kad to vidješe svi ljudi, baciše se ničice na svoje lice i povikaše: “Gospodin je pravi Bog, Gospodin je pravi Bog!”


text:
A Ilija im zapovjedi: “Pohvatajte te Baalove proroke! Ne dajte da ni jedan od njih utekne!” Oni ih pohvataše, i Ilija ih odvede na potok Kišon i tamo ih smaknu.


text:
Ahab ode gore kako bi jeo i pio. A Ilija se pope navrh Karmela, prignu se k zemlji i sakri svoje lice među koljena.


text:
Tada zapovjedi svom sluzi: “Idi gore i pogledaj prema moru!” On ode gore, pogleda i javi: “Ništa se ne vidi.” On odgovori: “Idi još sedam puta!”


text:
Kad bi sedmi put, javi: “Eno diže se od mora oblačić, malen kao čovječja ruka.” I on zapovjedi: “Idi, reci Ahabu: Upregni i silazi, da te ne uhvati dažd!”


text:
A u najkraće vrijeme zamrači se nebo od vjetra i oblaka, i pade jak dažd. Ahab se uspne na kola i odveze se u Jizreel.


text:
Ahab ispripovjedi Izebeli sve što je učinio Ilija i kako je mačem poubijao sve proroke (boga Baala).


text:
Tad posla Izebela glasnika k Iliji i zaprijeti mu: “Neka meni bogovi učine što hoće, ako ja sutra u ovo doba ne učinim s tobom isto onako kako si ti s njima!”


text:
On se poboja, ustane i ode otamo kako bi se sklonio na sigurnu mjestu. Kad je došao u Beer Šebu u zemlji Judinoj, ostavi tamo svog slugu.


text:
Sam ode dan hoda daleko u pustinju i sjedne onda pod jednu smreku. Želio je još samo umrijeti i molio se: “Dosta je toga. Uzmi, Gospodine, moj život; jer nisam bolji od svojih otaca!”"


text:
Ustao je, jeo i pio, i putovao je, okrijepljen tim jelom, četrdeset dana i četrdeset noći, sve do Božje gore Horeba.


text:
Tamo potraži pećinu i nastani se u njoj. Tada mu dođe riječ Gospodnja. On ga upita: “Što radiš ovdje, Ilija?”


text:
On odgovori: “Pun sam revnosti za stvar Gospodina, Boga nad vojskama; jer sinovi Izrćlovi ostaviše tvoj zavjet, tvoje žrtvenike razvališe i tvoje proroke pobiše mačem. Jedini ja ostadoh, ali i meni rade o glavi.”"


text:
On odvrati: “Iziđi i stani na goru pred Gospodina!” Tada prođe Gospodin pokraj njega. Pred Gospodinom je bio silan, žestok vihor.


text:
Iza vihora dođe potres, pa oganj. Ali Gospodin nije bio u ognju. Poslije ognja dođe tih, blag lahor.


text:
Kad je to Ilija čuo, pokri lice svoje plaštem, stupi van i stade na ulazu u pećinu. Tada mu progovori glas koji ga je pitao: “Što radiš ovdje, Ilija?”


text:
On odgovori: “Pun sam revnosti za stvar Gospodina, Boga nad vojskama; jer sinovi Izrćlovi ostaviše tvoj zavjet, tvoje žrtvenike razvališe i tvoje proroke pobiše mačem. Jedini ja ostadoh, ali i meni rade o glavi.” "


text:
Nato mu zapovjedi Gospodin: “Idi, vrati se istim putem u pustinju Damaska, i kad dođeš tamo, pomaži Hazćla za aramskoga kralja.


text:
Jehua, Nimšijeva unuka, pomaži za kralja nad Izrćlom! A Elizeja, Šafatova sina, iz Abel Mehole, pomaži za proroka umjesto sebe!


text:
Tko tada uteče Hazćlovu maču, njega će pogubiti Jehu, i tko uteče Jehujevu maču, njega će pogubiti Elizej.


text:
Ali ja ću ostaviti u Izrćlu sedam tisuća: sve koji ne saviše svojega koljena pred Baalom, i sve koji ga svojim ustima ne poljubiše.”


text:
Na povratku naiđe na Elizeja, Šafatova sina, kad je upravo orao. Dvanćst jarmova imao je pred sobom, sam je bio kod dvanćstoga. Ilija prođe pokraj njega i baci plašt svoj na njega.


text:
Tada on zaustavi volove, potrči za Ilijom i reče: “Daj mi da se još oprostim od oca i majke; onda ću poći za tobom.” On mu odgovori: “Idi samo kući! Jer ja nemam više ništa učiniti na tebi.”"


text:
Onaj ode od njega, uze jaram volova i zakla ih. Drvima od pluga skuha meso i dade ga ljudima da jedu. Onda ustane, ode za Ilijom i postade mu sluga.


text:
Ben-Hadad, kralj Arama, podiže svu svoju vojsku. Trideset i dva kralja mu se priključiše s konjima i kolima. Tako on ode, opkoli Samariju i udari na nju.


text:
i poruči mu: “Ovako veli Ben-Hadad: Tvoje srebro i zlato pripada meni, i tvoje najljepše žene i djeca moji su.”


text:
Izrćlov kralj mu odgovori: “Kako zapovijedaš, moj gospodaru i kralju! Tvoj sam ja sa svime što imam.”


text:
Nato dođoše poslanici još jednom i rekoše: “Ovako veli Ben-Hadad: Poručio sam ti: Moraš mi izručiti svoje srebro i zlato, svoje žene i svoju djecu.


text:
Sutra ću, dakle, u ovo doba poslati k tebi svoje sluge, da pretraže tvoju palaču i kuće tvojih slugu. Oni će sve dragocjeno što kod tebe nađu uzeti i donijeti ovamo.”


text:
Tada Izrćlov kralj dozva sve zemaljske starješine i reče: “Iz toga biste mogli jasno spoznati kako on misli zlo, jer šalje k meni poslanike da odnese moje žene i djecu, moje srebro i zlato, premda ga nisam odbio.”


text:
I on odvrati Ben-Hadadovim poslanicima: “Javite mojemu gospodaru, kralju: Sve što si najprije tražio od svojega sluge, učinit ću, ali ono što si posljednje tražio, ne mogu ispuniti.” Poslanici odoše i javiše mu odgovor.


text:
A Ben-Hadad mu poruči: “Neka mi bogovi učine što hoće, ako bude dosta praha iz Samarije da svim ratnicima što idu za mnom dopadne po jedna pregršt!”


text:
A Izrćlov kralj mu odgovori: “Kažite mu samo: tko se tek opasava, neka se ne isprsuje kao onaj koji se već raspasava!”


text:
Kad je on čuo taj odgovor ? bio je upravo s kraljevima pod šatorima ? zapovjedi svojim slugama: “Dignite se!” I udariše oni na grad.


text:
Tada jedan prorok pristupi Ahabu, Izrćlovu kralju, i reče: “Ovako govori Gospodin: Vidiš li sve to silno mnoštvo? Ja ću ga danas dati tebi u ruke, da spoznaš kako sam ja Gospodin.”


text:
Ahab upita: “Preko koga?” On odgovori: “Ovako govori Gospodin: Preko ljudi zemaljskih knezova.” On upita dalje: “Tko će zametnuti boj?” “Ti sam”, odvrati onaj.


text:
I tako prebroji ljude zemaljskih knezova, i bilo ih je dvjesta trideset i dva čovjeka. Onda prebroji sav ratni narod, sve sinove Izrćlove. Bilo ih je sedam tisuća.


text:
Iziđoše u podne, dok je Ben-Hadad bio pod šatorima s trideset i dva kralja, koji su mu bili saveznici.


text:
Najprije iziđoše momci zemaljskih knezova. Kad Ben-Hadad posla ljude, oni mu javiše: “Izlaze ljudi iz Samarije.”


text:
On zapovjedi: “Ako dolaze zbog mira, pohvatajte ih žive! Ako li su izišli u boj, također ih pohvatajte!”


text:
Svaki je ubio onoga s kojim se sukobio i Aramejci pobjegoše. Izrćlci nagnuše za njima. Ben-Hadad, kralj Aramejaca, pobježe na konju s nekoliko konjanika.


text:
Jednoga dana dođe prorok Izrćlovu kralju i reče mu: “Hajde, naoružaj se ponovno i gledaj kako ćeš se spremiti! Jer će dogodine aramejski kralj opet izići na te.”


text:
Sluge aramejskoga kralja savjetovaše mu: “Njihov je bog gorski bog. Zato nas pobijediše. Ali ako se pobijemo s njima u ravnici, pobijedit ćemo ih.”


text:
Onda skupi vojsku, kakva je bila ona koja ti je izginula, i konje i kola kao prije! Tada ćemo se pobiti s njima u ravnici, i učini tako.”


text:
I sinovi se Izrćlovi prebrojiše, opskrbiše se hranom i iziđoše pred njih. Kao dva mala stada koza utaboriše se sinovi Izrćlovi prema njima, a Aramejci prekriše zemlju.


text:
Ali čovjek Božji pristupi Izrćlovu kralju: “Ovako govori Gospodin: Jer Aramejci kažu da je Gospodin gorski Bog, a nije Bog poljski, zato ću ti dati u ruke sve to silno mnoštvo, da spoznate da sam ja Gospodin.”


text:
Sedam dana stajali su jedni prema drugima. Sedmoga dana dođe do bitke. Sinovi Izrćlovi poubijaše Aramejaca sto tisuća pješaka u jedan jedini dan.


text:
Ostatak pobježe u grad Afek. Tada se obori gradski zid na dvadeset i sedam tisuća ljudi, koji su bili ostali. I Ben-Hadad je u bijegu bio stigao u grad, i bježao je iz jedne sobe u drugu.


text:
Njegove mu sluge rekoše: “Evo, čuli smo često da su kraljevi Izrćlove kuće velikodušni kraljevi. Pa ćemo staviti žalosne haljine oko svojih bedara i konopce oko svojih glava i izići pred Izrćlova kralja. Možda ti daruje život.”


text:
Oni, dakle, opasaše žalosne haljine oko svojih bedara i konopce oko svojih glava, odoše Izrćlovu kralju i rekoše: “Sluga tvoj Ben-Hadad moli te: Ostavi me na životu!” On odgovori: “Je li još živ? On je moj brat.”


text:
Ljudi to smatraše dobrim znakom. I da ga odmah uhvate za riječ, rekoše: “Ben-Hadad je tvoj brat?” On odvrati: “Idite, dovedite ga!” Kad Ben-Hadad iziđe k njemu, on ga postavi uza se na kola.


text:
A onaj mu reče: “Gradove koje je moj otac oduzeo tvome ocu, vratit ću ti. I smiješ sebi u Damasku podići trgovačke kuće, kao što je učinio moj otac u Samariji.” On odgovori: “Na temelju ovoga ugovora otpustit ću te.” I sklopi s njim ugovor, i pusti ga na slobodu.


text:
Jedan između proročkih učenika, po zapovijedi Gospodnjoj, zatraži od svojega druga: “Rani me!” Ali ga ovaj ne htjede raniti.


text:
A on mu reče: “Jer nisi poslušao zapovijed Gospodnju, lav će te ubiti čim odeš od mene.” Kad je od njega otišao, napadne ga lav i ubije.


text:
Kad je kralj prolazio, viknu on glasno: “Tvoj je sluga bio izišao u boj. Tada pristupi jedan čovjek, dovede mi jednog zarobljenika te zatraži: čuvaj ovoga čovjeka! Ako ti nestane, bit će tvoj život za njega, ili ćeš platiti talenat srebra.


text:
I dok je tvoj sluga bio zaposlen ovamo i onamo, njega nestade.” Kralj Izrćlov mu odvrati: “Pravo ti je, sam si se osudio.”


text:
A on mu reče: “Ovako govori Gospodin: Jer si pustio iz ruku čovjeka kojega sam posvetio smrti, jamčiš svojim životom za njega, i tvoj narod za njegov narod.”


text:
Nakon tih događaja dogodi se ovo: Jizreelac Nabot imao je vinograd u Jizreelu, u blizini palače Ahaba, samarijskoga kralja.


text:
I Ahab predloži Nabotu: “Daj mi svoj vinograd! Htio bih ga upotrijebiti kao vrt za zelje, jer je blizu moje kuće. Dat ću ti za nj bolji vinograd. Ako hoćeš, dat ću ti u novcu što vrijedi.”


text:
Tako se Ahab vrati u palaču ljutit i zlovoljan jer mu je Jizreelac Nabot odgovorio: “Ne mogu ti ustupiti baštinu svojih otaca.” On se baci na svoju postelju, okrenu svoje lice i ne uze nikakva jela.


text:
Kad njegova žena Izebela dođe k njemu i upita ga: “Zašto si toliko zlovoljan da nećeš ništa jesti?”,


text:
on joj odgovori: “Razgovarao sam s Jizreelcom Nabotom i predložio mu: Daj mi svoj vinograd za novce ili ću ti, ako ti je draže, dati drugi vinograd za taj. A on mi reče: Ne dam ti svoga vinograda.”


text:
Tada mu reče njegova žena Izebela: “Sad jednom pokaži da si Izrćlov kralj! Ustani, jedi i budi dobre volje! Ja ću ti već pribaviti vinograd Jizreelca Nabota.”


text:
I napisa ona pismo pod Ahabovim imenom, zapečati ga njegovim pečatom i posla pismo starješinama i glavarima koji su s Nabotom stanovali u istom gradu.


text:
Postavite dva nevaljala čovjeka nasuprot njemu! Neka oni svjedoče protiv njega: Hulio si na Boga i na kralja. Tada ga izvedite van i kamenujte ga, da pogine!”


text:
Ljudi grada, starješine i glavari, koji su stanovali u njegovu gradu, učiniše kako im je Izebela bila naložila u pismu što im ga je poslala.


text:
I dođoše dva nevaljala čovjeka i sjedoše nasuprot njemu. Ti nevaljali ljudi iznesoše pred narodom protiv Nabota ovo svjedočanstvo: “Nabot je hulio na Boga i na kralja.” Potom ga izvedoše ispred grada i kamenovaše ga, te pogine.


text:
Kad je Izebela čula da je Nabot kamenovan i da je poginuo, reče Izebela Ahabu: “Ustani! Uzmi u posjed vinograd Jizreelca Nabota, kojega ti on ne htjede dati za novac! Jer Nabot nije više živ, nego mrtav.”


text:
”Ustani, idi k Ahabu, Izrćlovu kralju, koji sjedi u Samariji! Upravo je u vinogradu Nabotovu. Otišao je tamo da ga uzme u posjed.


text:
Reci mu: Ovako govori Gospodin: Počinio si umorstvo. Hoćeš li još postati i krvnički razbojnik? Reci mu dalje: Ovako govori Gospodin: Na mjestu na kojem su psi lizali Nabotovu krv lizat će psi i tvoju krv!”


text:
Ahab upita Iliju: “Jesi li me našao, neprijatelju moj?” On odgovori: “Jesam! Jer si se dao na to da činiš ono što se ne sviđa Gospodinu.


text:
Evo, pustit ću nesreću na te i tebe odstraniti, i od kuće Ahabove istrijebiti sve što je muško, nedoraslo i doraslo u Izrćlu.


text:
Učinit ću s tvojom kućom kao s kućom Jeroboama, sina Nebatova, i kao s kućom Baše, sina Ahijina, jer si izazvao moj gnjev i Izrćla naveo na grijeh.


text:
Tko od Ahabova roda umre u gradu, toga će psi požderati, a tko umre van i u polju, toga će izjesti ptice nebeske!”


text:
Nikada nije bilo čovjeka koji bi tako kao Ahab činio ono što se nije sviđalo Gospodinu, a na to ga je navodila njegova žena Izebela.


text:
On je posve vrijedan prezira jer je štovao idole, upravo onako kako su to činili Amorejci koje je Gospodin bio protjerao ispred Izrćlovih sinova.


text:
Kad je Ahab čuo te riječi, razdere svoje haljine, stavi pokorničku odjeću oko gologa tijela i postio je. On je, štoviše, spavao u pokorničkoj odjeći i zabrinut se povlačio okolo.


text:
”Vidiš li kako se Ahab ponizuje preda mnom? Pa stoga ne ću pustiti onu nesreću za njegova života. Tek za njegova sina pustit ću ono zlo na njegovu kuću.”


text:
Kralj Izrćlov bio je rekao svojim slugama: “Znate da Ramot Gilead pripada nama. A mi ovdje sjedimo besposleni, umjesto da ga otmemo aramejskomu kralju.”


text:
I kad on upita Jošafata: “Hoćeš li poći sa mnom u boj protiv Ramot Gileada?”, odgovori Jošafat Izrćlovu kralju: “Što ti hoćeš, hoću i ja, moja je vojska tvoja vojska, moji su konji tvoji konji.”


text:
I tako Izrćlov kralj dade sabrati proroke, otprilike njih četiri stotine, i upita ih: “Hoću li poći u rat na Ramot Gilead ili da odustanem?” Oni odgovoriše: “Pođi jer će ga Gospodin dati u ruke kralju!”


text:
Kralj Izrćlov odvrati Jošafatu: “Ima još jedan preko kojega bismo mogli upitati Gospodina. Ali ja ga ne mogu podnijeti jer mi nikada ne proriče dobro, nego samo zlo: to je Mihej, sin Jimlin.” A Jošafat reče: “Neka kralj ne govori tako!”


text:
Izrćlov kralj i Jošafat, Judin kralj, sjedili su, svaki na svojem prijestolju, u kraljevskim haljinama, na trgu kod samarijskih vrata. I svi su proroci pred njima prorokovali.


text:
Sedekija, Kenaanin sin, napravio je sebi željezne rogove i vikao je: “Ovako govori Gospodin: Tako ćeš probosti Aramejce dokle ih ne uništiš!”


text:
Svi drugi proroci prorokovali su isto tako: “Pođi samo na Ramot Gilead! Uspjet ćeš. Gospodin će ga dati u ruke kralju.”


text:
Poslanik koji je bio otišao da dovede Miheju, reče mu: “Pazi dobro, proroci su kralju jednoglasno obećali sreću. Pa i ti, kao svaki od njih, prorokuj i navješćuj sreću!”


text:
Kad je došao kralju, upita ga kralj: “Miheju, hoćemo li poći u rat na Ramot Gilead ili da odustanemo?” On mu odgovori “Pođi! Uspjet ćeš. Gospodin će ga dati u ruke kralju.”


text:
A kralj mu odvrati: “Koliko ću te puta zaklinjati da mi navijestiš samo čistu istinu, u ime Gospodnje?” Tada on reče: “Vidim sav narod Izrćlov razasut po brdima,


text:
kao ovce koje nemaju pastira. Gospodin reče: Oni nemaju gospodara; zato neka se svaki vrati kući u miru!” "


text:
A onaj nastavi: “Zato čuj riječ Gospodnju: Vidjeh Gospodina gdje sjedi na svojem prijestolju, a sva vojska nebeska stoji mu s desne i s lijeve strane.


text:
I Gospodin upita: Tko će zaludjeti Ahaba da pođe na vojsku i da padne pred Ramotom Gileadom? Jedan odvrati ovo, drugi ono.


text:
Odgovori: Poći ću tamo i postat ću lažljiv duh u ustima svih njegovih proroka. Tada on reče: Možeš ga zaludjeti. Tebi će to poći za rukom. Idi, učini tako!


text:
I tako je, eto, Gospodin stavio lažljiva duha u usta svim tvojim prorocima. Jer je Gospodin zaključio zlo po tebe.”


text:
Tada pristupi Sedekija, sin Kenaanin, i udari Miheja po obrazu i reče: “Kako je Duh Gospodnji otišao od mene da govori s tobom?”


text:
Mihej odvrati: “Doznat ćeš to onoga dana kad ćeš morati bježati iz jedne sobe u drugu, da se sakriješ.”


text:
Potom zapovjedi kralj Izrćlov: “Uhvati Miheja, odvedi ga gradskom zapovjedniku Amonu; kraljeviću Joašu."


text:
I javi: Ovako zapovijeda kralj: Bacite toga čovjeka u tamnicu i držite ga na vodi i kruhu dok se ne vratim čitav i zdrav!”


text:
Mihej odgovori: “Ako se ti zaista vratiš čitav i zdrav, onda Gospodin nije govorio preko mene.” Još reče: “čujte to, svi narodi!”


text:
A Izrćlov kralj reče Jošafatu: “Ja ću se preodjenuti i tako poći u boj. Ti samo zadrži svoje haljine!” Tako se preodjene Izrćlov kralj i pođe u boj.


text:
A aramejski kralj bio je zapovjedio zapovjednicima, a bila su trideset i dvojica nad njegovim ratnim kolima: “Ne borite se ni sa kim, bio malen ili velik, nego samo s Izrćlovim kraljem!”


text:
I kad zapovjednici ratnih kola ugledaše Jošafata, pomisliše: “To može biti samo Izrćlov kralj”, i oboriše se na njega. A Jošafat povika.


text:
A jedan momak onako nasreću odape svoj luk i pogodi Izrćlova kralja tamo gdje se sastaje oklop. Tad ovaj zapovjedi svojemu vozaču: “Okreni i izvedi me iz boja, jer sam ranjen.”


text:
Ali je boj onoga dana bio sve žešći, i tako je morao kralj izdržati uspravno stojeći u kolima nasuprot Aramejcima. Navečer on umre. Krv iz rane bila se izlila u kola.


text:
O sunčevu zalazu odjeknu glas kroz tabor: “Svaki neka se vrati u svoj grad i svojoj kući! Jer je kralj mrtav.”


text:
Kad su prali kola na samarijskom jezeru, lizali su psi njegovu krv, i bludnice su se kupale u njemu, kao što je to bio navijestio Gospodin.


text:
Ostala Ahabova povijest, i sva njegova djela, i gradnja palače od slonove kosti, i utvrđenje svih gradova, to je zapisano u knjizi povijesti Izrćlovih kraljeva.


text:
Imao je Jošafat trideset i pet godina kad je postao kralj, i vladao je u Jeruzalemu dvadeset i pet godina. Mati mu se zvala Azuba i bila je kći Šilhijeva.


text:
On je posve išao putem svojega oca Ase i nije odstupao od njega, i činio je što se sviđalo Gospodinu.


text:
Ostala Jošafatova povijest, pobjede koje je izvojevao i ratovi što ih je vodio, to je zapisano u knjizi povijesti kraljeva nad Judom.


text:
Jošafata dade sagraditi taršiške lađe kako bi išle u Ofir po zlato. Ali ne stigoše tamo jer se lađe razbiše u Esjon Geberu.


text:
Tada Ahazja, Ahabov sin, predloži Jošafatu: “Moji bi ljudi mogli ići s tvojima na lađe.” Ali Jošafat ne pristade na to.


text:
Kad je Jošafat bio počinuo kod svojih otaca, pokopaše ga kod njegovih otaca, u gradu njegova djeda Davida. Umjesto njega postade kralj njegov sin Joram.


text:
Ahazja, sin Ahabov, postade u Samariji Izrćlov kralj u sedamnćstoj godini Jošafatova kraljevanja nad Judom i vladao je dvije godine nad Izrćlom.


text:
činio je što se nije sviđalo Gospodinu, i išao je putovima svojega oca i majke, i putem Jeroboama, Nebatova sina, koji je bio Izrćla naveo na grijeh.


text:
On je služio Baalu i klanjao mu se. Time je razgnjevio Gospodina, Boga Izrćlova, isto kao što je to bio činio njegov otac.


text:
A jednoga dana pade Ahazja u Samariji kroz rešetku na prozoru iz gornje sobe i ozlijedi se. Potom posla poslanike i reče im: “Idite, pitajte Baal Zebuba, ekronskoga boga, hoću li ozdraviti od ove ozljede!”


text:
Ali anđeo Gospodnji zapovjedi Iliji, Tišbijcu: “Ustani, iziđi ususret poslanicima samarijskog kralja i reci im: Zar nema Boga u Izrćlu, pa idete Baal Zebubu, bogu u Ekronu, da ga pitate?


text:
Zato govori Gospodin ovako: Postelju na koju si legao ne ćeš više ostaviti. Jer moraš umrijeti.” I ode Ilija svojim putem.


text:
Oni mu odgovoriše: “Jedan čovjek dođe nam ususret i reče nam: Idite, vratite se kralju, koji vas je poslao, i javite mu: Ovako govori Gospodin: Zar nema Boga u Izrćlu pa šalješ poslanike Baal Zebubu, bogu u Ekronu, da ga pitaš? Zato ne ćeš više ostaviti postelju na koju si legao. Jer moraš umrijeti.”


text:
Oni mu odgovoriše: “Bio je čovjek koji je nosio dlakavu haljinu i oko bedara kožnat pojas.” Tada on povika: “To je Ilija, Tišbijac!”


text:
Potom posla k njemu pedesetnika s njegovom pedesetoricom. Kad ovaj dođe k njemu, on je upravo sjedio na vrhuncu gore. On ga pozva: “čovječe Božji, kralj zapovijeda: Siđi!”


text:
A Ilija odgovori pedesetniku: “Ako sam čovjek Božji, neka padne oganj s neba i proždre tebe i tvoju pedesetoricu!”  I pade oganj s neba i poždre njega i njegovu pedesetoricu.


text:
Opet posla k njemu drugoga pedesetnika s njegovom pedesetoricom. Ovaj mu zapovjedi: “čovječe Božji, ovako zapovijeda kralj: Siđi brže!”


text:
A Ilija im odgovori: “Ako sam čovjek Božji, neka padne oganj s neba i proždre tebe i tvoju pedesetoricu!” I pade oganj Božji s neba i proždre njega i njegovu pedesetoricu.


text:
Potom posla još trećega pedesetnika s njegovom pedesetoricom. Kad taj treći pedesetnik dođe, pade pred Iliju na koljena i zamoli ga za milost i reče: “čovječe Božji, poštedi moj život i život ove pedesetorice tvojih slugu!


text:
Eto, oganj pade s neba i proždre oba prijašnja pedesetnika s njihovom pedesetoricom. A sad poštedi barem mene!”


text:
Tada reče anđeo Gospodnji Iliji: “Idi samo s njim! Ne boj ga se!” I tako on ustade i ode s njim kralju.


text:
I reče mu: “Ovako govori Gospodin: Jer si poslao poslanike k Baal Zebubu, bogu u Ekronu, da ga pitaju, kao da nema Boga u Izrćlu kojeg bi pitao, ne ćeš više ostaviti postelju na koju si legao, nego ćeš umrijeti!”


text:
I umre po riječi Gospodnjoj koju je bio navijestio Ilija. Umjesto njega postane kralj Joram, u drugoj godini kraljevanja Jorama, Jošafatova sina, nad Judom; jer on nije bio ostavio sina. "


text:
Ilija zamoli Elizeja: “Ostani ovdje! Gospodin me šalje u Betel.” A Elizej odvrati: “Tako živ bio Gospodin i tako živ bio ti sam, ja te ne ostavljam!” I tako siđoše u Betel.


text:
Proročki učenici, koji su živjeli u Betelu, dođoše k Elizeju i upitaše ga: “Znaš li da će Gospodin danas tvoga gospodara uzeti od tebe k sebi?” On odgovori: “Jest, znam; šutite!”"


text:
I još ga jednom zamoli Ilija: “Elizeju, ostani ipak ovdje! Gospodin me šalje u Jerihon.” A on odvrati: “Tako živ bio Gospodin i tako živ bio ti sam, ja te ne ostavljam!” I tako dođoše u Jerihon.


text:
Proročki učenici, koji su živjeli u Jerihonu, pristupiše k Elizeju i upitaše ga: “Znaš li da će Gospodin danas tvoga gospodara uzeti od tebe k sebi?” On odgovori: “Jest, znam; šutite!”"


text:
Opet ga zamoli Ilija: “Ostani ipak ovdje! Gospodin me poslao na Jordan.” A on odvrati: “Tako živ bio Gospodin i tako živ bio ti sam, ja te ne ostavljam!” I tako nastaviše svoj put obojica zajedno.


text:
Pedeset proročkih učenika išlo je s njima, ali ostadoše po strani, na nekoj udaljenosti, kad se njih dvojica zaustaviše kod Jordana.


text:
Ilija uze svoj plašt, smota ga i udari njim po vodi. Ona se razdijeli na obje strane te prijeđoše obojica po suhu.


text:
Kad su bili prijeko, reče Ilija Elizeju: “Moli samo, ako ti trebam još što učiniti prije nego budem uzet od tebe!” Elizej odgovori: “Neka dvije trećine tvog duha prijeđe na mene!”


text:
Onaj reče: “Tražiš veliku stvar. Ako budeš smio pribivati kad budem uzet od tebe, bit će ti tako, inače neće.”


text:
Dok su dalje išli razgovarajući, dođoše odjednom ognjena kola s ognjenim konjima i rastaviše ih obojicu. Ilija se odveze u vihoru put neba.


text:
Kad to Elizej vidje, povika glasno: “Oče moj, oče moj! Kola Izrćlova i njegovi konjanici!” Kad ga više nije vidio, uze svoje haljine i razdere ih na dvoje.


text:
Tamo uzme plašt koji je bio spao s Ilije, udari njim po vodi i povika: “Gdje je sad Gospodin, Bog Ilijin?” I kako on udari po vodi, razdijeli se ona na obje strane, i Elizej prijeđe.


text:
Kad proročki učenici iz Jerihona vidješe to s druge strane, povikaše: “Duh Ilijin počinu na Elizeju!” Oni mu dođoše ususret, baciše se pred njim na zemlju ničice


text:
i rekoše mu: “Ovdje ima pedeset tvojih slugu, junaka. Neka oni idu i neka traže tvoga gospodara! Možda ga je odveo Duh Gospodnji i uklonio ga na kakvo brdo ili u koju dolinu.” A on odvrati: “Ne šaljite ih!”


text:
A kad su jednako navaljivali na nj, izjavi: “Pošaljite ih samo!” I poslaše pedeset ljudi. Oni su ga tražili tri dana, ali ga ne nađoše.


text:
A stanovnici grada rekoše Elizeju: “Položaj je grada doduše dobar, kako vidiš, gospodaru, ali je voda zla. Zato okolica uzrokuje pobacivanja.”


text:
iziđe on na izvor, baci u nj sol i reče: “Ovako govori Gospodin: Ozdravljam ovu vodu. Odsad ona više ne će uzrokovati ni smrti ni pobacivanja.”


text:
Otamo ode u Betel. Kad je išao putem, iziđoše mala djeca iz grada, i rugala su mu se i vikala mu: “Hodi, ćelavče; hodi, ćelavče!”"


text:
On se obazre i kad ih vidje, prokle ih u ime Gospodnje. Tada iziđoše dvije medvjedice iz šume i rastrgaše četrdeset i dvoje djece između njih.


text:
Joram, Ahabov sin, postane kralj nad Izrćlom u Samariji u osamnćstoj godini Jošafatova kraljevanja nad Judom. On je vladao dvanćst godina.


text:
činio je ono što se nije sviđalo Gospodinu, iako ne u onoj mjeri u kojoj su to činili njegov otac i mati. On je naime dao ukloniti Baalove stupove, koje je bio podigao njegov otac.


text:
Ali je ostao tvrdo u grijesima Nebatova sina Jeroboama, na koje je bio naveo Izrćla i nije odstupio od njih.


text:
Meša, moapski kralj, bavio se je stočarstvom. On je za danak morao Izrćlovu kralju davati sto tisuća janjaca i vunu od sto tisuća ovnova.


text:
Ujedno posla Jošafatu, Judinu kralju, ovu vijest: “Kralj moapski je otpao od mene. Ne ćeš li poći sa mnom u rat protiv Moapaca?” On odgovori: “Hoću, poći ću. Ja ti stojim posve na raspolaganju. Moj je narod tvoj narod, moji su konji tvoji konji.”


text:
I tako iziđe Izrćlov kralj s Judinim kraljem i s edomskim kraljem. Kad su bili prevalili sedam dana hoda, nestade vode za vojsku i za stoku, što je išla s njima.


text:
Tada povika Izrćlov kralj: “Jao, Gospodin nas, tri kralja, dozva ovamo da nas preda u ruke Moapcima!”


text:
Jošafat upita: “Ima li tu koji Gospodnji prorok, preko kojega bismo mogli upitati Gospodina?” Jedan od ljudi kralja Izrćlova odgovori: “Ovdje je Elizej, Šafatov sin, koji je Iliji polijevao vodom ruke.”


text:
Jošafat potvrdi: “U njega je riječ Gospodnja.” I kad su bili otišli k njemu, Izrćlov kralj i Jošafat i edomski kralj,


text:
reče Elizej kralju Izrćlovu: “Što ja imam s tobom? Obrati se prorocima svojega oca i svoje majke!” A kralj Izrćlov odvrati: “Ipak ne! Je li možda Gospodin dozvao nas, tri kralja, ovamo zato da nas preda u ruke Moapcima?”


text:
Elizej odgovori: “Tako živ bio Gospodin nad vojskama, u čijoj sam službi: Kad ne bih gledao na Jošafata, Judina kralja, tebe ne bih ni pogledao.


text:
Dovedite mi sada jednog svirača na harfi!”  Kad je svirač udarao u žice, dođe ruka Gospodnja nad njega


text:
Jer ovako govori Gospodin: Ne ćete osjetiti vjetra i ne ćete vidjeti dažda. Ipak će se ova dolina napuniti vodom, tako da mognete piti, vi s vašom stokom i s vašom teglećom marvom.


text:
Sve ćete tvrde gradove i sve izabrane gradove osvojiti, sva ćete plodna drveta posjeći, sve ćete izvore zatrpati i svaku ćete dobru njivu kamenjem zatrti.”


text:
I zaista, drugog jutra, u doba kad se prinosi žrtva, dođe odjednom voda od Edoma, tako da je bila poplavljena sva okolina.


text:
Kad Moapci dočuše da su izišli kraljevi kako bi na njih udarili, sazvaše sve za oružje sposobne ljude. Namjestiše se na granici.


text:
I rano ujutro, kad ogranu sunce nad onom vodom, učini se Moapcima da je prema njima voda crvena kao krv.


text:
Oni povikaše: “To je krv! Sigurno su se kraljevi pobili i jedan drugoga pogubili. Sada na plijen, Moapci!”


text:
A kad dođoše do izrćlskoga tabora, podigoše se Izrćlci i natjeraše Moapce u bijeg, pritisnuše ih i zadaše Moapcima još daljnje poraze.


text:
Gradove razoriše, i na svaku dobru njivu baciše svaki po kamen, dok nije bila sva zasuta. Sve izvore zatrpaše i sve plodno drveće posjekoše. Napokon ostade još samo grad na stijeni, Kir Hareset. Njega opkoliše praćkari i stadoše se na nj nabacivati.


text:
I vidje moapski kralj da više nije dorastao boju. On uze sedam stotina teško naoružanih ratnika i pokuša prodrijeti kod edomskoga kralja. Ali ne uspije.


text:
Tada uze svojega prvorođenog sina, koji je nakon njega trebao postati kralj, i prinese ga kao žrtvu paljenicu na zidu. To se silno zgadilo Izrćlcima. Oni odoše od njega i vratiše se u svoju zemlju.


text:
Jedna od žena proročkih učenika zamoli Elizeja: “Moj je muž, tvoj sluga, umro. Znaš da je tvoj sluga bio štovatelj Gospodina. Sad dolazi vjerovnik i uzet će mi sebi oba moja sina za robove.”


text:
Elizej je upita: “Što da ti učinim? Reci mi što imaš u kući!” Ona odvrati: “Sluškinja tvoja nema ništa u kući do posudicu ulja.”


text:
Onda odi kući, zaključaj vrata za sobom i za svoja oba sina i ulijevaj u sve te posude! Kad je jedna puna, stavi je na stranu!”


text:
I ona ode od njega, zaključa vrata za sobom i za svojim sinovima; oni su joj dodavali posude, a ona je ulijevala."


text:
Kad su posude bile pune, reče ona svomu sinu: “Daj mi još jednu posudu!” On joj odgovori: “Nema više nijedne!” Tada prestade teći ulje.


text:
Ona ode i kaza čovjeku Božjemu. On reče: “Idi, prodaj ulje i plati svojim vjerovnicima! Od onoga što preostane, možeš živjeti sa svojim sinovima.”


text:
Jednoga dana prolazio je Elizej pokraj Šunama. Tamo je živjela neka ugledna žena. Ona mu ponudi jelo, i kada bi god tamo prolazio, navraćao se k njoj na jelo.


text:
Mi ćemo mu napraviti malu, zidanu gornju sobu, pa mu namjestiti postelju, stol, stolicu i svjetiljku. Kad nam onda dođe, može se tamo skloniti.”


text:
I on zapovjedi sluzi: “Kaži joj: Ti si se za nas toliko pobrinula. Što hoćeš da ti učinim? Imaš li što da progovorimo za te kralju ili vojskovođi?” Ona odgovori: “Ja živim među svojima.”


text:
On opet upita: “Što bi joj se moglo učiniti?” Gehazi odgovori: “Eto, nažalost, nema sina, a muž joj je star.”


text:
I on reče: “Dogodine, u ovo doba, milovat ćeš sina.” A ona odvrati: “Nemoj, gospodaru moj! Ne varaj svoju sluškinju, ti, Božji čovječe!”


text:
Potom pozva svoga muža i zamoli ga: “Pošalji mi jednoga slugu i jednu magaricu! Idem brzo Božjemu čovjeku i opet natrag.”


text:
Potom dade osedlati magaricu i zapovjedi svom sluzi: “Tjeraj samo jednako i nemoj mi zastajati nigdje, osim kad ti kažem!”


text:
Tako ode i dođe k Božjemu čovjeku na Karmel. Kad je Božji čovjek ugleda izdaleka, reče svomu sluzi Gehaziju: “Ta ovdje je naša Šunamka!


text:
Trči pred nju i pitaj je: Jesi li zdravo? Je li zdravo tvoj muž i dječak?” Ona odgovori: “Zdravi smo.”


text:
Ali kad dođe k Božjemu čovjeku na goru, ogrli mu noge. Gehazi pristupi i htjede je odgurnuti. Ali Božji čovjek reče: “Pusti je! Jer je duboko rastužena. A Gospodin krije od mene i nije mi javio.”


text:
Tada on zapovjedi Gehaziju: “Opaši svoja bedra, uzmi moj štap u ruku, pa idi! Ako susretneš koga, ne pozdravljaj ga, i ako te tko pozdravi, ne zahvaljuj mu! Stavi moj štap na dječakovo lice!”


text:
A dječakova mati povika: “Tako živ bio Gospodin i tako živ bio ti sam, ne puštam te!” I on se diže i pođe s njom.


text:
Gehazi je bio međutim otišao naprijed i stavio štap na dječakovo lice. Ali nije se moglo opaziti ni glasa ni znaka života. Stoga ode natrag ususret (Elizeju) i javi mu da se dječak nije probudio.


text:
Potom se pope na postelju i leže na dječaka. Stavi svoja usta na njegova usta, svoje oči na njegove oči i svoje ruke na njegove ruke. I dok je on bio tako ispružen po njemu, ugrija se dječakovo tijelo.


text:
Potom se on povuče natrag i pođe po kući jednom ovamo i onamo, pope se opet na postelju i pruži se još jednom po njemu. Tada kihnu dječak sedam puta. Onda otvori dječak svoje oči.


text:
I zovnu on Gehazija i zapovjedi mu: “Dovedi našu Šunamku!” On je zovnu, i kad ona dođe k njemu i reče joj on: “Uzmi svoga sina!”,


text:
Elizej dođe opet u Gilgal, kad je upravo bila glad u zemlji. I dok su proročki učenici sjedili pred njim, zapovjedi on svom sluzi: “Pripremi veliki kuhinjski lonac i skuhaj jelo za proročke učenike!”


text:
Tada jedan ode u polje kako bi nabrao zelja. Nađe tamo divlju povijušu i istrgnu s nje divljih ugoraka, tako da je njima napunio svoj plašt. Tada dođe kući i sasiječe ih za jelo u kuhinjski lonac; jer ih nije poznavao."


text:
A kad usuše ljudima jelo, i oni stadoše jesti, povikaše iza glasa: “U loncu je smrt, čovječe Božji!” I nisu mogli dalje jesti.


text:
A on zapovjedi: “Donesite ovamo brašna!” Baci to u lonac i reče: “Uspi ljudima, neka jedu!” I nije bilo više ništa škodljivo u loncu.


text:
Jednoga dana dođe netko iz Baal Šališe, donese čovjeku Božjemu u svojoj torbi kruhove od prvina, dvanćst ječmenih kruhova i istučene klasove. On zapovjedi: “Daj ljudima, neka jedu!”


text:
A sluga odvrati: “Kako to mogu postaviti pred stotinu ljudi?” A on odvrati: “Daj ljudima, neka jedu! Jer tako govori Gospodin: Vi ćete jesti i još će od toga preteći.”


text:
Naaman, vojskovođa aramskoga kralja, bio je čovjek koji je svojem gospodaru mnogo vrijedio i bio vrlo ugledan, jer je po njemu Gospodin bio podijelio Aramejcima pobjedu. Ali taj čovjek, veliki junak, bio je gubav.


text:
A bili su Aramejci u jednom boju zarobili i odveli iz izrćlske zemlje mladu djevojku. Ona je postala sluškinja kod Naamanove žene.


text:
Ona reče svojoj gospodarici: “O, kad bi moj gospodar bio kod proroka u Samariji! On bi ga onda iscijelio od njegove gube.”


text:
Aramejski kralj odvrati: “Dobro, odi tamo! Ja ću po tebi poslati pismo Izrćlovu kralju.” Tako se on zaputi, uze sa sobom deset talenata srebra, šest tisuća šekela zlata i desetore svečane haljine


text:
i predade Izrćlovu kralju pismo s ovim sadržajem: “S ovim pismom šaljem k tebi svoga slugu Naamana, da ga iscijeliš od njegove gube.”


text:
Kad je Izrćlov kralj bio pročitao pismo, razdere svoje haljine i povika: “Zar sam ja Bog, koji može ubiti i život vratiti, pa ovaj šalje k meni da čovjeka oslobodim od njegove gube? Tu vidite jasno da on traži svađu sa mnom.”


text:
Kad sazna Elizej, Božji čovjek, da je Izrćlov kralj razdro svoje haljine, posla kralju i poruči mu: “Zašto si razderao svoje haljine? Neka dođe k meni, da upozna kako postoji prorok u Izrćlu!”


text:
Elizej mu dade priopćiti preko jednoga glasnika: “Idi, okupaj se sedam puta u Jordanu, pa ćeš opet postati zdrav i čist!”


text:
Naaman se na to ozlovolji, pođe i primijeti: “Mislio sam da će on sam izići, preda me stupiti, ime Gospodina, Boga svojega, zazvati, svoju ruku prema svetištu uzdignuti i tako gubu oduzeti.


text:
Nisu li Abana i Parpar, rijeke u Damasku, bolje od svih voda u Izrćlu? Ne bih li postao čist kad bih se okupao u njima?” I on se okrenu i ode otamo pun gnjeva.


text:
Ali njegove mu sluge pristupiše i rekoše mu: “Poštovani oče, da je prorok tražio od tebe što teško, ti bi to sigurno učinio. Koliko bi više onda trebao učiniti samo ono što on od tebe traži: da se okupaš, pa da postaneš čist!”


text:
On dakle siđe k Jordanu i zaroni u nj sedam puta, po uputi Božjega čovjeka. I njegovo tijelo postane tako čisto kao tijelo maloga djeteta.


text:
Tada se vrati Božjem čovjeku sa svom svojom pratnjom. Kad dođe, stupi pred njega i reče: “Sad znam da na svoj zemlji nema Boga nego samo u Izrćlu. Pa uzmi dar od svojega sluge!”


text:
Ali on odvrati: “Tako živ bio Gospodin, u čijoj sam službi, ne uzimam ništa.” I premda je na nj navaljivao, on ne htjede uzeti.


text:
Napokon zamoli Naaman: “Kad eto ne ćeš, a ono neka se meni, tvojemu sluzi, da ove zemlje koliko mogu ponijeti dvije mazge. Jer tvoj sluga ne će više prinositi žrtava paljenica i klanica nijednome drugom bogu osim Gospodinu.


text:
Ali Gospodin neka oprosti ovo tvojemu sluzi: Kad moj kraljevski gospodar uđe u Rimonov hram, da se tamo pokloni, i pritom se nasloni na moju ruku, onda neka bih se i ja smio pokloniti u Rimonovu hramu, kad se on pokloni u Rimonovu hramu. Neka bi to Gospodin oprostio tvom sluzi!”


text:
pomisli Gehazi, sluga Božjega čovjeka Elizeja: “Gospodar je moj jeftino otpremio toga Aramejca Naamana i nije ništa uzeo od onoga što je on bio donio sa sobom. Tako živ bio Gospodin! Potrčat ću za njim i uzet ću nešto od njega.”


text:
I tako Gehazi otrča za Naamanom. Kad ga spazi Naaman gdje trči za njim, nagnu se s kola k njemu i upita ga: “Treba li što?”


text:
On odgovori: “Jest, moj me gospodar šalje da ti kažem: Upravo sada dođoše k meni dva mladića iz Efrajimove gore, proročki učenici. Daj mi za njih talenat srebra i dvije svečane haljine!”


text:
Naaman odvrati: “Ugodi mi i uzmi dva talenta!” I natjera ga i sveza dva talenta u dvije vreće, uz to dvije svečane haljine. On ih predade dvojici slugu. Oni su to nosili pred njim.


text:
Tada on uđe i stane pred svojega gospodara. Elizej ga upita: “Odakle dolaziš, Gehazi?” On odgovori: “Tvoj sluga nije bio izišao.”


text:
Ali mu onaj reče: “Nisam li bio u duhu ondje kad se je netko iz svojih kola nagnuo k tebi? Nisi li ti uzeo novce da sebi nabaviš haljine, maslinike, vinograde, ovce i goveda, sluge i sluškinje?


text:
I zato guba Naamanova neka prione vječno za te i za tvoje potomke!” I ostavi ga, a onaj posta bijel od gube kao snijeg.


text:
Jednoga dana rekoše proročki učenici Elizeju: “Eto vidi, prostor koji mi ovdje kod tebe zauzimamo pretijesan nam je!


text:
Mi ćemo poći na Jordan, tamo ćemo svaki uzeti po gredu i ovdje ćemo sebi napraviti stan.” On odgovori: “Idite samo!”


text:
Kad je jedan tesao gredu, padne mu željezna sjekira u vodu. On povika i reče: “Joj, gospodaru! Još mi je ona posuđena.”


text:
A čovjek Božji upita: “Kamo je pala?” Onaj mu pokaza mjesto. I on odreza sebi komad drveta, baci ga tamo i učini da sjekira ispliva.


text:
Kad je aramejski kralj ratovao protiv Izrćla, učini sa svojim slugama ovaj dogovor: “Na tom i na tom mjestu ćete se utaboriti!”


text:
A Božji čovjek posla kralju Izrćlovu i poruči mu: “čuvaj se da ne prolaziš onim mjestom! Jer su tamo Aramejci u zasjedi.”


text:
Izrćlov kralj posla dakle na mjesto koje mu je bio označio Božji čovjek. Svaki put kad bi ga opomenuo, bio je na oprezu. To se je dogodilo više puta.


text:
Zbog toga se razgnjevi aramejski kralj. On pozva svoje sluge i upita ih: “Biste li mi mogli reći tko se od nas drži uz Izrćlova kralja?”


text:
Jedan od njegovih slugu odgovori: “Nije tako, moj gospodaru i kralju, nego Elizej, prorok u Izrćlu, priopćuje Izrćlovu kralju čak riječi koje govoriš u svojoj spavaonici.”


text:
Tada zapovjedi: “Idite, pogledajte gdje on stanuje, da pošaljem tamo te ga uhvate!” Javiše mu da je u Dotanu.


text:
A kad se ujutro diže sluga Božjega čovjeka i iziđe, stajala je oko grada vojska s konjima i kolima. Njegov ga sluga upita: “Jao, gospodaru, što da učinimo?”


text:
A on odvrati: “Ne boj se! Jer onih koji su na našoj strani ima više negoli je onih koji su na njihovoj strani.”


text:
I pomoli se Elizej: “Gospodine, otvori mu oči, da vidi!” I Gospodin otvori oči sluzi, i on vidje kako je gora oko Elizeja puna ognjenih konja i kola.


text:
I kad neprijatelji pođoše protiv njega, pomoli se Elizej Gospodinu: “Udari te ljude sljepoćom!” I udari ih sljepoćom, kako je to bio zamolio Elizej.


text:
Nato se okrenu Elizej k njima: “To nije pravi put, i to nije pravi grad. Hajdete za mnom! Ja ću vas odvesti čovjeku kojega tražite.” I odvede ih u Samariju.


text:
Kad su bili došli u Samariju, pomoli se Elizej: “Otvori im sad oči, da vide!” Gospodin im tada otvori oči i vidješe odjednom da su usred Samarije.


text:
A on odvrati: “Ne! Zar ćeš sasjeći one što ih nisi zarobio svojim mačem i lukom? Iznesi im jela i pića, neka jedu i piju! Onda neka idu kući svojemu gospodaru!”


text:
On im, dakle, zgotovi veliku gozbu i oni su jeli i pili. Tada ih otpusti, i oni se vratiše svom gospodaru. Od toga vremena nisu više upadale aramejske čete u izrćlsku zemlju.


text:
Nakon nekog vremena skupi Ben Hadad, aramejski kralj, svu svoju vojsku, iziđe pred Samariju i opkoli je.


text:
Nastade strahovita glad u Samariji. Oni su je opsjedali tako dugo dok nije magareća glava vrijedila osamdeset šekela srebra, a četvrt kaba golubljeg izmeta pet šekela srebra.


text:
Kad je jednom Izrćlov kralj išao po bedemu, povika mu jedna žena: “Pomozi mi, moj gospodaru i kralju!”


text:
On odvrati: “Ako ti ne pomogne Gospodin, kako ću ti ja pomoći? Možda kojim darom s gumna ili iz tijeska?”


text:
I kralj je upita: “Što ima?” Ona odgovori: “Ova ovdje žena reče mi: Daj ovamo svoje dijete, da ga danas pojedemo! Moje ćemo dijete pojesti sutra.


text:
Skuhasmo dakle moje dijete i pojedosmo ga. A kad joj sljedećega dana rekoh: Daj ovamo svoje dijete, da ga pojedemo, tad ona sakri svoje dijete.”


text:
Kad je kralj čuo ženine riječi, razdre svoje haljine. Kako je išao po bedemu, vidje narod, da je on na golom tijelu nosio pokorničku odjeću.


text:
I on povika: “Neka me kazni Bog kako hoće, ako glava Elizeja, Šafatova sina, još danas ostane na njemu!”


text:
Elizej je bio u svojoj kući dok su starješine sjedile kod njega. Tada kralj posla naprijed jednoga čovjeka. Prije nego poslanik stiže k njemu, reče Elizej starješinama: “Eto, on šalje toga krvnika da mi odsiječe glavu! Pazite! čim poslanik dođe, zaključajte vrata i oduprite mu se vratima. Ne čuje li se već za njim udaranje nogu njegova gospodara?”


text:
Dok je još govorio s njima, stupi već i kralj pred njega i reče: “Kad Gospodin nanosi takvo zlo, kako ću se još uzdati u Gospodina?”


text:
A Elizej navijesti: “čujte riječ Gospodnju! Ovako govori Gospodin: Sutra će u ovo doba na vratima Samarije biti jedna mjerica bijeloga brašna za šekel, a dvije mjerice ječmenoga brašna za šekel.”


text:
Dvorski činovnik, na čiju se ruku kralj naslanjao, odgovori Božjemu čovjeku: “I kad bi Gospodin načinio okna na nebu, kako bi se moglo takvo što zbiti?” A onaj odvrati: “Vidjet ćeš svojim očima, ali ga ne ćeš jesti.”


text:
A bila su izvan gradskih vrata četiri gubava čovjeka. Oni rekoše jedan drugomu: “Što ćemo ovdje stajati dok ne umremo?


text:
Ako odemo u grad gdje je glad, umrijet ćemo tamo. A ostanemo li ovdje, umrijet ćemo ovdje. Zato hajdemo u tabor Aramejaca! Ako nas ostave na životu, ostat ćemo na životu; ako nas pogube, pa umrijet ćemo.”"


text:
Oni se, dakle, u sumrak podigoše kako bi se zaputili u tabor Aramejaca. Dođoše do kraja aramejskoga tabora. Ali nigdje nije bilo nikoga.


text:
Gospodin je naime bio učinio da se u taboru Aramejaca čuje lupa kola i konja i buka velike vojske tako da su govorili jedan drugomu: “Sigurno je Izrćlov kralj protiv nas unajmio hetitske i egipatske kraljeve da udare na nas.”


text:
Zato su se u sumrak bili podigli i pobjegli. Svoje šatore, svoje konje i magarce, sav tabor, kao što je bio, bili su ostavili i pobjegli, da spase svoj život.


text:
Kad su oni gubavci bili došli na drugi kraj tabora, uđoše u jedan šator, najedoše se i napiše se, uzeše sa sobom srebro, zlato i haljine i odoše da to sakriju. Onda se vratiše i uđoše u drugi šator. I taj oplijeniše i opet odoše. I plijen sakriju.


text:
Tada među sobom rekoše: “Ne smijemo tako činiti. Današnji je dan dan radosne vijesti. Ako šutimo i do sutra rano čekamo, bit ćemo krivi. Zato hajdemo to javiti u kraljevsku palaču!”


text:
Podigoše se dakle, dozvaše gradske vratare i kazaše im: “Dođosmo u tabor Aramejaca. Ali tamo nismo nikoga vidjeli ni čuli, samo povezani konji i magarci, i šatori, kako su bili prije.”


text:
Kralj se diže još u noći i reče svojim slugama: “Kazat ću vam što Aramejci hoće s nama: Oni znaju da gladujemo. Zato su ostavili tabor, da se sakriju u slobodnu polju, a misle: Kad iziđu iz grada, pohvatat ćemo ih žive i provalit ćemo u grad.”


text:
A jedan od njegovih slugu predloži: “Neka se ipak uzme pet konja od onih koji su još preostali ? to je sve što je ostalo u svemu Izrćlovu mnoštvu jer druge pojedoše ? pa ih pošaljimo i izvidimo!”


text:
Uzeše dakle dvoja kola s konjima, i kralj ih posla za aramejskom vojskom i zapovjedi: “Idite, izvidite!”


text:
Oni odoše za njima do Jordana. Sav je put bio pokriven haljinama i oružjem što su ih Aramejci bili pobacali pri svojemu bijegu. Tada se poslanici vratiše i javiše kralju.


text:
I narod iziđe i oplijeni aramejski tabor. Jedna mjerica bijeloga brašna bila je za šekel i dvije mjerice ječmenoga brašna za šekel, kao što je bio unaprijed kazao Gospodin.


text:
Kralj je bio postavio na vrata onoga dvorskog činovnika na čiju se je ruku naslanjao. Pritom ga je narod pregazio na vratima. On umre kao što je bio unaprijed kazao Božji čovjek kad je bio kralj došao k njemu.


text:
Kad naime Božji čovjek reče kralju: “Dvije mjerice ječmenoga brašna bit će sutra u ovo doba na vratima Samarije za šekel, a jedna mjerica bijeloga brašna također za šekel”,


text:
dvorski je činovnik bio odvratio Božjemu čovjeku: “I kad bi Gospodin načinio okna na nebu, kako bi se moglo takvo što dogoditi?” A onaj mu je bio odvratio: “Vidjet ćeš svojim očima, ali ga ne ćeš jesti.”


text:
Elizej je bio savjetovao ženi kojoj je sina bio vratio u život: “Ustani sa svojom obitelji, odi i skloni se negdje u tuđini! Jer je Gospodin pustio glad koja će doći na zemlju i koja će trajati sedam godina.”


text:
Žena ustade i učini kako joj je bio rekao Božji čovjek. Ode sa svojom obitelji i ostane sedam godina u filistejskoj zemlji.


text:
Kad prođe sedam godina, vrati se žena iz filistejske zemlje i ode kralju, kako bi ga zamolila za svoju kuću i njive.


text:
Kralj je upravo razgovarao s Gehazijem, slugom Božjega čovjeka, i zamoli ga da mu ispripovijeda sva čudesna djela što ih je bio učinio Elizej.


text:
I dok je on pripovijedao kralju kako je Elizej mrtva oživio, dođe žena kojoj je bio oživio sina kako bi zamolila kralja za svoju kuću i za svoju obitelj. Tada reče Gehazi: “Moj gospodaru i kralju, ovo je žena i ovo je njezin sin, onaj kojega je Elizej oživio.”


text:
Tada kralj upita ženu i ona mu sve ispripovjedi. Nato joj kralj da jednoga činovnika kojemu zapovijedi: “Gledaj da ona dobije natrag sve što je njezino, i sav prihod od njiva, i to od dana kad je ostavila zemlju pa do danas!”


text:
Jednoga dana dođe Elizej u Damask kad se upravo bio razbolio Ben Hadad, aramejski kralj. Javiše mu da je došao Božji čovjek.


text:
Tada kralj zapovjedi Hazćlu: “Uzmi sa sobom darove i idi ususret Božjemu čovjeku pa preko njega pitaj Gospodina hoću li ozdraviti od ove bolesti!”


text:
Hazćl mu iziđe ususret i uze sa sobom darove, razne dragocjenosti iz Damaska, natovarene na četrdeset deva. Kad dođe tamo, stupi pred njega i reče: “Tvoj sin Ben Hadad, aramejski kralj, šalje me k tebi i pita hoće li ozdraviti od svoje bolesti.”


text:
Kad Hazćl upita: “Zašto plače moj gospodar?”, on odgovori: “Jer znam da ćeš ti nanijeti mnogo zla Izrćlovim sinovima. Njihove tvrde gradove palit ćeš ognjem, njihove ćeš mladiće ubijati mačem, njihovu ćeš djecu satirati i njihove trudne žene parati.”


text:
Hazćl odgovori: “Zar je tvoj sluga pas da čini tako strašne stvari?” Elizej odvrati: “Gospodin mi je pokazao tebe kao aramskoga kralja.”


text:
Potom ode od Elizeja. Kad dođe k svojemu gospodaru, on ga upita: “Što je rekao Elizej?” On odgovori: “Rekao mi je da ćeš ozdraviti.”


text:
A sljedećeg dana on uze pokrivač, umoči ga u vodu, pritisnu mu ga na lice tako da je umro. I Hazćl postane kralj umjesto njega.


text:
U petoj godini kraljevanja Jorama, Ahabova sina, nad Izrćlom, kad je Judin kralj još bio Jošafat, postane Joram, Jošafatov sin, Judin kralj.


text:
I hodio je putovima kraljeva Izrćlovih, kao što je bila činila Ahabova kuća, jer je njegova žena bila Ahabova kći. Tako je činio i ono što se nije sviđalo Gospodinu.


text:
Ipak, Gospodin ne htjede zatrti Judu zbog svojega sluge Davida, jer mu je bio obećao da će njemu i njegovim sinovima vazda davati svjetiljku.


text:
Joram ode u Seir sa svim svojim ratnim kolima. Kad je jedne noći navalio, razbi Edomce, koji su ga bili opkolili, zajedno sa zapovjednicima ratnih kola, i pobježe vojska kući.


text:
Kad je Joram bio počinuo kod svojih otaca, bio je pokopan kod svojih otaca u gradu Davidovu. Umjesto njega postane kralj njegov sin Ahazja.


text:
U dvadesetoj godini kraljevanja Jorama, Ahabova sina, nad Izrćlom, postane kralj Ahazja, sin Jorama, kralja Judina.


text:
Ahazja je imao dvadeset i dvije godine kad je postao kralj. Vladao je godinu dana u Jeruzalemu. Njegova se majka zvala Atalija i bila je unuka Omrija, Izrćlova kralja.


text:
On je hodio putem Ahabove kuće i činio je ono što se nije sviđalo Gospodinu, kao što je činila Ahabova kuća, jer je bio postao svojta Ahabovoj kući.


text:
On pođe s Joramom, Ahabovim sinom, u Ramot Gilead u rat protiv Hazćla, aramskog kralja. Kad pritom Aramejci raniše Jorama,


text:
vrati se kralj Joram kako bi se u Jizreelu liječio od rana koje su mu bili zadali Aramejci kod Ramota, kad je ratovao protiv Hazćla, aramskoga kralja. Ahazja, Joramov sin, Judin kralj, dođe u Jizreelu posjetiti Jorama, Ahabova sina, jer je ležao bolestan.


text:
Prorok Elizej dozva k sebi jednoga od proročkih učenika i zapovjedi mu: “Opaši sebi bedra, uzmi ovu uljanicu sa sobom, pa idi u Ramot Gilead!


text:
Kad tamo dođeš, raspitaj se za Jehua, sina Jošafata, Nimšijeva sina! Odi tamo, odvedi ga od njegovih drugova i uvedi ga u najtajniju sobu!


text:
Uzmi onda uljanicu, izlij mu je na glavu i reci: Ovako govori Gospodin: Ovime te pomazujem za kralja nad Izrćlom. Tada otvori vrata i odmah bježi!”


text:
Kad tamo dođe, upravo su zajedno sjedili zapovjednici vojske. On reče: “Imam nalog za tebe, zapovjedniče!” Jehu upita: “Za koga od svih nas?” On odgovori: “Za tebe, zapovjedniče!”


text:
Tada se on diže i uđe u kuću. I on mu izli ulje na glavu i reče mu: “Ovako govori Gospodin, Bog Izrćlov: Pomazujem te za kralja nad Gospodnjim narodom, nad Izrćlom.


text:
Ti ćeš istrijebiti kuću Ahaba, svojega gospodara. Tako hoću na Izebeli osvetiti krv svojih slugu, proroka, i krv svih slugu Gospodnjih.


text:
Sva će Ahabova kuća izginuti. Od Ahabovih rođaka iskorijenit ću sve što je muškog roda, dorasle i nedorasle u Izrćlu.


text:
Izebelu će proždrijeti psi u jizreelskom polju, i nitko je ne će pokopati.”  Potom otvori vrata i pobježe.


text:
Kad Jehu iziđe k slugama svojega gospodara, upitaše ga: “Jesi li dobro? Zašto je došao taj smušenjak k tebi?” On im odgovori: “Znate čovjeka i ono što on govori.”


text:
A oni povikaše: “To su izgovori! Daj nam odgovor!” On odvrati: “Tako i tako mi je govorio, naime: Ovako govori Gospodin: Ja te pomazah za kralja nad Izrćlom.”


text:
Odmah uzeše svi svoje plašteve, staviše mu ih pred noge, na gole stepenice, zatrubiše u trube i povikaše: “Jehu je kralj!”


text:
Tako se pobuni Jehu, sin Jošafata, Nimšijeva sina, protiv Jorama. Joram je bio branio Ramot Gilead sa svim Izrćlom protiv Hazćla, aramskoga kralja.


text:
Tada se vratio kralj Joram, kako bi se liječio u Jizreelu od rana koje su mu bili zadali Aramejci u njegovu boju protiv Hazćla, aramskoga kralja. A Jehu reče: “Ako vam je pravo, neka nitko ne ostavlja grad potajno, da bi javio u Jizreel!”


text:
Tada Jehu sjedne u kola i odveze se u Jizreel. Jer je tamo ležao Joram bolestan, i Ahazja, Judin kralj, bio je došao tamo da bi posjetio Jorama.


text:
I kad stražar, koji je stajao na kuli u Jizreelu, ugleda Jehuovu četu kako dolazi, javi: “Vidim četu gdje dolazi.” Joram zapovjedi: “Uzmi konjanika, pošalji ga njima ususret, neka upita dolaze li u miru!”


text:
Konjanik mu dakle odjaha ususret i reče: “Kralj pita dolazite li u miru?” A Jehu mu odvrati: “Što je tebe briga dolazim li ja u miru? Okreni se i hajde za mnom!” Tada stražar javi: “Glasnik je stigao k njima, ali se ne vraća.”


text:
I posla drugoga konjanika. Kad dođe k njima, reče: “Kralj pita dolazite li u miru?” A Jehu odgovori: “Što je tebe briga dolazim li ja u miru? Okreni se i hajde za mnom!”


text:
Stražar javi: “Glasnik je stigao k njima, ali se više ne vraća. Vožnja je kao vožnja Jehua, Nimšijeva unuka; jer vozi ovamo kao pomamljen.”"


text:
I zapovjedi Joram da upregnu. I upregoše njegova kola, i Joram, Izrćlov kralj, i Ahazja, Judin kralj, izvezoše se van, svaki na svojim kolima. Oni se odvezoše ususret Jehuu, i sastadoše se s njim na njivi Jizreelca Nabota.


text:
Kad Joram ugleda Jehua, upita ga: “Dolaziš li u miru, Jehu?” On odgovori: “Kako da dolazim u miru kad još uvijek traju idolopoklonstva tvoje majke Izebele i mnoga njezina čaranja?”


text:
Ali Jehu zategnu luk i pogodi Jorama u pleća, tako da mu strijela prođe kroz srce te pade u svojim kolima.


text:
Tada zapovjedi Jehu svojemu zapovjedniku Bidkaru: “Uzmi i baci ga na njivu Jizreelca Nabota! Spomeni se kako smo nas dvojica jahali za njegovim ocem Ahabom, a Gospodin izreče protiv njega ovo:


text:
Zaista, kako sam jučer vidio krv Nabotovu i krv njegovih sinova, kaže Gospodin, tako ću ti sigurno platiti na ovoj njivi, kaže Gospodin! Uzmi i baci ga sad na tu njivu, kao što je unaprijed kazao Gospodin!”


text:
Kad to vidje Ahazja, kralj Judin, pobježe prema Bet Haganu. Ali ga potjera Jehu i povika: “Ubijte i njega!” Raniše ga u kolima na brdu Guru kod Jiblaama. Ali pobjegne u Megido. Tamo umre.


text:
Sluge ga u kolima odvezoše u Jeruzalem i pokopaše ga kod njegovih otaca, u njegovoj grobnici u gradu Davidovu.


text:
Jehu je, bio međutim, došao u Jizreel. Kad je to čula Izebela, namaza sebi oči, nakiti svoju glavu, i gledala je van s prozora.


text:
Jehu pogleda prema prozoru i upita: “Tko je sa mnom, tko?” Tada pogledaše u nj dva ili tri dvoranina.


text:
Njima on doviknu: “Bacite je dolje!” I baciše je. Krv njezina poprska zid i konje, i oni je izgaziše.


text:
Kad je on onda bio ušao i jeo i pio, zapovjedi: “Vidite onu prokletnicu i pokopajte je, jer je kraljeva kći!”


text:
Dođoše natrag i javiše mu. On reče: “Tako glasi riječ Gospodnja koju je izrekao preko svojega sluge Ilije, Tišbijca: U jizreelskom polju proždrijet će psi Izebelino meso.


text:
Izebelino truplo bit će kao gnoj u jizreelskom polju, tako da se više ne može kazati: To je Izebela!”


text:
Kako je u Samariji još bilo sedamdeset kraljevića iz Ahabove obitelji, uputi Jehu pismo gradskim glavarima u Samariju s ovim sadržajem:


text:
”čim dobijete ovo pismo, vi koji ste postavljeni nad starješinama i odgojiteljima kraljevićâ iz Ahabove obitelji i ovim kraljevićima iz obitelji svojega gospodara, i nad kolima i konjima, nad utvrdama i oružjem,


text:
izaberite sebi najboljega i najvaljanijega kraljevića iz obitelji svojega gospodara, postavite ga na prijestolje njegova oca i borite se za kuću svojega gospodara!”


text:
I predstojnik palače, gradski glavar, starješine i odgojitelji poslaše Jehuu ovu vijest: “Mi smo tvoje sluge i činit ćemo sve što nam zapovjediš. Ne ćemo nikoga postavljati za kralja. čini što ti je volja!”


text:
A on im uputi drugo pismo s ovim sadržajem: “Kad ste uz mene i hoćete mi biti poslušni, uzmite glave kraljevića iz obitelji svojega gospodara i dođite s njima k meni sutra u ovo doba u Jizreel!” Kraljevići, njih sedamdeset, bili su kod najodličnijih u gradu, koji su ih odgajali.


text:
čim njima dođe to pismo, uzeše kraljeviće i poklaše ih, svih sedamdeset. Njihove glave staviše u košare i poslaše ih Jehuu u Jizreel.


text:
Kad dođe glasnik i javi mu da su donijeli glave kraljevića, on zapovjedi: “Složite ih do sutra pred vratima u dvije gomile!”


text:
Sljedećega jutra on iziđe, stupi pred sav narod i reče: “Vi ste bez krivnje. Znate da sam ja bio onaj koji se pobunio protiv svoga gospodara i ubio ga. Ali tko je pobio sve ove?


text:
Znate, dakle, da nije ostala neispunjena nijedna Gospodnja prijetnja, koju je Gospodin izrekao nad Ahabovom kućom. Gospodin je samo izveo što je navijestio preko svojega sluge Ilije.”


text:
Potom Jehu dade pobiti sve koji su još bili ostali u Jizreelu od Ahabove kuće, sve velikaše, pouzdanike i svećenike. Nije dao da od njih ostane ni jedan jedini.


text:
naiđe na rođake Ahazje, Judina kralja. On ih upita tko su. Oni odgovoriše: “Mi smo rođaci Ahazjini i dođosmo posjetiti kraljeviće i sinove kraljice majke.”


text:
On zapovjedi: “Pohvatajte ih žive!” Pohvataše ih žive i poklaše ih, četrdeset i dvojicu na cisterni, kod pastirske kolibe. Ne ostaviše ni jednoga jedinog od njih.


text:
Kad je krenuo dalje, sastao se s Jonadabom, Rekabovim sinom, koji mu iziđe ususret. On ga pozdravi i upita ga: “Je li ti srce iskreno kao što je moje prema tebi?” Jonadab odgovori: “Jest, posve sigurno! Daj mi svoju ruku!” On mu dade ruku, uze ga k sebi u kola


text:
Kad dođe u Samariju, dade poubijati sve koji su još bili ostali u Samariji od Ahabove obitelji, dok je svu ne istrijebi, po riječi koju je Gospodin bio rekao Iliji.


text:
Potom skupi Jehu sav narod i reče mu: “Ahab je premalo štovanja iskazao Baalu. Jehu će mu služiti revnije.


text:
Zato mi dozovite sve Baalove proroke, sve njegove sluge i svećenike! Nijedan ne smije izostati. Jer želim prirediti veliku žrtvenu svečanost u čast Baalu. Tko izostane, ne će ostati na životu!” Jehu je tako radio kako bi prevario i uništio Baalove štovatelje.


text:
Jehu to razglasi po svemu Izrćlu, pa dođoše svi Baalovi štovatelji, i ne izosta ni jedan. Kad su bili ušli u Baalov hram, bio je Baalov hram, pun od jednoga kraja do drugoga.


text:
Tada zapovjedi upravitelju riznice neka iznese haljine svim Baalovim štovateljima. I iznese im haljine.


text:
Zatim uđe Jehu s Jonadabom, Rekabovim sinom, u Baalov hram i reče štovateljima Baalovim: “Pripazite dobro na to da ovdje među vama ne bude koji Gospodnji štovatelj, nego sami Baalovi štovatelji!”


text:
I oni dođoše pripremiti žrtve klanice i paljenice. A Jehu je vani bio namjestio osamdeset ljudi i rekao im: “Tko pusti da ijedan od ovih ljudi, što vam ih predajem u ruke, utekne, odgovarat će svojim životom.”


text:
Kad je žrtva paljenica bila priređena, zapovjedi Jehu vojnicima i tjelesnim stražarima: “Ustanite, pobijte ih! Nijedan ne smije umaknuti!” I pobiše ih vojnici i tjelesni stražari mačem, pobacaše ih van, provališe u svetište Baalova hrama,


text:
Tada razrušiše kamene Baalove stupove, oboriše Baalov hram i od njegu načiniše zahode, koji postoje do dana današnjega.


text:
Ali od grijeha Jeroboama, Nebatova sina, na koji je ovaj bio naveo Izrćla, ne odstupi ni Jehu, naime od zlatnih telaca u Betelu i Danu.


text:
Doduše, bio je Gospodin dao javiti Jehuu: “Zato što si revno izvršio što mi je po volji i jer si učinio s Ahabovom kućom sve što mi je bilo u srcu, tvoji će potomci do četvrtog koljena sjediti na Izrćlovu prijestolju.”


text:
Ipak se Jehu nije trudio da svim srcem živi po zakonu Gospodina, Boga Izrćlova. On nije odstupio od Jeroboamova grijeha, na koji je on bio naveo Izrćla.


text:
U ono vrijeme počne Gospodin otkidati dijelove zemlje od Izrćla. Tada Hazćl udari po svim izrćlskim granicama;"


text:
istočno od Jordana, na svu zemlju Gilead, naime na Gad, Ruben i Manaše, od Aroera što leži uz potok Arnona do Gileada i Bašana.


text:
Ostala Jehuova povijest, sva njegova djela i sve njegove pobjede, zapisani su u knjizi povijesti Izrćlovih kraljeva.


text:
Kad je Jehu bio počinuo kod svojih otaca, pokopaše ga u Samariji. Njegov sin Joahaz postane kralj umjesto njega.


text:
Kad je Atalija, mati Ahazjina, doznala da je njezin sin mrtav, odluči pobiti svu kraljevsku obitelj.


text:
Ali Jošeba, kći kralja Jorama, Ahazjina sestra, uze Joaša, Ahazjina sina, ukrade ga između kraljevića koji su trebali biti pobijeni, i donese ga, vodeći i njegovu dojkinju, u ložnicu. Tako ga sakriše od Atalije te umakne smrti.


text:
U sedmoj godini pošalje Jojada po stotnike, tjelesne stražare i vojnike i uvede ih k sebi u Gospodnji Hram. Tada se dogovori s njima i zakle ih u Hramu Gospodnjem. Nato im pokaza kraljeva sina.


text:
I dade im ovu uputu: “Vi ćete ovako učiniti: Vas trećina, koji odlazite u subotu i preuzimate stražu u kraljevskoj palači,


text:
i druga trećina na vratima Sur, i posljednja trećina na vratima iza vojnika, koji ste imali stražu kod palače,


text:
i zatim dva vaša druga dijela, ukratko svi koji dolazite u subotu i držite stražu u Gospodnjem Hramu kod kralja,


text:
svi ćete se okupiti oko kralja, svaki s oružjem u ruci. Tko navali među redove, neka bude pogubljen! Tako morate pratiti kralja kada bude dolazio!”


text:
Stotnici učiniše točno onako kako im je bio zapovjedio svećenik Jojada. Svaki uze svoje ljude, one koji odlaze u subotu, i one koji dolaze u subotu svećeniku Jojadi.


text:
Svećenik dade stotnicima koplja i štitove, koji su bili pripadali kralju Davidu i koji su se nalazili u Gospodnjem Hramu.


text:
Nakon što su se vojnici bili uokolo namjestili, svaki s oružjem u ruci, od južne strane Hrama do sjeverne strane Hrama, između žrtvenika i Hrama, gdje je bio kralj,


text:
izvede on kraljeva sina i stavi na nj zlatni vijenac i svjedočanstvo. Tako ga izvedoše i pljeskajući rukama povikaše: “Živio kralj!”


text:
Tamo vidje kralja gdje, po običaju, stoji na sudačkom mjestu i uz kralja stotnike i vojnike, a sav se narod radovao i trubio u trube. Tada razdre Atalija svoje haljine i poviče: “Izdaja, izdaja!”


text:
A svećenik Jojada zapovjedi stotnicima, zapovjednicima četa: “Izvedite je između redova iz Hrama! Onoga koji pođe za njom pogubite mačem!” Svećenik je naime bio zapovjedio da se ona ne pogubi u Gospodnjem Hramu.


text:
Napraviše joj mjesta, i kad je došla na put koji je bio određen za konje, na ulazu u kraljevsku palaču, tamo je ubiše.


text:
Nato Jojada sklopi savez između Gospodina, kralja i naroda, da će naime narod biti Gospodnji, također i između kralja i naroda.


text:
Sav narod otiđe u Baalov Hram i razori ga. Njegove žrtvenike i likove razrušiše posve i ubiše Baalova svećenika Matana pred žrtvenicima. Potom svećenik postavi stražu kod Gospodnjega Hrama.


text:
I pusti stotnike, tjelesnu stražu, vojnike i sav narod neka idu. Izvedoše kralja iz Gospodnjega Hrama i pođoše kroz vojnička vrata u kraljevsku palaču. Tamo on sjede na kraljevsko prijestolje.


text:
Sav se narod u zemlji radovao i grad je ostao miran. A Ataliju su bili mačem ubili kod kraljevske palače.


text:
U sedmoj Jehuovoj godini postao je Joaš kralj, i vladao je četrdeset godina u Jeruzalemu. Njegova se mati zvala Sibja, iz Beer Šebe.


text:
Ali žrtvene visine nisu bile oborene. Narod je još uvijek prinosio na visinama žrtve klanice i kadio kâd.


text:
Joaš je bio zapovjedio svećenicima: “Sav novac koji se kao posvećeni dar donosi u Gospodnji Hram, naime novac koji se odredi procjenom, porez po dužnosti, zatim sav novac koji se u Hram donosi dobrovoljno,


text:
to neka svećenici uzimaju za se, svaki od svojega poznanika! Oni s tim neka daju popraviti sve što je trošno na Hramu, gdje se god nađe kakva šteta!”


text:
Ali u dvadeset i trećoj godini Joaševa kraljevanja svećenici još nisu bili popravili što je na Hramu bilo trošno.


text:
Zato pozva kralj Joaš svećenika Jojadu i druge svećenike i upita ih: “Zašto još niste popravili ono što je na Hramu trošno? Odsad ne smijete više uzimati novac od svojih poznanika, nego ga morate upotrijebiti za popravak Hrama.”


text:
Svećenici pristadoše na to da više ne uzimaju novac od naroda, ali i da ne popravljaju što je trošno na Hramu.


text:
Tada uze svećenik Jojada jedan kovčeg, napravi prorez na poklopcu i stavi ga uz oltar, desno od ulaza u Gospodnji Hram. Tamo su svećenici koji su stražarili na pragu morali ubacivati sve novce koji su se donosili u Gospodnji Hram.


text:
Kad bi vidjeli da ima mnogo novaca u kovčegu, morao je određeni kraljevski činovnik doći s velikim svećenikom i novce koji su se našli u Gospodnjem Hramu svezati i izmjeriti.


text:
Izmjerene novce morali su uručiti onima koji su vodili posao i brinuli se za Gospodnji Hram. Oni bi isplaćivali drvodjelje i radnike koji su bili zaposleni na Gospodnjem Hramu,


text:
zatim zidare i kamenare, i one koji su pribavljali drvo i tesano kamenje, da se tako popravi što je bilo trošno na Gospodnjem Hramu, ukratko da se dobavi sve što je trebalo za popravak Hrama.


text:
Ali novcem koji se donosio u Gospodnji Hram nisu se gradile srebrne čaše, noževi, kotlići ili trube, niti zlatne i srebrne posude za Gospodnji Hram,


text:
Pritom od ljudi kojima bi predavali novac nisu tražili da radnicima izdaju račun, jer su radili vjerno i savjesno.


text:
Tada iziđe Hazćl, aramejski kralj, opkoli Gat i osvoji ga. Kada se Hazćl okrene kako bi krenuo protiv Jeruzalema,


text:
uze Joaš, Judin kralj, sve posvećene darove koje su bili prinijeli njegovi preci Judini kraljevi: Jošafat, Joram i Ahazja, pa i svoje vlastite, zatim sve zlato koje se našlo u riznicama Gospodnjega Hrama i kraljevske palače, i posla to Hazćlu, aramejskomu kralju. Tako on odustane od rata protiv Jeruzalema.


text:
A napokon se podigoše protiv njega njegovi dvorani, skovaše urotu protiv njega i ubiše Joaša u tvrđavi Milu, kuda se silazi u Silu.


text:
Josakar naime, Šimatov sin, i Jozabad, Šomerov sin, dvorani, bili su njegovi ubojice. Poslije njegove smrti pokopaše ga kod njegovih otaca u gradu Davidovu. Njegov sin Amasja postane kralj umjesto njega.


text:
U dvadeset i trećoj godini kraljevanja Joaša, Ahazjina sina, nad Judom, postane Joahaz, Jehuov sin, u Samariji Izrćlov kralj na sedamnćst godina.


text:
On je činio ono što se nije sviđalo Gospodinu i činio je posve iste grijehe na koje je Izrćla bio naveo Jeroboam, sin Nebatov; i ne odstupi od njih."


text:
Tada se Gospodnji gnjev raspali protiv Izrćla. Dade ih za cijelo ono vrijeme u ruke Hazćla, aramejskoga kralja, i u ruke Ben Hadada, Hazćlova sina.


text:
A kad se Joahaz htjede pomiriti s Gospodinom, usliši ga Gospodin jer je vidio Izrćlovu nevolju, kako ih muči aramejski kralj.


text:
Gospodin posla Izrćlu izbavitelja, tako da se je mogao osloboditi od aramejske ruke, i da su sinovi Izrćlovi opet mogli stanovati u svojim šatorima, kao prije.


text:
Ipak ne odstupiše oni od grijeha Jeroboamove kuće, na koje je on bio naveo Izrćla, nego hodiše u njima. Također Ašera ostade u Samariji.


text:
I tako Gospodin ostavi Joahazu od ratnikâ samo pedeset konjanika, desetora kola i deset tisuća ljudi. Aramejski ih je kralj bio uništio i kao kod vršidbe u prah ih pretvorio.


text:
Ostala povijest Joahazova, sva njegova djela i pobjede, zapisani su u knjizi povijesti Izrćlovih kraljeva.


text:
Kad je Joahaz bio počinuo kod svojih otaca, pokopaše ga u Samariji. Njegov sin Joaš postane kralj umjesto njega.


text:
U godini trideset i sedmoj Joašova kraljevanja nad Judom postane Joaš, Joahazov sin, u Samariji Izrćlov kralj na šesnćst godina.


text:
On je činio ono što se nije sviđalo Gospodinu, i nije odstupio od grijeha Jeroboama, Nebatova sina, na koje je ovaj bio naveo Izrćla, nego je hodio u njima.


text:
Ostala povijest Joašova, sva njegova djela i pobjede, i kako je ratovao s Amasjom, kraljem Judinim, zapisani su u knjizi povijesti Izrćlovih kraljeva.


text:
Kad je Joaš bio počinuo kod svojih otaca, i Jeroboam se bio uspeo na njegovo prijestolje, bio je Joaš pokopan u Samariji kod Izrćlovih kraljeva.


text:
Kad je Elizej bolovao od bolesti, od koje je trebao umrijeti, dođe k njemu Joaš, Izrćlov kralj, zaplaka pred njim i povika: “Oče moj, oče moj! Kola Izrćlova i njegovi konjanici!”


text:
Tada reče Izrćlovu kralju: “Stavi svoju ruku na luk!” On stavi ruku svoju, a Elizej stavi svoje ruke na kraljeve


text:
i reče: “Otvori prozor prema istoku!” Kad ga je bio otvorio, reče mu Elizej: “Odapni strijelu!” I on odapne strijelu, a Elizej mu reče: “Strijela je to pobjednička od Gospodina, strijela protiv Arama. Ti ćeš Aramejce kod Afeka pobiti i uništiti!”


text:
Tada nastavi: “Uzmi strijele!” On ih uze. Onda reče Izrćlovu kralju: “Udari u zemlju!” On udari tri puta, pa stane.


text:
Ali se razljuti na nj čovjek Božji i reče: “Ti bi trebao udariti pet ili šest puta, tada bi pobio i uništio Aramejce. A ovako ćeš Aramejce samo tri puta pobijediti.”


text:
Kad jednom upravo htjedoše pokopati nekoga čovjeka i ugledaše jednu takvu četu, baciše čovjeka u Elizejev grob i odoše otamo. Ali kad se čovjek dotače Elizejevih kostiju, dođe u njega život, i on ustade na noge.


text:
Ali im Gospodin iskaza milost, smilova im se i pogleda opet na njih zbog svojega saveza s Abrahamom, Izakom i Jakovom. On ih ne htjede uništiti i ne odbaci ih od svojega lica do sada.


text:
oduze opet Joaš, Joahazov sin, Ben Hadadu, Hazćlovu sinu, gradove koje je ovaj bio u boju oteo njegovu ocu Joahazu. Joaš ga razbi tri puta i tako je opet dobio natrag izrćlske gradove.


text:
U drugoj godini kraljevanja Joaša, Joahazova sina, nad Izrćlom postane Amasja, Joašev sin, Judin kralj.


text:
Bilo mu je dvadeset i pet godina kad je postao kralj, i vladao je dvadeset i devet godina u Jeruzalemu. Njegova se mati zvala Joadana, iz Jeruzalema.


text:
On je činio ono što se je sviđalo Gospodinu, iako ne kao njegov djed David, ali posve onako kako je bio činio njegov otac Joaš.


text:
Visine nisu bile, dakako, oborene, nego je narod još uvijek prinosio žrtve klanice i kadio kâd na visinama.


text:
čim je on čvrsto u rukama imao kraljevsku vlast, dao je poubijati svoje dvorane, koji su bili ubili njegova kraljevskoga oca.


text:
Nije ipak dao ubiti sinove tih ubojica zbog Gospodnje zapovijedi koja je zapisana u knjizi zakona Mojsijeva, gdje zapovijeda Gospodin: Oci neka se ne pogube zbog svoje djece, niti djeca zbog svojih otaca, nego neka se svatko pogubi samo zbog svojega vlastitog prekršaja.


text:
On pobi deset tisuća Edomaca u Slanoj dolini, uze Selu jurišem i dade gradu ime Jokteel, što ga ima do danas.


text:
Tada posla Amasja poslanike k Joašu, Joahazovu sinu, unuku Jehuovu, Izrćlovu kralju, s pozivom: “Dođi da se ogledamo!”


text:
A Joaš, Izrćlov kralj, dade Amasji, Judinu kralju, ovaj odgovor: “Trn na Libanonu posla jednom cedru na Libanonu ovu poruku: Daj svoju kćer mojemu sinu za ženu! Ali zvijer na Libanonu pretrča preko trna i zgazi ga.


text:
Jer si pobio Edomce, postao si obijestan. Veseli se svojoj slavi i ostani kod kuće! Zašto da izazivaš zlo, da padneš, ti i Juda s tobom?”


text:
Zato što Amasja ne htjede poslušati, podiže se Joaš, kralj Izrćlov, i ogledaše se on i Judin kralj Amasja kod Bet Šemeša Judina.


text:
A Amasju, Judina kralja, Joaševa sina, Ahazjina unuka, uhvati Joaš, Izrćlov kralj, kod Bet Šemeša i odvede ga u Jeruzalem. Tada obori jeruzalemski zid od Efrajimovih vrata do vrata na uglu u dužini od četiri stotine lakata.


text:
Uze sve zlato i srebro i sve posuđe koje se nađe u Gospodnjem Hramu i u riznicama kraljevske palače, zatim taoce, pa se vrati u Samariju.


text:
Ostala Joaševa povijest, njegova djela i pobjede, i kako je ratovao s Judinim kraljem Amasjom, zapisani su u knjizi povijesti Izrćlovih kraljeva.


text:
Kad je Joaš bio počinuo kod svojih otaca, pokopaše ga u Samariji, kod Izrćlovih kraljeva. Njegov sin Jeroboam postane kralj umjesto njega.


text:
Amasja, Joašev sin, kralj Judin, živio je poslije smrti Joaša, sina Joahazova, Izrćlova kralja, još petnćst godina.


text:
Skovaše u Jeruzalemu urotu protiv njega. Kad pobježe u Lakiš, poslaše za njim ljude u Lakiš i tamo ga dadoše ubiti.


text:
Potom uze sav Judin narod Azariju, kojemu je bilo šesnćst godina, i postavi ga za kralja umjesto njegova oca Amasje.


text:
U petnćstoj godini kraljevanja Amasje, Joaševa sina, nad Judom postane kralj u Samariji Jeroboam, sin Joaša, Izrćlova kralja, na četrdeset i jednu godinu.


text:
On je činio ono što se nije sviđalo Gospodinu, i nije odstupio ni od jednoga grijeha Nebatova sina Jeroboama, na koje je ovaj bio naveo Izrćla.


text:
On je opet dobio natrag Izrćlovo područje od ulaza u Hamat do mora pustinje, po obećanju koje je bio dao Gospodin, Bog Izrćlov, preko svojega sluge proroka Jone, Amitajeva sina, iz Gat Hahefera.


text:
Jer je Gospodin bio vidio veoma gorku Izrćlovu nevolju. Bili su propali odrasli i neodrasli, i pomoćnika nije više bilo Izrćlu.


text:
Ali Gospodin nije bio sebi odlučio da zatre Izrćlovo ime pod nebom. Zato mu je sada pomagao preko Jeroboama, Joaševa sina.


text:
Ostala povijest Jeroboamova, sva njegova djela i pobjede, kako je ratovao i vratio Damask i Emat od Jude Izrćlu, zapisani su u knjizi povijesti Izrćlovih kraljeva.


text:
Kad je Jeroboam bio počinuo kod svojih otaca, kraljeva Izrćlovih, postane njegov sin Zaharija kralj umjesto njega.


text:
U dvadeset i sedmoj godini Jeroboamova kraljevanja nad Izrćlom postane Azarja, Amasjin sin, Judin kralj.


text:
Bilo mu je šesnćst godina kad je postao kralj, i vladao je pedeset i dvije godine u Jeruzalemu. Njegova se mati zvala Jekolija, iz Jeruzalema.


text:
A Gospodin pohodi kralja teško: on posta gubav do dana svoje smrti, i stanovao je odvojeno u svojoj kući. Jotam, kraljev sin, upravljao je kućom i vladao narodom u zemlji.


text:
Kad je Azarja bio počinuo kod svojih otaca, pokopaše ga kod njegovih otaca, u gradu Davidovu. Njegov sin Jotam postane kralj umjesto njega.


text:
U trideset i osmoj godini Azarjina kraljevanja nad Judom postane Zaharija, Jeroboamov sin, u Samariji Izrćlov kralj na šest mjeseci.


text:
On je činio ono što se nije sviđalo Gospodinu, kao što su bili činili njegovi preci, i nije odstupio od grijeha Nebatova sina Jeroboama, na koji je on bio naveo Izrćla.


text:
Šalum, Jabešov sin, skova urotu protiv njega, ubije ga u nazočnosti naroda te postane kralj umjesto njega.


text:
Tako se ispuni Gospodnje obećanje, što ga je bio dao Jehuu: “Do u četvrto koljeno sjedit će tvoji potomci na prijestolju Izrćlovu.” I tako se dogodilo.


text:
Šalum, Jabešov sin, postane kralj u trideset i devetoj godini kraljevanja Azarjina nad Judom, i vladao je mjesec dana u Samariji.


text:
Tada se podiže Menahem, Gadijev sin, iz Tirse protiv njega, provali u Samariju, potuče Šaluma, Jabešova sina, u Samariji, pogubi ga i postane kralj umjesto njega.


text:
Ostala Šalumova povijest, i urota koju je podigao, zapisane su u knjizi povijesti Izrćlovih kraljeva.


text:
Tada raskopa Menahem grad Tifnah i sve što je bilo u njemu, i njegovu okolicu, počevši od Tirse. Jer mu ne otvoriše, zato ih pobi i dade svim ženama koje su bile trudne rasparati tijelo.


text:
U trideset i devetoj godini Azarjina kraljevanja nad Judom postane Menahem, Gadijev sin, u Samariji kralj Izrćlov na deset godina.


text:
On je činio ono se nije sviđalo Gospodinu, i nije odstupio od grijehâ Nebatova sina Jeroboama, na koje je on za života bio navodio Izrćla.


text:
Tada dođe Pul, asirski kralj, u zemlju i Menahem dade Pulu tisuću talenata srebra, da mu ovaj pomogne utvrditi vlast.


text:
Menahem nametne taj iznos Izrćlcima, naime svim imućnim ljudima putem poreza, kako bi ga mogao dati asirskomu kralju; pedeset šekela srebra po svakome. Nato opet ode asirski kralj i nije ostao dulje u zemlji."


text:
Ostala Menahemova povijest i sva njegova djela, sve je to zapisano u knjizi povijesti Izrćlovih kraljeva.


text:
U pedesetoj godini Azarjina kraljevanja nad Judom postane Pekahja, Menahemov sin, u Samariji Izrćlov kralj, i bio je kralj dvije godine.


text:
On je činio ono što se nije sviđalo Gospodinu, i nije odstupio od grijeha Nebatova sina Jeroboama, na koje je on bio naveo Izrćla.


text:
Njegov tjelesni stražar Pekah, Remalijin sin, skova protiv njega urotu i ubi ga u Samariji, u kuli kraljevske palače s Argonom i s Arjeom. Pritom mu je pomagalo pedeset Gileadovaca. Nakon što ga je ubio, postao je kralj umjesto njega.


text:
Ostala Pekahjina povijest, kao i sva njegova djela, zapisani su u knjizi povijesti Izrćlovih kraljeva.


text:
U pedeset i drugoj godini Azarjina kraljevanja nad Judom postane Pekah, Remalijin sin, u Samariji Izrćlov kralj za dvadeset godina.


text:
On je činio ono što se nije sviđalo Gospodinu, i nije odstupio od grijehâ Nebatova sina Jeroboama, na koje je on bio naveo Izrćla.


text:
U vrijeme Pekaha, Izrćlova kralja, dođe Tiglat Pileser, asirski kralj, i osvoji Ijon, Abel Bet Maaku, Janoah, Kedeš, Hasor, Gilead i Galileju, svu Naftalijevu zemlju, i odvede zarobljeni narod u Asiriju.


text:
Hošea, Elin sin, skova urotu protiv Pekaha, Remalijina sina, ubije ga i postane kralj umjesto njega, u vrijeme kad je Jotam, Uzijin sin, imao dvadeset godina.


text:
U drugoj godini kraljevanja Pekaha, Remalijina sina, nad Izrćlom postane Jotam, Azarjin sin, kralj Judin.


text:
Bilo mu je dvadeset i pet godina kad je postao kralj, i vladao je šesnćst godina u Jeruzalemu. Njegova se mati zvala Jeruša, i bila je Sadokova kći.


text:
Samo visine nisu bile oborene. Narod je još uvijek prinosio žrtve klanice i kadio kâd na visinama. On načini gornja vrata na Gospodnjem Hramu.


text:
Kad je Jotam bio počinuo kod svojih otaca, pokopaše ga kod njegovih otaca u gradu njegova djeda Davida. Njegov sin Ahaz postane kralj umjesto njega.


text:
Dvadeset je godina bilo Ahazu kad je postao kralj, i vladao je šesnćst godina u Jeruzalemu. On nije činio ono što se sviđalo Gospodinu, njegovu Bogu, kao njegov djed David,


text:
nego je hodio putem Izrćlovih kraljeva. Štoviše, svog je sina pustio da ide kroz oganj, po ružnom običaju pogana koje je Gospodin bio protjerao ispred Izrćlovih sinova.


text:
Tada iziđoše u boj protiv Jeruzalema Resin, aramejski kralj, i Pekah, Remalijin sin, Izrćlov kralj. Oni opkoliše Ahaza, ali nisu imali nikakva uspjeha u boju.


text:
Tada Resin, aramejski kralj, vrati Edomcima Elat i izagna Judejce iz Elata. Tako dođoše Edomci u Elat i ostadoše tamo do dana današnjega.


text:
Ahaz posla poslanike k Tiglat Pileseru, asirskom kralju, i poruči mu: “Tvoj sam sluga i sin. Dođi, izbavi me iz ruku aramejskoga i Izrćlova kralja, koji me napadoše!”


text:
Osim toga uze Ahaz srebro i zlato što je našao u Gospodnjem Hramu i riznicama kraljevske palače i posla ih na dar asirskome kralju.


text:
I posluša ga asirski kralj, ode protiv Damaska, osvoji ga i odvede stanovnike u sužanjstvo u Kir. A Resina dade pogubiti.


text:
Kad kralj Ahaz ode u Damask, kako bi se sastao s Tiglat Pileserom, asirskim kraljem, i kad ugleda žrtvenik koji je bio u Damasku, posla kralj Ahaz svećeniku Uriji nacrt žrtvenika i točan nacrt sve njegove izvedbe.


text:
Svećenik Urija dade sagraditi žrtvenik. Svećenik Urija dade ga izraditi točno po naputku koji je bio poslao Ahaz iz Damaska; izradi ga svećenik Urija prije nego se kralj Ahaz vratio iz Damaska."


text:
Potom je spalio svoju žrtvu paljenicu i svoj prinos, izlio svoj naljev i poškropio žrtvenik krvlju svojih žrtava pričesnica.


text:
A mjedeni žrtvenik, koji je bio pred Gospodinom, dao je ukloniti s mjesta pred Hramom između novoga žrtvenika i Gospodnjega Hrama i postaviti ga na sjevernoj strani novoga žrtvenika.


text:
Kralj Ahaz dade svećeniku Uriji ovaj naputak: “Spaljuj na velikom žrtveniku jutarnju žrtvu paljenicu i večernji prinos, i kraljevu žrtvu paljenicu i njegov prinos, i žrtvu paljenicu svega naroda u zemlji s njihovim prinosom i naljevima! A za mjedeni žrtvenik još ću promisliti.”


text:
I kralj Ahaz je dao skinuti ploče s podnožja i uzeti s njih umivaonike. I more je dao skinuti s mjedenih volova, koji su ga nosili, i staviti ga na kameni pod.


text:
I prekriveni subotnji hodnik, koji su bili izradili uz Hram, i vanjski prilaz za kralja dao je, zbog asirskoga kralja, ukloniti od Gospodnjega Hrama.


text:
Ostala Ahazova povijest, i ono što je poduzimao, to je zapisano u knjizi povijesti Judinih kraljeva.


text:
Kad je Ahaz bio počinuo kod svojih otaca, pokopaše ga kod njegovih otaca u gradu Davidovu. Njegov sin Ezekija postade kralj umjesto njega.


text:
U dvanćstoj godini Ahazova kraljevanja nad Judom postane Hošea, Elin sin, u Samariji kralj nad Izrćlom devet godina.


text:
On je činio ono što se nije sviđalo Gospodinu, iako ne u onoj mjeri u kojoj su to činili Izrćlovi kraljevi koji su bili prije njega.


text:
Ali kad asirski kralj vidje da je Hošea bio nevjeran ? on je naime bio poslao poslanike k Sou, egipatskomu kralju i nije platio danka asirskomu kralju kao svake godine ? tad ga asirski kralj dade uhvatiti i baciti u tamnicu.


text:
U devetoj Hošeinoj godini osvoji asirski kralj Samariju, odvede Izrćlce u sužanjstvo u Asiriju i naseli ih u Helahu i na Haboru, rijeci u Gozanu, i u medijskim gradovima.


text:
To se dogodilo zato jer su se Izrćlci ogriješili o Gospodina, svoga Boga, koji ih je bio izveo iz Egipta, iz vlasti faraona, egipatskoga kralja, i jer su štovali tuđe bogove.


text:
Živjeli su po običajima pogana koje je Gospodin bio prognao ispred Izrćlaca, i po običajima Izrćlovih kraljeva, koji su ih bili uveli.


text:
Izrćlci počiniše protiv Gospodina, svojega Boga, djela koja nisu bila prikladna: podigoše sebi žrtvenike na uzvišicama po svim svojim mjestima, od stražarske kule do utvrđenoga grada.


text:
Žrtvovali su tamo na visinama kao pogani koje je Gospodin bio prognao ispred njih, i činili su zle stvari kojima su izazivali Gospodnju mržnju.


text:
Gospodin je dao opominjati Izrćla i Judu preko svih svojih proroka, preko svih vidovnjaka i govorio: “Vratite se sa svojega zla puta i držite moje zapovijedi i uredbe točno po zakonu koji sam dao vašim ocima, i po onome što sam vam zapovjedio preko svojih slugu, proroka!”


text:
Ali ne poslušaše, nego se pokazaše tvrdoglavi kao njihovi oci, koji se nisu pouzdavali u Gospodina, svojega Boga.


text:
Oni prezreše njegove uredbe, njegov savez, koji je bio sklopio s njihovim ocima, i njegove opomene koje im je bio upravio. Trčali su za ništavnim idolima tako da sami padoše u ništavnost, i za poganima koji su stanovali oko njih, premda im je Gospodin bio zabranio da čine kao oni.


text:
Oni ostaviše sve zapovijedi Gospodina, svojega Boga, načiniše sebi livene likove, dva teleta, napraviše ašere, klanjali su se svoj nebeskoj vojsci i služili su Baalu.


text:
Puštali su svojim sinovima i kćerima da idu kroz oganj, davali se na vračanje i gatanje i činili ono što se nije sviđalo Gospodinu, i tako izazivali njegov gnjev.


text:
Tada se Gospodin vrlo razgnjevio na Izrćla i odbacio ga od svog lica. Ništa ne preosta osim Judina plemena.


text:
Ali se ni Juda nije držao zapovijedi Gospodina, svojega Boga, nego je živio po običajima koje su bili uveli u Izrćlu.


text:
I tako Gospodin odbaci sav rod Izrćlaca, ponizi ih i dade ih u ruke pljačkašima, dok ih ne odbaci od svoga lica.


text:
Kad on odcijepi Izrćla od Davidove kuće, i oni učiniše kraljem Jeroboama, Nebatova sina, odbije Jeroboam Izrćlce od Gospodina i navede ih na težak grijeh.


text:
dok Gospodin ne odbaci Izrćlce od lica svojega, kao što je zaprijetio preko svih svojih slugu, proroka, i Izrćla odvede iz zemlje u Asir, u sužanjstvo koje traje do dana današnjega.


text:
Asirski kralj dovede ljude iz Babilona, Kute, Ave, iz Hamata i Sefarvajima i naseli ih umjesto Izrćlaca u gradove Samarije. Oni zaposješe Samariju i nastaniše se u njezinim gradovima.


text:
Najprije su tamo stanovali i Gospodina nisu štovali. Zato posla Gospodin lavove među njih, koji ih poharaše.


text:
Javiše asirskomu kralju: “Narodi koje si odveo i naselio u gradovima Samarije ne štuju zakonito Boga one zemlje. Zato on posla na njih lavove koji ih ubijaju, jer ne poznaju zahtjeva Boga one zemlje.”


text:
Asirski kralj zapovjedi: “Dovedite tamo jednoga od onih svećenika koje ste otamo odveli! Taj neka ode tamo, neka se tamo nastani i neka ih uputi u zahtjeve Boga one zemlje!”


text:
I tako dođe natrag jedan od svećenika koje su bili odveli iz Samarije, nastani se u Betelu, i učio ih je kako će štovati Gospodina.


text:
Ali svaki narod napravi sebi svojega vlastitog boga i postavi ga u hramove na visinama koje su bili podigli Samarijanci, svaki narod u gradovima u kojima se nastanio.


text:
Oni iz Ave napraviše sebi Nibahaza i Tartaka, oni iz Sefarvajima spaljivali su svoju djecu u čast Adrameleku i Anameleku, sefarvajimskim bogovima.


text:
Usto su štovali i Gospodina i postavili sebi iz svoje sredine ljude za svećenike visina, koji su žrtvovali za njih u hramovima na visinama.


text:
Štovali su dakle Gospodina i ujedno služili svojim bogovima po običaju onih naroda iz kojih su ih bili odveli.


text:
Do dana današnjega rade po svojim prijašnjim običajima. Ne štuju Gospodina i ne rade po svojim uredbama i pravilima, i po Zakonu i zapovijedi što ju je Gospodin dao sinovima Jakova, kojega nazva Izrćlom,


text:
s kojima Gospodin učini savez i kojima je bio ovako zapovjedio: “Ne smijete štovati drugih bogova niti im se klanjati, služiti im i žrtve im prinositi,


text:
nego Gospodina, koji vas je izveo iz Egipta velikom silom i podignutom mišicom, njega morate štovati, njemu se klanjati i njemu žrtvovati.


text:
Uredbe i pravila, zakone i zapovijedi koje vam je napisao morate uvijek točno ispunjavati. Druge bogove ne smijete štovati.


text:
nego morate štovati samo Gospodina, svojega Boga. Tada će vas on izbaviti iz ruke svih vaših neprijatelja.”


text:
Tako su ti narodi štovali Gospodina, a služili su i svojim idolima. I njihova djeca i djeca njihove djece čine do dana današnjega isto onako kako su činili njihovi oci.


text:
U trećoj godini kraljevanja Hošee, Elina sina, nad Izrćlom postane kralj Ezekija, sin Ahaza, Judina kralja.


text:
Bilo mu je dvadeset i pet godina kad je postao kralj, i vladao je dvadeset i devet godina u Jeruzalemu. Njegova se mati zvala Abija i bila je kći Zaharijina.


text:
On je uklonio visine, oborio likove, posjekao Ašere i razbio mjedenu zmiju, koju je bio napravio Mojsije; do njegova vremena bili su joj, naime, Izrćlci prinosili kâd. Zvali su je Nehuštan."


text:
On se pouzdavao u Gospodina, Boga Izrćlova. Među svim Judinim kraljevima nije mu bilo jednaka ni među njegovim nasljednicima, ni među njegovim prethodnicima.


text:
On je čvrsto prionuo samo uz Gospodina i držao se njegovih zapovijedi, koje je Gospodin bio dao Mojsiju.


text:
Tako je i Gospodin bio s njim. U svemu što bi poduzeo, imao je uspjeh. On je otpao od asirskog kralja i otkazao mu poslušnost.


text:
U četvrtoj godini Ezekijina kraljevanja, to jest u sedmoj godini kraljevanja Hošee, sina Elina, nad Izrćlom, podiže se Salmanasar, airski kralj, protiv Samarije i opkoli je.


text:
Nakon tri je godine osvoji. U šestoj godini Ezekijina kraljevanja, to jest u devetoj godini Hošeina kraljevanja nad Izrćlom, bila je uzeta Samarija.


text:
Asirski kralj odvede zarobljene Izrćlce u Asiriju i naseli ih u Halahu na Haboru, rijeci u Gozanu, i u medijskim gradovima,


text:
jer nisu slušali glasa Gospodina svojega Boga, i bili su prekršili zavjet koji su bili sklopili s njim, sve što im je zapovjedio Mojsije, sluga Gospodnji. Nisu pazili na to i nisu radili u skladu s tim.


text:
U četrnćstoj godini kraljevanja Ezekijina podiže se Sanherib, asirski kralj, protiv svih utvrđenih Judinih gradova i osvoji ih.


text:
I Judin kralj Ezekija posla poruku asirskomu kralju u Lakiš: “Pogriješio sam. Otiđi opet od mene! Sve što mi nametneš nosit ću.” Tada asirski kralj nametne na Judina kralja Ezekiju trista talenata srebra i trideset talenata zlata.


text:
Tada Ezekija dade s vratnica na Gospodnjem Hramu i s dovratnikâ otkovati zlatnu navlaku, koju je Ezekija, Judin kralj, bio dao navući, i dade je asirskomu kralju.


text:
Međutim, asirski kralj posla iz Lakiša kralju Ezekiji u Jeruzalem svojega vrhovnog zapovjednika, svojega nadsobara i svojega vrhovnog peharnika s jakom vojskom. Oni krenuše i dođoše pred Jeruzalem. Kad su bili stigli, smjestiše se kod vodovoda gornjeg jezera na cesti, u polje valjarâ, i zatražiše kralja.


text:
Predstojnik palače Elijakim, Hilkijin sin, pođe k njima s državnim pisarom Šebnom i pečatnikom Joahom, Asafovim sinom.


text:
I reče im vrhovni peharnik: “Javite Ezekiji: Ovako kaže veliki kralj, asirski kralj: Kakva je to uzdanica u koju se pouzdaješ?


text:
Ti se očito oslanjaš samo na štap slomljene trske, na Egipat, koja se svakome koji se na nju nasloni zabije u ruku i probije ju. Takav je faraon, egipatski kralj, svima koji se u njega uzdaju.


text:
Ako li mi odvraćate: U Gospodina, svojega Boga, mi se uzdamo!, nije li to onaj čije je visine i žrtvenike uklonio Ezekija kad je zapovjedio Judi i Jeruzalemu: Samo ćete se pred ovim žrtvenikom, ovdje u Jeruzalemu, klanjati?


text:
Hajde, okladi se s mojim gospodarom, asirskim kraljem! Dat ću ti dvije tisuće konja ako za njih možeš pribaviti konjanike.


text:
Kako ćeš odoljeti jednom jedinom stotniku između najmanjih slugu mojega gospodara? Zato se ti uzdaš u Egipat, zbog kola i konjanikâ?


text:
Osim toga, jesam li ja bez volje Gospodinove došao protiv ovoga mjesta, da ga zatrem? Gospodin mi je rekao: Idi protiv te zemlje i zatri je!”


text:
Tada zamoliše Elijakim, Hilkijin sin, Sobna i Joah vrhovnoga peharnika: “Govori svojim slugama aramejski! Jer mi razumijemo. Ne govori s nama judejski, da ne čuju ljudi koji stoje na zidu!”


text:
A vrhovni im peharnik odvrati: “Da li me moj gospodar poslao k tvojemu gospodaru i k tebi da to kažemo, a ne upravo k ljudima koji tamo sjede na zidu, da napokon zajedno s vama jedu svoju vlastitu nečist i da piju svoju mokraću?”


text:
Tada ustane vrhovni peharnik i povika judejski u sav glas: “čujte vijest velikoga kralja, asirskoga kralja!


text:
I nemojte da vas on nagovori da se pouzdate u Gospodina, ako rekne: Gospodin će nas sigurno izbaviti; on ne će dati ovaj grad u ruke asirskomu kralju."


text:
Ne slušajte Ezekiju! Jer ovako kaže asirski kralj: Sklopite mir sa mnom i predajte mi se! Onda će svaki od vas jesti sa svoga čokota i sa svoje smokve, i svaki će piti iz svoje cisterne,


text:
dok ne dođem i ne odvedem vas u zemlju koja je kao vaša, u zemlju punu žita i vina, u zemlju punu kruha i vinogradâ, u zemlju punu maslina i meda, vi ćete ostati na životu i nećete umrijeti. Zato ne slušajte Ezekiju! On vas samo vara kad govori: Gospodin će vas izbaviti!


text:
Gdje su hamatski i arpadski bogovi? Gdje su sefarvajimski, henski i ivski bogovi? Jesu li možda oni izbavili Samariju iz mojih ruku?


text:
Koji su od svih bogova tih naroda izbavili svoju zemlju iz moje ruke da bi sad Gospodin izbavio Jeruzalem iz moje ruke?”


text:
Nato predstojnik palače Elijakim, Hilkijin sin, državni pisar Sobna i pečatnik Joah, Asafov sin, dođoše k Ezekiji razdrijevši haljine i javiše mu što je bio rekao vrhovni peharnik.


text:
Predstojnika palače Elijakima, državnog pisara Sobnu i svećeničke starješine posla, isto tako odjevene u pokorničkoj odjeći, k proroku Izaiji, Amosovu sinu.


text:
Oni mu rekoše: “Ovako veli Ezekija: Današnji je dan dan nevolje, kazne i pogrde. Jer prispješe djeca do poroda, a nema snage da se rode.


text:
Možda čuje Gospodin, tvoj Bog, sve riječi vrhovnoga peharnika kojega je njegov gospodar, asirski kralj, poslao ovamo da se naruga Bogu živomu te ga kazni zbog riječi što ih je čuo Gospodin, tvoj Bog. Pomoli se stoga za ostatak koji se još (ovdje) nalazi!”


text:
odgovori im Izaija: “Javite ovo svomu gospodaru: Ovako govori Gospodin: Ne plaši se riječi što si ih čuo kad su mi se narugale sluge asirskoga kralja!


text:
Evo, ja ću mu udahnuti misao da se vrati u svoju zemlju nakon što čuje jednu vijest. A u njegovoj ću zemlji učiniti da pogine od mača.”


text:
Na povratku nađe vrhovni peharnik asirskoga kralja kako opsjeda Libnu. On je naime bio čuo da je ovaj otišao od Lakiša.


text:
I kad je Sanherib čuo da je Tirhak, etiopski kralj, krenuo u boj protiv njega, posla opet poslanike Ezekiji i zapovjedi:


text:
”Odnesite ovu vijest Ezekiji, Judinu kralju: Nemoj da te zavara tvoj Bog u kojega se uzdaš misleći da Jeruzalem ne će pasti u ruku asirskomu kralju!


text:
Jesu li možda bogovi naroda koje satrše moji oci izbavili Gozance, Harane, Resefce i Edence u Tel Basaru?


text:
Ezekija primi poslanikovo pismo. Kad ga je bio pročitao, ode u Gospodnji Hram i razvi ga tamo pred Gospodinom.


text:
Tada se pomoli Ezekija pred Gospodinom ovako: “Gospodine, Bože Izrćlov! Ti imaš prijestolje nad kerubima. Ti si jedini Bog nad svim kraljevstvima na zemlji. Ti si onaj koji je stvorio nebo i zemlju.


text:
Prigni, Gospodine, svoje uho i čuj!  Otvori, Gospodine, svoje oči i vidi!  Pripazi na riječi što mi ih ovdje šalje Sanherib,  da se naruga živomu Bogu!


text:
i njihove bogove pobacali u oganj. Ali to i nisu bili bogovi, nego djelo čovječje ruke, drvo i kamen. Zato ih se moglo uništiti.


text:
A sad, Gospodine, Bože naš, izbavi nas iz njegove ruke, da spoznaju sva kraljevstva na zemlji da si ti, Gospodine, jedini Bog!”


text:
I posla Izaija, Amosov sin, Ezekiji ovu vijest: “Ovako govori Gospodin, Bog Izrćlov: Molitvu koju si mi upravio zbog Sanheriba, asirskoga kralja, uslišio sam.


text:
Ovo izreče Gospodin za nj:  Smije ti se, ruga ti se  djevojka, kći Siona. Za tobom maše glavom  kći Jeruzalema.


text:
Koga si pogrdio i pohulio,  protiv koga si glas podigao  i uvis bacio oholi pogled?  Protiv Sveca Izrćlova!


text:
Pogrdio si preko svojih poslanika Gospodina. Ovako si mislio: Silom svojih kola  popeo sam se na visoke gore,  na vrhunac Libanona. Oborio sam visoke cedrove,  najljepše čemprese. Prodro sam sve do najvišeg vrhunca,  u najbogatije njegove šume.


text:
Zar nisi još čuo?  Odavno sam ja to spremio,  od iskona sam to zamislio,  a sad puštam da se to dogodi,  da pretvoriš tvrde gradove  u puste ruševine.


text:
Nemoćni zadrhtaše njihovi stanovnici  i smetoše se,  postadoše kao trava u polju  i kao zelena travica,  kao trava na krovu,  kao zrno koje se osuši prije nego dozri.


text:
Znam tvoje ustajanje i sjedanje,  dobro poznajem tvoje hodanje i dolaženje,  i kako sada bjesniš na mene.


text:
Zato što bjesniš na mene,  i zato što tvoja obijest dolazi do mojih ušiju,  ja ću svoju brnjicu staviti na tvoje nozdrve  i uzde u tvoju gubicu,  pa te natjerati natrag  putem kojim si došao.


text:
A ovo neka ti bude znak:  ove će se godine jesti što samo naraste,  i druge godine ono što opet samo naraste,  a treće godine sijte i žanjite,  sadite vinograde i uživajte u njihovim plodovima!


text:
Jer će iz Jeruzalema izići ostatak,  četa koja se spasila iz gore Siona. Revnost Gospodina nad vojskama to će proizvesti.


text:
Zato ovako govori Gospodin za asirskoga kralja:  Ne će provaliti u ovaj grad  i ne će ovamo ubaciti strijelu. Ne će mu se primaknuti sa štitom,  niti će iskopati opkop oko njega.


text:
Iste noći iziđe Gospodnji anđeo i pobije u asirskom taboru sto i osamdeset i pet tisuća ljudi. Kad ustadoše ujutro, nađoše sve same mrtvace.


text:
Kad se jednom klanjao u Hramu svojega boga Nisroka, ubiše ga mačem njegovi sinovi Adramelek i Saraser. Tada pobjegoše u zemlju Ararat. Njegov sin Asar-Hadon postane kralj umjesto njega.


text:
U ono vrijeme smrtno se razbolje Ezekija. Prorok Izaija, Amosov sin, dođe k njemu i reče mu: “Ovako govori Gospodin: Uredi svoju kuću; jer ćeš umrijeti i ne ćeš više ozdraviti!”"


text:
”Ah, Gospodine, spomeni se ipak da sam hodio pred tobom u vjernosti i s nepodijeljenim srcem i da sam činio što je tebi ugodno!” I Ezekija glasno zaplače.


text:
”Vrati se i javi Ezekiji, knezu mojega naroda: Ovako govori Gospodin, Bog Davida, tvoga djeda: čuo sam tvoju molitvu i vidio tvoje suze. I eto, ozdravit ću te opet. Već prekosutra ići ćeš u Gospodnji Hram.


text:
Dodat ću vijeku petnćst godina. I izbavit ću tebe i ovaj grad iz ruku asirskoga kralja, i branit ću ovaj grad zbog sebe i zbog svojega sluge Davida.”


text:
Potom zapovjedi Izaija: “Donesite grudu smokava!” Donesoše je i staviše je na oteklinu. I on ozdravi.


text:
Ezekija je bio upitao Izaiju: “Koji je znak za to da će me Gospodin ozdraviti i da ću prekosutra moći otići u Gospodnji Hram?”


text:
Izaija odgovori: “Ovo neka ti bude znak od Gospodina, da će Gospodin ispuniti obećanje što ga je dao: Hoćeš li da ode sjena za deset stupnjeva naprijed ili natrag?”


text:
Ezekija odgovori: “Lako je da sjena ode naprijed za deset stupnjeva. Ne, sjena neka se vrati za deset stupnjeva!”


text:
I prorok Izaija zavapi Gospodinu, i Gospodin dade sjenu po stupnjevima, koju je već spustio na Ahazovim stepenicama, vratiti za deset stupnjeva.


text:
U ono vrijeme babilonski kralj Merodak-Baladan, Baladanov sin, posla Ezekiji pismo s darovima. On je naime bio čuo da je Ezekija bolestan.


text:
Ezekija se tome obradova i pokaza im sve svoje skladište, srebro i zlato, mirise i skupocjeno ulje, svu svoju oružarnicu i sve što se je nalazilo u riznicama. Nije ostalo ništa u njegovoj palači i od onoga što je bilo pod njegovom vlašću, a da im Ezekija nije pokazao.


text:
I dođe prorok Izaija kralju Ezekiji i upita ga: “Što su htjeli ti ljudi i odakle su došli k tebi?” Ezekija odgovori: “Iz daleke su zemlje došli, iz Babilona.”


text:
Onaj upita dalje: “Što su vidjeli u tvojoj palači?” Ezekija odvrati: “Vidjeli su sve što ima u mojoj palači. Nije ostalo ništa u mojim riznicama da im nisam pokazao.”


text:
Doći će vrijeme kad će biti odneseno u Babilon sve što se nalazi u tvojoj palači, što su prikupljali tvoji oci do dana današnjega. Ništa ne će preostati ? tako govori Gospodin ?


text:
a od tvojih vlastitih sinova, koji će ti se još roditi, uzet će neke da budu sobari u palači babilonskoga kralja.”


text:
Ezekija odgovori Izaiji: “Riječ Gospodnja, koju si mi navijestio, prava je”, i pridoda: “Neka ipak, dok ja živim, vladaju mir i sigurnost!”


text:
Ostala povijest Ezekijina, sve njegove pobjede, i kako je napravio jezero i vodovod, i doveo vodu u grad, to je zapisano u knjizi povijesti Judinih kraljeva.


text:
Dvanćst godina bilo je Manašeu kad je postao kralj, i vladao je pedeset i pet godina u Jeruzalemu. Njegova se mati zvala Hefsi-Bah.


text:
On je činio ono što se nije sviđalo Gospodinu kad je nasljedovao ružne običaje narodâ koje je Gospodin bio protjerao ispred Izrćlovih sinova.


text:
Visine koje je bio srušio njegov otac Ezekija, on je opet podigao, podigao je i žrtvenike Baalu, dao postaviti Ašeru, kao što je bio učinio izrćlski kralj Ahab, klanjao se je svoj nebeskoj zvjezdanoj vojsci i njoj je služio.


text:
Štoviše, u Gospodnjem Hramu, o kojem je bio objavio Gospodin: “U Jeruzalemu dat ću da stanuje moje ime”, sagradio je žrtvenike.


text:
Svojega vlastitog sina pustio je da prolazi kroz oganj; vračao je i gatao je, i namjestio zaklinjače mrtvaca i gataoce. Tako je činio mnogo od onoga što se nije sviđalo Gospodinu, i tako izazivao njegov gnjev."


text:
I sliku Ašere, koju je bio dao napraviti, postavio je u Hramu, za koji je Gospodin bio obećao Davidu i njegovu sinu Salomonu: “Ovaj Hram i Jeruzalem, koji sam izabrao između svih Izrćlovih plemena, učinit ću zauvijek stanom svojega imena.


text:
Ne ću više dati da se Izrćlove noge maknu iz zemlje koju dadoh njihovim ocima, ako samo budu pazili na to da vjerno čine onako kako sam im zapovjedio, i to točno po zakonu što im ga je naložio moj sluga Mojsije.”


text:
Ali oni ne poslušaše, i Manaše ih zavede na to da čine još gore nego narodi koje je Gospodin bio uništio ispred Izrćlovih sinova.


text:
”Zato što je Manaše, Judin kralj, činio još gore užase nego što su prije njega činili Amorejci, i zato što je on i Judu zaveo svojim idolopoklonstvom,


text:
zato govori Gospodin, Bog Izrćlov: Zaista, ja ću pustiti da dođe nesreća na Jeruzalem i na Judu, da će svima koji to čuju zujati oba uha.


text:
Rastegnut ću nad Jeruzalemom samarijsko uže i mjerilo Ahabove kuće i zbrisat ću Jeruzalem, kao što se zbriše zdjela, pa se tad izvrne.


text:
Ostatak svoje baštine odbacit ću i dat ću je u ruke njihovim neprijateljima. Svim svojim neprijateljima postat će za grabež i plijen,


text:
jer su činili što mi se ne sviđa, i moj su gnjev izazivali od dana kad su njihovi oci ostavili Egipat do dana današnjega.”


text:
I veoma mnogo nedužne krvi prolio je Manaše, tako da je krvlju napunio Jeruzalem od jednoga kraja do drugoga. Osim toga ogriješio se time što je zaveo Judu da čini ono što se nije sviđalo Gospodinu.


text:
Ostala Manašeova povijest, sva njegova djela i grijesi što ih je počinio, to je zapisano u knjizi povijesti Judinih kraljeva.


text:
Kad je Manaše bio počinuo kod svojih otaca, pokopan je u vrtu svoje palače, u Uzinu vrtu. Njegov sin Amon postane kralj umjesto njega.


text:
Dvadeset i dvije godine imao je Amon kad je postao kralj, i vladao je dvije godine u Jeruzalemu. Njegova mati zvala se je Mešulemet i bila je Harusova kći iz Jotbe.


text:
Hodio je posve putem kojim je bio išao njegov otac, služio je idolima kojima je bio služio njegov otac i klanjao im se.


text:
A narod pobije sve koji su se bili pobunili protiv kralja Amona. Njegova sina Jošiju stavi narod za kralja, na njegovo mjesto.


text:
Jošija je imao osam godina kad je postao kralj. Vladao je trideset i jednu godinu u Jeruzalemu. Njegova se mati zvala Jedida i bila je Adajina kći iz Boskata.


text:
činio je ono što se sviđalo Gospodinu, i hodio je posve putem svojega djeda Davida. Od toga puta nije odstupio ni lijevo ni desno.


text:
U osamnćstoj godini Jošijina kraljevanja posla kralj pisara Šafana, Asalijahina sina, Mešulamova unuka, u Gospodnji Hram s ovim zadatkom:


text:
”Idi gore k velikom svećeniku Hilkiji! Neka pripravi novce koji su bili doneseni u Gospodnji Hram, i što su ga skupili vratari od naroda!


text:
Neka ih uruči poslovođama koji su postavljeni kao nadglednici kod Gospodnjega Hrama! Oni neka isplate radnike koji su zaposleni oko Gospodnjega Hrama, da se popravi što je trošno na Hramu,


text:
Tada veliki svećenik Hilkija izvijesti pisara Šafana: “Nađoh zakonik u Gospodnjem Hramu.” Hilkija preda knjigu pisaru Šafanu i on je pročita.


text:
Tada pisar Šafan ode kralju i podnese mu ovaj izvještaj: “Tvoje sluge skupiše novac koji nađoše u Hramu i uručiše ga poslovođama koji su zaposleni kod Gospodnjega Hrama.”


text:
Tada kralj da ovu uputu svećeniku Hilkiji, Ahikamu, Šafanovu sinu, Akboru, Mikinu sinu, pisaru Šafanu i Asaji, kraljevu sluzi:


text:
”Idite, upitajte Gospodina za me, za narod i za Judu o sadržaju knjige koja je nađena. Jer je velik Gospodnji gnjev koji se raspalio protiv nas zato što naši oci nisu slušali propise ove knjige, i nisu činili ono što je u njoj napisano!”


text:
I tako ode svećenik Hilkija s Ahikamom, Akborom, Šafanom i Asajom k proročici Huldi, ženi čuvara odjeće Šaluma, Tikvina sina, Harkasova unuka, koja je stanovala u drugom kotaru u Jeruzalemu, i upitaše je.


text:
Ona im dade ovaj odgovor: “Ovako govori Gospodin, Bog Izrćlov: Kažite čovjeku koji vas je poslao k meni:


text:
Ovako govori Gospodin: Pustit ću na ovo mjesto i na njegove stanovnike zlo koje je zapisano u ovoj knjizi što ju je pročitao Judin kralj.


text:
Zato jer su me ostavili i prinosili kâd drugim bogovima, izazivali me svim djelima svojih ruku, moj će se gnjev raspaliti protiv ovoga mjesta i ne će se ugasiti.


text:
A Judinu kralju, koji vas posla da upitate Gospodina, javite ovo: Ovako govori Gospodin, Bog Izrćlov, za sve riječi koje si čuo:


text:
Jer je srce tvoje bilo ponizno i ti si se prignuo pred Gospodinom, kad si čuo što sam zaprijetio ovomu mjestu i njegovim stanovnicima, da će naime biti predmet užasa i prokletstva, i jer si razderao svoje haljine i plakao preda mnom, zato sam i ja tebe uslišio, govori Gospodin.


text:
Zato ćeš, kad te pridružim k tvojim ocima, u miru biti položen u svoj grob. Oči tvoje ne će gledati svu tu nesreću koju ću pustiti na ovo mjesto.” I kazaše tako kralju.


text:
Kralj ode u Gospodnji Hram i s njim svi ljudi iz Judine zemlje i svi stanovnici Jeruzalema, i svećenici i proroci, sav narod, veliko i malo. Tamo im pročita sav sadržaj zavjetne knjige, koja je bila nađena u Gospodnjem Hramu.


text:
Potom kralj stupi na svoje sjedište i zavjetovao se pred Gospodinom da će oni ići za Gospodinom i držati njegove zapovijedi, njegove naredbe i uredbe svim srcem i svom dušom, da tako udovolje propisima koji su bili napisani u ovoj knjizi. I sav narod pristade na zavjet.


text:
Tada zapovjedi kralj velikom svećeniku Hilkiji i svećenicima drugoga reda i vratarima da iznesu iz Gospodnjega Hrama sve posuđe koje je bilo izrađeno za Baala i Ašeru, i svu nebesku zvjezdanu vojsku. On ga dade spaliti izvan Jeruzalema, na zemljištima na Kidronu, i njegov pepeo odnijeti u Betel.


text:
I ukloni idolske svećenike, koje su bili postavili Judini kraljevi i koji su kadili na visinama u Judinim gradovima i u okolici Jeruzalema, tako i one koji su kadili Baalu, suncu i mjesecu, životinjskim slikama i svoj nebeskoj vojsci.


text:
I Ašeru dade iznijeti iz Gospodnjega Hrama pred Jeruzalem, u Kidronsku dolinu, i spaliti je, u prah je satrti i njezin prah baciti u grobove običnoga naroda.


text:
Zatim je dao dovesti iz Judinih gradova sve svećenike, oskvrnuti visine na kojima su bili kadili svećenici, od Gebe do Beer Šebe. Dalje je dao porušiti visine seirimâ, što su bile na ulazu pred vratima gradskog zapovjednika Jozue s lijeve strane, kad se dođe k gradskim vratima.


text:
Ali svećenici onih visina nisu smjeli uzaći na Gospodnji žrtvenik u Jeruzalemu, nego samo jesti beskvasne kruhove među svojom braćom u službi.


text:
I Tofet u dolini Hinomovih sinova proglasi nečistim, da više nitko ne bi dao svojemu sinu ići kroz oganj u čast Moleku.


text:
Onda dade odstraniti konje koje su bili postavili Judini kraljevi u čast suncu na ulazu u Gospodnji Hram kod stanice sobara Netan Meleka u Farurimu, i spali sunčana kola.


text:
Žrtvenike na krovu gornje Ahazove sobe, koje su bili podigli Judini kraljevi, i žrtvenike što ih je bio sazidao Manaše u oba predvorja Gospodnjega Hrama dao je kralj razrušiti, ukloniti i ruševine baciti u Kidronsku dolinu.


text:
Visine istočno od Jeruzalema, južno od Gore sablazni, dao je kralj oskvrnuti. Salomon, kralj Izrćlov, bio ih je dao podići Aštarti, sidonskoj nakazi, Kemošu, moapskoj nakazi, i Milkomu, nakazi Amonovih sinova.


text:
I žrtvenik u Betelu, visinu koju je bio podigao Jeroboam, Nebatov sin, koji navede na grijeh Izrćla, i taj žrtvenik, tu visinu dade oboriti. On je dao visine popaliti, u prah satrti i Ašeru spaliti.


text:
Kad se obazre Jošija i tamo na gori vidje grobove, posla onamo i dade iz grobova uzeti kosti, spaliti ih na žrtveniku i tako ga oskvrnuti, po Gospodnjoj riječi koju je bio izrekao Božji čovjek koji je to unaprijed kazao.


text:
Kad on upita: “Kakav je ono grobni spomenik što ga tamo vidim?”, odgovoriše mu građani: “Ono je grob Božjega čovjeka, koji dođe iz Jude i unaprijed kaza ono što si sad učinio na žrtveniku u Betelu.”


text:
On zapovjedi: “Pustite ga da počiva! Nitko neka mu ne prevrće kosti!” I tako ostaviše netaknute njegove kosti s kostima onoga proroka koji je bio došao iz Samarije.


text:
I sve hramove visina u gradovima Samarije, što su ih bili podigli Izrćlovi kraljevi kako bi izazivali Gospodina, ukloni Jošija i učini s njima posve onako kako je bio učinio u Betelu.


text:
A sve svećenike žrtvenih uzvisina, koji su tamo bili, dade poklati na žrtvenicima i spaliti ljudske kosti na njima. Tada se vrati u Jeruzalem.


text:
Tada zapovjedi kralj svemu narodu: “Svetkujte u čast Gospodinu, svojemu Bogu, blagdan Pashe onako kako je zapisano u ovoj zavjetnoj knjizi!”


text:
Jer takav blagdan Pashe nije bio više svetkovan od dana sudaca, koji su sudili Izrćlu, i za sve vrijeme Izrćlovih i Judinih kraljeva.


text:
Samo u osamnćstoj godini kralja Jošije svetkovao se je taj blagdan Pashe u čast Gospodinu u Jeruzalemu.


text:
I zaklinjače mrtvacâ i vračare, terafime i idole, uopće sve idolske nakaze, koji su se mogli vidjeti u Judinoj zemlji i u Jeruzalemu, Jošija uništi, da izvrši propise zakona što su bili napisani u knjizi koju je bio našao svećenik Hilkija u Gospodnjem Hramu.


text:
Nije bilo prije njega takva kralja koji bi se tako bio obratio Gospodinu: svim srcem, svom dušom i svom snagom, posve po Mojsijevu zakonu. I poslije njega nije bilo njemu jednaka.


text:
Ipak nije odustao Gospodin od svojega silnog i žestokog gnjeva, kojim se je bio raspalio protiv Jude zbog svih sablazni kojima ga je bio dražio Manaše.


text:
Gospodin je bio odlučio ovo: “Odbacit ću i Judu od svojega lica, kao što sam odbacio Izrćla, i grad ću ovaj odbaciti koji sam bio izabrao, Jeruzalem, i Hram za koji sam kazao da će tamo moje ime imati svoj stan.”


text:
U ono vrijeme iziđe faraon Neko, egipatski kralj, na asirskoga kralja k rijeci Eufratu. Kralj Jošija izađe preda nj. A on ga smrtno rani kod Megida, čim ga je bio ugledao.


text:
Njegovi ga sluge odvedoše mrtva iz Megida u Jeruzalem, gdje ga pokopaše u njegovoj grobnici. A narod zemlje uze Joahaza, Jošijina sina, dade ga pomazati i učini ga kraljem umjesto njegova oca.


text:
Joahaz je imao dvadeset i tri godine kad je bio postao kralj, i vladao je tri mjeseca u Jeruzalemu. Njegova se mati zvala Hamitah i bila je Jeremijina kći iz Libne.


text:
Faraon Neko dade ga zatvoriti u Ribli, u zemlji Hamatu, da ne bude dulje kralj u Jeruzalemu, i nametnu zemlji globu od sto talenata srebra i jedan talenat zlata.


text:
Tada postavi faraon Neko za kralja Elijakima, Jošijina sina, umjesto njegova oca Jošije i promijeni mu ime u Jojakim. A Joahaza uze sa sobom. Tako on dođe u Egipat i ondje umre.


text:
Jojakim dade srebro i zlato faraonu. A morao je zemlji nametnuti porez kako bi mogao dati novac koji je faraon zahtijevao. Kako je svaki bio cijenjen, utjerivao je od naroda zemlje srebro i zlato da ga preda faraonu Neku.


text:
Jojakimu je bilo dvadeset i pet godina kad je postao kralj, i vladao je jedanćst godina u Jeruzalemu. Njegova se mati zvala Zebida i bila je Pedajina kći iz Rume.


text:
Za njegova vremena dođe Nabukodonozor, babilonski kralj. Jojakim mu postane podložan tri godine. Potom opet otpade od njega.


text:
Gospodin posla protiv njega kaldejske, aramejske, moapske čete i čete Amonovih sinova. Posla ih protiv Jude, da ga unište po Gospodnjoj prijetnji, koju je bio dao objaviti preko svojih slugu, proroka.


text:
Samo po Gospodnjoj naredbi pade to na Judu, da ga odbaci od svojega lica zbog Manašeovih grijeha, zbog svega onoga što je taj bio učinio.


text:
I nedužnu krv koju je bio prolio, i kojom je upravo bio napunio Jeruzalem, to mu Gospodin ne htjede oprostiti.


text:
Ostala Jojakimova povijest, i sve što je poduzimao, napisano je u knjizi povijesti Judinih kraljeva.


text:
Egipatski kralj ne iziđe više iz svoje zemlje. Jer je babilonski kralj bio osvojio sve što je pripadalo egipatskomu kralju, od egipatskoga potoka do Eufrata.


text:
Jojakin je imao osamnćst godina kad je postao kralj, i vladao je tri mjeseca u Jeruzalemu. Njegova se mati zvala Nehušta i bila je Elnatanova kći iz Jeruzalema.


text:
U ono vrijeme dođoše vojskovođe Nabukodonozora, babilonskoga kralja, protiv Jeruzalema, i grad je bio opkoljen.


text:
Kad onda još Nabukodonozor, babilonski kralj, dođe protiv grada, dok su ga opsjedali njegovi vojskovođe,


text:
iziđe Jojakin, Judin kralj, babilonskomu kralju sa svojom majkom, s dvorskim činovnicima, s knezovima i dvoranima. Babilonski ga kralj zarobi u osmoj godini svojega kraljevanja.


text:
On dade da sve blago Gospodnjega Hrama i blago kraljevske palače bude odneseno, i sve zlatno posuđe, što ga je bio dao načiniti Salomon, izrćlski kralj, u Gospodnjem Hramu, po Gospodnjoj zapovijedi, porazbijano.


text:
Zarobi i odvede sav Jeruzalem, sve knezove i sve valjane ratnike, deset tisuća zarobljenika, zatim sve kovače i bravare. Samo još preostade siromašni narod zemlje.


text:
Zarobi i u Babilon odvede i Jojakina, tako isto kraljevu majku, kraljeve žene, dvorane i zemaljske glavare odvede u ropstvo iz Jeruzalema u Babilon,


text:
zatim sve valjane ratnike, sedam tisuća, i kovače i bravare, tisuću ljudi, sve valjane ratnike. Njih odvede babilonski kralj u Babilon u ropstvo.


text:
Mataniju, njegova strica, postavi babilonski kralj za kralja, na njegovo mjesto, i dade mu ime Sidkija.


text:
Sidkija je imao dvadeset i jednu godinu kad je postao kralj. Vladao je jedanćst godina u Jeruzalemu. Njegova se mati zvala Hamitala i bila je Jeremijina kći iz Libne.


text:
Jer zbog gnjeva Gospodnjega došlo je do toga da je Jeruzalem i Judu odbacio od svog lica. Sidkija otpade od babilonskoga kralja.


text:
U devetoj godini njegova vladanja, u desetom mjesecu, desetoga dana u mjesecu, pođe Nabukodonozor, babilonski kralj, sa svom svojom vojskom protiv Jeruzalema i opkoli ga. Načiniše opkope oko njega.


text:
Tada je gradski zid bio probijen, i svi vojnici pobjegoše noću na vrata između dva zida, uz kraljev vrt, a Kaldejci su držali grad opkoljenim. Sidkija okrenu prema jordanskoj ravnici.


text:
Ali kaldejske čete potjeraše kralja i stigoše ga u jerihonskom polju, nakon što ga je bila ostavila sva njegova vojska i razbježala se.


text:
Sidkijine sinove poklaše na njegove oči, Sidkiju oslijepe i stave ga u okove. Tako ga odvedoše u Babilon.


text:
Sedmoga dana petoga mjeseca, to jest u devetnćstoj godini kraljevanja Nabukodonozora, babilonskoga kralja, dođe u Jeruzalem Nebuzaradan, zapovjednik tjelesne straže, sluga babilonskoga kralja,


text:
i spali Gospodnji Hram i kraljevsku palaču, i sve kuće u Jeruzalemu. Sve znamenitije zgrade dade spaliti.


text:
Tada Nebuzaradan, zapovjednik tjelesne straže, odvede u Babilon ostatak naroda, što je još bio preostao u gradu, tako i prebjege koji su bili prebjegli babilonskom kralju, i ostatak zanatlija.


text:
Mjedene stupove u Gospodnjem Hramu, podnožja i mjedeno more u Gospodnjem Hramu razbiše Kaldejci, a mjed uzeše sa sobom u Babilon.


text:
I tavice i škropionice, koje su bile ili posve od zlata ili posve od srebra, uze sebi zapovjednik tjelesne straže.


text:
Oba stupa, jedno more i podnožja koja je Salomon bio dao načiniti za Gospodnji Hram: mjedi od koje je bilo sve to posuđe nije bilo mjere.


text:
Jedan stup bio je visok osamnćst lakata. Na njemu je bilo mjedeno oglavlje. Oglavlje je bilo visoko tri lakta. Pletenice sa šipcima ovijale su se oko oglavlja, sve od mjedi. Isto je tako i drugi stup bio s pletenicom.


text:
Zapovjednik tjelesne straže uze sa sobom velikoga svećenika Seraju i drugog svećenika Sefaniju, i tri vratara.


text:
Zatim uze iz grada jednoga dvoranina, koji je bio nad vojnicima, i pet ljudi bliskih kralju, koji se nađoše u gradu, onda pisara vojnog zapovjednika, koji je popisivao narod u zemlji za vojnu službu, i šezdeset muževa od puka Judine zemlje, koji se nađoše u gradu.


text:
A babilonski ih kralj dade pogubiti u Ribli, u zemlji Hamatu. Tako on odvede Judu iz njegove zavičajne zemlje.


text:
Nad narodom koji je bio ostao u Judinoj zemlji, i koji je ostavio Nabukodonozor, babilonski kralj, postavi on Gedaliju, Ahikamova sina, Šafanova unuka.


text:
I kad čuše vojni zapovjednici i njihovi ljudi da je babilonski kralj postavio Gedaliju, dođoše sa svojim ljudima Gedaliji u Mispu: Jišmćl, Netanijin sin, Johanan, Kareahov sin, Saraje, Tanhumetov sin iz Netofe, i Jaazanija, sin Maakatija.


text:
Gedalija se zakle njima i njihovim ljudima i reče im: “Ne bojte se Kaldejaca; ostanite u zemlji i budite podložni babilonskomu kralju. Onda će vam biti dobro!”"


text:
Ali u sedmom mjesecu dođe Jišmćl, Netanijin sin, Elišamin unuk, kraljevskoga roda, i deset ljudi s njim. Oni ubiše Gedaliju s Judejcima i Kaldejcima koji su bili s njim u Mispi.


text:
Tada se podiže sav narod, malo i veliko, s vojnim zapovjednicima i ode u Egipat, jer se bojao Kaldejaca.


text:
U trideset i sedmoj godini, nakon što je odveden Jojakin, Judin kralj, u dvanćstom mjesecu, dvadeset i sedmoga dana u mjesecu, Evil Merodak, babilonski kralj, u godini kad je stupio na vlast pomilova Jojakina, Judina kralja, i izvede ga iz tamnice.


text:
Razgovarao je s njim prijateljski i postavio mu prijestolje iznad prijestolja drugih kraljeva koji su se našli kod njega u Babilonu.


text:
Eberu se rodiše dva sina. Jedan se zvao Peleg jer se u njegovo vrijeme razdijelilo čovječanstvo. Njegov se brat zvao Joktan.


text:
Sinovi Keture, Abrahamove priležnice: Ona rodi Zimrana, Jokšana, Medana, Midjana, Jišbaka i Šuaha. Jokšanovi sinovi jesu Šeba i Dedan.


text:
Slijede kraljevi koji su vladali u edomskoj zemlji, prije nego je zavladao kralj Izrćlaca: Bela, Beorov sin, njegov se stolni grad zvao Dinhaba.


text:
Kad umre Hušam, postade kralj umjesto njega Hadad, Bedadov sin, koji pobije Midjance na moapskoj visoravni; njegov se stolni grad zvao Avit."


text:
Kad umre Baal Hanan, postade kralj umjesto njega Hadad; njegov se stolni grad zvao Pai. Njegova žena Mehetabela bila je kći Matreda, Me Zahabove kćeri. "


text:
Judini sinovi jesu Er, Onan i Šela. Ta mu se trojica rodiše od Suine kćeri, Kanaanke. Ali Er, Judin prvorođenac, bio je nevaljao pred Gospodinom pa ga (Gospodin) ubije.


text:
Njihove su sestre bile Sarvija i Abigajila. Sarvijini sinovi jesu Abišaj, Joab i Asahel, trojica koje


text:
Kaleb, Hesronov sin, rodi s Azubom, svojom ženom, i s Jeriotom, sinove. Ovo su njihovi sinovi: Ješer, Šobab i Ardon.


text:
Potom je Hesron imao odnose s kćerkom Makira, Gileadova oca. On se njom oženi. Kad mu je bilo šezdeset godina. Ona mu rodi Seguba.


text:
Gešurci i Aramejci oduzeše im Jairova šatorska sela, Kenat i njegova mjesta, šezdeset gradova. To su sve sinovi Makira, Gileadova oca.


text:
Poslije Hesronove smrti oženi se Kaleb Efratom. Jedna Hesronova žena bila je Abija. Ona mu rodi Ašhura, Tekoina oca.


text:
Potomci Kaleba, Jerahmeelova brata, jesu njegov prvorođenac Meša, to jest Zifov otac, i sinovi Mareše, Hebronova oca.


text:
obitelji Kirjat-Jearima, Jitrani, Pućani, Šumaćani i Mišrani. Od ovih vuku lozu Soraćani i Eštaoljani.


text:
obitelji književnikâ što stanuju u Jabešu, Tiraćani, Simeaćani i Sukaćani. To su Kinejci, koji potječu od Hamata, oca Rekabova doma.


text:
Ovo su bili Davidovi sinovi koji su mu se bili rodili u Hebronu: prvorođenac Amnon, od Ahinoame iz Jezreela, drugi Daniel, od Abigajle iz Karmela,


text:
Šest mu se djece rodi u Hebronu. Ondje je vladao sedam godina i šest mjeseci. Onda je vladao trideset i tri godine u Jeruzalemu.


text:
Pedajini sinovi jesu Zerubabel i Šimej. Zerubabelovi sinovi jesu Mešulam i Hananija, Šelomita je bila njihova sestra,


text:
Hananijini sinovi jesu Pelatja i Jišaja, sinovi Refajini, sinovi Arnanovi, sinovi Obadjini, sinovi Šekanijini.


text:
Fenuel je bio otac Gedora, a Ezer Hušin otac. To su sinovi Hura, prvorođenca Efrate, oca Betlehemova.


text:
Jabeš je bio ugledniji od svoje braće. Njegova mati nadjenu mu ime Jabeš kad reče: “Rodih ga s bolom.”


text:
Jabeš prizva Boga Izrćlova i reče: “Ako me blagosloviš i raširiš moje područje, ako mi pomogneš i ako me milostiv očuvaš, da me ne stigne bol ?” I Bog usliši njegovu molbu.


text:
Ezrini sinovi jesu Jeter, Mered, Efer i Jalon; a Meredova žena, Egipćanka, rodi Mirjamu, Šamaja i Jišboha, oca Eštemoina."


text:
Od njegovih drugih žena Judejka rodi Jereda, oca Gedorova, Hebera, oca Sokova, i Jekutiela, oca Zanoahova. To su sinovi Bitje, faraonove kćeri, koju je Mered bio uzeo za ženu.


text:
Sinovi Šele, Judina sina, jesu Er, otac Lehov, i Lada, otac Marešin, i obitelji platnarskih radnika Ašbejine kuće,


text:
zatim Jokim i ljudi od Kozebe i Joaš i Saraf, koji postadoše gospodari Moaba i onda se vratiše u Betlehem. Ali to su stare povijesti.


text:
Oni su bili lončari i stanovali su u Netajimu i Gederi; tamo su boravili kod kralja, u njegovoj službi. "


text:
Šimej je imao šesnćst sinova i šest kćeri. A njegova braća nisu imala mnogo djece. Sve se njihove obitelji nisu toliko množile kao Judini sinovi.


text:
u Bet Markabotu, Hasar Susimu, Bet Biriju i Šaarajimu. To su njihovi gradovi do vremena kralja Davida.


text:
zatim sva njihova sela što su bila u okolici spomenutih mjesta, sve do Baala. To su bila njihova naselja. Imali su svoj vlastiti popis obitelji.


text:
I nađoše obilatu i dobru pašu. Zemlja je pružala na sve strane dosta prostora i mirnu, bezbrižnu sigurnost; jer oni koji su tamo prije prebivali, bili su Hamovci."


text:
U vrijeme Ezekije, Judina kralja, dođoše po imenu prije zapisani, uništiše njihove šatore i Mehunićane, koji su tamo živjeli, i izvršiše na njima prokletstvo do dana današnjega. Naseliše se umjesto njih; jer je tamo bilo pašnjaka za njihovu stoku."


text:
Jedan dio Šimunovih sinova, pet stotina ljudi, ode u goru Seir. Vodili su ih Felatja, Nearja, Refaj i Uziel, Išijevi sinovi.


text:
Sinovi Rubena, Izrćlova prvorođenca ? jer je on bio prvorođenac, ali jer je on bio oskvrnuo postelju svoga oca, prijeđe pravo njegova prvorođenja na sinove Josipa, Izrćlova sina, ali ne tako da se on u rodoslovlju broji kao prvorođenac,


text:
jer je Juda imao prvenstvo među svojom braćom: od njega je jedan bio uzet za kneza, a pravo prvorođenja dođe na Josipa ?


text:
pa njegov sin Beera, kojega odvede u sužanjstvo asirski kralj Tiglat Pileser; on je bio knez Rubenovaca."


text:
Njegova braća po njihovim rodovima, kad su se unosila u obiteljski popis, jesu: prvi Jeiel, Zaharija,


text:
Nastanio se na istok, do ulaza u pustinju koja se proteže od Eufrata. Jer su u Gileadu imali mnogu stoku.


text:
U vrijeme Šaulovo zaratiše se s Hagrijcima. Kad su ih bili pobili, naseliše se u njihovim šatorima po svem istočnom kraju Gileada.


text:
Njihova braća po svojim obiteljima jesu Mikćl, Mešulam, Šeba, Joraj, Jakan, Zija i Eber: njih sedmorica.


text:
To su bili sinovi Abihajila, sina Hurija, sina Jaroaha, sina Gileada, sina Mikćla, sina Ješišaja, sina Jahdona, sina Buzova.


text:
Stanovali su u Gileadu, u Bašanu i u njihovim selima i na svim pašnjacima Šarona, do njihovih granica.


text:
Oni su svi bili uneseni u rodoslovnik za vremena Jotama, Judina kralja, i za vremena Jeroboama, Izrćlova kralja.


text:
Rubenovci, Gadovci i polovina plemena Manašeova ? bili su hrabri ljudi koji su nosili štit i mač, zatezali luk i bili vješti boju, četrdeset i četiri tisuće i sedam stotina i šezdeset sposobnih za ratnu službu ?


text:
Oni u boju protiv njih nađoše pomoć, i Hagrijci sa svojim saveznicima padoše u njihove ruke. U boju su, naime, bili zavapali Gospodinu, i on ih usliši jer se u nj pouzdaše.


text:
Zaplijeniše njihovu stoku: pedeset tisuća deva, dvjesta i pedeset tisuća ovaca i dvije tisuće magaraca, i sto tisuća ljudi.


text:
Mnogi su pogođeni bili pali, jer je to bio rat koji je Bog podupirao. I oni se naseliše na njihovu mjestu sve do vremena kad su bili odvedeni u progonstvo.


text:
Pripadnici polovine Manašeova plemena stanovali su u zemlji od Bašana do Baal-Hermona i do Šenira i gore Hermona. Njihov je broj bio velik.


text:
Ovo su bili poglavari njihovih obitelji: Efer, Jiši, Eliel, Azriel, Jeremija, Hodavja i Jahdiel, hrabri ratnici, slavni ljudi, poglavari svojih obitelji.


text:
Ali su bili nevjerni Bogu svojih otaca i obavljali su idolsku službu narodâ one zemlje, koje je Bog bio istrijebio ispred njih.


text:
Tada Bog Izrćlov pobudi srdžbu asirskoga kralja Pula i asirskoga kralja Tiglat Pilesera. On odvede u progonstvo Rubenovce, Gadovce i polovinu plemena Manašeova i dovede ih u Helah, Habor, Haru i na rijeku Gozan do dana današnjega.


text:
Oni su obavljali službu pred Šatorom svjedočanstva kao pjevači, dok nije bio Salomon sagradio Gospodnji hram u Jeruzalemu. Po svojim službenim propisima oni su obavljali svoju službu.


text:
Ovi su koji su obavljali službu, i njihovi sinovi: od Kehatovih sinova Heman, hramski pjevač, sin Joela, sina Samuela,


text:
Merarijevi sinovi, njihova braća, stajali su s lijeve strane: Etan, sin Kušija, sina Abdija, sina Maluka,


text:
A Aron i njegovi sinovi obavljali su službu na žrtveniku za žrtve paljenice i na kadionom žrtveniku, svu službu u Svetinji nad svetinjama i službu pomirenja za Izrćla, točno po propisima koje je bio dao Mojsije, sluga Božji.


text:
Zatim dadoše Aronovcima gradove za utočište, Hebron i Libnu i njezine pašnjake Jatir i Eštemou i njegove pašnjake,


text:
Zatim od Benjaminova plemena: Gebu i njegove pašnjake, Alemet i njegove pašnjake i Anatot i njegove pašnjake. Ukupan broj njihovih gradova bio je trinćst po njihovim obiteljima.


text:
Kehatovci, koji su još bili preostali od obitelji toga plemena, dobiše ždrijebom od polovine Manašeova plemena deset gradova.


text:
Geršonovci dobiše po svojim obiteljima od plemenâ: Jisakar, Ašer, Naftali i Manase u Bašanu trinćst gradova.


text:
Njima dadoše gradove za utočište Šekem i njegove pašnjake u gori Efrajimovoj, Gezer i njegove pašnjake,


text:
Od polovine Manašeova plemena: Aner i njegove pašnjake, Bileam i njegove pašnjake ? za obitelji preostalih Kehatovaca.


text:
Geršonovci dobiše od obitelji polovine Manašeova plemena: Golan u Bašanu i njegove pašnjake i Aštarot i njegove pašnjake.


text:
Merarijevci, što još preostaše, dobiše od Zebulunova plemena Rimon i njegove pašnjake, Tabor i njegove pašnjake.


text:
Zatim, s one strane Jordana prema Jerihonu, u istočnoj jordanskoj zemlji, od Rubenova plemena: Beser u pustinji i njegove pašnjake, Jahsu i njezine pašnjake,


text:
Tolini sinovi jesu Uzi, Refaja, Jeriel, Jahmaj, Jibsam i Samuel, poglavari svojih obitelji od Tole, hrabri ljudi u svojim obiteljima. U Davidovo vrijeme bilo ih je na broj dvadeset i dvije tisuće i šest stotina.


text:
Uzijevi potomci jesu Jizrahja, i od Jizrahje vuku lozu Mikćl, Obadja, Joel i Jišija, svega pet poglavara.


text:
Njima su pripadali, po svojim rodovima, po svojim obiteljima, za boj spremne ratničke čete: trideset i šest tisuća ljudi. Oni su, naime, imali mnogo žena i djece.


text:
Njihovi plemenici u svim Jisakarovim rodovima bili su hrabri ratnici. Bilo ih je svega, na broj, osamdeset i sedam tisuća.


text:
Belini sinovi jesu Esbon, Uzi, Uziel, Jerimot i Iri, pet obiteljskih poglavara, hrabri ratnici. Bilo ih je na broj dvadeset i dvije tisuće i trideset i četiri.


text:
Bekerovi sinovi jesu Zimra, Joaš, Eliezer, Elijoenaj, Omri, Jerimot, Abija, Anatot i Alamet: svi su to sinovi Bekerovi.


text:
Izbrojenih po njihovim rodovima, po obiteljskim poglavarima, po hrabrim ratnicima bilo ih je dvadeset tisuća i dvjesta.


text:
Jedićlov sin jest Bilhan. Bilhanovi sinovi jesu Jeuš, Benjamin, Ahud, Kenaana, Zetan, Taršiš i Ahišahar.


text:
Sve su to Jedićlovi sinovi po obiteljskim poglavarima, valjani ratnici: sedamdeset tisuća i dvjesta sposobnih za ratnu službu.


text:
Manašeovi sinovi jesu Asriel kojega mu rodi njegova aramejska priležnica; rodi i Makira, Gileadova oca."


text:
Makir oženi svoje sinove Hupima i Šupima. Njegova se sestra zvala Maaka. Drugi se je zvao Selofhad. Selofhad je imao kćeri.


text:
Maaka, Mahirova žena, rodi sina. Ona ga prozva Pereš. Njegov se brat zvao Šareš. Njegovi sinovi Ulam i Rakem.


text:
Efrajimovi potomci jesu Šutelah, pa njegov sin Bered, pa njegov sin Tahat, pa njegov sin Elada, pa njegov sin Tahat,


text:
pa njegov sin Zabad, pa njegov sin Šutelah, Ezer i Elad. Gatovci, domoroci zemlje, ubiše ih jer su bili izišli kako bi im ugrabili stoku.


text:
Tada uđe svojoj ženi, ona zatrudnje i rodi sina. On ga nazva Berija jer se rodio u vrijeme nesreće u njegovoj kući.


text:
Njihov nasljedni posjed i njihovi stanovi jesu: Betel i njegova sela, na istok Naaran, na zapad Gazer i njegova sela, Šekem i njegova sela do Gaze i njezinih sela.


text:
U rukama Manašeovaca bili su Bet Šean i njegova sela, Tanak i njegova sela, Megido i njegova sela, Dor i njegova sela. Ondje su stanovali sinovi Josipa, Izrćlova sina.


text:
Svi su ti Ašerovi sinovi, poglavari svojih obitelji, izabrani hrabri ratnici, glavari među knezovima. Bilo ih je za vojsku na broj dvadeset i šest tisuća ljudi.


text:
Asel je imao šest sinova. Oni su se zvali Azrikam, Bokru, Jišmćl, Šearja, Obadja i Hanan; sve su to Aselovi sinovi."


text:
Ulamovi sinovi bili su valjani ratnici koji su mogli natezati luk. I imali su mnogo sinova i unuka, sto i pedeset. Svi oni pripadaju Benjaminovcima.


text:
Svi su Izrćlci bili zapisani u rodoslovnik. Zapisani su u knjizi o Izrćlovim kraljevima. Judejci su bili odvedeni u progonstvo u Babilon zbog svojih bezakonja.


text:
Prvi stanovnici, koji su tada živjeli na vlastitom posjedu u svojim gradovima, bili su Izrćlci, svećenici, leviti i netinci.


text:
U Jeruzalemu su od Judinih sinova, od Benjaminovih sinova, od Efrajimovih sinova i od Manašeovih sinova stanovali:


text:
zatim Ibneja, Jerohamov sin, i Ela, sin Uzije, Mokrijeva sina, i Mešulam, sin Šefatje, sina Reuela, Ibnijina sina,


text:
i braća njihova po svojim rodovima: njih devet stotina i pedeset i šest. Svi ti ljudi bili su obiteljski poglavari u svojim obiteljima.


text:
i Azarja, sin Hilkije, sina Mešulama, sina Sadoka, sina Merajota, sina Ahituba, kneza u Božjem hramu;"


text:
zatim Adaja, sin Jerohama, sina Pašhura, sina Malkijina i Masaj, sin Adiela, sina Jahzere, sina Mešulama, sina Mešilemita, sina Imerova,


text:
i njihova braća, poglavari svojih obitelji: tisuću i sedam stotina i šezdeset ljudi, ljudi valjanih u službi kod Božjega Hrama.


text:
Obadja, sin Šemaje, sina Galala, sina Jedutunova, i Berekja, sin Ase, sina Elkanina, koji je stanovao u selima netofatskim.


text:
Šalum, sin Korea, sina Abjasafa, sina Korahova, i njegova braća iz njegove obitelji, Korahovci, obavljaju službu u Šatoru, kao čuvari pragova. Već njihovi oci bijahu u Gospodnjem taboru čuvari ulaza.


text:
Svih njih, koji su bili izabrani za vratare na pragovima, bilo je dvjesta i dvanćst. U svojim su selima bili upisani u popis obitelji. David i vidovnjak Samuel postaviše ih u njihovu službu.


text:
jer su četiri prva vratara ? to su bili leviti ? bili uvijek u službi. Oni su imali nadzor nad ćelijama i riznicama Božjega Hrama.


text:
Preko noći su stajali u okolici Božjega Hrama, jer su oni stražarili i morali su otvarati svakog jutra.


text:
Drugi su od njih bili postavljeni nad drugim stvarima i nad svim posvećenim predmetima: nad brašnom, vinom, uljem, kadom i mirisima.


text:
Između Kehatovaca, njihove braće, bili su neki nad postavljenim kruhom, pa bi ga priređivali svake subote.


text:
To su pjevači, obiteljski poglavari levita, koji su samo u ćelijama bili slobodni od službe; jer su inače dan i noć bili zaposleni."


text:
Asel je imao šest sinova čija su imena: Azrikam, Bokru, Jišmćl, Šearja, Obadja i Hanan. To su Aselovi sinovi.


text:
Između Izrćlaca i Filistejaca bilo je došla do boja. A Izrćlovi ljudi pobjegoše ispred Filistejaca, i padali su mrtvi na gori Gilboi.


text:
Filistejci se naguraše za Šaulom i njegovim sinovima. Pritom Filistejci pogubiše Jonatana, Abinadaba, Malki-Šuu, Šaulove sinove.


text:
Tada zapovjedi Šaul momku koji mu je nosio oružje: “Izvadi svoj mač i probodi me, da ne dođu ti pogani i ne narugaju mi se!” Ali ne htjede momak koji mu je nosio oružje jer se bio veoma preplašio. I tako Šaul sam uze mač i baci se na nj.


text:
A kad Izrćlovi ljudi koji su stanovali u ravnici vidješe da su oni pobjegli i da je poginuo Šaul sa svojim sinovima, ostaviše svoje gradove i nagnuše u bijeg. I dođoše Filistejci i naseliše se u njima.


text:
Sutradan dođoše Filistejci kako bi pljačkali pobijene. Kad nađoše Šaula i njegova tri sina gdje leže na gori Gilboi,


text:
oplijeniše ga i uzeše sa sobom njegovu glavu i njegovo oružje. Tada poslaše glasnike po filistejskoj zemlji uokolo, da dojave svojim idolima i narodu vijest o pobjedi.


text:
podigoše se svi oboružani i uzeše Šaulovo tijelo i tjelesa njegovih sinova. Donesoše ih u Jabeš, pokopaše njihove kosti pod terebintom u Jabešu, i postili su sedam dana.


text:
Tako pogine Šaul zbog prijestupa koje je bio počinio protiv Gospodina, jer nije držao Gospodnje zapovijedi i jer je bio pitao duh mrtvaca, da dobije obavijest,


text:
umjesto da upita Gospodina. Zato ga Gospodin ubije i prenese njegovo kraljevstvo na Davida, Jišajeva sina.


text:
Već prije, kad je još Šaul bio kralj, ti si bio onaj koji je Izrćla u boj odvodio i opet kući dovodio. Tebi je Gospodin obećao, Bog tvoj: Ti ćeš pasti moj narod Izrćla, i ti ćeš biti knez nad mojim pukom Izrćlom.”


text:
Kad su se tako bile našle kod kralja u Hebronu sve starješine Izrćlaca, sklopi David s njima u Hebronu pred Gospodinom savez. Tada pomazaše Davida za kralja nad Izrćlom, po Gospodnjem naputku što je bio došao preko Samuela.


text:
Jednoga dana ode David sa svim Izrćlom u Jeruzalem, to jest Jebus. Tamo su bili Jebusejci, koji su živjeli u onoj zemlji.


text:
Stanovnici Jebusa rekoše Davidu: “Ne ćeš ovamo ući.” Ipak David osvoji tvrđavu Sion, to je kasniji Davidov grad.


text:
Tada David reče: “Tko prvi nadvlada Jebusejce, bit će vrhovni zapovjednik vojske.” Joab, Sarvijin sin, uziđe prvi i posta vrhovni zapovjednik.


text:
Ovo su najodličniji Davidovi junaci, koji su vjerno bili uz njega, za njegova kraljevanja nad Izrćlom, i pomogli mu da bude kralj Izrćlu, po Gospodnjem obećanju.


text:
Ovo je popis Davidovih junaka: Jašobam, Hakmonijev sin, glavar trojice. On zavitla svoje koplje na tri stotine i pobi ih odjednom.


text:
On je bio s Davidom u Pas Damimu, kad se tamo skupiše Filistejci za boj. Tamo je bio komad zemlje s ječmom. A kad su ljudi bježali od Filistejaca,


text:
Jednom siđoše ta tri najodličnija između tridesetorice k stijeni, k Davidu, u pećinu Adulam, kad je četa Filistejaca taborila u Rafaimskoj dolini.


text:
tada ona tri junaka prodriješe kroz tabor Filistejaca, zahvatiše vode iz studenca na vratima Betlehema i donesoše je Davidu. Ali on je ne htjede piti, nego je prolije Gospodinu u čast


text:
i reče: “Ne daj mi, Gospodine, da takvo što učinim! Zar da pijem krv tih ljudi koji prodriješe tamo uz opasnost života? Jer je donesoše ne mareći za svoj život.” Zato je ne htjede piti. To učiniše ta tri junaka.


text:
Abišaj, Joabov brat, bio je glavar tridesetorici. On zavitla svoje koplje na tri stotine i pobi ih. Bio je ugledan kod trojice.


text:
Benaja, Jojadin sin, hrabar čovjek, velik na djelima, iz Kabseela. On pogubi oba Ariela iz Moaba. Također ubije dolje kod jednog studenca lava, kad je bio pao snijeg.


text:
On ubije i nekoga Egipćanina, gorostasa visokog pet lakata. Premda je Egipćanin imao u ruci koplje debelo kao vratilo, on iziđe na nj sa štapom, istrže Egipćaninu koplje iz ruke i ubije ga njegovim vlastitim kopljem.


text:
Oni dođoše k Davidu u Siklag, kad je još bježao ispred Šaula, Kišova sina. I oni su pripadali junacima koji su pomagali u boju,


text:
naoružani lukom, uvježbani u bacanju kamenja iz praćke i u desnom i lijevom odapinjanju strijela iz luka. Od Benjaminova plemena, između Šaulovih suplemenika bili su ovi:


text:
poglavar, Abiezer i Joaš, Šemajini sinovi iz Gibeona, Jeziel i Pelet, Azmavetovi sinovi, Beraka i Jehu iz Anatota,


text:
I od plemena Gadova prijeđoše k Davidu u tvrđavu u pustinji hrabri ljudi, uvježbani ratnici, naoružani štitom i kopljem, kojima je lice bilo kao lavovsko, i brzina kao u srne po gorama:


text:
Oni dođoše od Gadovih sinova. Bili su veoma hrabri ratnici. Najmanji bi se ogledao sa stotinom, najvaljaniji s tisućom.


text:
Oni su bili ti koji u prvom mjesecu prijeđoše preko Jordana, kad se razlio preko svih svojih obala, i natjeraše u bijeg sve stanovnike u nizinama na istok i na zapad.


text:
David iziđe pred njih i reče im ovo: “Ako dolazite k meni u dobroj namjeri, da mi pomognete, ja ću se pošteno združiti s vama. Ako li dolazite da me izdate mojim neprijateljima, premda na mojim rukama nema nepravde, neka vidi Bog naših otaca i neka sudi.”


text:
Tada dođe duh na prvaka tridesetorice, na Amasaja. On povika:    “Tvoji su, Davide,  i s tobom, Jišajev sine!  Mir, mir tebi,  i mir onima koji ti pomažu!  Jer tebi pomaže tvoj Bog.”  Tako ih David primi i postavi ih za poglavare nad ratnim četama.


text:
I Manašeovi sinovi prijeđoše k Davidu kad je s Filistejcima išao u boj protiv Šaula, ali im nije pomogao jer ga filistejski knezovi vratiše, nakon što su se bili posavjetovali. Govorili su, naime, među sobom: “On bi na račun naših glava mogao prebjeći Šaulu, svom gospodaru.”


text:
Kad se je vraćao u Siklag, prijeđoše k njemu od Manašeova plemena Adna, Jozabad, Jedćl, Mikćl, Elihu i Siltaj, tisućnici u Manašeovu plemenu.


text:
Iz dan u dan dolazili su tako ljudi k Davidu, da stupe u njegovu službu, dok postade velika vojska, kao vojska Božja.


text:
Ovo je broj naoružanih jedinica za ratnu službu što dođoše k Davidu u Hebron da prenesu Šaulovo kraljevstvo na nj po Gospodnjoj zapovijedi:


text:
Od Judinih sinova, koji su nosili štit i koplje, bilo je šest tisuća i osam stotina naoružanih za ratnu službu;"


text:
od Benjaminovih sinova, Šaulovih suplemenika, tri tisuće ljudi; jer ih se dotad većina držala uz Šaulovu kuću;"


text:
od Efrajimovih sinova dvadeset tisuća i osam stotina hrabrih, u svojim obiteljima veoma uglednih ljudi;"


text:
od polovine Manašeova plemena osamnćst tisuća, koji su bili po imenu određeni da dođu, da učine Davida kraljem;"


text:
od Jisakarovih sinova, koji su razumijevali prilike vremena tako da su znali što ima činiti Izrćl, dvjesta stotnika i pod njihovim zapovjedništvom svi njihovi suplemenici;"


text:
od Zebulunovih sinova pedeset tisuća sposobnih za rat, potpuno za rat naoružanih ljudi, da vjerno pomognu;"


text:
od Naftalijeva plemena tisuću poglavara i s njima trideset i sedam tisuća ljudi sa štitom i kopljem;"


text:
od onih s one strane Jordana: od Rubenova, Gadova i od polovine Manašeova plemena sto i dvadeset tisuća ljudi s potpunim ratnim oružjem.


text:
Svi ti ratnici dođoše u uređenim redovima, jednodušno u Hebron, da učine Davida kraljem nad svim Izrćlom. I ostali svi Izrćlci bili su složni da Davida učine kraljem.


text:
Oni ostadoše tri dana tamo kod Davida, i jeli su i pili. Njihovi zemljaci bili su se pobrinuli za njih.


text:
I njihovi zemljaci sve od Jisakara, Zebuluna i Naftalija donijeli su na magarcima, devama, mazgama i volovima živežnih namirnica: brašna, smokava, suhoga grožđa, vina, ulja, volova i ovaca u izobilju. Jer je bila radost u Izrćlu.


text:
Nato reče David svemu pučkom Izrćlovu zboru: “Ako je vama pravo i ako je volja Gospodina, Boga našega, onda ćemo poslati k svojoj ostaloj braći po svim krajevima Izrćlovim i k svećenicima i levitima u gradovima gdje su njihovi pašnjaci da se nađu kod nas,


text:
I tako David sabra sav Izrćlov narod, od Šihora na putu u Egipat do ceste u Hamat, da donesu Božji kovčeg iz Kirjat Jearima.


text:
Potom ode David sa svim Izrćlom u Baalu, to jest Kirjat Jearim, što pripada Judi, da otamo prenese Božji kovčeg koji nosi ime: “Gospodin koji vlada nad kerubima”.


text:
David i svi Izrćlci plesali su puni revnosti pred Bogom, i pjevale su se pjesme uz pratnju citara, harfa, bubnjeva, zvončića i cimbala.


text:
Kad dođoše do Kidonova gumna, pruži Uza svoju ruku da pridrži čvrsto kovčeg, jer volovi potegoše na stranu.


text:
Tada se raspali gnjev Gospodnji na Uzu i udari ga ondje, jer je bio rukom posegnuo na kovčeg. On umre ondje pred Bogom.


text:
David se vrlo ožalosti što Gospodin ubi Uzu. Zato su ono mjesto prozvali Peres Uza do dana današnjega.


text:
I tako osta Božji kovčeg tri mjeseca u kući Obed-Edoma, kod njegove obitelji. Gospodin blagoslovi kuću Obed-Edomovu i sve njegovo imanje.


text:
Hiram, kralj Tira, posla k Davidu poslanike s cedrovim drvima, s kamenarima i drvodjeljama, da mu grade palaču.


text:
David spozna da ga je Gospodin potvrdio kao kralja nad Izrćlom. Jer je njegovo ime bilo postalo vrlo ugledno, zbog njegova naroda Izrćla.


text:
Kad Filistejci čuše da je David pomazan za kralja nad svim Izrćlom, iziđoše svi Filistejci da uhvate Davida. čim David to spozna, iziđe pred njih.


text:
David upita Boga: “Hoću li izići protiv Filistejaca? Hoćeš li ih dati u moje ruke?” Gospodin mu odgovori: “Iziđi! Dat ću ih u tvoje ruke!”


text:
Kad oni odoše u Baal Perasim, pobi ih ondje David. David povika: “Bog moje neprijatelje prodre mojom rukom, kao što prodire voda.” Zato se prozva ono mjesto Baal Perasim.


text:
upita opet David Boga, i Bog mu odgovori: “Ne idi za njima, nego ih zaobiđi, pa udari na njih od balzamovih stabala!


text:
čim čuješ da zašušti među vrhovima balzamovih stabala, tada iziđi i napadni! Jer tada ide pred tobom Bog, da pobije filistejsku vojsku.”


text:
Potom David sebi dade sagraditi kuće u Davidovu gradu. I spremi mjesto za kovčeg Božji i razape mu Šator.


text:
Tada zapovjedi David da nitko ne smije nositi Božji kovčeg osim levita. Jer je njih izabrao Gospodin da nose Božji kovčeg i da mu uvijek služe.


text:
I dozva David sve Izrćlove sinove u Jeruzalem, da prenesu Gospodnji kovčeg na mjesto koje mu je bio spremio.


text:
Tada dozva David svećenike Sadoka i Ebjatara i levite Uriela, Asaju, Joela, Šemaju, Eliela i Aminadaba


text:
i zapovjedi im: “Vi ste obiteljski glavari levita. Posvetite sebe i svoje suplemenike! Vi ćete donijeti kovčeg Gospodina, Boga Izrćlova, na mjesto koje sam mu spremio.


text:
Budući da prijašnji put niste bili nazočni, zato nas je udario Gospodin, Bog naš, jer nismo imali dužno štovanje prema njemu.”


text:
Onda digoše leviti kovčeg Božji, kao što je bio zapovjedio Mojsije, po Gospodnjoj zapovijedi, polugama na svoja ramena.


text:
Potom zapovjedi David levitskim poglavarima da postave svoje suplemenike, pjevače, s njihovim glazbalima, harfama, citrama i cimbalima, da uskliknu radosnim visokim glasom.


text:
I postaviše levite sina Joelova, Hemana i od njegovih suplemenika Asafa, Berekjina sina, i od njihovih suplemenika, Merarijevih sinova, Etana, Kušajina sina,


text:
s njima njihove drugove drugoga reda: Zahariju, Bena, Jaaziela, Šemiramota, Jehiela, Unija, Eliaba, Benaju, Maaseju, Matitju, Eliflehua, Mikneju, Obed Edoma i Jeiela, vratare.


text:
Svećenici Šebanija, Jošafat, Netanel, Amasaj, Zaharija, Benaja i Eliezer trubili su u trube pred Božjim kovčegom. Tada su dolazili Obed Edom i Jehija kao vratari kod kovčega.


text:
I tako je pošao David s Izrćlovim starješinama i tisućnicima, da s velikim veseljem prenesu kovčeg Gospodnjega saveza iz Obed-Edomove kuće.


text:
I Bog je bio milostiv levitima, nosiocima kovčega Gospodnjega saveza. Zato oni žrtvovaše sedam volova i sedam ovnova.


text:
David je pritom bio ogrnut plaštem od beza, tako i svi leviti koji su nosili kovčeg, i pjevači i Kenanija, poglavar prijenosa i pjevač. David je imao još na sebi laneni oplećak.


text:
Tako je sav Izrćl nosio kovčeg Gospodnjega saveza kličući i trubeći u trube i u rogove i udarajući u cimbale, harfe i citre.


text:
Tako uđe kovčeg Gospodnjega saveza u Davidov grad. Mikala, Šaulova kći, gledala je s prozora van. Kad vidje kralja Davida kako skače i pleše, prezre ga u svom srcu.


text:
Nakon što su bili unijeli kovčeg Božji i namjestili ga u šatoru, što ga je bio David podigao za nj, prinesoše pred Bogom žrtve paljenice i žrtve pričesnice.


text:
i razdijeli svim Izrćlcima, muškarcima i ženama, svakome po jedan kruh, po komad mesa i kolač od grožđa.


text:
Potom postavi neke levite da služe kod Gospodnjega kovčega. Oni su morali prinositi Gospodinu, Bogu Izrćlovu, hvalu, čast i slavu:


text:
Asaf kao poglavar i Zaharija kao drugi u redu za njim, onda Jeiel, Šemiramot, Jehiel, Matitja, Eliab, Benaja, Obed Edom i Jeiel sa svojim glazbalima, harfama i citrama. Asaf je trebao udarati u cimbale,


text:
Dajte Gospodinu slavu njegova imena!  Prinosite darove, dolazite pred njegovo lice!  Poklonite se Gospodinu u svetome nakitu!


text:
Ovako govorite: Pomozi nam, Bože našega spasenja!  Skupi nas, spasi nas od narodâ!  Da mognemo slaviti tvoje sveto ime,  da se smijemo hvaliti tvojom slavom.


text:
Neka je hvaljen Gospodin, Bog Izrćlov!  Od vijeka do vijeka!”  I sav narod reče: “Amen!” i “Hvala neka je Gospodinu!”


text:
Tada ostavi ondje pred kovčegom Gospodnjega saveza Asafa i njegove suplemenike, da služe pred Kovčegom bez prestanka, onako kako to bude tražio svaki dan.


text:
Obed-Edoma i njegovih šezdeset i osam suplemenika i Obed-Edoma, Jedutunova sina, i Hosu postavi na vratima.


text:
Oni su morali Gospodinu redovito, jutrom i večerom, prinositi žrtve paljenice na žrtveniku za žrtve paljenice, točno onako kako je napisano u Gospodnjem zakonu što ga je dao Izrćlu.


text:
S njima su bili Heman i Jedutun, uz ostale koji su bili izabrani i poimence označeni da prinose Gospodinu hvalospjev: Vječno traje njegova milost.


text:
Oni, Heman i Jedutun, čuvali su trube i cimbale za glazbenike i glazbala za Božje pjesme. Jedutunovi sinovi obavljali su vratarsku službu.


text:
Kad se David bio uselio u svoju palaču, reče proroku Natanu: “Evo, ja stojim u palači od cedrovine, a kovčeg Gospodnjega saveza stoji pod šatorskim pokrovom.”


text:
”Idi, reci mojemu sluzi Davidu: Ovako govori Gospodin: Ne ćeš mi ti graditi palaču da u njoj stanujem.


text:
Nisam nikada stanovao u palači otkad izvedoh Izrćlove sinove, do dana današnjega. Štoviše, putovao sam od jednoga šatora i stana do drugoga.


text:
Jesam li, dok sam sa svim Izrćlom okolo hodio, kome od Izrćlovih sudaca, kojima zapovjedih da pasu moj narod Izrćla, ikada jednu riječ rekao: Zašto mi ne sagradiste palaču od cedrovine?


text:
Zato reci sada momu sluzi Davidu: Ovako govori Gospodin nad vojskama: Ja te uzeh s paša, iza stada, da budeš knez mojemu narodu Izrćlu.


text:
Bio sam s tobom kod svega što si poduzimao, i uništio sam ispred tebe sve tvoje neprijatelje. Ja ću ti steći ime kakvo imaju samo najveći na zemlji.


text:
Ja ću odrediti mjesto svomu narodu Izrćlu i tamo ga posaditi, da mirno stanuje na svom mjestu i da se više ne uznemiruje. Silnici ga ne će više mučiti kao prije,


text:
od onoga vremena kad postavih suce nad svojim narodom Izrćlom. Ponizit ću sve tvoje neprijatelje, i javljam da će ti Gospodin sagraditi kuću.


text:
Kad se jednom navrše tvoji dani i ti počineš kod svojih otaca, odredit ću tvoje potomstvo, jednoga od tvojih sinova, za tvog nasljednika i njemu ću utvrditi njegovo kraljevstvo.


text:
Ja ću mu biti otac, on neka mi bude sin! Nikada mu ne ću uskratiti svoju naklonost, kao što sam je uskratio njegovu prethodniku.


text:
Zauvijek ću ga postaviti nad svojom kućom i svojim kraljevstvom, i njegovo prijestolje će tvrdo stajati dovijeka.”


text:
ode kralj David, pade pred Gospodinom i pomoli se: “Tko sam ja, Gospodine, Bože moj? Što je moja kuća da si me doveo dovle?


text:
I nije ti to još bilo dosta, Bože! Ti si, štoviše, kući svog sluge dao obećanja za daleka vremena. Ti si postupao sa mnom kao s velikim čovjekom, Gospodine, Bože moj!


text:
Gospodine. Zbog svojega sluge i po svojemu srcu učinio si sve ovo veliko i objavio si sve ovo sjajno.


text:
Gdje je narod na zemlji kao tvoj Izrćlov narod, radi kojega je Bog došao, da ga iskupi sebi za narod, da pribavi tebi ime velikim i čudesnim djelima i da ispred tvog naroda, što si ga izbavio iz Egipta, protjera druge narode?


text:
Ti si sebi odredio svoj narod Izrćla za sva vremena kao narod, i ti si, Gospodine, postao njihov Bog!


text:
Pa daj, Gospodine, da se obećanje što si ga dao svom sluzi i njegovoj kući ispuni za sva vremena, i učini što si rekao!


text:
Kad se ono ispuni, tvoje će ime biti veliko dovijeka, i govorit će se: Gospodin nad vojskama jest Bog Izrćlov, jest Bog u Izrćlu, i kuća tvojega sluge Davida stajat će pred tobom.


text:
Jer ti si, Bože moj, objavio svomu sluzi da ćeš mu sagraditi kuću. Zato se tvoj sluga usudi upraviti ti tu molitvu.


text:
budi sada voljan i blagoslovi kuću svojega sluge, da postoji pred tobom dovijeka! Jer što ti blagosloviš, Gospodine, blagoslovljeno je dovijeka!”


text:
Poslije toga pobijedi David Filistejce i podjarmi ih. I Gat i njegove kćeri uze iz filistejskih ruku.


text:
David pobijedi i Hadadezera, kralja Sobe, koja leži u smjeru Hamata, kad se on spremio utvrditi svoju vlast na Eufratu.


text:
Od njega uze David tisuću kola, sedam tisuća kolskih boraca i dvadeset tisuća pješaka. Sve konje dade David ohromiti; ostavi samo stotinu konja."


text:
Kad Aramejci od Damaska dođoše u pomoć sopskomu kralju Hadadezeru, pobi David dvadeset i dvije tisuće Aramejaca.


text:
Potom postavi David namjesnika u damaščanskom Aramu, i Aramejci postadoše podložni Davidu i obvezani na danak. Tako je pomagao Gospodin Davidu u svemu što bi poduzimao.


text:
U Tibhatu i Kuni, Hadadezerovim gradovima, zaplijeni David veoma mnogo mjedi, od čega Salomon dade načiniti mjedeno more, stupove i mjedeno posuđe.


text:
posla svojega sina Hadorama kralju Davidu, da ga pozdravi i zaželi mu sreću jer se borio protiv Hadadezera, i pobijedio ga. Hadadezer je, naime, bio ratni protivnik Touov. On sa sobom donese svakakve predmete od srebra, zlata i mjedi.


text:
I to posveti kralj David Gospodinu zajedno sa srebrom i zlatom što ga je bio uzeo od svih naroda: od Edomaca, Moabaca, Amonaca, Filistejaca i Amalečana.


text:
On u Edomu postavi namjesnike, i sav je Edom bio podložan Davidu. Tako je Gospodin pomagao Davidu u svemu što bi poduzimao.


text:
Zapovjednik nad Kerećanima i Pelećanima bio je Benaja, Jojadin sin. Davidovi su sinovi bili prvi nakon kralja.


text:
David pomisli: “Imat ću prijateljske odnose s Hanunom, Nahašovim sinom, jer je i njegov otac imao sa mnom dobar dogovor.” I tako posla David poslanike i izrazi mu sućut zbog njegova oca. Kad su Davidovi poslanici bili došli k Hanunu u zemlju Amonovih sinova, da mu izraze sućut,


text:
rekoše knezovi Amonaca Hanunu: “Misliš li da David hoće počastiti tvojega oca kad ti šalje poslanike da te utješe? Štoviše, njegovi poslanici dođoše k tebi samo zato da promotre zemlju, da je uhode i onda opustoše.”


text:
Tada je Hanun dao Davidove poslanike uhvatiti, obrijati ih i odsjeći im haljine na pola, sve do bokova. Tako ih otpremi.


text:
Kad javiše Davidu za te ljude, posla im ususret glasnike, jer su ljudi bili teško osramoćeni. Kralj im poruči: “Ostanite u Jerihonu dok vam opet naraste brada; onda dođite kući!” "


text:
Kad Amonovi sinovi uvidješe da su se zamjerili Davidu, poslaše Hanun i Amonovi sinovi tisuću talenata srebra, da unajme kola i kolske borce od Aramejaca u Mezopotamiji i od Aramejaca u Maaki i Sobu.


text:
Oni unajmiše trideset i dvije tisuće kola, također i kralja od Maake s njegovom vojskom. Oni dođoše i utaboriše se pred Medebom. I Amonovi se sinovi skupiše iz svojih gradova i iziđoše u boj.


text:
Amonovi sinovi iziđoše i postaviše se pred gradom u bojni red. Kraljevi koji su bili došli, zauzeše mjesto za sebe u polju.


text:
Kad Joab vidje da mu prijeti napad sprijeda i straga, izabra sebi najodabranije Izrćlce i postavi se prema Aramejcima.


text:
On reče: “Ako Aramejci budu jači od mene, moraš mi doći u pomoć. Ako li sinovi Amonovi budu jači od tebe, ja ću tebi doći u pomoć.


text:
A čim Amonovi sinovi vidješe da su Aramejci nagnuli u bijeg, dadoše se i oni u bijeg ispred njegova brata Abišaja i povukoše se u grad. Nato se Joab vrati kući u Jeruzalem.


text:
Kad Aramejci vidješe da su ih Izrćlci nadvladali, poslaše poslanike, pa dovedoše Aramejce preko rijeke. Šofak, Hadadezerov vojskovođa, bio je vrhovni zapovjednik.


text:
Kada to javiše Davidu, podiže on sve Izrćlce, prijeđe preko Jordana, pođe protiv njih i postavi se prema njima. I kad se David bio postavio prema Aramejcima za boj, oni zaratiše s njim.


text:
Ali su Aramejci morali nagnuti u bijeg ispred Izrćlaca. David uništi sedam tisuća aramejskih kolskih boraca i četrdeset tisuća pješaka. Pogubi i vojskovođu Šofaka.


text:
Kad vidješe Hadadezerovi podanici da su ih Izrćlci razbili, sklopiše mir s Davidom i pokoriše mu se. A Aramejci su se čuvali kako ubuduće ne bi pomagali Amonovim sinovima.


text:
Sljedeće godine, u vrijeme kad kraljevi obično idu u rat, povede Joab vojsku u boj i opustoši zemlju Amonovih sinova. Tada ode i opkoli Rabu, a David ostade u Jeruzalemu. Kad je Joab bio osvojio i razorio Rabu,


text:
uze David njihovu kralju s glave krunu. Imala je, prema procjeni, vrijednost od jednog talenta u zlatu i u dragom kamenju koje je bilo u njoj, i pristajala je Davidovoj glavi. On odnese iz grada vrlo bogat plijen.


text:
Narod koji je stanovao u njemu dade odvesti, staviti ga da radi s pilama, željeznim pijucima i sjekirama. Tako isto učini David sa svim ostalim gradovima Amonovih sinova. Tada se David sa svom vojskom vrati u Jeruzalem.


text:
Potom u Gezeru opet dođe do boja s Filistejcima. Pritom Hušanin Sibkaj ubije Sipaja, koji je pripadao rodu divova. Tako su oni bili pokoreni.


text:
Kad onda opet dođe do boja s Filistejcima, ubije Elhanan, Jairov sin, Lahmija, brata Golijatova iz Gata, kojemu je koplje bilo kao vratilo.


text:
Opet onda dođe do boja kod Gata. Ondje je bio jedan čovjek, gorostas, koji je imao šest prstiju na rukama i šest prstiju na nogama, ukupno dvadeset i četiri. I on je pripadao rodu divova.


text:
I tako David zapovjedi Joabu i vojskovođama: “Idite, izbrojite Izrćlove sinove od Beer Šebe do Dana, pa mi javite, da znam njihov broj!”


text:
Ali Joab odvrati: “Gospodin neka bi dao da tvoj narod bude još sto puta brojniji nego što je sada! A oni su svi, moj gospodaru i kralju, podložni tebi, mom gospodaru. Zašto moj gospodar takvo što hoće? Zašto da bude okrivljen Izrćl takvim grijehom?”


text:
Ali kraljeva zapovijed prisili Joaba. I tako se Joab podiže na put i obiđe cijeli Izrćl. Kad se Joab bio opet vratio u Jeruzalem,


text:
priopći Davidu broj popisanoga naroda, a bilo je svega Izrćlova naroda milijun i sto tisuća ljudi teško naoružanih, a Judina naroda četiri stotine i sedamdeset tisuća ljudi teško naoružanih.


text:
Levijeva i Benjaminova plemena nije bio s njima izbrojio, jer je Jaobu bila neprihvatljiva kraljeva zapovijed.


text:
David se je bio, doduše, pomolio Bogu: “Teško sam se ogriješio jer to učinih. Ali oduzmi svom sluzi njegovu krivnju; jer sam bio posve zaslijepljen!”"


text:
”Idi i kaži Davidu: Ovako govori Gospodin: Troje ti predlažem; izaberi sebi jedno od toga da učinim!” "


text:
Ili tri godine gladi ili tri mjeseca bijega pred svojim neprijateljima i da te stigne mač tvojih neprijatelja, ili tri dana Gospodnjeg mača, kuge u zemlji i da anđeo Gospodnji ubija po svim Izrćlovim krajevima. Sad promisli što ću odgovoriti onome koji me je poslao!”


text:
David odgovori Gadu: “U muci sam. Radije ću pasti u Gospodnje ruke, jer je njegovo milosrđe veliko. A u ljudske ruke ne bih htio pasti.”


text:
Bog posla anđela u Jeruzalem, da ga uništi. Kad je on ubijao u njemu, pogleda Gospodin na nj, i sažali se zbog zla. Zato zapovjedi anđelu koji je ubijao: “Dosta je. Povuci svoju ruku!” Anđeo je Gospodnji upravo stajao kod gumna Jebusejca Ornana.


text:
Kad David podiže svoje oči, vidje Gospodnjega anđela gdje stoji između zemlje i neba, u ruci mu goli mač koji je bio ispružen protiv Jeruzalema. Tada padoše David i starješine ničice na svoje lice, odjeveni u kostrijet,


text:
i David se pomoli Bogu: “Ja sam zapovjedio brojenje naroda. Ja sam sagriješio i učinio zlo. A ove ovce, što su učinile? Pa okreni, Gospodine, Bože moj, svoju ruku na mene i na moju obitelj, ali ne na svoj narod ovim pomorom!”


text:
Tada anđeo Gospodnji zapovjedi Gadu da kaže Davidu neka iziđe gore da napravi žrtvenik Gospodinu, na gumnu Jebusejca Ornana.


text:
I Ornan, kad se bio okrenuo, vidje anđela. I on se sakrije, on i njegova četiri sina. Ornan je upravo vršio pšenicu.


text:
David pođe dakle k Ornanu. Kad je Ornan pogledao i vidio kralja, iziđe iz gumna i pokloni se pred Davidom licem do zemlje.


text:
David reče Ornanu: “Daj mi to gumno da na njemu napravim Gospodinu žrtvenik! Daj mi ga za novac koliko vrijedi, da se pomor ukloni od naroda!”


text:
Ornan odgovori Davidu: “Uzmi ga sebi! Moj gospodar i kralj neka čini što mu je drago! Evo, dajem ti i volove za žrtve paljenice i vršeće saonice za drva, i pšenicu za prinos. Sve ti to darujem.”


text:
A kralj David odvrati Ornanu: “Ne! Ja ću to samo kupiti za novac, koliko vrijedi. Jer ne ću ono što je tvoje prinijeti Gospodinu, niti ću prinijeti poklonjene žrtve paljenice.”


text:
David tamo napravi Gospodinu žrtvenik i prinese žrtve paljenice i žrtve pričesnice. Kad je prizvao Gospodina, odgovori mu on ognjem koji spusti s neba na žrtvenik za žrtve paljenice.


text:
Gospodnji šator, što ga je Mojsije bio napravio u pustinji, i žrtvenik za žrtve paljenice bili su u ono vrijeme na uzvisini u Gibeonu.


text:
A David se ne usudi više ići tamo, k njemu, da bi častio Boga, jer se bio uplašio mača Gospodnjega anđela.


text:
I tako David odredi: “Ovo ovdje neka bude kuća Boga, Gospodina, i ovdje neka stoji Izrćlov žrtvenik za žrtve paljenice.”


text:
Potom David zapovjedi da se skupe stranci u Izrćlovoj zemlji i odredi kamenare za gradnju Božjega hrama koji će klesati kamen.


text:
I pripravi David mnogo željeza za klinove na krilima vrata i za sastavke, također isto toliko mjedi, da se nije moglo mjeriti,


text:
David je, naime, u sebi mislio: “Moj sin Salomon je mlad i nježan; a hram koji treba podići Gospodinu mora biti vrlo velik, za slavu i čast po svim zemljama. Zato ću mu već sada pripraviti što treba.” I tako pripravi David još prije svoje smrti veliku količinu građe. "


text:
Ali mi dođe riječ Gospodnja: Mnogo si krvi prolio i velike si ratove vodio. Ne smiješ ti sagraditi Hrama mojemu imenu. Jer si mnogo krvi prolio na zemlji preda mnom.


text:
Ali eto, sin ti se rodio. On će biti čovjek mira, i ja ću mu pribaviti mir od svih njegovih okolnih neprijatelja. Njegovo je ime Salomon. Mir i pokoj dat ću Izrćlu u njegove dane.


text:
On će sagraditi Hram mom imenu. On će mi biti sin, a ja ću mu biti otac. Njegovo kraljevsko prijestolje utvrdit ću dovijeka nad Izrćlom.


text:
I sada, sine moj, neka bude Gospodin s tobom, da uspiješ sagraditi Hram Gospodina, tvog Boga, kao što ti je obećao!


text:
I neka ti Gospodin, kad te postavi nad Izrćlom, dade razum i mudrost, da se pridržavaš Zakona Gospodina, svojega Boga!


text:
Tada ćeš u tome uspjeti ako budeš brižno držao zapovijedi i propise što ih je Gospodin dao Izrćlcima preko Mojsija. Budi srčan i jak! Ne boj se i ne plaši se!


text:
Evo, u svoj svojoj nevolji pripremio sam za Gospodnji Hram sto tisuća talenata zlata i milijun talenata srebra, osim toga mjedi i željeza što se ne može izmjeriti jer ga toliko ima. I za drvo i kamen pobrinuo sam se, a ti ćeš pridodati još više.


text:
”Nije li bio s vama Gospodin, Bog vaš, i nije li vam dao mir odasvud. On je dao u moje ruke prijašnje stanovnike ove zemlje. Sad je zemlja pokorena Gospodinu i njegovu narodu.


text:
Pa upravite sad srce i pamet tome da vjerno služite Gospodinu, svojemu Bogu! Pođite na posao i sagradite svetište Boga, Gospodina, da se može unijeti Gospodnji kovčeg i sveto Božje posuđe u Hram koji će biti sagrađen Gospodnjemu imenu!”


text:
Kad su bili izbrojeni leviti od trideset godina naviše, bilo ih je na broj, s glave na glavu, trideset i osam tisuća ljudi.


text:
David odredi: “Od tih dvadeset i četiri tisuće će služiti u Gospodnjem Hramu. Šest tisuća bit će upravitelji i suci,


text:
četiri tisuće vratari, i četiri tisuće hvalit će Gospodina uz glazbala što ih dadoh izraditi za slavu.”


text:
Šimejevi sinovi bili su Šelomit, Haziel i Haram, ukupno trojica. To su bili obiteljski poglavari Ladanovaca.


text:
Daljnji Šimejevi sinovi bili su Jahat, Zina, Jeuš i Berija. To su bili Šimejevi sinovi, ukupno četvorica.


text:
Jahat je bio poglavar, Ziza drugi. Jeuš i Berija nisu imali mnogo djece. Zato su činili samo jednu obitelj i jedan red.


text:
Amramovi sinovi bili su Aron i Mojsije. Aron je bio odvojen i sa svojim sinovima zauvijek posvećen za Svetinju nad svetinjama, da vječno pred Gospodinom prinose kâd, da mu služe i da u njegovo ime blagoslivljaju.


text:
Eliezerov sin bio je Rehabja, poglavar. Drugih sinova Eliezer nije imao. Ali se Rehabjini sinovi veoma umnožiše.


text:
To su bili, poredani po svojim obiteljima, leviti, obiteljski poglavari, koji su bili izbrojeni po broju imena s glave na glavu, koji su bili zaposleni kod službe u Hramu Gospodnjem, od dvadeset godina naviše.


text:
Jer David pomisli: “Gospodin, Bog Izrćlov, dade mir svom narodu. Sad će stanovati za sva vremena u Jeruzalemu.”


text:
Njihova je redovita dužnost bila da pomažu Aronovim potomcima kod službe u Gospodnjem Hramu kao nadzornici nad predvorjima i ćelijama, i da održavaju čistima sve svete stvari i da rade oko službe u Božjem Hramu.


text:
Osim toga vodili su brigu za postavljene kruhove i za brašno za prinose i za beskvasne kolače, za tavice i za sve što se prži, i za sve utege i mjere.


text:
I morali su svako jutro pristupiti kako bi obavili molitve hvale i zahvale u čast Gospodinu, i tako navečer.


text:
I morali su služiti kad se god prinose žrtve paljenice Gospodinu, u subote, mjesece mlađake i blagdane, u određenom broju, po redoslijedu, uvijek pred Gospodinom.


text:
Tako su trebali obavljati službu u Šatoru Saveza i službu u Svetinji i službu kako bi pomogli Aronovim potomcima, svojim suplemenicima, kod njihova posla u Gospodnjem Hramu.


text:
Nadab i Abihu umriješe prije svojega oca, a ne ostaviše iza sebe sinova. Zato su imali svećeničku službu samo Eleazar i Itamar.


text:
David ih razdijeli: Sadoka od Eleazarovih potomaka i Ahimeleka od Itamarovih potomaka po redoslijedu u njihovoj službi.


text:
A jer se ustanovilo da su Eleazarovi potomci brojili više obiteljskih poglavara od Itamarovih potomaka, razdijeliše ih tako da je na Eleazarove potomke došlo šesnćst, a na Itamarove potomke osam obiteljskih poglavara.


text:
A razdijeliše ih ždrijebom, i jedne i druge. Jer je bilo knezova Svetinje i Božjih knezova i među Eleazarovim potomcima i među Itamarovim potomcima.


text:
Šemaja, Netanelov sin, pisar među levitima, popisa ih u nazočnosti kralja i knezova, i svećenika Sadoka i Ahimeleka, Ebjatarova sina, i obiteljskih poglavara, svećenika i levitâ. Po jedna obitelj bila je izabrana za Eleazara i po jedna za Itamara.


text:
To je njihov red za njihovu službu, kojim bi ulazili u Gospodnji Hram po izdanoj odredbi njihova oca Arona, kako mu je bio zapovjedio Gospodin, Bog Izrćlov.


text:
A što se tiče ostalih Levijevih potomaka, od Amramovih potomaka potjecali su Šubćl, od Šubćlovih potomaka Jehdeja,


text:
I oni baciše ždrijeb kao njihovi suplemenici, Aronovi potomci, u nazočnosti kralja Davida, Sadoka i Ahimeleka i obiteljskih poglavara svećenika i levita, i to obiteljski poglavari kao i njihovi mlađi suplemenici.


text:
Zatim David odvoji, u društvu sa zapovjednicima vojske, od Asafovih, Hemanovih i Jedutunovih sinova one koji će se baviti svetom glazbom uz citre, harfe i cimbale. Evo popisa onih kojima je bila povjerena ta služba.


text:
Od Asafovih sinova: Zakur, Josip, Netanija i Asarela, sinovi Asafovi, da pomažu Asafu kojemu je, po kraljevoj zapovijedi, bila povjerena sveta glazba.


text:
Od Jedutuna: Jedutunovi sinovi Gedalija, Sori, Ješaja, Hašabja, Matitja i Šimej, ukupno šestorica, da pomažu svojemu ocu Jedutunu kojemu je bilo povjereno udaranje uz citre u slavu Gospodinu.


text:
Od Hemana: Hemanovi sinovi Bukija, Matanija, Uziel, Šebuel, Jerimot, Hananija, Hanani, Eliata, Gidalti, Romamti-Ezer, Jošbekaša, Maloti, Hotir, Mahaziot.


text:
Svi su oni bili sinovi Hemana, kraljeva vidovnjaka u božanskim stvarima. Da uzvisi njegovu moć, bio je Bog Hemanu dao četrnćst sinova i tri kćeri.


text:
Ovi su svi bili, po kraljevoj odredbi, zaposleni službom u Božjem Hramu, da pomažu svojim ocima Asafu, Jedutunu i Hemanu kod pjevanja u Gospodnjem Hramu uz cimbale, harfe i citre.


text:
Bilo ih je na broj dvjesta i osamdeset i osam zajedno s njihovim drugovima koji su bili u Gospodnjim pjesmama dobro izvježbani i vješti.


text:
pade od Asafa prvi ždrijeb na Josipa, drugi na Gedaliju s njegovom braćom i sinovima, ukupno njih dvanćst;"


text:
Obed-Edemovi sinovi bili su Šemaja, prvorođenac, Jozabad drugi, Joah treći, Sakar četvrti, Netanel peti,


text:
I njegovu sinu Šemaji bili su se rodili sinovi, koji postaše obiteljski poglavari, jer su bili valjani ljudi.


text:
Oni su svi bili Obed-Edomovi potomci, oni i njihovi sinovi i braća, valjani ljudi, sposobni za službu, njih šezdeset i dvojica od Obed-Edoma.


text:
Hosini sinovi, koji su pripadali Merarijevim potomcima, bili su: Šimri, poglavar ? premda nije bio prvorođenac ? njegov otac ga je bio postavio za poglavara,


text:
Redovima vratarâ, i to obiteljskim poglavarima, pripadoše kao i njihovim suplemenicima poslovi u službi Gospodnjega Hrama.


text:
pade ždrijeb za istočnu stranu na Šelemju. I za njegova sina Zahariju, mudroga savjetnika, baciše ždrijeb, i njegov ždrijeb pade na sjevernu stranu,


text:
Na istočnoj strani bilo je šest levita, na sjevernoj strani svaki dan četiri, na južnoj strani svaki dan četiri, kod riznice po dva,


text:
Njihovi suplemenici, leviti, imali su nadzor nad blagom Božjega Hrama i nad blagom od svetih darova.


text:
Ladanovi potomci, to jest potomci Geršonovih sinova, koji potječu od Ladana, obiteljski poglavari Ladana, Geršonova sina, Jehiela,


text:
Što se tiče njegovih suplemenika od Eliezera, to je bio njegov sin Rehabja, pa njegov sin Izaija, pa njegov sin Joram, pa njegov sin Zikri, pa njegov sin Šelomit.


text:
Taj Šelomit i njegova braća vodili su nadzor nad svim blagom od svetih darova, koje su bili posvetili kralj David i obiteljski poglavari, i tisućnici, i stotnici, i vojskovođe.


text:
I sve što su bili posvetili vidjelac Samuel i Šaul, Kišev sin, i Abner, Nerov sin, i Joab, Sarvijin sin, i sve drugo posvećeno bilo je pod nadzorom Šelomita i njegove braće.


text:
Od Jisharovih sinova bili su Kenanija i njegovi sinovi namješteni kao upravitelji i suci za vanjske poslove u Izrćlu.


text:
Od Hebronovih sinova Hašabja i njegovi suplemenici, valjani ljudi, tisuću i sedam stotina na broj, bili su postavljeni nad upravom Izrćla zapadno od Jordana za sve Gospodnje poslove i za kraljevu službu.


text:
Hebronovim sinovima pripadao je Jerija, poglavar rodova i obitelji Hebronovih sinova. U četrdesetoj godini Davidova vladanja potražiše ih, i nađe se među njima u Jazeru u Gileadu valjanih ljudi.


text:
Njegovu braću, valjane ljude, dvije tisuće i sedam stotina obiteljskih poglavara, postavi kralj David nad Rubenovim sinovima, Gadovim sinovima i polovinom Manašeova plemena za sve Božje i kraljeve poslove.


text:
Ovo je popis izrćlskih obiteljskih poglavara, i tisućnikâ, i stotnikâ, i činovnikâ koji su služili kralju u svim poslovima redova, koji su dolazili i odlazili od mjeseca do mjeseca, svakoga mjeseca u godini. Svaki je red brojio dvadeset i četiri tisuće momaka.


text:
Nad prvim redom u prvom mjesecu bio je Jašobam, Zabdielov sin. U njegovu redu bilo je dvadeset i četiri tisuće momaka.


text:
Nad redom drugoga mjeseca bio je Dodaj, Ahošanin, i to nad svojim redom i nad redom kneza Mikelota. U njegovu redu bilo je dvadeset i četiri tisuće momaka.


text:
Vođa treće vojske za treći mjesec bio je poglavar Benaja, sin svećenika Jojade. U njegovu redu bilo je dvadeset i četiri tisuće momaka.


text:
Taj Benaja je bio junak među tridesetoricom i nad tridesetoricom. Na čelu njegova reda bio je njegov sin Amizabad.


text:
četvrti za četvrti mjesec bio je Joabov brat Asahel, i za njim njegov sin Zebadja. U njegovu redu bilo je dvadeset i četiri tisuće momaka.


text:
Peti za peti mjesec bio je knez Šamhut, Jizrahanin. U njegovu je redu bilo dvadeset i četiri tisuće momaka.


text:
Šesti za šesti mjesec bio je Ira, Ikešov sin, iz Tekoe. U njegovu redu bilo je dvadeset i četiri tisuće momaka.


text:
Sedmi za sedmi mjesec bio je Heles, Pelonjanin, od Efrajimovaca. U njegovu je redu bilo dvadeset i četiri tisuće momaka.


text:
Osmi za osmi mjesec bio je Hušaćanin Sibkaj, od Zarhijeva roda. U njegovu redu bilo je dvadeset i četiri tisuće momaka.


text:
Deveti za deveti mjesec bio je Abiezer iz Anatota, od Benjaminovih sinova. U njegovu redu bilo je dvadeset i četiri tisuće momaka.


text:
Deseti za deseti mjesec bio je Mahraj iz Netofe, od Zarhijevih sinova. U njegovu redu bilo je dvadeset i četiri tisuće momaka.


text:
Jedanćsti za jedanćsti mjesec bio je Benaja iz Piratona, od Efrajimovih sinova. U njegovu redu bilo je dvadeset i četiri tisuće momaka.


text:
Dvanćsti za dvanćsti mjesec bili su Heldaj iz Netofe, Otnielovac. U njegovu redu bilo je dvadeset i četiri tisuće momaka.


text:
Knezovi izrćlskih plemena bili su ovi: kod Rubenovaca knez Eliezer, Zikrijev sin; kod Šimunovaca Šefatja, Maakin sin;"


text:
kod polovine Manašeova plemena u Gileadu Jido, Zaharijin sin; kod Benjaminovaca Jaasiel, Abnerov sin;"


text:
David nije uzeo broj onih koji su imali manje od dvadeset godina, jer je Gospodin bio obećao da će umnožiti Izrćla kao zvijezde na nebu.


text:
Joab, Sarvijin sin, bio je počeo popis naroda, ali ga nije dovršio jer je na Izrćla bio došao Božji gnjev. Zato taj broj nije bio unesen u knjigu povijesti kralja Davida.


text:
Nad kraljevim blagom vodio je nadzor Azmavet, Adielov sin, a nad posjedima po zemlji, po gradovima, selima i kulama, Jonatan, sin Uzijin.


text:
nad govedima koja su pasla u šaronskoj ravnici Šitraj, Šaronac; nad govedima u dolinama Šafat Edlajev sin."


text:
Jonatan, Davidov stric, mudar i vješt čovjek, bio je savjetnik. Jehiel, Hakmonijev sin, bio je odgojitelj kraljevih sinova.


text:
David sabra u Jeruzalemu sve odlične Izrćlce, naime plemenske knezove, poglavare redova koji su bili u kraljevoj službi, tisućnike i stotnike, upravitelje svega imanja i stada kralja i njegovih sinova i dvorane, junake i sve valjane ratnike.


text:
Tada se diže kralj sa svojega sjedala i reče: “čujte me, braćo moja i narode moj! Ja sam bio sam naumio sagraditi dom za kovčeg Gospodnjega saveza i za podnožje nogama Boga našega. Ja sam obavio i pripreme za gradnju.


text:
Mene je Gospodin, Bog Izrćlov, bio izabrao od sve kuće mog oca, da budem kralj nad Izrćlom dovijeka. Jer Judu izabra za kneza i u Judinu plemenu kuću mog oca i smatrao je za dobro da između sinova mojega oca učini mene kraljem nad svim Izrćlom.


text:
A između svih mojih sinova ? jer Gospodin mi dade mnogo sinova ? izabra mojega sina Salomona, da zasjedne na prijestolje Gospodnjega kraljevstva, nad Izrćlom.


text:
On mi reče: Tvoj sin Salomon sagradit će moju kuću i moje trijemove. Jer njega izabrah sebi za sina. Njemu ću biti otac.


text:
Zauvijek ću podići njegovo kraljevstvo, ako ovako kao danas bude izvršavao moje zapovijedi i zakone.


text:
I sada vas opominjem pred očima svega Izrćla, pred Gospodnjom općinom i pred Bogom koji nas čuje: Držite brižno sve zapovijedi Gospodina, Boga svojega, da ostanete u posjedu ove lijepe zemlje i da je ostavite u baštinu svojim potomcima za sva vremena!


text:
A ti, sine moj Salomone, drži se s Bogom svojega oca i služi mu dragovoljno cijelim srcem i dušom, jer Gospodin ispituje sva srca i zna svaku pomisao i želju. Ako ga potražiš, on će dati da ga nađeš.. Ako li ga ostaviš, odbacit će te zauvijek.


text:
Potom preda David svojemu sinu Salomonu nacrt trijema i njegovih prostorija, od riznica, gornjih soba i unutarnjih prostorija, i od prostora za pomirilište,


text:
tako i nacrt svega što je bio smislio: sliku trijemova u Gospodnjem Hramu i ćelija uokolo, sliku riznica Božje kuće i riznica za svete darove,


text:
zatim nacrt za svećeničke i levitske redove i za poslužne poslove u Gospodnjem Hramu i za sve posuđe za službu u Gospodnjem Hramu.


text:
Zlata mu preda toliko koliko je trebalo za svaku pojedinu posudu u službi Božjoj, tako isto srebra za sve srebrno posuđe,


text:
zatim koliko mu je trebalo novaca za zlatne svijećnjake i za njihove zlatne žiške, po njihovoj težini; isto tako koliko mu je trebalo srebra: a za razne srebrne svijećnjake i žiške prema njihovoj težini i potrebi;"


text:
zatim koliko mu je trebalo zlata za stolove postavljenih kruhova, za svaki pojedini stol, i srebro za srebrne stolove,


text:
čistoga zlata za vilice, škropionice i kotliće, za razne zlatne vrčeve, po njihovoj težini, i za razne srebrne vrčeve, po njihovoj težini,


text:
zatim čistoga zlata za kadioni žrtvenik, po težini. I sliku kola mu preda, naime kola zlatnih keruba, koji raširenim krilima prekrivaju kovčeg Gospodnjega saveza.


text:
”O svemu tome,” reče David, “o svim radovima za izvedbu te građevine, poučio me je Gospodin pismom iz svoje ruke.”


text:
Tada reče David svojemu sinu Salomonu: “Pođi na posao odvažno i smjelo! Ne boj se i ne plaši se! Jer Bog, Gospodin, moj Bog, bit će s tobom. On te ne će ostaviti dok se ne dovrše svi radovi za službu u Gospodnjem Hramu.


text:
Već su spremni svećenički i levitski redovi za svu službu u Božjem Hramu. Imaš uza se za svaki posao ljude koji su voljni i vješti svakoj službi. I knezovi i sav narod stoje ti uvijek na službu.”


text:
Potom reče kralj David svoj općini: “Moj sin Salomon, jedini kojega je Bog izabrao, još je mlad i nježan, a djelo je veliko. Jer nije za čovjeka određen ovaj dvor, nego za Boga, Gospodina.


text:
I ja svom svojom snagom pripravih za Hram Boga svojega zlata za zlatne posude, srebra za srebrne, mjedi za mjedene, željezo za željezne i drva za drvene, kamena oniksova i crnosjajna i šarolika kamenja za okvire i drugoga dragog kamenja svake vrste i mramora u izobilju.


text:
I još iz ljubavi prema Hramu mojega Boga dat ću ono što imam u vlastitom posjedu zlata i srebra, osim svega onoga što sam već pripremio za svetu kuću:


text:
tri tisuće zlatnih talenata od ofirskoga zlata i sedam tisuća talenata čistoga srebra, da se time oblože zidovi hramskih prostorija


text:
i za zlatno i srebrno posuđe svake vrste, i za sve radove umjetničkih ruku. Tko je još spreman da koji dar daruje za Gospodina?”


text:
Tada darovaše dragovoljno obiteljski poglavari, knezovi plemena Izrćlovih, tisućnici i stotnici, i činovnici u kraljevoj službi.


text:
Oni dadoše za gradnju Božjega Hrama pet tisuća talenata zlata, deset tisuća darika, deset tisuća talenata srebra, osamnćst tisuća talenata mjedi i sto tisuća talenata željeza.


text:
Narod se radovao dragovoljnim darovima jer su pobožnim srcem dragovoljno prinosili Gospodinu svoje darove. I kralj se David veoma radovao.


text:
I blagoslovio je David Gospodina pred svom općinom. David je molio: “Blagoslovljen neka si, Gospodine, Bože oca Izrćla, odvijeka dovijeka!


text:
Tvoja je, Gospodine, veličina, moć, slava, hvala i visost. Jer tvoje je sve na nebu i na zemlji. Tvoje je, Gospodine, gospodstvo i ti se uzdižeš kao Gospodin iznad svega.


text:
Bogatstvo i čast dolaze od tebe, i ti si vladar nad svim. U tvojoj je ruci snaga i moć, i u tvojoj je vlasti da učiniš velikim i moćnim koga god hoćeš.


text:
A tko sam ja, što je narod moj da smo mogli u takvoj množini prinijeti svoje darove? Ne, od tebe dolazi sve, i iz tvoje ruke darovasmo tebi.


text:
Ta mi smo samo tuđi i gosti pred tobom, kao svi naši oci. Kao sjena su dani našega života na zemlji i bez nadanja.


text:
Gospodine, Bože naš, sve ovo blago što ga pripremismo da ti sagradimo kuću za tvoje sveto ime, dolazi iz tvoje ruke, i sve je to tvoje.


text:
Ali ja znam, Bože moj, da ti ispituješ srca i da voliš iskrenost. I tako ja sve ovo darovah, iskrenim srcem, i s radošću vidjeh kako ti je ovaj tvoj narod darivao darove.


text:
Gospodine, Bože naših otaca: Abrahama, Izaka i Izrćla, zadrži uvijek u srcu naroda svojega takvo mišljenje i takvu volju, i upravljaj njihovo srce k sebi!


text:
Podaj mojemu sinu Salomonu poslušno srce, da drži tvoje zapovijedi, tvoje propise i naputke, i da čini sve to i sagradi sjajnu kuću koju sam pripremio!”


text:
Tada reče David svoj općini: “Blagoslivljajte Gospodina, svog Boga!” I sva je općina blagoslivljala Gospodina, Boga svojih otaca! Oni se nakloniše i baciše se ničice pred Gospodinom i pred kraljem.


text:
Zaklaše Gospodinu žrtve i drugo jutro prinesoše Gospodinu žrtve paljenice: tisuću junaca, tisuću ovnova, tisuću janjaca s njihovim naljevima, osim toga mnogo žrtava klanica za sav Izrćlov narod.


text:
Jeli su i pili su u onaj dan pred Gospodinom u velikoj radosti. Tada učiniše Salomona, Davidova sina, po drugi put kraljem i pomazaše ga Gospodinu za kneza, a Sadoka za svećenika.


text:
Tako je sjedio Salomon kao kralj na Gospodnjem prijestolju umjesto svojega oca Davida, i imao je sreću. Sav ga je Izrćl slušao.


text:
Gospodin dade te Salomon postigne vrlo visok ugled kod svega Izrćla i podijeli mu tako sjajno kraljevanje kakvo to nije imao prije njega nijedan kralj nad Izrćlom.


text:
A vremena u kojem je bio kralj nad Izrćlom bilo je četrdeset godina. U Hebronu je vladao sedam godina, u Jeruzalemu trideset i tri godine.


text:
On umre u visokoj starosti, bogat danima života, imovinom i čašću. Njegov sin Salomon postade kralj umjesto njega.


text:
Povijest kralja Davida, prijašnja i kasnija, zapisana je u povijesti vidovnjaka Samuela i u povijesti proroka Natana, i u povijesti vidioca Gada,


text:
sa svim njegovim kraljevanjem, pobjedama i događajima koji prođoše preko njega i Izrćla, i preko svih drugih zemaljskih kraljeva.


text:
Kad se Salomon, Davidov sin, bio učvrstio u svojoj vlasti ? Gospodin, njegov Bog, bio je s njim i učinio ga veoma moćnim ?


text:
tada dozva Salomon k sebi sav narod Izrćlov s tisućnicima i stotnicima, sa sucima i svim knezovima svega Izrćla, s obiteljskim poglavarima.


text:
U pratnji sve narodne općine ode Salomon na uzvisinu u Gibeonu. Tamo se, naime, nalazio šator Božjega saveza koji je Mojsije, Gospodnji sluga, bio napravio u pustinji.


text:
A Božji kovčeg bio je David prenio iz Kirjat Jearima na mjesto koje mu je bio pripremio. U Jeruzalemu mu je, naime, bio dao razapeti šator.


text:
Mjedeni žrtvenik, koji je bio izradio Besalel, Urijev sin, Hurov unuk, bio je ondje pred svetim Gospodnjim stanom. Salomon mu se tamo pokloni s narodom.


text:
Tada žrtvova Salomon ondje, na mjedenom žrtveniku koji je bio pred Gospodinom i pripadao šatoru Gospodnjega saveza, i prinese na njemu tisuću žrtava paljenica.


text:
Salomon odgovori Bogu: “Ti si mojemu ocu Davidu iskazivao veliku naklonost i mene si postavio za kralja umjesto njega.


text:
Neka bi se sad ipak, Gospodine i Bože, ispunilo tvoje obećanje, što si ga dao mojemu ocu Davidu! Ti si me učinio kraljem nad narodom koji je mnogobrojan kao prah na zemlji.


text:
Zato mi daj mudrost i dobrohotnost, da vodim taj narod! Jer tko bi inače mogao vladati ovim tvojim mnogobrojnim narodom?”


text:
Bog odgovori Salomonu: “Zato što si to zatražio, a nisi molio bogatstva, blaga i slave, niti smrti svojih neprijatelja, niti duga života, nego si sebi zaprosio mudrost i dobrohotnost, da vladaš mojim narodom nad kojim te postavih kao kralja,


text:
neka ti se udijeli ta mudrost i dobrohotnost! A dat ću ti i bogatstva, blaga i slave kakve prije tebe nije imao nijedan kralj, niti će poslije tebe imati.”


text:
Nato se Salomon vrati s uzvisine u Gibeonu, od zavjetnoga šatora u Jeruzalem i vladao je tamo nad Izrćlom.


text:
Salomon nakupi sebi i mnogobrojna kola i kolske borce, pa je imao tisuću i četiri stotine kola i dvanćst tisuća kolskih boraca. Njih smjesti u kolskim gradovima i u svojoj blizini u Jeruzalemu.


text:
Kralj dotjera dotle da je u Jeruzalemu bilo srebra i zlata tako mnogo kao kamenja, i cedara tako mnogo kao dudova koji rastu u Šefeli.


text:
Konje koje je Salomon imao uvozio je iz Egipta i Koe. Kraljevi trgovci dovodili su ih iz Koe za plaću,


text:
tako da su jedna kola prilikom izvoza iz Egipta stajala po šest stotina šekela srebra, a konj po sto i pedeset. Njihovim su ih posredovanjem dobivali svi hetitski i aramejski kraljevi.


text:
Salomon je bio izdao zapovijed da se sagradi Hram Gospodnjemu imenu i kraljevska palača njemu samomu.


text:
I odbroji Salomon sedamdeset tisuća nosača i osamdeset tisuća koji će tesati u gori, i tri tisuće i šest stotina nadzornika nad njima.


text:
Nato Salomon poruči tirskome kralju Hiramu: “Ti si mojemu ocu Davidu iskazao dobrotu te mu poslao cedrova drveta pa je mogao sebi za stan sagraditi palaču.


text:
Ja namjeravam sagraditi Hram imenu Gospodina, svoga Boga, i posvetiti mu ga, da se kadi pred njim mirisnim kadom, da se redovito postavljaju hljebovi, i da se svakog jutra i večeri, u subote, mjesece mlađake i blagdane Gospodina, našega Boga, prinose žrtve paljenice, kako je to propis u Izrćlu za vječna vremena.


text:
Ali tko može njemu sagraditi kuću kad ga nebo i najviše nebo ne može obuhvatiti? Tko sam ja da bih mu mogao sagraditi Hram? Ipak, samo da se žrtva pred njim spali.


text:
Pa pošalji mi sad čovjeka koji zna izrađivati u zlatu, srebru, mjedi, željezu, crvenom grimizu, karmezinu i modrom grimizu. On mora biti vješt i u izradi rezbarije s umjetnicima koje imam kod sebe u Judeji i u Jeruzalemu i koje je već namjestio moj otac David.


text:
Pošalji mi i cedrova drveta, čempresa i sandalovine s Libanona! Jer znam da tvoji ljudi znaju sjeći drva na Libanonu. Moje će sluge raditi zajedno s tvojima.


text:
Mora mi se, naime, pripremiti veoma mnogo drva, jer kuća koju ću graditi mora biti izvanredno velika.


text:
Evo, radnicima koji će sjeći drva, tvojim ljudima, za hranu ću dati dvadeset tisuća kora pšenice, dvadeset tisuća kora ječma, dvadeset tisuća bata vina i dvadeset tisuća bata ulja.”


text:
Hiram, tirski kralj, posla Salomonu ovaj pismeni odgovor: “Zato što Gospodin ljubi svoj narod, postavi te kraljem nad njim.”


text:
I Hiram je nastavio: “Neka je blagoslovljen Gospodin, Bog Izrćlov, koji je stvorio nebo i zemlju, što je dao kralju Davidu sina puna mudrosti, razboritosti i dobrohotnosti, koji će graditi Hram Gospodinu i sebi kraljevsku palaču!


text:
sina neke Danovke. Njegov je otac bio Tirac. On se razumije u radove u zlatu, srebru, mjedi, željezu, kamenu, drvetu, crvenom i modrom grimizu, bezu i karmezinu. On može urezati rezbariju svake vrste i izvesti svaki umjetnički rad koji mu se zada, u društvu s tvojim umjetnicima i s umjetnicima mojega Gospodara, tvojega oca Davida.


text:
A mi ćemo nasjeći drva na Libanonu koliko trebaš, i dovesti ih splavima na moru u Jafu. Ti ih onda daj odnijeti u Jeruzalem.”


text:
Tada Salomon podiže sve strance u Izrćlu na temelju brojenja što ga je bio poduzeo njegov otac David. Bilo ih je sto i pedeset i tri tisuće i šest stotina.


text:
Od njih odredi sedamdeset tisuća za nosače, osamdeset tisuća za tesače u planini i tri tisuće i šest stotina za nadzornike koji će ljude dizati na rad.


text:
Nato poče Salomon graditi Gospodnji Hram u Jeruzalemu na brdu Moriji, koje je već bio izabrao njegov otac David, na mjestu koje je za to bio odredio David, na gumnu Jebusejca Ornana.


text:
Salomon postavi ove mjere za temelj kod gradnje Božjega Hrama: dužina je bila šezdeset lakata po staroj mjeri, i širina dvadeset lakata.


text:
Trijem pred širinom glavnoga prostora Hrama bio je dvadeset lakata dug i sto dvadeset lakata visok. Dade mu unutrašnjost prevući čistim zlatom.


text:
Veliki prostor obloži čempresovim daskama, prevuče ga čistim zlatom i odozgo napravi palme i cvjetne lance.


text:
Tada dade napraviti prostor za Svetinju nad svetinjama. Dužina je bila prema širini Hrama dvadeset lakata, isto tako širina dvadeset lakata. Prevuče ga čistim zlatom u vrijednosti od šest stotina talenata.


text:
Krila kerubina bila su duga dvadeset lakata. Pet lakata dugo krilo jednoga kerubina doticalo je zid Hrama, i drugo, isto tako pet lakata dugo, dopiralo je krilo drugoga kerubina.


text:
Tako je isto jedno krilo drugoga kerubina, dugo pet lakata, dopiralo do zida i drugo, pet lakata dugo, do krila prvoga kerubina.


text:
Krila tih kerubina bila su raširena dvadeset lakata. Oni su stajali uspravno na nogama, i lice im je bilo okrenuto prema glavnome prostoru.


text:
Zavjesu pred njima dao je izraditi od modroga i crvenoga grimiza, od karmezina i beza i po njoj izvesti kerubine.


text:
Pred Hramom dade napraviti dva stupa, trideset i pet lakata duga. Oglavlje odozgo na njima imalo je pet lakata.


text:
Tada dade napraviti cvjetne lance kao u Hramu i staviti ih odozgo na stupove; i dade napraviti sto šipaka i objesiti ih na lance."


text:
Stupove dade postaviti pred Hramom, jedan s desne strane, a drugi s lijeve. Desni nazva Jahin, a lijevi Boaz.


text:
Tada postavi mjedeno more, deset lakata bilo mu je od jednoga kraja do drugoga, uokolo okruglo i pet lakata visoko. Trebao je konac dug trideset lakata da bi ga se moglo obuhvati.


text:
Ispod kraja bilo je volovskim likovima ? po deset na lakat ? posve opkoljeno. Oni su okruživali more uokolo u dva reda.


text:
Stajalo je na dvanćst volova. Tri su bila okrenuta prema sjeveru, tri na zapad, tri na jug i tri na istok. More je stajalo odozgo nad njima. Zadnja je strana svih volova bila okrenuta prema unutrašnjosti.


text:
Debljina mu je bila jedan dlan. Kraj mu je bio nalik na ljiljan kao kraj čaše. Primalo je dvije tisuće bata.


text:
Dalje dade napraviti deset umivaonika. Pet ih stavi s desne strane, a pet s lijeve za pranje. U njima se pralo i ono što bi se prinosilo kao žrtva paljenica. Svećenicima je služilo more za pranje.


text:
I napravi deset zlatnih svijećnjaka po propisima koji su vrijedili za njih, i postavi ih u Hram, pet s desne strane, a pet s lijeve.


text:
Dalje napravi deset stolova i namjesti ih u Hramu, pet s desne strane, a pet s lijeve. I napravi stotinu zdjelica od zlata.


text:
Onda dade napraviti svećenički trijem, veliki trijem i vrata za veliki trijem i prevuče vrata mjeđu.


text:
Zatim Huram izradi lonce, lopate i zdjelice. Tako Huram dovrši radove koje je morao obaviti za kralja Salomona, za kuću Božju:


text:
Dva stupa i dva oglavlja okrugla odozgo na stupovima, obje pletenice, da pokrivaju dva oglavlja navrh stupova;"


text:
četiri stotine mogranja za obje pletenice; dva reda mogranja za svaku pletenicu, da prekriju dva oglavlja navrh stupova;"


text:
I lonce, lopate i vilice i sve potrebno za njih napravi majstor Huram kralju Salomonu za Gospodnji Hram od uglađene mjedi.


text:
Onda dade Salomon napraviti sve posuđe koje se upotrebljavalo u Božjem Hramu: zlatni žrtvenik, stolove za postavljene kruhove,


text:
svijećnjake sa žišcima od čistoga zlata, što su se, po propisu, morali upaliti pred Svetinjom nad svetinjama.


text:
noževe, škropionice, žarače i kadionice od čistoga zlata. I unutarnja dvokrilna vrata Hrama na ulazu u Svetinju nad svetinjama, i dvokrilna vrata Hrama na ulazu u glavni prostor bila su od zlata.


text:
Kad su bili završeni svi radovi koje je kralj Salomon dao izvesti za Gospodnji Hram, dade on unijeti i posvećene darove svojega oca Davida. Srebro i zlato i posude stavi u riznicu Božjega Hrama.


text:
Tada sabra Salomon Izrćlove starješine i sve plemenske glavare, knezove izrćlskih rodova, u Jeruzalem, da se prenese kovčeg Gospodnjega saveza iz Davidova grada, to jest Siona.


text:
i prenesoše kovčeg, Šator svjedočanstva i sve sveto posuđe koje je bilo u Šatoru. Prenesoše ga svećenici i leviti.


text:
Pritom žrtvova kralj Salomon i sva Izrćlova općina, što se bila našla kod njega, pred kovčegom toliko ovaca i goveda da ih se zbog njihova mnoštva nije moglo izbrojiti niti proračunati.


text:
Tada unesoše svećenici kovčeg Gospodnjega saveza na njegovo mjesto u zadnji prostor Hrama, u Svetinji nad svetinjama, pod krila kerubina.


text:
Kerubini su, naime, držali krila raširena nad mjestom gdje je stajao kovčeg. Tako pokriše kerubini kovčeg i njegove poluge odozgo.


text:
Poluge su bile tako duge da su se krajevi poluga od kovčega vidjeli u Svetištu pred zadnjim prostorom. Ali se dalje vani nisu vidjeli. Ostadoše ondje do dana današnjega.


text:
U kovčegu su bile samo dvije kamene ploče što ih je bio u nj stavio Mojsije na Horebu, kad Gospodin sklopi savez s Izrćlcima, nakon što iziđoše iz egipatske zemlje.


text:
I ostaviše svi svećenici Svetište. Svi svećenici koji se nađoše bili su se naime posvetili bez obzira na redove.


text:
Svi levitski pjevači, Asaf, Heman, Jedutun uz svoje sinove i drugove stajali su odjeveni u bez s cimbalima, harfama i citrama istočno od žrtvenika i s njima sto i dvadeset svećenika koji su trubili u trube.


text:
Trubači i pjevači morali su u isto vrijeme i jednim glasom početi slaviti Gospodina i hvaliti ga. I čim odjeknuše trube i cimbali, i ostala glazbala, i hvalospjev Gospodinu: “Jer je dobrostiv, i vječno traje milost njegova”, tada se napuni Hram, Gospodnja kuća, oblakom.


text:
Svećenici nisu mogli zbog oblaka pristupiti da bi izvršili svoju službu. Jer slava Gospodnja napuni Božju kuću.


text:
Tada se okrenu kralj i blagoslovi svu narodnu općinu Izrćlaca, a sva je općina Izrćlovih sinova stajala.


text:
On reče: “Blagoslovljen neka je Gospodin, Bog Izrćlov, koji je eto zaista ispunio obećanje što ga je svojim ustima dao mojemu ocu Davidu kad je rekao:


text:
Od vremena kad sam izveo iz Egipta svoj narod Izrćla, ne izabrah grada ni iz kojega Izrćlova plemena da se tamo sagradi Hram, u kojemu bi stanovalo moje ime. I nikoga ne izabrah da bi vladao nad mojim narodom Izrćlom.


text:
Sada sam odabrao Jeruzalem da u njemu prebiva moje ime, a Davida da ga postavim za vladara svome narodu Izrćlu.


text:
Ali ne ćeš ti sagraditi taj Hram, nego tvoj sin koji će ti se roditi; on će sagraditi Hram mom imenu."


text:
I eto, Gospodin ispuni obećanje što ga je dao: ja stupih na mjesto svojega oca Davida i sjedoh na Izrćlovo prijestolje kako to obeća Gospodin, i sagradih Hram imenu Gospodina, Boga Izrćlova.


text:
Salomon je, naime, bio dao napraviti podnožje od mjedi i stavio ga nasred hramskoga trijema, pet lakata dugo, pet široko i tri visoko. I stade na nj i klekne na koljena pred svom Izrćlovom općinom, raširi svoje ruke prema nebu


text:
i pomoli se: “Gospodine, Bože Izrćlov! Nijedan bog gore u nebu i dolje na zemlji nije ti jednak: čuvaš savez i milost svojim slugama, koji hode pred tobom čitavim srcem.


text:
Ti si svojemu sluzi, mojemu ocu Davidu, ispunio što si mu bio obećao. Što si izrekao svojim ustima, to si ispunio djelom, kako dokazuje ovaj dan.


text:
A sada, Gospodine, Bože Izrćlov, drži svojem sluzi, mojemu ocu Davidu, i obećanje što si mu ga dao kad si rekao: Koliko je do mene ne će ti nikada nestati čovjeka koji bi sjedio na Izrćlovu prijestolju! Samo tvoji potomci moraju svoje ponašanje učiniti takvim da bude po mojemu zakonu, kao što si ti hodio preda mnom.


text:
Sada dakle, Gospodine, Bože Izrćlov, daj da se obistini tvoje obećanje, što si ga dao svojemu sluzi Davidu!


text:
A hoće li doista Bog stanovati na zemlji među ljudima? Eto, nebo i najviša nebesa ne mogu te obuhvatiti ? koliko manje ova kuća koju sagradih.


text:
Ali obazri se na molitvu svog sluge i na njegov vapaj, Gospodine, Bože moj: čuj zaziv i molitvu koju ti upravlja tvoj sluga!


text:
Daj da tvoje oči budu otvorene nad ovom kućom danju i noću, nad mjestom za koje si obećao: Moje će ime tamo stanovati! čuj molitvu koju će na ovom mjestu obavljati tvoj sluga!


text:
čuj vapaj svojega sluge i svojega naroda Izrćla kada se god mole na ovom mjestu. Usliši ga na mjestu gdje sjediš na prijestolju, u nebu, usliši ga i oprosti!


text:
Ako se netko ogriješi o svojega bližnjega i njemu se naloži zakletva kojom se treba zakleti, i on se pokaže sa zakletvom pred tvojim žrtvenikom u ovoj kući,


text:
onda ti čuj u nebu i zahvati i pribavi pravicu svojim slugama. Krivca osudi vraćajući njegova djela na njegovu glavu, a nedužnoga oslobodi postupajući s njim po njegovoj nedužnosti!


text:
Ako tvoj narod Izrćl potuče neprijatelj, jer se narod ogriješio o tebe, ali se opet obrati k tebi i slavi tvoje ime, i u ovoj se kući moli, i vapi k tebi,


text:
onda ti čuj to u nebu, oprosti grijehe svojemu narodu Izrćlu i dovedi ih natrag u zemlju koju si dao njihovim ocima.


text:
Ako se zatvorilo nebo, tako da ne pada dažd jer su se ogriješili o tebe, i oni se mole na ovom mjestu, i slave tvoje ime, i obrate se od svojih grijeha, jer si ih ponizio,


text:
onda ti čuj to u nebu, oprosti grijehe svojim slugama i svojemu narodu Izrćlu, upravi ih na pravi put, kojim trebaju ići, i pusti dažd na svoju zemlju, koju si dao svojemu narodu u baštinu!


text:
Ako nastane glad u zemlji, ako zavlada kuga, suša i rđa, skakavci i gusjenice, ako je neprijatelj pritisne u kojem od njezinih mjesta, ako je pohodi bilo kakvo zlo ili bolest:


text:
svaku molitvu, svaki vapaj, što tada bilo koji pojedinac ili sav tvoj narod Izrćl izgovori, ako svatko osjeća bol u svojem srcu i raširi ruke prema ovoj kući,


text:
onda ti to čuj u nebu na mjestu gdje sjediš na prijestolju, i oprosti, i podaj svakome po svemu njegovu životu, jer ti znaš njegovo srce! Jer ti jedini prozireš srce sve djece čovječje,


text:
Ali i stranca koji ne pripada tvojemu narodu Izrćlu, nego iz daleke zemlje dođe zbog tvojega svetog imena i zbog tvoje jake ruke i tvoje mišice podignute; kad on dakle dođe i pomoli se u ovoj kući,"


text:
onda ga ti čuj u nebu na mjestu gdje sjediš na prijestolju, i učini sve za što te zaziva stranac, da svi narodi na zemlji upoznaju tvoje ime, da te štuju kao tvoj narod Izrćl i da doznaju da je ovaj Hram, što su ti ga sagradili, prozvan po tvojem imenu!


text:
Ako tvoj narod iziđe na vojsku protiv svojih neprijatelja putem kojim ga pošalješ, i pomoli se tebi prema ovome gradu koji si izabrao, prema Hramu koji sam sagradio tvojemu imenu,


text:
Ako su se ogriješili o tebe ? jer nema čovjeka koji ne griješi ? i ti se razljutiš na njih i predaš ih neprijatelju, tako da ih njihovi tlačitelji zarobe i odvedu u neprijateljsku zemlju, daleko ili blizu,


text:
i ako se tad oni dozovu u zemlji u kojoj su zarobljeni, obrate se i zavape k tebi u zemlji svoga sužanjstva i priznaju: Sagriješismo i zlo učinismo, bezbožni smo bili:


text:
ako se, dakle, svim srcem i svom dušom obrate k tebi u zemlji svojih neprijatelja, koji ih odvedoše, i pomole se prema zemlji koju si dao njihovim ocima, prema gradu koji si izabrao, i prema Hramu koji sam sagradio tvom imenu,


text:
onda ti usliši njihovu molitvu i njihov vapaj u nebu na mjestu gdje sjediš na prijestolju, i pribavi im pravicu! Oprosti tada svojemu narodu što je sagriješio protiv tebe!


text:
I tako, Gospodine, Bože moj, podigni se prema svom počivalištu, ti sâm i tvoj silni kovčeg! Neka su tvoji svećenici, Gospodine, Bože moj, odjeveni u spasenje, i tvoji pobožnici neka se obraduju u sreći!


text:
Gospodine, Bože moj, ne odbaci svog pomazanika! Spomeni se onih milosti što si ih obećao svojemu sluzi Davidu.”


text:
Kad Salomon završi molitvu, siđe oganj s neba i spali žrtvu paljenicu i žrtve klanice, i Gospodnja slava napuni Hram.


text:
Kad svi Izrćlovi sinovi vidješe kako oganj i Gospodnja slava siđoše na Hram, prignuše se licem k zemlji na pločnik, pokloniše se Gospodinu i slaviše: “On je dobrostiv i vječno traje njegova milost.”


text:
i to kao žrtvu klanicu žrtvova kralj Salomon dvadeset i dvije tisuće volova i sto i dvadeset tisuća ovaca. Tako posvetiše Božji Hram kralj i sav narod.


text:
Svećenici su stajali na svojim mjestima, tako isto leviti s Gospodnjim glazbalima, što ih je bio dao napraviti kralj David, da pjevaju Gospodinu hvalospjev: “Vječno traje njegova dobrota”. I kad mu je David dao pjevati hvalu njihovom službom, a svećenici trubili u trube pred njima, sav je Izrćl stajao.


text:
I srednji dio trijema pred Gospodnjim Hramom posveti Salomon, jer tamo prinese žrtve paljenice i pretilinu od žrtava pričesnica. Na mjedeni žrtvenik, što ga je bio dao napraviti Salomon, nisu mogle stati žrtve paljenice i prinosi, i pretilina.


text:
Tako tada proslavi Salomon blagdan sedam dana i sav Izrćl s njim, velik zbor od ulaska u Hamat do egipatskoga potoka.


text:
Osmoga dana održaše svečanu skupštinu; jer su posvetu žrtvenika bili obavljali sedam dana. Blagdan je bio trajao sedam dana."


text:
Dvadeset trećega dana sedmoga mjeseca otpusti on narod njihovim kućama; a bili su radosni i dobre volje zbog svega dobra što ga je bio Gospodin iskazao Davidu, Salomonu i svojemu narodu Izrćlu. "


text:
Kad je Salomon bio dovršio Gospodnji Hram i kraljevsku palaču, i priveo sve kraju što je htio izvesti u Gospodnjem Hramu i u svojoj palači,


text:
javi se Gospodin noću Salomonu i reče mu: “Uslišio sam tvoju molitvu i izabrao sam to mjesto da mi bude mjesto za žrtve.


text:
Ako zatvorim nebo, tako da ne pada dažd, ili ako pošaljem skakavce da opustoše zemlju, ili ako pustim kugu među svoj narod,


text:
i tada se moj narod, koji je nazvan po mojemu imenu, ponizi i pomoli se, i potraži moje ime, i vrati se od svojih zlih putova, onda ću ih ja uslišiti u nebu, oprostit ću im njihove grijehe i spasit ću njihovu zemlju.


text:
Izabrao sam, eto, taj Hram i posvetio ga. Zato će moje ime ondje uvijek prebivati i moje oči i srce vazda će tu boraviti.


text:
I ako ti uziđeš preda mnom onako kako je išao tvoj otac David, tako da činiš sve što sam ti zapovjedio, i držiš moje uredbe i propise,


text:
tada ću prijestolje tvog kraljevstva utvrditi, kao što sam obećao tvojemu ocu Davidu kad sam rekao: Nikada ti ne će nestati čovjeka koji vlada nad Izrćlom.


text:
Ali ako se vi odvratite od mene i ne zadržite moje zapovijedi i uredbe, na koje sam vas obvezao, i počnete služiti drugim bogovima i njima se klanjati,


text:
tada ću istrijebiti Izrćla iz zemlje koju sam im dao, i Hram koji sam posvetio svom imenu odbacit ću od svojega lica, i učinit ću od njega ruglo i podsmijeh kod svih naroda.


text:
I ovaj Hram koliko god bio uzvišen, tko god prođe pokraj njega, prestravit će se. I kad zapitaju: Zašto je Gospodin takvo što učinio ovoj zemlji i ovome Hramu,


text:
odgovorit će se: oni su ostavili Gospodina, Boga svojih otaca, koji ih je izveo iz Egipta, i okrenuli se tuđim bogovima, njima se klanjali i služili im. Zato je on pustio na njih svu tu nesreću.”


text:
Isto tako Baalat i sve gradove za spremišta koje je imao Salomon, sve gradove za kola, gradove za jahalište, sve građevine koje je Salomon htio podići u Jeruzalemu, na Libanonu i na cijelom području svoje vlasti.


text:
Sve što je još bilo ostalo od Hetita, Amorejaca, Perižana, Hivijaca i Jebusejaca, koji nisu pripadali Izrćlovim sinovima,


text:
njihove potomke, ako su bili još ostali u zemlji, jer ih Izrćlci nisu bili istrijebili, njih nagna Salomon da plaćaju danak do dana današnjega.


text:
Od Izrćlovih sinova ne učini Salomon nijednoga robom za svoje poslove, nego oni postadoše njegovi ratnici, njegovi poglavari i niži vođe, njegovi zapovjednici nad kolima i konjanicima.


text:
Salomon preseli faraonovu kćer iz Davidova grada u palaču koju je za nju bio sagradio. Jer pomisli u sebi: “Ne će stanovati moja žena u kući Davida, kralja Izrćlova, jer je mjesto sveto, kad je Gospodnji kovčeg tamo došao.”


text:
Tada Salomon dade prinijeti žrtve paljenice Gospodinu na žrtveniku koji je bio podigao Gospodinu pred trijemom.


text:
On dade ondje žrtvovati ono što je trebalo svaki dan po Mojsijevoj zapovijedi, zatim ono što je bilo propisano u subote, na mjesece mlađake i na tri blagdana godišnje, naime na blagdan Beskvasnih kruhova, na blagdan Sedmica i na blagdan Sjenica.


text:
I postavi, po zapovijedi svojega oca Davida, svećeničke redove za svećeničku službu i levite za službene levitske poslove, naime da prinose hvalospjev, i za službu svećenicima, što je trebalo svaki dan. Isto tako postavi vratare po njihovim redovima za pojedina vrata; jer tako je bio odredio David, čovjek Božji."


text:
Ni u čem se nije odstupilo od kraljeve zapovijedi u vezi sa svećenicima i levitima, ni u pogledu riznica.


text:
I tako završi sve Salomonovo djelo od dana kad je bio postavio temelj za Gospodnji Hram, pa do njegova dovršenja. Tako je bio dovršen Gospodnji Hram.


text:
Hiram mu posla po svojim ljudima lađe i momke koji su bili vješti moru. Oni se, zajedno sa Salomonovim ljudima, odvezoše u Ofir, uzeše otamo zlata četiri stotine i pedeset talenata i donesoše ih kralju Salomonu.


text:
Kad je kraljica od Sabe čula za Salomonovu slavu, dođe s veoma velikom pratnjom u Jeruzalem, da iskuša Salomona zagonetkama. Deve su nosile vrlo mnogo mirisa i zlata, i dragoga kamenja. Kad je bila došla k Salomonu, iznese mu sve što je bila smislila.


text:
A Salomon joj odgovori na sva njezina pitanja. Ništa nije bilo što bi Salomonu ostalo sakriveno, i ništa na što joj ne bi mogao dati odgovora.


text:
jedući za njegovim stolom, kako njegovi dostojanstvenici tamo sjede i njegove ga sluge dvore, zatim njihovo odijelo i njegove peharnike u odijelima i žrtvu paljenicu koju bi on prinosio u Gospodnjem Hramu, ona se tad nije više mogla suzdržati.


text:
Nisam htjela vjerovati onome što se govorilo, dok ne dođoh i ne vidjeh svojim očima. I zaista, ni pola mi nije kazano o tvojoj mudrosti. Nadvisuješ još ono što sam slušala.


text:
Blagoslovljen neka je Gospodin, tvoj Bog, koji te je zavolio, tako da te je posadio na prijestolje kao kralja umjesto Gospodina, Boga tvojega! Jer tvoj Bog ljubi Izrćla i hoće ga utvrditi dovijeka, zato im postavi tebe za kralja, da sudiš i dijeliš pravicu.”


text:
Potom darova kralju sto i dvadeset talenata zlata i vrlo mnogo mirisa, i dragoga kamenja. Nikada nije bilo toliko mirisa koliko ih darova kraljica od Sabe kralju Salomonu.


text:
I Hiramovi i Salomonovi ljudi, koji donesoše zlata iz Ofira, dovezoše drvo sandalovine i drago kamenje.


text:
I kralj dade izraditi iz sandalovine sjedala za Gospodnji Hram i za kraljevsku palaču, i citre, i harfe za pjevače. Tako što nije se prije vidjelo u Judinoj zemlji.


text:
A kralj Salomon darova kraljici od Sabe sve što joj se svidjelo i što je zaiskala, osim onoga što je bila donijela kralju. Potom se ona diže da se vrati natrag i ode kući sa svojim slugama.


text:
Težina zlata što ga je kao dohodak dobivao Salomon u jednoj godini bila je šest stotina i šezdeset i šest zlatnih talenata.


text:
Osim onoga što je dobivao od veletrgovaca i od poreza malih trgovaca. Osim toga su donosili Salomonu zlato i srebro svi beduinski i zemaljski knezovi.


text:
I dade kralj Salomon napraviti dvjesta velikih štitova od kovanoga zlata; šest stotina šekela kovanoga zlata upotrijebio je za svaki štit."


text:
Zatim tri stotine lakih štitova od kovanoga zlata; trista šekela kovanoga zlata upotrijebio je za jedan štit. Kralj ih dade smjestiti u kući libanonske šume."


text:
Šest stuba vodilo je k prijestolju i zlatno podnožje bilo je pričvršćeno za prijestolje. Nasloni su bili s obje strane sjedišta, i pokraj naslona bila su dva lava.


text:
Dvanćst lavova stajalo je s obje strane na šest stuba. Takvo što nije bilo još nikada napravljeno za bilo koje kraljevstvo.


text:
Sve posude za piće kralja Salomona bile su od zlata, isto tako sve posude u kući libanonske šume bile su od čistoga zlata. Srebro nije imalo u Salomonovo vrijeme nikakve vrijednosti.


text:
Kralj je imao lađe koje su s Hiramovim ljudima vozile u Taršiš. Svake bi tri godine jednom dolazile taršiške lađe kući i donosile bi sa sobom zlato, srebro, slonovu kost, majmune i paunove.


text:
I svi kraljevi svijeta željeli su vidjeti Salomona, da čuju njegovu mudrost, koju mu je bio dao Bog.


text:
Pritom bi svaki sa sobom donio dar srebrne i zlatne posude, haljine, oružje, mirise, konje i mazge, svake godine.


text:
Salomon je imao i četiri tisuće zaprega, konje i kola, i dvanćst tisuća konja za jahanje. Njih smjesti po kolskim gradovima i kod sebe u Jeruzalemu.


text:
Kralj postigne toliko da je u Jeruzalemu bilo srebra tako mnogo kao kamenja, a cedara tako mnogo kao dudova što rastu u nizini.


text:
Ostala Salomonova povijest, prijašnja i ona poslije, zapisana je u povijesti proroka Natana i u proročanstvu Ahije Šilonjanina, i u viđenjima vidioca Adona o Jeroboamu, Nebatovu sinu.


text:
Tada Salomon počinu kod svojih otaca. Pokopaše ga u gradu njegova oca Davida. Umjesto njega postade kralj njegov sin Roboam.


text:
O tom primi vijest Jeroboam, Nebatov sin. On je, naime, još bio u Egiptu, kamo je bio morao pobjeći od kralja Salomona. Nato se Jeroboam vrati iz Egipta.


text:
”Tvoj je otac stavio na nas težak jaram. Olakšaj nam sada ti tvrdu službu svog oca i težak jaram što ga je na nas stavio, i mi ćemo ti biti podložni!”


text:
I kralj Roboam posavjetova se sa starim ljudima koji su bili služili njegovu ocu Salomonu dok je bio živ, i upita ih: “Što mi savjetujete da odgovorim tim ljudima?”


text:
Oni mu odgovoriše: “Ako danas udovoljiš tim ljudima, njima sa prilagodiš i prijateljski im odgovoriš, oni će ti biti zauvijek podložni.”


text:
Ali se on ne osvrnu na savjet koji mu dadoše starci, nego se posavjetova s mladim ljudima, koji su bili s njim odrasli i morali su ga pratiti.


text:
On ih upita: “Što mi savjetujete da odgovorim tim ljudima koji su zahtijevali od mene: Olakšaj jaram što ga je na nas stavio tvoj otac?”


text:
Mladi ljudi, koji su bili odrasli s njim, odgovoriše mu ovo: “Ovako ćeš odgovoriti tim ljudima koji ti rekoše: Tvoj je otac stavio na nas težak jaram, olakšaj ti naš jaram! Odgovori im: Moj je mali prst deblji od bedara mojega oca.


text:
Eto, otac vam je moj naprtio težak jaram. Ja ću vaš jaram učiniti još težim. Otac vas je moj šibao bičevima. Ja ću vas krotiti štipavcima.”


text:
Kad Jeroboam i sav narod dođoše opet treći dan k Roboamu, kako je to bio zapovjedio kralj rekavši: “Dođite opet k meni za tri dana!”,


text:
Odgovori kako mu savjetovahu mladi ljudi: “Moj vam je otac naprtio težak jaram. Ja ću vaš jaram učiniti još težim. Otac vas je moj šibao bičevima. Ja ću vas krotiti štipavcima.”


text:
Tako kralj ne usliši naroda, jer je Bog bio tako uredio da Gospodin ispuni svoje obećanje, što ga je preko Ahije Šilonjanina bio dao Jeroboamu, Nebatovu sinu.


text:
Kad vidje sav Izrćl da ih kralj ne će uslišiti, odgovori narod kralju ovo:  “Kakav dio mi imamo s Davidom?  Mi nemamo baštine s Jišajevim sinom. Kući, sinovi Izrćlovi!  Sad gledaj svoju kuću, Davide!”  Tako ode sav Izrćl kući.


text:
Kad kralj Roboam posla Adorama, nadzornika radova, sav ga Izrćl zasu kamenjem i ubije. Kralj Roboam mogao je još samo skočiti na svoja kola i pobjeći u Jeruzalem.


text:
čim Roboam dođe u Jeruzalem, podiže Judinu i Benjaminovu kuću, sto i osamdeset tisuća odabranih ratnika, da zarate s Izrćlom, da natrag dobiju kraljevstvo za Roboama.


text:
Ovako govori Gospodin: Ne izlazite i ne borite se sa svojom braćom! Svaki neka se vrati svojoj kući! Jer sam ja zapovjedio da bude tako.” Oni poslušaše Gospodnju zapovijed, vratiše se i ne odoše protiv Jeroboama.


text:
I učini od njih jake tvrđave, postavi nad njima zapovjednike i smjesti u njih spremišta za hranu, ulje i vino,


text:
i u svaki grad štitove i koplja. Tako ih učini veoma jakima i držao je Judu i Benjamina čvrsto u svojoj ruci.


text:
Leviti, naime, ostaviše svoje pašnjake i svoj posjed i iseliše se u Judu i Jeruzalem, jer ih je Jeroboam sa svojim sinovima bio razriješio službe Gospodnjih svećenika


text:
Njima se iz svih plemena Izrćlovih pridružiše oni koji su iskrenim srcem štovali Gospodina, Boga Izrćlova. Oni dođoše u Jeruzalem da žrtvuju Gospodinu, Bogu svojih otaca.


text:
Tako utvrdiše Judino kraljevstvo i učvrstiše Roboama, Salomonova sina, u njegovoj vlasti tri godine; jer su tri godine hodili Davidovim i Salomonovim putovima. "


text:
Roboam uze sebi za žene Mahalatu, kćer Jerimota, Davidova sina, i Abihajilu, kćer Eliaba, Jišajeva sina.


text:
Roboam je ljubio Maaku, Abšalomovu kćer, više od svih drugih svojih žena i priležnica. On je, naime, bio uzeo osamnćst žena i šezdeset priležnica, koje mu rodiše dvadeset i osam sinova i šezdeset kćeri.


text:
Tada Roboam postavi Abiju, Maakina sina, za obiteljskog poglavara, kneza među braćom; jer ga je htio postaviti za kralja."


text:
I radeći pritom mudro, razmjesti sve svoje sinove po svim Judinim i Benjaminovim krajevima, po svim tvrdim gradovima, i dade im u izobilju hrane i isprosi im mnogo žena.


text:
Kad je Roboam bio utvrdio svoju vlast i osigurao svoju moć, otpade on, i sav Izrćl s njim, od Gospodnjega zakona.


text:
Tada, u petoj godini Roboamova kraljevanja, iziđe kralj Šišak iz Egipta protiv Jeruzalema ? jer su oni nevjerno radili protiv Gospodina ?


text:
s tisuću i dvije stotine kola i sa šezdeset tisuća konjanika. Nije bilo broja vojsci koja je s njim došla iz Egipta: Libijaca, Sukijaca i Etiopljana.


text:
Tada dođe prorok Šemaja k Roboamu i Judinim knezovima, koji su se bili povukli pred Šišakom u Jeruzalem, i reče im: “Ovako govori Gospodin: Vi me ostaviste; zato i ja ostavljam vas, u ruke Šišakove.”"


text:
Kad Gospodin vidje da su se ponizili, dođe Gospodnja riječ Šemaji ovako: “Ponizili su se. Ne ću ih uništiti, nego ću im dati nešto izbavljenja, tako da se ne izlije sav moj gnjev na Jeruzalem preko Šišaka.


text:
I tako iziđe kralj Šišak od Egipta protiv Jeruzalema i ugrabi blago u Gospodnjem Hramu i blago kraljevske palače. Sve uze. Ugrabi i zlatne štitove koje je bio dao napraviti Salomon.


text:
Umjesto njih dade kralj Roboam napraviti mjedene štitove i povjeri ih pažnji starješina tjelesnih stražara, koji su stražarili na ulazu u kraljevsku palaču.


text:
Kada bi god kralj išao u Gospodnji Hram, dolazili bi tjelesni stražari i nosili ih, a onda ih opet donosili natrag u stražarnicu tjelesnih stražara.


text:
Kako se bio ponizio, odvrati se od njega Gospodnji gnjev, da ga posve ne uništi. Jer je i na Judi bilo još nešto dobra.


text:
Tako se kralj Roboam opet utvrdio u Jeruzalemu i vladao je dalje. Imao je Roboam četrdeset i jednu godinu kad je postao kralj, i vladao je sedamnćst godina u Jeruzalemu, gradu koji je bio izabrao Gospodin između svih izrćlskih gradova da ondje smjesti svoje ime. Njegova se mati zvala Naama i bila je Amonka.


text:
Povijest Roboamova, prijašnja i kasnija, zapisana je u povijesti proroka Šemaje i vidioca Adona. Bojevi između Roboama i Jeroboama trajali su cijelo vrijeme.


text:
Kad je Roboam bio počinuo kod svojih otaca, bio je pokopan u Davidovu gradu. Njega naslijedi na prijestolju njegov sin Abija.


text:
On je vladao tri godine u Jeruzalemu. Njegova se mati zvala Mikaja, kći Uriela iz Gabe. Između Abije i Jeroboama izbio je rat.


text:
Abija otvori boj s vojskom hrabrih ratnika u kojoj je bilo četiri stotine tisuća izabranih ljudi. Jeroboam se postavi u bojni red prema njemu s osam stotina tisuća izabranih, hrabrih ljudi.


text:
Tada stade Abija gore na brdo Semarim, što leži u Efrajimovoj gori i povika: “čujte me, Jeroboame i svi Izrćlovi sinovi!


text:
Zar doista niste morali znati da je Gospodin, Bog Izrćlov, predao kraljevstvo nad Izrćlom na vječna vremena Davidu i njegovim potomcima na temelju posoljenoga zavjeta?


text:
Ali Jeroboam, Nebatov sin, sluga Salomona, Davidova sina, ustade i pobuni se protiv svoga Gospodara,


text:
pa se skupiše oko njega ljudi tašti i nevaljalci i Roboama, Salomonova sina, posve staviše pod svoju vlast. Jer je Roboam bio premlad i nije bio samostalan da bi im se mogao oduprijeti.


text:
I vi sad mislite da se možete oprijeti Gospodnjemu kraljevstvu, koje je u rukama Davidovih potomaka, jer vas je mnogo i imate kod sebe zlatne telce, koje vam je Jeroboam dao napraviti za bogove.


text:
Niste li otjerali Gospodnje svećenike, Aronove potomke, i levite i postavili sebi svećenike kao narodi drugih zemalja? Svaki koji je došao s juncem ili sa sedam ovnova, da se posveti, postao je svećenik onima koji nisu bogovi.


text:
Ali naš Bog jest Gospodin. Mi nismo otpali od njega, a kao svećenici služe Gospodinu Aronovi potomci, i leviti obavljaju službu.


text:
Oni prinose Gospodinu jutrom i večerom žrtve paljenice i miomirisan kâd, stavljaju kruhove postavljene na stol od čistoga zlata i pale svake večeri zlatni svijećnjak sa žišcima. Jer mi držimo zakon Gospodina, svojega Boga. A vi ga ostaviste.


text:
čujte, s nama je na čelu Bog i njegovi svećenici s glasnim trubama, da zatrube protiv vas. Sinovi Izrćlovi! Ne borite se protiv Gospodina, Boga svojih otaca! Jer ne ćete imati uspjeha.”


text:
Ali Jeroboam povede zasjedu da im dođu iza leđa. Tako su Judejcima jedni bili sprijeda, a s leđa im je bila zasjeda.


text:
I kad se Judejci obazreše, a ono boj i sprijeda i straga. Oni zazvaše Gospodina. Svećenici zatrubiše, i Judejci podigoše ratnu viku.


text:
Tako su onda bili poniženi Izrćlovi sinovi, a Judejci se osnažiše, jer su se bili oslonili na Gospodina, Boga svojih otaca.


text:
Abija je progonio Jeroboama i oduzeo mu više gradova, naime Betel, Ješanu i Efron s njihovim selima.


text:
A Abija postade moćan. On sebi uze četrnćst žena. One mu rodiše dvadeset i dva sina i šesnćst kćeri.


text:
Kad je Abija bio počinuo kod svojih otaca, pokopaše ga u Davidovu gradu. Umjesto njega postade kralj njegov sin Asa. Za njegova vremena imala je zemlja mir deset godina.


text:
Uklonio je žrtvenike tuđih bogova i službu na uzvisinama i dao poobarati spomenike i sasjeći sveta stabla.


text:
Zapovjedi Judinim sinovima da vjerno služe Gospodinu, Bogu svojih otaca, i da rade po zakonu i zapovijedi.


text:
Također ukloni iz svih Judinih gradova žrtvene uzvisine i sunčane stupove. Pod njim je u kraljevstvu bio mir.


text:
On sagradi tvrde gradove u Judi; zemlja je uživala mir, i nitko u ono vrijeme nije vodio rat s njim, jer mu je bio Gospodin dao mir. "


text:
Zato je on bio pozvao Judejce: “Sagradimo sebi ove gradove i opašimo ih zidovima, kulama, vratima i prijevornicama! Još nam je mir u zemlji, jer vjerno služismo Gospodinu, svojemu Bogu. Ostadosmo mu vjerni, pa nam zato dade mir uokolo.” I tako su gradili i bili su uspješni.


text:
A imao je Asa vojsku koja je nosila štitove i koplja: iz Jude trista tisuća i iz Benjamina dvjesta i osamdeset tisuća ljudi koji su nosili štitove i zapinjali luk, sami hrabri ratnici.


text:
Tada iziđe protiv njih Etiopljanin Zerah s vojskom od milijun ratnika i trista kola i prodre do Mareše.


text:
Asa zazva Gospodina, svog Boga, i pomoli se: “Gospodine, samo ti možeš pomoći u boju između jakog i slabog! Pomozi nam, Gospodine, Bože naš! Mi se oslanjamo na te, i u tvoje ime iziđosmo u boj protiv tolikog mnoštva. Gospodine, ti si naš Bog! Protiv tebe se čovjek ne smije održati.”


text:
i Asa ih je tjerao s ratnicima do Gerara. Popadaše toliki Etiopljani da nijedan od njih ne ostade na životu. Jer su bili potpuno satrti pred Gospodinom i njegovom vojskom. Judejci odnesoše silan plijen.


text:
Osvojiše sve gradove oko Gerara ? jer je bio ušao u njih velik strah ? i oplijeniše sve te gradove, jer je u njima bilo mnogo plijena.


text:
On ode k Asi i reče mu: “čujte me, Aso, i cijela Judo i Benjamine! Gospodin je s vama ako ste vi s njim. Ako ga tražite, naći ćete ga. Ako li ga ostavite, i on će vas ostaviti.


text:
U ono vrijeme nije bilo sigurnosti za one koji odlaze, i za one koji dolaze, nego je među svim stanovnicima zemalja vladao velik nemir.


text:
Jedan je narod bio u svađi s drugim, i jedan grad s drugim; jer ih je Bog uplašio svakojakim nevoljama."


text:
Kad je Asa čuo te riječi i proročanstvo proroka Azarje, Odedova sina, ohrabri se i istrijebi bogove iz sve Judine i Benjaminove zemlje i iz gradova koje je bio osvojio u Efrajimovoj gori, obnovi Gospodnji žrtvenik koji je stajao pred Gospodnjim trijemom.


text:
Tada sabra sve Judino i Benjaminovo pleme i one od Efrajima, Manašea i Šimuna, koji su kod njih boravili kao stranci. Iz Izrćla je, naime, bilo veoma mnogo onih koji su prebjegli k njemu kad vidješe da je s njim bio Gospodin, njegov Bog.


text:
i u onaj dan zaklaše Gospodinu, od plijena koji su bili donijeli kući, sedam stotina volova i sedam tisuća ovaca.


text:
A tko ne će služiti Gospodinu, Izrćlovu Bogu, taj neka se pogubi, bio ugledan ili malen, bio muškarac ili žena!


text:
i radovao se sav Juda toj zakletvi, jer su se bili zakleli svim srcem, i tražili su Gospodina iskrenom voljom. I nađoše ga, i on im da mir svuda uokolo.


text:
Kralj Asa čak svrgnu svoju majku Maaku s njezina mjesta, jer je bila Ašeri podigla idolski lik. Asa obori njezina idola, izlomi ga i sažeže u kidronskoj dolini.


text:
Također, dade unijeti u Božji Hram posvetne darove svojega oca i svoje vlastite posvetne darove; srebro, zlato i posude."


text:
U trideset i šestoj godini Asina kraljevanja iziđe Baša, Izrćlov kralj, protiv Jude i utvrdi Ramu, da ne da nikome otići k Asi, Judinu kralju, ni od njega doći.


text:
Ali Asa uze srebro i zlato iz riznica Gospodnjega Hrama i kraljevske palače, posla to Ben-Hadadu, aramejskomu kralju, koji je imao sjedište u Damasku, i poruči mu:


text:
”Savez postoji između mene i tebe, između mojega i tvojega oca. Evo šaljem ti srebra i zlata. Pa razriješi svoj savez s Bašom, Izrćlovim kraljem, da mora otići od mene!”


text:
Ben-Hadad posluša kralja Asu i posla svoje vojskovođe protiv izrćlskih gradova. Oni poharaše Ijon, Dan, Abel Majinu i sva spremišta u Naftalijevim gradovima.


text:
I kralj Asa podigne sve Judejce. Oni su morali odnijeti kamenje i grede što ih je bio Baša upotrebljavao za utvrđivanje Rame. Time je dao utvrditi Gebu i Mispu.


text:
U ono vrijeme dođe vidovnjak Hanani k Asi, Judinu kralju, i reče mu: “Zato što si se pouzdao u aramejskog kralja, a nisi se oslonio na Gospodina, svojega Boga, vojska aramejskog kralja se izmaknula iz tvojih ruku.


text:
Nisu li Etiopljani i Libijci bili velika vojska s vrlo velikim brojem kola i konjanika? Pa jer si se oslonio na Gospodina, dade ti ih u ruke.


text:
Jer oči Gospodnje nadgledaju svu zemlju, da pruži svoju jaku pomoć onima čije nepodijeljeno srce pripada njemu. Ti si u tom radio ludo; jer ćeš odsad morati voditi rat.” "


text:
Asa se razgnjevi na vidovnjaka i baci ga u tamnicu, jer se bio razljutio na nj. Asa tada izmuči i ljude iz naroda.


text:
U trideset i devetoj godini svojega vladanja razbolje se Asa od bolesti nogu. Bolest je bila vrlo teška. Ali ni u bolesti nije tražio pomoći Gospodina, nego liječnikâ.


text:
pokopaše ga u njegovoj grobnici, koju je bio dao sebi iskopati u Davidovu gradu. Staviše ga na postelju, koju su bili napunili mirisavim stvarima i pripremljenim mastima, i u njegovu čast prirediše veoma veliku pogrebnu svečanost.


text:
Razmjesti vojsku po svim tvrdim Judinim gradovima i posade po Judinoj zemlji i po Efrajimovim gradovima, koje je bio osvojio njegov otac Asa.


text:
I bio je Gospodin s Jošafatom, jer je hodio putovima kojima je prije bio išao njegov djed David, i nije služio Baalima,


text:
nego je štovao Boga svojega djeda, po njegovim zapovijedima hodio, i nije činio kao Izrćlovi sinovi.


text:
Zato Gospodin dade da ojača kraljevstvo u njegovoj ruci. Sav Juda prinosio je darove Jošafatu, pa je imao veliko blago i slavu.


text:
U trećoj godini svojega vladanja posla svoje vrhovne činovnike Ben-Hajila, Obadju, Zahariju, Netanela i Miheja da poučavaju u gradovima Judinim,


text:
i s njima levite Šemaju, Netaniju, Zebadju, Asahela, Šemiramota, Jonatana, Adoniju, Tobiju i Tob Adoniju, i svećenike Elišamu i Jorama.


text:
Oni su poučavali u Judi imajući uza se knjigu Gospodnjega zakona. Obilazili su sve Judine gradove i učili narod.


text:
Filistejci su donosili Jošafatu darove i srebro kao danak. I Arapi su mu dovodili stoku: po sedam tisuća i sedam stotina ovnova i po sedam tisuća i sedam stotina jaraca.


text:
Ovo je njihov broj po obiteljima: Judi su pripadali kao tisućnici: vojskovođa Adna s tri stotine tisuća hrabrih ratnika,


text:
uz njega Amasja, Zikrijev sin, koji se bio dragovoljno posvetio Gospodinu, s dvjesta tisuća hrabrih ratnika.


text:
Benjaminu su pripadali hrabri ratnik Eliada s dvjesta tisuća ljudi, koji su bili naoružani lukom i štitom;"


text:
Oni su služili kralju, uz one što ih je bio ponamještao kralj po tvrdim gradovima u cijeloj Judinoj zemlji.


text:
Poslije nekoliko godina ode k Ahabu u Samariju. Ahab zakla za njega i njegove ljude mnogo ovaca i volova. Pritom ga nagovori da pođe s njim protiv Ramota Gileada.


text:
I kad Ahab, kralj Izrćlov, upita Jošafata, kralja Judina: “Hoćeš li poći sa mnom protiv Ramota Gileada?”, odgovori mu: “Što ti hoćeš, hoću i ja; moja vojska, tvoja je vojska. Poći ću s tobom u boj.” "


text:
I tako kralj Izrćlov dade sabrati proroke, četiri stotine ljudi, i upita ih: “Hoću li poći u rat protiv Ramota Gileada ili da se toga okanim?”  Oni odgovoriše: “Pođi, jer će ga Gospodin dati u ruke kraljeve!”


text:
Izrćlov kralj odvrati Jošafatu: “Ima još jedan preko kojega bismo mogli upitati Gospodina. Ali ja ga ne mogu podnositi jer mi nikada ne proriče dobro, nego samo zlo: to je Mihej, Jimlin sin.”  A Jošafat odgovori: “Neka kralj ne govori tako!”


text:
Uto su sjedili Izrćlov kralj i Jošafat, Judin kralj, svaki na svojem prijestolju u kraljevskim haljinama na trgu kod samarijskih vrata i svi su proroci prorokovali pred njima.


text:
Sidkija, Kenaanin sin, napravio je sebi željezne rogove i vikao je: “Ovako govori Gospodin: Tako ćeš probosti Aramejce dok ih ne uništiš!”.


text:
Poslanik, koji je bio otišao da dovede Miheja, reče mu: “Pazi dobro, proroci su kralju jednoglasno obećali sreću. Pa i ti kao svaki od njih prorokuj i navješćuj sreću!”


text:
Kad je došao kralju, upita ga kralj: “Miheju, hoćemo li poći u rat na Ramot Gilead ili da se toga okanimo?”  On odgovori: “Pođite! Imat ćete sreću. Oni će vam se dati u ruke.”


text:
A kralj mu odvrati: “Koliko ću te puta zaklinjati da mi samo čistu istinu navijestiš u Gospodnje ime?”


text:
Tada on reče: “Vidim sav narod Izrćlov razasut po brdima, kao ovce koje nemaju pastira. Gospodin reče: Oni nemaju Gospodara; zato neka se svaki vrati kući u miru!” "


text:
A onaj nastavi: “Zato čuj Gospodnju riječ: Vidjeh Gospodina gdje sjedi na svojem prijestolju, a sva nebeska vojska stoji mu s desne i s lijeve strane.


text:
I Gospodin upita: Tko će zaludjeti Ahaba, Izrćlova kralja, da pođe na vojsku i da padne pred Ramotom Gileadom? Jedan odvrati ovo, drugi ono.


text:
I tako je, eto, Gospodin stavio lažljiva duha u usta svim tvojim prorocima. Jer je Gospodin zaključio zlo po te.”


text:
Tada pristupi Sidkija, Kenaanin sin, i udari Miheja po obrazu i reče: “Kako je otišao Gospodnji duh od mene da govori tebi?”


text:
Mihej odvrati: “Doznat ćeš to u onaj dan kad budeš morao bježati iz jedne sobe u drugu, da se sakriješ.”


text:
Potom zapovjedi Izrćlov kralj: “Uhvatite Miheja, odvedite ga ka gradskom zapovjedniku Amonu i kraljeviću Joašu


text:
i javite: Ovako zapovijeda kralj: Bacite tog čovjeka u tamnicu i držite ga samo na vodi i kruhu, dok se ne vratim čitav i zdrav!”


text:
A Izrćlov kralj reče Jošafatu: “Ja ću su preodjenuti i tako poći u boj. Ti samo zadrži svoje haljine!” Tako se preodjene Izrćlov kralj i pođoše u boj.


text:
A aramejski kralj bio je zapovjedio zapovjednicima svojih ratnih kola ovo: “Ne borite se ni sa kim, bio malen ili velik, nego samo s Izrćlovim kraljem!”


text:
I kad zapovjednici ratnih kola ugledaše Jošafata, pomisliše: “To može samo biti Izrćlov kralj”, i oboriše se na njega. A Jošafat povika. I Gospodin mu pomogne, i odvrati ih Bog od njega.


text:
A jedan momak onako nagonski odapne svoj luk i pogodi Izrćlova kralja tamo gdje se pričvršćuje oklop. Tada ovaj zapovijedi svojemu vozaču: “Okreni i izvedi me iz boja, jer sam ranjen!”


text:
Ali je boj onoga dana bio sve žešći, i tako je kralj morao izdržati uspravno stojeći u kolima nasuprot Aramejcima do navečer. O sunčanom zalasku umre.


text:
Tada stupi preda nj vidovnjak Jehu, Hananijev sin, i reče kralju Jošafatu: “Zar si morao pružiti pomoć bezbožniku i iskazati ljubav onima koji mrze Gospodina? Zato je pao na te Gospodnji gnjev.


text:
Ali se našlo i dobra na tebi: istrijebio si Ašere iz zemlje i upravio si svoje srce kako bi vjerno služio Bogu.”


text:
Jošafat ostade tada u Jeruzalemu. Obilazio je opet narod od Beer Šebe do Efrajimove gore i privodio ih natrag Gospodinu, Bogu njihovih otaca.


text:
Reče sucima: “Gledajte dobro što činite! Jer ne sudite po nalogu ljudi, nego po Gospodnjem nalogu. On je kod vas nazočan kad sudite.


text:
Zato neka bude Gospodnji strah u vama! Idite oprezno na rad! Jer u Gospodina, našega Boga, nema nepravde, niti on gleda tko je tko, niti prima mita.”


text:
I u Jeruzalemu postavi Jošafat neke levite, svećenike i obiteljske poglavare Izrćlovih sinova za Gospodnji sud i za pravne rasprave. Oni su stanovali u Jeruzalemu.


text:
On im dade ovaj naputak: “Ovako ćete raditi: u Gospodnjem strahu, sa svom vjernosti i iskrenim srcem.


text:
U svakoj parnici, koja se iznese pred vas od vaše braće što stanuju po svojim gradovima, ticalo se to umorstva, zakona, zapovijedi, uredaba ili prava, morate ih poučiti da se ne ogriješe o Gospodina, i da ne padne njegov gnjev na vas i na vašu braću. Tako morate raditi da ne sagriješite.


text:
Veliki svećenik Amarja bit će vaš predstojnik u svim Gospodnjim poslovima, i Zebadja, Jišmćlov sin, knez Judine kuće, u svim kraljevim poslovima. Kao činovnici stoje vam na raspolaganju leviti. Pođite hrabro na posao! Gospodin je s dobrima.”


text:
Jošafatu dojaviše: “Preko Crnoga mora ide protiv tebe veliko mnoštvo Aramejaca; oni su već u Haseson Tamaru, to jest En Gediju.”"


text:
Sabraše sa Judejci da zazovu Gospodina. Iz svih gradova Judinih dođoše da traže pomoć kod Gospodina.


text:
i pomoli se: “Gospodine, Bože naših otaca! Nisi li ti Bog na nebu i vladar nad svim kraljevstvima narodâ? U ruci je tvojoj moć i jakost, i nitko ti ne može odoljeti.


text:
Nisi li ti, Bože naš, prognao stanovnike ove zemlje ispred svojega naroda Izrćla i dao je za sva vremena potomcima svojega prijatelja Abrahama?


text:
Ako nas stigne kakva nesreća, rat, kazneni sud, kuga i glad, tad ćemo stupiti pred ovaj Hram i preda te ? jer tvoje ime prebiva u ovom Hramu ? i vapit ćemo k tebi u svojoj nevolji, da nas uslišiš i izbaviš.


text:
I sad evo, Amonci i Moapci, i stanovnici gore Seira, kroz čiju zemlju nisi dao proći Izrćlcima kad su išli iz egipatske zemlje, i koje obiđoše, a da ih ne uništiše:


text:
O, Bože naš, zar ih ne ćeš kazniti? Mi smo nemoćni pred tim silnim mnoštvom koje ide protiv nas. Ne znamo što bismo činili. Oči su naše uprte u te.”


text:
Tada dođe usred narodne općine Gospodnji duh na Jahaziela, sina Zaharije, sina Benaje, sina Jeiela, sina Matanijina, levita iz roda Asafova.


text:
On povika: “Slušajte, Judini sinovi i stanovnici Jeruzalema, i ti kralju Jošafate! Ovako vam govori Gospodin: Ne bojte se, ne plašite se toga velikog mnoštva! Taj boj nije vaša stvar, nego Božja.


text:
Iziđite sutra protiv njih! Oni će poći na brdo Ziz, i vi ćete ih naći na kraju doline, istočno od pustinje Jeruela.


text:
Ali se vi ne ćete morati boriti. Samo se postavite, stojte, pa gledajte kako će vas, Judo i Jeruzaleme, Gospodin izbaviti! Ne bojte se! Ne plašite se! Iziđite sutra protiv njih! Gospodin je s vama.”


text:
Tada se Jošafat prignu licem do zemlje, i svi Judejci i stanovnici Jeruzalema baciše se ničice pred Gospodinom, da se poklone Gospodinu.


text:
Leviti iz Kehatova i Korahova roda stadoše hvaliti Gospodina, Boga Izrćlova, visokim glasom i klicanjem.


text:
Drugoga jutra rano iziđoše u tekoansku pustinju. Kad su izlazili, stade Jošafat među njih i reče: “čujte me, Judejci i stanovnici Jeruzalema! Pouzdajte se u Gospodina, svojega Boga, pa ćete biti sigurni! Pouzdajte se u svoje proroke pa ćete uspjeti!”


text:
Onda se dogovori s narodom i postavi pjevače koji bi, idući pred naoružanim ratnicima, trebali u slavu Gospodinu u svetom nakitu pjevati hvalospjev: “Hvalite Gospodina, jer vječno traje njegova dobrota!”


text:
čim su bili počeli s klicanjem i hvalospjevom, dade Gospodin da ljudi, što su se bili sakrili u zasjedi, dođu na Amonce, Moapce i na dio s gore Seira, koji su bili izišli protiv Judejaca. Oni su bili razbijeni.


text:
I okrenuše se Amonci i Moapci protiv stanovnika gore Seira, da ih satru i unište. Kad su bili gotovi sa stanovnicima iz gore Seira, udariše jedni na druge, te se satrše.


text:
I kad Judejci dođoše na uzvisinu iznad pustinje i pogledaše na mnoštvo, vidješe samo mrtva tjelesa gdje leže po zemlji. Nijedan nije bio umaknuo.


text:
I Jošafat ode sa svojim ljudima da pokupe plijen. Nađoše svu silu stoke, pokretnina, haljina i dragocjenoga posuđa i uzeše sebi od toga toliko da su jedva mogli odnijeti. Tri su dana bili zaposleni plijenjenjem, tako je velik bio plijen.


text:
četvrtoga se dana skupiše u Dolini hvalospjeva, jer ondje dadoše hvalu Gospodinu. Zato se zove ono mjesto do dana današnjega Dolina hvalospjeva.


text:
Svi Judejci i Jeruzalemljani vratiše se tada, s Jošafatom na čelu, puni radosti opet u Jeruzalem, jer ih je bio obradovao Gospodin nad njihovim neprijateljima.


text:
Sva kraljevstva zemalja obuze velik strah kad čuše da se Gospodin sam borio s Izrćlovim neprijateljima.


text:
Tako je vladao Jošafat nad Judom. Bilo mu je trideset i pet godina kad je postao kralj i vladao je u Jeruzalemu dvadeset i pet godina. Njegova se mati zvala Azuba i bila je Šilhijeva kći.


text:
Ostala Jošafatova povijest, prijašnja i kasnija zapisana je u povijesti Jehua, Hananijeva sina, koja je bila stavljena u knjigu o Izrćlovim kraljevima.


text:
A Eliezer, Dodavahuov sin iz Mareše, prorokova protiv Jošafata ovako: “Zato što si se združio s Ahazjom, razorit će Gospodin tvoje djelo.” Tako se razbiše lađe i ne mogoše ići u Taršiš.


text:
Kad je Jošafat bio počinuo kod svojih otaca, pokopaše ga kod njegovih otaca u Davidovu gradu. Umjesto njega postade kralj njegov sin Joram.


text:
On je imao za braću Jošafatove sinove: Azarju, Jehiela, Zahariju, Azarju, Mihćla i Sefatju. Svi su oni bili sinovi Jošafata, Judina kralja.


text:
Njihov im je otac bio dao bogate darove u srebru, zlatu i zakladama uz tvrde gradove u Judi. Kraljevsku čast dade Joramu jer je bio prvorođenac.


text:
Kad je Joram počeo vladati kraljevstvom svojega oca i kad se bio utvrdio, dade poubijati svu svoju braću i neke ugledne Judejce.


text:
Hodio je putem Izrćlovih kraljeva, kao što je bila činila Ahabova kuća jer je on imao kćer Ahabovu za ženu. Tako je činio ono što se nije sviđalo Gospodinu.


text:
Ipak ne htjede Gospodin uništiti Davidovu kuću zbog zavjeta što ga je sklopio s Davidom, i jer je bio obećao da će njemu i njegovim sinovima vazda davati svjetiljku.


text:
Joram ode tamo sa svojim vojskovođama i sa svim ratnim kolima. Kad je navalio jedne noći, razbije Edomce koji su ga bili opkolili, zajedno sa zapovjednicima ratnih kola.


text:
Ali Edomci ostadoše neovisni o Judi do dana današnjega. Tada, u isto vrijeme, otpade i Libna od njegove vrhovne vlasti, jer je on bio otpao od Gospodina, Boga svojih otaca.


text:
Također napravi on žrtvene uzvisine po Judinim brdima, navede stanovnike Jeruzalema na idolsku službu i otuđi Judu.


text:
Tada mu stiže pismo od proroka Ilije koje je ovako glasilo: “Ovako govori Gospodin, Bog tvojega djeda Davida: Za kaznu što ne ideš putovima svojega oca Jošafata i putovima Ase, Judina kralja,


text:
nego hodiš putem Izrćlovih kraljeva i navodiš Judu i stanovnike Jeruzalema na idolsku službu, kao što je činila Ahabova kuća ? osim toga dao si poubijati i braću i kuću svojega oca, a bili su bolji od tebe ?


text:
evo, zato će Gospodin pustiti da dođe teška kazna na tvoj narod, na tvoje sinove, na tvoje žene i na sve tvoje imanje.


text:
A ti ćeš se razboljeti od teške bolesti, od crijevne bolesti, dok ti dan za danom ne ispadnu crijeva od te bolesti.”


text:
Oni iziđoše protiv Judine zemlje, poharaše je i odvukoše sve imanje i blago što se nađe u kraljevskoj palači; usto i njegove sinove i žene. Ne osta mu više nijedan sin osim Joahaza, njegova najmlađega sina."


text:
Dan za dan, napokon mu završetkom druge godine, ispadoše crijeva od njegove bolesti, i on umre uz teške bolove. Narod mu ne priredi pokopa paljenjem mirisa, kao što se to činilo njegovim ocima.


text:
Imao je trideset i dvije godine kad je postao kralj, i vladao je osam godina u Jeruzalemu. Preminu a da nitko za njim ne požali. Pokopaše ga u Davidovu gradu, ali ne u grobovima kraljeva.


text:
I stanovnici Jeruzalema učiniše kraljem umjesto njega njegova najmlađeg sina Ahazju. Jer sve starije sinove bila je poubijala četa koja je bila s Arapima prodrla u tabor; i tako postade kralj Ahazja, sin Jorama, Judina kralja."


text:
Ahazja je imao dvadeset i dvije godine kad je postao kralj. Vladao je godinu dana u Jeruzalemu. Njegova se mati zvala Atalija i bila je Omrijeva kći.


text:
Tako je činio ono što se nije sviđalo Gospodinu, kao i Ahabova kuća; jer su mu oni bili savjetnici po smrti njegova oca, na njegovu propast."


text:
Po njihovu savjetu pođe s Joramom, Ahabovim sinom, Izrćlovim kraljem, u Ramot Gilead na vojsku protiv Hazćla, aramejskoga kralja. Kad pritom Aramejci raniše Jorama,


text:
vrati se on da se u Jizreelu liječi od rana što su mu ih bili zadali kod Rame, kad je ratovao protiv Hazćla, aramejskoga kralja. Ahazja, Joramov sin, Judin kralj, dođe kako bi u Jizreelu pohodio Jorama, Ahabova sina, jer je on ležao bolestan.


text:
A bilo je od Boga dopušteno, na propast Ahazje, da dođe k Joramu. Kad dođe tamo, ode s Joramom k Jehuu, Nimšijevu sinu, kojega je Gospodin bio dao pomazati da istrijebi Ahabovu kuću.


text:
I kad je Jehu izvršavao kazneni sud na Ahabovoj kući, nađe Judine knezove i Ahazjine sinovce, što su bili u Ahazjinoj službi, i dade ih pogubiti.


text:
Tada dade potražiti Ahazju. Uhvatiše ga u Samariji, gdje se krio, dovedoše ga k Jehuu i pogubiše ga. Onda ga pokopaše. Jer pomisliše: Sin je Jošafata, koji je služio Gospodinu svim srcem. I tako nije bilo nikoga od Ahazjine kuće koji bi bio mogao preuzeti kraljevsku čast.


text:
Kad je Atalija, Ahazjina mati, doznala da je njezin sin mrtav, odluči pobiti svu kraljevsku obitelj Judine kuće.


text:
Ali Jošeba, kraljeva kći, uze Joaša, Ahazjina sina, ukrade ga između kraljevića što su trebali biti ubijeni, i donese ga s dojkinjom u ložnicu. Tako ga sakri Jošeba, kći kralja Jorama, žena svećenika Jojade ? ona je, naime, bila Ahazjina sestra ? od Atalije, tako da ga nije ubila.


text:
U sedmoj godini pođe Jojada odvažno na djelo. On se sporazumi sa stotnicima, naime s Azarjom, Jerohamovim sinom, s Jišmćlom, Johananovim sinom, s Azarjom, Maasejom, Adajinim sinom, i s Elišafatom, Zikrijevim sinom.


text:
Oni prođoše Judinu zemlju i pozvaše na skupštinu levite iz svih Judinih gradova i obiteljske poglavare u Izrćlu. Oni dođoše u Jeruzalem.


text:
Sva skupština učini u Božjem Hramu savez s kraljem. Pritom im Jojada reče: “Evo, kraljev sin bit će kralj, kao što je odredio Gospodin za Davidove potomke.


text:
A vi učinite ovo: trećina vas, koji odlazite u subotu ? svećenici i leviti ? neka služe kao vratari na pragovima;"


text:
trećina neka zaposjedne kraljevsku palaču i trećina Jesodova vrata, a sva vojska trijemove Gospodnjega Hrama!


text:
Ipak u Gospodnji Hram ne smije nitko stupiti osim svećenika i levita što služe. Oni smiju ući jer su posvećeni. A sav ostali narod neka se drži Gospodnjih propisa!


text:
Leviti neka onda opkole kralja, svaki s oružjem u ruci! Tko prodre u Hram, neka se pogubi! Oni će pratiti kralja kada dolazi i kada odlazi.”


text:
Leviti i svi Judejci učiniše tada točno onako kako je bio naredio svećenik Jojada. Svaki uze svoje ljude, one koji odlaze u subotu, i one koji dolaze u subotu; jer svećenik Jojada nije bio otpustio odjel."


text:
Svećenik Jojada dade onda stotnicima koplja, štitiće i štitove, što su bili pripadali kralju Davidu i što su se nalazili u Božjem Hramu.


text:
Tada on postavi uokolo sav narod, i to svakoga sa sulicom u ruci, od južne strane Hrama do sjeverne, između žrtvenika i Hrama, gdje je bio kralj.


text:
Tada izvedoše kraljeva sina i staviše na nj zlatan vijenac i svjedočanstvo. Tako ga učiniše kraljem. Jojada i njegovi sinovi pomazaše ga i povikaše: “Živio kralj!”


text:
Ondje vidje kralja gdje stoji na svojemu sjedištu kod ulaza i uz kralja stotnike i trubače, a sav se narod radovao i trubio u trube, a pjevači su s glazbalima davali znak za klicanje. Tada razdre Atalija svoje haljine i povika: “Izdaja, izdaja!”


text:
A svećenik Jojada pozva stotnike, zapovjednike četa i zapovjedi im: “Izvedite je između vrsta iz Hrama! Tko pođe za njom, neka se pogubi mačem!” Svećenik je, naime, bio naredio da se ona ne pogubi u Gospodnjem Hramu.


text:
Sav narod ode k Baalovu Hramu i razori ga. Njegove žrtvenike i likove posve razrušiše i ubiše Baalova svećenika Matana pred žrtvenicima.


text:
Potom postavi Jojada stražu kod Gospodnjega Hrama, pod upravom svećenika i levita što ih je David bio porazdijelio u redove za Gospodnji Hram, da prinose Gospodinu žrtve paljenice, kao što je propisano u Mojsijevu zakonu, uz radosno klicanje i pjesme, kako je bio zapovjedio David.


text:
Tada pusti da krenu stotnici, dostojanstvenici i ostali koji su upravljali narodom, i sav narod zemlje, i izvede kralja iz Gospodnjega Hrama. Uđoše kroz gornja vrata u kraljevsku palaču i posadiše kralja na kraljevsko prijestolje.


text:
Joašu je bilo sedam godina kad se uspeo na prijestolje. Vladao je četrdeset godina u Jeruzalemu. Njegova se mati zvala Sibja, iz Beer Šebe.


text:
On dade sabrati svećenike i levite i zapovjedi im: “Pođite po Judinim gradovima i sakupljajte od svih Izrćlovih sinova novac, da se može popravljati Hram vašega Boga od godine do godine! I ubrzajte stvar!” Ali se leviti nisu žurili.


text:
Zato kralj dozva velikoga svećenika Jojadu i reče mu: “Zašto ne nastojiš oko toga da leviti donose iz Judeje i Jeruzalema prilog što ga je naložio Mojsije, Gospodnji sluga, narodnoj izrćlskog općini u korist šatora svjedočanstva?


text:
Jer pristaše bezbožne Atalije nisu popravljali štete na Božjemu Hramu i upotrijebili su za baale sve darove koji bi se darovali za Božji Hram.”


text:
Onda dadoše oglasiti po Judeji i Jeruzalemu da se donosi Gospodinu prilog što ga je bio naložio Mojsije, Božji sluga, sinovima Izrćlovim u pustinji.


text:
Svi glavari i sav narod obradovaše se, i donosili su svoj prilog i bacali ga u kovčeg, dok nije bio pun.


text:
Kada bi god leviti donosili kovčeg kraljevskoj vlasti ? kad bi se naime vidjelo da je pun, došao je kraljevski činovnik i poslanik velikoga svećenika. Oni bi ispraznili kovčeg i onda ga opet odnosili na njegovo mjesto. Tako su činili svakog dana i prikupiše mnogo novaca.


text:
Kralj i Jojada uručivali bi novac nadglednicima posla, što su nadgledali rad na Gospodnjem Hramu. Oni su unajmili kamenare i drvodjelje za obnovu Gospodnjega Hrama, usto kovače željeza i mjedi za popravak Gospodnjega Hrama.


text:
Nadglednici posla učiniše da su dobro napredovali radovi oko obnove. Oni vratiše Gospodnji Hram u njegovo prijašnje stanje i utvrdiše ga.


text:
Kad su to bili završili, predaše novce koji pretekoše kralju i Jojadi. Od toga se dalo napraviti posuđe za Gospodnji Hram, posuđe za službu Božju i za žrtve, zdjele i druge zlatne i srebrne posude. Dok je Jojada živio, prinosile su se žrtve paljenice redovito u Gospodnjem Hramu.


text:
Pokopaše ga kod kraljeva u Davidovu gradu, jer se bio iskazao zaslugama za Izrćla, za Boga i za njegov Hram.


text:
I oni zapustiše opet Hram Gospodina, Boga svojih otaca, i stadoše štovati ašere i rezane likove. Tada se podiže Gospodnji gnjev na Judu i na Jeruzalem zbog njihovih grijeha.


text:
I dođe Gospodnji duh na Zahariju, sina svećenika Jojade. On stupi pred narod i doviknu im: “Ovako govori Bog: Zašto kršite Gospodnje zapovijedi i upropaštavate svoju sreću? Ostaviste Gospodina, pa vas zato i on ostavi.”


text:
A oni se urotiše protiv njega i kamenovaše ga, po kraljevoj zapovijedi, u trijemu Gospodnjega Hrama.


text:
Tako se malo spominjao kralj Joaš ljubavi koju mu je bio iskazivao njegov otac Jojada, da je dao pogubiti njegova sina. A on, umirući, povika: “Gospodin ovo vidi i on će to kazniti.”


text:
A kad prođe godina, podiže se na nj vojska Aramejaca. Kad su bili došli u Judinu zemlju i u Jeruzalem, pobiše u narodu sve knezove i sav plijen što su im ga bili uzeli, poslaše kralju u Damask.


text:
Premda je vojska Aramejaca upala samo s malim brojem ljudi, ipak im Gospodin dade u ruke veoma veliku vojsku, jer su ovi bili ostavili Gospodina, Boga svojih otaca. Tako izvršiše kazneni sud na Joašu.


text:
Kad su bili otišli od njega ? ostaviše ga u teškoj bolesti ? urotiše se protiv njega dvorani, zbog krvava djela na sinu svećenika Jojade, i ubiše ga u postelji. Tako umre i pokopaše ga u Davidovu gradu. Ali ga ne pokopaše u kraljevskoj grobnici.


text:
O njegovim sinovima, o visini danka što mu je bio nametnut i o građenju Božjega Hrama zapisano je u Zapisima knjige o kraljevima. Njegov sin Amasja postade kralj umjesto njega.


text:
Bilo je Amasji dvadeset i pet godina kad je postao kralj. Vladao je dvadeset i devet godina u Jeruzalemu. Njegova mati zvala se Joadana, iz Jeruzalema.


text:
čim je imao čvrsto u rukama kraljevsku vlast, dade poubijati dvorane koji su bili ubili njegova kraljevskog oca.


text:
Sinove im ne dade ipak ubiti po zapovijedi koja stoji zapisana u knjizi Mojsijeva zakona, gdje zapovijeda Gospodin: “Oci neka se ne pogube zbog svoje djece, niti djeca zbog svojih otaca, nego svaki neka se pogubi samo zbog svojega vlastitog prekršaja!”


text:
Poslije toga podiže Amasja Judejce i dade da se od svega Jude i Benjamina poredaju po obiteljima, tisućnicima i stotnicima. Kad ih izbroji od dvadeset godina naviše, nađe da ih je bilo trista tisuća izabranih ratnika, koji su nosili koplje i štit.


text:
Ali mu dođe jedan čovjek Božji i reče: “Kralju, neka ne ide s tobom izrćlska vojska, jer Gospodin nije s Izrćlom niti s Efrajimovim sinovima.


text:
Idi sam odvažno i hrabro u boj! Inače bi te Bog mogao oboriti pred neprijateljem. Jer Bog ima moć da da pobjedu i da obori.”


text:
Amasja upita čovjeka Božjega: “A što će onda biti od sto talenata što sam ih dao izrćlskoj vojsci?”  čovjek Božji odgovori: “Gospodin ti može dati puno više od toga.”


text:
I Amasja odvoji četu Efrajimovih sinova od svoje vojske da bi se vratili kući. Oni se vrlo razljutiše na Judejce i vratiše se kući s velikim gnjevom.


text:
A Amasja povede hrabro svoj narod u boj i ode u Slanu dolinu. Ondje pobije deset tisuća Seirovih sinova.


text:
A deset tisuća drugih zarobiše Judejci žive. Odvedoše ih navrh jedne stijene i pobacaše ih s vrha stijene, tako da se svi razmrskaše.


text:
A vojnici što ih je Amasja poslao natrag i što nisu smjeli poći s njim u boj upadoše od Samarije do Bet Horona u Judine gradove, pobiše u njima tri tisuće ljudi i zaplijeniše velik plijen.


text:
Kad se Amasja iza pobjede nad Edomcima bio vratio kući, donese sa sobom idolske likove Seirovih sinova, postavi ih sebi za bogove, i klanjao im se i prinosio im žrtve.


text:
Tada se raspali Gospodnji gnjev na Amasju i on posla k njemu proroka koji mu reče: “Zašto služiš bogovima toga naroda, koji nisu mogli izbaviti svojega vlastitog naroda iz tvoje ruke?”


text:
Kad mu je on tako govorio, odvrati mu ovaj: “Jesmo li te postavili kralju za savjetnika? Prestani! Zar da te se isprebija?”  Prorok prestade, ali još reče: “Sad znam da te Bog naumio upropastiti, jer si tako radio i ne ćeš poslušati moj savjet.”


text:
Nakon što se Amasja, Judin kralj, bio posavjetovao, posla poslanike k Joašu, Joahazovu sinu, Jehuovu unuku, Izrćlovu kralju, i pozva: “Dođi da se ogledamo!”


text:
A Joaš, Izrćlov kralj, dade Amasji, Judinu kralju, odgovoriti: “Trn na Libanonu posla jednom k cedru na Libanonu i zatraži: Daj svoju kćer mojemu sinu za ženu! Ali zvijer na Libanonu pretrča preko trna i zgazi ga.


text:
Tako radiš ti. Jer si pobio Edomce, postao si obijestan i žeđaš slavu. Ostani ipak kod kuće! Zašto da izazivaš nesreću i da padneš, ti i Juda s tobom?”


text:
Kako Amasja ne htjede poslušati ? jer je bilo od Boga tako dopušteno da ih da u ruke neprijatelju, budući da su služili edomskim bogovima ?


text:
A Amasju, Judina kralja, sina Joašova, Joahazova unuka, uhvati Joaš, Izrćlov kralj, kod Bet Šemeša i odvede ga u Jeruzalem. Tada obori jeruzalemski zid od Efrajimovih vrata do vrata na uglu u prostoru od četiri stotine lakata.


text:
Uze sve zlato i srebro i sve posuđe što se nađe u Božjem Hramu kod Obed Edoma, i blago kraljevske palače, usto taoce, pa se vrati u Samariju.


text:
Amasja, Joašov sin, Judin kralj, živio je nakon smrti Joaša, Joahazova sina, Izrćlova kralja, još petnćst godina.


text:
Ostala Amasjina povijest, prijašnja i kasnija, zapisana je u knjizi povijesti Judinih i Izrćlovih kraljeva.


text:
Od vremena kad je Amasja bio otpao od Gospodina, postojala je u Jeruzalemu urota protiv njega. Kad pobježe u Lakiš, poslaše za njim ljude i dadoše ga tamo ubiti.


text:
Potom uze sav Judin narod Uziju, kojemu je tek bilo šesnćst godina, i učini ga kraljem umjesto njegova oca Amasje.


text:
Bilo je Uziji šesnćst godina kad je postao kralj, i vladao je pedeset i dvije godine u Jeruzalemu. Njegova mati zvala se Jekolija, iz Jeruzalema.


text:
On je pazio na to da služi vjerno Bogu dok je živio Zaharija, koji ga je poučavao u strahu Božjemu, i dok je služio Gospodinu davao mu je Bog uspjeh.


text:
On pođe u rat protiv Filistejaca, obori zidove Gata, Jabne i Ašdoda i postavi utvrde u području Ašdoda i po ostaloj filistejskoj zemlji.


text:
I Bog mu je pomogao protiv Filistejaca i protiv Arapa, koji su stanovali u Gur Baalu, i protiv Meunjana.


text:
I u pustinji sagradi kule i dade iskopati mnoge zdence. Jer je imao velika stada u nizini i u ravnici, i ratare i vinogradare po brdima i na Karmelu. Bio je, naime, prijatelj poljodjelstva.


text:
Uzija je imao i vojsku ratnika, koja je išla u boj uređena po četama, kako su ih bili izbrojili pisar Jeiel i upravitelj Maasja pod ravnanjem Hananije, kraljeva vojskovođe.


text:
Pod njihovom je zapovijedi stajala bojna sila od tri stotine i sedam tisuća i pet stotina hrabrih boraca, koji su vojevali za kralja protiv neprijatelja.


text:
I dade napraviti u Jeruzalemu vješto izmišljene strojeve što su na kulama i uglovima služili za to da bacaju strijele i veliko kamenje. Njegova se slava pronese nadaleko, jer je dobivao čudesnu pomoć, tako da postade moćan.


text:
Ali kad se bio osilio, srce se njegovo ponese i on se pokvari. Ogriješi se o Gospodina, svog Boga, jer uđe u Gospodnji Hram kako bi kadio na kadionom žrtveniku.


text:
Opriješe se kralju Uziji i doviknuše mu: “Nije tvoje, Uzija, kaditi Gospodinu, nego samo svećenika, Aronovih potomaka, koji su posvećeni za to da kade. Iziđi iz Svetinje! Ti si se ogriješio. To ti nije na čast pred Bogom, Gospodinom.”


text:
Tada se Uzija razgnjevi. Ali dok je još držao u ruci kadionicu koja se upotrebljavala za kađenje, i dok se vrlo gnjevio na svećenike, izbi mu najednom guba na čelu, pred očima svećenikâ u Gospodnjem Hramu kod kadionoga žrtvenika.


text:
I kad ga veliki svećenik Azarja i svi drugi svećenici izbliza pogledaše, pronađe se da je doista gubav na čelu. Tada ga brže izvedoše van. A i sam pohitje kako bi izišao, jer ga je bio udario Gospodin.


text:
Kralj Uzija osta gubav do svoje smrti i stanovao je kao gubavac, odvojeno u svojoj kući. I iz Gospodnjega Hrama bio je isključen. Njegov sin Jotam upravljao je kraljevskom kućom i vladao je narodom u zemlji.


text:
Kad je Uzija bio počinuo kod svojih otaca, pokopaše ga kod njegovih otaca na polju, uz grobnicu kraljeva. Jer rekoše: “Gubav je.” Njegov sin Jotam postade kralj umjesto njega.


text:
Dvadeset i pet godina bilo je Jotamu kad je postao kralj, i vladao je šesnćst godina u Jeruzalemu. Njegova mati zvala se Jeruša i bila je Sadokova kći.


text:
On je činio ono što se sviđalo Gospodinu, posve kako je bio činio njegov otac Uzija; samo što nije prodro u Gospodnji Hram. Ali je narod još uvijek činio zlo."


text:
I zarati s kraljem Amonaca i pobijedi ih. Amonci su mu one godine morali dati sto talenata srebra, deset tisuća kora pšenice i deset tisuća kora ječma. Isti danak morali su mu Amonovi sinovi dati i druge i treće godine.


text:
Ostala povijest Jotamova, i svi njegovi ratovi i putovi, zapisani su u knjizi o Izrćlovim i Judinim kraljevima.


text:
Kad je Jotam bio počinuo kod svojih otaca, pokopaše ga u Davidovu gradu. Njegov sin Ahaz postade kralj umjesto njega.


text:
Dvadeset godina bilo je Ahazu kad je postao kralj, i vladao je šesnćst godina u Jeruzalemu. On nije činio ono što se sviđalo Gospodinu, kao njegov djed David,


text:
kadio je u dolu Ben-Hinomu i pustio je, po ružnom običaju pogana što ih je bio protjerao Gospodin ispred Izrćlovih sinova, da mu sinovi idu kroz plamen.


text:
I tako ga dade Gospodin, njegov Bog, u ruke aramejskoga kralja. On ga pobijedi, zarobi veliko mnoštvo njegovih ljudi i odvede ih u Damask. Pade i u ruke Izrćlovu kralju koji mu nanese težak poraz.


text:
Pekah, sin Remalijin, dade poubijati u jedan dan u Judeji sto i dvadeset tisuća ljudi, sve samih hrabrih ratnika; jer su bili ostavili Gospodina, Boga svojih otaca."


text:
Osim toga Zikri, hrabri efrajimski ratnik, ubije Maaseju, kraljeva sina, upravitelja palače Azrikama i Elkanu, drugoga do kralja.


text:
Također zarobiše i odvedoše Izrćlovi sinovi od svojih zemljaka dvjesta tisuća žena, dječaka i djevojaka. Usto im zaplijeniše silan plijen koji odnesoše u Samariju.


text:
Živio je ondje Gospodnji prorok po imenu Oded. On iziđe pred vojsku koja se vraćala u Samariju i reče im: “Samo zato jer se Gospodin, Bog vaših otaca, razgnjevio na Judejce, dao ih je on u vaše ruke. A vi među njima počiniste krvoproliće bijesom koji dopire do neba.


text:
I još mislite učiniti Judinu i jeruzalemsku djecu svojim robovima i robinjama. A ne tereti li i vas grijeh i krivnja prema Gospodinu, vašemu Bogu?


text:
Zato me poslušajte sada i vratite te zarobljenike koje zarobiste svojoj braći! Inače će doći na vas težak Gospodnji kazneni sud.”


text:
Tada ustaše poglavari Efrajimovih sinova: Azarja, Johananov sin, Berekja, Mešilemotov sin, Ezekija, Šalumov sin, i Amasa, Hadlajev sin, na vojsku koja se vraćala


text:
i rekoše im: “Ne smijete ovamo dovesti zarobljenike jer bismo time samo naprtili na sebe novu krivnju i grijeh prema Gospodinu; vi hoćete da na naše grijehe i krivnje dometnete još nove. A dosta je već velika naša krivnja. Težak bi se Gospodnji gnjev oborio na Izrćla.” "


text:
i po imenu za to određeni ljudi ustaše pa se zauzeše za zarobljenike. Oni opskrbiše sve koji nisu bili dovoljno odjeveni odjećom i obućom od plijena, dadoše im jesti i piti i pomazaše ih. Onda pomogoše svima koji su bili slabi pa nisu mogli hodati, da uzjašu na magarce, i dovedoše ih u palmov grad Jerihon, k njihovim zemljacima. Potom se vratiše u Samariju.


text:
I Filistejci provališe u gradove po nizini i u južnu Judinu zemlju, osvojiše Bet Šemeš, Ajalon, Gederot, Soko, Timnu i Gimzo s njihovim selima, i naseliše se u njima.


text:
Jer Gospodin ponizi Judu zbog Ahaza, Izrćlova kralja, budući da je on bio zaveo Judu na grdna zlodjela i pokazao se nevjeran prema Gospodinu.


text:
Premda je Ahaz oplijenio Gospodnji Hram, kraljevsku palaču i knezove, i sve dao asirskomu kralju, ne pomože mu ništa.


text:
On je naime žrtvovao bogovima Damaska, koji su ga ipak bili izubijali, a mislio je: “Bogovi aramejskih kraljeva pomogli su njima. Njima ću žrtvovati da pomognu i meni.” Ali su mu oni poslužili samo za to da u nesreću strovale njega i sav Izrćlov narod.


text:
I dade Ahaz sakupiti posuđe Božjega Hrama i porazbijati ga. Tada zatvori vrata Gospodnjega Hrama i postavi žrtvenike po svim uglovima Jeruzalema.


text:
I u svakom pojedinom Judinu gradu podiže žrtvene uzvisine, da kadi drugim bogovima. Tako je izazivao na gnjev Gospodina, Boga svojih otaca.


text:
A ostala njegova povijest i svi njegovi putovi, prijašnji i kasniji, zapisani su u knjizi Judinih i Izrćlovih kraljeva.


text:
Kad je Ahaz bio počinuo kod svojih otaca, pokopaše ga u gradu, u Jeruzalemu. Ne staviše ga u grobove Izrćlovih kraljeva. Njegov sin Ezekija postade kralj umjesto njega.


text:
Ezekiji je bilo dvadeset i pet godina kad je postao kralj, i vladao je dvadeset i devet godina u Jeruzalemu. Njegova se mati zvala Abija i bila je Zaharijina kći.


text:
Odmah u prvoj godini svojega vladanja, u prvom mjesecu, otvori vrata na Gospodnjem Hramu i popravi ih.


text:
i progovori im: “čujte me, leviti! Posvetite se sada, a posvetite i Hram Gospodina, Boga svojih otaca, i iznesite smeće iz Svetinje!


text:
Jer su naši oci nevjerno radili i činili ono što se nije sviđalo Gospodinu, našemu Bogu, i ostavili su ga. Odvratili su svoje poglede od Gospodnjega šatora i okrenuli mu leđa.


text:
Štoviše, zatvorili su vrata trijema, pogasili žiške, nisu više palili kâd i nisu više prinosili žrtve paljenice Izrćlovu Bogu u Svetinji.


text:
Zato dođe Gospodnji gnjev na Judu i Jeruzalem. Učini ih strašilom, predmetom užasa i prezira, kako vidite svojim očima.


text:
Ali sada sam odlučio ući u savez s Gospodinom, Izrćlovim Bogom, da se odvrati od nas njegov žestoki gnjev.


text:
Pa ne budite stoga nemarni, sinovi moji! Jer je vas izabrao Gospodin, da stojite pred njim i izvršavate njegovu službu, i da mu budete sluge, i da mu kadite.”


text:
I leviti pođoše na posao: Mahat, Amasajev sin, i Joel, Azarjin sin, od roda Kehatovaca; od Merarijevih sinova Kiš, Abdijev sin, i Azarja, Jehalelelov sin; od Geršonovih sinova Joah, Zimin sin, i Eden, Joahov sin;"


text:
Oni skupiše svoje drugove, posvetiše se i onda se, po kraljevoj zapovijedi, dođoše na čišćenje Gospodnjeg Hrama, po Gospodnjim propisima.


text:
Svećenici uđoše u unutarnji dio Gospodnjega Hrama da ga očiste i sve nečisto što nađoše u Gospodnjem Hramu iznesoše u trijem Gospodnjega Hrama, a leviti to pokupiše i iznesoše u kidronsku dolinu.


text:
Prvoga dana prvoga mjeseca počeše posvećivati, i osmoga dana toga mjeseca dođoše do Gospodnjega trijema. Uzeše onda još osam dana za daljnje čišćenje Gospodnjega Hrama. Šesnćstoga dana prvoga mjeseca dovršiše.


text:
Potom dođoše kralju Ezekiji i javiše: “Očistismo sav Gospodnji Hram i žrtvenik za žrtve paljenice i sve njegovo posuđe, i stol za postavljene kruhove i sve njegovo posuđe.


text:
Sve posuđe što ga je zbog svojega otpadništva oskvrnuo kralj Ahaz dok je vladao, popravismo i posvetismo. Ono stoji sada pred Gospodnjim žrtvenikom.”


text:
Dovedoše sedam junaca, sedam ovnova, sedam janjaca i sedam jaraca, kao žrtvu za grijeh za kraljevsku kuću, za Svetinju i za Judu. On zapovjedi Aronovim sinovima, svećenicima, da ih žrtvuju na Gospodnjem žrtveniku.


text:
Tada zaklaše goveda, i svećenici uhvatiše krv i izliše je na žrtvenik. Nato zaklaše ovnove i izliše krv na žrtvenik; tada zaklaše janjce i izliše krv na žrtvenik."


text:
Potom dovedoše jarce za žrtvu za grijeh pred kralja i pred skupštinu i oni staviše svoje ruke na njih.


text:
Onda ih svećenici zaklaše i donesoše njihovu krv za oproštenje grijeha na žrtvenik, da pribave pomirenje svemu Izrćlu; jer je kralj bio zapovjedio za sav Izrćlov narod žrtvu paljenicu i žrtvu za grijeh."


text:
Levite postavi kod Gospodnjega Hrama s cimbalima, harfama i citrama, po zapovijedi Davida i Gada, kraljeva vidioca, i proroka Natana; jer je od Gospodina bila izišla zapovijed preko njegovih proroka. "


text:
Tada zapovjedi Ezekija da prinesu žrtvu paljenicu na žrtveniku. čim počne žrtva paljenica, prihvatiše se i pjesama u slavu Gospodinu i truba uz pratnju glazbala Davida, Izrćlova kralja.


text:
Sva se skupština bacila ničice. Pjesma je odjekivala, i trube su se orile. Sve je to potrajalo tako dugo dok nije bila završila žrtva paljenica.


text:
Nato zapovjediše kralj Ezekija i knezovi levitima da zapjevaju u slavu Gospodinu hvalospjeve, što su ih bili sastavili David i vidjelac Asaf. S punom radošću pjevali su pjesme, klanjali se i bacali se ničice.


text:
Nato zapovjedi Ezekija: “Nakon što ste se sada posvetili Gospodinu, pristupite i donesite u Gospodnji Hram životinje za žrtve klanice i za žrtve pričesnice!” Tada skupština donese životinje za žrtve klanice i za žrtve pričesnice i tko je htio također životinje za žrtvu paljenicu.


text:
Ovo je broj životinja za žrtvu paljenicu što ih je bila donijela skupština: sedamdeset volova, sto ovnova i dvjesta janjaca, sve to Gospodinu za žrtvu paljenicu.


text:
Budući da je bilo malo svećenika, te nisu mogli oderati sve životinje za žrtve paljenice, pomogoše im leviti, njihovi suplemenici, dok posao nije bio završen, i dok se nisu bili posvetili svećenici; jer su leviti s većom revnosti pazili na to da se posvete nego svećenici."


text:
Osim toga moralo se žrtvovati mnogo žrtava paljenica s pretilinom žrtava pričesnica i s naljevima na žrtve paljenice. I tako je bila obnovljena služba u Gospodnjem Hramu.


text:
Ezekija i sav narod radovali su se tomu što je Bog bio pripravio narodu, jer je jednim udarom nastala ta promjena.


text:
Potom Ezekija posla poslanike k svemu Izrćlu i Judi, i napisa Efrajimu i Manašeu pisma, da dođu u Gospodnji Hram u Jeruzalem kako bi proslavili blagdan Pashe Gospodinu, Bogu Izrćlovu.


text:
Kralj i njegovi knezovi, i sva narodna skupština, bili su odlučili da održe blagdan Pashe u drugom mjesecu,


text:
jer ga nisu bili mogli slaviti u propisano vrijeme, budući da se svećenici u propisanom broju nisu bili za to posvetili i narod se još nije bio skupio u Jeruzalem.


text:
zaključiše da oglase poziv po svemu Izrćlu od Beer Šebe do Dana neka dođu da održe blagdan Pashe Gospodinu, Bogu Izrćlovu. Jer se nije bio više držao uz opće sudjelovanje, kako je to bilo propisano.


text:
I tako odoše glasnici s pismima iz ruke kralja i njegovih knezova po svemu Izrćlu i Judi uokolo i objaviše po kraljevoj zapovijedi: “Sinovi Izrćlovi, vratite se Gospodinu, Bogu Abrahamovu, Izakovu i Izrćlovu, da se on opet obrati k vama, koji ste umakli vlasti asirskih kraljeva i još ste preostali.


text:
Ne budite kao vaši oci i braća, koji su nevjerno radili protiv Gospodina, Boga svojih otaca, tako da ih je predao uništenju, kao što ste i doživjeli!


text:
Ne budite dakle tvrdokorni kao vaši oci, nego pružite ruku Gospodinu i dođite k njegovu Svetištu, što ga je posvetio zauvijek, i služite Gospodinu, svojemu Bogu, da se odvrati od vas njegov žestoki gnjev!


text:
Jer ako se obratite Gospodinu, vaša braća i sinovi naći će milosrđe u onih koji ih odvedoše u ropstvo, tako da se mogu vratiti u ovu zemlju. Jer je Gospodin, vaš Bog, milostiv i milosrdan, i ne će odvratiti svoje milosti od vas ako se obratite k njemu.”


text:
I tako su išli glasnici od grada do grada po Efrajimovoj i Manašeovoj zemlji i do Zebuluna. Ali su im se ljudi podsmjehivali i rugali.


text:
Naprotiv, upravljala je u Judi ruka Božja, koja im dade u srce da se po Gospodnjoj zapovijedi jednodušno odazovu pozivu kralja i knezova.


text:
I tako se skupi u Jeruzalemu veliko mnoštvo naroda, vrlo mnogobrojna općina, da u drugom mjesecu proslave blagdan Beskvasnih kruhova.


text:
Najprije se dadoše na to da uklone žrtvenike u Jeruzalemu; tako isto ukloniše sve kadione žrtvenike i pobacaše ih u kidronsku dolinu."


text:
četrnćstoga dana drugog mjeseca zaklaše Pashu. Svećenici i leviti osjetiše se postiđeni, posvetiše se i donesoše žrtve paljenice Gospodnjemu Hramu.


text:
Obaviše svoju službu po propisima zakona što su za njih vrijedili, a koje je bio objavio Mojsije, čovjek Božji. Svećenici izliše krv što im je pružiše leviti.


text:
Kako se među sakupljenima veoma mnogi nisu bili posvetili, to leviti priskrbiše klanje pashalnih janjaca za svakog onog koji nije bio čist, pa ih zato nije mogao prinijeti Gospodinu.


text:
Jer veliko mnoštvo naroda, mnogi iz Efrajima, Manašea, Jisakara i Zebuluna, nisu se bili očistili, nego su jeli Pashu kako nije bilo propisano. Za njih Ezekija uloži zagovor i pomoli se: “Gospodin koji je dobrostiv neka oprosti


text:
svakomu koji nastoji tražiti Boga, Gospodina, Boga svojih otaca, makar i ne bio čist, kako se traži za svetinju!”


text:
Tako su Izrćlovi sinovi, koji su bili u Jeruzalemu, svetkovali blagdan Beskvasnih kruhova sedam dana u velikom veselju, i leviti i svećenici pjevali su uz pratnju glazbala svaki dan hvalospjeve u slavu Gospodinu.


text:
Pritom je Ezekija ljubazno razgovarao sa svim levitima, koji se tako revnima pokazaše u Gospodnjoj službi. Sedam dana održavale su se blagdanske žrtvene gozbe, nakon što je bila prinesena žrtva pričesnica, i slavilo se Gospodina, Boga otaca.


text:
Sva skupština odluči svetkovati još daljnjih sedam dana, i tako su svetkovali još sedam dana blagdan radosti.


text:
A Ezekija, Judin kralj, bio je darovao skupštini tisuću junaca i sedam tisuća ovaca. Isto tako su bili glavari općine poslali na dar tisuću junaca i deset tisuća ovaca. Tad su se bili svećenici posvetili u velikom broju.


text:
I tako se proveseli sva Judina općina, svećenici, leviti i sve mnoštvo onih koji su bili došli iz Izrćla, i stranci koji su bili došli iz raznih dijelova Izrćla ili su stanovali u Judinoj zemlji.


text:
Veliko veselje vladalo je u Jeruzalemu, jer od vremena Salomona, Davidova sina, Izrćlova kralja, nije takvo što bilo u Jeruzalemu.


text:
A tada se digoše levitski svećenici i blagosloviše narod. Glas im je bio uslišan i njihova je molitva doprla do neba, do njegova svetog prebivališta.


text:
Kad je završila sva ta svečanost, svi Izrćlovi sinovi, koji su bili prisutni, zađoše po gradovima Judinim, poobaraše likove, sasjekoše ašere, razoriše žrtvene uzvisine i žrtvenike po svoj Judinoj, Benjaminovoj, Efrajimovoj i Manašeovoj zemlji, dok sve nije bilo uništeno. Tada se vratiše svi Izrćlovi sinovi u svoje gradove, na svoja imanja.


text:
Potom postavi Ezekija svećeničke i levitske odjele po njihovim redovima ? svakog svećenika i levita u njegovu službenom području ? za žrtve paljenice i žrtve mirotvorne, da služe i da hvale i pjevaju na vratima Gospodnjega tabora.


text:
Kraljev prilog od njegova posjeda služio je za žrtve paljenice, za žrtve paljenice jutrom i večerom i za žrtve paljenice u subotu, na mjesece mlađake i na blagdane, kako je propisano u Gospodnjem zakonu.


text:
I zapovjedi narodu što je stanovao u Jeruzalemu da daju daću za svećenike i levite, da bi se mogli čvrsto držati uz Gospodnji zakon.


text:
Kad se razglasi ta zapovijed, stadoše Izrćlovi sinovi donositi prvine od žita, vina, ulja i meda, i od svakoga drugog zemaljskog roda. Od svega donesoše obilno desetinu.


text:
Izrćlovi i Judini sinovi, koji su stanovali po gradovima, donosili su desetinu od goveda i ovaca i desetinu od posvetnih darova koji su bili posvećeni Gospodinu, njihovu Bogu. Donesoše od desetina cijele gomile.


text:
odgovori mu veliki svećenik Azarja, od Sadokove kuće: “Otkad se počelo donositi, u Gospodnjemu Hramu jedemo do sitosti i još mnogo preostaje. Gospodin je, naime, blagoslovio svoj narod; zato je preteklo ovo mnoštvo.” "


text:
ondje su savjesno unosili priloge i desetine i posvetne darove. Nadzornik nad tim postade levit Konanija zajedno sa svojim bratom Šimejem, koji je bio drugi do njega.


text:
Jehiel, Azazja, Nahat, Asahel, Jerimot, Jozabad, Eliel, Jismakja, Mahat i Benaja stajali su uz bok Konaniji i njegovu bratu Šimeju, po zapovijedi kralja Ezekije i Azarje, kneza u Božjemu Hramu.


text:
Levit Kore, Jimnin sin, čuvar istočnih vrata, postade nadzornik nad darovima koji su se dragovoljno prinosili Bogu, da preuzima Gospodnje prinose i presvete darove.


text:
Pod njegovim su nadzorom bili Eden, Benjamin, Ješua, Šemaja, Amarja i Šekanija, po svećeničkim gradovima, da svojim drugovima po redu, starim i mladim, savjesno dijeli njihove dijelove,


text:
osim u rodopis unesenih muških osoba od tri godine naviše, ako su oni došli Gospodnjem Hramu kako je to tražio svaki dan, da po svojoj dužnosti izvrše svoju službu po redu.


text:
Upis svećenika u popis bio je po obiteljima; tako isto levita, od dvadeset godina naviše, po njihovoj službi i po odjelima."


text:
Oni su bili upisani u popis sa svom svojom malom djecom, sa svojim ženama, sinovima i kćerima: cijelo stanje. Oni su se zauzimali veoma savjesno za svete stvari.


text:
I za Aronove sinove, svećenike, u krajevima pašnjakâ koji pripadaju njihovim gradovima, u svakom pojedinom gradu, bile su imenom označene osobe postavljene za to da svim muškim osobama između svećenika i svakome upisanom levitu izručuju njihove dijelove.


text:
Tako ja postupao Ezekija po svoj Judinoj zemlji i činio ono što je bilo pred Gospodinom, njegovim Bogom, dobro, pravo i časno.


text:
U svemu što bi poduzimao za službu Božjega Hrama, za Zakon i zapovijed, da ugodi Bogu, radio je s punom požrtvovnošću, pa je zato imao uspjeh.


text:
Poslije tih djela i te pobožne revnosti dođe Sanherib, asirski kralj, provali u Judeju, opkoli tvrde gradove i mislio ih je osvojiti za sebe.


text:
odluči, u sporazumu sa svojim knezovima i vojskovođama, zasuti vodene izvore izvan grada. Oni se s njim složiše.


text:
I sabraše se ljudi u velikom broju i zasuše sve izvore, i potok koji je tekao posred zemlje. Oni pomisliše: “Zašto da nađu asirski kraljevi toliko vode kad dođu?”


text:
Potom revno pođe na posao, popravi posvuda zid, gdje je imao pukotine, dade podići kule na njemu i drugi zid izvana, utvrdi Milon u Davidovu gradu i dade napraviti mnogo oružja i štitova.


text:
I postavi vojne zapovjednike nad vojskom i sabra ih oko sebe na slobodnom trgu kod gradskih vrata. On ih je hrabrio i govorio:


text:
”Budite hrabri i jaki! Ne bojte se asirskoga kralja ni svega mnoštva što je s njim! Jer je s nama Jači nego s njim.


text:
S njim je samo mišica od mesa ? a s nama je Gospodin, Bog naš, da nam pomogne i da vodi naše ratove.” Narod se ohrabrio riječima Ezekije, Judina kralja.


text:
Potom asirski kralj Sanherib, dok je on sam stajao pred Lakišom sa svom svojom vojskom, posla svoje zapovjednike u Jeruzalem k Ezekiji, Judinu kralju, i k svima Judejcima što su bili u Jeruzalemu, i poruči im:


text:
Ezekija vas samo zavodi da vas pomori glađu i žeđu kad veli: Gospodin, Bog naš, izbavit će nas iz ruku asirskoga kralja.


text:
Nije li Ezekija uklonio njegove uzvisine i žrtvenike kad je u Judi i Jeruzalemu izdao zapovijed: Pred jednim jedinim žrtvenikom morate se klanjati i na njemu žrtvovati?


text:
Zar ne znate što smo učinili ja i moji oci od svih naroda na zemlji? Jesu li bogovi zemaljskih naroda mogli izbaviti svoju zemlju iz mojih ruku?


text:
Koji je između svih bogova onih naroda koje zatrše moji oci mogao izbaviti svoj narod iz mojih ruku? Zar Bog vaš da vas izbavi iz mojih ruku?


text:
Neka vas ne zaludi Ezekija i neka vas tako ne zavede!  Ne vjerujte mu! Jer nijedan bog bilo kojega naroda ili kraljevstva nije mogao izbaviti svojega naroda iz mojih ruku ni iz ruku mojih otaca. I vaš vas Bog ne će moći izbaviti iz mojih ruku.”


text:
Njegovi zapovjednici govorili su tada još više protiv Boga, Gospodina, i protiv njegova sluge Ezekiji.


text:
I napisa on, da se naruga Gospodinu, Izrćlovu Bogu, pismo u kojem ustvrdi: “Kao što bogovi narodâ u ostalim zemljama ne izbaviše svojega naroda iz mojih ruku, tako ne će ni Ezekijin Bog izbaviti svojega naroda iz mojih ruku.”


text:
Vikali su to iza glasa i judejskim stanovnicima Jeruzalema, što su stajali na zidu, da ih uplaše i smetu, i da tako dobiju grad u svoje ruke.


text:
Govorili su o Bogu Jeruzalema kao o bogovima poganskih naroda, koji su samo loše djelo čovječje ruke.


text:
posla Gospodin anđela koji uništi sve ratnike, knezove i zapovjednike u taboru asirskoga kralja, tako da se vrati osramoćen u svoju zemlju. Kad uđe tamo u Hram svojega boga, ubiše ga ondje mačem neki od njegovih rođenih sinova.


text:
Tako izbavi Gospodin Ezekiju i stanovnike Jeruzalema iz ruku Sanheriba, asirskoga kralja, i iz ruku svih drugih neprijatelja i pribavi im mir na sve strane.


text:
I mnogi su donosili Gospodinu darove u Jeruzalem i dragocjene poklone Ezekiji, Judinu kralju, koji je otada imao velik ugled kod svih naroda.


text:
U ono vrijeme smrtno se razbolje Ezekija. On se pomoli Gospodinu koji mu progovori i dade mu čudesni znak.


text:
Ali Ezekija se ne pokaza zahvalnim na iskazanom dobročinstvu, već se uzoholi. Zato dođe gnjev na njega i na Judu i Jeruzalem.


text:
I ponizi se Ezekija zbog svoje oholosti, on i stanovnici Jeruzalema. Zato ne dođe na njih gnjev Gospodnji još za Ezekijina života.


text:
Ezekija je imao vrlo veliko blago i sjaj. On je bio stekao sebi blago u srebru, zlatu i dragom kamenju, i mirise, štitove i svakojako dragocjeno posuđe;"


text:
I sazida sebi gradove i imao je velika stada ovaca i goveda; jer mu je Bog bio dao veoma velik posjed."


text:
Ezekija je i bio onaj koji zatvori gornji izvor vode Gihona i usmjeri je dolje, na zapadnu stranu Davidova grada. Ezekija je imao uspjeh u svemu što je poduzimao.


text:
Samo kad dođe poslanstvo koje su mu bili poslali babilonski knezovi da se raspitaju za čudesni znak što se bio dogodio u zemlji, pusti Bog da padne u napast, da točno upozna njegove misli.


text:
Ostala povijest Ezekijina, i njegova pobožna djela, zapisana su u Objavljenju proroka Izaije, Amosova sina, i u knjizi Judinih i Izrćlovih kraljeva.


text:
Kad je Ezekija bio počinuo kod svojih otaca, pokopaše ga iznad grobova Davidovih potomaka. Sav Juda i jeruzalemski narod iskazaše mu čast kod njegove smrti. Njegov sin Manaše postade kralj umjesto njega.


text:
činio je ono što se nije sviđalo Gospodinu kad je nasljedovao zlo narodâ koje je Gospodin bio protjerao ispred Izrćlovih sinova.


text:
Uzvisine koje je bio oborio njegov otac Ezekija, on opet podigne; podiže žrtvenike baalima, dade postaviti ašere, klanjao se je svoj zvjezdanoj nebeskoj vojsci i njoj je služio."


text:
Štoviše, u Gospodnjem Hramu, o kojem je bio objavio Gospodin: “U Jeruzalemu ću dati da stanuje moje ime u sva vremena”, sagradi žrtvenike.


text:
Svoje vlastite sinove pusti da idu kroz oganj u dolu Ben-Hinomu; vračao je, gatao je i čarao je, i namjesti zaklinjače mrtvacâ i gataoce. Tako je činio mnogo toga što se nije sviđalo Gospodinu, i izazivao je tako njegov gnjev."


text:
I rezani lik, koji je bio dao praviti, postavi u Hramu za koji je bio Bog obećao Davidu i njegovu sinu Salomonu: “Ovaj Hram i Jeruzalem, koji izabrah između svih Izrćlovih plemena, učinit ću zauvijek stanom svojega imena.


text:
Ne ću više dati da se Izrćlove noge maknu iz zemlje koju dadoh vašim ocima, ako samo budu pazili na to da vjerno čine onako kako sam im zapovjedio, i to točno po zakonu, pravilima i odredbama koje im je naložio Mojsije.”


text:
Ali Manaše zavede Judu i stanovnike Jeruzalema pa su činili još gore nego narodi što ih je Gospodin bio uništio ispred Izrćlovih sinova.


text:
I pusti Gospodin da dođu protiv njih vojskovođe asirskoga kralja. Oni uhvatiše Manašea kukama, svezaše ga željeznim verigama i odvedoše ga u Babilon.


text:
I kad je bio tako u nevolji, molio se Gospodinu, svom Bogu, za milosrđe i duboko se je ponizio pred Bogom svojih otaca.


text:
Kad mu se molio, dade se on umoliti, usliši njegovu molitvu i vrati ga opet kao kralja u Jeruzalem. Tada upozna Manaše da je Gospodin pravi Bog.


text:
Poslije toga podigne vanjski zid uz Davidov grad na zapadnoj strani prema Gihonu, u dolu i do ulaza na riblja vrata, tako da opkoli Ofel. Sagradi ga vrlo visoko. U sve tvrde Judine gradove postavi vojne zapovjednike.


text:
Tada ukloni tuđe bogove i rezani lik iz Gospodnjega Hrama, tako isto žrtvenike koje je bio podigao na gori na kojoj je stajao Gospodnji Hram, i u Jeruzalemu, i baci ih napolje, pred grad.


text:
A Gospodnji žrtvenik opet postavi i prinese na njemu žrtve pričesnice i zahvalne žrtve. Zapovjedi i Judejcima da štuju Gospodina, Izrćlova Boga.


text:
Ostala Manašeova povijest, i njegova molitva Bogu, i govori vidjelaca koji su mu govorili u ime Gospodina, Boga Izrćlova, zapisana je u povijesti Izrćlovih kraljeva.


text:
U Hozajevim riječima je zapisano: njegova molitva i kako je bio uslišan, svi njegovi grijesi i njegova nevjernost, zatim mjesta na kojima je prije svog poniženja podigao žrtvene uzvisine i postavio likove Ašere i rezane likove.


text:
Kad je Manaše bio počinuo kod svojih otaca, pokopaše ga u njegovoj palači. Njegov sin Amon postade kralj umjesto njega.


text:
On je činio ono što se nije sviđalo Gospodinu, kao što je bio činio njegov otac Manaše. Amon je svim rezanim likovima, što ih je bio dao napraviti njegov otac Manaše, prinosio mnoge žrtve i štovao ih.


text:
Ali se ne ponizi pred Gospodinom, kao što se bio ponizio njegov otac Manaše, čak naprti Amon na sebe veliku krivnju.


text:
A narod pobije sve one koji su se bili urotili protiv kralja Amona. Njegova sina Jošiju narod podiže za kralja na njegovo mjesto.


text:
činio je ono što se sviđalo Gospodinu, i hodio je putovima svojega djeda Davida. Od toga nije odstupio ni lijevo ni desno.


text:
U osmoj godini svog vladanja, kad je još bio veoma mlad, poče vjerno služiti Bogu svojega djeda Davida. U dvanćstoj godini počne čistiti Judinu zemlju i Jeruzalem od žrtvenih uzvisina, ašera, i rezanih i livenih likova.


text:
Pred njegovim očima raskopaše Baalove žrtvenike. Stupove sunčane, što su bili gore na njima, dade sasjeći. Ašere, rezane likove i spomenike dade oboriti i satrti i taj prah dade razasuti po grobovima onih koji su im bili žrtvovali.


text:
dade poobarati žrtvenike Ašere i izlomiti i satrti rezane likove i po svoj Izrćlovoj zemlji satrti sve sunčane stupove. Tada se vrati u Jeruzalem.


text:
U osamnćstoj godini vladanja, nakon što je bio očistio zemlju i Hram, posla Šafana, Asalijahina sina, gradskoga zapovjednika, Maaseju i pečatnika Joaha, Joahazova sina, da popravi Hram Gospodina, njegova Boga.


text:
Kad oni dođoše k velikomu svećeniku Hilkiji, predadoše novce što su bili doneseni u Božji Hram, i što su ga bili skupili leviti, čuvari pragova, od Manašea i Efrajima i od svih ostalih Izrćlovih sinova, i od svega Jude i Benjamina, i od stanovnika Jeruzalema.


text:
Oni ih uručiše poslovođama, koji su bili postavljeni kod Gospodnjega Hrama. Ovi su isplaćivali radnike koji su bili zaposleni oko Gospodnjega Hrama obnavljajući i popravljajući Hram.


text:
Oni su davali drvodjeljama i zidarima, da se kupuje otesano kamenje i drvo za grede i da se poprave zgrade što su ih bili razvalili Judini kraljevi.


text:
Ljudi su radili svoj posao vjerno i savjesno. Nad njima su bili postavljeni za nadzor leviti Jahat i Obadja od Merarijevih sinova i Zaharija i Mešulam od Kehatovih sinova. Leviti, ako su se razumjeli u glazbala,


text:
bili su postavljeni nad nosioce i također im je bilo povjereno nadziranje svih drugih radnika kod njihova službovanja. Poneki su leviti bili pisari, upravitelji i vratari.


text:
Kad su vadili novce što su bili ušli za Gospodnji Hram, nađe svećenik Hilkija Gospodnji zakonik od Mojsija.


text:
Šafan odnese knjigu kralju i podnese kralju ovaj izvještaj: “Sve što je bilo naloženo tvojim slugama izveli su.


text:
Oni su novce što se nađoše u Gospodnjem Hramu skupili i uručili poslovođama koji su namješteni za nadzor.”


text:
Tada kralj dade sljedeću uputu Hilkiji, Ahikamu, Šafanovu sinu, i Abdonu, Mikinu sinu, pisaru Šafanu i Asaji, kraljevu sluzi.


text:
”Idite, upitajte Gospodina za me, za narod i za one koji su još preostali u Izrćlu i Judi o sadržaju ove knjige što se našla! Jer je velik Gospodnji gnjev koji se raspalio protiv nas zato što naši oci nisu slušali Gospodnje propise, da čine sve ono što je napisano u ovoj knjizi.”


text:
I tako ode svećenik Hilkija s onima koje je bio označio kralj, k proročici Huldi, ženi skladištara (čuvara odjeće) Šaluma, Tokhatova sina, Hasrina unuka, koja je stanovala u drugom kotaru u Jeruzalemu, i upitaše je o tome.


text:
Ona im dade ovaj odgovor: “Ovako govori Gospodin, Bog Izrćlov: Kažite čovjeku koji vas posla k meni.


text:
Ovako govori Gospodin: Pustit ću zlo na ovo mjesto i na njegove stanovnike, sve kletve što stoje napisane u knjizi koju su pročitali Judinu kralju.


