# verses

text:
Zato što su me ostavili i prinosili kâd drugim bogovima, da me razgnjevljuju svim tim lošim djelom svojih ruku, moj će se gnjev raspaliti protiv toga mjesta i ne će se ugasiti.


text:
Zato što je tvoje srce bilo ponizno i što si se prignuo pred Bogom, kad si čuo što je zaprijetio tomu mjestu i njegovim stanovnicima, i zato što si se ponizio preda mnom i razderao svoje haljine, i plakao preda mnom, ja sam te uslišio, govori Gospodin.


text:
Zato ćeš, kad te uzmem k tvojim ocima, biti u miru položen u svoj grob. Oči ti ne će gledati svu tu nesreću koju ću pustiti na to mjesto i na njegove stanovnike.” Tako kazaše kralju.


text:
Kralj ode u Gospodnji Hram i s njim svi ljudi iz Judine zemlje i stanovnici Jeruzalema i svećenici i leviti, sav narod, veliko i malo. Tamo im pročita sav sadržaj zavjetne knjige, koja je bila nađena u Gospodnjem Hramu.


text:
Potom stupi kralj na svoje sjedište i zavjetova se pred Gospodinom da će oni ići za Gospodinom i držati njegove zapovijedi, njegove odredbe i ustanove svim srcem i svom dušom, da tako udovolje propisima Saveza što su bili napisani u ovoj knjizi.


text:
Tada dade da svi koji su bili u Jeruzalemu i u Benjaminovu plemenu stupe u ovaj Savez. Stanovnici Jeruzalema radili su onako kako je odgovaralo Savezu Boga, Boga njihovih otaca.


text:
Tako odstrani Jošija sva idolska zla iz svih krajeva Izrćlovih sinova i obveza sve u Izrćlu da služe Gospodinu, svojemu Bogu. Dok je on živio, ne odstupiše od toga da idu za Gospodinom, Bogom svojih otaca.


text:
Potom je Jošija svetkovao u Jeruzalemu blagdan Pashe u čast Gospodinu. četrnćstoga dana prvoga mjeseca klali su Pashu.


text:
Levitima, koji su trebali učiti sav Izrćlov narod i koji su bili posvećeni Gospodinu, reče: “Donesite sveti kovčeg u Hram koji sagradi Salomon, Davidov sin, Izrćlov kralj! Ne trebate ga više nositi na ramenima. Služite sada Gospodinu, svojemu Bogu, i njegovu narodu Izrćlu!


text:
Budite spremni po svojim obiteljima i redovima, kako su propisali David, Izrćlov kralj, i njegov sin Salomon!


text:
Postavite se u Svetištu po obiteljima svojih zemljaka, ljudi iz naroda, i to za svaku obitelj jedan dio levitske obitelji!


text:
Nato zakoljite Pashu i posvetite se i pripravite ga za svoje zemljake! A pri tom postupajte po uputi što ju je dao Gospodin preko Mojsija!”


text:
Jošija dade ljudima iz naroda sitne stoke, naime janjaca i jarića ? sve za pashalne žrtve svim prisutnima, na broj trideset tisuća ? zatim tri tisuće goveda, to sve od kraljevskoga posjeda.


text:
I vrhovni njegovi činovnici dadoše dragovoljno darove narodu, svećenicima i levitima. Tako su darovali Hilkija, Zaharija i Jehiel, predstojnici Božjega Hrama, svećenicima za pashalne žrtve dvije tisuće i šest stotina janjaca i tri stotine goveda.


text:
Konanija i njegova braća Šemaja i Netanel, zatim Hašabja, Jehiel i Jozabad, predstojnici levita, dadoše levitima za pashalne žrtve dar od pet tisuća janjaca i pet stotina goveda.


text:
Služba je bila uređena ovako: svećenici su stupili na svoje mjesto, tako isto leviti po svojim odjelima, kako je bio zapovjedio kralj.


text:
Tada su klali Pashu. Svećenici bi škropili krvlju primajući iz ruke levita. Oni su tada derali kožu.


text:
Odvojili bi dijelove određene za žrtvu paljenicu, da ih daju skupinama obitelji iz naroda, te ih one prinesu Gospodinu, kako je propisano u Mojsijevoj knjizi. Isto su tako postupali s govedima.


text:
Tada su pekli Pashu na ognju, po propisu, kuhali su svete darove u loncima, kotlovima i zdjelama i donosili ih brzo svim ljudima iz naroda.


text:
Potom su zgotovili sebi i svećenicima; jer su svećenici, Aronovi potomci, imali posla oko prinošenja žrtava paljenica do u noć. Zato bi leviti zgotovili sebi i svećenicima, Aronovim potomcima."


text:
Pjevači, Asafovi potomci, stajali su na svojim mjestima što su ih zauzeli po Davidovoj, Asafovoj i Hemanovoj zapovijedi i zapovijedi Jedutuna, kraljeva vidioca, i vratari na pojedinim vratima. Oni nisu trebali ostavljati svoju službu, jer bi im zgotovili njihovi suplemenici, leviti.


text:
Tako je bila uređena sva Gospodnja služba u onaj dan kada je trebalo držati Pashu i na Gospodnjem žrtveniku prinijeti žrtve paljenice po zapovijedi kralja Jošije.


text:
I tako su tada svetkovali Izrćlovi sinovi, koji su bili prisutni, sedam dana Pashe i blagdan Beskvasnih kruhova.


text:
Od vremena proroka Samuela nije se bio više u Izrćlu svetkovao takav blagdan Pashe. Nijedan od Izrćlovih kraljeva nije bio priredio takav blagdan Pashe, kao što ga je svetkovao Jošija sa svećenicima i levitima i sa svim Judom i s Izrćlovim sinovima, što ih se bilo našlo, i sa stanovnicima Jeruzalema.


text:
Kad je Jošija bio opet uredio Hram, dođe poslije svega toga egipatski kralj Neko, da zametne bitku kod Karkemiša na Eufratu. Jošija iziđe preda nj.


text:
A on posla k njemu poslanike i poruči mu: “Što ja imam s tobom, Judin kralju? Ne idem ja danas na tebe, nego na bojno mjesto s kojim sam zaraćen, i Bog mi je zapovjedio da požurim. Okani se djela protiv Boga koji je sa mnom, da te ne uništi!”


text:
Ali se Jošija ne odvrati od njega, nego iziđe da ga napadne. Ne posluša Nekovih riječi, koje su dolazile iz Božjih usta, nego dođe kako bi se borio u ravnici kod Megida.


text:
Ali strijelci pogodiše kralja Jošiju, i kralj povika svojim slugama: “Izvedite me odavde, jer sam teško ranjen!”


text:
Njegove ga sluge podigoše s ratnih kola, izvezoše ga u drugim kolima i dovedoše ga u Jeruzalem. On umre i bi pokopan u grobovima svojih otaca. Za njim su tugovali sav Juda i Jeruzalem.


text:
Jeremija ispjeva tužaljku za Jošijom, i svi pjevači i pjevačice spominju otad Jošiju u svojim tužbalicama, do dana današnjega. One se udomiše u Izrćlu. Napisane su u Tužaljkama.


text:
Egipatski ga kralj svrže u Jeruzalemu i nametnu zemlji globu od sto talenata srebra i jedan talenat zlata.


text:
Tada egipatski kralj postavi njegova brata Elijakima za kralja nad Judom i Jeruzalemom i promijeni mu ime u Jojakim. A njegova brata Joahaza uze Neko sa sobom i odvede ga u Egipat.


text:
Jojakimu je bilo dvadeset i pet godina kad je postao kralj, i vladao je jedanćst godina u Jeruzalemu. činio je ono što se nije sviđalo Gospodinu, njegovu Bogu.


text:
Tada dođe protiv njega Nabukodonozor, babilonski kralj, i stavi ga u željezne verige, da ga odvede u Babilon.


text:
I jedan dio posuđa Gospodnjega Hrama odnese Nabukodonozor u Babilon i stavi ga u svoju palaču u Babilonu.


text:
Ostala Jojakimova povijest, gadna djela što ih je počinio, i sve što mu se dogodilo, zapisano je u knjizi o Izrćlovim i Judinim kraljevima. Njegov sin Jojakin postade kralj umjesto njega.


text:
Bilo je Jojakinu osamnćst godina kad je postao kralj, i vladao je tri mjeseca i deset dana u Jeruzalemu. činio je ono što se nije sviđalo Gospodinu.


text:
Sljedeće godine dade ga kralj Nabukodonozor odvesti u Babilon, zajedno s dragocjenim posuđem Gospodnjega Hrama. Njegova brata Sedekiju učini kraljem nad Judom i Jeruzalemom.


text:
Bila je Sedekiji dvadeset i jedna godina kad je postao kralj. Vladao je jedanćst godina u Jeruzalemu.


text:
činio je ono što se nije sviđalo Gospodinu, njegovu Bogu. Ne ponizi se pred prorokom Jeremijom, koji mu je bio govorio po Gospodnjem nalogu.


text:
Usto otpade od kralja Nabukodonozora, kojemu se bio zakleo na vjernost Bogom, ostade tvrdoglav i uporan i ne obrati se Gospodinu, Izrćlovu Bogu.


text:
I svi vrhovni svećenici počiniše zajedno s narodom tolike nevjernosti svakakvim poganskim idolskim grdobama i oskvrnuše Gospodnji Hram koji je bio dao sebi posvetiti u Jeruzalemu.


text:
I Gospodin, Bog njihovih otaca, slao je k njima neprestano opomene preko svojih glasnika jer mu je bilo žao naroda i svoga stana.


text:
A oni su se rugali Božjim glasnicima, prezirali su njegove opomene i smijali se njegovim prorocima, dok se ne raspali Gospodnji gnjev na njegov narod tako da više nije bilo spasenja.


text:
I pusti da dođe na njih kaldejski kralj, koji im pobi mačem mladiće u njihovu svetom Hramu. Ne poštedi ni mladića ni djevojke, ni starca ni nemoćna. Sve mu dade u ruke.


text:
I sve posuđe Božjega Hrama, veliko i malo, blago Gospodnjega Hrama i kraljevo blago, i blago vrhovnih činovnika ? sve on odnese u Babilon.


text:
Hram Božji spališe, jeruzalemski zid oboriše i sve palače popališe, tako da svi dragocjeni predmeti u njemu propadoše.


text:
Potom sve što je bilo umaklo maču odvede u ropstvo u Babilon. Morali su njemu i njegovim sinovima robovati, dok ne nasta perzijsko kraljevstvo,


text:
da bi se ispunila Gospodnja riječ koja je bila izišla preko Jeremije: “Dok zemlja nije bila iznosila svoje subotne godine.” Za sve vrijeme svojega opustošenja imala je mir, dok se ne navrši sedamdeset godina.


text:
U prvoj godini vladanja perzijskoga kralja Kira ? da se ispuni obećanje Gospodnje koje navijesti Jeremija ? nadahnu Gospodin perzijskoga kralja Kira te oglasi po svemu svom kraljevstvu i raspisa ovo:


text:
”Ovako veli Kir, perzijski kralj: Sva zemaljska kraljevstva dao mi je Bog, Gospodin u nebu. I on mi je naložio da mu sagradim Hram u Judeji. Tko od svih vas pripada njegovu narodu, neka ide gore s blagoslovom Gospodina, svojega Boga!”


text:
U prvoj godini vladanja perzijskoga kralja Kira ? da se ispuni Gospodnje obećanje koje navijesti Jeremija ? nadahnu Gospodin perzijskoga kralja Kira te on oglasi po svemu svom kraljevstvu i napisa ovo:


text:
”Ovako veli Kir, perzijski kralj: Bog, Gospodin u nebu, dao mi je sva zemaljska kraljevstva. On mi je naložio da mu sagradim Hram u Jeruzalemu, u Judeji.


text:
Tko od vas svih bilo kako pripada njegovu narodu, neka ide s Božjim blagoslovom u Jeruzalem u Judeji i neka tamo gradi Hram Gospodina, Boga Izrćlova, Boga koji stanuje u Jeruzalemu.


text:
Svuda gdje se još zadržavaju ostaci naroda neka ih stanovnici mjesta potpomognu srebrom i zlatom, imutkom i stokom, osim darova za Božju kuću u Jeruzalemu!”


text:
I tako se zaputiše od obiteljskih glavara u Judi i Benjaminu i od svećenikâ i levitâ svi kojima to nadahnu Bog da opet sagrade Gospodnji Hram u Jeruzalemu.


text:
I svi što su s njima stanovali potpomogoše ih srebrnim posuđem, zlatom, imutkom, stokom i dragocjenim darovima, osim svih posvetnih darova.


text:
A kralj Kir je dao posuđe Gospodnjega Hrama, što ga je bio odnio iz Jeruzalema Nabukodonozor i stavio ga u hram svog boga.


text:
I to ga dade izdati perzijski kralj Kir preko rizničara Mitredata, koji ga izbroji judejskomu knezu Šešbasaru.


text:
svega pet tisuća i četiri stotine zlatnoga i srebrnoga posuđa. Sve to ponese Šešbasar sa sobom kad su bili prognanici povedeni iz Babilona u Jeruzalem.


text:
Ovo su ljudi one pokrajine što se vratiše iz ropstva, koje nekoć odvede Nabukodonozor, babilonski kralj, u ropstvo u Babilon, i koji se sad vratiše u Jeruzalem i u Judeju, svaki u svoj grad,


text:
koji se vratiše pod vodstvom Zerubabela, Ješue, Nehemije, Seraje, Nahamanija, Reelaja, Mordokaja, Bilšana, Mispara, Bigvaja, Rehuma i Baane. Ovo je broj ljudi iz Izrćlova naroda:


text:
Vratara je bilo svega sto trideset i devet Šalumovih, Aterovih, Talmonovih, Akubovih, Hatitinih i Šobajevih potomaka.


text:
Ovo su oni koji se vratiše iz Tel Melaha, Tel Harše, Keruba, Adana i Imera, a ne mogoše dokazati da su njihova obitelj i potječu od Izrćla:


text:
Od svećeničkih potomaka: potomci Hobajini, Hakosovi i potomci Barzilaja, koji se bio oženio jednom od kćeri Gileađanina Barzilaja i prozvao se po njihovu imenu.


text:
Oni su tražili svoje rodovnice. Kako ih se nije moglo naći, bili su neko vrijeme isključeni iz svećenstva.


text:
osim slugu i sluškinja; njih je bilo sedam tisuća tri stotine trideset i sedam. K tomu je pridošlo još dvjesta pjevača i pjevačica."


text:
Neki od obiteljskih poglavara, došavši Gospodnjem Hramu u Jeruzalemu, darovaše posvetne darove za Božju kuću, da se opet sagradi na svom mjestu.


text:
Po svojoj mogućnosti dadoše u riznicu za gradnju: zlata šezdeset i jednu tisuću darika, srebra pet tisuća mina, usto stotinu svećeničkih haljina.


text:
I tako se naseliše svećenici i leviti, i ljudi iz naroda, i pjevači, vratari i netinci u svojim gradovima. Sav je Izrćl stanovao u svojim gradovima.


text:
Kad dođe sedmi mjesec, Izrćlovi su sinovi već bili u svojim gradovima, sabra se jednodušno narod u Jeruzalem


text:
i Ješua, Josadakov sin, sa svojim drugovima i Zerubabel, Šealtielov sin, sa svojim drugovima ustadoše da opet sagrade žrtvenik Izrćlova Boga, pa da prinose na njemu žrtve paljenice kako piše u zakonu Mojsija, čovjeka Božjega.


text:
Oni podigoše žrtvenik na njegovu starom temelju, jer su bili u strahu od stanovnika zemlje, i prinosili su na njemu Gospodinu žrtve paljenice jutrom i večerom.


text:
I blagdan Sjenica proslaviše po propisu, i prinosili su svaki dan u propisanom broju žrtve paljenice, kako je bilo zapovjeđeno za svaki dan,


text:
i potom stalnu žrtvu paljenicu, žrtve na mjesece mlađake i na sve svete Gospodnje blagdane i žrtve onih koji bi prinijeli Gospodinu dragovoljan prinos.


text:
Od prvoga dana sedmoga mjeseca počeše prinositi Gospodinu žrtve paljenice, premda još nije bio postavljen temelj za Gospodnji Hram.


text:
Kamenarima i drvodjeljama davali su novce, a Sidoncima i Tircima jelo, piće i ulje da dovoze cedrova drva s Libanona na more u Jafu, kako im je bio dopustio perzijski kralj Kir.


text:
Druge godine po njihovu povratku Božjemu Hramu u Jeruzalem, drugoga mjeseca, prihvatiše se posla Zerubabel, Šealtielov sin, i Ješua, Josadakov sin, ostali njihovi drugovi, svećenici i leviti i svi što su se bili vratili iz ropstva u Jeruzalem. Postaviše levite od dvadeset godina naviše da nadziru poslove oko Gospodnjega Hrama.


text:
Ješua sa svojim sinovima i drugovima, Kadmiel sa svojim sinovima, Juda i sinovi, bili su jednodušno spremni da vode nadzor nad radnicima na Božjemu Hramu; isto tako Henadadovi sinovi i njihovi sinovi i drugovi, leviti."


text:
Kad su zidari Gospodnjega Hrama polagali temelj, postaviše se svećenici u službenoj odori s trubama i leviti iz Asafove obitelji s cimbalima, da hvale Gospodina po zapovijedi Davida, Izrćlova kralja.


text:
I hvalili su i slavili Gospodina pjevajući naizmjence ovako: “Dobrostiv je on i milost njegova traje vječno nad Izrćlom.” I sav je narod podvikivao iza glasa i hvalio Boga što je položen temelj Gospodnjemu Hramu.


text:
Od starijih svećenika, levita i obiteljskih glavara, koji su bili vidjeli prijašnji Hram, mnogi udariše u glasan plač kad se pred njihovim očima postavljao temelj ovome Hramu. Mnogi su drugi podvikivali i klicali od radosti.


text:
Nije se moglo od glasne i radosne vike razabrati plač ljudi; jer je narod podvikivao i klicao iza glasa. Vika se čula daleko. "


text:
Kad čuše Judini i Benjaminovi neprijatelji da oni koji se vratiše iz ropstva zidaju Hram Gospodinu, Izrćlovu Bogu,


text:
dođoše k Zerubabelu i k obiteljskim glavarima i zatražiše od njih: “Htjeli bismo zidati s vama; jer štujemo vašega Boga isto kao i vi, i žrtvujemo od danâ asirskoga kralja Esar Hadona, koji nas je ovamo doveo.” "


text:
A Zerubabel, Ješua i ostali izrćlski obiteljski glavari odgovoriše im: “Mi ne smijemo svom Bogu zidati hram zajedno s vama. Mi ćemo ga sami podići Gospodinu, Izrćlovu Bogu, kako nam je zapovjedio Kir, perzijski kralj.”


text:
Tada su stanovnici zemlje gledali da judejskom narodu oduzmu volju i da ih uplaše i odvrate od zidanja.


text:
I potkupiše visoke činovnike protiv njih, da osujete njihovu namjeru. Tako ostade za svega vremena vladanja perzijskog kralja Kira, do vlade perzijskog kralja Darija.


text:
I pod vladom Kserksa, u početku njegova vladanja, sastaviše tužbu protiv stanovnika Jude i Jeruzalema.


text:
I za vremena Artakserksova upraviše Bišlam, Mitredat, Tabel s ostalim svojim drugovima pismo Artakserksu, perzijskom kralju. Tužba je bila sastavljena na aramejskom pismu i jeziku.


text:
Predstojnik Rehum i pisar Šimšaj napisaše izvještaj kralju Artakserksu protiv Jeruzalema s ovim sadržajem:


text:
”Predstojnik Rehum i pisar Šimšaj i svi njihovi drugovi: Dinjani, Afarsatašani, Terfaljani, Afaršani, Arkevajci, Babilonci, Suzanci, Dijevljani i Elamljani,


text:
tako isto ostali narodi koje odvede veliki i slavni Asurbanipal i naseli po samarijskim gradovima i po ostalim krajevima s one strane rijeke itd.”


text:
Neka je na znanje kralju da su Judejci koji pođoše od tebe ovamo došli k nama u Jeruzalem. Oni zidaju opet taj buntovnički i opaki grad, popravljaju opet zidove i brane.


text:
Upozoravamo kralja na ovo: Ako se taj grad opet sazida i zidovi se opet poprave, ne će oni više davati danka, ni poreza, ni carine. Time će pretrpjeti štetu kraljevski dohoci.


text:
Jer mi jedemo sol iz dvora te nam ne priliči da gledamo dalje kraljevu štetu. Zato podnosimo kralju ovaj izvještaj.


text:
Treba samo pogledati u knjigu povijesti tvojih otaca. Naći ćeš tada u knjizi povijesti i doznat ćeš da je taj grad bio buntovnički grad, na štetu kraljeva i pokrajina, i da su se u njemu dizale bune od davnina. Zato je i bio taj grad razoren.


text:
Mi dakle upozoravamo kralja na to: Ako se taj grad opet sazida i zidovi se njegovi opet poprave, onda ne će ništa tvoje ostati s one strane rijeke.”


text:
Kralj posla ovaj odgovor predstojniku Rehumu, pisaru Šimšaju i ostalim njihovim drugovima, što su stanovali u Samariji i ostalim krajevima s one strane rijeke: “Pozdrav itd.


text:
Na moju zapovijed potražilo se i našlo da je taj grad od davnina ustajao na kraljeve i da su u njemu nastajali ustanci i bune.


text:
Moćni su kraljevi vladali u Jeruzalemu i proširili su svoju vlast na sve krajeve s one strane rijeke, tako da su im se davali danci, porezi i carine.


text:
Kad su bile pročitane riječi zapovijedi kralja Artakserksa pred Rehumom i pisarom Šimšajem i pred njihovim drugovima, oni brže odoše u Jeruzalem k Judejcima i zapovjediše im obustavu pod prijetnjom sile i pritiska.


text:
Tada se obustavi rad na Božjem Hramu u Jeruzalemu. Mirovao je do druge godine vladanja perzijskoga kralja Darija.


text:
Tada, po nalogu Boga Izrćlova, ustadoše kao proroci među Judejcima koji su boravili u Judeji i u Jeruzalemu prorok Hagaj i Zaharija, Adonov sin.


text:
Potom se digoše Zerubabel, Šealtielov sin, i Ješua, Josadakov sin, da počnu opet zidati Božji Hram u Jeruzalemu. Proroci Božji bili su uz njih i pomagali im.


text:
U ono vrijeme pojaviše se kod njih Tatnaj, namjesnik područja s one strane rijeke, i Šetar Boznaj i njihovi drugovi i upitaše ih: “Tko vam je dopustio zidati taj Hram i popravljati te zidove?”


text:
A pogled je njihova Boga počivao na judejskim starješinama, tako da im ne htjedoše obustaviti rad, dok ne ode izvještaj Dariju i ne dođe im o tom pismeni odgovor.


text:
Riječi pisma što su ga kralju Dariju poslali Tatnaj, namjesnik s one strane rijeke, i Šetar Boznaj i njihovi drugovi s one strane rijeke.


text:
Neka je na znanje kralju da dođosmo u zemlju Judeju, k domu velikoga Boga, koji se zida od velikoga kamena. Stijene se drvom popločavaju. Posao se revno radi i napreduje živo pod njihovim rukama.


text:
Zapitasmo tamošnje starješine ovako: Tko vam je dopustio da zidate taj Hram i da popravljate te zidove?


text:
Oni nam odgovoriše ovo: Mi smo štovatelji Boga neba i zemlje i zidamo opet ovaj Hram, koji je bio podignut mnogo godina prije ovoga vremena. Gradio ga je i dovršio veliki Izrćlov kralj.


text:
Ali jer naši djedovi razgnjeviše nebeskoga Boga, dade ih u ruke Kaldejcu Nabukodonozoru, babilonskomu kralju. On razori ovaj Hram i odvede narod u ropstvo u Babilon.


text:
I zlatno i srebrno posuđe Božjega Hrama, što ga je Nabukodonozor bio odnio iz Hrama u Jeruzalemu i donio u Hram u Babilon, dade kralj Kir iznijeti iz Hrama u Babilonu. Ono je bilo dano čovjeku čije je ime Šešbasar, kojega postavi namjesnikom.


text:
Njemu zapovjedi: Uzmi ovo posuđe pa idi i stavi ga u Hram u Jeruzalemu! Hram Božji mora se opet sazidati na svojemu prijašnjem mjestu.


text:
Onda dođe onaj Šešbasar i postavi temelj Božjem Hramu u Jeruzalemu. Od onoga vremena do sada zida se na njemu, ali još uvijek nije gotov.


text:
I neka se, ako je po volji kralju, potraži u kraljevskoj riznici tamo u Babilonu, je li tako da je kralj Kir zapovjedio da se opet sazida Božji hram u Jeruzalemu. Neka bi nam kralj o tom dao poslati odluku!”


text:
Tada kralj Darije zapovjedi da se potraži u pismohrani u kojoj se tamo u Babilonu pohranjivalo blago.


text:
Nađe se i u kraljevskom dvoru u Ekbatani, koja leži u pokrajini Mediji, jedan svitak u kojemu je bila zapisana ova povelja:


text:
”Prve godine kralja Kira izda kralj Kir ovu zapovijed koja se odnosi na Božji Hram u Jeruzalemu: treba opet podići Hram kao mjesto gdje se kolju žrtve klanice i prinose žrtve paljenice. Visina će mu biti šezdeset lakata, a širina šezdeset lakata.


text:
Tri reda neka budu od velikog kamenja i jedan red od novog drveta. Troškove neka snosi kraljevski dvor.


text:
I zlatno i srebrno posuđe Božjega Hrama, što ga je Nabukodonozor uzeo iz Hrama u Jeruzalemu i donio u Babilon, neka se vrati i odnese u jeruzalemski Hram svako na svoje prijašnje mjesto i neka se postavi u Božjemu Hramu.


text:
Zato uklonite se otamo, Tatnaju, namjesniče s one strane rijeke, i Šetar Boznaju, sa svojim drugovima, Afarsašanima, s one strane rijeke!


text:
Pustite neka se radi Božji Hram! Judejski namjesnik i judejske starješine neka opet sazidaju Božji Hram na prijašnjem njegovu mjestu!


text:
Još zapovijedam što ćete činiti onim judejskim starješinama, da bi se sazidao taj Božji Hram. Iz kraljevskih poreznih dohodaka od pokrajine s one strane rijeke neka se onim ljudima bez oklijevanja točno isplate troškovi.


text:
Što inače treba junaca, ovnova i janjaca za žrtve paljenice nebeskomu Bogu, pšenice, soli, vina i ulja, neka im se, kako reknu svećenici u Jeruzalemu, daje svaki dan bez uskraćivanja,


text:
Još zapovijedam: Tko prekrši ovu odredbu, neka se iz njegove kuće istrgne greda i usadi, a on neka se na njoj objesi! A kuća za kaznu neka mu se pretvori u smetlište!


text:
Bog koji je ondje nastanio svoje ime, neka obori svakoga kralja i svaki narod koji bi se usudio prekršiti ovu zapovijed i razoriti onaj Božji Hram u Jeruzalemu! Ja, Darije, izdah ovu zapovijed. Ona se mora točno izvršiti.”


text:
Tada Tatnaj, namjesnik s one strane rijeke, i Šetar Boznaj i njihovi drugovi učiniše točno onako kako im je bio zapovjedio kralj Darije.


text:
Judejski su starješine mogli dalje zidati i napredovali su sretno po proroštvu proroka Hagaja i Zaharije, Adonova sina. Tako napokon privedoše gradnju kraju, kao što su bili zapovjedili Izrćlov Bog i perzijski kraljevi Kir, Darije i Artakserks.


text:
I Izrćlovi sinovi, svećenici, leviti i ostali, što se vratiše iz ropstva, proslaviše veoma radosno posvetu Božjega Hrama.


text:
Žrtvovaše za posvetu Božjega Hrama sto junaca, dvjesta ovnova, četiri stotine janjaca i kao žrtvu za grijeh za cijeli Izrćl dvanćst jaraca, prema broju Izrćlovih plemena.


text:
Tada postaviše svećenike po njihovim redovima i levite po njihovim odjelima, da služe Bogu u Jeruzalemu, kako je to propisano u Mojsijevoj knjizi.


text:
Jer su se bili očistili svi: svećenici i leviti. Svi su bili čisti i tako zaklaše pashu za sve što se vratiše iz ropstva, i za svoju braću, svećenike, i za sebe same.


text:
A jeli su pashu i Izrćlovi sinovi koji se vratiše iz ropstva i svi što su se bili odvojili od nečistoće pogana u zemlji, pa su se pridružili njima da tako traže Gospodina, Izrćlova Boga.


text:
Tada svetkovaše veoma radosno sedam dana blagdan Beskvasnih kruhova. Jer ih je bio obradovao Gospodin kad im pribavi naklonost asirskoga kralja, tako da ih je podupirao u poslu oko Hrama Izrćlova Boga.


text:
Poslije tih događaja, za vladanja perzijskoga kralja Artakserksa, vrati se Ezra, sin Seraje, sina Azarje, sina Hilkije,


text:
Taj se Ezra vrati iz Babilona. Bio je književnik, vješt Mojsijevu zakonu, što ga je bio dao Gospodin, Izrćlov Bog. Budući da je ruka Gospodina, njegova Boga, bila nad njim, dopustio mu je kralj sve što je zaželio.


text:
Ujedno dođe u Jeruzalem mnoštvo Izrćlovih sinova, svećenika, levita, pjevača, vratara i natineja. Bilo je to sedme godine vladavine kralja Artakserksa.


text:
Prvoga dana prvoga mjeseca bila je zapovijed polaska iz Babilona, i prvoga dana petoga mjeseca dođe on u Jeruzalem, jer je dobrostiva ruka njegova Boga bila nad njim.


text:
Ezra je bio upravio svoju težnju tome da istražuje zakon Božji i da ga izvršava i da poučava zakon i pravo u Izrćlu.


text:
Ovako glasi pismo što ga dade kralj Artakserks književniku i svećeniku Ezri, tumačitelju Gospodnjih zapovijedi i uredaba u Izrćlu:


text:
Ja (kralj) izdajem nalog da svaki u mom kraljevstvu, pripadnik Izrćlova naroda, njegovih svećenika i levita, koji hoće dragovoljno ići u Jeruzalem, da smije s tobom otići.


text:
Jer si ti poslan od kralja i njegovih sedam savjetnika da istražiš prilike u Judeji i Jeruzalemu na temelju zakona svog Boga, koji je u tvojoj ruci,


text:
da odneseš srebro i zlato što su kralj i njegovi savjetnici darovali za Izrćlova Boga, kojemu je stan u Jeruzalemu,


text:
i sve srebro i zlato što ćeš dobiti u svoj babilonskoj pokrajini, uz milostinju naroda i svećenika što je oni prilože za Hram svojega Boga u Jeruzalemu.


text:
Prema tome kupi brižno za taj novac junaca, ovnova i janjaca s njihovim prinosima i naljevima i prinesi ih na žrtveniku Hrama vašega Boga u Jeruzalemu!


text:
Što se tebi i tvojoj braći svidi da učinite s ostalim srebrom i zlatom, to učinite po volji svog Boga!


text:
Drugo što ustreba Hramu tvojega Boga, a za što bi ti još trebao potrošiti, smiješ namiriti iz kraljevske blagajne.


text:
S tim ja, kralj Artakserks, izdajem zapovijed svim blagajnicima s one strane rijeke: Sve što zatraži od vas svećenik Ezra, tumač zakona nebeskoga kralja, treba točno učiniti;"


text:
Sve što ustreba, po zapovijedi nebeskoga Boga, treba brižno učiniti za Hram nebeskoga Boga, da ne padne kazneni sud na kraljevstvo kralja i njegovih sinova.


text:
Zatim neka znate da nitko nije ovlašten uzimati danak, porez ili carinu od bilo kojega svećenika, levita, pjevača, vratara, natineja ili drugoga sluge toga Božjega Hrama!


text:
A ti, Ezra, po mudrosti svojega Boga koju imaš, postavi suce i upravitelje koji će suditi svemu narodu s one strane rijeke, naime svima onima koji znaju zakone tvojega Boga! Tko ih još ne zna, toga poučite!


text:
A svaki koji ne bi izvršavao zakona tvojega Boga i kraljeva zakona neka se strogo sudbeno kazni: ili smrću ili progonom, ili globom ili tamnicom.”


text:
Blagoslovljen neka je Gospodin, Bog naših otaca, koji nadahnu kralja da proslavi Gospodnji dom u Jeruzalemu!


text:
On mi dade te nađoh milost kod kralja i njegovih savjetnika i kod svih visokih kraljevih dostojanstvenika. I tako se ja odvažih jer je ruka Gospodina, mog Boga, bila nada mnom i skupih obiteljske glavare iz Izrćla koji su trebali poći sa mnom.


text:
Ovo su obiteljski glavari sa svojim rođacima koji su zapisani u rodopise, naime oni što su, za vlade kralja Artakserksa, bili pošli iz Babilona u Jeruzalem:


text:
od Adonikamovih potomaka koji kasnije dođoše: Elifelet, Jeiel i Šemaja, i s njima šezdeset muških osoba;"


text:
Ja ih sabrah na rijeci koja teče prema Ahavi i ostasmo ondje u taboru tri dana. Kad pregledah narod i svećenike, ne nađoh nijednoga levita među njima.


text:
Zato poslah obiteljske glavare Eliezera, Ariela, Šemaju, Elnatana, Jariba, Elnatana, Natana, Zahariju i Mešulama, i učitelje Jojariba i Elnatana.


text:
Ove upravih k Idonu, predstojniku u mjestu Kasifji, i stavih im u usta riječi što će ih kazati Idonu i njegovoj braći, natinejima, u mjestu Kasifji, da nam dovedu sluge za Hram našega Boga.


text:
Tada nam dovedoše ? jer je dobrostiva ruka Boga našega bila nad nama ? čovjeka razumna, od potomaka Mahlija, sina Levija, sina Izrćlova, naime Šerebju s njegovim sinovima i braćom, osamnćst ljudi;"


text:
i od natineja koje su bili darovali David i knezovi da služe levitima dvjesta i dvadeset natineja. Svi su oni imenovani poimence.


text:
Onda dadoh, ondje na rijeci Ahavi, oglasiti post, da se ponizimo pred svojim Bogom i da u njega izmolimo sretan put sebi, svojoj djeci i svemu svojemu blagu.


text:
Stidio sam se naime iskati od kralja momčad i konjanike, da nas putem brane od neprijatelja. Mi smo bili čak izjavili kralju: “Ruka je našega Boga nad svima koji ga zamole, na njihovo dobro; a jaki njegov gnjev pogodi sve koji ga ostave.”"


text:
Nato izabrah između najuglednijih svećenika dvanćstoricu, naime Šerebju, Hašabju i s njima desetoricu njihovih drugova.


text:
Njima izmjerih srebro i zlato i posuđe, posvetni dar za kuću našega Boga, što darovaše kralj, njegovi savjetnici i dostojanstvenici i svi Izrćlovi sinovi koji se tamo nađoše.


text:
Izmjerih im u ruke: šest stotina i pedeset talenata srebra, srebrnoga posuđa sto talenata, sto talenata zlata,


text:
zatim dvadeset zlatnih čaša od tisuću darika i dvije posude od sjajne fine mjedi, skupocjene kao zlato.


text:
Pritom im rekoh: “Vi ste sveti Gospodinu i posuđe je sveto, i srebro i zlato posvetni je dar Gospodinu, Bogu vaših otaca.


text:
čuvajte to dakle brižno dok ne izmjerite pred svećeničkim glavarima i levitima, obiteljskim poglavarima Izrćlovih sinova u Jeruzalemu, u sobama Gospodnjega Hrama!”


text:
Tada primiše svećenici i leviti izmjereno srebro i zlato zajedno s posuđem, da odnesu u Jeruzalem, u kuću našega Boga.


text:
Dvanćstoga dana prvoga mjeseca krenusmo od rijeke Ahave u Jeruzalem. Ruka našega Boga bila je nad nama. On nas očuva od neprijatelja i razbojnikâ.


text:
A četvrti dan izmjeri se srebro, zlato i posuđe u kući našega Boga u ruke svećeniku Merimotu, Urijinu sinu. Uz njega je bio Eleazar, Pinhasov sin, i osim njih bili su prisutni leviti Jozabad, Ješuin sin, i Noadja, Binujev sin.


text:
Oni što se vratiše iz ropstva, mnoštvo prognanika, žrtvovaše Izrćlovu Bogu dvanćst junaca za cijelog Izrćla, devedeset i šest ovnova, sedamdeset i sedam janjaca, i kao žrtvu za grijeh dvanćst jaraca, to sve kao žrtvu paljenicu Gospodinu.


text:
Tada oni predadoše kraljeve zapovijedi satrapima i namjesnicima s one strane rijeke; i oni potpomogoše narod i Božji Hram. "


text:
Kad je to bilo završilo, pristupiše k meni predstojnici i rekoše: “Izrćlov narod, svećenici i leviti nisu se odvojili od naroda zemlje unatoč njihovim gadovima: od Kanaanaca, Hetita, Perižana, Jebusejaca, Amonaca, Moabaca, Egipćana i Amorejaca.


text:
Oni čak uzeše njihove kćeri za žene sebi i svojim sinovima. Tako se pomiješa sveti rod sa stanovnicima zemlje. Knezovi i predstojnici bili su prvi u toj opačini.”


text:
Kad sam to čuo, razdrijeh svoju donju haljinu i gornju odjeću, raščupah sebi kosu na glavi i na bradi, i sjedoh duboko potresen.


text:
Tada se skupiše oko mene svi koji su se bojali zapovijedi Izrćlova Boga zbog opačine onih koji se vratiše iz ropstva. A ja ostadoh sjedeći duboko potresen do večernje žrtve.


text:
O večernjoj žrtvi ustadoh duboko tužan, razdrijeh opet svoju donju haljinu i gornju odjeću, padoh ničice na koljena, raširih ruke Gospodinu, svom Bogu


text:
i pomolih se: “Bože moj, stidim se i bojim se podići svoje lice k tebi, Bože moj! Jer su nam naše opačine narasle preko glave i krivnja je naša doprla do neba.


text:
Od vremena svojih otaca do danas mi smo u velikoj krivnji i zbog naših opačina bili smo mi, naši kraljevi i svećenici, predani kraljevima zemalja pod mač, u ropstvo, grabež i u javnu sramotu, kao što je slučaj danas.


text:
Sada nam, doduše, dođe za čas milosrđe Gospodina, našeg Boga, s tim da nam još ostavi ostatak i dade nam dom na svom svetom mjestu, da bi Bog naš opet prosvijetlio naše oči i dao nam malo nove životne snage u našemu ropstvu.


text:
Doduše, mi smo još uvijek robovi, ali nas Bog naš nije ostavio u našemu ropstvu, nego nam dade da nađemo milost pred perzijskim kraljevima, tako da su nam oni dali toliko životne slobode te smo mogli Hram svog Boga opet podići i učiniti da ponovno ustane iz svojih ruševina. Dade nam obranu u Judeji i Jeruzalemu.


text:
koje si nam dao preko svojih slugu, proroka, kad si zapovjedio: zemlja u koju idete da je zauzmete okaljana je nečistoćom naroda zemalja, zbog gadova kojima je napuniše od jednoga kraja do drugoga u svojoj nečistoći.


text:
Ne dajite zato nikada svojih kćeri za njihove sinove, niti uzimajte njihove kćeri za svoje sinove! Ne tražite nikada i nigdje njihova dobra i njihove koristi, da budete jaki i da možete uživati dobra zemlje i da možete svoju djecu imati za baštinike dovijeka!


text:
Poslije svega toga što dođe na nas zbog naših zlih djela i naše velike krivnje ? premda si nas, Bože naš, više štedio nego što su to naše opačine zaslužile, i ostavio si nam ovaj ostatak ?


text:
zar ćemo ponovno kršiti tvoje zapovijedi i sprijateljiti se s ovim gadnim narodima? Ne bi li nas morao kazniti sve do uništenja, tako da više ne preostane nijedan ostatak.


text:
Ali ti si, Gospodine, Bože Izrćlov, dobrostiv, jer mi danas ostasmo kao spašeni. Evo, mi stojimo pred tobom s takvom svojom krivnjom da ne može za to stajati nijedan pred tobom.”


text:
Dok je Ezra tako molio i plačući pred Božjim Hramom prostrt priznavao svoju krivnju, skupi se oko njega veliko mnoštvo Izrćlaca: ljudi, žena i djece, i narod je gorko plakao.


text:
Tada progovori Šekanija, Jehielov sin od Elamovih sinova, i reče Ezri: “Mi smo se ogriješili o svojega Boga jer smo uzimali žene tuđinke iz naroda zemalja. Ali još ima Izrćlu nade za to.


text:
Mi ćemo se sada svom Bogu svečano obvezati da ćemo otpustiti sve žene s njihovom djecom ako ti, Gospodine, i oni koji se boje Zakona našega Boga, smatrate to korisnim. Neka se postupa po Zakonu!


text:
Ezra ustade i zakle glavare svećenika, levita i svega Izrćla da učine po tom prijedlogu; i zakleše se."


text:
Potom ostavi Ezra mjesto pred Božjim Hramom i ode u sobu Johanana, Elijašibova sina. On uđe tamo. Ali nije ništa jeo ni pio. Jer je bio rastužen zbog opačine onih koji se vratiše iz ropstva.


text:
Onda oglasiše po Judeji i Jeruzalemu da se svi koji se vratiše iz ropstva moraju sabrati u Jeruzalemu.


text:
Onome koji ne bi došao za tri dana, prema zaključku knezova i starješina, uništit će se sve što ima, a on će sam biti isključen iz općine onih koji se vratiše iz ropstva.


text:
I sabraše se svi ljudi od Jude i Benjamina za tri dana u Jeruzalem. Bilo je to devetoga mjeseca, dvadesetog dana u mjesecu. Sav je narod sjedio na trgu pred Božjim Hramom, dršćući zbog te stvari i zbog dažda.


text:
Diže se svećenik Ezra i reče im: “Vi se ogriješiste kad se oženiste tuđinkama, te time još umnožiste Izrćlovu krivnju.


text:
Zato sad priznajte krivnju pred Gospodinom, Bogom svojih otaca, radite po njegovoj volji! Odvojite se od naroda ove zemlje i od žena tuđinki!”


text:
Ali naroda ima mnogo i vrijeme je dažda. Ne može se zato ostati vani. I to se ne može završiti u jedan ili u dva dana. Jer nas ima veoma mnogo koji u tom sagriješismo.


text:
Neka bi naši predstojnici jamčili za svu općinu, da svi koji su u našim gradovima doveli kući žene tuđinke, dođu u određeno vrijeme i s njima starješine i suci pojedinih gradova, dok se od nas ne odvrati žestoki gnjev našeg Boga zbog te stvari!”


text:
Samo Jonatan, Asahelov sin, i Jahzija, Tikvin sin, nastupiše protiv. Mešulam i levit Šabetaj su ih podupirali.


text:
Ali oni koji se vratiše iz ropstva, učiniše po navedenom prijedlogu. Svećenik Ezra izabra sebi po pojedinim obiteljima ljude, obiteljske poglavare, zabilježivši sve poimence. Oni održaše prvoga dana desetoga mjeseca sjednicu, da izvide stvar.


text:
Među svećenstvom nađoše se ovi koji su se bili oženili ženama tuđinkama: Od potomaka Ješue, Josadakova sina, i od njegovih drugova: Maaseja, Eliezer, Jarib i Gedalija.


text:
Oni dadoše svoju ruku na to da će pustiti svoje žene. Njihova dužna žrtva bila je jedan ovan za njihovu krivnju.


text:
Od ostalih Izrćlovih sinova, od Paroševih potomaka: Ramja, Jizija, Malkija, Mijamin, Eleazar, Malkija i Benaja.


text:
Riječi Nehemije, Hakalijina sina. Mjeseca kisleva, godine dvadesete dogodi se, kad sam bio u glavnom gradu Susi,


text:
da Hanani, jedan od moje braće, dođe s nekim ljudima iz Judeje. Upitah ih za Judejce, za ostatak što je bio umakao ropstvu i za Jeruzalem.


text:
Oni mi odgovoriše: “Oni što preostadoše od ropstva nalaze se tamo u zemlji u velikoj nevolji i sramoti. Jeruzalemski je zid razvaljen, a njegova su vrata spaljena.”


text:
Kad sam čuo tu vijest, sjeo sam i plakao i tugovao čitave dane. Postio sam i molio se nebeskomu Bogu.


text:
Molio sam se: “Ah, Gospodine, nebeski Bože, veliki, strašni Bože! Ti milostivo čuvaš savez onima koji te ljube i drže tvoje zapovijedi.


text:
Daj da bude tvoje uho prignuto i da budu tvoje oči otvorene da čuješ molitvu svojega sluge koju sada danju i noću upravljam k tebi za Izrćlove tvoje sluge! Priznajem grijehe Izrćlove djece, što ih počiniše protiv tebe. I ja i moja očinska kuća sagriješismo.


text:
Ipak se spomeni obećanja što si ga dao svojemu sluzi Mojsiju kad si rekao: Ako budete griješili, ja ću vas razasuti među narode.


text:
Ali ako se obratite k meni i stanete držati moje zapovijedi i provoditi ih u djelo, ja ću vas, pa bili razasuti i do nakraj neba, opet otamo sabrati i odvesti na mjesto koje sam izabrao da ondje nastanim svoje ime.


text:
Ah, Gospodine, neka bude tvoje uho prignuto molitvi tvog sluge i molitvi tvojih slugu, koji su voljni bojati se tvojega imena! Daj sada uspjeh svojemu sluzi! Učini da nađe milost kod ovoga čovjeka!” Bio sam, naime, peharnik kod kralja.


text:
Bilo je mjeseca nisana godine dvadesete vladavine kralja Artakserksa. Pred kraljem je stajalo vino. Ja uzeh vino i pružih ga kralju. Ne htjedoh da on opazi da sam žalostan.


text:
Ali me kralj upita: “Zašto ti je lice tako žalosno kad nisi bolestan? Sigurno imaš kakvu brigu na srcu.” Ja se vrlo uplaših


text:
i odgovorih kralju: “Da je živ kralj dovijeka! Kako ne bih bio žalostan kad je grad u kojem su grobovi mojih otaca opustošen i kad su njegova vrata ognjem spaljena!”


text:
i odgovorih kralju: “Ako misli kralj da je dobro i ako ti je mio tvoj sluga, pošalji me u Judeju, u grad u kojem su grobovi mojih otaca, da ga opet sagradim!”


text:
A kralj i njegova žena, što je sjedila do njega, upitaše me: “Kako bi dugo trajao tvoj put? Kad ćeš opet doći?” I pristade kralj i pusti me da idem. Ja mu kazah vrijeme


text:
i onda rekoh kralju: “Ako je kralju milo, neka mi da popratno pismo za namjesnike s one strane rijeke, da me puste proći dok ne dođem u Judeju


text:
i pismo za Asafa, kraljevskog čuvara šume, da mi da drva da napravim vrata za tvrđavu, za Hram, za gradski zid i za kuću u koju ću ući.” I to mi kralj dade jer je milostiva ruka mojega Boga bila nada mnom.


text:
Kad dođoh k namjesnicima s one strane rijeke, predadoh im kraljevska popratna pisma. A kralj posla sa mnom stotnike i konjanike.


text:
Kad to čuše Sanbalat, Horonjanin, i Tobija, sluga Amonac, bilo im je vrlo mrsko da je došao netko da se pobrine za dobro Izrćlove djece.


text:
Tada ustadoh noću s nekoliko ljudi, a da ne kazah nikomu što mi je moj Bog nadahnuo da učinim za Jeruzalem. I ne imadoh nikakve životinje uza se osim životinje na kojoj sam jahao.


text:
Tako iziđoh noću na dolinska vrata uz zmajevski izvor prema gnojnim vratima. Pritom razgledah jeruzalemski zid koji je ležao u ruševinama i njegova vrata koja su bila spaljena ognjem.


text:
Onda odjahah dalje k izvorskim vratima i kraljevskom jezeru. Tamo nije više bilo mjesta da prođe životinja na kojoj sam sjedio.


text:
Zato sam još noću jahao dolinom i dalje razgledavao zidine. Kad sam bio opet došao k dolinskim vratima, vratih se kući.


text:
A predstojnici nisu znali kamo sam bio išao i što sam bio radio. Jer do tada nisam bio ništa rekao ni Judejcima, ni svećenicima, ni knezovima, ni predstojnicima, ni drugima, koji su morali biti zaposleni na gradnji.


text:
A sada im rekoh: “Vidite nevolju u kojoj se nalazimo. Jeruzalem leži u ruševinama, njegova su vrata spaljena. Hajdemo opet zidati jeruzalemski zid da više ne budemo na porugu.”


text:
Tada im kazah kako je milostivo bila nada mnom ruka moga Boga i što mi je bio rekao kralj. Onda mi rekoše: “Hajdemo zidati!” I odvažno staviše ruku na dobro djelo.


text:
Kad to čuše Sanbalat, Horonac, i Tobija, sluga Amonac, i Arapin Gešem, rugali su nam se, podsmjehivali nam se i prijetili nam: “Što to radite? Da se ne ćete opet pobuniti protiv kralja?”


text:
Ja im odgovorih: “Bog nebeski će dati pa ćemo uspjeti. A mi, njegove sluge, ostadosmo i zidamo. Vi nemate ni dijela, ni prava, ni spomena u Jeruzalemu.”


text:
I tako ustadoše veliki svećenik Elijašib i njegovi drugovi, svećenici, i sazidaše ovčja vrata. Posvetiše ih i staviše im krila. Tada su zidali dalje do kule Meaha, posvetiše je, i zidali su dalje do Hananelove kule.


text:
Riblja su vrata zidali Hasnanini sinovi. Oni ih obložiše drvetom i staviše im krila, brave i prijevornice.


text:
Do njih je popravljao Merimot, Urijin sin, Hakusov unuk. Do njega je popravljao Mešulam, Berekjin sin, Mešezabelov unuk. Do njega je popravljao Sadok, Baanin sin.


text:
Do njega su popravljali Tekoanci. Ali njihove poglavice ne sagnuše svoj vrat pod službu svojih nadzornika.


text:
Vrata staroga grada popravljali su Jojada, Paseahov sin, i Mešulam, Besodijin sin. Oni ih obložiše drvetom, staviše im krila, brave i prijevornice.


text:
Do njih su popravljali: Gibeonjanin Melatja, Meronoćanin Jadon, ljudi iz Gibeona i Mispe do stolice namjesnika s one strane rijeke;"


text:
do njih Uziel, Harhajin sin, zlatar; do njega Hananija, jedan od pomastarâ. Oni obzidaše Jeruzalem do širokoga zida."


text:
Do njih je popravljao Refaja, Hurov sin, predstojnik nad jednom polovinom vanjskoga kotara Jeruzalema;"


text:
Do njih je popravljao Šalum, Halohešov sin, predstojnik druge polovine vanjskoga kotara Jeruzalema, uz pomoć sestrinskih gradova, koji su bili pod njim.


text:
Dolinska vrata popravljali su Hanum i stanovnici Zanoaha. Oni ih sagradiše i staviše im krila i brave i prijevornice. Usto sazidaše još tisuću lakata zida do gnojnih vrata.


text:
Gnojna vrata popravljao je Malkija, Rekabov sin, predstojnik bethakeremskog kotara. On ih sagradi i stavi im krila i brave i prijevornice.


text:
Izvorska vrata popravljao je Šalum, Kol-Hozeov sin, predstojnik kotara u Mispi. On ih sagradi, pokri ih i stavi im brave i prijevornice. Također sagradi zid kod šiloahskog ribnjaka, uz kraljevski vrt do stepenica što silaze iz Davidova grada.


text:
Za njim je popravljao Nehemija, Azbukov sin, predstojnik jedne polovine betsurskoga kotara, do Davidovih grobova i do ribnjaka što je tamo pravljen, i onda do junačke kuće.


text:
Za njim su popravljali: leviti Rehum, Banijev sin, do njega Hašabja, predstojnik polovine kotara keilskoga;"


text:
do njega je popravljao Ezer, Ješuin sin, predstojnik Mispe, daljnji komad uzduž uzlaza k oružanici na uglu.


text:
Do njega je popravljao na gori Baruk, Zabajev sin, drugi komad od ugla do vrata kuće velikoga svećenika Elijašiba.


text:
Do njega je popravljao Meremot, Urijin sin, Hakosov unuk, daljnji komad od vrata Elijašibove kuće do kraja Elijašibove kuće.


text:
Onda su popravljali Benjamin i Hašub, uzduž svoje kuće, i za njima Azarja, Maasejin sin, Ananijin unuk, uz svoju kuću.


text:
Palal, Uzajev sin, popravljao je prema savitku i kuli što se izdiže visoko na gornjem dijelu kraljevske palače, kod tamničkoga trijema. Za njim je popravljao Pedaja, Parošev sin


text:
Onda je popravljao Sadok, Imerov sin, pred svojom kućom; za njim Šemaja, Šekanijin sin, čuvar istočnih vrata."


text:
Za njim su popravljali Hananija, Šelemjin sin, i Hanun, šesti Salafov sin, daljnji komad. Potom je popravljao Mešulam, Berekjin sin, pred svojom poslovnicom.


text:
Onda je popravljao Malkija, zlatar, do natinejske i tržarske kuće, stražarskih vrata i do gornje dvorane na uglu.


text:
i rekao im pred svojim suplemenicima i pred samarijskim narodom: “Što rade ti nemoćni Judejci? Hoće li im se volja ispuniti? Hoće li žrtvovati i jednoga dana završiti? Hoće li iz ruševina privesti u život kamenje koje je ipak spaljeno?”


text:
Tada reče Amonac Tobija koji je stajao uz njega: “Pusti, neka zidaju! Da iskoči lisica, razvalit će im na komade njihov kameni zid.”


text:
čuj, Bože naš, kako smo postali ruglo. Obrati njihovo ruganje na njihovu glavu i daj da budu u zemlji robovi prezira!


text:
Ne oprosti im njihova bezakonja! Neka im se grijeh ne izbriše pred tobom! Jer su jade zadali onima koji grade.


text:
A mi smo dalje zidali zid i sav je zid bio popravljen do pola visine. Otamo je narod crpio volju za rad.


text:
Kad čuše Sanbalat, Tobija i Arapi, Amonci i Ašdođani da je napredovalo popravljanje jeruzalemskih zidina i da se počelo zatvarati što je bilo provaljeno, vrlo se razgnjeviše.


text:
A Judejci izjaviše: “Klonula je snaga nosiocima i veoma je mnogo podrtina. Nismo u stanju dalje zidati zid.”


text:
A naši protivnici rekoše: “Ne će doznati ni opaziti dok ne dođemo među njih, pobijemo ih i prekinemo gradnju.”


text:
I kad dođoše Judejci koji su stanovali u njihovoj blizini, kazaše nam deset puta iz svih mjesta: “Vi se morate vratiti k nama”,


text:
onda ja na mjestima dublje položenim iza zida, gdje je bilo slobodne zemlje, namjestih narod po obiteljima s njihovim mačevima, kopljima i lukovima.


text:
Kad sam ga bio razgledao, rekoh starješinama, predstojnicima i ostalom narodu: “Ne bojte ih se! Mislite na Gospodina, velikoga i strašnoga, i borite se za svoju braću, sinove i kćeri, za svoje žene i kuće!”


text:
Kad čuše naši neprijatelji da smo bili doznali i da je Bog bio razbio njihovu namjeru, mogli smo se opet vratiti k zidu, svaki na svoj posao.


text:
Od onoga dana bila je samo jedna polovina mojih momaka zaposlena na gradnji, druga je polovina nosila koplje i štit, luk i oklop. Iza svega judejskoga naroda stajali su knezovi.


text:
I oni koji su zidali zid i oni koji su nosili teret bili su naoružani. Jednom su rukom radili, a druga je držala oružje.


text:
Svaki od onih koji su bili zaposleni na gradnji imao je mač pripasan uz bok i tako je zidao. Trubač je stajao uza me.


text:
Starješinama, predstojnicima i ostalom narodu dadoh ovaj naputak: “Posao je velik i dug, a mi smo razdijeljeni po zidu, daleko jedan od drugoga.


text:
Još zapovjedih tada narodu: “Svaki sa svojim slugom neka noći u Jeruzalemu, da bi nam noću stražarili, a danju radili!”


text:
Ja, moja braća, moji momci i stražari koji su mi bili dodijeljeni, nismo svlačili sa sebe svojih haljina. Svaki je imao spremno svoje oružje.


text:
Tada podigoše ljudi iz naroda, zajedno sa svojim ženama, teške optužbe protiv svojih judejskih suplemenika.


text:
Drugi rekoše: “Morali smo založiti svoja polja, vinograde i kuće. Mi hoćemo imati žita u ovoj gladi!”


text:
A mi smo od jednakoga mesa i krvi kao naši suplemenici. Naša su djeca isto tako dobra kao njihova djeca. A ipak moramo svoje sinove i kćeri davati u ropstvo. Neke naše kćeri već su postale robinje, a mi ne možemo ništa učiniti protiv toga. Jer naša polja i vinogradi pripadaju drugima.”


text:
Odlučih ukoriti starješine i predstojnike i reći im: “Vi lihvarite svoje zemljake!” I sazvah veliku narodnu skupštinu protiv njih


text:
i rekoh im: “Mi otkupismo, kad god mogosmo, svoje judejske zemljake što su bili prodani poganskim narodima. A vi sad sami prodajete svoje zemljake. Štoviše, prodaju se nama samima.” Oni su šutjeli i nisu znali ništa odgovoriti.


text:
Ja nastavih: “To što činite nije pravo. Ne treba li vam hoditi u strahu Boga našega, da nam se ne rugaju naši poganski neprijatelji?


text:
Vratite im još danas njihova polja, vinograde, maslinike i kuće i otpustite im kamatu za novac, žito, vino i ulje, koju potražujete!”


text:
Oni odgovoriše: “To ćemo vratiti i ne ćemo ništa iskati od njih! Učinit ćemo kako tražiš.” Tada pozvah svećenike i dadoh ih zakleti da će učiniti po svome obećanju.


text:
Istresoh svoja njedra i rekoh: “Ovako neka istrese Bog svakoga iz njegove kuće i posjeda koji ne ispuni svog obećanja! Upravo ovako neka se istrese i isprazni!” Sva općina povika: “Neka bude tako!” i hvalila je Gospodina. I sav je narod činio kako je bio zaključio.


text:
Uostalom, od onoga vremena kad mi kralj naloži da budem namjesnik u Judeji ? od dvadesete do trideset i druge godine vladanja kralja Artakserksa, dvanćst godina ? ja sa svojom braćom ne jedoh upraviteljske hrane.


text:
Prijašnji namjesnici, moji prethodnici, bili su narodu težak teret. Uzimali su od njih za jelo i vino svaki dan četrdeset šekela srebra. I područni njihovi činovnici tlačili su narod. Ja tako nisam činio zbog straha pred Bogom.


text:
I oko građenja zida radio sam s drugima, a nismo bili stekli zemljišta, i svi moji ljudi bili su skupa ondje na poslu.


text:
Usto su jeli za mojim stolom Judejci koji su imali predstojničku službu ? bilo ih je sto i pedeset ljudi ? oni što su dolazili k nama iz okolnih naroda.


text:
Svagdanji potrošak: jedno govedo, šest izabranih ovaca i perad svake vrste išao je na moj račun. I svakih deset dana davalo se svakojakog vina u izobilju. A opet nisam iskao hranu što mi je pripadala kao namjesniku, jer je narod bio teško opterećen radom.


text:
Kad dođe do ušiju Sanbalatu, Tobiji i Arapinu Gešemu te ostalim našim neprijateljima da sam sazidao zidine i da nije ostalo u njemu ništa provaljeno ? ipak dotad nisam bio namjestio krila na vratima ?


text:
poslaše Sanbalat i Gešem k meni i poručiše mi: “Dođi, održat ćemo sastanak u jednom selu u ononskoj ravnici!” A oni su mislili zlo po me.


text:
Ja im stoga poslah glasnike i poručih: “U velikom sam poslu i zato ne mogu doći. Posao bi stao kad bih ga pustio i došao k vama.”


text:
U njemu je bilo pisano: “Ide glas među narodima ? i Gešem to potvrđuje ? da vi, ti i Judejci, snujete bunu: zato opet zidaš zid. Ti sam da hoćeš postati njihov kralj i tako nešto.


text:
I da si postavio proroke koji će te u Jeruzalemu proglasiti judejskim kraljem. I takvi glasovi doći će kralju do ušiju. Zato dođi da se dogovorimo.”


text:
Svi nas oni naime htjedoše uplašiti jer su se nadali da ćemo onda odustati od posla, tako da ne bude završen. “Ali sad ojačaj moje ruke!”


text:
Jednoga dana morao sam otići u kuću Šemaji, sinu Delaje, Mehetabelova sina, koji se bio tamo zatvorio. On mi predloži: “Otiđimo zajedno u Božji Hram, u unutrašnjost Hrama i zaključajmo hramska vrata! Doći će naime da te ubiju.”


text:
Ali ja odvratih: “Zar da čovjek kakav sam ja bježi? Kako bi netko poput mene mogao ići u Hram i ostati živ? Ne idem tamo.”


text:
Spoznah da ga Bog nije bio poslao, nego da je Božju riječ meni upravio samo zato jer su ga bili potkupili Tobija i Sanbalat.


text:
On je naime bio potkupljen da me uplaši i da onako učinim i tako sagriješim. To bi onda njima poslužilo za zlo ogovaranje, da me ozloglase.


text:
Naplati, Bože moj, Tobiji i Sanbalatu ta njihova djela i proročici Noadji i ostalim prorocima koji me htjedoše uplašiti!


text:
Kad čuše to svi naši neprijatelji, uplašiše se svi narodi oko nas i bili su vrlo potišteni. Jer spoznaše da je naš Bog učinio to djelo.


text:
U Judeji ih je naime bilo mnogo koji su mu se bili obvezali zakletvom; jer je on bio zet Šekanije, Arahova sina. Njegov sin Johanan bio se oženio kćerkom Mešulama, Berekjina sina."


text:
I govorili su preda mnom o dobrim njegovim osobinama i javljali mu moje izjave. I Tobija je slao pisma da me uplaši.


text:
Kad je bio zid sazidan i kad sam bio namjestio vrata, bili su postavljeni vratari, pjevači i leviti.


text:
Svojemu bratu Hananiju i gradskom stotniku Hananiji povjerih vrhovno zapovjedništvo nad Jeruzalemom; jer je bio pouzdan, bogobojazan čovjek više nego mnogi drugi."


text:
Zapovjedih im: “Jeruzalemska vrata ne smiju se otvarati dok sunce ne ogrije. U njihovoj prisutnosti moraju se vrata zaključati i zakračunati. Neka se postave stražari i od jeruzalemskih stanovnika, po jedan kao stražar pred svojom kućom.”


text:
Doduše, bio je grad prostran i velik, ali je u njemu stanovalo samo malo ljudi. Mnoge kuće nisu još bile sagrađene.


text:
Tada mi dade Bog u srce te sabrah starješine i predstojnike i narod, da se izbroje po plemenima. Pritom nađoh plemenski popis onih koji su se bili najprije vratili iz ropstva i u njemu zapisano:


text:
Ovo su ljudi iz ove pokrajine što se vratiše iz ropstva i progonstva u koje ih je nekoć bio odveo Nabukodonozor, babilonski kralj, u progonstvo u Babilon, i sada se vratiše u Jeruzalem i Judeju, svaki u svoj grad.


text:
Oni dođoše pod vodstvom Zerubabela, Ješue, Nehemije, Azarije, Raamje, Nahamanija, Mordokaja, Bilšana, Mispereta, Bigvaja, Nehuma i Baane. Ovo je broj ljudi iz naroda Izrćlova:


text:
Vratari: sto trideset i osam Šalumovih, Aterovih, Talmonovih, Akubovih, Hatitinih i Šobajevih potomaka.


text:
Sljedeći koji se vratiše iz Tel Melaha, Tel Harše, Keruba, Adona i Imera nisu mogli dokazati da je njihova obitelj i njihov rod izrćlski:


text:
od svećenika: potomci Hobajini, Hakosovi i Barzilaja, koji se bio oženio jednom od kćeri Gileađanina Barzilaja i bio prozvan njihovim imenom.


text:
Oni su bili tražili svoju rodovnicu. Kako je nisu mogli naći, bili su privremeno isključeni iz svećenstva.


text:
osim slugu i sluškinja, kojih je bilo sedam tisuća tri stotine trideset i sedam. K tomu dolazi još dvjesta četrdeset i pet pjevača i pjevačica.


text:
Poneki od obiteljskih glavara dadoše priloge za gradnju. Namjesnik darova u riznicu tisuću darika zlata, pedeset zdjelica, pet stotina i trideset svećeničkih haljina.


text:
Od obiteljskih glavara dadoše neki u riznicu za gradnju dvadeset tisuća darika zlata i dvije tisuće i dvjesta mina srebra.


text:
Ono što je dao ostali narod iznosilo je dvadeset tisuća darika zlata i dvije tisuće mina srebra i šezdeset i sedam svećeničkih haljina.


text:
I tako se naseliše svećenici i leviti, vratari, pjevači, ljudi iz naroda, netinci i sav Izrćl u svojim gradovima. Kad dođe sedmi mjesec i kad su Izrćlci boravili u svojim gradovima ?


text:
tada se sabra sav narod jednodušno na slobodnom trgu pred vodenim vratima. Oni zatražiše od književnika Ezre da donese knjigu Mojsijeva Zakona, što ga je bio dao Gospodin Izrćlovim sinovima.


text:
Svećenik Ezra donese Zakon prvoga dana sedmoga mjeseca pred skupštinu, pred ljude i žene, i sve koji su ga mogli razumjeti.


text:
Od jutra do podne čitao je on iz njega na trgu pred vodenim vratima ljudima i ženama i svima koji su mogli razumjeti. Sav je narod slušao čitanje zakonske knjige.


text:
Književnik Ezra stajao je pritom na podu od drveta, što su ga bili napravili za tu prigodu. Uz njega s desne strane stajali su Matitja, Šema, Anaja, Urija, Hilkija i Maaseja; s lijeve strane Pedaja, Mišćl, Malkija, Hašum, Hašbadana, Zaharija i Mešulam."


text:
Ezra otvori knjigu pred očima svega naroda; jer je bio iznad svega naroda. Kad ju je bio otvorio, ustade sav narod."


text:
I Ezra reče molitvu hvale u čast Gospodinu, Bogu velikomu. Sav narod odgovori: “Amen, amen!” I podigoše svoje ruke, prignuše se tada i pokloniše se Gospodinu licem do zemlje.


text:
Leviti Ješua, Bani, Šerebja, Jamin, Akub, Šabtaj, Hodija, Maaseja, Kelita, Azarja, Jozabad, Hanan i Pelaja objašnjavali su narodu Zakon, a narod je stajao na svom mjestu.


text:
čitali su iz knjige Božjega zakona dio po dio i objašnjavali smisao, tako da su razumjeli što se čitalo.


text:
Potom Nehemija ? to jest namjesnik ? i Ezra, svećenik i književnik, i leviti koji su poučavali narod rekoše svemu narodu: “Ovaj je dan svet Gospodinu, vašemu Bogu. Ne tugujte i ne plačite!” Sav je narod naime bio udario u plač kad je saslušao sadržaj Zakona.


text:
Tada im reče Nehemija: “Idite, uzmite sebi dobro jelo i dobro piće i pošaljite jedan dio i onima koji ne mogu sebi ništa zgotoviti! Jer je ovaj dan svet našemu Gospodinu. Ne tugujte jer je radost u Gospodinu vaša jakost!”


text:
I ode sav narod da jede i pije, da pošalje dijelove i da proslavi veliki dan radosti. Jer su prihvatili ono što im se bilo kazalo.


text:
Drugi dan skupiše se obiteljski glavari svega naroda i svećenici i leviti kod Ezre, književnika, da uče što stoji u Zakonu.


text:
I nađoše u Zakonu napisano da je Gospodin bio preko Mojsija zapovjedio da Izrćlovi sinovi trebaju boraviti u sjenicama na blagdan u sedmom mjesecu.


text:
Po svim svojim gradovima i u Jeruzalemu morali su proglasiti i objaviti: “Idite van u gore, donesite granja od plemenitih i divljih maslina, od mirta i palmi i drugog lisnatog drveća, da od toga napravite sjenice, kako je napisano!”


text:
I narod iziđe, donese i napravi sebi sjenice na krovovima, u dvorištima, u trijemovima Božjega Hrama, na slobodnom trgu kod vodenih vrata i na trgu kod Efrajimovih vrata.


text:
Sva općina svih koji se vratiše iz ropstva napravi sebi sjenice i boravila je u sjenicama. Od dana Jošue, Nunova sina, do ovoga dana nisu to više bili činili Izrćlovi sinovi. Zato je vladala veoma velika radost.


text:
Svaki dan čitalo se iz knjige Božjega Zakona, od prvoga do posljednjega dana. Svetkovali su blagdan sedam dana. Osmoga dana održaše po propisu svečanu skupštinu.


text:
Dvadeset i četvrtoga dana toga mjeseca skupiše se Izrćlovi sinovi posteći i u kostrijeti i s prahom na glavama.


text:
Nakon što su se čistoplemenski Izrćlovi sinovi bili odvojili od svih tuđinaca, pristupiše i priznaše svoje grijehe i opačine svojih otaca.


text:
Tada se čitalo na mjestu na kojem su stajali, iz knjige Zakona Gospodina, njihova Boga, tri sata. Onda, klanjajući se Gospodinu, svom Bogu, kajali su se tri sata.


text:
Nato leviti Ješua, Bani, Kadmiel, Šebanija, Buni, Šerebja, Bani i Kenani stupiše na povišeno mjesto i zazvaše velikim glasom Gospodina, svojega Boga.


text:
I leviti Ješua, Kadmiel, Bani, Hašabneja, Šerebja, Hodija, Šebanija i Petahja izgovarali su ovu molitvu:    “Ustanite, hvalite Gospodina,  svojega Boga, odvijeka dovijeka!  Neka se slavi tvoje slavno ime,  uzvišeno iznad svake slave i časti!


text:
(I reče Ezra): Ti si jedini Gospodin!  Ti si koji si stvorio nebo,  nebo nad nebesima  sa svom njegovom vojskom,  zemlju i sve što je na njoj  mora sa svim što živi u njima. Svemu tomu daješ ti život. Tebi se klanja nebeska vojska.


text:
Ti si pronašao da je njegovo srce vjerno prema tebi  i sklopio si s njim savez  da ćeš dati njegovim potomcima zemlju Kanaanaca,  Hetita, Amorejaca,  Perižana, Jebusejaca i Girgašana. I ti si držao svoju riječ; jer ti si vjeran.  "


text:
Ti si činio znake i čudesa na faraonu,  na svim njegovim slugama  i na svem narodu njegove zemlje. Jer si znao da su obijesno postupali s njima. Tako si stekao sebi ime,  tako veliko kao što je danas.


text:
Ti si razdijelio more pred njima  te prijeđoše posred mora suhim putem. A njihove progonitelje bacio u dubinu  kao kamen u silne vode.


text:
Tada si sišao dolje na Sinaj,  govorio si s njima s neba  i dao si im pravedne zakone,  pouzdane naputke,  dobre uredbe i zapovijedi.


text:
Ti si im objavio svoju svetu subotu  i dao si im, preko svojega sluge Mojsija,  zapovijedi, odredbe i zakone.


text:
Dao si im kruh s neba kad su bili gladni  i vodu iz stijene kad su bili žedni. Zapovjedio si im da uđu  i zaposjednu zemlju  za koju si bio na zakletvu podigao svoju ruku  da ćeš im je dati.


text:
Ne htjedoše slušati  i nisu se spominjali tvojih čudesa,  što si ih činio za njih. Oni postaše tvrdoglavi,  izabraše sebi poglavara  i htjedoše se vratiti u Egipat, u ropstvo. Ali ti si Bog koji oprašta,  milostiv i milosrdan,  strpljiv i bogat dobrotom. Nisi ih ostavio.


text:
Štoviše, kad oni napraviše  sebi liveno tele i kad rekoše:  Ovo je tvoj Bog  koji te izveo iz Egipta  ? kad počiniše velike hule ?


text:
u prebogatom svom milosrđu  nisi ih ostavio u pustinji. Stup od oblaka nije od njih odstupao  da ih vodi putem danju,  niti ognjeni stup  da im noću osvjetljuje put  kojim su trebali ići.


text:
Dao si im svoj dobri duh  da ih poučava. Nisi uskratio svoje mane od njihovih usta  i vode si im dao u njihovoj žeđi.


text:
četrdeset godina opskrbljivao si ih u pustinji. Nisu trpjeli nikakve oskudice. Njihove haljine ne ostarješe,  i njihove noge ne otekoše.


text:
Dao si im kraljevstva i narode  i odredio si svakomu njegovo područje. Oni zaposjedoše Sihon,  zemlju hešbonskoga kralja i zemlju Oga,  bašanskoga kralja.


text:
Njihovu si djecu umnožio  kao nebeske zvijezde  i uveo si ih u zemlju  za koju si bio rekao njihovim ocima  da će ući u nju i uzeti je u posjed.


text:
Njihova djeca dođoše i zaposjedoše zemlju. Pred njima si oborio  stanovnike zemlje, Kanaance,  i predao si u njihove ruke  kraljeve i narode zemlje,  da čine s njima što ih je volja.


text:
Dobiše tvrde gradove  i rodnu zemlju,  zaposješe mnoge kuće,  pune svakoga dobra,  iskopane studence, vinograde,  maslinike i voćke. Jeli su i nasitiše se i ojačaše,  i plivali su u punini tvojih dobara.


text:
Ali oni postaše uporni u zlu,  pobuniše se protiv tebe  i okrenuše leđa tvojemu Zakonu. Pobiše tvoje proroke,  koji su ih opominjali,  da ih obrate k tebi,  i počiniše velike hule.


text:
Zato si ih davao u ruke njihovim neprijateljima,  da ih oni pritisnu. A kad bi tad u svojoj nevolji povikali tebi,  ti si ih uslišio s neba. Davao si im, u velikom svome milosrđu,  spasitelje koji bi ih izbavljali iz ruku njihovih neprijatelja.


text:
A čim bi otpočinuli,  opet su činili zlo pred tobom. Tada si ih prepuštao  ruci njihovih neprijatelja,  i oni su im vladali. Oni bi tad ponovno povikali k tebi,  i ti si ih uslišio s neba  i često ih izbavljao u velikom svome milosrđu.


text:
Opominjao si ih ozbiljno,  da ih obratiš k svojemu Zakonu. Ali oni ostadoše prkosni,  ne poslušaše tvojih zapovijedi,  i griješili su protiv tvojih zakona,  po kojima živi onaj koji ih vrši. Oni ti uporno pokazaše leđa,  bili su prkosna srca i nisu slušali.


text:
Trpio si ih mnoge godine  i opominjao ih svojim duhom  preko svojih proroka. Ali ne poslušaše. Tada si ih dao u ruke narodima zemalja.


text:
Ali u prevelikom svom milosrđu  nisi dao da posve propadnu. Nisi ih ostavio,  jer si Bog milostiv i milosrdan.


text:
I sada, Bože naš,  veliki, jaki, strašni Bože,  koji čuvaš premilostivi Savez,  nemoj da je malo pred tobom  sva ta muka koja snađe nas,  naše kraljeve, naše knezove,  naše svećenike, naše proroke,  naše oce i sav tvoj narod  od vremena asirskih kraljeva do danas!


text:
Ni naši kraljevi, knezovi,  svećenici i oci  nisu se držali tvojega Zakona,  nisu marili za tvoje zapovijedi  i opomene koje si im davao.


text:
U svome kraljevstvu  i u punini dobara što si im ih dao,  u prostranoj i rodnoj zemlji  koju si im pridijelio,  nisu ti služili  i nisu se odvratili od svojih zlih djela.


text:
Zato smo danas robovi. U zemlji koju si dao našim ocima,  da uživaju njezine plodove i dobra,  eto u njoj smo mi danas robovi.


text:
Njezin bogati prihod pripada sada kraljevima  koje si postavio nad nama za naše grijehe. Oni gospodare nad našim tjelesima  i nad našom stokom po svojoj volji,  i tako smo mi u velikoj nevolji.”


text:
Na temelju svega toga sklapamo tvrd ugovor i polažemo ga pismeno. Na povelji trebaju stajati imena naših knezova, levita i svećenika.


text:
A ostali narod, svećenici, leviti, vratari, pjevači, netinci, svi koji se odvojiše od naroda zemlje k Božjemu Zakonu, zajedno s njihovim ženama, sinovima i kćerima: svi koji znaju i razumijevaju,


text:
priključuju se tim svojim zemljacima, glavarima. Oni zadaju vjeru i zaklinju se da će hoditi po Božjemu Zakonu koji je izdan preko Mojsija, Božjega sluge, i da će izvršavati i držati se svih zapovijedi Gospodina, našega Boga, i njegovih odredaba i Zakona.


text:
Ne ćemo od naroda zemalja koji donose robu i svakojako žito u subotu na prodaju ništa od toga uzimati u subotu ili u koji drugi sveti dan. Mi ćemo se, nadalje, u sedmoj godini odreći poljskoga prihoda i svakoga potraživanja duga.


text:
Nadalje, uzimamo na se obvezu da dajemo svake godine trećinu šekela kao porez za službu u Hramu svojega Boga:


text:
za postavljene kruhove, za svagdanji prinos i za svagdanju žrtvu paljenicu, za subotne žrtve i žrtve na mlađake, za blagdanske žrtve, za zahvalne žrtve, za žrtve za grijeh, da se očisti Izrćl i za svu službu u Hramu svoga Boga.


text:
Također mi, svećenici, leviti i narod, bacismo ždrijeb zbog nošenja drva, da se donose u Hram našega Boga po obiteljima od godine do godine u određeno vrijeme, da gori na žrtveniku Gospodina, Boga našega, kako je propisano u Zakonu.


text:
I prvine svojih polja i prvine svih plodova od svega drveća donosit ćemo od godine do godine u Gospodnji Hram.


text:
Nadalje se obvezujemo da, po propisu Zakona, svoje prvorođene sinove i prvijence svoje stoke i prvijence svojih goveda i ovaca donosimo za Hram svojega Boga svećenicima koji služe u Hramu Boga našega.


text:
Zatim ćemo najbolje od svojih tjestenina i prinosa i plodova svega drveća, i vino i ulje, donositi svećenicima u sobe Hrama svojega Boga, tako isto desetinu svojih polja levitima. Jer leviti ubiru desetinu po svim mjestima gdje obrađujemo polja.


text:
Svećenici, Aronovi potomci, pratit će levite kad leviti ubiru desetinu. Leviti će onda donositi desetinu od desetine u Hram našega Boga, u sobe spremišta.


text:
U te naime sobe donosili bi sinovi Izrćlovi i leviti prinose žita, vina i ulja. Tamo su se nalazile i svete posude i svećenici u službi, i vratari, i pjevači. ? Tako se ne ćemo pokazati nemarni prema Hramu svojega Boga.


text:
Potom se narodni predstojnici nastaniše u Jeruzalemu. Ostali narod baci ždrijeb da od deset ljudi ždrijebom odaberu jednoga koji se morao naseliti u svetom gradu Jeruzalemu, a ostalih devet desetina ostalo bi u gradovima.


text:
Ovo su glavari kotara koji su se bili naselili u Jeruzalemu i u Judinim gradovima. Svaki se nastani na svojem zemljištu u tim gradovima: Izrćl, svećenici, leviti, netinci i potomci Salomonovih slugu.


text:
U Jeruzalemu se naseliše Judini i Benjaminovi sinovi. Od Judinih sinova: Ataja; on vuče lozu od Uzije, on od Zaharije, on od Amarje, on od Šefatje, on od Mahalalelova iz Faresova potomstva."


text:
Zatim Maaseja; on vuče lozu od Baruha, on od Kol-Hozea, on od Hazaje, on od Adaje, on od Jojariba, on od Zaharije, on od Šelina."


text:
Faresovi potomci, koji su stanovali u Jeruzalemu, imali su svega četiri stotine šezdeset i osam ljudi valjanih za rat.


text:
Sljedeći su Benjaminovi sinovi: Salu; on vuče lozu od Mešulama, on od Joeda, on od Kolaje, on od Maaseja, on od Itiela, on od Ješaje;"


text:
Joel, Zikrijev sin, bio je nadzornik nad njima, i Juda, Hasenuin sin, bio je drugi nadzornik nad gradom.


text:
Seraja, sin Hilkije, sina Mešulama, sina Sadoka, sina Merajota, sina Ahituba, knez Božjega Hrama ,12 i njihova braća što služe u Hramu, svega osam stotina dvadeset i dva; zatim Adaja, sin Jerohama, sina Pelalije, sina Amsija, sina Zaharije, sina Pašhura, sina Malkijina"


text:
i njegova braća, dvjesta četrdeset i dva obiteljska glavara; isto tako Amasaj, sin Azarela, sina Ahzaja, sina Mešilemota, sina Imerova,"


text:
i njihova braća, za rat valjani ljudi, sto dvadeset i osam na broj. Njihov predstojnik bio je Zabdiel, Hagedolimov sin.


text:
zatim Matanija, sin Miheja, sina Zabdijeva, sina Asafova, vođa hvalospjeva, koji je počinjao “Hvalite” u molitvi; i Bakbukja ? drugi između svoje braće ? i Abda, sin Šamue, sina Galala, Jedutunova sina."


text:
Kao vratari bili su: Akub, Talmon i njihova braća, što su stražarili na vratima, svega sto sedamdeset i dva.


text:
Predstojnik levita u Jeruzalemu bio je Uzi, sin Banija, sina Hašabje, sina Matanije, sina Mihejina, iz roda Asafovaca, pjevača, za službu u Božjemu Hramu.


text:
Petahja, Mešezabelov sin, od potomaka Zeraha, Judina sina, bio je kraljev ovlaštenik u svim poslovima s narodom.


text:
Što se onda tiče mjesta s njihovim seoskim kotarima, Judejci su stanovali u Kirjat Haarbi i njezinim zaseocima, u Dibonu i njezinim zaseocima, u Jekabseelu i njegovim selima,


text:
Zanoahu, Adulamu i njihovim selima, u Lakišu i seoskom kotaru, u Azeki i njezinim zaseocima. Oni su se bili naselili od Beer Šebe do doline Hinoma.


text:
Ovo su svećenici i leviti koji dođoše sa Zorobabelom, Šealtielovim sinom, i s Ješuom: Seraja, Jeremija, Ezra,


text:
Leviti su bili Ješua, Binuj, Kadmiel, Šerebja, Juda i Matanija. On i njegovi drugovi vodili su hvalospjev.


text:
U vrijeme Jojakimovo bili su sljedeći svećenici obiteljski glavari: od Serajine obitelji Meraja, od Jeremijine Hananja,


text:
Od levitâ bili su popisani obiteljski glavari u vrijeme Elijašiba, Jojade, Johanana i Jadue, a od svećenika pod vladom Perzijanca Darija.


text:
Od levita bili su popisani obiteljski glavari u knjizi Ljetopisa do vremena Johanana, Elijašibova potomka.


text:
Glavari levita bili su Hašabja, Šerebja i Ješua, Binuj, Kadmielov sin; zatim njihovi drugovi koji su stajali prema njima da po zapovijedi Davida, Božjega čovjeka, izmjenjujući se jedan odjel s drugim, pjevaju hvalospjeve i slavopjeve."


text:
Matanija, Bakbukja, Obadja, Mešulam, Talmon, Akub bili su vratari i stražarili su kod spremištâ na vratima.


text:
Ovi su bili suvremenici Jojakima, sina Ješue, Josadakova sina, i suvremenici namjesnika Nehemije i književnika i svećenika Ezre.


text:
Kod posvete jeruzalemskih zidina tražili su levite iz svih njihovih mjesta i dovedoše ih u Jeruzalem da proslave posvetu u svečanoj radosti, hvalom i pjesmama, uz cimbale, harfe i citare.


text:
iz Bet Hagilgala i iz gepskih i azmavetskih krajeva. Pjevači su naime bili sebi sagradili sela oko Jeruzalema.


text:
dadoh da Judini knezovi uziđu na zid i postavih dva velika pjevačka zbora. Jedan je od njih otišao po zidu nadesno, ka gnojnim vratima.


text:
i od svećenika s trubama Zaharija, sin Jonatana, sina Šemaje, sina Matanije, sina Mikaje, sina Zakura, sina Asafova


text:
i njegovi drugovi Šemaja, Azarel, Milalajem, Gilalajem, Maajem, Netanel, Juda i Hananija i to s glazbalima Davida, Božjega čovjeka. Književnik Ezra išao je pred njima.


text:
Tako su išli k izvorskim vratima, tada uz stube Davidova grada, pokraj Davidove palače, kuda se ide na zid, i pošli su onda dalje do vodenih vrata na istoku.


text:
Drugi je zbor išao nalijevo. Pošao sam za njim s polovicom naroda gore po zidu, pokraj pećske kule do širokoga zida,


text:
zatim pokraj Efrajimovih vrata i vrata staroga grada, pokraj ribljih vrata, Hananelove kule i kule Meaha, pa do ovčjih vrata. Stadoše kod tamničkih vrata.


text:
i Maaseja, Šemaja, Eleazar, Uzi, Johanan, Malkija, Elam i Ezer. Pjevači su pjevali pod Jizrahjinim vodstvom.


text:
Prinesoše velike žrtve klanice toga dana i veselili su se jer im je Bog bio pripravio veliku radost. I žene i djeca su se veselili. Nadaleko se čulo veselje Jeruzalema.


text:
Toga su dana bili postavljeni nadzornici za spremnice što su služile kao žitnice za prinose, prvine i desetine, da se u njih skupljaju po poljskim granicama pojedinih gradova zakonite daće za svećenike i levite. Judejci su se radovali svećenicima i levitima koji su vršili službu.


text:
Oni su izvršavali službu svog Boga i službu očišćenja, isto tako pjevači i vratari; po propisu Davida i njegova sina Salomona."


text:
Jer već otprije, u Davidove i Asafove dane, bilo je predstojnika nad pjevačima i nad hvalospjevima i slavopjevima u čast Bogu.


text:
Sav Izrćl u Zerubabelovo i Nehemijino vrijeme davao je svaki dan pristojbe pjevačima i vratarima. Darivali su i levitima svete darove, a leviti bi davali svete desetine Aronovim sinovima.


text:
U ono vrijeme čitalo se narodu iz Mojsijeve knjige. I u njoj se nađe napisano da ne smije nikada biti primljen u Božju općinu Amonac i Moabac,


text:
jer oni nisu bili izišli ususret Izrćlovim sinovima s kruhom i vodom, nego su unajmili Bileama da ih prokune. Ali naš Bog obrati onu kletvu u blagoslov.


text:
bio mu je uredio veliku sobu, gdje su prije bili spremali žrtvene darove, kâd, posuđe, desetinu od žita, vina i ulja, pristojbe za levite, pjevače i vratare i prinose za svećenike.


text:
Dok se to zbivalo, nisam bio u Jeruzalemu; jer trideset i druge godine vladavine Artakserksa, babilonskoga kralja, bio sam otišao kralju. Poslije nekog vremena zamolih kralja za dopust"


text:
i vratih se u Jeruzalem. Tada vidjeh zlo što ga je bio učinio Elijašib u korist Tobije, kad mu uredi sobu u trijemu Božjega Hrama.


text:
i zapovjedih da se očiste sobe i onda da se u njih opet unese posuđe Božjega Hrama, žrtveni dar i kâd.


text:
Također doznah da se levitima nije bio davao njihov dio te da su bili otišli svojim kućama, i leviti, i pjevači koji su morali vršiti službu.


text:
Prekorih predstojnike i upitah ih: “Zašto je Božji Hram ostavljen?” Nato one opet sabrah i postavih ih na njihova mjesta.


text:
Za nadzornike nad spremnicima postavih svećenika Šelemju, književnika Sadoka i Pedaju od levita, i za pomoć njima Hanana, sina Zakura, Matanijina sina. Jer ih se je smatralo ljudima pouzdanima. Zato je bio njima povjeren posao da dijele svojim drugovima.


text:
U one dane vidjeh u Judeji gdje gaze u kacama u subotu, nose snopove, tovare na magarce vino, grožđe, smokve i svakovrsne druge terete i to dovode u Jeruzalem u subotu. I opomenuh ih da na taj dan ne prodaju živežnih namirnica.


text:
I Tirci, što su stanovali tamo, donosili bi ribe i svakovrsnu robu, i prodavali u subotu Judejcima i u Jeruzalemu.


text:
Nisu li to činili naši oci i nije li naš Bog pustio na nas i na ovaj grad sve ono zlo? Hoćete li još veći gnjev navaliti na Izrćla, kad oskvrnjujete subotu?”


text:
I čim bi se, uoči subote, smrklo na vratima Jeruzalema, zapovjedih da se zatvore sva vrata, i naredih da se ne otvaraju do poslije subote. I postavih nekoliko svojih ljudi na vratima, da se ne unosi nikakav teret u subotu.


text:
Opomenuh ih i rekoh im: “Zašto noćite pred zidom? Ako još jednom to učinite, stavit ću ruku na vas.” Otada nisu više dolazili u subotu.


text:
Onda zapovjedih levitima da se očiste i da dođu kako bi čuvali vrata, da bi se subota držala sveto. I za to me se spomeni, Bože, i poštedi me po svom velikom milosrđu!


text:
Njihova su djeca govorila napola ašdodski. Nisu znali govoriti judejski, nego su govorili jezikom dotičnoga naroda.


text:
Prekorih ih, prokleh ih, neke od njih istukoh i nalupah i zakleh ih Bogom: “Ne dajte ipak svojih kćeri njihovim sinovima i ne uzimajte nijedne od njihovih kćeri za svoje sinove i za sebe!


text:
Nije li tako sagriješio Salomon, Izrćlov kralj? Među svim mnogim narodima nije bilo kralja njemu ravna. Bio je ljubimac svoga Boga i Bog ga je učinio kraljem nad svim Izrćlom. Pa opet ga navedoše na grijeh žene tuđinke.


text:
Od sinova Jojade, sina Elijašiba, velikog svećenika, bio je jedan zet Sanbalatu, Horonjaninu. Ja ga odstranih iz svoje blizine.


text:
Ja ih očistih od svega poganskoga i uredih službene dužnosti svećenika i levita za svakoga pojedinoga.


text:
[(A.1) četvrte godine Ptolemejeva kraljevanja donesoše Dositej, koji se predstavljao kao svećenik iz Levijeva plemena, i njegov sin Ptolemej ovo pismo za Purim. Oni izjaviše da ga je preveo Lizimah, Ptolemejev sin, iz Jeruzalema. (A.2) Druge godine kraljevanja velikoga kralja Ahasvera, prvoga nisana, usni san Mordokaj, sin Jaira, sina Šimejeva, Kišova sina. (A.3) On je bio Judejac iz Benjaminova plemena koji je stanovao u gradu Suzi, ugledan čovjek i jedan od prvih činovnika na kraljevskom dvoru. (A.4) On je pripadao zarobljenicima što ih je iz Jeruzalema bio odveo Nabukodonozor, babilonski kralj, zajedno s Jekonijom, Judinim kraljem. (A.5) Ovo je bio njegov san:  Začuše se glasna vika i buka, gromovi i potres, i velika zabuna bila je na zemlji. (A.6) Tada se postaviše jedan prema drugome dva velika zmaja spremna za boj. (A.7) Na njihovu viku razdražiše se svi narodi, kako bi se borili protiv naroda pravednika. (A.8) Tada dođe taman dan, pun pogibelji, tjeskobe i nevolje, i silne propasti za zemlju. (A.9) Narod pravednika bijaše zbunjen. Bojao se svoje propasti i spremao se na smrt. (A.10) Zavapi k Bogu, i na njegov vapaj naraste mali izvor na silnu rijeku sa silnom i mnogom vodom. (A.11) Svjetlost i sunce pokazaše se opet. Niski se uzvisiše i uništiše ugledne. (A.12) Kad je to bio gledao i kad se probudio, Mordokaj je razmišljao o tome što Bog hoće učiniti. Jednako mu je to bilo na pameti i rado je htio još te noći imati potpunu jasnoću. (B.1) Mordokaj je spavao u palači zajedno s Gabatom i Tarom, dvojicom kraljevih dvorana koji su trebali čuvati palaču. (B.2) Tako je on čuo za njihove planove, ispitivao njihove namjere i saznao da rade o glavi kralju Artakserksu. I javi to kralju. (B.3) Kralj presluša obojicu dvorana, pa kad priznaše, bili su smaknuti. (B.4) Kralj taj slučaj dade zapisati u dnevnik i Mordokaj napisa o tome izvještaj. (B.5) Tada kralj prenese na Mordokaja službu u palači i nadari ga za njegovo djelo. (B.6) Ali Haman, Hamdatin sin, lažac, koji je bio kod kralja vrlo ugledan, dade se na to da Mordokaja i njegov narod upropasti kako bi se osvetio za onu dvojicu dvorana koji su bili pogubljeni.]  Bilo je u dane Ahasvera, onoga Ahasvera koji je vladao od Indije do Etiopije nad sto dvadeset i sedam pokrajina.


text:
treće godine svoga vladanja, priredi gozbu za sve svoje knezove i činovnike, na kojoj se kod njega nađoše vojni zapovjednici Perzijanaca i Medijanaca s vlastelinima i pokrajinskim upraviteljima.


text:
Pritom je pokazivao svoje bogatstvo, svoju kraljevsku slavu, svoju sjajnu veličinu mnogo dana: sto i osamdeset dana.


text:
Kad su bili završili ti dani, priredi kralj za sav narod, koji je bio u Suzi, od velikoga do maloga, sedmodnevnu svečanu gozbu u trijemu vrta koji je ležao do kraljevske palače.


text:
Zavjese od bijela pamuka i ljubičasta skrleta bile su obješene vrpcama od beza i crvena grimiza o srebrne karike na mramornim stupovima. Na podu, koji je bio od alabastera, bijela i tamna mramora i od sedefasta kamena, stajali su zlatom i srebrom izvezeni jastuci za počinak.


text:
Piće se davalo u zlatnim posudama. Svaka je posuda bila različita. Vina je bilo u izobilju, po kraljevoj darežljivosti.


text:
I po kraljevu naputku nikoga se nije smjelo tjerati na piće. Jer je kralj bio zapovjedio svim svojim kućnim upraviteljima da svakome puste na volju.


text:
Sedmoga dana, kad se kralj bio razveselio od vina, zapovjedi on sedmorici dvorana: Mehumanu, Bizeti, Harboni, Bigti, Abagti, Zetaru i Karkasu, koji su dvorili pred kraljem Ahasverom,


text:
neka dovedu kraljicu Vašti pred kralja pod kraljevskom krunom, da pokaže narodima i knezovima njezinu ljepotu, jer joj je pojava bila sjajna.


text:
Ali kraljica Vašti ne htjede se pojaviti na kraljevu zapovijed, koju joj donesoše dvorani. Zato se kralj vrlo razgnjevi, i njegov se gnjev raspali u njemu.


text:
Tada kralj upita mudrace, koji su se razumjeli u povijest. Jer je kralj običavao predlagati sve svoje stvari vještacima u zakonu i pravu,


text:
koji su mu bili najbliži, a to su bili: Karsena, Šetar, Admata, Taršiš, Mares, Marsena i Memukan, sedam uglednih Perzijanaca i Medijanaca, koji su imali slobodan pristup kralju i prvo mjesto u kraljevstvu.


text:
On ih upita: “Kako se mora po zakonu postupati s kraljicom Vaštijom, kad nije učinila što je zapovjedio kralj Ahasver preko dvorana?”


text:
Memukan odgovori kralju i knezovima: “Nije samo kralju skrivila kraljica Vašti, nego i svim knezovima i narodima koji stanuju u pokrajinama kralja Ahasvera.


text:
Za ponašanje kraljičino doznat će sve žene, i one će prezirati svoje muževe kad se bude pripovijedalo: Kralj je Ahasver zapovjedio kraljici Vašti, da dođe pred njega, a ona nije došla.


text:
Od onoga će se dana perzijske i medijske kneginje, koje čuju kako se ponijela kraljica, jednako ponašati prema svim kraljevim knezovima. Tako ne će biti kraja prkosu i svađi.


text:
Ako je ugodno kralju, neka izda nepromjenljivu kraljevskvu odredbu i neka je unese u zakonik Perzijanaca i Medijanaca: Vašti se ne smije više pojaviti pred kraljem Ahasverom. Njezinu čast kraljice daje kralj drugoj, koja je bolja od nje.


text:
Kad se onda ta kraljeva odredba razglasi po svemu tako prostranom njegovu kraljevstvu, tada će sve žene plemenitaške i pučanke iskazivati dužnu čast svojim muževima.”


text:
On razasla pisma po svim kraljevskim pokrajinama, i to u svaku pokrajinu posebnim pismom i svakomu narodu njegovim jezikom: “Svaki muž mora biti gospodar u svojoj kući, pa govorio bilo koji jezik.”


text:
Kad se poslije bio utišao gnjev kralja Ahasvera, on pomisli opet na Vaštiju, na ono, što je bila učinila i što je bilo određeno za nju.


text:
Tada kraljevi dvorani, koji su ga posluživali, predložiše: Neka se potraže kralju najljepše djevojke!


text:
Neka postavi kralj po svim pokrajinama svojega kraljevstva činovnike koji će dovesti sve lijepe djevojke u prijestolnicu Suzu u harem i predati ih na brigu kraljevskome dvoraninu (eunuhu) Hegeju, ženskome čuvaru! Neka im se onda daju pravi ukrasi!


text:
Djevojka koja se svidje kralju, neka bude kraljica umjesto Vaštije! Kralju se svidje taj prijedlog i posluša ga.


text:
U prijestolnici Suzi živio je Judejac po imenu Mordokaj, sin Jaira, sina Šimeja, sina Kišova, iz Benjaminova plemena.


text:
On je bio odveden zajedno sa zarobljenicima iz Jeruzalema, koje je s Jekonijom, Judinim kraljem, u ropstvo odveo babilonski kralj Nabukodonozor.


text:
On je bio hranitelj Hadase, to jest Estere, kćeri svoga strica; ona naime nije više imala oca ni majke. Djevojka je bila lijepa stasa i krasna pa ju je Mordokaj bio uzeo sebi za kćer. "


text:
Kad se bila razglasila kraljeva riječ i njegova odredba, i mnogo je mladih djevojaka bilo dovedeno u prijestolnicu Suzu pod Hegejevu brigu, dođe i Estera u kraljevsku palaču i bi povjerena Hegeju, čuvaru žena.


text:
Kako mu se djevojka svidjela i našla milost u njega, to joj je revno davao najbolje ukrase i dobru hranu. Također joj dade sedam izabranih sluškinja iz kraljevske palače, i davao je prednost njoj i njezinim sluškinjama u ženskoj kući (haremu).


text:
Mordokaj bi dolazio svaki dan pred trijem ženske kuće, da dozna, kako je Estera i što će biti s njom.


text:
Poslije pripremanja koje je trajalo dvanćst mjeseci, kako je bio propis u žena, došao bi red na svaku djevojku da pođe kralju Ahasveru. Tako je dugo trajalo njihovo uljepšavanje: šest mjeseci uljem od smirne i šest mjeseci balzamom i drugim ženskim krasilima.


text:
Tada bi djevojka pošla kralju. Sve što bi zaželjela uzeti sa sobom iz ženske kuće u kraljevsku palaču, dalo bi joj se.


text:
Navečer bi išla, a ujutro bi se vratila u drugu žensku kuću, što je bila pod brigom kraljevskoga dvoranina Šaašgaza, predstojnika kraljevih priležnica. Onda više ne bi išla kralju, osim ako bi to kralj zatražio i pozvao je po imenu.


text:
I kad je Estera, kći Abihajla, Mordokajeva strica, koju je bio uzeo za kćer, bila na redu da pođe kralju, ona ne zaiska ništa, nego što odredi kraljevski dvoranim Hegej, ženski predstojnik. Estera se svidjela svima koji je vidješe.


text:
Tako bi Estera odvedena kralju Ahasveru u kraljevsku palaču desetoga mjeseca, to jest mjeseca tebeta, sedme godine njegova vladanja.


text:
Kralj zamilova Esteru više nego sve druge žene, i ona pridobi njegovu milost i naklonost mimo svih djevojaka. Zato joj stavi kraljevsku krunu na glavu i učini je kraljicom umjesto Vaštije.


text:
Onda učini kralj u čast Esteri veliku gozbu za sve svoje knezove i činovnike, dopusti po pokrajinama otpust poreza i razdijeli darove kraljevskom darežljivošću.


text:
A Estera nije bila kazala svojega roda ni naroda, kao što joj bio zapovjedio Mordokaj. Jer je Estera slušala Mordokajeve naputke upravo kao prije, kad je bila kod njega kao hranjenica.


text:
I u te dane, kad je Mordokaj stajao na vratima kraljevske palače, razljutiše se Bigtan i Tereš, dva kraljeva dvoranina, od vratara, i htjedoše ustati na kralja Ahasvera, da ga pogube.


text:
Kad se istražilo i ustanovilo da je istina, bila su ta dvojica obješena na vješalima, i to se zapisalo u dnevniku za kralja.


text:
Poslije toga podiže kralj Ahasver Hamana, Hamdatina sina iz Agaga, na najvišu čast i dade mu mjesto nad svima knezovima u svojoj okolini.


text:
Svi kraljevi činovnici, što su bili na kraljevskom dvoru, prigibali bi koljeno i padali ničice pred Hamanom; jer je tako kralj bio zapovjedio. Ali Mordokaj nije prigibao koljeno i nije padao ničice."


text:
Ali ih on ne posluša, premda su mu iz dana u dan govorili. I javiše to Hamanu, da vide vrijedi li Mordokajev izgovor, jer im je on bio rekao, da je Judejac.


text:
Ali je mislio da nije vrijedno dizati ruku na samog Mordokaja, jer su mu bili kazali kojemu je narodu Mordokaj pripadao. Tako je Haman nastojao istrijebiti sve Judejce, Mardokajeve zemljake, u cijelom Ahasverovu kraljevstvu.


text:
Prvoga mjeseca, a to je mjesec nisan, dvanćste godine Ahasverova kraljevanja, bacali su pred Hamanom pur, to jest ždrijeb, od dana i od mjeseca do mjeseca, do dvanćstoga mjeseca, a to je mjesec adar.


text:
Tada reče Haman kralju Ahasveru: “Među narodima po svim zemljama tvojega kraljevstva stanuje razasut, a ipak odvojen narod, čiji su zakoni drukčiji od zakona svakoga drugog naroda, i koji ne izvršava kraljeve zapovijedi. Nije dobro za kralja da tako ostane.


text:
Ako je kralju ugodno, neka se izda pismena zapovijed da se (taj narod) istrijebi. Tada mogu izmjeriti deset tisuća talenata srebra rizničarima, da ih prenesu u kraljevske riznice.”


text:
Kralj skine svoj pečatni prsten s ruke i preda ga Hamanu, Hamdatinu sinu iz Agaga, neprijatelju Judejaca.


text:
Trinćstoga dana prvoga mjeseca dozvaše kraljevske pisare i točno prema Hamanovu naputku napisaše pisma kraljevskim satrapima i namjesnicima pojedinih pokrajina i knezovima pojedinih naroda, i to za svaku pokrajinu njezinim pismom i za svaki narod njegovim jezikom. Pisma su bila sastavljena u ime kralja Ahasvera i ovjerena pečatnim kraljevim prstenom.


text:
Tad razaslaše pisma po glasnicima u sve kraljeve pokrajine. Po njima su se morali svi Judejci, mlado i staro, djeca i žene, u jedan dan, trinćstoga dana dvanćstoga mjeseca, to jest mjeseca adara, istrijebiti, pobiti i posmicati, a njihovo se imanje moralo zaplijeniti.


text:
U pismima se kazalo da se oglasi zapovijed po svim pokrajinama, i da se objavi svim narodima, da budu spremni za onaj dan.


text:
čim je zapovijed bila oglašena u prijestolnici Suzi, zaputiše brzo glasnici po kraljevoj zapovijedi. A kralj i Haman imali su gozbu. Međutim je u gradu Suzi vladala velika zabuna.


text:
[(C.1) Pismo ja glasilo ovako: “Veliki kralj Artakserks piše namjesnicima i njima podložnim upraviteljima u sto dvadeset i sedam pokrajina od Indije do Etiopije: (C.2) Kao vladar mnogih naroda i gospodar svega svijeta ne ću se uznositi u veličini svoje vlasti, nego ću nastojati da blago i milostivo vladam, da život svojih podanika zauvijek osiguram od nemira, da kraljevstvu do granica dam prohodne i ugodne ceste i da mu vratim mir za kojim svatko čezne. (C.3) Kad upitah svoje savjetnike kako da se to postigne, Haman, koji je najbliži kralju i odlikuje se mudrošću, nepromjenljivom odanošću, pouzdanošću i vjernošću, (C.4) predloži nam: Među svima narodima na zemlji ima jedan narod koji misli neprijateljski. On se svojim zakonima stalno protivi svim drugim narodima i krši kraljeve odredbe, tako da vlada kraljevstva, koju mi besprijekorno vodimo, ne može doći do mira. (C.5) I razmotrismo i uvidjesmo da jedino taj narod uvijek prema svakome zauzima neprijateljsko stajalište, da živi po tuđim zakonima, da se protivi našim odredbama, da čini najgore zločine i da onemogućuje blagostanje kraljevstva. (C.6) Zato određujemo: Svi koje vam pismeno označi Haman, upravitelj državnih poslova i naš drugi otac, moraju se sa ženom i djetetom četrnćstoga dana dvanćstoga mjeseca adara ove godine posve istrijebiti neprijateljskim mačem bez milosti i milosrđa. (C.7) Tako se moraju odavno i sada opaki ljudi u jedan dan uputiti dolje, u podzemni svijet, i državni poslovi ubuduće moraju ostati uvijek u dobrom redu i bez ometanja.” ] Kad Mordokaj sve to dozna, razdre svoje haljine, odjene se u kostrijet i posu glavu pepelom, pođe tako u grad i stane iza glasa gorko vikati.


text:
I u svim pokrajinama, kamo je god došlo kraljevo pismo i zapovijed, zavlada velika žalost među Judejcima. Oni su postili, plakali i jaukali, i mnogi se odjenuli u kostrijet i posuli se pepelom.


text:
Kad služavke i dvorani dođoše k Esteri i to joj javiše, ona se veoma ražalosti. I posla Mordokaju haljine, da ih odjene i da skine sa sebe žalosnu odjeću. Ali ih on ne primi.


text:
Tada dozva Estera kraljevskoga dvoranina Hataka, koji joj je stajao na službu, i posla ga k Mordokaju, da sazna što to znači i zašto se to događa.


text:
Mordokaj mu ispripovjedi sve što mu se bilo dogodilo i kaza mu za iznos novca koji je Haman bio obećao dati u kraljevu riznicu, da bi se istrijebili Judejci.


text:
I prijepis zapovijedi što je bila proglašena u Suzi, da se Judejci istrijebe, dade mu da je pokaže Esteri i da je obavijesti i potakne neka ode kralju i neka ga zamoli za pomilovanje svojega naroda.


text:
”Sve kraljeve sluge i narod kraljevskih pokrajina znaju da se svaki muškarac ili žena, koji nepozvan stupi u unutarnji kraljev trijem, mora po jednom i istom zakonu pogubiti, i da samo tada ostane na životu ako prema njemu kralj pruži svoje zlatno žezlo. A ja nisam zvana da uđem kralju trideset dana.”


text:
dade Mordokaj poručiti Esteri: “Ne misli da ćeš ti jedina od svih Judejaca spasiti svoj život, jer si u kraljevoj palači.


text:
Jer ako se ti sada zamotaš u šutnju, doći će pomoć i spasenje Judejcima s druge strane. A ti ćeš sa svojom kućom poginuti. Tko zna, nisi li ti upravo zato postala kraljica u ovo vrijeme?”


text:
”Idi, skupi sve Judejce, koji se nalaze u Suzi, i postite za me, tri dana i tri noći ništa ne jedite i ne pijte! I ja ću sa svojim služavkama postiti. Onda ću otići kralju, ako i nije po zakonu. Ako zato poginem, pa neka poginem!”


text:
Treći dan odjene Estera svoje kraljevsko odijelo i ode u unutarnji trijem kraljevske palače, prema kraljevu stanu. Kralj je upravo sjedio na svome kraljevskom prijestolju u kraljevskoj palači, prema ulazu.


text:
Kad kralj vidje kraljicu Esteru u trijemu, nađe ona milost u njega. Kralj pruži prema njoj zlatno žezlo, što ga je držao u svojoj ruci. Estera pristupi i dotače se vrha žezla.3 Tada joj reče kralj: “Što imaš, kraljice Estero? Koja ti ja želja? Ako bi bila i polovina mog kraljevstva, neka ti se da!”


text:
Estera odvrati: “Ako je kralju ugodno, neka dođe kralj s Hamanom danas na gozbu koju sam mu zgotovila!”


text:
Kralj zapovjedi: “Zovnite brže Hamana da se ispuni Esterina želja!” Tako dođoše kralj i Haman na gozbu koju je bila zgotovila Estera.


text:
Kod vina reče kralj Esteri: “Koja ti je molba? Neka ti se da! Koja ti je želja? Ako bi bila i polovina mojega kraljevstva, neka ti se usliši!”


text:
Ako sam našla milost u tvojim očima, kralju, i ako je kralju ugodno da usliši moju molbu i ispuni moju želju, neka onda opet dođe kralj s Hamanom na gozbu, koju ću mu zgotoviti! Sutra ću onda ispuniti kraljevu želju.”


text:
I tako ode Haman u onaj dan otamo veseo i dobre volje. Ali kad Haman vidje Mordokaja na vratima kraljevske palače, a on ne ustade pred njim niti se makne s mjesta, napuni se Haman gnjevom na Mordokaja.


text:
Ali se ipak Haman suzdrži, dok dođe svojoj kući. Tada dozva k sebi svoje prijatelje i svoju ženu Zarešu.


text:
Haman im je pripovijedao o svojem velikom bogatstvu, o mnogim svojim sinovima, i kako ga je visoko počastio kralj i podigao ga iznad knezova i kraljevskih slugu.


text:
Haman je nastavio: “Štoviše kraljica Estera nikoga osim mene ne pozva s kraljem na gozbu koju je bila zgotovila. I za sutra sam opet s kraljem pozvan od nje.


text:
Ali to sve ne vrijedi za me dok god gledam onoga Judejca Mordokaja, kako sjedi na vratima kraljevske palače.”


text:
Tada mu rekoše njegova žena Zareša i svi njegovi prijatelji: “Daj načiniti vješala visoka pedeset lakata i sutra rano reci kralju da na njima bude obješen Mordokaj! Tada možeš veselo poći s kraljem na gozbu.” Prijedlog se svidje Hamanu, i on dade napraviti vješala.


text:
One noći kralj nije mogao spavati. Zato odredi da mu donesu knjigu znamenitih događaja. čitali su ih kralju.


text:
I nađe se zapisano, kako je Mordokaj bio prokazao za Bigatanu i Tereša, dva dvoranina između vratara, koji su gledali kako bi digli ruke na kralja Ahasvera.


text:
Kralj upita: “Koju je čast i koje odlikovanje Mordokaj dobio za to?”  Sluge kraljeve, koje su bile kod njega u službi, odgovoriše: “Nije dobio ništa.”


text:
Tada kralj upita: “Tko je u trijemu?” Haman je bio upravo stupio u unutarnji trijem kraljevske palače, da predloži kralju neka Mordokaj bude obješen na vješala, koja je bio dao napraviti za njega.


text:
Haman dođe, a kralj ga upita: “Što se može učiniti čovjeku kojemu bi kralj htio iskazati osobitu počast?” Haman pomisli u sebi: Koga bi kralj htio osobito počastiti, ako ne mene?


text:
onda treba donijeti kraljevsko odijelo, što ga je kralj već nosio, i dovesti konja, na kojemu je kralj već jahao, i staviti mu na glavu kraljevsku krunu.


text:
I odijelo i konja treba onda dati nekome od najuglednijih kraljevih knezova, i treba odjenuti onog čovjeka kojega kralj hoće počastiti, pa ga provesti na konju po gradskom trgu i vikati pred njim: Ovako biva čovjeku, kojega kralj hoće počastiti!”


text:
Tada reče kralj Hamanu: “Brže uzmi odijelo i konja, kao što si rekao, i učini tako Judejcu Mordokaju, koji sjedi na vratima kraljevske palače! Nemoj izostaviti ništa od svega onoga što si predložio!”


text:
Haman uze odijelo i konja, odjene Mordokaja, provede ga na konju po gradskom trgu vičući pred njim: “Ovako biva čovjeku, kojega kralj hoće počastiti!”


text:
Potom se vrati Mordokaj na vrata kraljevske palače. A Haman brže ode svojoj kući žalostan i pokrivene glave.


text:
I ispripovjedi svojoj ženi Zareši i svim svojim prijateljima što mu se bilo zbilo. Tada mu rekoše njegovi savjetnici i njegova žena Zareša. “Kad je od judejskoga plemena Mordokaj, pred kojim si počeo padati, ne ćeš mu moći odoljeti, nego će te on oboriti.”


text:
Dok su oni još govorili s njim, dođoše kraljevi dvorani i brže odvedoše Hamana na gozbu koju je bila zgotovila kraljica.


text:
reče kralj Esteri opet drugi dan kod vina: “Koja je tvoja molba, kraljice Estero? Neka ti se usliši! Koja je tvoja želja? Kad bi bila i polovina mojega kraljevstva, bit će ispunjena!”


text:
Tada odgovori kraljica Estera: “Ako sam našla u tvojim očima milost, kralju, i ako je ugodno kralju, neka mi pokloni moj život, za koji molim, i moj narod, za koji prosim!


text:
Jer smo prodani, ja i moj narod, da nas istrijebe, pobiju i posmicaju. Kad bismo trebali biti prodani samo kao robovi i ropkinje, bila bih šutjela; ali sada neprijatelj ne može nadoknaditi štetu koja se nanosi kralju.” "


text:
Estera odgovori: “Neprijatelj i protivnik jest ovaj ovdje zlikovac Haman.” Haman se uplaši kralja i kraljice.


text:
Pun gnjeva ustane kralj od vina i ode u dvorski vrt. Haman ostane i zamoli kraljicu Esteru za svoj život, jer vidje da je kralj naumio zlo po njega.


text:
Kad se kralj vrati iz dvorskoga vrta u dvoranu na vino, Haman se bio bacio pred jastuk na kojemu je sjedila Estera. Kralj povika: “Zar će i kraljicu još silovati u mojoj vlastitoj kući?” Jedva je bila ta riječ izišla iz kraljevih usta, pokriše Hamanu lice.


text:
Harbona, jedan od dvorjana, koji su bili u kraljevoj službi, reče: “Kod Hamanove su kuće postavljena vješala, visoka pedeset lakata. Haman ih je dao napraviti za Mordokaja, koji je govorio dobro za kralja.”  Kralj zapovjedi: “Objesite ga na njih!”


text:
Tako objesiše Hamana na vješala što ih je on bio dao napraviti za Mordokaja. Tada se utiša kraljev gnjev.


text:
Onoga dana pokloni kralj Ahasver kraljici Esteri kuću Hamana, protivnika Judejaca, i Mordokaj dobi pristup kralju. Jer je Estera bila kazala kralju, tko joj je on.


text:
Kralj skine pečatni prsten, što ga je bio dao oduzeti Hamanu, i dade ga Mordokaju. A Estera postavi Mordokaja nad Hamanovim domom.


text:
Estera je opet govorila s kraljem, bacila mu se pred noge i molila ga sa suzama, da ukine zloglasni naum, Hamana iz Agaga protiv Judejaca.


text:
”Ako je ugodno kralju, ako sam našla milost pred njim, ako se moja molba čini kralju opravdanom, i ako sam mu mila, onda neka jednom pismenom zapovijedi povuče natrag pisma s naumom Hamana, Hamdatina sina iz Agage, kojima se zapovijeda istrebljenje Judejaca po svim kraljevskim pokrajinama!


text:
Jer kako bih mogla gledati zlo koje bi zadesilo moj narod? Kako bih mogla mirno gledati propast svojega plemena?”


text:
Tada odgovori kralj Ahasver kraljici Esteri i Judejcu Mordokaju: “Eto, poklonio sam Hamanovu kuću Esteri, a njega sam samoga dao objesiti na vješala, jer je digao svoju ruku na Judejce.


text:
Sad vi možete pisati za Judejce kako vam je drago, u kraljevo ime, i zapečatiti kraljevim prstenom. Jer što se piše u kraljevo ime i zapečati kraljevim prstenom, ne smije se povući.”


text:
Dvadeset i trećega dana trećega mjeseca, to jest mjeseca sivana, bili su dakle pozvani kraljevski pisari, i sastavi se točno po Mordokajevu naputku pismena zapovijed Judejcima, satrapima, namjesnicima i knezovima sto dvadeset i sedam pokrajina od Indije do Etiopije, za svaku pokrajinu njezinim pismom i za svaki narod njegovim jezikom, i Judejcima njihovim pismom i jezikom.


text:
Pismene zapovijedi bile su napisane u ime kralja Ahasvera, zapečaćene kraljevim prstenom, i onda su pisma bila razaslana po glasnicima, koji su jahali na konjima za trku.


text:
Po njima je kralj dopustio kralj Judejcima u svim gradovima da se okupe i brane svoj život, da svu momčad narodâ i pokrajinâ, koji bi udarili na njih, sa ženama i djecom istrijebe, pobiju i unište, i njihovo imanje da zaplijene.


text:
To se mora dogoditi u svim pokrajinama kralja Ahasvera u jedan dan, trinćstoga dana dvanćstoga mjeseca, to jest mjeseca adara.


text:
Prijepis zapovijedi trebalo je oglasiti kao zakon po svim pokrajinama, i to javno svim plemenima. Judejci su za onaj dan trebali biti spremni, za osvetu svojim neprijateljima.


text:
Tada brže odjahaše glasnici na konjima za trku s kraljevom zapovijedi, čim je zakon bio izdan u prijestolnici Suzi.


text:
Mordokaj iziđe iz kraljeve palače u ljubičastom i bijelom kraljevskom odijelu, s velikom zlatnom krunom na glavi i u plaštu od tankoga platna i skrleta. Grad Suza radovao se i veselio se.


text:
U svim pokrajinama i u svim gradovima, kamo god stiže kraljeva zapovijed i naredba, bila je radost i veselje među Judejcima, bile su gozbe i svečanosti. Mnogi od poganskih pučana postajali su Judejci, jer su se bojali Judejaca.


text:
Dvanćstoga mjeseca, to jest mjeseca adara, trinćstoga dana, kada se trebala izvršiti kraljeva riječ i zapovijed, i kada su se judejski neprijatelji nadali da će ih prevladati, okrene se pismo i Judejci nadvladaše svoje neprijatelje.


text:
Po svim pokrajinama kralja Ahasvera skupiše se Judejci u svojim gradovima, da dignu ruke na one koji su gledali da im nanesu zlo. Nitko im se nije mogao oprijeti, jer su ih se bojali svi narodi.


text:
Svi knezovi u pokrajinama, satrapi, namjesnici i kraljevi činovnici podupirali su Judejce, jer su se bojali Mordokaja.


text:
Mordokaj je bio veoma ugledan na kraljevu dvoru. Glas o njemu širio se po svim pokrajinama, jer je on bivao sve moćniji.


text:
Tako pobiše Judejci svoje neprijatelje mačem, zatrše ih, istrijebiše i učiniše što su htjeli od svojih protivnika.


text:
Ubiše i deset sinova Hamana, Hamdatina sina i protivnika Judejaca, ali za plijenom ne pružiše svoje ruke.


text:
Tada reče kralj kraljici Esteri: “U prijestolnici Suzi pobijeno je i smaknuto pet stotina ljudi i deset Hamanovih sinova. A što su istom počinili po drugim pokrajinama kraljevstva! Koja je sad tvoja molba? Bit će ti uslišena. Što tražiš dalje? To će biti.”


text:
Estera odgovori: “Ako je ugodno kralju, onda neka se dopusti Judejcima u Suzi da i sutra učine posve kao danas! A deset Hamanovih sinova neka se objesi na vješala!”


text:
I tako se Judejci u Suzi skupiše i četrnćstoga dana mjeseca adara i pobiše u Suzi tri stotine ljudi. Ali za plijenom ne pružiše svoje ruke.


text:
Drugi Judejci, što su stanovali po pokrajinama kraljevstva, isto su se tako bili skupili da brane svoj život. Oni se osvetiše neprijateljima i pobiše sedamdeset i pet tisuća protivnika. Ali za plijenom ne pružiše svoje ruke.


text:
To se dogodi trinćstoga dana mjeseca adara. četrnćstoga dana počinuše i proslaviše taj dan gosteći se i veseleći se.


text:
Judejci u Suzi bili su se okupili i trinćstoga i četrnćstoga dana, a počinuše petnćstoga dana i proslaviše taj dan gosteći se i veseleći se.


text:
I tako Judejci na selu, koji su stanovali po neograđenim mjestima, proslaviše četrnćsti dan mjeseca adara veseleći se i gosteći se i šaljući jedan drugome slasna jela.


text:
Mordokaj napisa ovo i razasla pisma svim Judejcima, po svim pokrajinama kralja Ahasvera, bližim i dalekim,


text:
kao dane kad su se Judejci bili osvetili svojim neprijateljima, i kao mjesec koji je bio pretvorio njihovu brigu u radost, njihovu žalost u blagdan. Oni su te dane trebali slaviti gosteći se i veseleći se, i šaljući jedan drugome slasna jela, i darujući siromahe.


text:
Tako ustanoviše Judejci to kao stalan običaj, što su ga tada bili slavili prvi put, po Mordokajevu naputku.


text:
Haman, Hamdatin sin iz Agaga, neprijatelj svih Judejaca, bio je namislio istrijebiti Judejce i dao je bacati pur, to jest ždrijeb, da ih pobije i uništi.


text:
A kad zato sazna kralj, dade on pismenu zapovijed da se zao naum, što ga je Haman bio smislio protiv Judejaca, mora okrenuti na njegovu glavu, i da se njega i njegove sinove mora objesiti na vješala.


text:
Zato prozvaše te dane Purim od riječi pur. Po sadržaju navedenog pisma, i po onom što su bili sami vidjeli i doživjeli,


text:
učiniše to Judejci za se, za svoje potomke i za sve koji bi im se priključili, tvrdim i nepromjenjivim običajem da se ta dva dana slave svake godine na propisan način i u određeno vrijeme,


text:
i da se ti dani spominju i svečano slave u sva vremena, u svim obiteljima, u svim pokrajinama i gradovima. Tako nisu smjeli ti dani Purim nikada prestati među Judejcima niti je smio spomen nestati kod njihovih potomaka.


text:
Uz Judejca Mordokaja napisa i kraljica Estera, Abihailova kći, sa svom krepkošću, drugu zapovijed, da potvrdi svečanost blagdana Purima.


text:
Poslaše pismo svima Judejcim u sto dvadeset i sedam pokrajina Ahasverova kraljevstva s najboljim željama za mir.


text:
Prema tome trebali su se dani Purima slaviti u vrijeme koje su bili odredili Judejac Mordokaj i kraljica Estera. Isto su se tako držali propisi o postu i plakanju, šta su ih bili odredili za se i za svoje potomke.


text:
Svi dokazi njegove silne moći i točan opis visokoga položaja na koji kralj uzdiže Mordokaja zapisani su u dnevniku medijskih i perzijskih kraljeva,


text:
jer je Judejac Mordokaj bio drugi do kralja Ahasvera. On je među Judejcima bio vrlo ugledan i bio je mio svojim mnogobrojnim zemljacima, jer se brinuo za dobro svojega naroda i zauzimao se za stvar svega svog plemena.


text:
Bio je čovjek u zemlji Usu po imenu Job. On je bio čovjek pošten i pravedan, bojao se Boga i klonio se zla.


text:
Imao je sedam tisuća ovaca, tri tisuće deva, pet stotina jarmova volova, pet stotina magarica; osim toga veoma mnogo čeljadi. Bio je bogatiji od svih sinova Istoka."


text:
A bio je običaj u njegovih sinova da svaki od njih održi gozbu u kući određenog dana. I k svojim trima sestrama slali bi pozive, da jedu i piju s njima.


text:
A kad bi se izredali u gozbama, tad bi dao Job da se pozovu i da priprave za žrtvu. Rado bi onda prinosio žrtvu paljenicu za svakoga od njih. Jer je mislio Job: “Možda su sagriješila moja djeca i uvrijedila Boga u svom srcu.” Tako je činio Job svaki put.


text:
A dogodi se jednoga dana pa dođoše Božji sinovi i stupiše pred Gospodina. I Sotona se pojavi među njima.


text:
I Gospodin upita Sotonu: “Odakle dolaziš?” Sotona odgovori Gospodinu: “Prošao sam zemljom i putovao po njoj.”


text:
Tada reče Gospodin Sotoni: “Jesi li opazio i mojega slugu Joba? Nema takva čovjeka na zemlji. Pošten je i pravedan, boji se Boga i kloni se zla.”


text:
Ne ograđuješ li njega i njegovu kuću i sve što mu pripada? Djelo njegovih ruku blagoslivljaš i njegov se posjed širi dalje u zemlje.


text:
Tada reče Gospodin Sotoni: “Dobro, sve njegovo imanje neka je u tvojoj vlasti. Samo na njega samoga ne smiješ staviti ruku.” I Sotona ostavi Gospodina.


text:
I dok su jednoga dana Jobovi sinovi i kćeri bili na gozbi u kući svojega najstarijeg brata i pili vino,


text:
Još je on govorio kad dođe drugi i javi: “Oganj Božji pade s neba i spali ovce i sluge, i proždre ih. Jedini ja utekoh da ti to javim.”


text:
Još je on govorio kad dođe opet jedan i javi: “Kaldejci sastaviše tri čete, udariše na deve, otjeraše ih i pobiše sluge mačem. Jedini ja utekoh da ti to javim.”


text:
Dok je još taj govorio, dođe daljnji i javi: “Tvoji sinovi i kćeri bili su na gozbi i vino su pili u kući svojega najstarijeg brata.


text:
Najednom zahuji jak vihor iz pustinje i udari u četiri ugla kuće, tako da se ona obori na mlade ljude. Tako oni pogiboše. Jedini ja utekoh da ti to javim.”


text:
Tada ustade Job, razdere svoju haljinu i ostriže sebi kosu. Onda se baci ničice na zemlju, duboko se pokloni.


text:
I pomoli se:  “Gol izađoh iz krila svoje majke. Gol se opet onamo vraćam. Gospodin dade, Gospodin uze. Neka je blagoslovljeno ime Gospodnje!”


text:
A dogodi se jednoga dana da dođoše sinovi Božji i stupiše pred Gospodina. I Sotona se pojavi među njima i stupi pred Gospodina.


text:
Tada reče Gospodin Sotoni: “Jesi li opazio i mojega slugu Joba? Nema takva čovjeka na zemlji. Pošten je i pravedan, boji se Boga i kloni se zla. I premda si me nagovorio da mu naškodim ni zbog čega, još je uvijek utvrđen u svojoj pobožnosti.”


text:
Ali pruži samo jednom svoju ruku i dotakni se njegovih kostiju i mesa, ne će li otvoreno ustati protiv tebe!”


text:
Tada ga prekori njegova žena: “Držiš li se još uvijek tvrdo svoje pobožnosti? Odreci se Boga pa umri!”


text:
A on joj odgovori: “Kao luđakinja brbljaš. Dobro smo primali od Boga, a zla zašto da ne primamo?” Kraj svega toga ne sagriješi Job svojim usnama.


text:
Kada tri Jobova prijatelja čuše za svu nesreću što se bila svalila na nj, dođoše svaki iz svojega mjesta: Elifaz iz Temana, Bildad iz Šuaha i Sofar iz Naama. Oni se dogovoriše da mu iskažu svoju sućut i da ga utješe.


text:
A kad izdaleka podigoše oči i ne prepoznaše ga, pročeše glasno plakati, razderaše svoje haljine i posuše se prahom po glavi bacajući ga uvis.


text:
I sjedili su kod njega na zemlji sedam dana i sedam noći, a da ne progovoriše ni riječi jer vidješe da je njegova bol vrlo velika.


text:
Potamnjele zvijezde u njezino sumračje,  čekala svjetlo i ne dočekala ga,  ne vidjela nikada zori trepavica!


text:
Eto, pretražismo to; tako je;  a ti poslušaj i razumij!  Job se tuži da trpi više nego što je zaslužio. "


text:
To bi mi bila utjeha;  poskočio bih od radosti, ako i gorim od boli;  ipak se ne protivim riječima Svetoga. "


text:
Kad legnem na počinak, mislim kad ću ustati?  Kad će proći noć?  I prevrćem se bez pokoja dok ne osvane jutro.


text:
Tijelo je moje odjeveno u trulež,  koža je moja slična zemljanoj kori;  još malo i raspuknut će se. "


text:
Tko me sada još gleda,  ne će me doskora više vidjeti; tvoj pogled,  kada me potraži, ne će me više naći. "


text:
Kada pomislim: utješit će me moja postelja,  moje počivalište pomoći će mi da podnosim svoju nevolju,


text:
Pa i kad bih sagriješio, što bih time nanio tebi,  čuvaru ljudskih srdaca?  Zašto me stavljaš sebi za biljeg?  Zato da ti ja služim kao nišan?


text:
Zar mi ne možeš oprostiti moj prijestup  i otpustiti moju krivnju?  Jer ću sad leći u prah,  i kad me potražiš, ne će me više biti.


text:
Ili, je li ti od koristi da činiš silom,  da zabacuješ djelo svojih ruku,  a zao um bezbožnika da zakriljuješ?


text:
Ako sam skrivio, teško meni!  Ako li sam pravedan, ne smijem podići svoje glave,  nasićen sramotom, napojen nevoljom.


text:
Pozivaš nove svjedoke protiv mene  i puštaš još više svoj gnjev na me;  jednako nove čete izlaze u boj protiv mene. "


text:
da ti pokaže tajne mudrosti i mnogostruke svoje naume,  uvidio bi da te Bog kažnjava  manje nego što zaslužuje tvoja krivnja.


text:
Na podsmijeh sam svojim prijateljima ja,  koji zazvah Boga ? a on usliši samo njih ?  na podsmijeh sam ja, pravedan, čist!


text:
Pa kad su točno izmjereni njegovi dani,  i broj njegovih mjeseca u tebe je;  kad si mu postavio granice preko kojih ne može prijeći, "


text:
čovjek kad legne, ne diže se više;  dok nestane neba, nitko se više ne probudi;  iz svojega sna ne prene se nitko. "


text:
O, da me hoćeš u podzemnom svijetu sakriti  i skloniti me dok se ne slegne tvoj gnjev;  i da mi daš rok i onda me se spomeneš! "


text:
kao što voda rastire kamenje,  i povodanj odnosi zemaljski prah,  tako ti čovječju nadu obraćaš u ništa,


text:
I ja bih mogao govoriti kao vi;  kad biste samo bili na mojemu mjestu,  lijepe bih vam držao govore, žaleći vas,  mahao bih glavom na vas. "


text:
Njihov me gnjev trga na komade;  napadaju me, škripe zubima na me;  moji neprijatelji sijevaju očima na me. "


text:
I ako se ti rastrgaš u svojoj ljutnji,  mora li zbog tebe opustjeti svijet?  Mora li se zato premjestiti stijena sa svojega mjesta?


text:
Jest, ja isti, ja ću ga gledati;  moje vlastite oči vidjet će ga, ne kao kakav stranac;  to je sva čežnja mojega srca. "


text:
Bude li htio napuniti svoj trbuh,  poslat će na nj Bog ljutnju svojega gnjeva,  i pustit će da na njega kao dažd padne njegova propast.


text:
Strijela puštena proći će kroz njegovo tijelo,  i svijetlo željezo izići će iz njegove žuči,  na njega će pasti smrtna strahota.


text:
Sva mu je tama sačuvana kao blago;  žderat će ga oganj, ni od koga raspiren;  izgorjet će što još preostade u svom šatoru. "


text:
Koliko se puta gasi život grješnikâ,  dolazi i na njih nevolja,  i na muke ih stavlja u svome gnjevu.


text:
Zašto Svemogući nije odredio kaznena vremena?  Zašto njegovi vjernici ne gledaju njegove sudbene dane?


text:
Eto, kao divlji magarci u pustinji  izlaze oni na svoj posao, da traže sebi hranu;  pustinja im daje kruh za djecu; "


text:
Oko onoga koji je počinio preljub očekuje sumrak. Misli: nijedno me oko ne vidi,  i skriva svoje lice.


text:
Neka propadne na površini vode!  Neka je u zemlji prokleta njegova baština!  Neka ne udari više nikada vinogradskom stazom!


text:
Neka ga zaboravi majčina utroba!  Neka se crvi naslađuju na njemu!  Neka ga se ne spominje nikada!  Kao drvo skršit će se zloća.


text:
Ali to su tek obrubi njegova upravljanja,  šapat je to samo što čujemo o njemu. I tko da razumije grom njegove svemoći?!


text:
Ah, da bi ipak bilo sa mnom  kako je to bilo još prije nekoliko mjeseci,  u danima kad me Bog štitio!


text:
Određivao sam im put;  sjedio bih u pročelju  i bio kao kralj u vojsci,  kao onaj koji tješi žalosne. "


text:
A sada me ljudi ismijavaju,  oni koji su danima mlađi od mene,  čije ovce ne bih bio stavio sa psima svojega stada.


text:
Ako je moj korak zašao s puta,  ako je moje srce pošlo za mojim očima,  ako je za moje ruke prionula kakva ljaga,


text:
Nije li u majčinoj utrobi moj Stvoritelj stvorio i njega?  Nije li nas obojicu on isti sazdao u majčinu krilu?


text:
jer sam se plašio velikoga mnoštva  i bojao se prezira rodbine,  onda bih zašutio i ne bih išao pred vrata.


text:
O, da bi me tko slušao!  Ovdje je moj potpis!  Svemogući neka mi odgovori!  Tužba je mojih pravnih protivnika postavljena.


text:
Ali se tada raspali gnjev Elihua, Barakeelova sina, od Buza iz roda Ramova. Raspali se njegov gnjev na Joba, jer se prema Bogu smatrao pravednim.


text:
I na tri njegova prijatelja raspali se njegov gnjev, jer ne nađoše više odgovora, a Joba su ipak okrivljavali.


text:
I Elihu, Barakeelov sin, iz Buza, progovori:  “Doduše, ja sam još mlad godinama,  a vi ste vremešni;  zato sam bio bojažljiv  i klonio sam se da vam pokažem svoje znanje. "


text:
Slijedio sam vas pažljivo;  ali eto, nitko ne uvjeri Joba,  nijedan od vas ne opovrgnu njegovu riječ! "


text:
Eto, unutrašnjost je moja kao mlado vino koje se drži zatvoreno;  hoće se raspuknuti kao nov mijeh! "


text:
Onda stane pred njega glasnik Božji,  posrednik, jedan od tisuća,  da opomene čovjeka na njegovu dužnost,


text:
Vapi k Bogu i on mu je milostiv,  daje mu da u veselju gleda njegovo lice;  tako on vrati čovjeku njegovo pravo. "


text:
Zato me poslušajte, ljudi razumni!  Daleko neka je od Boga da on čini opačine,  daleko od Svemogućega da on radi nepravedno!


text:
On ne pristaje uz velike,  ne pretpostavlja bogate siromasima;  jer su svi oni djelo njegovih ruku. "


text:
I kad se on primiri, tko ga smije osuditi?  I kad sakrije lice, tko će ga tada vidjeti?  Ali on bdije nad narodima i nad svakim čovjekom,


text:
Mora li on po tvojemu mišljenju plaćati  zato jer se ti nećkaš?  Ti se moraš odlučiti, ne ja!  Govori što znaš!


text:
od pravednika ne odvraća svojih očiju;  on daje da sjede zauvijek kao kraljevi na prijestolju,  da se uzdignu visoko. "


text:
I on opet hoda uokolo, sad ovamo-sad onamo,  po svojoj odluci, da oni izvrše sve  što im nalaže na zemlji,


text:
Svemogućemu, kojega nikada ne shvatismo;  velik je u moći i u pravu!  Nikada se ne savije u pravednom sudu! "


text:
Svaki put kad zatrubi, on zahrže: “Ih-ih-ih!”  Izdaleka već nanjuši boj,  gromki glas vođâ, bojnu viku.


text:
Tko je to što zamračuje Božji naum nerazumnim govorima?”  Tako sam govorio bez razumijevanja;  bilo je odveć čudesno, a da bih shvatio. "


text:
I kad je bio Gospodin tako izgovorio Jobu, reče Gospodin Elifazu iz Temana: “Moj se gnjev raspalio na tebe i na oba tvoja prijatelja; jer niste pravo govorili o meni kao moj sluga Job."


text:
Zato sada uzmite sedam bikova i sedam ovnova, odite k mojemu sluzi Jobu i prinesite žrtvu za se! A moj sluga Job neka se pomoli za vas! Jer samo zbog njega ne ću učiniti s vama po vašoj ludosti: jer niste pravo govorili o meni kao moj sluga Job.”


text:
Tada otidoše Elifaz iz Temana, Bildad iz Šuaha i Sofar iz Naama i učiniše kako im je bio zapovjedio Gospodin. I Gospodin pogleda na Joba.


text:
I Gospodin preokrenu Jobovu sudbinu, jer se bio pomolio za svoje prijatelje. Dvostruko dade opet Jobu sve što je bio posjedovao.


text:
Tada dođoše k njemu sva njegova braća i sestre, i svi njegovi prijašnji znanci. Održaše u njegovoj kući gozbu s njim, iskazaše mu svoju sućut i utješiše ga za svu nesreću koju je bio Gospodin pustio na nj. I dadoše mu svaki po komad srebra i po zlatni prsten.


text:
A Gospodin je blagoslivljao Joba poslije još više nego prije. Posjedovao je četrnćst tisuća ovaca, šest tisuća deva, tisuću jarmova volova i tisuću magarica.


text:
U svoj zemlji nije bilo žena koje su bile tako lijepe kao Jobove kćeri. Otac im njihov dade jednaku baštinu kao i njihovoj braći.


text:
Blago čovjeku koji se ne ravna prema savjetu bezbožnika,  ne zaustavlja se na putu grješnika,  ne sjeda u zbor opakih,


text:
On je kao drvo posađeno uz vode potoka,  što rađa plod u pravo doba,  na kojem ne vene lišće. Što poduzme, to i uspije.


text:
Skupljaju se zemaljski vladari,  i knezovi vijećaju među sobom  protiv Gospoda i njegova Pomazanika:


text:
da se ne razgnjevi i da ne propadnete na putu,  jer se njegova srdžba brzo rasplamti. Blago onima koji se u njega uzdaju!


text:
Ustani, Gospode, spasi me!  Bože moj, Ti udaraš po obrazu sve neprijatelje moje,  razbio si vilicu bezbožnika.


text:
Kad ti zavapim, usliši me, Bože, pravednosti moja!  Ti si mi pomogao u tjeskobi. Smiluj mi se i usliši moju molitvu!


text:
A ja ću, po obilju tvoje milosti,  ući u tvoj Dom;  bacit ću se ničice sa strahopoštovanjem  prema svetištu svetog Hrama tvojega. "


text:
Gospode, budi mi vodič u svojoj pravdi;  usprkos mojim neprijateljima  poravnaj preda mnom svoj put.  "


text:
U njihovim ustima nema iskrenosti,  njihovo je srce puno zloće;  njihovo je grlo otvoren grob,  jezik im je pun laskanja. "


text:
Kazni ih, Bože,  i daj da njihovi naumi ne uspiju,  uništi ih zbog njihovih zločina,  jer su se pobunili protiv tebe!


text:
A koji se u tebe uzdaju, neka se raduju,  neka uvijek klikću od veselja;  neka uživaju u tvojoj zaštiti  i neka se vesele u tebi oni koji ljube tvoje ime. "


text:
Iznemogoh od duga jecanja. Svaku noć plačem vlažeći svoje uzglavlje  i suzama natapam svoju postelju.


text:
ako sam zlim platio onomu koji je sa mnom u miru,  ili sam bez razloga pustio da pobjegnu svoje protivnike ?


text:
tada neka neprijatelj goni moju dušu i neka je stigne,  neka prezre na zemlji život moj  i neka moju čast pusti prašini!


text:
Ustani, Gospode, u svojoj srdžbi,  digni se protiv bijesa mojih protivnika  i iskaži mi, Bože moj, pravdu koju zahtijevaš!


text:
Gospod izriče presudu narodima. Sudi mi, Gospode, po svojoj pravednosti  i po mojoj nedužnosti, o Svevišnji.


text:
Neka se dokrajči zloća bezbožnika, a pravednika potpomozi,  ti koji ispituješ srca i bubrege, pravedni Bože!


text:
Gospode, vladaru naš,  kako je divno tvoje ime po cijeloj zemlji!  Nad nebesima se uzdiže tvoje veličanstvo!


text:
Iz usta djece i dojenčadi  priredio si utvrdu protiv svojih protivnika,  da zamukne neprijatelj i progonitelj.


text:
Uništio si neprijatelja i pretvorio u stalne ruševine,  razorio si gradove: njihov je spomen propao.


text:
Popadoše narodi u jame koje su bili iskopali,  i uhvatiše se noge njihove u zamke koje su bili namjestili.


text:
Uvijek mu njegovi putovi donose sreću. Tvoji mu sudovi ostaju daleko;  podsmjehuje se svim svojim protivnicima. "


text:
Leži u potaji i vreba poput lava u guštari;  vreba da uhvati jadnika. Hvata nemoćnika i uvlači ga u svoju mrežu, "


text:
Ali ti to vidiš. Ti znaš za muku i tugu,  ti ih gledaš i uzimaš u zaštitu. Tebi se povjerava siromah,  ti si pomoćnik siroti.


text:
Upravitelju pjevačkoga zbora. Psalam. Davidov. Uzdam se u Gospoda!  Kako mi možete reći:  “Odleti, ptico, u svoju goru!”


text:
Ali Gospod je u svom svetom Hramu;  Gospodnje je prijestolje na nebu. Njegove oči gledaju,  njegovi pogledi ispituju sinove čovječje. "


text:
sve one koji se hvale:  “Gospodujemo svojim jezikom; imamo svoja usta. Tko da gospodari nad nama!?” "


text:
”Zbog nevolje potlačenih, zbog jecanja siromaha, hajde”,  veli Gospod, “ustat ću, pomoći ću onome koji me zaziva!”


text:
Riječi su Gospodnje riječi čiste,  one su srebro očišćeno u talionici zemlje,  srebro pročišćeno sedam puta.


text:
Dokle će me još mučiti tjeskoba u duši  i bez prestanka jad u srcu?  Dokle će se još moj neprijatelj nada mnom podizati?


text:
A ja se uzdam u tvoje milosrđe,  neka se razveseli moje srce zbog tvoga spasenja. Pjevat ću Gospodu jer mi je učinio dobro.


text:
Upravitelju pjevačkoga zbora. Davidov. Luđak kaže u svom srcu: “Nema Boga.”  Oni su pokvareni. Njihova su djela odurna. Nema nijednoga koji čini dobro.


text:
Hoće li ikada naučiti svi ti zločinci koji grizu moj narod  kao što se jede kruh, i ne zazivaju Gospoda?


text:
Neka dođe Izrćlu spasenje sa Siona!  Kad Gospod okrene sudbinu svoga naroda,  klicat će Jakov, veselit će se Izrćl!


text:
Psalam. Davidov. Gospode, tko smije biti gost u šatoru tvome?  Tko smije boraviti na tvojoj svetoj gori?


text:
u čijim očima ništa ne vrijedi zlikovac,  koji časti onoga koji se boji Gospoda,  koji se ne mijenja makar se zakleo na svoju štetu,


text:
koji ne lihvari svojim novcem,  koji ne prihvaća mito protiv nevina. Tko tako radi,  nikada se ne će pokolebati!


text:
čuvaj me, Bože, jer u tebe se uzdam. Govorim Gospodu: “Ti si moj gospodar. Izvan tebe nema za mene sreće.”


text:
Umnoži bol onih koji idu za tuđim idolima. Njima neću nikada prinositi krvnih ljevanica,  niti ću prljati svoje usne njihovim imenima.


text:
Ti ćeš mi objaviti stazu života,  ispunit ćeš me radošću svoje prisutnosti,  vječnom milinom desnice svoje.


text:
Molitva. Davidova. Gospode, čuj pravednu stvar!  Pazi na moj vapaj!  Poslušaj moju molitvu s usana bez varke!


text:
Ispitaš li moje srce, istražiš li ga noću,  staviš li na me kušnju  ? ne ćeš naći ništa jer mi usta ne sagriješiše.


text:
Pokaži čudo velike dobrote svoje,  pomoćniče onima koji se k tebi utječu,  desnici tvojoj, pred buntovnicima!


text:
Spasi me svojom rukom, Gospode, od ljudi,  od ljudi ovoga svijeta koji imaju dio u ovom životu  i čiju utrobu puniš svojim blagom. Njihovi se sinovi nasite,  a ostatak ostavljaju svojoj djeci.


text:
Upravitelju pjevačkoga zbora; od Davida, Gospodnjega sluge, koji sastavi ovu pjesmu u čast Gospodu kad ga je izbavio Gospod iz ruku svih njegovih neprijatelja i iz Šaulove ruke. On je pjevao: "


text:
O, Gospode, stijeno moja, tvrđo moja, spasitelju moj!  Bože moj, hridi moja uz koju se zaklanjam!  Štite moj, rože moga spasenja, moje utočište!


text:
Povikah Gospodu u svojoj tjeskobi,  zavapih za pomoć svome Bogu. Iz svoga šatora razabra moj glas  i moj mu vapaj dođe do ušiju.


text:
Iz njegovih nosnica sukljao je dim,  a iz usta buktio oganj koji proždire. Iskre su vrcale iz njega.


text:
Tada se pokazaše morske dubine  i otkriše se temelji zemlje pred tvojom prijetnjom,  Gospode, pred dahtanjem tvoje srdžbe.


text:
Dao mi je svoju pomoć kao štit,  njegova je desnica postala moja potpora  i velikim me učinila njegova dobrota.


text:
Oslobodio si me od prepirke naroda,  postavio si me glavarom narodima;  narod koji ne vidjeh, postade mi pokoran, "


text:
koji me izbavio od mojih ljutih neprijatelja,  koji me podigao nad protivnicima  i oslobodio me od naprasita čovjeka.


text:
On dade pobjedu i spasenje svome kralju,  on koji dijeli milost svom pomazaniku,  Davidu i njegovu potomstvu dovijeka!


text:
Ipak njihov glas prodire po svoj zemlji,  njihov povik do na kraj svijeta. Ondje je suncu razapeo šator na nebu,


text:
Gospodnji je Zakon savršen, on obnavlja dušu. Gospodnje je svjedočanstvo pouzdano,  bezazlene čini mudracima.


text:
I od oholosti sačuvaj svoga slugu  i ne daj da ona nadvlada nada mnom. Tada ću biti čist i slobodan od teške krivnje.


text:
O, kad bi ti se svidjele riječi mojih usta  i misli moga srca,  Gospode, utočište moje, Otkupitelju moj!


text:
Tada ćemo klicati od radosti zbog tvoje pobjede  i u ime Boga našega razvit ćemo zastave. Nek ti Gospod ispuni sve tvoje molbe.


text:
Sada znam da Gospod daje pobjedu svom pomazaniku!  Uslišava ga sa svoga svetoga neba  obilnom snagom svoje desnice!


text:
Ti ćeš ih sažeći kao u užarenoj peći čim se pojaviš, Gospode. U svom gnjevu uništi ih, nek ih proguta oganj.


text:
Vi koji se bojite Gospoda, pjevajte mu hvalu!  Vi iz Jakovljeva roda, slavite ga!  Svi potomci Izrćla, častite ga.


text:
Jer on ne prezre i ne odbije patnikovu tugu,  niti sakrije od njega svoje lice. Kad ga je zazvao, slušao ga je.


text:
Tada će jesti siromasi i nasitit će se,  hvalit će Gospoda koji ga traže. Neka njihovo srce živi dovijeka!


text:
Sjetit će se toga i obratit će se Gospodu  svi zemaljski krajevi  i pred tobom će se prostrijeti  sva plemena naroda.


text:
Samo će se njemu klanjati svi bogataši zemaljski;  pred njim će se pokloniti svi koji silaze u prah,  oni koji će umrijeti. "


text:
Ako bih morao i putovati tamnom gudurom,  ne bojim se zla jer ti si sa mnom. Tvoj štap i tvoja palica me tješe.


text:
Spremaš preda mnom stol  naočigled mojim neprijateljima. Glavu mi mažeš uljem;  moja se čaša prelijeva.  "


text:
Samo će me sreća i milost pratiti  kroz sve dane života moga  i stanovat ću u kući Gospodnjoj  dok živim.


text:
Onaj u koga su nedužne ruke i čisto srce,  koji se u svojoj duši ne oslanja na idole  niti se lažno kune.


text:
Bože moj, u tebe se uzdam!  Ne daj da se ikada osramotim!  Ne daj da se nada mnom raduju moji neprijatelji!


text:
A grijeha moje mladosti i mojih opačina nemoj se sjećati!  Spomeni me se po svojoj milosti  zbog svoje dobrote, Gospode!


text:
Sve su Gospodnje staze samo dobrota i vjernost  za onoga koji obdržava njegov savez i njegove zapovijedi.


text:
Davidov. Gospod je moja svjetlost i moje spasenje. Koga da se bojim?  Gospod je zaštitnik moga života. Od koga da strepim?


text:
Makar se protiv mene utaborila cijela vojska,  ne će uzdrhtati moje srce. Makar protiv mene planuo i rat,  i tada ću se uzdati.


text:
Za jedno samo molim Gospoda, samo to ištem,  da stanujem u kući Gospodnjoj sve dane svoga života,  da iskusim Gospodnju dobrotu  i gledam njegov Hram.


text:
U dan nevolje  sakrit će me Bog u svojoj kolibi,  zaklonit me u skrovištu svoga šatora,  uzdići me visoko na stijenu.


text:
I tada će uzdići svoju glavu  iznad neprijatelja koji me opkoljuju. A ja ću prinijeti u njegovu šatoru žrtve pune radosti,  pjevat ću i veličati Gospoda.


text:
Ne sakrivaj svoje lice od mene,  ne odbacuj u gnjevu svog slugu, jer ti si moja pomoć!  Ne odbijaj me, ne ostavljaj me. Bože, spasenje moje!


text:
Ne predaj me bijesu mojih mrzitelja  jer lažni svjedoci ustaju protiv mene  i oni koji dašću nasiljem.


text:
Davidov. K tebi, Gospode, vapim. Stijeno moja, ne budi gluh prema meni. Ne budi nijem prema meni!  Inače bih i ja morao poći u svijet mrtvih.


text:
Ne uzmi me sa zlikovcima  i s onima koji čine zlo!  Oni govore ljubazno sa svojim bližnjima,  a u srcu im je prijevara.


text:
Njima podaj po njihovim djelima:  po zloći njihova djelovanja!  Podaj im po djelima njihovih ruku!  Plati im po zasluzi; "


text:
Jer ne paze na Gospodnja djela  ni na djelo njegovih ruku;  on će ih srušiti i nikada ih više ne će podići.  "


text:
Gospod je moja zaštita i moj štit. U njega se pouzdalo moje srce. On mi je pomogao. Srce mi se veseli i zahvaljivat ću mu svojom pjesmom.


text:
Gospodnji glas čini da se košute prerano mlade  i da se njišu hrastovi. U njegovu Hramu svi mu kliču: “Slava!”


text:
Jer samo za tren traje njegov gnjev,  a njegova milost cijelog života;  navečer dolazi plač,  a ujutro već vlada radost.  "


text:
”Što ti koristi moja krv  kad siđem u podzemni svijet?  Zar će te slaviti prah?  Zar će navijestiti tvoju vjernost?”


text:
Prigni milostivo k meni svoje uho,  oslobodi me brzo!  Budi mi stijena zaštitna,  tvrđa da me spasiš!


text:
Jer iščezava moj život u boli,  moje godine u uzdisanju;  iscrpila se moja snaga od moje muke  i moje kosti usahnuše. "


text:
Podsmijeh postadoh svim svojim neprijateljima,  susjedima užas, znancima strašilo;  tko me vidi na cesti, bježi od mene. "


text:
Gospode, ne daj da budem posramljen  jer sam tebe zazvao. Nek budu posramljeni zlikovci,  nek zašute u podzemnom svijetu!


text:
Kako je velika tvoja dobrota  koju čuvaš za one koji te se boje,  koju pred sinovima čovječjim iskazuješ  onima koji se tebi utječu.


text:
Kad pomišljah u svojoj tjeskobi:  “odbačen sam od tvoga lica”,  ti si čuo moj vapaj kad te glasno prizivah.


text:
Tada priznah tebi svoj grijeh  i ne zatajih svoju krivnju. Rekoh: “Priznat ću Gospodu svoje opačine!”  I tada si oprostio krivnju mojega grijeha.


text:
Zato neka ti se moli svaki pobožnik  u vrijeme kad te još može naći!  Nadođu li tad potopne vode,  ne će ga stići.


text:
Ne budite kao konj ili mazga bez razuma!  Njihov prkos moraš slomiti vođicama i uzdom,  inače ne idu za tobom.


text:
Nek ih stigne iznenada propast!  Zamka koju potajno namjestiše meni, neka njih uhvati!  Nek upadnu u propast!


text:
Sve će kosti u meni reći: “Gospode, tko je kao ti  koji izbavljaš bijednika od ruke jačega,  patnika i ubogoga od razbojnika?”


text:
A ja? ? Kad ih satre bolest,  bila je vreća moja odjeća; mučio sam sebe postom  i molitva mi se vraćala u grudi. Molio sam se duboko prignut.  "


text:
A kada ja posrnuh, oni se radovahu;  okupljahu se, protiv mene se okupljahu,  da me udaraju iznenada. Klevetaše me bez prestanka.  "


text:
Gospode, dokle ćeš to još gledati?  ? Izbavi moju dušu od njihova bijesa,  od lavova jedino dobro moje (život)!


text:
Nek se ne raduju nada mnom koji me zlobno napadaju,  nek ne namiguju iza mene koji me bez razloga mrze!


text:
Nek se svi zacrvene i zastide od srama  koji se raduju mojoj nesreći. Nek se obuku u stid i sram  koji su se nada mnom oholili!


text:
A nek se raduju i vesele koji mi žele pravicu,  koji govore vazda:  “Velik je Gospod koji hoće mir sluge svojega!”


text:
Tvoja pravednost je k'o božanske gore,  tvoji sudovi su kao najdublji bezdan!  Gospode, ti spašavaš ljude i životinje.


text:
Budi tih pred Gospodom i strpljivo ga čekaj!  Nemoj se ljutiti zbog onoga koji ima sreću u svom životu,  zbog čovjeka koji kuje spletke!


text:
Zlikovci potežu mač i zapinju svoj luk  da satru siromaha i slaboga,  da pokolju one koji hode pravim putem.


text:
Jer zlikovci će propasti,  a neprijatelji Gospodnji povenut će kao ljepota polja,  kao dim će nestati.


text:
Bio sam mlad i sad sam star,  ali ne vidjeh nikada pravednika ostavljena,  ni njegovo potomstvo da prosi kruha.


text:
Jer Gospod ljubi pravo i ne ostavlja svojih pravednika,  stalno ih štiti, a potomstvo zlikovaca bit će istrijebljeno.


text:
Uzdaj se u Gospoda i drži se puta njegova,  on će te uzvisiti i baštinit ćeš zemlju,  vidjet ćeš propast bezbožnika.


text:
Koji mi rade o glavi, namještaju mi zamke;  koji traže moju nesreću, snuju mi propast. Po cijeli dan snivaju prijevare.  "


text:
Rekoh: “čuvat ću svoje putove  od grijehâ svojega jezika;  zauzdavat ću svoja usta  dok je preda mnom zlikovac!”   "


text:
I tako posve zamukoh, postadoh nijem;  zašutjeh da ne sagriješim; ali uzalud, u meni je rasla bol. "


text:
Goruće mi postade srce u grudima,  na tu pomisao razgorio bi se oganj,  tada progovorih svojim jezikom.


text:
Daj mi, Gospode, spoznati moju svrhu  i koja je mjera mojih dana!  Daj mi upoznati kako sam prolazan!


text:
Eto, pedljem si izmjerio dane moje  i vrijeme je moje pred tobom kao ništa. Svaki čovjek koji postoji samo je dah.


text:
Ti popravljaš čovjeka kaznama za krivnje  i kao moljac razdireš njegovo blago. Doista, svaki je čovjek samo dah!


text:
čuj, Gospode, moju molitvu!  čuj moj vapaj!  Ne zatvaraj se mojim suzama!  Jer sam ja tuđinac u tebe,  došljak kao svi moji oci.


text:
Izvuče me iz jame propasti,  iz blatne kaljuže;  postavi na stijenu moje noge,  utvrdi moje korake. "


text:
Stavi mi u usta pjesmu novu,  hvalospjev našemu Bogu. Vidjet će to mnogi i obuzet će ih strah,  uzdat će se u Gospoda.


text:
Blago čovjeku koji u Gospoda stavlja svoje uzdanje,  koji se ne povodi za oholima i nevjernim lašcima!


text:
Gospode, Bože moj, mnoga si čudesa činio,  mnoge namisli čudesne za nas!  Nitko ti se ne može prispodobiti. Želim ih naviještati i kazivati,  ali ih je premnogo da bi se prebrojiti mogli.


text:
Ne skrivah u srcu tvoju pravdu,  govorit ću tvoju vjernost i tvoj spas. Ne ću skrivati tvoje dobrote  i vjernosti pred velikim zborom.


text:
Jer me opkoljuju nebrojene muke,  stigoše me moji grijesi da ne mogu gledati;  ima ih više no kose na mojoj glavi  i srce mi je klonulo.  "


text:
Neka se posrame i postide  svi koji mi rade o glavi,  nek uzmaknu pasramljeni  koji mi žele nesreću!


text:
A nek se raduju i vesele u tebi  svi koji te traže!  Nek govore uvijek: “Velik je Gospod!”  svi koji ljube tvoje spasenje!


text:
Ja sam bijedan i ubog,  Gospod će se pobrinuti za me!  Ti si moj pomoćnik i spasitelj:  Bože moj, nemoj kasniti!


text:
Gospod će ga sačuvati i ostaviti na životu,  sretnim će se slaviti u zemlji. Ti ga ne ćeš predati požudi njegovih neprijatelja.


text:
Tada se spomenem  i duša mi se ražalosti,  kako nekoć hodih u mnoštvu,  predvodeć ih k domu Božjemu,  uz klicanje i hvalospjeve blagdanskoga mnoštva.


text:
Zašto si klonula, dušo moja;  zašto uzdišeš u meni?  Uzdaj se u Boga jer opet ću ga slaviti,  spasenje svoje, Boga svog. "


text:
Zašto si klonula, dušo moja; zašto uzdišeš u meni?  Uzdaj se u Boga jer opet ću ga slaviti,  spasenje svoje, Boga svog. "


text:
I pristupit ću k Božjemu žrtveniku,  k Bogu moje radosti i veselja,  i slavit ću te uz harfu, Bože, Bože moj!


text:
čusmo, Bože, svojim ušima,  oci nam naši pripovjediše:  u njihovo doba učinio si sjajno djelo, u davne dane.


text:
Svojom si rukom protjerao neznabošce, a njih si zasadio;  narode si iskorijenio, a njih si namnožio. "


text:
Ne zadobiše zemlje svojim mačem,  niti im njihova mišica donese pobjedu,  nego tvoja desnica i tvoja mišica,  svjetlost tvojega lica jer si ih volio.


text:
Upravitelju pjevačkoga zbora. Po napjevu: “Ljiljani ?”  Korahovih sinova. Poučna pjesma. Svadbena pjesma


text:
Od ljupke riječi poskakuje moje srce. Posvećujem svoju pjesmu tebi, o kralju!  Moj jezik neka je pisaljka hitroga pisara.


text:
Lijep si, najljepši od sinova ljudskih;  milina se razlila na tvojim usnama,  zato te blagoslovio Bog u vijeke. "


text:
U svom veličanstvu zajaši i pobjedonosno vojuj za istinu,  za blagost i pravdu. Tvoja desnica neka pokaže junaštvo!


text:
Ljubio si pravdu, a mrzio opačinu;  zato te je Bog, Bog tvoj, pomazao uljem radosti  više od tvojih drugova. "


text:
Smirnom, alojem, kasijom mirišu sve tvoje haljine;  iz dvorana bjelokosnih gitare te razveseljuju. "


text:
U izvezenim šarenim haljinama dovode je kralju. Za njom djevojke, njezine drugarice, privode je k tebi.


text:
Ja ću sačuvati spomen tvoga imena od koljena do koljena;  zato će te slaviti narodi u vijeke vjekova. "


text:
Knezovi narodâ se skupiše  s narodom Boga Abrahamova. Jer Božji su vladaoci zemlje:  On je nad svima uzvišeni.


text:
Kako čusmo tako sad vidjesmo:  u gradu Gospoda nad vojskama,  u gradu Boga našega;  Bog ga čvrstim učini dovijeka. "


text:
Kao što tvoje ime, Bože,  tako dopire tvoja slava do krajeva zemlje;  pravde je puna tvoja desnica. "


text:
Pogledajte dobro njegove zidine,  razmotrite njegove palače,  da možete pripovijedati budućem naraštaju:


text:
Grob je zauvijek njihov dom,  od koljena do koljena njihov stan,  makar i zemlje prozvaše svojim imenima.


text:
Kao ovce strovaljuju se u Podzemlje, smrt će ih pasti;  pravednici će im zapovijedati ujutro;  njihov lik propast će u Podzemlju,  daleko od vlastite postojbine. "


text:
Ti si to činio, a ja sam šutio. Mislio si da sam i ja kao ti?  Ali sad te tužim i stavljam ti to pred oči.


text:
Tko mi prinosi žrtvu hvale, taj me štuje;  onomu koji hodi besprijekornim putem,  tome ću pokazati spasenje Božje.” "


text:
Tebi, samo tebi sagriješih. Što je pred tobom zlo to učinih,  tako da se ti pokazuješ pravedan u svojoj presudi,  besprijekoran u svojem sudu.


text:
Tada ćeš se radovati pravim žrtvama:  paljenicama i čitavim prinosima!  Tad će se stavljati na tvoj žrtvenik mladi junci!


text:
Zato će te Bog uništiti zauvijek,  iščupat će te,  izbacit će te iz šatora,  iskorijenit će te iz zemlje živih.


text:
”Gle čovjeka koji nije tražio svoje utočište u Bogu  nego se uzdao u svoje bogatstvo  i prkosio je svojom zloćom.”


text:
Slavit ću te vječno jer Ti si to učinio!  Navješćivat ću kako je ime tvoje dobrostivo  pred tvojim svetima.


text:
Luđak reče u srcu svome: “Nema Boga.”  Pokvareni su, čine djela odurna,  nema nikoga koji čini dobro.


text:
Zar ne bi morali spoznati koji čine zlo,  koji grizu moj narod kao da jedu kruh?  Boga oni ne prizivlju.


text:
Evo, oni će zadrhtati od tjeskobe  gdje nema razloga za drhtanje,  jer će Bog razasuti kosti onih koji te opsjedaju. Posramit će se oni jer Bog će ih odbaciti.


text:
Nek sa Siona dođe spasenje Izrćlu!  Kad Gospod okrene sudbinu svojega naroda,  tad će klicati Jakov, veselit će se Izrćl!


text:
zbog prijetnji neprijatelja, zbog tlačenja bezbožnika  jer nevolju navaljuju na me i u gnjevu me progone.


text:
Ne, nije neprijatelj koji me grdi,  to bih podnio;  niti udara na me moj mrzitelj,  tad bih se sakrio od njega. "


text:
Bog će čuti i duboko ih poniziti,  on koji kraljuje od vijeka,  jer oni se ne popravljaju niti se Boga boje.


text:
Usta su im glađa od maslaca,  a rat im je u srcu;  riječi su njihove blaže od ulja,  a oni su isukani mačevi. "


text:
A njih ti, o Bože, baci u jamu grobnu. Krvoloci i izdajnici ni polovine svojih dana neće doživjeti. A ja se uzdam u tebe.


text:
Upravitelju pjevačkoga zbora. Po napjevu:  “Nijema golubica u daljini”. Miktam. Davidov. Kad su ga Filistejci uhitili u Gatu.


text:
Upravitelju pjevačkoga zbora. Po napjevu:  “Nemoj pogubiti”. Miktam. Davidov. Kad pobježe u pećinu pred Šaulom.


text:
Smiluj mi se, Bože, smiluj,  jer se u tebe uzda moja duša!  U sjenu tvojih krila ću se sakriti  dok opasnost ne umine!


text:
Nek mi pošalje pomoć s neba i spasi me,  nek smete onoga koji na me vreba. Bog neka da svoju milost i vjernost!


text:
Duša mi prebiva među lavovima  koji razdiru sinove ljudske. Zubi su im koplja i strijele,  a jezik oštar mač.


text:
Namjestiše zamku mojim nogama,  prignječiše dušu moju;  iskopaše preda mnom jamu,  ali oni se u nju strovaljuju. "


text:
Upravitelju pjevačkoga zbora. Po napjevu:  “Nemoj pogubiti”. Miktam. Davidov. Kad Šaul posla i dade čuvati kuću da ga ubiju.


text:
Jer evo, vrebaju na dušu moju,  silnici navaljuju na me. A na meni nema krivnje ni grijeha, Gospode; "


text:
Jest ti, Gospode, Bože nad vojskama,  Bože Izrćlov, ustani i kazni sve neznabošce;  ne štedi lukavih klevetnika! "


text:
Za grijeh njihovih usta, za riječi njihova jezika  neka se uhvate u svojoj oholosti!  Za kletvu i laž koje izgovoriše.


text:
Istrijebi ih u gnjevu, uništi ih da ih nema!  Neka spoznaju da Bog vlada u Jakovu  sve do zemaljskih krajeva!


text:
A ja ću pjevati tvoju jakost,  rano ujutro slavit ću tvoje milosrđe  jer si mi bio utočište  i zaklon u dan nevolje.


text:
kad je vojevao protiv Aram Naharajima i Arama  iz Sobe i kad je Joab na povratku potukao 12 tisuća  Idumejaca u Slanoj dolini.


text:
Moab je vrč iz kojeg se umivam,  na Edom ću baciti svoju obuću,  nad Filistejom pjevat ću svoju pobjedu!”


text:
Zaista, smišljaju da me sruše s visa mojega,  oni vole laž,  svojim ustima blagoslivlju,  a u srcu proklinju.


text:
Sinovi su ljudski samo dah,  laž su sinovi čovječji;  i kad skoče na tezulju,  svi su zajedno lakši od daha. "


text:
Ne oslanjajte se na grabež!  Niti se hvalite otimačinom!  Kad raste imutak, nek vam za nj ne prione srce!


text:
Bože, ti si moj Bog!  Tebe tražim. Žedna je tebe moja duša,  za tobom čezne moje tijelo u sprženoj,  suhoj i bezvodnoj zemlji.


text:
Blago onome koga si izabrao  i približio da prebiva u tvojim dvorima!  Sitimo se dobrom tvoje kuće,  svetošću tvoga Hrama.


text:
Ti nas uslišavaš u pravednosti čudesnim djelima,  Bože, spasenje naše,  nado svih zemaljskih krajeva i mora dalekih.


text:
Ti si se brinuo za zemlju, zalijevao je, obogatio je veoma;  napunio se potok Božji vodom;  daješ im žito; tako si je opremio. "


text:
Brazde joj napajaš,  njezine grude poravnavaš,  kišnim kapljama razmekšavaš,  usjeve joj blagoslivljaš.


text:
Recite Bogu: Kako su strašna tvoja djela!  Zbog velike tvoje moći priklanjaju ti se tvoji neprijatelji.


text:
Vječno vlada u svojoj moći;  njegove oči gledaju narode  da se protiv njega ne podignu buntovnici.  "


text:
Dao si da nam ljudi po glavama gaze,  morasmo prolaziti kroz oganj i vodu. Ali si nas izveo na slobodu.


text:
Nek ustane Bog! Nek se rasprše njegovi neprijatelji!  Na njegov pogled nek pobjegnu njegovi mrzitelji!


text:
Kao što se dim rasprši, tako ih rasprši;  kao što se vosak rastopi od ognja,  tako ginu bezbožnici pred Bogom. "


text:
Pjevajte Bogu!  Pjevajte hvalu njegovu imenu!  Poravnajte put onome koji ide pustinjom,  Gospod mu je ime: kličite pred njim!


text:
Bog napuštenima daje stan u kući,  sužnje izvodi na slobodu,  a samo prkosni ostaju u suhoj pustoši.


text:
A vi, koji taborite među stadima,  nalik ste na golublja krila pokrivena srebrom  i na njihovo zlatnožuto perje.


text:
Zašto gledate tako poprijeko, gore pune visova,  na goru koju izabra Bog sebi za boravište?  Jest, tu će prebivati Gospod dovijeka!


text:
Uzišao si na visinu vodeći sa sobom sužnje,  ljude si primio na dar;  čak i buntovnike da stanuju, Gospode Bože.  "


text:
Predvodi ih Benjamin, najmlađi, tu su čete knezova Judinih,  knezovi Zebulonovi i knezovi Naftalijevi.


text:
Prekori zvijer trstike,  krdo bikova u teladima narodâ!  Ponizi one koji se raduju srebru!  Rasprši narode koji vole ratove!


text:
Više nego kose na mojoj glavi  ima onih koji me ni za što mrze;  mnoštvo je mojih neprijatelja koji me nepravedno progone. Moram vraćati što nikada ne oteh.  "


text:
Tko se uzda u tebe, nek se ne postidi zbog mene,  Gospodine, Gospode nad vojskama!  Nek se ne posrame zbog mene  oni koji traže tebe, Bože Izrćlov!


text:
A ja ? svoju molitvu upravljam k tebi, Gospode;  u vrijeme milosti, Bože, po svojoj velikoj dobroti  usliši me vjernošću svoga spasenja! "


text:
Od poruga se cijepa moje srce i bespomoćan postadoh;  nadao sam se sažaljenju, ali uzalud;  nadao sam se tješiteljima, ali ih ne nađoh. "


text:
Nek se raduju i vesele u tebi svi koji tebe traže!  Neka govore uvijek: “Velik je Bog!”  svi koji ljube tvoje spasenje.


text:
A ja sam siromah i jadan; Bože, priteci mi brzo!  Ti si moj pomoćnik i spasitelj. Gospode, nemoj kasniti! "


text:
Budi mi stijena zaštite pristupačna vazda;  zapovjedio si moje spasenje  jer ti si stijena i tvrđa moja!   "


text:
Na tebe sam se od utrobe oslanjao,  ti si mi zaštitnik od majčina krila. Tebi vazda pjevam svoj hvalospjev!


text:
Neka se postide i propadnu koji traže život moj!  Neka spopadne stid i sramota one koji traže moju nesreću!


text:
Zato me u starosti, kad posijedim, ne ostavljaj, Bože,  dok ne navijestim budućemu pokoljenju tvoju moć,  svima potomcima tvoju jakost,


text:
I jezik će moj svaki dan slaviti tvoju pravdu  jer postiđeni su i posramljeni koji traže moju nesreću.


text:
Od tlačenja i nasilja otkupit će njihov život  jer dragocjen je njihov život,  krv njihova u očima njegovim.


text:
Nek živi i nek mu daruju zlato iz Šebe!  Nek svagda za njega mole  i po cijeli dan neka ga blagoslivlju!


text:
U zemlji nek bude izobilja žita,  na gorskim visinama klasje nek šumi k'o Libanon,  nek rastu stanovnici izvan gradova kao trava na polju.


text:
Uvijeke neka traje njegovo ime!  Dok je sunca neka njegovo ime traje!  Svi narodi nek se blagoslivlju u njemu,  svi narodi nazivali ga blaženim!


text:
I nek je blagoslovljeno ime njegove slave u vjekove!  Sva zemlja neka je puna njegove slave!  Amen! Amen!


text:
A meni je dobro biti u Božjoj blizini;  uzdanje svoje u Gospodina sam stavio,  Gospoda moga, da pripovijedam sva tvoja djela. "


text:
Poučna pjesma. Asafov. Zašto nas odbaci, Bože, zauvijek?  Zašto plamtiš svojim gnjevom na ovce svoje paše?


text:
Spomeni se svoje zajednice koju si stekao od davnine,  naroda koji si otkupio za svoju baštinu,  gore Siona na kojoj si se nastanio!


text:
Ne vidimo više čudesnih svojih znakova;  nema više prorokâ niti ikoga među nama  tko bi znao dokle će tako. "


text:
Jer Gospod drži čašu u ruci vina pjenušava,  punog opojnih trava, i već ga je natočio;  i njegov talog morat će ispiti,  pit će ga svi bezbožnici na zemlji.  "


text:
Opljačkani su koji su nasilna srca i san svoj snivaju;  i nitko od ratnika ne mogaše podići svojih ruku. "


text:
Zavjetujte se i izvršite zavjete, Gospodu, svojemu Bogu. Svi koji ste oko njega prinosite dare Strašnomu!


text:
U dan moje nevolje tražio sam svoga Gospoda!  Noću moja ruka bez prestanka ostade ispružena  i moja se duša ne da utješiti.


text:
Zar je zauvijek prestala njegova ljubav?  Zar je propalo njegovo obećanje  od pokoljenja do pokoljenja?


text:
Grmljavina u vihoru se orila,  munje su osvjetljavale krug zemaljski;  zemlja se tresla i njihala. "


text:
to ne ćemo zatajiti njihovoj djeci,  nego ćemo predati budućemu naraštaju  slavna Gospodnja djela,  njegovu moć i čudesa što ih je činio.


text:
Svjedočanstvo postavi u Jakovu;  u Izrćlu Zakon postavi i zapovjedi našim ocima  da o njemu pouče svoju djecu, "


text:
da to sazna budući naraštaj i djeca koja će se roditi;  baštinili su to da pripovijedaju svojoj djeci, "


text:
da bi i oni stavljali u Boga svoje ufanje  i da ne bi zaboravili Božjih djela,  već da bi bili poslušni njegovim zapovijedima,


text:
i da ne bi postali kao njihovi oci,  rod izopačen i nevjeran,  rod nestalan svojim srcem  i nevjeran Bogu svojim duhom.


text:
Doduše, on udari u kamen i potekoše vode,  i potoci se razliše:  a može li još i kruha dati i mesa pripraviti  svojemu narodu?”


text:
A kad je Gospod to čuo,  razgnjevi se i oganj raspali protiv Jakova;  gnjev podiže i protiv Izrćla, "


text:
A on je bio milostiv i opraštao je krivnju  i nije ih uništio;  često bi sustezao svoj gnjev  i ne bi usplamtio svom svojom jarosti. "


text:
I odagna ispred njih pogane;  konopom im razdijeli njihovu baštinu  i u njihove šatore naseli plemena Izrćlova.  "


text:
Psalam. Asafov. Bože, pogani prodriješe u tvoju baštinu,  oskvrnuše tvoj sveti Hram,  pretvoriše Jeruzalem u razvaline.


text:
Trupla tvojih slugu dadoše nebeskim pticama za hranu,  tjelesa tvojih pravednika zvijerima zemaljskim.


text:
Ne ubrajaj nama grijehe otaca!  Tvoje milosrđe nek' nam brzo dođe ususret  jer smo u velikoj nevolji!


text:
Pomozi nam, Bože, spasenje naše,  zbog slave svoga imena, oslobodi nas  i oprosti nam naše grijehe zbog svojega imena!


text:
Zašto da kažu neznabošci: “Gdje je njihov Bog?”  Neka se na neznabošcima, pred našim očima, pokaže  kako osvećuješ prolivenu krv svojih slugu!


text:
A mi, tvoj narod, ovce paše tvoje,  zahvaljivat ćemo ti dovijeka,  od koljena do koljena navješćivat ćemo tvoju slavu.


text:
U nevolji si me zazvao i ja te izbavih;  odgovorih ti iz gromovnih oblaka,  iskušah te kod voda meripskih.  "


text:
Ja sam Gospod, tvoj Bog,  koji te izvedoh iz egipatske zemlje;  otvori svoja usta i ja ću ih napuniti!”   "


text:
I vrabac sebi nalazi log i lastavica gnijezdo  da u njih položi mlade svoje,  a ja tvoje oltare, Gospode nad vojskama,  kralju moj i Bože moj!


text:
Doista, jedan je dan u tvojim dvorima  bolji od tisuću koje ja izabrah. Draže mi je stajati na pragu Doma Boga svoga,  nego stanovati u šatorima grešnika.


text:
Jer Gospod Bog sunce je i štit;  Gospod daje milost i slavu,  ne uskraćuje dobara onima  koji hode u nedužnosti.  "


text:
Želim čuti o čemu govori Bog:  Gospod navješćuje mir svojemu narodu,  pobožnima svojim;  nek se nikad više ne vrate bezumnostima. "


text:
Zaista, njegovo je spasenje blizu onima koji ga se boje:  i slava će njegova stanovati u zemlji našoj.


text:
Svi narodi koje si stvorio  doći će i prostrijeti se pred tobom,  Gospodine, tvojemu imenu slavu će iskazati.


text:
Pouči me, Gospode, svojemu putu  i hodit ću u tvojoj vjernosti;  upravi moje srce da se boji tvojega imena. "


text:
Učini mi znak dobrote svoje,  da vide neprijatelji moji i postide se,  jer si mi ti, Gospode, pomogao i utješio me!


text:
”Rahab i Babilon pribrojit će  svojim priznavateljima;  gle, Filisteja, Tir i Kuš:  i oni su rođeni ondje.”   "


text:
Pjesma. Psalam. Korahovih sinova. Upravitelju pjevačkoga zbora. Po napjevu: “Bolest”. Za pjevanje. Poučna pjesma. Hemana Ezrahite.


text:
Pripravljen mi je ležaj među mrtvima,  sličan sam ubijenima koji počivaju u grobu,  kojih se više ne spominješ  i koji su od tvoje ruke odsječeni.


text:
Svagda ću pjevati o ljubavi Gospodnjoj,  od koljena do koljena  navješćivat ću svojim usnama tvoju vjernost.


text:
Nekoć si govorio u viđenju svojim pobožnima. Ti reče: “Stavih krunu junaku,  uzvisih mladića iz naroda.


text:
Koji je to čovjek koji živi, a da ne mora vidjeti smrt?  Tko će sačuvati njegov život od moći Podzemlja?


text:
Molitva. Mojsija. čovjeka Božjega. Gospodine, ti si nam bio Prebivalište  kroz pokoljenja i pokoljenja!


text:
Prije nego postadoše gore,  i prije nego si sazdao zemlju i svijet,  od vijeka do vijeka ti jesi, Bože!


text:
Vrijeme našega života traje sedamdeset,  a ako smo snažni i osamdeset godina,  a većina od njih muka je i žalost  jer brzo prolaze i mi odlijećemo odavde.


text:
Neka bude nad nama dobrota Gospodina, Boga našega!  Nek nam uspije djelo naših ruku!  Djelo naših ruku nek nam uspije!


text:
Svojim perjem će te pokriti,  pod krilima svojim će te sakriti;  štit i oklop bit će ti njegova vjernost.  "


text:
Gospod kraljuje, odjeven veličanstvom;  Gospod odjeven i opasan snagom. čvrsto je utemeljio svijet,  ne može se poljuljati. "


text:
On će im platiti grijehe njihove,  i zbog zloće njihove uništit će ih,  istrijebit će ih Gospod, Bog naš!


text:
četrdeset godina mučio me naraštaj onaj,  i rekoh: “Oni su narod zavedena srca  i ne poznaju moje putove.”


text:
Oglasite među narodima: “Gospod kraljuje!”  čvrsto je utemeljio svijet i ne će se poljuljati;  pravedno sudi narodima.  "


text:
pred Gospodom jer dolazi,  dolazi suditi zemlji. Sudit će svijetu u pravdi  i narodima u istini svojoj.


text:
Psalam. Pjevajte Gospodu pjesmu novu,  jer učini djela čudesna!  Njegova desnica mu donese spasenje  i sveta ruka njegova!


text:
Spomenu se svoje dobrote  i vjernosti prema domu Izrćlovu. Svi krajevi zemlje gledaju  spasenje Boga našega.


text:
pred Gospodom koji dolazi suditi zemlju. Sudit će krugu zemaljskom po pravdi  i narodima po pravici!


text:
Kraljevska moć ljubi pravdu,  ti si ustanovio pravednost;  u Jakovu pravo i pravednost ispunjavaš. "


text:
Mojsije i Aron među svećenicima njegovim  i Samuel među onima koji zazivahu ime njegovo. Zazivahu Gospoda i on ih usliša.


text:
Gospode, Bože naš, ti si ih uslišavao;  bio si im Bog koji oprašta  premda si kažnjavao zlodjela njihova. "


text:
Uzvisujte Gospoda, Boga našega!  Poklonite mu se na svetoj gori njegovoj,  jer svet je Gospod, Bog naš.


text:
Uđite na vrata njegova s hvalama,  u njegove dvore s pohvalama!  Zahvaljujte mu, blagoslivljajte ime njegovo.


text:
Razmišljat ću o besprijekornom putu. Kad ćeš doći k meni?  Hodit ću u čestitosti srca  u kući svojoj.


text:
Ne ću stavljati pred svoje oči  ništa opako. Mrzim čovjeka koji čini nasilje,  ne će on biti uza me.


text:
Oči su moje upravljene čestitima u zemlji,  da bi stanovali sa mnom!  Tko hodi pravim putem,  taj će mi služiti!


text:
Ne sakrivaj svojega lica preda mnom  u dan moje nevolje!  Prigni svoje uho k meni,  u dan kad te zazovem, brzo me usliši!


text:
Oni će proći, a ti ostaješ. Svi će ostarjeti kao haljina;  kao odjeću ti ih promijeniš i oni se raspadnu. "


text:
Al? ljubav Gospodnja ostaje uvijek!  i vječna je nad onima koji ga se boje;  i njegova pravda na sinovima sinova, "


text:
Blagoslivljajte Gospoda, svi anđeli njegovi,  vi snažni u moći, izvršitelji njegove riječi,  poslušni glasu riječi njegove!


text:
Blagoslivljajte Gospoda, sva djela njegova,  na svim mjestima vlasti njegove!  Blagoslivljaj Gospoda, dušo moja!


text:
Blagoslivljaj, dušo moja, Gospoda!  Velik si veoma, Gospode, Bože moj!  Sjajem i veličanstvom si se odjenuo!


text:
Nek grješnici iščeznu sa zemlje  i bezbožnika nek više ne bude. Blagoslivljaj, dušo moja, Gospoda. Aleluja!


text:
Da vidim sreću tvojih izabranika,  da se veselim radosti tvoga naroda  i da se mogu ponositi tvojom baštinom.


text:
Naši oci u Egiptu ne shvatiše tvoja čudesa,  ne spominjaše se tvojih djela ljubavi,  pobunili su se kod mora, na Crvenome moru.


text:
Već pomisli da ih uništi, al Mojsije, izabranik njegov,  stupi na hrid pred njega  da odvrati njegovu srdžbu te ih ne uništi.


text:
Prolijevali su krv nevinu,  krv svojih sinova i kćeri  koje su žrtvovali kanaanskim idolima. Tako se oskvrnu zemlja u krvi.


text:
Mnogo ih je puta izbavljao,  ali oni mu se protiviše svojim odlukama,  propadali su u zločinima svojim.


text:
Spasi nas, Gospode Bože naš,  i skupi nas iz neznabožaca  da slavimo tvoje sveto ime,  da se tvojom slavom dičimo!


text:
Moab je posuda iz koje se umivam,  na Edom ću baciti svoje sandale,  nad Filistejom slavit ću pobjedu!”


text:
Jer nije se sjetio činiti milosrđe,  progonio je patnika i siromaha  i u smrt je gonio čovjeka slomljena srca.


text:
Oblačio je prokletstvo kao ogrtač;  ono mu je kao voda obuzelo njegovu nutrinu,  kao ulje u kostima njegovim! "


text:
A ti, Gospode, Gospodine moj,  priteci mi u pomoći zbog svoga imena!  Spasi me jer puna je dobrote ljubav tvoja!


text:
Nek oni proklinju, ti blagoslivljaj;  nek budu poraženi moji protivnici,  a sluga tvoj nek se raduje. "


text:
Psalam. Davidov. Riječ Gospodnja mojemu Gospodinu:  “Sjedi mi s desna dok ne položim  tvoje neprijatelje za podnožje tvojim nogama!”


text:
Narod tvoj tebi se dragovoljno predaje  u dan tvog ratnog pohoda. U svetim odorama, iz krila zore,  dolaze ti kao rosa tvoje mladosti.


text:
Otkupljenje posla svom narodu;  SADE  Savez svoj ustanovi zauvijek. KOF  Sveto je i strašno ime njegovo. REŠ "


text:
Početak je mudrosti strah Gospodnji. ŠIN  Imat će uspjeh oni koji ih vrše!  TAU  Tko po njemu djeluje,  Hvala njegova ostaje dovijeka.


text:
Aleluja!  Blago čovjeku koji se boji Gospoda,  BET  koji veoma uživa u zapovijedima njegovim!  GIMEL


text:
On rasipa, daje siromasima. SADE  Njegova pravednost ostaje zauvijek. KOF  Njegova će se moć uzdići u slavi. REŠ


text:
Bezbožnik će to gledati i ljutiti se,  ŠIN  škripat će zubima i ginuti. TAU  U ništa propast će želja bezbožnika.


text:
Gospod se nas spomenuo:  on će nas blagosloviti!  On će blagosloviti kuću Izrćlovu,  blagoslovit će kuću Aronovu.


text:
čuj! Glas radosti i spasenje  odjekuje u šatorima pravednika:  Gospodnja desnica učini snažna djela.


text:
Eto, kao što su uprte oči slugu  u ruke gospodara njihovih,  kao što su oči sluškinje uprte  u ruku gospodarice njezine,  tako su naše oči uprte u Gospoda, Boga našega,  dok nam se ne smiluje.


text:
Hodočasnička pjesma. Tko se uzda u Gospoda, on je kao gora Sion,  ne koleba se, čvrst ostaje dovijeka.


text:
Zato se ne će nametnuti žezlo grešničko  na baštinu pravednikâ,  da i pravednici svoje ruke  za zločinom ne pruže.


text:
Tada nam usta bijahu puna smijeha,  a jezik naš klicanja. Među poganima tad se govorilo:  “Gospod im učini velika djela.”


text:
Hodočasnička pjesma. Salomonova. Ako Gospod ne gradi kuće,  uzalud se muče graditelji. Ako Gospod ne čuva grada,  uzalud čuvar bdi.


text:
Uzalud ustajete prije zore  i kasnite na počinak  vi što jedete kruh muke,  svojim miljenicima on ga daje dok snivaju.


text:
Žena je tvoja kao rodna loza  u odajama tvoje kuće;  tvoji sinovi kao mladice masline  oko stola tvojega. "


text:
Hodočasnička pjesma. Davidova. Gospode, ne oholi se srce moje,  niti se oči moje uznose. Ne čeznem za velikim stvarima  ni za čudesima što me nadvisuju.


text:
Smirio sam se doista  i upokojio dušu svoju. Kao dojenče na grudima majke,  kao dojenče duša moja počiva u meni.


text:
Gospod se zakleo Davidu,  vjernošću od koje ne odstupa:  “Potomka utrobe tvoje  posadit ću na prijestolje tvoje.


text:
Ako tvoji sinovi očuvaju moj Savez  i odredbe moje kojima ih naučih,  onda će i njihovi sinovi dovijeka  sjediti na tvome prijestolju!”


text:
Kao ulje dragocjeno na glavi,  što silazi na bradu, bradu Aronovu,  što silazi do ovratnika njegovih haljina.


text:
Hodočasnička pjesma. Sad blagoslivljajte Gospoda  sve sluge Gospodnje,  što noću stojite  u Domu Gospodnjem!


text:
A onda naši porobljivači  iskaše od nas da pjevamo,  tlačitelji naši tražiše da se veselimo;  “pjevajte nam pjesme sionske!” "


text:
Nek mi jezik za nepce prione  ako se tebe ne spomenem,  ako ne stavim Jeruzalem  povrh svake radosti svoje!


text:
Sjeti se, Gospode, sinova Edoma,  kako govorahu na kobni dan Jaruzalema:  “Razorite, razorite ga sve do temelja!”


text:
Kćeri babilonska, pustošiteljice!  Blago onome koji ti uzvrati za tvoje djelo  što si ga nama učinila!


text:
Klanjam se prema tvome svetome Hramu. Zahvaljujem tvome imenu  za tvoju dobrotu i vjernost,  jer si uzveličao svoje obećanje  iznad svoga imena.


text:
Ako moram i posred tjeskobe hoditi, ti me držiš na životu. Protiv bijesa mojih neprijatelja pružaš ruku svoju;  desnica me tvoja spašava.  "


text:
Gospod će dovršiti na meni svoje djelo. Gospode, vječna je ljubav tvoja!  Djela svojih ruku ne zaboravi!


text:
Zahvaljujem ti što sam predivno i čudesno stvoren;  veoma su čudesna tvoja djela;  sasvim poznaješ dušu moju. "


text:
Oči me tvoje vidješe kao zametak;  u knjizi su tvojoj zapisani svi moji dani,  što su bili unaprijed određeni,  kad još ne bijaše ni jednoga. "


text:
Očuvaj me, Gospode, od ruku grešnika,  od čovjeka nasilja sačuvaj me,  od onih koji hoće da posrnu moji koraci!


text:
Ne daj da mi se srce zlu prikloni,  da počinim djela bezbožna;  s ljudima koji čine bezakonje  ne daj da okusim poslastice njihove! "


text:
Nek me udari pravednik ? ljubav je to što me kudi;  ulje grešničko ne će pomazati moju glavu  jer moja ustrajna molitva oprijet će se protiv zlobe njihove. "


text:
Pogledaj na desno i vidi,  nemam nikoga koji me prepoznaje. Nema spasa za mene. Nitko ne mari za život moj.


text:
Poslušaj moje vikanje,  jer sam posve iznemogao!  Izbavi me od mojih progonitelja,  jer oni su jači od mene.


text:
Izbavi me iz tamnice  da zahvaljujem imenu tvojemu!  Tada će se pravednici oko mene okupiti  jer si prema meni bio milostiv.


text:
Psalam. Davidov. Gospode, čuj moju molitvu!  Zbog svoje vjernosti prikloni uho na molitvu moju!  Usliši me zbog pravednosti svoje!


text:
Neprijatelj progoni dušu moju;  u zemlju satire život moj;  gurnuo me u tminu  da stanujem kao davno pomrli. "


text:
Gospode, usliši me brzo!  Daha mi nestaje. Ne skrivaj svoga lica od mene!  Inače ću postati kao onaj koji u grob silazi.


text:
Jutrom mi objavi svoju dobrotu,  jer se uzdam u tebe!  Pokaži mi put kojim trebam ići,  jer k tebi dušu uzdižem!


text:
On je ljubav moja i tvrđava moja,  moje utočište i moj izbavitelj,  štit moj u koga se uzdam;  on mi narode podloži!   "


text:
Oslobodi me i spasi iz ruku sinova tuđinskih!  Njihova usta laži govore;  desnica njihova krivo se zaklinje.  "


text:
Nek sinovi naši budu kao biljke  što visoko rastu od mladosti svoje,  a kćeri naše kao stupovi isklesani  što Hram ukrašavaju.


text:
Žitnice naše nek budu pune obiljem plodova svih vrsta. Naše ovce množe se na tisuće  i na stotine tisuća na poljima našim.


text:
Kraljevstvo tvoje kraljevstvo je vječno,  tvoja vlast za sva pokoljenja. Vjeran je Gospod u svim svojim riječima  i svet u svemu svom djelovanju.


text:
Nek usta moja hvalu Gospodnju kazuju,  svako tijelo nek blagoslivlje sveto ime njegovo,  uvijek i dovijeka.


text:
Aleluja!  Hvalite Gospoda!  Jer je lijepo svirati Bogu našemu. Jer je milo složno pjevati hvale njegove.


text:
Nek hvale ime Gospodnje,  jer samo je njegovo ime uzvišeno. Veličanstvo njegovo zemlju i nebo nadvisuje.


text:
On podiže snagu narodu svome. On je slava svim svetima svojim,  sinovima Izrćlovim, narodu njemu bliskom. Aleluja!


text:
”Dokle ćete još, vi luđaci, ljubiti ludost,  i vama, podsmjehivači, dokle će biti mio podsmijeh,  i vi, bezumni, dokle ćete mrziti razboritost?


text:
Primite k srcu moju opomenu!  Evo, pustit ću svoje negodovanje protiv vas,  da slobodno poteče. Objavit ću vam svoje izreke.


text:
kad kao zlo vrijeme na vas navali strah,  i vaša pogibao kao oluja dođe,  kad nasrne na vas nevolja i muka.


text:
Nikad te ne će ostaviti ljubav i vjernost. Priveži moje zapovijedi na vrat!  Napiši ih na ploču svojega srca!


text:
tad me je on učio i rekao mi:  “Neka tvoje srce drži čvrsto moje riječi!  Drži se mojih zapovijedi, pa ćeš živjeti!


text:
Pribavi sebi mudrost, pribavi sebi razboritost!  Ne zaboravljaj to! Ne odstupaj od riječi mojih usana!


text:
košuti punoj miline, srni punoj ljupkosti!  Ljubav prema njoj smije te uvijek zanijeti. Naslađuj se vazda u njezinoj ljubavi!


text:
onda učini to, sine moj, da se oslobodiš  ? jer si dopao u ruke svojemu bližnjemu;  idi, baci se na tlo,  saleti svojega bližnjega! "


text:
Kada ideš, pratit će te. Kada počivaš, nad tobom će bdjeti. Kada se probudiš, ići će s tobom na rad.


text:
Ali tko učini preljub sa ženom,  izgubio je razum. Samo onaj koji hoće sam sebe strovaliti u propast,  čini nešto tako.


text:
kad je postavljao granice moru,  da nikada ne prijeđe voda svoju obalu,  kad je utvrđivao stupove zemlji,


text:
tada sam stajala, ja,  njegova miljenica, na njegovoj strani;  bila sam iz dana u dan puna zanosa,  puna radosti pred njim svagda, "


text:
Oprezna žena je čast mužu,  a žena koja prezire pravdu, prijestolje je sramote. Lijeni ljudi oskudijevaju,  a radini dobivaju bogatstvo.


text:
Tko prezire opomenu, sam sebi škodi;  tko ima strahopoštovanje prema zapovijedi,  toga dopadne plaća. "


text:
Steći mudrost daleko je bolje nego steći zlato;  dobiti razboritost više vrijedi nego dobiti srebro. "


text:
Bolji je strpljiv čovjek nego ratni junak;  tko svlada samoga sebe, veći je nego osvojitelj gradova. "


text:
Svađu zametnuti jest kao poplavu raspasati;  zato prije nego se zametne,  ostavi se raspravljanja! "


text:
Siromaha mrze sva njegova braća;  koliko se više udaljuju od njega njegovi prijatelji!  Žudi za riječima koje ne znače ništa. "


text:
Zamka je čovjeku nepromišljeno viknuti: “Posvećeno!”,  i istom poslije razmišljati o onom što se zavjetovalo.


text:
Vidiš li čovjeka koji je vješt u svom poslu:  pred kraljevima će još stajati;  on ne treba služiti prostacima. "


text:
”Izbiše me, ali me ne zabolje;  istukoše me, ali ne osjetih ništa. Kad se probudim,  tada ću ga ponovno potražiti.” "


text:
Budeš li htio reći: “Nismo za to ništa znali”,  zaista, onaj koji ispituje srca, to vidi,  i koji motri tvoju dušu, to zna;  on plaća čovjeku po njegovim djelima. "


text:
Tako cijeni i za svoju dušu mudrost!  Jesi li je stekao, onda za te postoji budućnost,  i nada se tvoja ne će osramotiti.


text:
Nemoj reći: “Kako je on meni učinio,  tako ću i ja njemu učiniti!  Platit ću svakome po njegovu djelu.”


text:
Jer je bolje da ti se kaže:  “Pomakni se gore, ovamo!”,  nego da ti reknu da se  pomakneš dolje ispred odličnijeg.


text:
Što si vidio vlastitim očima,  o tome prebrzo ne raspravljaj,  jer što ćeš poslije činiti  ako te bližnji sramotno opovrgne?


text:
Kao rashlađivanje snijegom za vrijeme žetve,  takav je vjeran glasnik  onoga koji ga je poslao;  on okrijepi dušu svojemu gospodaru. "


text:
Stavi svoju nogu samo rijetko kad u kuću svojega bližnjega,  inače će se tebe nasititi i zamrziti te.


text:
Kao onaj koji skida haljinu na zimi,  kao onaj koji lijeva ocat na salitru,  takav je onaj koji pjeva pjesme žalosnomu srcu.


text:
Kao onaj koji za uši hvata psa što trči mimo njega,  takav je onaj koji se žesti zbog rasprave koja se na njega ne odnosi.


text:
Ne ostavljaj svoga prijatelja i prijatelja svojega oca!  Ne idi u kuću svojega brata!  U dan tvoje nesreće bolji je susjed u blizini,  nego brat u daljini.


text:
Zbog grješnosti u zemlji  mijenjaju se često njezini knezovi,  ali po razboritim, razumnim ljudima  dobiva pravda dugo trajanje.


text:
Bolji je siromah koji hodi u svojoj nedužnosti  nego čovjek koji ide krivim putovima, ako je i bogat.


text:
Tko zavodi poštene ljude na zao put,  taj će sam pasti u svoju jamu;  a nedužni će dobiti blagoslov. "


text:
Kad se raduju pravednici, velika je slava;  a podignu li se bezbožnici visoko,  moraju se tražiti ljudi. "


text:
Tko daje siromahu, ne će mu ništa nedostajati;  a tko zatvara svoje oči pred njim, bit će obasut klevetama. "


text:
čovjek koji unatoč svemu opominjanju  ostaje tvrdoglav,  odjednom će propasti  i ne će mu biti spasenja.


text:
Kad su bezbožnici na vlasti,  umnožavaju se opačine;  ali pravednici radosno dožive njihovu propast. "


text:
Tko je uzišao na nebo i opet sišao?  Tko je uhvatio vjetar u svoje ruke?  Tko je svezao vode u jednu odjeću?  Tko je postavio sve krajeve zemlji?  Kako se on zove i kako se zove njegov sin?  Znaš li?


text:
Udalji od mene licemjerstvo i lažnu riječ!  Ne daji mi siromaštva ni bogatstva!  Daj da uživam svoj komadić kruha!


text:
Inače bih, najevši se,  mogao zanijekati tebe  i upitati: “Tko je Gospodin?”  ili, osiromašivši, mogao bih postati kradljivac  i oskvrnuti ime svojega Boga.


text:
Jao rodu kojemu su zubi mačevi  i kojemu se čeljusti sastoje od noževa,  što otrgnu uboga od zemlje  i siromaha između ljudi!


text:
Pijavica ima dvije kćeri:  “Daj ovamo!” “Daj ovamo!”  Treću ima, koja se ne može nasititi,  i četvrtu, koja ne kaže nikada: “Dosta!”


text:
Carstvo mrtvih,  zatvoreno krilo majčino,  zemlja koja ne biva nikad sita vode,  i oganj koji nikad ne kaže:  “Dosta!”


text:
Oko koje se ruga ocu  i prezire majku,  neka iskljuju gavrani na potoku,  i mladi jastrebovi neka ga proždru!


text:
Jer kad se udara mlijeko, iziđe maslo,  kad se razbije nos, navre krv,  i kad se izaziva gnjev, zametne se svađa.


text:
Vjetar puše na jug i okreće se na sjever, u trajnoj promjeni puše vjetar. Onda se vjetar okreće natrag k novome kruženju?


text:
Sve rijeke teku k moru. A more se nikada ne prepuni. Kamo god teku, rijeke svejednako teku k istome mjestu.


text:
Tako je sav govor uzaludna muka: nijedan ga čovjek ne može protumačiti. Oko se ne može nagledati, uho se ne može naslušati.


text:
Ne spominje se što je prije bilo. Što će još biti, ne će se spominjati među onima koji će poslije živjeti.


text:
Upravih srce svoje prema tome da sve što biva pod nebom istražim i razaberem mudrošću. Loš posao! Dade ga Bog ljudima da se oko njega muče.


text:
I tada rekoh svojemu srcu: Eto, ja postigoh sebi veću i višu mudrost negoli svi što su preda mnom vladali nad Jeruzalemom. Mnogo znanja i mnogo mudrosti nauči moj duh.


text:
Ali kad upravih svoje srce tome da upoznam što je s mudrošću i znanjem, s ludošću i bezumljem, uvidjeh: I to je trka za vjetrom.


text:
Tada pomislih u svom srcu da svojemu tijelu uskratim vino, da svoje srce obratim k mudrosti i da se klonim ludosti, dok ne saznam što je korisno čovječjoj djeci, i što su dužni činiti pod suncem dok su živi.


text:
Nabavih sebi sluge i sluškinje. Također sam imao kućnu čeljad i posjedovao goveda i ovaca više nego svi koji su živjeli preda mnom u Jeruzalemu.


text:
Nakupih sebi i srebra i zlata, i blaga od kraljeva i zemalja. Držao sam kod sebe pjevače i pjevačice, i miline čovječje djece: mnoge žene.


text:
Tako postadoh velik, veći negoli svi koji su živjeli preda mnom u Jeruzalemu. A mudrost je ostala sa mnom.


text:
Što su poželjele moje oči, nisam im uskratio. Nikakve radosti ne uskratih svojemu srcu. Jest, srce je moje imalo radost sa svime oko čega sam se trudio. I to mi je bila plaća za sav moj trud.


text:
Istraživao sam sva svoja djela, što ih učiniše moje ruke, i trud također, što sam ga uložio u to da ih izvršim. I eto: sve je bila taština i trka za vjetrom. I od toga nema koristi pod suncem.


text:
I dadoh se na to da vidim što je mudrost. Ali ona je ludost i bezumlje. Jer što će činiti čovjek koji će doći poslije kralja? Isto što se već činilo.


text:
I ovako rekoh u svom srcu: I to je taština! Trajan spomen ostaje tako malo od mudraca kao od luđaka; jer se u budućim danima sve zaboravi."


text:
Ah, kako ipak premine mudrac s luđakom! Tada mi omrznu život. Učini mi se nevrijednim djelo što biva pod suncem. Jer je sve taština i trka za vjetrom.


text:
Omrznu mi sav moj trud, oko kojega sam se mučio pod suncem; jer ga moram ostaviti čovjeku koji dolazi poslije mene."


text:
Tko zna je li on mudar ili lud? On će upravljati čitavim mojim trudom, onim što sam teškim i mudrim radom stekao pod suncem. I to je taština!


text:
Tako dođoh na to da se gotovo prepustim očajanju zbog svega svojega truda, što sam ga uložio pod suncem.


text:
čovjek se trudi oko mudrosti, spoznaje i vrsnoće, i mora to ostaviti drugome, koji se oko toga nije trudio. I to je taština i veliko zlo!


text:
Svi su njegovi dani golema muka, i njegov rad velika briga. I u noći se ne odmara njegov duh. I to je taština!


text:
Nema čovjeku ništa bolje nego da jede i pije, i da gleda da mu bude dobro od njegova truda. Ja vidjeh da i to dolazi iz Božje ruke.


text:
Jer onome koji je u njegovoj milosti daje mudrost, znanje i radost. A onome koji mu se ne sviđa, naprti teret, da sabire i skuplja, i to da dade onome koji je u milosti kod Boga. I to je taština i trka za vjetrom!


text:
Ima vrijeme kad se rađa, i vrijeme kad se umire; vrijeme kad se sadi, i vrijeme kad se čupa posađeno;"


text:
vrijeme kad se baca kamenje, i vrijeme kad se skuplja kamenje; vrijeme kad se grli, i vrijeme kad se rastaje;"


text:
On čini sve lijepo u svoje vrijeme. I svijet je on predao njihovu istražujućem duhu, ali tako da ne može čovjek djelo što ga stvori Bog dokučiti od početka do svršetka.


text:
Spoznadoh: Sve što stvori Bog, traje vječno. Ne može se tomu ništa dodati, ništa od toga oduzeti. Bog je to uredio da bi ga se čovjek bojao.


text:
Još nešto vidjeh pod nebom: umjesto prava ? tu je vladala bezbožnost; umjesto pravednosti ? tu je vladala prijevara."


text:
I ovako rekoh u svom srcu: Bog će suditi pobožnome kao bezbožniku. Jer on je vrijeme postavio za svako osnivanje i djelovanje.


text:
Ovako rekoh u svom srcu: Takvo je čovječje biće, da ih Bog iskušava te spoznaju da su kao stoka, jest, oni sami.


text:
Jer je sudbina ljudi i sudbina životinja jednaka sudbina. Kako umiru jedni, tako umiru drugi: isti dah imaju svi. Ništa ne nadvisuje čovjek životinju, jer je sve taština!


text:
Tako vidjeh da ništa nema bolje čovjek nego da se veseli svojim djelima. To je njegova plaća. Jer tko će mu dati da sudjeluje u onom što će biti poslije njega?


text:
I opet vidjeh sve nasilje što se čini pod suncem. Gle: suze potlačenih kojima nema utješitelja! Nasilje izlazi iz rake njihovih tlačitelja. A nikoga nema da ih utješi.


text:
i sretnijim od jednih i drugih onoga koji se još nije rodio, koji nije vidio zla što pod suncem biva.


text:
Vidjeh da je svaki trud i svaka marljivost u radu samo zavist jednoga protiv drugog. I to je taština i trka za vjetrom.


text:
Jedan jedini, nijedan drugi uz njega, nijedan sin, nijedan brat. Nema kraja svemu njegovu trudu. Njegove se oči ne mogu nasititi bogatstva. “Ali za koga se mučim i oduziman sebi svako uživanje?” I to je taština i loš posao!


text:
Jer padne li jedan, digne ga opet njegov drug. A teško onome koji padne! Nema drugoga koji bi mu pomogao da se podigne.


text:
Ako tko i može nadjačati jednoga, dvojica će mu odoljeti. A ni trostruki se konac ne kida tako brzo.


text:
Vidjeh sve žive, koji hode pod suncem, na strani dječaka, drugoga, koji je stupio na njegovo mjesto.


text:
Nije bilo kraja mnoštvu naroda pred kojim je on išao. Pa tako je i to bila taština i trka za vjetrom!


text:
Pripazi na svoju nogu kad ideš u Božju kuću! Nježno se približiti, kako bi slušao, bolje je nego što prinose žrtve luđaci: oni ne znaju da čine zlo.


text:
Nemoj nagliti svojim ustima! Tvoje srce neka prebrzo ne govori pred Bogom! Jer je Bog na nebu, a ti si na zemlji. Zato neka tvojih riječi bude samo malo!


text:
Jesi li učinio zavjet Bogu, ne oklijevaj ga ispuniti! Jer mu nisu mili luđaci. Što si zavjetovao, ispuni!


text:
Ne daj da te tvoja usta navode na grijeh! Ne govori pred poslanikom Božjim: “Bila je nepažnja!” Zašto da se Bog ljuti zbog tvojega govora i da uništi djelo tvojih ruku?


text:
Vidiš li zarobljena siromaha, i da se pravo i pravednost u zemlji krše, ne čudi se tome; jer viši pazi nad visokim i još viši nad obojicom. "


text:
Tko ljubi novce, nema nikada dosta novaca. Tko ljubi bogatstvo, nema nikada dosta dobitka. I to je taština.


text:
Kao što je došao gol iz majčina krila, tako mora opet otići. Za svoj trud ne nosi od svega toga ni onoliko koliko bi mogao ponijeti sa sobom u svojoj ruci.


text:
I u tome je ljuto zlo: kako je došao, tako mora otići. Što ima čovjek od toga da se trudi za vjetar?


text:
Eto, to pronađoh kao dobro, kao lijepo: da čovjek jede i pije, i bude dobre volje uza sav svoj trud, kojim se muči pod suncem tolike dane života koliko mu ih je Bog dao. Jer to je njegov dio.


text:
Za svakoga čovjeka, kojemu je Bog dao bogatstvo i posjed i kojemu je dopustio da od toga uživa, da svoj dio uzima i da se veseli uz svoj trud, to je dar Božji.


text:
Nekom čovjeku daje Bog bogatstvo, blago i slavu. Ništa što zaželi njegovo srce, ne nedostaje mu. Ali mu Bog ne dopušta da u tome uživa. U tome uživa stranac: to je taština i ljuto zlo.


text:
Ako bi tko imao stotinu djece i živio mnogo godina i broj se dana njegova života veoma namnožio, a on ne bi mogao uživati dobra, te ni pokopa ne bi imao, kažem: Bolje je nedonošče od njega.


text:
Što se događa, određeno je davno unaprijed. Što biva od čovjeka, to stoji tvrdo. Nitko ne može pozvati na odgovor onoga koji je jači od njega.


text:
Jer tko zna što je dobro čovjeku u životu malo ništavnih dana njegova života? Oni mu prolaze kao sjena. Jer tko može kazati čovjeku što će poslije njega biti pod suncem?


text:
Bolje je ići u kuću žalosti nego u kuću gošćenja; jer je ovdje svršetak svakoga čovjeka. Tko još živi, prima to k srcu."


text:
Ne govori: “Kako to da su prije bila bolja vremena nego danas?” Jer mudrost ti ne nadahnu to pitanje.


text:
jer je u sjeni mudrosti čovjek tako dobro zaklonjen kao u sjeni novca. Ali znanje mudrosti ima prednost u tom što daje život onome koji je posjeduje.


text:
Je li ti dobro, budi dobre volje! Je li ti zlo, onda upamti: jedno i drugo je Bog tako odredio da čovjek ne zna što ga čeka.


text:
Oboje smo vidjeli u svojim ništavnim danima: ima pravednika koji propadaju unatoč svojoj pravdi i ima bezbožnika koji dugo žive unatoč svojoj pokvarenosti.


text:
Bilo bi dobro kad bi se čvrsto držao ovog, a ono ne bi dao iz ruku; jer tko se boji Boga, umakne svemu. "


text:
Ne primaj k srcu svako brbljanje što kola naokolo! Inače bi mogao čuti kako te grdi tvoj vlastiti sluga.


text:
Opet se prihvatih i upravih svoje srce tome da mudrujem i istražujem, i da tražim mudrost i razboritost, i da spoznam je li zloća ludost i bezumlje jarost.


text:
Tad spoznah: gorča je žena od smrti, jer je ona mreža, srce je njezino zamka, ruke su njezine okovi. Tko je u milosti kod Boga, može joj izmaći. Ali grješnik joj pripadne.


text:
A što sam uvijek tražio i nikada nisam našao: jednoga čovjeka između tisuća nađoh, a žene među svima njima ne nađoh.


text:
Tko je mudar? Tko razumije značenje stvari? Mudrost prosvjetljuje čovjeku lice i mijenja tvrdoću njegova lica.


text:
čovjek nema vlasti nad dahom. Nitko ne može zaustaviti životni dah. Nijedan nema moći nad smrtnim danom. Nema otpusta od smrtne borbe. Tako ni zlo ne oslobađa onoga koji ga čini.


text:
Sve to vidjeh kad upravih svoje srce onome što se događa pod suncem, u vrijeme kad čovjek vlada nad drugima, na njihovo zlo.


text:
I osim toga vidjeh kako bezbožnici bijahu spominjani, a oni koji su činili pravo, morali su otići sa svetoga mjesta, i bili su zaboravljeni u gradu. I to je taština.


text:
Može bezbožnost sto puta činiti zlo i živjeti još dugo. Ali ja i znam: bogobojaznima će biti dobro, jer ga se boje.


text:
Taština koja biva na zemlji jest ovo: ima pravednika kojima je kao da bi radili bezbožno, i ima bezbožnika kojima je kao da bi radili pravedno. Ja kažem: I to je taština.


text:
I tako ja hvalim veselje, jer nema ništa bolje čovjeku pod suncem nego jesti i piti, i biti veseo. To neka ga prati u svemu njegovu trudu u sve dane života što mu ih Bog da pod suncem!


text:
Kada god upravih svoje srce tome da dođem do znanja mudrosti i da motrim što se radi na zemlji ? jer ni danju ni noću ne će san obradovati čovjekovo oko ?


text:
tad vidjeh što vrijedi za sve djelovanje Božje: čovjek ne može dokučiti upravljanje što se zbiva pod suncem. Koliko se god čovjek trudi da to istraži, ipak to ne može dokučiti. Pa i ako mudrac misli da to zna, ipak to ne može dokučiti.


text:
Sve sam to bio dobro promislio i bio sam došao do spoznaje: pravedni i mudri u Božjoj su ruci sa svim svojim djelovanjem. Hoće li ga ljubav ili mržnja susresti, čovjek unaprijed ne zna. Sve mu može donijeti budućnost.


text:
Sve pogađa jednaka sudbina: pravednoga kao bezbožnoga, dobroga, čistoga kao nečistoga, onoga koji žrtvuje kao onoga koji ne žrtvuje. Dobromu je kao grješniku, onome koji se kune kao onome koji se boji.


text:
To je zlo kod svega što biva pod suncem: sve pogađa jednako sudbina. Zato je i čovječje srce tako puno zla. U njihovu srcu prebiva ludost dok su god živi. A potom ? silazi se k mrtvima!


text:
Živi još znaju da moraju umrijeti. A mrtvi nemaju više znanja. Ne nadaju se plaći jer im se spomen zaboravio.


text:
Odavno je nestalo njihove ljubavi, njihove mržnje, njihove vruće žudnje. Oni zauvijek nemaju više dijela u svemu što biva pod suncem.


text:
Hajde, jedi s radošću svoj kruh! Pij vesela srca svoje vino! Jer su vazda bila Bogu mila tvoja djela.


text:
Uživaj život sa ženom koju ljubiš, u sve dane svoga ništavnog života, što ti ga Bog daje pod suncem! Jer je to tvoj dio u životu, u sve dane tvoga ništavnoga života i u trudu kojim se mučiš pod suncem.


text:
Što tvoja ruka može činiti, to neka čini vlastitom snagom, jer nema ni rada ni planova, ni mudrosti ni znanja u carstvu mrtvih, kamo ideš.


text:
Nadalje vidjeh pod suncem: ne dobiva brzi trku, niti junaci dobivaju rat, niti mudraci kruh, niti pametni bogatstvo, niti razumni milost, nego sve ovisi o vremenu i sreći.


text:
Jer čovjek ne zna svoga vremena. Kao što se ribe hvataju mrežom, kao što ptice padaju u zamku, isto se tako zapletu ljudi u vrijeme nesreće, što navali na njih iznenada.


text:
Bio je malen grad. Samo malo ljudi je stanovalo u njemu. I dođe na nj moćan kralj. Opkoli ga i iskopa protiv njega jake opkope.


text:
A bio je u njemu i siromašan mudrac. On oslobodi grad svojom mudrošću. Ali se nitko nije sjetio toga siromaha.


text:
Tada rekoh sebi: Bolja je mudrost, nego moć. Ipak se ne priznaje mudrost siromaha. Na riječi se njegove ne pazi.


text:
Ako se i vladaočev gnjev podigne na te, ne ostavljaj svoga mjesta, jer strpljiv izravna velike pogrješke.


text:
Ako je željezo tupo, i ako se ne naoštre oštrice, onda se mora vlastita snaga više upotrijebiti. Bolje je mudro popraviti.


text:
Luđak mnogo brblja, premda ipak čovjek ne zna što će se dogoditi. Tko će mu kazati što će se poslije njega dogoditi?


text:
Blago tebi, zemljo, kad ti je kralj plemenit, i kad tvoji velikaši jedu na vrijeme, kao junaci, a ne kao pijanci!


text:
Ni u mislima ne psuj kralja! Ni u sobi u kojoj spavaš ne psuj bogatih! Jer nebeske bi ptice mogle primiti jeku i krilat bi glasnik mogao raširiti tvoju riječ.


text:
Kad su oblaci puni dažda, onda ga izlijevaju na zemlju. Padne li drvo na jug ili na sjever: kamo je palo, tamo ostaje.


text:
Tko uvijek pazi na vjetar, nikada ne pristupa sijanju. Tko uvijek gleda na oblake, ne dolazi nikada do žetve.


text:
Kako ne znaš koji je put životnom dahu, i kako postaju kosti u krilu trudne žene, isto tako malo znaš o Božjem upravljanju, koji sve tvori.


text:
Ujutro sij svoje sjeme i do navečer nemoj da ti počivaju ruke! Jer ne znaš hoće li uspjeti ovo ili ono, ili će oboje jednako dobro prihvatiti.


text:
Zato ako čovjek živi mnogo godina, neka se veseli u svima! A neka pomisli i na tamne dane, jer će ih biti mnogo! Sve što dolazi, taština je.


text:
Raduj se, mladiću, svojemu mladom životu! Neka vedro bude tvoje srce u mladim danima! Idi kamo te tvoje srce vuče i kamo te oči zovu! Ali znaj dobro da za sve to Bog od tebe traži račun.


text:
Ukloni žalost od svojega srca i otjeraj boli od svojega tijela, jer je prolazna mladost i crna kosa.


text:
Spominji se svojega Stvoritelja u mladim danima, prije nego dođu zli dani i prispiju godine za koje veliš: “Ne sviđaju mi se!”,


text:
To je doba kad zadršću čuvari kuće, kad se pognu snažni ljudi, kad počivaju mlinarice jer ih je premalo, kad se sakrivaju koji vire kroz prozore.


text:
čovjek se plaši visina i strahote na ravnoj stazi. Badem cvjeta. Skakavac se samo mučno vuče. Žutilica puca. Jer čovjek ulazi u svoju vječnu kuću! Po ulici idu naokolo turobni ljudi.


text:
Prije nego se prekine srebrno uže, zlatna čaša pukne, vrč se na izvoru razbije, u studenac slomljeni kotač padne,


text:
K ovomu je još pridodati: propovjednik je bio mudrac koji je narodu davao znanje. Bio je mislilac i istraživač i sastavio je mnogo prispodoba.


text:
Riječi su mudraca kao volovski ostani, i članovi sabranih prispodoba kao zabijeni klinovi. One potječu od jednoga pastira.


text:
Privuci nas k sebi. Požurimo!  Uvedi nas, kralju, u svoje odaje!  Radovat ćemo se i veseliti s tobom. Pjevat ćemo o tvojoj ljubavi, nježnije od vina. Dostojan si svake ljubavi.   Zaručnica:


text:
Potamnila sam, ali sam lijepa,  o jeruzalemske kćeri,  kao cedarski šatori,  kao Salomonove šatorske zavjese.


text:
Ne gledajte na to što sam crnomanjasta,  jer me sunce opalilo!  Sinovi moje majke, ljutiti na mene,  postaviše me da čuvam vinograde  i nisam mogla paziti na vlastiti vinograd.


text:
Kaži mi ti, kojemu pripada moje srce,  gdje čuvaš svoje stado,  gdje planduješ o podne?  Ne bih htjela lutati  među stadima tvojih drugova. Zaručnik:


text:
Ako ne znaš, o najljepša među ženama,  slijedi trag stada  i tjeraj svoje jariće  na pašu pokraj pastirskih šatora.


text:
Kao jabuka među divljim drvećem,  moj je dragi među momcima. Sjedim rado u njegovoj sjeni. Njegov je plod sladak mojemu grlu.


text:
Zaklinjem vas, kćeri jeruzalemske,  srnama i košutama,  nemojte buditi ljubljenu  dok ona sama to ne bude htjela!  Zaručnica:


text:
Moj je dragi kao srna ili kao jelenče. Gledaj samo, već stoji iza našega zida  i gleda kroz prozor i viri kroz rešetku.


text:
Niču cvjetići na polju. Došlo je vrijeme rezanja loze  i već se čuje u našoj zemlji grgutanje grlice.


text:
Već smokva pušta svoj plod  i vinova loza u cvatu širi svoj miris. Ustani, ljubljena moja, krasotice moja,  i dođi!


text:
Dođi, golubice moja,  što se gnijezdiš u klisurama,  u vrletnom zaklonu!  Daj da vidim tvoje lice,  daj da slušam tvoj glas,  jer je tvoj glas mekan  i tvoje lice blago. Zaručnica:


text:
Prije nego rashladi dan  i rašire se sjene,  dođi, ljubljeni moj,  sličan srni  ili jelenu na gorama Betera.


text:
Ustah, pretrčah sav grad  i tražih po ulicama  i trgovima dragoga moje duše. Tražila sam ga, ali ga nisam našla.


text:
Netom sam ih mimoišla,  nađoh dragoga moje duše. Uhvatila sam ga čvrsto  i ne ću ga pustiti sve  dok ga ne dovedem u kuću svoje majke  u sobu gdje me je ona rodila. Zaručnik:


text:
Zaklinjem vas, kćeri jeruzalemske,  srnama i poljskim košutama,  nemojte buditi i uznemirivati moju dragu,  dok ona sama to ne bude htjela!    Zbor:


text:
Što je ono što uzlazi tamo iz pustinje  kao stup dima,  kao dim smirne i tamjana  i svakojakih skupih mirodija?


text:
Svi su oni teško naoružani  i prokušani u boju. Svi su oni opasani mačem,  da odole noćnim opasnostima.


text:
Podigao je stupove od srebra,  pokrov od zlata. Njegovo je sjedište od izvezenoga grimiza,  djelo jeruzalemskih kćeri.


text:
Iziđite, sionske kćeri,  da vidite kralja Salomona  s krunom kojom ga je okrunila njegova majka  na dan njegove svadbe,  na dan veselja njegova srca!


text:
Kosa ti je kao stado koza  koje u valovitom trku silazi s gileadske gore. Zubi su ti kao stado ovaca  što upravo dolaze s kupanja, kad se strigu,  sve sa svojim blizancima,  a da nijedna među njima nije bez janjeta.


text:
Vrat ti je kao Davidov toranj  okružen zidnim vijencima,  s kojega vise tisuće štitova,  štitova samih junaka.


text:
Dođi s Libanona, zaručnice, k meni!  Dođi s Libanona, dođi k meni!  Siđi s amanskoga brijega,  sa senirskoga i hermonskoga vrhunca,  iz lavovskih pećina i risovskih gora!


text:
Ranjavaš mi srce,  sestro, zaručnice moja;  očaravaš mi srce  svakim pogledom svojih očiju,  svakim biserom na svome vratu! "


text:
Kako je slatko tvoje milovanje,  sestro, zaručnice moja;  Tvoja je ljubav slađa od vina  i miris tvojih ulja  nadvisuje svaku mirodiju. "


text:
S tvojih usana, zaručnice moja,  kaplje djevičanski med. Tvoj jezik kupa med i mlijeko,  i miris je tvojih haljina kao miris tamjana.


text:
narda i šafrana,  iđirota i cimeta,  i svakojakog raslinja za kâd,  smirne i aloja,  sa svakojakim najskupljim balzamima.


text:
Ustani sad, sjevernjače,  dođi također, ti južnjače!  Zapušite po mome vrtu,  da se rašire njegovi mirisi!  O, kad bi u moju bašču došao moj ljubljeni,  da uživa njezine najljepše plodove!


text:
Dolazim, dolazim u svoj vrt,  sestro moja, zaručnice,  da berem svoju smirnu i svoj balzam,  da jedem svoj djevičanski med sa saća,  da pijem svoje vino i svoje mlijeko. Dođite, prijatelji moji, i pijte. Ponapijte se, mili moji!    Zaručnica:


text:
Spavam, ali moje je srce budno. Slušaj! Eto kuca moj dragi. Zaručnik:  Otvori mi, sestro moja,  zaručnice moja,  golubice moja, neokaljana moja!  Glava mi je mokra od rose  i kosa od noćnog mraza.


text:
Već sam svukla svoju haljinu  i morala bih je opet obući. I noge sam oprala,  pa bih ih opet morala uprljati.


text:
Skočih otvoriti svome dragome. Niz moje je ruke točila smirna  i niz prste mi poteče najfinija smirna  na držak prijevornice.


text:
Otvorih svome dragome,  ali je moj ljubljeni bio otišao,  bio je nestao. Tražih ga, ali ga nisam našla. Zvala sam ga, ali mi se nije odazvao.


text:
Susretoše me stražari koji su obilazili gradom. Tukoše me i raniše, i strgoše s mene koprenu  stražari s bedema.


text:
Zaklinjem vas, kćeri jeruzalemske,  ako susretnete moga dragoga,  kažite mu da sam se razboljela od ljubavi.


text:
Što je tvoj dragi bolji od ostalih,  o ti, najljepša među ženama?  Što je tvoj dragi bolji od ostalih,  te nas tako zaklinješ?  Zaručnica:


text:
Njegova je glava kao  najdragocjenije zlato,  njegove su kose kao grozdovi datulja,  crne kao gavrani.


text:
Njegovi su obrazi kao balzamove lijehe,  pupoljci mirisavih biljaka. Njegove usne cvatu kao skrletni ljiljani,  kaplju dragocjenom smirnom.


text:
Njegovi su prsti svi u zlatnom prstenju,  obloženom rubinima. Njegove su prsi slonova kost  posuta safirima.


text:
Njegove su noge kao mramorni stupovi,  usađeni u podnožju od čistoga zlata. Njegov je stas kao Libanon,  krasan kao cedrovi.


text:
Njegovo je grlo sama blagost. Sve je na njemu ljupko. Takav je moj dragi,  takav je moj ljubljeni,  kćeri jeruzalemske.


text:
Kamo je otišao tvoj dragi,  o ti, najljepša među ženama?  Kamo je otišao tvoj dragi,  da ga tražimo zajedno s tobom?  Zaručnica:


text:
Moj je dragi otišao u perivoj  k balzamovim lijehama,  da se naslađuje u ugodnom gaju  i da bere ljiljane.


text:
Svrni od mene svoje oči,  koje me ubijaju ljubavlju!  Tvoje su kosti kao stado koza  što u valovitom trku silazi s gileadske gore.


text:
Zubi su ti kao stado ovaca  što dolaze s kupnja,  sve sa svojim blizancima,  a da nijedna među njima nije bez janjeta.


text:
Ali je samo jedna moja golubica,  savršena moja. Ona je jedinica u majke,  miljenica one koja ju je rodila. Vidješe je djevojke i hvališe je,  a kraljice je i priležnice slaviše. Zbor:


text:
Koja je to što sja kao zora,  lijepa kao mjesec, čista kao sunce,  strahovita kao vojska spremna na rat?  Zaručnica:


text:
Silazila sam u gaj oraha,  da se nauživam zelenila doline,  da vidim pupa li već vinova loza,  cvjetaju li šipci.


text:
Tada iznenada,  a da ni sama nisam znala kako,  zatekla sam se kako sjedim  u kolima plemenita naroda.


text:
Vrati se, vrati, Sulamko!  Vrati se, vrati, da ti se divimo!  Zaručnica:  čemu se želite diviti na Sulamki,  svrstane tako u dva zbora?  Zbor:


text:
Kako su lijepe tvoje noge  u papučicama,  kćeri plemenita naroda!  Oblik tvojih bokova je kao đerdan oko vrata,  djelo umjetničke ruke.


text:
Krilo ti je slično amfori  u kojoj ne nedostaje miješana vina. Tijelo ti je kao stog pšenice,  ograđen ljiljanima.


text:
Tvoj vrat ? toranj od slonove kosti. Tvoje oči ? dva jezera pred batrabimskim vratima. Tvoj je nos kao libanonski toranj  koji gleda prema Damasku.


text:
Rekoh samom sebi: popet ću se na palmu,  dohvatiti njezine grozdove. Tad će mi tvoja njedra biti  grozdovi za mene  i dah tvojih usta kao miris jabuke,


text:
Uranit ćemo da bismo pošli u vinograde  vidjeti zameće li se već loza,  rastvaraju li se cvjetovi. Tamo ću ti dati svoju ljubav.


text:
Mandragore već odišu svojim mirisom  i u našim se vrtovima krije  svakovrsno izvrsno voće,  novo i staro,  koje sam za tebe, ljubljeni moj, čuvala.


text:
Ah, da si mi bio brat  koji je sisao prsa moje majke!  Tada bih te kod susreta mogla cjelivati,  a da mi se nitko zbog toga ne naruga!


text:
Ja bih te zvala  i uvela bih te u kuću svoje majke,  u sobu u kojoj me rodila. Dala bih ti piti mirisava vina  i soka od šipka.


text:
Zaklinjem vas, kćeri jeruzalemske,  nemojte buditi ni uznemiravati moju ljubljenu  dok ona sama to ne bude htjela!    Zbor:


text:
Tko je ona koja dolazi iz pustinje,  naslonjena na svoga dragoga?  Zaručnik:  Probudit ću te pod jabukom,  tamo gdje te u bolovima rodila tvoja majka,  gdje je u mukama ležala tvoja roditeljka.


text:
Stavi me kao pečat na srce,  kao pečat na svoju ruku. Jest, ljubav je jaka kao smrt  i ljubomora je tvrda kao grob. Njezin je žar kao plameni oganj,  vatra Gospodnja.


text:
Ljubav ne mogu ugasiti najveće vode,  niti je rijeke mogu iščupati. Kad bi netko ponudio za ljubav  sve svoje imanje, bio bi prezren.


text:
Ako je zid, sagradit ćemo na njemu  tvrđavu od srebra!  Ako li je vrata, utvrdit ćemo ih  cedrovim trenicama!


text:
Da, ja sam zid i prsa su moja kao tornjevi,  ali sam u njegovim očima  postala kao ona koja je našla mir. Braća zaručnice:


text:
Salomon je imao vinograd  u Baal Hamonu  i povjerio ga je čuvarima. Morao je svaki za njegov rod  platiti tisuću srebrnjaka!  Zaručnica:


text:
Moj je vlastiti vinograd preda mnom. Za tebe (neka bude), Salomone,  ovih tisuću srebrnjaka  i k tome dvije stotine više  za one koji čuvaju vinograd.


text:
Viđenje Izaije, Amosova sina, što ga je gledao nad Judom i Jeruzalemom u dane kraljeva Uzije, Jotama, Ahaza i Ezekije od Jude.


text:
čujte, nebesa! Slušaj, zemljo!  Jer je Gospodin govorio:  “Djecu odgojih i podigoh. Ali mi ona postadoše nevjerna.


text:
Vol poznaje svoga gospodara  i magarac jasle svoga gospodara. Samo Izrćl ne poznaje,  narod moj ne razumije!”


text:
Jao, pokoljenje grješno,  narode krivnjom natovareni,  leglo zlikovaca, djeco izrođena!  Oni ostaviše Gospodina,  pogrdiše Sveca Izrćlova,  okrenuše mu leđa.


text:
Posve je bolesna glava. Posve je iznemoglo srce. Od pete do glave nema ništa zdravo na tebi ?  samo ubodi, modrice i svježe rane. Nije ih se iscijedilo, ni zavilo, ni uljem ublažilo.


text:
Zemlja je vaša postala pustinja. Gradovi su vaši ognjem spaljeni. Vaše njive ? tuđinci ih jedu na vaše oči. Pustoš je kao kod razorenja Sodome.


text:
Samo kći Siona preostade  kao koliba u vinogradu,  kao stražarnica u polju krastavaca,  kao stražarska kula.


text:
Jest, da nam Gospodin nad vojskama  nije ostavio jedan ostatak,  bili bismo kao Sodoma,  izjednačili bismo se s Gomorom!


text:
”Što će mi mnoštvo vaših žrtava?”,  tako govori Gospodin. Sit sam žrtava od ovnova  i pretiline od teladi. Ne marim više za krv bikova,  janjaca i jaraca.


text:
Ne prinosite više nevrijednih žrtava!  Kâd mi se gadi. Mjesec mlađak, subotu, poziv na svečani blagdan ?  ne podnosim: zločin i blagdan.


text:
I kad širite svoje ruke,  zatvaram svoje oči od vas,  i kad molite još toliko,  ne slušam vas:  ruke su vaše pune krvi.


text:
Učite se činiti dobro!  Težite za pravdom!  Pomažite potlačenomu!  Pribavite pravicu siroti!  Branite udovicu!


text:
”Dobro dakle, sudimo se!”,  tako govori Gospodin. “I ako su vaši grijesi crveni kao skrlet,  postat će bijeli kao vuna!


text:
Kako postade bludnicom vjerni grad  koji je bio pun pravice!  Nekoć je stanovala u njemu pravednost,  a sada ? krvnici.


text:
Knezovi su tvoji buntovnici,  drugovi kradljivcima. Oni svi ljube mito  i lete za novcima. Siroti ne daju pravice  i udovičina parnica ne dolazi pred njih.


text:
Zato govori Svemogući, Gospodin nad vojskama,  Izrćlov jaki Bog:  “Ha, izdovoljit ću se na svojim neprijateljima,  osvetit ću se svojim protivnicima!


text:
Okrenut ću svoju ruku protiv tebe!  Očistit ću kao lužinom tvoje troske,  izlučit ću sve tvoje olovo.


text:
Postavit ću ti opet suce kao prije  i savjetnike kao iz početka. Tada ćeš se opet zvati Grad pravednosti,  Vjerni grad.


text:
Jer ćete se posramiti zbog gajeva  što ih tako ljubite. Morat ćete se zastidjeti zbog vrtova  što ih tako volite.


text:
Jaki će biti kao kučine,  njegovo djelo kao iskra. Oboje će se zapaliti zajedno,  i nitko ne će gasiti.


text:
Na kraju danâ dogodit će se  da će utvrđena gora s Gospodnjom kućom  biti kao glava gorama,  uzvišena iznad visina.


text:
Tada će grnuti k njoj svekoliki narodi. Mnogi će narodi ići tamo i govoriti:  “Dođite da idemo na Gospodnju goru,  u kuću Boga Jakovljeva!  Neka nas on uči svojim putovima!  Mi želimo hoditi njegovim stazama!”  Jer nauk izlazi sa Siona  i Gospodnja riječ od Jeruzalema.


text:
On sudi među narodima,  govori pravicu mnogim narodima. Oni prekivaju svoje mačeve u plugove,  svoja koplja u srpove. Više ne diže mač narod protiv naroda. Više se ne uči ratu.


text:
Ali ti si odbacio svoj narod,  Jakovljevu kuću;  jer su puni vračara s Istoka  i gatalaca kao Filistejci. Idu ruku pod ruku s tuđincima. "


text:
Puna je njihova zemlja srebra i zlata. Nema broja njihovu blagu. Puna je njihova zemlja konja. Nema broja njihovim kolima.


text:
Zavuci se u kamene pećine!  Sakrij se u prah!  Pred strahovitim Gospodnjim pogledom,  pred uzvišenim njegovim veličanstvom!


text:
Prignut će se uznositost ljudi,  poništit će se oholost muževa. Samo je Gospodin uzvišen u onaj dan.


text:
Jer će dan suda Gospodin nad vojskama  održati nad svime što je oholo i uznosito,  i nad svime što se podiže,  da se to poništi; "


text:
Zavlačit će se ljudi u kamene pećine,  u zemaljske rupe,  pred strahovitim Gospodnjim pogledom,  pred uzvišenim njegovim veličanstvom,  kad ustane da prepadne zemlju.


text:
U onaj će dan čovjek  svoje idole od srebra i zlata,  što ih je sebi napravio kako bi im se klanjao,  pobacati štakorima i slijepim miševima.


text:
Da se zavuče u kamene rasjekline,  u gorske pukotine  pred strahovitim Gospodnjim pogledom,  pred uzvišenim njegovim veličanstvom,  kad ustane da prepadne zemlju.


text:
Gle, Svemogući, Gospodin nad vojskama,  oduzima Jeruzalemu i Judi štap i potporu,  svaku potporu u kruhu, svaku potporu u vodi; "


text:
I gura se narod, čovjek protiv čovjeka,  i jedan protiv drugoga. Ustaje mladić na starca,  nepošten na poštena.


text:
Tada jedan uhvati brata u kući svojega oca:  “Ti još imaš gornju haljinu, ti moraš biti naš knez  i vladati nad ovim rasapom!”


text:
Onda on u onaj dan glasno poviče:  “Ne ću biti liječnik za rane. U mojoj kući nema kruha ni haljine. Ne postavljajte me knezom narodu!”


text:
U razvaline će pasti Jeruzalem,  i Juda će pasti,  jer se njihovi jezici i djela protive Gospodinu  i prkose njegovim svetim očima.


text:
Izgled njihova lica svjedoči protiv njih. Kao Sodoma govore javno o svojemu grijehu. Jao njima!  Sebi samima samo nanose štetu.


text:
Djeca, narode moj, tvoji su gospodari. Lihvari vladaju nad tobom. Narode moj, zavodnici su tvoje vođe. Oni kvare smjer tvoje staze.


text:
Na sud ide Gospodin  sa starješinama svojega naroda i s njegovim knezovima:  “Uništiste vinograd!  U vašim je kućama ugrabljeno dobro siromaha.


text:
Kako vi dolazite da biste gazili moj narod,  satirali siromaha?”,  govori svemogući Gospodin nad vojskama.


text:
Gospodin govori: “Uznosite su kćeri Siona. Idu ispružena vrata  i bacajući pohotne poglede. Sitno koračaju i zvekeću nogama.”


text:
Zato će Svemogući učiniti  da oćelavi tjeme kćerima Siona. Prijekor i sramotu donijet će na njih Gospodin.


text:
Tada će biti umjesto balzamova mirisa smrad,  umjesto pojasa uže,  umjesto pletenica ćela,  umjesto svečanih haljina pokornička odjeća,  umjesto ljepote ljaga.


text:
U onaj će dan sedam žena prionuti za jednoga muža i ovako će govoriti: “Same ćemo se hraniti i odijevati. Samo daj da nosimo tvoje ime! Skini s nas sramotu!”


text:
U onaj će dan biti Gospodnja mladica  na ures i čast,  i plod zemlje na ponos  i slavu onima koji su bili spašeni iz Izrćla.


text:
Tko je tad još preostao u Sionu  i na životu je u Jeruzalemu,  zvat će se svet, svaki  koji je upisan za život u Jeruzalemu.


text:
Kada Svemogući opere  nečistoću kćeri Siona  i istrijebi iz njegove sredine  krvno djelo Jeruzalema duhom suda,  duhom čišćenja:


text:
tada će Gospodin nad cijelim prostorom gore Siona,  nad njezinim skupštinama stvoriti oblak za dan,  a za noć sjaj i plameni oganj. Jest, zaklon će biti nad svom slavom.


text:
Zapjevat ću o svom prijatelju,  pjesmu prijatelja o njegovu vinogradu!  Vinograd je imao moj prijatelj na plodnoj visini.


text:
On ga je ogradio i uklonio iz njega kamenje  i zasadio u njemu plemenitu lozu. Sagradio je u njemu kulu,  iskopao tijesak  i nadao se da će roditi grožđem,  a on rodi vinjagom.


text:
Što je još trebalo učiniti mome vinogradu  a da mu nisam učinio?  Nisam li se smio nadati da će roditi grožđem?  ? A on rodi vinjagom.


text:
Pa da vam sada javim  što ću učiniti svojemu vinogradu:  Oborit ću njegovu ogradu, neka postane pašnjak!  Razvalit ću njegov zid, neka se gazi!


text:
Učinit ću ga pustarom,  ne će se obrezivati ni okopavati. Niknut će u njemu drač i trnje. I zapovjedit ću oblacima  da ne puštaju više na nj dažda.


text:
Jer je Izrćlova kuća vinograd Gospodina nad vojskama  i ljudi su Judini sad njemu mili. On se nadao dobru djelu, a eto zlo djelo;  nadao se pravednosti, a eto zloća! "


text:
A joj, koji sastavljate kuću s kućom,  koji njivu na njivu nastavljate,  dok više ne bude prostora,  a vi sami ostanete vlastela u zemlji!


text:
U mojim ušima zvuči riječ Gospodina nad vojskama:  “Zaista, mnoge će kuće opustjeti!  Bile i tako velike i tako lijepe: ostat će bez ljudi!


text:
Citara i harfa, bubanj i frula  i vino na vašim su gozbama. A ne pazite na Gospodnje upravljanje  i ne vidite djela njegovih ruku.


text:
Zato moj narod mora putovati u sužanjstvo,  jer nije imao razboritosti. Istrošeni su od gladi njegovi plemeniti,  i njegovo mnoštvo gine od žeđi.


text:
Zato širom otvara carstvo mrtvih  svoje požudno ždrijelo i silno razjapljuje čeljust:  i silazi u nj sjaj Jeruzalema,  njegovo bučno mnoštvo, i tko se veseli u njemu.


text:
Tada će tamo pâsti janjci  kao da je to njihova paša,  i ovnovi će pâsti travu na razvalinama plemenitih.


text:
Koji govorite: “Neka pohiti,  neka brzo dođe njegovo djelo da ga vidimo!  Neka se približi, neka dođe što je naumio Izrćlov Svetac,  da ga upoznamo!”


text:
A joj, koji zlo zovete dobrim,  a dobro zlim!  Koji od tmine pravite svjetlost,  a od svjetlosti tminu,  koji od gorkoga pravite slatko,  a od slatkoga gorko!


text:
Zato kao što jezik ognja proždire strnjiku,  i slame nestaje u plamenu,  tako će njihov korijen postati kao trulež,  njihov cvijet će se razletjeti kao prah. Jer odbaciše zakon Gospodina nad vojskama  i pogrdiše riječ Izrćlova Sveca.


text:
Zato se raspalio Gospodnji gnjev  na njegov narod. On je zamahnuo svojom rukom na nj, udario ga,  da su se uzdrmale gore  i da su njihova mrtva tjelesa ležala  po ulicama kao smeće. Kod svega toga nije popustio njegov gnjev,  i još je uvijek ostala ispružena njegova ruka.


text:
Nema u njemu umorna ni sustala. Nitko ne drijema i nitko ne spava. Nikomu se ne raspojasava pojas oko bedara. Nikomu se ne raskida remen na obući.


text:
Strijele su njegove oštre,  i svi su njegovi lukovi zapeti. Kao kremen su kopita njegovih konja. Kotači su njegovi kao vihor.


text:
Rika je njegova kao u lavice. Riče kao mladi lavovi. Reži, zgrabi plijen i drži ga čvrsto. I nitko mu ga ne ote.


text:
U onaj dan buči nad Judom  kao što buči more. I pogleda li se na zemlju:  gle, ondje je tjeskobna tmina  i svjetlost je pomračena tamnim oblakom!


text:
U godini smrti kralja Uzije vidjeh Svemogućega gdje sjedi na visoku i uzvišenu prijestolju. Skut je njegov ispunjavao Hram.


text:
Serafi su stajali pred njim. Svaki je imao šest krila. Dvjama je zaklanjao svoje lice, dvjama noge, a dvjama se lebdeći držao.


text:
Jedan je vikao drugome: “Svet, svet, svet je Gospodin nad vojskama! Puna je sva zemlja njegove slave.”


text:
Tada ja povikah: “Jao meni! Ja sam izgubljen, jer sam čovjek nečistih usana i živim s narodom nečistih usana. I ugledam kralja, Gospodina nad vojskama, vlastitim očima!”


text:
Tada jedan od serafa doletje k meni, u ruci mu živ ugljen što ga je bio uzeo sa žrtvenika kliještima.


text:
Dotače se njim mojih usta i reče: “Gle, ovo se dotače tvojih usana: tvoja krivnja iščeznu, tvoj se grijeh uništi!”


text:
I začuh glas Svemogućega koji reče: “Koga da pošaljem? Tko će ići po mojemu nalogu?” Ja odgovorih: “Evo mene, pošalji me!?”


text:
On reče: “Idi, reci tome narodu:  Slušajte samo, slušajte, ali ne ćete razumjeti! Gledajte samo, gledajte, ali ne ćete spoznati!


text:
Učini da otvrdne srce tome narodu!  Učini gluhima uši! Učini slijepima oči!  Da ne vidi svojim očima, da ne čuje svojim ušima,  da njegovo srce ne dobije spoznaje,  da se ne obrati i ne ozdravi!”


text:
Ja upitah: “Dokle, Svemogući?”  On odgovori:  “Dok ne opuste gradovi,  da budu bez stanovnika,  da budu kuće bez ljudi,  i zemlja dok ne opusti,


text:
Jest, živi još u njoj desetina,  pa će i ona biti zatrta!  Ali kao što kod brijesta,  kao što kod hrasta ostane izdanak, i kad se posijeku;  tako je njihov izdanak sveto sjeme.” "


text:
U dane Ahaza, sina Jotama, sina Uzije, Judine kralja, dođoše kralj Rason od Arama i Pekah, Remalijin sin, Izrćlov kralj, na Jeruzalem, da ga opsjednu. Ali ga ne mogoše zauzeti.


text:
Javiše Davidovoj kući: “Aram se utaborio u Efrajimu.” Tada zadrhta njegovo srce i srce njegova naroda kao što ustrepće drveće u šumi od vjetra.


text:
I Gospodin reče Izaiji: “Iziđi k Ahazu, ti i tvoj sin Šear-Jašub, na kraj vodovoda gornjega jezera, na put kod valjareva polja


text:
i reci mu: čuvaj se i budi miran! Ne boj se! Neka se tvoje srce ne plaši ta dva ugarka što se puše, unatoč raspaljenom gnjevu Rasona i Arama, Remalijina sina!


text:
jer rekoše: Hajdemo na Judu, pritisnimo ga, osvojimo ga za se i Tabelova sina učinimo u njemu kraljem!


text:
Ne, Aramu je glava Damask i Damasku je glava Rason. Još šezdeset i pet godina i Efrajim je opustošen, i nema više tamo naroda.


text:
Efrajimu je glava Samarija, i Samariji je glava Remalijin sin. Ako ne vjerujete, nemate više opstanka.”


text:
Tada reče Izaija:  “Slušajte dakle vi od Davidove kuće!  Nije li vam dosta što dosađujete ljudima,  nego još dosađujete i mojemu Bogu?


text:
Zato će vam sam Svemogući dati znak:  Eto, djevica će začeti i roditi sina  i nadjenuti mu ime Emanuel.


text:
Jer prije nego dječak nauči odbaciti zlo,  a izabrati dobro,  ležat će opustošena zemlja,  pred čijom dvojicom kraljeva tebe hvata groza.


text:
Gospodin će pustiti na te,  na tvoj narod i na kuću tvojega oca  dane kakvih nije bilo otkad Efrajim otpade od Jude,  preko asirskoga kralja.


text:
U onaj će se dan dogoditi  da Gospodin zazviždi muhi,  što sjedi na kraju egipatskih rijeka,  i pčeli u asirskoj zemlji.


text:
Svi oni dolaze  i nastanjuju se u pustim dolinama  i u kamenim rasjeklinama,  u svim trnjacima i na svakom pašnjaku.


text:
U onaj će dan Svemogući obrijati britvom  kupljenom s one strane Eufrata,  asirskom kralju,  kosu na glavi i sve druge kose. I bradu će on uzeti.


text:
I zbog mnoštva mlijeka što ga one daju,  hranit će se ljudi gruševinom,  jer od gruševine i meda  živjet će svaki koji je preostao u zemlji.


text:
U onaj će se dan dogoditi  da je svako mjesto gdje ima tisuće čokota  za tisuću šekela, puno trnja i puno drače.


text:
Na sve brežuljke,  što se sada kopaju trnokopom,  ne će se više stupiti od straha  pred trnjem i dračom. Služit će govedima kao pašnjak  i bit će gaženi od ovaca.”


text:
Gospodin mi dalje reče: “Uzmi veliku ploču i napiši na njoj ljudskim pismom: Brzo plijeni, hitro grabi.


text:
Tada ja pristupih k proročici. Ona zatrudnje i rodi sina. A Gospodin mi zapovjedi: “Nadjeni mu ime: Brzo plijeni-hitro grabi!


text:
Jer prije nego što dječak nauči zvati oče i majko, donijet će se bogatstvo Damaska i plijen Samarije pred asirskoga kralja.”


text:
evo, Svemogući će navesti na njih silne, velike voda Eufrata: kralja Asirije i svu njegovu moć. On će se popeti iznad svih svojih korita, izići će iznad svih svojih obala.


text:
Razlit će se preko Jude, preplavit će i poplaviti, dok ne dođe do grla. Krila će mu se raširiti preko svekolike tvoje zemlje, o Emanuele!


text:
Smišljajte plan ? on će se ipak uništiti!  Stvorite odluku ? ne će biti od nje ništa!  Jer Bog je s nama.”


text:
Jer mi ovako reče Gospodin kad je njegova ruka teško ležala na meni i on me opomenuo da ne idem putem ovoga naroda:


text:
”Ne zovite urotom sve ono što ovaj narod zove urotom; i onoga čega se on boji ne bojte se i ne plašite se!"


text:
On će vam postati povod svetosti, kamen spoticanja, stijena sablazni za obje Izrćlove kuće, zamka i mreža za stanovnike Jeruzalema.


text:
Evo, ja i djeca koju mi je darovao Gospodin, postavljeni smo za znak i znamenje u Izrćlu od Gospodina nad vojskama koji stanuje na gori Sionu.


text:
I ako vam reknu: “Pitajte vračare i gatare koji šapću i guču!”, odvratite: “Ne treba li narod pitati svojega Boga? Zar da pita mrtve za žive.”


text:
Okretat će se prema gore i gledat će dolje na zemlju. A eto, ondje je samo nevolja i tmina, tjeskoban mrak.


text:
U prvo vrijeme osramotili su  Zebulunovu i Naftalijevu zemlju. Ali u posljednje vrijeme on časti put na moru,  zemlju s one strane Jordana,  neznabožačku okolicu.


text:
Narod koji hodi u tami gleda veliku svjetlost. Nad onima koji stanuju u tamnoj zemlji sja svjetlost.


text:
Ti daruješ bogato veselje,  umnožavaš radost. Ljudi se raduju pred tobom  kao što se raduju žetvi,  kao što se vesele kad se dijeli plijen.


text:
Jer lomiš teret njegova jarma,  štapove njegovih leđa,  palicu njegova goniča kao nekoć u dan Midjana.


text:
Jer nam se rodi dijete, sin nam se dade. Vlast počiva na njegovim plećima. “čudo od savjetnika” glasi njegovo ime,  “Jaki Bog”, “Otac vječni”, “Knez mira”.


text:
Njegova je punina vlasti,  mir nema nikada kraja. Vladat će na Davidovu prijestolju  i nad njegovim kraljevstvom. Učvrstit će ga i poduprijeti  pravicom i pravednošću od sada dovijeka. Revnost Gospodina nad vojskama to će učiniti.


text:
”Opeke se srušiše,  ali mi sada gradimo od tesana kamena. Dudovi su bili posječeni,  ali mi sadimo cedrove na njihovo mjesto.”


text:
Aram na istoku, Filistejce na zapadu. Na sva usta proždriješe Izrćla. Kod svega toga ne popusti njegov gnjev,  i ostade još uvijek ispružena njegova ruka.


text:
Zato Svemogući nije štedio njihovih mladića  i nije se smilovao njihovim sirotama i udovicama,  jer su svi oni bezbožni i zli,  i svaka usta govore ludost. Kod svega toga ne popusti njegov gnjev,  i ostade još uvijek ispružena njegova ruka.


text:
Jer je bezbožnost gorjela kao oganj  koji sažeže trnje i drač i upali guštik šume,  tako da uzavre u stupove dima.


text:
Od gnjeva Gospodina nad vojskama  bila je spaljena zemlja,  i narod je bio plijen plamena. Nitko nije štedio drugoga.


text:
Proždirali su s desne strane i ostali ipak gladni;  žderali su s lijeve strane i nisu se opet nasitili. "


text:
Svaki je jeo meso svoga bližnjega:  Manaše Efrajima, Efrajim Manašea. A obojica se složiše na Judu. Kod svega toga ne popusti njegov gnjev,  i ostade još uvijek ispružena njegova ruka.


text:
da odbiju od suda uboge,  da siromasima mojega naroda ugrabe pravicu,  da im plijen budu udovice  i da mogu opljačkati sirote!


text:
Što ćete činiti u dan pohođenja i zla vremena,  što dolazi izdaleka?  Komu ćete se uteći za pomoć?  I gdje ćete ostaviti svoje bogatstvo?


text:
Ne preostaje ništa nego da se prignete među roblje,  da padnete među pobijene. Kod svega toga ne popusti njegov gnjev,  i ostade još uvijek ispružena njegova ruka.


text:
Šaljem ga protiv bezbožnoga naroda;  protiv naroda na koji se gnjevim;  zapovijedam mu da plijeni i otima si  i da ga izgazi kao blato na ulicama. "


text:
Ali on ne shvaća tako;  njegovo srce ne misli tako. Ne, samo ima uništenje u srcu,  da istrijebi mnoge narode. "


text:
Kako je moja ruka pogodila kraljevstva bogova,  čiji su likovi bili moćniji od onih u Jeruzalemu i Samariji,


text:
ne ću li učiniti i Jeruzalemu i njegovim bogovima onako  kako sam učinio Samariji i njezinim bogovima?”


text:
Ali kad završi Svemogući sve svoje djelo na gori Sionu i u Jeruzalemu, tada ću kazniti oholo djelovanje asirskoga kralja i ponosito sijevanje njegovih očiju.


text:
Jer reče: “Snagom svojih ruku i mudrošću sam te izveo, jer sam tako razuman. Uklonio sam granice narodima, zaplijenio sam njihovo blago, u prah sam pretvorio njihove ohole vladaoce.


text:
Ruka je moja uhvatila kao gnijezdo  bogatstvo narodâ. Kako se nagrabe ostavljena jaja,  tako sam uzeo svu zemlju,  i nitko nije mahnuo krilima,  ni kljuna otvorio ili se usudio cvrknuti.”


text:
Hvasta li se sjekira protiv onoga  koji njom siječe?  Veliča li se pila protiv onoga  koji je vuče?  Kao da bi prut mahao onim koji ga digne!  Kao da bi štap podizao onoga koji nije od drveta!


text:
Zato će svemogući Gospodin nad vojskama  poslati među njegove junake sušicu,  i pod slavom će njegovom planuti požar  kao oganj.


text:
I Izrćlova svjetlost postat će oganj i njegov Svetac živi plamen koji njegovo trnje i drač spaljuje i u jedan dan uništava.


text:
A u onaj dan ostatak Izrćlov, i tko je umaknuo od Jakovljeve kuće, ne će se više oslanjati na onoga koji ih udara, nego će se vjerno oslanjati na Gospodina, Izrćlova Sveca.


text:
I kad bi tvojega naroda, Izrćle, bilo kao morskoga pijeska: samo će se njegov ostatak obratiti. Određeno je uništenje. Pravednost ga dovodi.


text:
Zato ovako govori svemogući Gospodin nad vojskama: “Ne boj se, narode moj, koji stanuješ na Sionu, Asira koji te udara štapom i svoju šibu diže na te kao nekoć Egipat.


text:
Tada će Gospodin nad vojskama podići na njih bič kao onda kad je na gavranovoj stijeni pobio Midjance. On će svoj štap podići nad morem kao što ga je podigao protiv Egipta.


text:
Još danas posjeduje Nob. Već svojom rukom zamahuje  protiv gore sionske kćeri,  protiv huma Jeruzalema.


text:
Ali gle, tada svemogući Gospodin nad vojskama  kreše strahovitom silom grane. Visoki padaju, uzdignuti se snizuju.


text:
Na njemu će počivati Gospodnji duh:  duh mudrosti i razuma,  duh savjeta i jakosti,  duh znanja i straha Gospodnjega.


text:
Ne, sudi u pravednosti malenima,  po pravici prosuđuje siromahe u zemlji. Udara silnike bičem svojih riječi. Dahom usana umori bezbožnika.


text:
Tada će vuk boraviti s janjetom,  ris će ležati s jaretom,  tele, lav i ovca bit će zajedno. Malen dječak može ih voditi.


text:
Krava i medvjedica zajedno će pasti. Njihovi mladi zajedno će ležati. I lav će jesti slamu kao tele.


text:
Nejače će se igrati nad gujinom rupom. U rupu zmije zavlačit će dijete ruku,  dijete odbijeno od prsiju.


text:
Ne će se činiti ništa zlo,  nikakva nepravda na cijeloj mojoj svetoj gori. Jer je zemlja puna Gospodnjega spoznanja,  kao što vode pokrivaju morsko dno.


text:
U onaj dan izdanak iz Jišajeva korijena stoji kao zastava naroda: neznabošci ga potražuju i njegovo počivalište bit će slavno.


text:
U onaj dan pruža Svemogući po drugi put svoju ruku, da otkupi ostatak svojega naroda, što je preostao od Asira i od Egipta i od Patrosa, od Kuša, Elama, Šineara, od Hamata i od morskih otoka.


text:
Zasadit će zastavu narodima,  sabrati razagnane od Izrćla  i skupiti razasute Judejce  s četiri kraja zemlje.


text:
Tada će nestati ljubomornosti Efrajimove. Judini neprijatelji istrijebit će se. Efrajim ne će više zavidjeti Judi,  a Juda ne će više pobijati Efrajima.


text:
Ne, letjet će k moru, na pleća Filistejcima. Zajedno će oplijeniti sinove Istoka,  zaposjest će Edom i Moab. Amonovi sinovi bit će im podložni.


text:
Presušit će Gospodin morski jezik Egipta  i mahnut će rukom nad Eufratom snagom svoga duha. Razbit će ga u sedam potoka,  tako da se može prelaziti u obući.


text:
Tako će biti put za ostatak njegova naroda,  što je preostao od Asira,  kao što je bio za Izrćla  kad je izlazio iz zemlje Egipta.


text:
U onaj ćeš dan reći:  “Slavim te, Gospodine!  Jer iako si se na me i rasrdio,  gnjev se tvoj ipak stišao, i utješio si me.


text:
Gle, Bog je moje spasenje!  Potpuno se uzdam i ne bojim se. Jer mi je Gospodin pobjeda i pjesma,  Gospodin! On mi je donio spasenje.”


text:
U onaj ćete dan reći:  “Pjevajte hvalu Gospodinu!  Zazivajte njegovo ime!  Navješćujte narodima njegova djela!  Javljajte da je uzvišeno njegovo ime.


text:
”Ja sam sam zapovjedio svojim posvećenima,  pozvao sam na sud svojega gnjeva  također svoje junake,  koji se ponosno raduju.”


text:
čuj viku na gorama kao od mnogoga naroda!  čuj buku od kraljevstavâ, od skupljenih naroda!  Gospodin nad vojskama pregledava vojsku.


text:
Oni su smeteni. Grčevi ih i bolovi napadaju. Svijaju se kao žena rodilja. Jedan se koči na drugoga. Od plamenoga rumenila žare se njihova lica.


text:
Evo, Gospodnji dan dolazi,  bez milosrđa, pun jarosti i gnjeva,  da obrati zemlju u pustoš,  da grješnike na njoj uništi.


text:
Zvijezde nebeske i zvjezdane prilike  zaustavljaju svjetlost. Sunce se mrači kad izlazi,  i mjesec ne blista više u svom sjaju.


text:
”Pohađam na svijetu zloću,  na bezbožnicima njihovo bezakonje. Ukidam razmetanje oholih,  obaram ponos silnih.


text:
Zato puštam da se nebo potrese. Zemlja se pokreće sa svoga mjesta  od jarosti Gospodina nad vojskama,  u dan kad se raspali njegov gnjev.


text:
Kao preplašene srne,  kao ovce koje nitko ne sabire,  tako hrle dalje, svaki k svojemu narodu. Svaki bježi k svojoj kući.


text:
Njihovi lukovi obaraju mladiće. S plodom u utrobi nemaju milosrđa. Njihovo oko nema smilovanja prema djeci.


text:
Babilonu, uresu kraljevstava,  ponosnome sjaju Kaldejaca,  dogodit će se kao Sodomi i Gomori  kad ih je Bog razrušio iz temelja.


text:
Ne će više biti naseljen dovijeka,  niti nastanjen od koljena do koljena. Ne će Arapin razapeti šator i tamo sjedati.


text:
Hijene zavijaju u palačama,  čagljevi u dvorima veselja. Blizu je njegov kraj. Ne protežu se njegovi dani.”


text:
Gospodin će se smilovati Jakovu. Opet će izabrati Izrćla i povesti ih u njihovu zemlju. Stranci im se priključuju, pridružuju se Jakovljevoj kući.


text:
Narodi ih prate u njihovu zemlju. I Izrćlova kuća u Gospodnjoj zemlji učinit će ih sebi slugama i sluškinjama, tako da zarobe one koji su njih zarobili i odveli, i da budu gospoda i svojim nasilnicima.


text:
čim te onda smiri Gospodin od tvoje nevolje i muke, i od tvoga ljutog ropstva kojim si bio pritisnut,


text:
zapjevaj ovu pjesmu rugalicu za babilonskog kralja, i reci:  “Kako je ipak dokrajčen silnik,  dokrajčena muka!


text:
I čempresi se raduju zbog tebe  i libanonski cedrovi:  otkako si pao,  ne ulazi nitko ovamo da nas siječe.


text:
Zbog tebe buči svijet mrtvih dolje,  očekujući tvoj dolazak. Zbog tebe probudi on sjene, sve zemaljske knezove,  diže s njihovih prijestolja sve kraljeve narodâ.


text:
U podzemni svijet spustio se tvoj sjaj,  tvoj žamor i tvoja harfa. Prostrt je pod tobom trulež,  crvi su ti pokrivač.


text:
Mislio si u sebi:  Penjem se na nebo,  iznad Božjih zvijezda  podižem svoje prijestolje;  na gori skupštine bogova  naseljavam se na krajnjem sjeveru. "


text:
Koji te vide, gledaju te,  gledaju te i misle:  To li je onaj koji je tresao svijet,  koji je drmao kraljevstva?


text:
A ti si ubačen bez groba,  kao prezren ogranak. Pokriven si pobijenima,  probodenima mačem,  koji su pobacani u kamenu jamu  kao pogažena strvina.


text:
Ne ćeš se združiti s njima u grobu,  jer si opustošio svoju zemlju,  ubijao svoj narod. Tako neka se više dovijeka ne spominje rod zlikovaca!


text:
Za njegove sinove postavite klaonicu  zbog bezakonja njihovih otaca,  da se ne podignu više kako bi osvajali svijet,  i da ne napune cijeli svijet gradovima!”


text:
”Ustat ću na njih” ? govori Gospodin nad vojskama ? “i zatrt ću Babilonu ime i ostatak, izdanak i mladicu” ? govori Gospodin.


text:
”Napravit ću od njega stan ježevima, baruštinu, izmest ću ga metlom uništenja” ? govori Gospodin nad vojskama.


text:
Gospodin nad vojskama zakleo se ovako:  “Zaista, kako sam smislio tako se zbiva;  kako sam naumio tako završava: "


text:
Satrt ću Asur u svojoj zemlji,  izgazit ću ga na svojim gorama. Jaram će se njegov skinuti s njih,  njegovo breme s njihovih pleća.”


text:
Gospodin nad vojskama to je zaključio ?  tko će to razbiti?  Ruka je njegova pružena ?  tko će je odvratiti?


text:
Ne raduj se, svekolika filistejska zemljo,  što se slomio štap koji te udarao!  Jer iz korijena zmije proizlazi guja ljutica,  a plod je njezin krilati zmaj.


text:
Najoskudniji bit će opskrbljeni;  u sigurnosti počivaju siromasi. Ali ću tvoje leglo umoriti glađu;  pobit će se tvoj ostatak. "


text:
Jaučite, vrata! Viči, grade!  Očajavaj, svekolika filistejska zemljo!  Jer sa sjevera dolazi dim;  od četa se njegovih ne odvaja nitko.  "


text:
Što će se odgovoriti neznabožačkim glasnicima?  “Tvrdo je utemeljio Gospodin Sion. Tamo su zaklonjeni siromasi njegova naroda.”


text:
Osuda nad Moabom. Preko noći je Ar Moab prevladan, uništen;  preko noći je Kir Moab prevladan,  uništen.  "


text:
Uzlaze u kuću bogova,  na uzvisine Dibona, da plaču. Moab nariče za Nebom i Medebom. Sve su glave ćelave. Svaka brada ostrižena.


text:
Jauče Hešbon i Eleala. Do Jahasa čuje se jauk. Zato dršću ratnici Moaba. U njemu svaka duša očajava.


text:
Srce mi tuguje za Moabom. Bjegunci su njegovi već u Soaru, u Eglat-Šelišiji. Plačući uzlaze već uz brdo Luhit. Putem u Horonajim razliježe se jauk zbog propasti.


text:
Naokolo na granicama Moaba diže se vika. Do Eglajima odjekuje njihov jauk,  do Beer Elima njihovo jadikovanje.


text:
Pune se vode u Dimonu krvi. Još domećem Dimonu ovu nesreću:  jednoga lava na bjegunce Moaba,  na ostatak zemlje.


text:
”Sazovi vijeće! Stvori odluku!  Načini kao noć svoju sjenu u podne!  Zakloni izagnane!  Nemoj izdati bjegunaca!


text:
Ah, da bi mogli kod tebe boraviti  Moabovi izgnanici!  Budi im zaštita od onih koji pustoše!  Jer nestaje nasilnika, prestaje pustošenje,  iščeznuo je iz zemlje tlačitelj.


text:
Podiže se prijestolje u milosti,  na njemu sjedi po vjernosti sudac  u Davidovu šatoru,  koji teži za pravicom i traži pravednost.”


text:
čuli smo za vrlo veliku oholost Moaba,  za njegovu uznositost,  njegovu nadutost, njegovu obijest  i za njegovu ništavnu hvalu.


text:
Zato će Moab jaukati za Moabom. Sve će jaukati. Za kolačima od grožđa iz Kir Heresa  uzdisat će posve poraženi.


text:
Jer se posušiše polja Hešbona,  čokot Sibmane. Gospoda narodâ uništiše  njihovo plemenito grožđe,  što je dosezalo do Jazera,  zamicalo do pustinje,  kojemu su se loze pružale  i dolazile do mora.


text:
Zato ću plakati s Jazerom  za lozama Sibmane,  zalijevat ću te suzama, Hešbone i Elealo;  jer u vrijeme tvoje žetve i berbe  dođe poziv na rat. "


text:
Nestade radosti i veselja s rodnoga polja. U vinogradima se ne podvikuje, ne pjeva se. Vina u kacama gazilac ne gazi. Zamuklo je podvikivanje.


text:
A sada je govorio Gospodin ovako:  “U tri godine kao godine jednog najamnika  postala je prezrena Moabova slava  sa svim velikim mnoštvom. Još je samo ostatak, vrlo malen, neugledan.”


text:
Ostavljeni su njegovi gradovi zauvijek,  predani stadima. Ona počivaju u njima,  i nitko ih ne plaši.


text:
Nestaje Efrajimova bedema  i kraljevstva u Damasku. Ostatku Arama bit će  kao slavi Izrćlovih sinova” ?  veli Gospodin nad vojskama.


text:
Bit će kao kad žetelac obuhvaća stabljike,  i njegova ruka žanje klasje. Bit će kao kad se sabire klasje  u dolini Refajimu.


text:
”Samo će jedan dio ostati na njemu,  kao kad se otrese maslina:  dvije-tri bobice posve gore na vrhu;  četiri-pet na granama stabla” ?  veli Gospodin, Izrćlov Bog.  "


text:
Ne će više gledati žrtvenike, djelo svojih ruku. Ono što su napravili njegovi prsti, ne gleda više, idolske likove i sunčane stupove.


text:
U onaj će dan biti ostavljeni njihovi gradovi  kao razvaline Hivijaca i Amorejaca,  što ih ostaviše zbog straha od Izrćlaca. Bit će pustoš,


text:
jer si ostavio Boga svoga spasenja  i nisi mislio na stijenu svoje moći. Zato sadi samo krasne vrtove  i presađuj u njih strane mladice!


text:
Odmah posadi, da izrastu u dan kad ih posadiš!  Drugo već jutro gledaj da procvate tvoj presad:  ali propada svaka žetva u dan jauka  i strahovite žalosti.


text:
A joj, buka mnogih naroda!  Oni buče kao što buči more. Vreva narodâ!  Vreva je kao vreva silnih voda.


text:
Vreva je naroda kao vreva silnih voda. Ali on poviče na njih. Oni bježe vrlo daleko  i bivaju gonjeni kao pljeva po brdima od vjetra,  kao prah zavitlan od vihora.


text:
Navečer eto straha!  Prije nego još svane nema ih više. To je sudbina onih koji nas orobiše,  udes onih koji nas oplijeniše.


text:
koja je poslala glasnike na Nilu,  u čamcima od rogoza preko vode!  Hitajte samo, brzi glasnici,  k narodu vitka stasa, glatkom,  k strahovitom narodu odavde i izdaleka,  k narodu koji silnom snagom zgazi sve,  kroz čiju su se zemlju provlačile rijeke.


text:
Svi stanovnici zemlje  i građani svijeta!  Kad se digne zastava na gorama, gledajte!  Kad zatrubi truba, slušajte!


text:
Jer mi ovako reče Gospodin:  “Mirno ću gledati na svome prijestolju  kao pripekla žega kad sunce sja,  kao rosni oblak u žetvenoj vrućini.”


text:
Jer prije žetve, kad prođe cvat,  i cvijet postane zreo grozd,  režu se loze noževima  i odstranjuju s klice, otkidaju se.


text:
Predaju se zajedno gorskim pticama grabljivicama  i zvijerima zemaljskim. Ptice grabljivice stanuju na njima ljeti,  zvijeri zimi.


text:
U ono će se vrijeme prinositi darovi  Gospodinu nad vojskama  od naroda vitka stasa, glatkog naroda,  od strahovitog naroda odavde i izdaleka,  od naroda koji silnom snagom gazi sve,  kroz čiju su se zemlju provlačile rijeke,  tamo k mjestu imena Gospodina nad vojskama,  k sionskoj gori.


text:
Osuda nad Egiptom:  Gle, Gospodin prolazi na brzu oblaku  i dolazi u Egipat. Egipatski se idoli pred njim tresu,  srce Egipćanima očajava u grudima.


text:
”Tada ću razdražiti Egipat protiv Egipta,  da se bore među sobom,  brat protiv brata, bližnji protiv bližnjega,  grad protiv grada, kraljevstvo protiv kraljevstva.


text:
Egipćanima će nestati razboritosti u srcu. Razbit ću njihove naume. Oni će pitati idole i opsjenare,  vračare i gatare.


text:
Predat ću Egipat u ruke žestoku gospodaru. Okrutan kralj neka vlada nad njima” ?  veli svemogući Gospodin nad vojskama.


text:
Goli su, kao luđaci, knezovi od Soana. Ludi su savjeti mudrih faraonovih savjetnika. Kako možete govoriti faraonu:  “Ja pripadam cehu mudrih, savjetu starih”?


text:
Gdje su sad oni, tvoji mudraci?  Neka ti jave i kažu što je odlučio za Egipat  Gospodin nad vojskama!


text:
Kao luđaci stoje tamo knezovi od Tanisa. Prevareni su knezovi od Memfisa. Njihovi okružni knezovi zaveli su Egipat.


text:
Gospodin je stavio u njih duh opakosti,  tako da zavode Egipat u svim  njegovim poslovima,  kao što posrče pijanac dok bljuje.


text:
U onaj su dan Egipćani kao žene, dršću i strepe pred rukom kojom Gospodin nad vojskama maše protiv njih.


text:
Zemlja će Judina biti strah Egiptu. Kad mu se god ona spomene, pada u tjeskobu zbog odluke koju je Gospodin nad vojskama naumio protiv njega.


text:
U onaj će dan biti pet gradova u zemlji Egiptu koji govore jezik Kanaana i služe Gospodinu nad vojskama. Jedan se od njih zove sunčani grad.


text:
U onaj će dan biti Gospodnji žrtvenik usred zemlje Egipta i Gospodnji spomen-stup na njezinoj granici.


text:
To će biti Gospodinu nad vojskama znak i svjedočanstvo u zemlji Egiptu. Kad zazovu Gospodina na tlačitelje, on će im poslati pomoćnika, da se bori za njih i da ih spasi.


text:
Objavit će se Gospodin Egipćanima, i spoznat će Egipćani Gospodina u onaj dan i prinosit će Gospodinu žrtve i darove i činit će zavjete i izvršavati ih.


text:
Gospodin će spasonosnim udarcem udariti Egipćane. Tada će se oni obratiti Gospodinu, i on će ih uslišavati i iscjeljivati.


text:
U onaj će dan voditi put od Egipta u Asiriju. Na njemu se susreće Asirija s Egiptom i Egipat s Asirijom. Egipat služi zajedno s Asirijom Gospodinu.


text:
jer ih Gospodin nad vojskama blagoslivlja ovim riječima: “Neka je blagoslovljen moj egipatski narod i djelo mojih ruku Asirija i moja baština Izrćl!”


text:
Bilo je u godini kada je vrhovni vojskovođa, kojega je bio poslao asirski kralj Sargon, došao u Ašdod, opkolio ga i zauzeo.


text:
U to vrijeme reče Gospodin preko Izaije, Amosova sina, ovo: “Ustani, skini sa svojih bedara dlakavu haljinu i izuj obuću sa svojih nogu!” On učini tako i išao je naokolo bez gornje haljine i bos.


text:
Tada reče Gospodin: “Kako ide naokolo moj sluga Izaija već tri godine bez gornje haljine i bos u znak i znamenje protiv Egipta i Kuša,


text:
tako će odvesti asirski kralj Egipćane u ropstvo i Etiopljane u sužanjstvo, mlado i staro, bez gornje haljine i bose, u sramotnoj golotinji, na sramotu Egiptu.


text:
Stanovnici ovoga primorja reći će u onaj dan: Gle, tako se dogodi onima u koje se uzdasmo, da se spasimo od asirskoga kralja! Kako da izmaknemo?”


text:
Osuda nad pustinjom na moru. Kao što bure prohuje na jugu,  tako dolazi iz pustinje,  iz strahovite zemlje.


text:
Objavilo mi se ljuto viđenje:  “Razbojnik robi. Pustošnik pustoši. Uzađi, Elame! Opkoli, Medijo!  činim kraj svemu uzdisanju u Babilonu.”


text:
Zato su moja bedra puna grča. Bolovi me obuzimaju kao bolovi rodilje. Zaglušen sam od onoga što čujem. Zbunjen sam od onoga što vidim.


text:
Vidi li momčad na konju,  dva reda konjanika, povorku magaraca,  povorku deva, neka sluša oštro i napeto!”


text:
I eto, dolazi povorka momčadi na konju,  dva reda konjanika.”  On povika i reče:  “Pade, pade Babilon!  Razbiše se o zemlju  svi njegovi idolski likovi!”


text:
Narode moj satrveni i smlaćeni!  Što sam čuo od Gospodina nad vojskama,  od Izrćlova Boga,  to sam vam javio.


text:
Osuda nad Edomom. Sa Seira mi se viče:  “Stražaru, kako je daleko noć?  Stražaru, kako je daleko noć?”


text:
Svi su tvoji knezovi pobjegli,  ali su pohvatani bez hitaca s luka. Svi su tvoji ratnici pohvatani,  a bježali su daleko.


text:
Zato velim: “Prođite me se;  ja moram gorko plakati!  Ne trudite se da me tješite  poradi uništenja mojega naroda!”   "


text:
Dan zabune, potiranja, pomutnje  dolazi od svemogućega Gospodina nad vojskama  nad dolinu gledanja. Potkopavaju se zidovi i ori se vika protiv gore.


text:
Načinili ste jaz između dva zida  za vodu staroga jezera. Ali niste pogledali na onoga koji je to tako uredio,  i niste se obazirali na onoga koji je to odavna zaključio.


text:
Svemogući Gospodin nad vojskama  pozvao vas je u onaj dan  da plačete i tugujete,  da ostrižete kose, da nosite žalobne haljine.


text:
Ali eto: radost i veselje  ubijaju goveda i kolju ovce,  jedu meso i piju vino:  “Jedite i pijte, jer sutra smo mrtvi!”


text:
Zato mi se Gospodin opet i opet javio:  “Zaista, ne će vam se oprostiti ovo bezakonje,  dok ne umrete”,  veli svemogući Gospodin nad vojskama.


text:
Ovako veli svemogući Gospodin nad vojskama:  “Ustani, idi k onome dvoraninu,  k Šibni, upravitelju dvora:


text:
Što ti imaš ovdje i koga ti imaš ovdje, te si isklesao grob sebi gore visoko i spremio sebi počivalište u kamenu?


text:
smotat će te kao klupko i baciti kao loptu u daleku i prostranu zemlju. Tamo ćeš umrijeti. I tamo će doći tvoja sjajna kola, sramoto dvora svojega gospodara!


text:
Njega ću odjenuti u tvoju službenu haljinu, opasat ću ga tvojom tkanicom. Njemu predajem tvoju vlast. On će biti otac stanovnicima Jeruzalema i Judinoj kući.


text:
Davidov ključ stavljam na njegova pleća da, kad on otvori, nitko ne zatvori, i kad on zatvori, nitko ne otvori.


text:
O njemu će se vješati sve mnoštvo kuće njegova oca, mladica i ogranci, sve malo posuđe: od zdjelica do svakojakih vrčeva.


text:
”U onaj dan” ? veli Gospodin nad vojskama ? “pomaknut će se kolac koji se uglavio na tvrdu mjestu. Izbit će se i past će. I teret što je visio na njemu propast će.” Jer je Gospodin rekao.


text:
Osuda nad Tirom. Jaučite, taršiške lađe!  Jer vlada opustošenje. Nema kuće, nema više povratka kući!  Iz zemlje Kitimâ došla im je vijest.


text:
Stidi se, Sidone! Jer govori more, sila mora:  “Ne mučim se porodom, ne rađam. Ne odvajam momaka,  ne podižem djevojaka.”


text:
Je li to vaš veliki grad,  kojega je starina od davnina?  Kojega su noge nosile u daljinu,  da se tamo naseli?


text:
Tko je to smislio za Tir,  koji je razdavao krune,  čiji su trgovci bili knezovi,  čiji su prekupci bili slavni na zemlji?


text:
Gospodin nad vojskama je to smislio,  da osramoti svaki oholi sjaj,  da poništi sve slavne na zemlji.


text:
Gospodin je svoju ruku pružio protiv mora,  zadrmao je kraljevstva. Gospodin je izdao zapovijed protiv Kanaana,  da se razore njegova tvrda mjesta.


text:
On reče: “Ne ćeš se više veseliti,  osramoćena djevojko, sidonska kćeri!  Ustani, idi ka Kitimima!  Ali ni tamo ne ćeš naći pokoja.


text:
Gle, zemlja Kaldejaca!  Ovo je narod, nije to bio Asir. Za pustinjske životinje on ga je pripravio. Podiže svoje kule,  razara njihove palače,  pretvara ih u ruševine.


text:
U onaj će se dan dogoditi i bit će Tir zaboravljen sedamdeset godina, za vijek jednoga kralja. Poslije sedamdeset godina bit će Tiru onako kako glasi u pjesmi o bludnici:


text:
”Uzmi citaru, idi po gradu,  zaboravljena bludnice!  Udaraj lijepo! Pjevaj milo,  da te se spomenu!”


text:
Poslije sedamdeset godina Gospodin će pohoditi Tir. Tada će opet doći na svoju trgovačku plaću i trgovati sa svim kraljevstvima svijeta na zemlji.


text:
Ali će njegova dobit i njegova trgovačka plaća biti posvećena Gospodinu. Ne će se sabirati i zgrtati, nego će onima koji stanuju pred licem Gospodina njegova dobit služiti za obilatu hranu, za pristalu odjeću.


text:
Gle, Gospodin ispražnjava zemlju,  pustoši je, nagrđuje njezino lice,  raspršuje njezine stanovnike.


text:
Svećeniku je kao narodu,  gospodaru kao njegovu sluzi,  gospodarici kao njezinoj sluškinji,  prodavaču kao kupcu,  zajmodavcu kao zajmoprimcu,  vjerovniku kao dužniku.


text:
Oskvrnjena je zemlja  po svojim stanovnicima;  jer su prekršili zapovijedi, prekoračili zakon,  zavjet staroga doba raskinuli. "


text:
Zato prokletstvo proždire na zemlji  i njezini stanovnici ispaštaju. Zato izgaraju stanovnici zemlje. Ostaje ih samo malo od smrtnika.


text:
Jer je tako u zemlji  i među narodima,  kao kad se otuku masline sa stabla,  kao kad se paljetkuje poslije berbe.


text:
čujemo pjesme s kraja zemlje:  “Slava Pravednome!”  A ja povikah: “Gotov sam! Gotov sam!  Teško meni!  Izdajice izdaju!  Izdaja! Izdajice su izdali!”


text:
Tko uteče od strahote, past će u jamu;  tko izađe iz jame, bit će uhvaćen u mrežu. Jer su bedemi nebeski otvoreni,  tresu se temelji zemlje. "


text:
Kao pijan čovjek ljulja se zemlja,  trese se kao straćara. Teško je tišti bezakonje njezino,  pada i više se ne diže.


text:
Zacrvenjet će se mjesec  i zastidjet će se sunce. Jer će zakraljevati Gospodin nad vojskama  na gori Sionu i u Jeruzalemu. Pred svojim starješinama on sja u veličanstvu.


text:
Ti si moj Bog, Gospodine!  Tebe slavim. Tvojemu imenu pjevam hvalu. Jer si učinio čudesna djela,  odluke iz davnoga doba u vjernosti i istini.


text:
Jer si grad pretvorio u ruševinu,  utvrđeno mjesto u razvaline,  palače oholih u izgubljeni grad. Nikad se više neće sagraditi.


text:
Jest, bio si branik malenomu,  branik siromahu u nevolji,  krov od oluje,  sjena od sunčane žege. Jer je gnjev nasilnika  kao zimski pljusak koji udara o zid,


text:
kao sunčana žega nad suhom zemljom. Jer si ponizio buku oholih. Kao sjenom oblakâ sunčanu žegu,  tako si ublažio pjevanje nasilnikâ.


text:
Pripravit će Gospodin nad vojskama  svim narodima na ovoj gori  gozbu od najljepših jela,  gozbu od najplemenitijih vina,  najboljih, najljepših jela,  najčistijih, najplemenitijih vina.


text:
Uništava smrt zauvijek. Svemogući Gospodin briše suze sa svakoga lica. Sramotu svojega naroda ukida za sve zemlje,  jer je rekao Gospodin.


text:
Reći će se u onaj dan:  “Gle, ovo je Bog naš,  u kojega se ufamo da će nas spasiti;  ovo je Gospodin u kojega se ufamo!  Veselimo se i radujmo se zbog njegove pomoći!” "


text:
Jer će Gospodnja ruka počivati na ovoj gori. Na njezinu mjestu pogazit će se Moab  kao što se slama gazi na gumnu.


text:
I makar on pritom razmahuje svoje ruke,  kao što razmahuje plivač kad pliva:  Gospodin će oboriti njegovo penjanje  unatoč vještim kretnjama njegovih ruku.


text:
U onaj će se dan u Judinoj zemlji pjevati ova pjesma: “Imamo tvrd grad: on nam je postavio spasenje na zidove i nasipe.


text:
Jer je ponizio stanovnike na visini,  visoki grad. Ponizio ga je,  do zemlje ga je ponizio,  oborio ga je u prah.


text:
I na stazi tvojih sudova  čekali smo te, Gospodine!  Za tvojim imenom,  za tvojom hvalom čezne naša duša.


text:
Moja duša čezne za tobom u noći. Moj te duh traži u mojoj nutrini. Kada tvoji sudovi pogađaju zemlju,  tada se uče pravednosti stanovnici svijeta.


text:
Ako li se pomiluje bezbožnik,  ne nauči se nikada pravednosti. U zemlji pravednosti ostaje on zlikovac  i ne vidi ništa od Gospodnjega veličanstva.


text:
Gospodine, ruka je tvoja visoko podignuta:  oni to ne vide. Vidjet će i posramit će se  zbog tvoje revnosti za tvoj narod. Oganj gnjeva, što je pripravljen tvojim protivnicima,  proždrijet će ih.


text:
Gospodine, Bože naš!  Vladali su nad nama drugi gospodari osim tebe,  ali mi slavimo samo tvoje ime.


text:
Mrtvi ne će više živjeti,  sjene ne će opet ustati. Zato si ih ti pohodio i uništio,  i zatro svaki njihov spomen.


text:
Umnožio si narod, Gospodine,  umnožio si narod,  sebe si proslavio,  sve si granice zemlje proširio.


text:
Kao što se previja mati pred porodom  i viče od svojih bolova,  tako smo bili mi pred tobom, Gospodine:


text:
Išli smo trudni, ležali smo u bolovima,  a kad smo rodili, bio je to ? vjetar. Nismo dali spasenja zemlji. Nije bio rođen zemaljski stanovnik.


text:
Ali žive tvoji mrtvi. Moji mrtvaci opet ustaju. Probudite se i pjevajte, koji počivate u prahu,  jer je rosa svjetlosti tvoja rosa. Zemlja povraća sjene.”


text:
Ustani, narode moj! Uđi u svoje odaje  i zaključaj vrata za sobom!  Sakrij se za čas,  dok prođe gnjev!


text:
Jer gle, Gospodin izlazi iz svoga stana,  da kazni krivnju zemaljskih stanovnika. Zemlja otkriva krvno svoje djelo  i ne pokriva više svoje pobijene.


text:
U onaj će dan pohoditi Gospodin svojim ljutim i velikim, i jakim mačem Levijatana, hitru zmiju, i Levijatana, krivuljastu zmiju. I ubit će zmaja u moru.


text:
”Ja, Gospodin, njegov sam čuvar. Bez prestanka mu dajem plodnost. čuvam ga dan i noć,  da ga nitko ne opustoši.


text:
Nema nikada u meni gnjeva. Kad bih samo našao u njemu trnja i drača,  ustao bih u boj protiv toga  i sve bih spalio.


text:
U budućim danima ukorijenit će se Jakov,  procvjetat će i uzrasti Izrćl,  i napunit će cijeli svijet plodovima.


text:
Je li ih možda udario kako je udario  one koji su njega udarali?  Je li možda davio kako je davio  one koji su njega davili?


text:
Ne, on im se osvetio tako  da ih je odbacio i protjerao. On ih je protjerao svojom žestokom burom  u dan istočnoga vjetra.


text:
Zato će se tako okajati Jakovljeva krivnja,  i u tome je potpun plod  njegova oproštenja od grijeha;  da sve kamenje žrtvenika razbije  kao krečno kamenje,  da viša ne bude gajeva ni sunčanih stupova. "


text:
Jer osamljen leži tada tvrdi grad,  raseljeno mjesto  i kao pustinja zanemareno. Tamo pase, tamo leži govedo  i ždere njegovo grmlje.


text:
Kad mu se osuše grane, slomit će se. Žene dolaze i lože ih u ognju. Jer je to narod bez razboritosti. Zato mu se ne smiluje njegov Stvoritelj,  ne pomiluje ga njegov tvorac.


text:
I dogodit će se u onaj dan  da Gospodin ovija klasje,  klasje od Eufrata do egipatskog potoka. Tada će vas se sabrati,  djeco Izrćlova, jednog po jednog.


text:
I dogodit će se u onaj dan,  da će se zatrubiti u veliku trubu. Tada dolaze koji su se izgubili u Asiriji  i koji su izagnani u Egipat,  da se poklone Gospodinu u Jeruzalemu, na Svetoj gori.


text:
Teško gizdavome vijencu Efrajimovih pijanica  i uvelome cvijetu krasnoga nakita na vrhu  iznad plodne doline pijanih od vina!


text:
Gle, već šalje Svemogući  jednoga jakoga i moćnoga!  Kao tuča, kao bura što pustoši,  kao prolom oblaka  sa silnom provalom vode  obara ih on silom na zemlju.


text:
I uvelome cvijetu krasnoga nakita  na vrhu iznad plodne doline  biva kao ranoj smokvi prije žetve:  ugleda li je tko, već je pojede,  jedva je došla u njegovu ruku.


text:
U onaj će dan Gospodin nad vojskama  ostatku svojega naroda  biti kićena kruna  i sjajan vijenac na čelu.


text:
I oni se tamo kolebaju od vina  i proroci se kolebaju od silovita pića;  osvojilo ih vino. Posrću od silovita pića. Kolebaju se u prorokovanju. Spotiču se u suđenju. "


text:
”Koga će još učiti mudrosti  i koga će još uputiti u objave?  One koji su odviknuti od mlijeka?  One koji su odbijeni od prsiju?


text:
Jer zapovijed po zapovijed, zapovijed po zapovijed,  pravilo po pravilo, pravilo po pravilo,  malo ovdje, malo ondje.”


text:
on koji im je rekao:  “Ovo je počivalište ? dajte počinak umornima! ?  i ovo je danište.”  Ali ne htjedoše poslušati.


text:
I bit će im Gospodnja riječ:  “zapovijed po zapovijed, zapovijed po zapovijed,  pravilo po pravilo, pravilo po pravilo,  malo ovdje, malo ondje.”  Da idu i padaju nauznak,  da se razbiju, da se zapletu i uhvate.


text:
Vi velite: “Mi smo sklopili savez sa smrću,  učinili smo ugovor s carstvom mrtvih. Potop kad bukne ne će nas dohvatiti,  jer smo se utekli lukavosti i sakrili smo se u prijevaru.”


text:
Zato ovako veli svemogući Gospodin:  “Evo, ja stavljam temeljni kamen u Sionu,  prokušan kamen,  skupocjen ugaoni kamen,  što drži najčvršće. Tko vjeruje, ne će uzmaknuti.


text:
Učinit ću pravicu pravilom,  pravednost mjerilom. Tuča satre utočište lukavosti,  voda odnese zaklon.”


text:
Tada će se razvezati vaš savez sa smrću,  i vaš će ugovor sa svijetom mrtvih pasti. Kad bukne potop, satrt će vas.


text:
Kada god bukne,  odnijet će vas. Jer će buknuti svako jutro,  danju i noću. Kad se čuje glas,  bit će sam strah.


text:
Jer će kao na gori Perasimu ustati Gospodin,  kao u dolini kod Gebeona razgnjevit će se,  da izvrši svoje djelo ? čudesno djelo,  da učini svoj posao ? neobičan svoj posao.


text:
Zato se okanite svojega podsmjehivanja,  da vaši okovi ne postanu još jači!  Jer sam čuo određeno uništenje  od svemogućega Gospodina nad vojskama  protiv svoje zemlje.


text:
Zar ne? Kad je poravnao odozgo,  tad sije grahor i kim;  stavlja pšenicu u redovima  i ječam kao osobit dio  i krupnik na najbolje mjesto. "


text:
Jer se grahor ne mlati branom,  niti se kolski kotač obrće po kimu;  nego se grahor mlati štapom, a kim prutom. "


text:
Satire li se pšenica?  Ne, po njoj se ne mlati;  nego se po njoj obrće kolski kotač  ili se tjeraju konji, ali se ne satire. "


text:
Teško tebi, ognjište Božje, ognjište Božje,  grade u kojem je stajao David!  Dajte godinu na godinu!  Neka se izredaju blagdani!


text:
Tada će duboko dolje sa zemlje ovamo govoriti. Muklo ćeš iz praha ovamo govoriti. Glas će tvoj sa zemlje zvučati  kao glas duha mrtvih. Iz praha ćeš samo šaputati.


text:
A rulja tvojih neprijatelja  bit će kao sitan prah,  i mnoštvo nasilnika  kao pljeva što se rasprši. I najednom, iznenada, dogodi se:


text:
Od Gospodina nad vojskama  doći će pohod na tebe  gromom i trešnjom i velikom bukom,  burom i vihorom, i plamenom što proždire.


text:
Kao san, kao noćno viđenje  bit će rulja svih naroda  koji vojuju protiv Božjega ognjišta,  i svi koji udaraju na nj  i na njegove gorske utvrde,  i koji ga pritišću.


text:
Bit će kao kad gladan sanja da jede,  a tad se probudi, a glad se ipak nije utišala;  kao kad žedan sanja da pije,  a tad se probudi i još je iznemogao i žedan:  tako će biti rulji svih naroda  koji vojuju protiv gore Siona. "


text:
Pokažite se samo zapanjenima!  Zapanjeni morate postati!  Pokažite se samo slijepima!  Slijepi morate postati!  Pijani su, ali ne od vina. Posrću, ali ne od silovita pića.


text:
Jer je izlio Gospodin na vas  duh najdubljega sna. Vaše oči, proroke, zatvorio je. Vaše glave, vidioce, zastro je.


text:
Tako vam je postala objava svih ovih stvari kao sadržaj zapečaćene knjige. Dadne li se nekomu koji može čitati, i kaže li se: “čitaj to!”, on odgovori: “Ne mogu, jer je zapečaćena.”


text:
A pruži li se knjiga nekomu koji ne zna čitati i kaže li se: “čitaj to!”, on odvrati: “Ne mogu čitati.”


text:
Ovako govori Svemogući:  “Budući da mi se ovaj narod približava  samo svojim ustima  i poštuje me samo svojima usnama,  a srce mu je daleko od mene,  i njegov strah od mene  samo je naučena ljudska zapovijed,


text:
ja ću i nadalje  čudesno postupati s ovim narodom,  čudesno i divno. Mudrost njegovih mudrih osramotit će se,  i razumnost njegovih razumnih morat će se skriti.”


text:
Teško onima koji hoće  svoj naum duboko sakriti od Gospodina,  koji čine svoje djelo u mraku i govore:  “Tko nas može vidjeti? Tko nas poznati?”


text:
Oh, naopakosti vaša!  Zar da bi glina protiv lončara mogla reći,  i djelo svojemu tvorcu moglo kazati:  “Nije me on načinio”,  i zar da lonac govori lončaru:  “On me ne poznaje?”


text:
I siromasi će se beskrajno radovati u Gospodinu,  i najmanji između ljudi  veselit će se zbog Izrćlova Sveca.


text:
svi koji svojim riječima okrivljuju druge ljude  i onome koji govori pravdu na vratima,  stavljaju zamke,  i onoga koji je u pravu,  obaraju lažju.


text:
Zato govori Gospodin, koji je otkupio Abrahama, ovako o Jakovljevoj kući: “Ne će se više Jakov posramiti i ne će mu više lice problijedjeti.


text:
Jer kad njegova djeca vide  u njegovoj sredini djelo mojih ruku,  držat će svetim moje ime,  za svetoga će prepoznati Jakovljeva Sveca  i bojat će se Izrćlova Boga.


text:
”Teško sinovima odmetnicima”  ? govori Gospodin ?  “koji smišljaju naume koji nisu od mene,  i sklapaju saveze koje ja ne ću,  pa gomilaju grijeh na grijeh.


text:
Oni silaze u Egipat ne pitajući me,  da se stave u faraonovu zaštitu  i da traže utočišta u sjeni Egipta.


text:
Ali će se svi razočarati u narodu  koji im ne koristi ništa,  koji im ne nosi ni pomoći ni koristi,  nego samo razočaranje i sramotu.”


text:
Osuda nad velikom životinjom juga:  Kroz zemlju punu nevolje i punu tjeskobe ?  lavica i lav im se približavaju,  guje i krilati zmajevi ?  oni nose svoje blago na leđima magaraca,  bogatstvo na grbi deva  narodu koji im ne koristi ništa.


text:
”Sada dođi, napiši to na tablu za njih!  Ureži u mjed,  da služi kao vječno svjedočanstvo  za buduća vremena!


text:
Vidiocima govore: Nemojte vidjeti!  I prorocima: Nemojte nam prorokovati istinu!  Kazujte nam slatke riječi!  Prorokujte prijevare!


text:
Zato ovako veli Svetac Izrćlov:  “Budući da odbacujete ovu moju riječ  i uzdate se u opačinu i prijevaru,  i na njih se oslanjate,


text:
bezakonje će vam biti  kao odlomljeni dio što pada,  a otkinuo se s visokog zida:  odjednom iznenada padne.


text:
Razbit će ih kao što se razbija zemljana posuda,  razbija se nemilice. Kad se razbije, ne nađe se ni krhotina,  da uzmeš ognja s ognjišta  ili da zagrabiš vode iz studenca.”


text:
Jer ovako govori svemogući Gospodin,  Izrćlov Svetac:  “Ako se vratite i ostanete mirni, spasit ćete se. U miru i uzdanju je vaša snaga. Ali vi ne htjedoste.


text:
Vi rekoste: Ne, nego ćemo pobjeći na konjima! ?  Zato ćete bježati!  Pojahat ćemo brze konje! ?  Zato će brzi konji biti vaši progonitelji!


text:
Bježat će vas tisuća  kad jedan zaprijeti;  kad zaprijete petorica,  bježat ćete svi,  dok ne budete ničemu drugome slični  nego smjerokazu na gorskoj visini,  stijegu na humu.”   "


text:
Zato oklijeva Gospodin da vam se smiluje,  i zato čeka da vas pomiluje. Jer je Gospodin Bog pravde. Blago svima koji ga čekaju!


text:
Jest, narode u Sionu,  koji stanuješ u Jeruzalemu,  ne ćeš sveudilj plakati!  On će se sigurno smilovati tebi, na tvoj vapaj. On će te uslišati čim ga čuje.


text:
Dat će vam Svemogući kruha tjeskobe i vode nevolje. Ali se ne će više sakrivati tvoj učitelj. Tvoje će oči gledati učitelja.


text:
Uši će tvoje razabrati povik iza tebe, ako biste svrnuli desno ili lijevo: “To je put, idite njime!”


text:
Tada ćete kao na nečiste gledati na posrebrene idole i na pozlaćene livene likove. Kao gad ćeš ih pobacati. “Napolje!”, kazat ćeš im.


text:
Tada će on dati dažd tvome sjemenu, što ga posiješ na njivi, i kruh od zemaljskoga roda bit će krepak i hranjiv. U ono će vrijeme tvoja stoka pasti na prostranoj paši.


text:
I na svakoj visokoj gori i na svakom visokom humu bit će potoci brze vode. U dan silnoga pokolja, kad popadaju kule,


text:
tada će mjesečeva svjetlost biti kao sunčana svjetlost, a svjetlost će sunčana biti sedam puta veća, kao svjetlost sedam dana, u dan kad Gospodin zavije ranu svome narodu i iscijeli modrice što ih je zadao.


text:
Gle, Gospodnje ime dolazi ovamo iz daljine! ?  Njegov gnjev gori. Silno je njegovo uzbuđenje. Usne su mu pune ljutine. Jezik mu je oganj što proždire.


text:
Dah mu je potok što poplavljuje  i dopire do vrata ?  da zavitla narode vijačom nesreće,  da stavi u čeljusti narodima uzdu  koja će ih goniti da lutaju.


text:
Tada ćete pjevati pjesme  kao u noći kada se slavi blagdan. Veselit ćete se od srca kao oni  koji idu, svirajući uz frulu,  na Gospodnju goru, k Izrćlovoj stijeni.


text:
Tada će Gospodin pustiti da se čuje njegov moćni glas, i pokazat će svoju ruku koja maše s ljutim gnjevom i ognjenim plamenom što proždire, uz buru i oluju, i tuču.


text:
Kada god zašumi kazneni štap, kojim Gospodin na nj udara, neka se oglase bubnjevi i citre! Zamahnutom će se rukom boriti protiv njega.


text:
Jer je odavna podignuto ognjište; i za kralja je pripravljeno. Duboko i široko naslagana su drva s mnogim ognjem. Gospodnji dah, kao sumporni potok, upalit će ga. "


text:
Teško onima koji su išli u Egipat  da dobiju pomoć  i da se oslone na ratne konje!  Uzdali su se u mnoštvo bojnih kola,  u silno mnoštvo konja. A nisu gledali na Izrćlova Sveca  i nisu ništa pitali za Gospodina.


text:
Ali je i on bio mudar i navukao je nesreću. Nije povukao svojih prijetnja,  nego je ustao na kuću zlikovaca  i na pomoć zločincima.


text:
Jest, Egipćani su ljudi, a ne Bog. Konji su njihovi meso, a ne duh. Mahne li Gospodin rukom,  posrnut će zaštitnik  i srušit će se štićenik. Svi će zajedno biti uništeni.


text:
Jer ovako mi reče Gospodin:  “Kao što lav, lavić, reži nad plijenom ?  svu četu pastira podigli su na nj,  ali se on ne plaši njihove vike,  niti se pokorava na njihovu buku ?  tako Gospodin nad vojskama  silazi u boj na goru Sion i njegovu uzvisinu.


text:
Kao ptice krilima, Gospodin će nad vojskama  zaštititi Jeruzalem i zakloniti,  izbaviti i osloboditi.


text:
Jer će u onaj dan svaki odbaciti  svoje srebrne i zlatne idole,  što vam ih vaše ruke načiniše na grijeh.


text:
I Asur ne će pasti od mača kojeg čovjeka. Ne će ga umoriti mač nekoga na zemlji. I ako pobjegne od mača,  mladići će njegovi postati sluge, robovi.


text:
Kralj će njegov propasti od straha,  knezovi će njegovi ostaviti zastavu.”  Veli Gospodin, koji ima ognjište u Sionu  i peć u Jeruzalemu.


text:
Svaki će biti utočište od bure,  zaklon od vjetra,  kao potoci u suhoj pustari,  kao sjena velike stijene u zemlji ispucanoj od suše.


text:
Jer prostak govori prostački. Srce mu misli na zlo. On radi opako  i govori lažno protiv Gospodina. Gladnoga pušta da strada. Žednome uskraćuje piće.


text:
I oružje je lupeža zlo. On misli samo na spletke. Kvari siromahe lažnim govorima i kad slabi, zastupa svoje pravo.


text:
Samo malo dana poslije jedne godine  vi ćete drhtati, vi lakovjerne!  Jer ne će biti berbe  i sabiranje voća ne će doći.


text:
Strašite se, bezbrižne!  Dršćite, lakovjerne!  Svucite se, skinite haljine  i ostavite samo bedra zaogrnuta!


text:
za poljem mojega naroda,  koje nosi trnje i draču,  jest, za svim kućama što su bile pune radosti,  za gradom što je bio pun veselja!


text:
Jer je dvor ostavljen,  vreva je gradska zamukla,  dvorska gora i stražarnica postale su  rupe za dugo vremena,  trkalište divljim magarcima,  paša stadima.


text:
Teško tebi, haračlijo,  koji sam nisi još iskusio haranja!  Nevjerniče, koji sam još nisi trpio nevjere!  Kad prestaneš pustošiti, bit ćeš sam opustošen. Kad prestaneš činiti nevjeru,  činit će se i tebi nevjera.


text:
Gospodine, budi nam milostiv!  Ufamo se u tebe. Budi naša mišica svako jutro,  naša pomoć u nevoljno vrijeme!


text:
On će biti tvrd temelj tvojoj sudbini,  bit će punina spasenja, mudrosti i znanja. Strah je Gospodnji njegovo blago.


text:
Pusti leže putovi. Putnik ne putuje. Prekinuo se savez,  gradovi se slabo cijene,  za ljude se ne mari.


text:
Zemlja gine u žalosti. Libanon se stidi i vene. Šaronska je ravnica postala kao jordanska pustara. Bašan i Karmel otresaju svoje lišće.


text:
U Sionu dršću grješnici. Drhtanje spopada zlikovce. “Tko od nas može ostati kod ognja što proždire?  Tko od nas može ostati kod vječne žege?”


text:
Tko je prav i govori iskreno;  tko mrzi dobitak od nasilja;  tko otresa svoju ruku da ne primi poklona;  tko zatiskuje svoje uši da ne čuje za krv;  tko zatvara svoje oči da ne vidi zla s dopadanjem ? "


text:
taj će stanovati na visinama,  gradovi su na stijenama njegovo utočište,  njegov kruh ne ponestaje,  njegova voda ne će nikada presušiti.


text:
Neka ti se srce još spomene strašnoga vremena:  “Gdje je sada koji je brojio?  Gdje je koji je brojio kule?”


text:
Ne ćeš više vidjeti drskoga naroda,  naroda s tepavim, nerazumljivim jezikom,  koji tepa nerazumnim govorom.


text:
Pogledaj Sion, grad naših blagdana!  Neka ti oči vide Jeruzalem,  sigurno mjesto, šator koji ne putuje,  kojemu se kôlje nikada ne istrgava,  kojemu se užad nikada ne raskida.


text:
Jer tamo je kod nas Gospodin, Sjajni,  umjesto rijeka i širokih potoka. Po njima se ne njišu lađe s veslima. Ponosita lađa ne prolazi onuda.


text:
Jer je Gospodin naš sudac,  Gospodin je naš gospodar,  Gospodin je naš kralj. On je koji nas spašava.


text:
Tvoja je sad užad popustila  i ne drži tvrdo;  katarke i jedra nisu razapeta. Ali će se jednom dijeliti golem plijen,  tako da će hromi prikupiti obilan plijen. "


text:
Dođite, narodi, da čujete!  Pazite, plemena!  Neka čuje zemlja sa svojim stanovnicima,  cijeli svijet i sve što živi na njemu!


text:
Jer je razgnjevljen Gospodin na sve narode,  razljućen na sve njihove vojske. On ih je prokleo,  predao ih na pokolj.


text:
Prijeći će sva nebeska vojska. Kao knjiga savit će se nebo. Sva njegova vojska pada,  kao lišće s vinove loze,  kao što padaju suhe smokve  sa smokova stabla.


text:
Mokar će biti od krvi Gospodnji mač,  sjat će od pretiline,  od krvi janjeće i jarčje,  od pretiline ovnećih bubrega. Jer Gospodin ima žrtveni blagdan u Bosri,  veliko klanje u zemlji Edomu.


text:
Jednorozi navaljuju s njima  i junci s jakim bikovima. Zemlja će se njihova opiti od krvi. Tlo će njegovo utiti od pretiline.


text:
Potoci će se njihovi pretvoriti u smolu,  njegov prah u sumpor,  zemlja će njihova postati goruća smola.


text:
Ne gasi se ni danju ni noću. Dim se njezin jednako diže. Od koljena do koljena ostaje pusta. Nitko ne prelazi preko nje dovijeka.


text:
Pelikan i jež nastanit će se tamo. Sove i gavrani prebivat će tamo. Gospodin će rastegnuti preko nje uže pustoši  i mjerilo praznine.


text:
Trnje će izniknuti u njezinim palačama,  koprive i drač u njezinim gradovima. Bit će prebivalište čagljevima i obor nojevima.


text:
Tamo će se susretati mačke i divlji psi. Aveti se tamo sastaju. Samo se tamo odmara vještica  i nalazi sebi počivalište.


text:
Tamo će se gnijezditi zmija i jaja nositi,  ispružiti se i odmarati se u sjeni. Samo tamo sastaju se jastrebovi  jedan s drugim.


text:
Tražite samo u Gospodnjoj knjizi i čitajte!  Ništa od ovoga ne nedostaje. Nijedno nije bez drugoga. Jer je on to zapovjedio,  naum ih je njegov sabrao.


text:
On im je sam bacio ždrijeb. Ruka im je njegova dopitala zemlju užem. Oni će je posjedovati zauvijek,  od koljena do koljena stanovat će u njoj.


text:
Neka cvate punim cvatom,  jest, neka se veseli, raduje i popijeva!  Krasota Libanona dat će joj se,  sjaj Karmela i ravnice Šarona. Oni će gledati krasotu Gospodnju,  sjaj Boga našega.


text:
Recite onima koji su duhom klonuli:  “Budite jaki! Ne bojte se!  Evo Bog vaš!  Osveta dolazi,  plaća Božja. On će sam doći da vas otkupi.”


text:
Kao jelen skakat će tada hrom čovjek. Jezik će se nijemoga micati. Jer će u pustinji tada provreti vode  i u pustari potoci.


text:
Žedno će tlo postati jezerom,  i sasušena zemlja vodenim izvorima. Gdje su čagljevi stanovali u svome logu,  izrast će trava, trska i sita.


text:
Ondje će biti nasip i put:  zvat će se “Sveti put”. Nitko nečist ne smije na nj stupiti;  samo će njima pripadati. I nevješti ne će na njemu zalutati. "


text:
Ne će ondje biti lavova. Ljuta zvijer ne će ići po njemu. Takvo što ne će se ondje naći. Samo otkupljeni smiju ondje hoditi.


text:
Otkupljeni od Gospodina vratit će se po njemu  i doći će u Sion pjevajući. Glavu će njihovu obasjavati vječna radost. Veselje i radost prate ih. Briga i uzdisanje bježe.


text:
U četrnćstoj godini kralja Ezekije podiže se Sanherib, asirski kralj, na sve utvrđene Judine gradove i osvoji ih.


text:
Posla asirski kralj vrhovnog peharnika s jakom vojskom iz Lakiša kralju Ezekiji u Jeruzalem. On se namjesti kod vodovoda gornjeg jezera na cesti u polje valjarâ.


text:
Predstojnik palače Elijakim, Hilkijin sin, pođe k njemu s državnim pisarom Šibnom i pečatnikom Joahom, Asafovim sinom.


text:
I reče im vrhovni peharnik: “Javite Ezekiji: Ovako kaže veliki kralj, asirski kralj: Kakva je to uzdanica u koju se uzdaš?


text:
Ti se očito oslanjaš samo na štap slomljene trske koji se svakome, ako se na nj nasloni, zabije u ruku pa je probije. Takav je faraon, egipatski kralj, svima koji se u nj uzdaju.


text:
Ako li mi odvraćate: U Gospodina, svojega Boga, mi se uzdamo! ? nije li to onaj čije je visine i žrtvenike Ezekija uklonio kad je zapovjedio Judi u Jeruzalemu: Samo se pred ovim žrtvenikom morate klanjati?


text:
Hajde okladi se s mojim gospodarom, asirskim kraljem! Dat ću ti dvije tisuće konja ako možeš pribaviti za njih konjanike.


text:
Kako ćeš odoljeti jednom jedinom stotniku između najmanjih sluga mojega gospodara? Zato se ti uzdaš u Egipat zbog kola i konjanikâ.


text:
Nadalje, jesam li ja bez volje Gospodina došao protiv ove zemlje da je zatrem? Gospodin mi je rekao: Idi protiv te zemlje i zatri je!”


text:
Tada zamoliše Elijakim, Šibna i Joah vrhovnoga peharnika: “Govori svojim slugama aramejski! Jer mi razumijemo. Ne govori s nama judejski pred narodom koji je na zidu!”


text:
A vrhovni peharnik odvrati: “Je li me moj gospodar poslao k tvojemu gospodaru i k tebi da ovo kažem, a ne upravo onim ljudima koji tamo sjede na zidu, da napokon zajedno s vama jedu svoju vlastitu nečist i da piju svoju mokraću?”


text:
Tada stade vrhovni peharnik i povika judejski u sav glas i reče:  “čujte vijest velikoga kralja, asirskoga kralja!


text:
I nemojte da vas Ezekija nagovori da se pouzdate u Gospodina govoreći: Gospodin će nas sigurno izbaviti; ovaj grad ne će pasti u ruke asirskoga kralja."


text:
Ne slušajte Ezekiju! Jer ovako kaže asirski kralj: Sklopite mir sa mnom i predajte mi se! Onda će svaki od vas jesti sa svoga čokota i sa svoje smokve, i svaki će piti vodu svoje cisterne.


text:
Dok ne dođem i ne odvedem vas u zemlju koja je kao vaša, u zemlju punu žita i vina, u zemlju punu kruha i vinogradâ.


text:
Jest, da vas samo ne zaludi Ezekija govoreći: Gospodin će nas izbaviti. Jesu li bogovi narodâ izbavili svoje zemlje iz ruke asirskoga kralja?


text:
Gdje su hamatski i arpadski bogovi? Gdje su sefarvajimski bogovi? Jesu li možda izbavili Samariju iz moje ruke?


text:
Tko je od svih bogova ovih zemalja onaj koji je bio izbavio svoju zemlju iz moje ruke, da bi sad Gospodin izbavio Jeruzalem iz moje ruke?”


text:
Ali su oni šutjeli i nisu mu odgovorili ni riječi. Jer je kralj bio izdao zapovijed: “Ne odgovarajte mu!”


text:
Nato predstojnik palače Elijakim, Hilkijin sin, državni pisar Šibna i pečatnik Joah, sin Asafov, dođoše k Ezekiji razdrijevši haljine i javiše mu što je bio rekao vrhovni peharnik.


text:
Predstojnika palače Elijakima, državnog pisara Šibnu i starješine svećenstva posla isto tako obučene u pokorničku odjeću k proroku Izaiji, Amosovu sinu.


text:
Oni su mu morali reći: “Ovako veli Ezekija: Današnji je dan dan nevolje, kazne i pogrde jer prispješe djeca do poroda, a nema snage da se rode.


text:
Možda čuje Gospodin, tvoj Bog, riječ vrhovnoga peharnika kojega je njegov gospodar, asirski kralj, poslao ovamo, da se naruga Bogu živomu te ga kazni zbog riječi što ih je čuo Gospodin, tvoj Bog. Pomoli se stoga za ostatak koji je još ovdje!”


text:
odgovori im Izaija: “Javite ovo svojemu gospodaru: Ovako veli Gospodin: Ne plaši se riječi što si ih čuo kad su mi se narugale sluge asirskoga kralja!


text:
Evo, ja ću mu udahnuti misao da se vrati u svoju zemlju kad čuje jednu vijest. A u njegovoj ću zemlji učiniti da pogine od mača.”


text:
Na povratku nađe vrhovni peharnik asirskoga kralja gdje opsjeda Libnu. On je naime bio čuo da je ovaj otišao od Lakiša


text:
jer mu je bilo došlo do ušiju da je Tirhaka, etiopski kralj, izišao u boj protiv njega. Na tu vijest posla glasnika Ezekiji s nalogom:


text:
”Odnesite ovu vijest Ezekiji, Judinu kralju: Nemoj da te zavara tvoj Bog u kojega se uzdaš misleći da ne će Jeruzalem pasti u ruke asirskomu kralju.


text:
Jesu li možda bogovi naroda koje satrše moji oci njih izbavili: Gozance, Harance, Resefce i Edence u Tel Basaru?


text:
Ezekija primi pismo od glasnika. Kad ga je bio pročitao, ode u Gospodnji hram. Tamo ga Ezekija razvi pred Gospodinom.


text:
”Gospodine nad vojskama, Bože Izrćlov, koji imaš prijestolje nad kerubima! Ti si jedino Bog nad svim kraljevstvima na zemlji. Ti si stvorio nebo i zemlju.


text:
Prigni, Gospodine, svoje uho i čuj! Otvori, Gospodine, svoje oči i vidi! Pripazi na sve Sanheribove riječi koje posla kako bi se narugao živomu Bogu.


text:
i pobacali su njihove bogove u oganj. Ali to nisu bili bogovi, nego djelo čovječje ruke, drvo i kamen. Zato ih se moglo uništiti.


text:
A sad, Gospodine, Bože naš, izbavi nas iz njegove ruke da spoznaju sva kraljevstva na zemlji da si ti jedino Gospodin!”


text:
Tada posla Izaija, Amosov sin, Ezekiji ovu vijest: “Ovako veli Gospodin, Izrćlov Bog, kojemu si se molio zbog Sanheriba, asirskoga kralja.


text:
Ovu riječ za njega izreče Gospodin: Smije ti se, ruga ti se djevojka, kći Siona. Za tobom maše glavom kći Jeruzalema.


text:
Koga si pogrdio i pohulio,  protiv koga si podigao glas  i uvis bacio oholi pogled?  Protiv Izrćlova Sveca!


text:
Pogrdio si preko svojih slugu Gospodina. Ovako si mislio: Silom svojih kola  popeo sam se na visoke gore,  na vrhunac Libanona. Oborio sam visoke cedrove,  najljepše čemprese. Prodro sam do najvišeg vrhunca,  u njegove najbogatije šume.


text:
Iskopao sam zdence  i mogao sam piti tuđu vodu;  isušio sam svojim stopama  sve egipatske rijeke.  "


text:
Zar još nisi čuo?  Odavno sam to spremio,  od iskona sam to zamislio,  ? sad puštam da se to dogodi:  Tvrdi gradovi bili su pretvoreni u puste ruševine.


text:
Njihovi stanovnici zadrhtaše. Zadrhtaše i smetoše se,  postadoše kao trava u polju  i kao zelena travica,  kao trava na krovu,  kao zrno što se osuši prije nego dozri.


text:
Budući da sada na me bjesniš,  i tvoja obijest dođe do mojih ušiju,  stavit ću svoju brnjicu na tvoje nozdrve  i uzdu u tvoju gubicu,  pa te potjerati natrag  putem kojim si došao.


text:
A tebi neka ovo bude znak:  Ove će se godine jesti što samo od sebe naraste,  i druge godine što opet samo od sebe naraste,  a treće godine sijte i žanjite,  sadite vinograde i uživajte njihove plodove!


text:
Jer će iz Jeruzalema izići ostatak, četa što se spasila, iz gore Siona. Revnost Gospodina nad vojskama to će proizvesti.”


text:
Zato ovako veli Gospodin za asirskoga kralja: “Ne će provaliti u ovaj grad i ne će ubaciti ovamo strijelu. Ne će se primaći k njemu sa štitom, niti će iskopati opkop oko njega.


text:
Tada iziđe Gospodnji anđeo i pobije u asirskom taboru sto i osamdeset i pet tisuća ljudi. Kad ustadoše ujutro, nađoše ih sve kao leševe.


text:
Kad se jednom klanjao u hramu svojega boga Nimroka, ubiše ga mačem njegovi sinovi Adramelek i Sareser. Tada pobjegoše u zemlju Ararat. Njegov sin Asar-Hadon postade kralj umjesto njega.


text:
U ono vrijeme Ezekija se smrtno razbolje. Prorok Izaija, Amosov sin, dođe k njemu i reče mu: “Ovako veli Gospodin: Uredi svoju kuću jer ćeš umrijeti i ne ćeš više ozdraviti!”


text:
”Ah, Gospodine, spomeni se da sam hodio pred tobom u vjernosti i s nepodijeljenim srcem i da sam činio što je tebi ugodno!” I udari Ezekija u glasan plač.


text:
”Idi, reci Ezekiji: Ovako veli Gospodin, Bog Davida, tvoga djeda: čuo sam tvoju molitvu, vidio tvoje suze. I evo, dodat ću ti vijeku petnćst godina.


text:
Evo, ja ću vratiti sjenu po stupnjevima, po kojima je sišla na Ahazovu sunčaniku, za deset stupnjeva.” Tada se vrati sunce za deset stupnjeva po stupnjevima po kojima je bilo sišlo.


text:
”Ja sam mislio:  usred svoga života moram stupiti  na vrata svijeta mrtvih,  da mi se uzme ostatak mojih godina.


text:
Mislio sam: Ne smijem više gledati Gospodina,  Gospodina u zemlji živih. Ne ću više vidjeti čovjeka  kod stanovnikâ na svijetu.


text:
Stan se moj razvaljuje,  odnosi se od mene kao pastirski šator. Kao tkalac savio sam svoj život:  on me odsijeca od osnutka. Prije nego još dan bude noć,  činiš mi kraj.


text:
Mirno sam izdržao do jutra. Kao lav satire on sve moje kosti. Prije nego još dan bude noć,  činiš mi kraj.


text:
Kao lastavica, kao ždral tugovao sam,  gukao sam kao golubica. Mutno su gledale moje oči prema gore.


text:
U tjeskobi sam, Svemogući!  Olakšaj mi! Što da još govorim?  On mi je to navijestio. On je to i izveo:  Trebam mirno proživjeti sve svoje godine  unatoč gorkosti svoje duše.


text:
U tom se živi, Svemogući,  u tom je svemu život mojega duha. Ti ćeš me opet ojačati i sačuvati u životu.


text:
Eto, na spasenje postao mi je gorki jad. Sačuvao si moj život  od uništenja i propasti. Jer si bacio iza svojih leđa sve moje grijehe.


text:
Jer te ne slavi carstvo mrtvih. Ne hvali te smrt. Koji silaze u jamu,  ne nadaju se tvojoj vjernosti.


text:
Gospodin me bio spreman spasiti. Zato udarajmo u žice  svekolike dane svojega života  u Gospodnjem hramu!”


text:
U ono vrijeme babilonski kralj Merodak Baladan, Baladanov sin, posla Ezekiji pismo s darovima. On je naime bio čuo da je bio bolestan i opet ozdravio.


text:
Ezekija se tome obradova i pokaza im svoje skladište: srebro i zlato, mirise i skupocjeno ulje, svu svoju oružarnicu i sve što se nalazilo u riznicama. Ne ostade ništa u palači i u svemu području njegova gospodstva da im Ezekija ne pokaza.


text:
I dođe prorok Izaija kralju Ezekiji i upita ga: “Što su htjeli ti ljudi i odakle su došli k tebi?” Ezekija odgovori: “Iz daleke su zemlje došli k meni, iz Babilona.”


text:
Doći će vrijeme kad će se odvući u Babilon sve što se nalazi u tvojoj palači, što su sabirali tvoji oci do dana današnjega. Ništa ne će preostati, veli Gospodin.


text:
I od tvojih vlastitih sinova, što će ti se još roditi, uzet će neke da obavljaju sobarske službe u palači babilonskoga kralja.”


text:
Ezekija odgovori Izaiji: “Gospodnja riječ koju si mi navijestio prava je.” Mislio je, naime: “Dok živim, vladat će mir i sigurnost.”


text:
Govorite Jeruzalemu ljubazno,  javljajte mu da je prestalo njegovo ropstvo,  da je dovoljno ispaštana njegova krivnja,  jer je primio iz Gospodnje ruke  dvojaku kaznu za sve svoje grijehe.”


text:
Svaka dolina neka se podigne,  svaka gora i brežuljak neka se slegnu!  Što je krivo neka bude pravo,  bregovito zemljište neka bude dno doline!


text:
čuj, ori se glas: “Navješćuj!”  I on će pitati: “Što da navješćujem?  Svako je meso trava. Sva je njegova milina kao poljski cvijet.


text:
Uziđi na visoku goru, Sione,  kao glasnik radosti!  Podigni svoj moćni glas  kao glasnik radosti, Jeruzaleme!  Podigni ga! Ne boj se!  Objavi Judinim gradovima:  “Evo, tu je vaš Bog!


text:
Evo, svemogući Gospodin dolazi kao pobjeditelj!  Njegova mu je mišica dala pobjedu. Evo, njegova plaća s njim dolazi!  Bojna njegova nagrada ide pred njim.


text:
Kao pastir, tako on pase svoje stado. Janjad uzima u svoje naručje. Nosi ih na svojim prsima;  polako vodi ovcu dojilicu.”   "


text:
Tko je izmjerio mora šakom  i mjeru neba odredio pedljem?  Tko je u korito nasuo zemaljski prah,  izmjerio mjeru gorama i bregovima?


text:
S kim je vijećao,  da mu je dao razboritost,  da ga je naučio putu pravice,  doveo ga do spoznaje  i pokazao mu put razbora?


text:
Eto, narodi su kao kap iz vedra,  broje se kao prašak na mjerilima!  Eto, otoci su mu kao zrno pijeska što ga podigne.


text:
Tko je previše siromašan za takav trošak,  bira drvo što ne trune,  traži sebi vješta umjetnika  da izradi lik koji se ne prevaljuje.


text:
On je onaj koji sjedi nad zemaljskim krugom,  čiji su stanovnici sićušni kao skakavci. On razastire nebo kao prekrivalo,  razapinje ga kao šator za stan.


text:
Jedva su posađeni,  jedva su posijani,  jedva im se stablo ukorijenilo u zemlji,  tada ih pogodi njegov dah: oni usahnu,  i vihor ih raznese kao pljevu.


text:
Podignite svoje oči prema nebu i gledajte:  tko je to stvorio?  On je onaj koji izvodi vojsku svega toga na broj,  koji zove sve po imenu,  i zbog njegove velike sile i jake moći  ne izostaje ni jedan jedini.


text:
Što govoriš, dakle, Jakove,  kažeš, Izrćle:  “Skrivena je moja sudbina Gospodinu,  pravica se moja izmiče mojemu Bogu.”


text:
Ne znaš li,  ne čuješ li?  Vječni Bog jest Gospodin,  stvoritelj zemaljskih krajeva. On se ne umara, on ne malakše,  nedohvatna je njegova razboritost.


text:
Ali koji se uzdaju u Gospodina,  crpe novu snagu,  krila im rastu kao orlovima. Trče, i ne umaraju se. Hode, i ne malakšu.


text:
”Počujte me šuteći, obale!  Narodi, crpite novu snagu!  Oni neka dođu i govore!  Mi ćemo zajedno stupiti na parnicu.


text:
Tko je podigao s istoka  onoga kojega uzastopce slijedi pobjeda,  koji je podvrgao sebi narode  i poobarao kraljeve,  čiji ih je mač učinio prahom  i njegov luk razvijanom pljevom.


text:
Tko je to činio i izveo?  On koji je čovječja pokoljenja proizveo od iskona. Ja, Gospodin, koji sam prvi  i još isti kod posljednjega.”


text:
Umjetnik je hrabrio zlatara;  koji izravnava hrabrio je onoga koji kuje na nakovnju. Koji govori o spajanju: “Dobro je.”  Klincima utvrđuje lik da se ne prevali. "


text:
ti kojega sam uzeo s krajeva zemlje,  kojega sam pozvao iz najkrajnjega njezina puta,  tebi sam rekao: Ti si moj sluga. Tebe sam izabrao i nikada te nisam odbacio.


text:
Ne boj se jer sam ja s tobom!  Ne gledaj plašljivo naokolo,  jer sam ja tvoj Bog!  Ja te krijepim. Ja ti pomažem. Ja te podupirem svojom jakom desnicom.


text:
Gle, padoše svi u sramotu i porugu,  koji gore u neprijateljstvu protiv tebi. Uništavaju se i upropašćuju,  koji se bore protiv tebe.


text:
Ne nalaziš više, kad ih tražiš,  koji te udaraju. Bit će kao ništa i opet ništa  oni koji ratuju protiv tebe.


text:
Ja sam Gospodin, tvoj Bog,  koji te držim za desnicu,  koji ti govorim: Ne boj se!  Ja sam tvoj pomoćnik!


text:
Ne boj se, Jakovljev crviću,  Izrćlovi ljudi. Ja ti pomažem” ?  govori Gospodin ?  “spasitelj je tvoj Izrćlov Svetac.


text:
Gle, učinit ću da budeš nova sprava za vrenje,  s mnogim zupcima. Izići ćeš gore i satrt ćeš ih,  brda ćeš obratiti u pljevu.


text:
Vijat ćeš ih, vjetar će ih odnijeti,  vihor će ih razasuti. A ti ćeš se veseliti Gospodinu  i hvalit ćeš se Izrćlovim Svecem.


text:
Bijednici, siromasi traže vode,  ali je nema. Od žeđi gine njihov jezik. Ja, Gospodin, uslišat ću ih,  ja Izrćlov Bog ne ću ih ostaviti.


text:
Otvorit ću rijeke na golim bregovima,  izvore usred dolina. Pustinju ću okrenuti u jezero,  suhu zemlju u vodene izvore.


text:
Napunit ću pustinju cedrovima,  akacijama, mirtama i maslinama,  u pustari ću zasaditi čemprese,  brijestove i jele.


text:
Oni će vidjeti i uvidjeti,  opaziti i spoznati  da je to učinila Gospodnja ruka,  da je to učinio Izrćlov Svetac.”


text:
”Neka iznesu i neka nam objave  što će se dogoditi!  Objavite prijašnje, kako je bilo,  da mi to opazimo  i spoznamo njegovo ispunjenje!  Ili nam kažite što će unaprijed biti!


text:
Objavite što će biti poslije,  da spoznamo da ste bogovi!  Učinite samo nešto, dobro ili zlo,  da to svi, diveći se, vidimo!


text:
”Podigao sam jednoga sa sjevera,  i on ja došao od sunčanoga istoka,  koji će zazivati moje ime. On je pogazio knezove kao blato,  kao lončar koji gazi glinu.


text:
Tko je to objavio od početka da smo to znali,  unaprijed da smo rekli: Slaže se?  Ali nitko nije objavio,  nitko nije izvijestio,  nitko nije čuo vaših riječi.


text:
Gledam naokolo, ali nema nijednoga od njih. Nijedan ne zna savjeta. Pitao sam ih da mi daju odgovor:


text:
”Evo, moj sluga, kojega ljubim,  moj izabranik, koji mi se sviđa!  Stavljam na njega svoj duh. Istinu će javljati narodima.


text:
Ovako govori Bog, Gospodin,  koji je stvorio i razapeo nebo,  koji je rasprostro zemlju s njezinim raslinjem,  koji je dao dah narodu na njoj,  duh onima što po njoj hode:


text:
”Ja, Gospodin, dozvao sam te u dobroti. Držao sam te za ruku i čuvao te. Učinio sam te narodom posrednikom Saveza,  svjetlom neznabožaca; "


text:
Prije i unaprijed kazano, vidite, dogodilo se!  Sad javljam novo. Prije nego proklije,  dajem vam da znate.”


text:
Novu pjesmu pjevajte Gospodinu,  pjevajte njegovu slavu do kraja zemlje,  vi koji se vozite po dalekim morima  s njegovom puninom,  vi otoci i njihovi stanovnici!


text:
Neka kliče pustinja sa svojim gradovima,  sela što stanuju na Cedru!  Neka podvikuju stanovnici po stijenama,  neka kliču s vrha gora!


text:
Gospodin izlazi kao junak. Kao ratnik razvija ratobornost, viče i kliče,  bori se protiv neprijatelja kao div.


text:
”Šutio sam dugo, kao da sam bio nijem. Kao žena pri porodu sad ću vikati,  puhat ću i strahovito bjesnjeti.


text:
Opustit ću gore i bregove,  svu ću njihovu zelen osušiti. Od rijeka ću napraviti otoke,  od jezera suhu zemlju.


text:
Slijepce ću voditi putovima koje ne poznaju. Vodit ću ih stazama koje su im nepoznate. Obratit ću pred njima tamu u svjetlost,  i što je neprohodno u ravno tlo. To je što ću učiniti  i ne ću propustiti.


text:
Posramljeni će umaknuti,  koji se uzdaju u idolske likove,  koji govore livenim likovima:  Vi ste naši bogovi.


text:
Tko je slijep, ako ne moj sluga,  i tko je tako gluh kao moj glasnik  kojega sam poslao?  Tko je tako slijep kao Gospodnji sluga?


text:
A ipak je to narod oplijenjen i potlačen. Svekoliki su uhvaćeni u tamnicama,  skriveni u zatvorima. Postali su plijen, a nema nikoga da ih izbavi:  postali su grabež, a nitko ne traži: Vrati!”


text:
Tko je predao Jakova grabežu  i Izrćla razbojnicima?  Nije li to učinio Gospodin,  kojemu smo sagriješili?  Nisu htjeli hoditi njegovim putovima,  niti slušati njegov naputak.


text:
Tada je slio na nj silinu svojega gnjeva  i strahote rata što su ga odasvud pritisnule. Ali on za to nije mario. Gorio je. Ali on to ne primi k srcu.


text:
Ali sada ovako veli Gospodin,  tvoj stvoritelj, Jakove ?  tvoj tvorac, Izrćle:  “Ne boj se! Jer sam te otkupio,  pozvao sam te po imenu: Moj si!


text:
Ideš li preko vode,  ja sam s tobom,  preko rijeka, ne će te potopiti. Ideš li kroz oganj, ne ćeš izgorjeti,  ne će te plamen opaliti.


text:
Jer ja, Gospodin, tvoj sam Bog,  tvoj je spasitelj Svetac Izrćlov. Dao bih Egipat za te kao otkup,  Etiopiju i Šebu umjesto tebe.


text:
Kažem sjeveru: Daj;  jugu: Ne zadržavaj ih!  Moje sinove dovedi izdaleka,  moje kćeri s kraja zemlje, "


text:
Svi narodi neka se skupe!  Plemena neka se skupe!  Tko od njih može takvo što objaviti,  učiniti da čujemo što je prije unaprijed kazano?  Neka dovedu svoje svjedoke da dokažu svoje pravo,  da se čuje i kaže: Istina je!


text:
Vi ste moji svjedoci”,  veli Gospodin,  “i moj sluga, kojega sam izabrao,  da spoznate i vjerujete mi  i uvidite da sam ja. Prije mene nije bilo boga, niti će ga poslije mene biti.


text:
Ja sam objavio i donio spasenje. Učinio sam da se čuje o meni  kad još nije bilo među vama nikakva tuđega boga. Vi ste moji svjedoci”, veli Gospodin,  “samo sam ja Bog.


text:
Ovako govori Gospodin,  vaš otkupitelj, Izrćlov Svetac:  “Zbog vas šaljem u Babilon  i tjeram ih dolje sve kao bjegunce,  i Kaldejce na njihovim ponosnim lađama.


text:
koji vodi u boj kola i konje,  vojsku i junake. I oni padaju i više ne ustaju,  ugašeni su kao ugašen stijenj.


text:
Evo, ja ću učiniti novo. Već se vidi. Ne raspoznajete li to?  I u pustinji pravim put,  u pustari rijeke.


text:
Tada će me slaviti poljske zvijeri,  čagljevi i nojevi,  što sam doveo u pustinji vode,  u pustari rijeke,  da napojim svoj narod,  svog izabranika.


text:
Nisi mi prinio janjce od sebe kao žrtvu paljenicu. Nisi me počastio svojim žrtvama. Nisam te tjerao da mi služiš prinosima.


text:
Nisi mi kupio za novac mirodije. Nisi me okrijepio pretilinom svojih žrtava. A zadao si mi posla svojim grijesima,  ražalostio si me svojim prekršajima.


text:
Ovako veli Gospodin, tvoj stvoritelj,  tvorac i pomoćnik od majčina krila:  Ne boj se, Jakove, slugo moj,  Ješurune kojega sam izabrao!


text:
Jer kao što izlijevam vodu na popucano tlo  i potočiće na suhu zemlju  tako izlijevam na tvoje potomke svoj Duh,  na one koji su izišli od tebe svoj blagoslov.


text:
Jedan će reći: Gospodnja sam svojina,  i pozivat će se na Jakovljevo ime. Drugi će pisati kao svoj spomen-znak: Gospodnji!  i sebi će nadjenuti časni nadimak Izrćl.”


text:
Ovako govori Gospodin, Izrćlov kralj  i njegov otkupitelj,  Gospodin nad vojskama:  “Ja sam prvi i posljednji. Osim mene nema boga.


text:
Ili: tko je meni jednak? Neka samo iziđe!  Neka objavi i predloži mi  što se dogodilo otkako sam ja  u davno doba stvorio čovječanstvo!  I buduće što će još doći, neka nam se objavi!


text:
Ne bojte se i ne plašite se!  Nisam li ja to davno kazao i objavio,  vi ste mi svjedoci: ima li boga osim mene?  Ne, nema drugoga boga. Ne znam nijednoga.


text:
Tvorci su idola svi ništa. Njihovi ljubimci nisu ni za što. Njihovi svjedoci ne vide ništa i ne znaju ništa, neka budu posramljeni.


text:
Gle, svi će se njegovi štovatelji posramiti, jer su im tvorci samo ljudi. Neka iziđu svekoliki! Bit će ih strah i svi će se posramiti.


text:
Kovač je to izradio alatom. Na živom ugljevlju kuje čekićem i dotjeruje snažnom mišicom. Pritom ogladni i iznemogne. Ne popije li vode, smalakše.


text:
Drvodjelja rasteže vrpcu, zabilježi crvenilom, teše i zaokružuje, izrađuje iz toga čovječji lik, lijep lik čovjeka, da stoji u kući.


text:
Drugi je otišao kako bi si nasjekao cedrova drveta, ili je uzeo česminu i hrast što ih je sebi uzgojio usred šumskoga drveća, ili omoriku koju je zasadio pa je narasla od dažda,


text:
i služi čovjeku za oganj. I on od toga uzme, kako bi se ogrijao. Upali to da ispeče kruh. Ali od toga napravi i boga i klanja mu se. Gradi od toga lik idola pred kojim pada na koljena.


text:
Polovinu od toga spaljuje, dakle, u ognju, i s drugom polovinom peče meso, onda jede pečenje i najede se. Pritom se i ugrije i veli: Eto, meni je vruće, osjećam oganj.


text:
Ostatkom od toga gradi boga, svoj idolski kip, pred kojim pada na koljena, pregiba se, i pred njim se moli: Pomozi mi, jer si ti moj bog!


text:
Oni to vide i ne razumiju, jer su im oči zaslijepljene, tako da ne vide, i njihova su srca zaslijepljena, tako da to ne shvaćaju.


text:
I nitko ne promišlja, i nitko nema toliko znanja i razuma da si rekne: Jednu sam polovinu spalio u ognju, ispekao sam kruh na njegovu ugljenu, i meso sam ispekao na njemu i pojeo sam ga ? pa da sad od ostatka načinim gadan lik i da pred jednim komadom drveta padnem na koljena?


text:
Tko pristaje uz ništavno, toga je zavelo ludo srce. On ne izbavlja nikad svoj život i ne govori sebi: Nije li varka što mi je u desnici?


text:
Promisli to, Jakove i Izrćle!  Jer si moj sluga. Ja sam te sazdao; ti si moj sluga. Izrćle, ne ću te zaboraviti. "


text:
Razasut ću kao oblake tvoje opačine,  tvoje grijehe kao lake oblake. Zato se vrati k meni!  Jer te želim otkupiti.”


text:
Kličite, nebesa! Jer to Gospodin čini. Podvikujte, zemaljske dubine!  Udarite u klicanje gore,  šume i sve drveće u njima!  Jer će Gospodin otkupiti Jakova  i proslaviti se na Izrćlu.


text:
Ovako govori Gospodin, tvoj otkupitelj,  tvoj tvorac od majčina krila:  “Ja sam Gospodin, stvoritelj svega,  koji sam razapeo sâm nebo,  rasprostro zemlju ? tko mi je pomogao ?


text:
koji uništavam znake varalicama  i vračeve činim bezumnima,  koji odbacujem mudrace,  njihovo znanje pokazujem kao ludost,


text:
koji obistinjujem riječ svojih slugu  i izvršavam naum svojih glasnika,  koji govorim o Jeruzalemu: Neka se naseli!  i o Judinim gradovima: Neka se sazidaju!  Podižem opet njegove razvaline!


text:
koji govorim o Kiru: On je moj pastir. Izvršit će svu moju volju  i kazat će o Jeruzalemu: Neka se opet sazida!  i o Hramu: Neka se nanovo osnuje!”


text:
Ovako govori Gospodin Kiru,  svojemu pomazaniku,  kojega smatram za desnicu,  da oborim narode pred njim  i učinim kraljeve nemoćnim,  da otvorim vrata pred njim,  tako da mu se ne zatvore nijedna vrata:


text:
”Ja idem pred tobom  i ravnam neprohodne putove. Razbijam mjedena vrata,  lomim željezne prijevornice.


text:
Dajem ti tajno blago  i skriveno bogatstvo. Tako ćeš spoznati da sam ja Gospodin,  onaj koji te pozva po imenu,  Izrćlov Bog.


text:
Zbog svojega sluge Jakova  i zbog Izrćla, svojega izabranika,  pozvah te tvojim imenom,  dadoh ti časni naslov, a da me nisi poznavao.


text:
da se spozna od istoka sunca  i od njegova zapada da osim mene nema boga. Ja sam Gospodin i nema drugoga.


text:
Tvorac svjetlosti i stvoritelj tmine,  donosilac mira i stvaratelj zla. Ja, Gospodin, ja činim sve to.


text:
Rosite, nebesa, odozgo!  Oblaci, kapajte blagoslovom!  Neka se otvori zemlja da procvate spasenje!  I neka ona iznikne blagoslovom!  Ja, Gospodin, to ću stvoriti.


text:
Teško onome koji se svađa  sa svojim tvorcem!  On, crijep među zemljanim crepovima. Smije li glina reći lončaru: Što radiš?  I tvoje djelo: Nemaš ruku.


text:
Ovako veli Gospodin,  Svetac Izrćlov i njegov tvorac:  “Za buduće me pitajte!  Za moju djecu i za djelo svojih ruku naređujte mi!


text:
Ja sam onaj koji je stvorio zemlju  i na njoj ljude. Ruke su moje razapele nebo. Svoj vojsci dao sam zapovijed.


text:
Ja sam ga podigao po svojem naumu spasenja. Sve ću mu putove poravnati. On opet gradi moj grad,  pušta na slobodu moje prognanike  ne za novce ni za darove”,  veli Gospodin nad vojskama.


text:
Ovako veli Gospodin:  “Bogatstvo Egipta i dobitak Kušitâ i Sebejaca,  ljudi visoka rasta, doći će k tebi i pripast će tebi. Za tobom će pristati, u okovima tebi služiti,  tebi se klanjati,  tebi se moliti:  Samo je u tebi Bog,  i nema drugoga boga.”


text:
A na Izrćla će misliti Gospodin vječnim spasenjem. Vi se ne ćete nikada postidjeti,  niti ćete se posramiti dovijeka.


text:
Jer ovako veli Gospodin,  stvoritelj neba, pravi Bog,  koji je sazdao i stvorio zemlju,  koji ju je uredio,  koji je nije stvorio kao pustinju,  nego ju je sazdao za prebivalište:  “Ja sam Gospodin i drugi nitko.


text:
Nisam govorio tajno,  u kojem tamnom kutu zemlje. Nisam potajno rekao Jakovljevoj djeci:  Tražite me!  Ja, Gospodin, govorim što je pravo,  javljam što je istinito.


text:
Skupite se! Pristupite!  Dođite ovamo svi umaknuli neznabošci!  Nerazumni su koji nose idole od drveta  i mole se bogu koji im ne može pomoći.


text:
Predložite! Iznesite! Neka se vijeća zajedno:  Tko je to od starine kazao,  tko je javio još onda?  Nisam li ja to bio, Gospodin?  Nema osim mene boga!  Osim mene nema pravednoga boga i spasitelja.


text:
Sobom sam se zakleo,  iz mojih usta dolazi istina, riječ neslomljiva. Svako će se koljeno prignuti preda mnom,  svaki će se jezik meni zakleti.


text:
Samo je u Gospodinu, govorit će se,  spasenja i snaga. K njemu će doći, puni srama,  svi koji se gnjeve na nj.


text:
Pade Bel na koljena. Prevaljuje se nebo. Likovi se njihovi stavljaju na tovarnu marvu. Koje ste inače nosili,  tovare se sada kao teret na umorne životinje.


text:
”Poslušajte me, vi od Jakovljeve kuće,  vi svekoliki, koji ste ostali od Izrćlove kuće!  Nosim vas od majčinih krila,  držim vas od rođenja.


text:
Do vaše starosti ja sam isti. Nosit ću vas do sijeda vijeka. Tako sam činio, i dalje vas nosim,  nosit ću vas i spasiti.


text:
Prosipaju zlato iz kese,  mjere srebro na mjerilima. Pogađaju se sa zlatarom,  da iz toga načini boga kojega štuju. Pred kojim padaju na koljena.


text:
Dižu ga na pleća, nose ga,  spuštaju ga dolje, stoji tiho na svom mjestu,  ne miče se sa svoga mjesta. Zazovu li ga, ne odgovara,  nikoga ne izbavlja iz njegove nevolje.


text:
Mislite na prijašnje od starine,  da sam ja jedino Bog i nitko drugi,  pravi Bog, kojemu nije ništa jednako,


text:
koji je od početka javljao kraj,  od davne davnine ono što se još nije dogodilo!  Ja kažem: Odluka će se moja ispuniti. Sve što mi je drago, ispunjavam.


text:
Pozvao sam s istoka pticu strmolet,  iz daleke zemlje čovjeka svoje odluke. Kako rekoh, tako dovodim,  kako naumih, tako učinim.


text:
Približio sam svoje spasenje. Ono nije više daleko. Ne će zakasniti moje spasenje. Sionu donosim pomoć,  Izrćlu svoj sjaj.”


text:
Siđi i sjedni u prah, djevojko, babilonska kćeri!  Bez prijestolja sjedni na zemlju, kaldejska kćeri!  Jer se ubuduće ne zoveš više nježna i lijepa.


text:
Neka je otkrivena tvoja sramota!  Neka se vidi tvoja golotinja!  Osvetit ću se,  a da nitko neće zaštititi Babilon!


text:
Sjedni tiho i sakrij se u mrak,  kaldejska kćeri!  Jer te ubuduće nitko više ne zove  gospodaricom kraljevstava.


text:
Razgnjevio sam se na svoj narod,  oskvrnuo sam svoju baštinu. Predao sam je tebi,  ali joj se ti nisi smilovala. Na starca si stavljala  svoj preteški jaram.


text:
Mislila si: “Ostajem dovijeka,  gospodarica sam zauvijek.”  Nisi to primila k srcu,  nisi pomišljala na svoj završetak.


text:
Sada čuj ovo, naučena na raskoš,  koja si sjedila bez brige,  koja si mislila u svom srcu:  “Nema mi jednake!  Ne ću sjediti kao udovica,  ne ću ostati bez djece!”


text:
A to će oboje doći na te  u jedan dan iznenada:  gubitak djece i udovištvo!  To će te stići u svojoj punoj mjeri  zbog mnogobrojnih tvojih prijevara,  radi bezbroja tvojih prokletinja!


text:
Osjećala si se sigurnom u svojoj zloći,  mislila si: “Nitko me ne vidi.”  Prevarilo te tvoje mudrovanje,  tvoje znanje. Mislila si u sebi ovako:  “Nema mi više jednake.”


text:
Ali će te stići zlo,  koje ne možeš odbiti. Stići će te propast,  koju ne možeš zaklinjati. Odjednom će te stići uništenje  kojemu se nisi nadala.


text:
Pa dođi ovamo sa svojim prokletinjama,  sa svojim bezbrojnim prijevarama,  što si ih činila od svoje mladosti;  možda mogneš sebi pomoći,  možda utjeraš u mene strah! "


text:
Umorila si se od svojih mnogih vijećanja. Neka ustanu koji mjere nebo,  koji motre zvijezde,  koji proriču svaki mjesec mlađak,  da te izbave od onoga što će te stići!


text:
Jest, oni će biti jednaki slami  koju je spalio oganj. Oni ne mogu same sebe izbaviti  iz silnoga plamena. Nije to ugljen, da se tko na njemu ogrije,  niti ognjište, da se sjedne uza nj.


text:
Tako će biti onima s kojima si se trudila  i trgovala od svoje mladosti. Razbjeći će se svaki na svoju stranu;  nitko ti ne će pomoći. "


text:
čujte ovo, vi od Jakovljeve kuće,  koji se zovete Izrćlovim imenom,  iziđoste iz Judina vrela,  koji se kunete Gospodnjim imenom  i slavite Izrćlova Boga,  ali ne u istini i pravdi.


text:
Oni se nazivaju po svetom gradu  i oslanjaju se na Izrćlova Boga,  kojemu je ime Gospodin nad vojskama.


text:
”Prošlost sam davno već objavio. Iz mojih je usta izišla. Ja sam to javio. Brzo sam izvršio: dogodilo se.


text:
zato sam ti već davno objavio,  prije nego se još zbilo,  priopćio sam ti da ne kažeš:  Moj je idol to izvršio, moj rezani lik,  moj je liveni lik to zapovjedio.


text:
čuo si. Sad promotri sve!  Ne ćete li sad biti moji svjedoci?  Odsad ti javljam novo i skriveno,  što nisi znao.


text:
Ne, ništa o tom nisi čuo ni znao,  niti se prije bilo tvoje uho otvorilo. Jer sam znao da si ti vrlo nevjeran,  i da su te nazvali otpadnikom od majčina krila.


text:
Zbog svojega imena  ustežem još svoj gnjev,  zbog svoje slave  svladavam se prema tebi,  da te ne istrijebim.


text:
Zbog sebe, zbog sebe sam to izvršio. Jer kako bi se bilo oskvrnulo moje ime?  Svoje časti ne dajem nikom drugom.


text:
Jer je moja ruka osnovala zemlju,  i moja je desnica razapela nebo. Zovnuo sam ih,  i svi su zajedno tamo stajali.


text:
Skupite se svi i čujte!  Tko je između njih objavio ovo:  On, kojega ljubi Gospodin,  izvršit će njegovu volju na Babilonu  i njegovu moć će pokazati na Babiloncima.


text:
Pristupite k meni, čujte ovo!  Od početka nisam govorio tajno. Otkako sam to započeo, bio sam kod toga.”  A sada me posla svemogući Gospodin  sa svojim duhom.


text:
Ovako veli Gospodin, tvoj otkupitelj,  Izrćlov Svetac:  “Ja, Gospodin, tvoj Bog,  jesam onaj koji te učio da činiš što ti koristi,  koji te vodio putem kojim trebaš ići.


text:
Tad bi tvojega plemena bilo kao pijeska,  i poroda tvojega tijela kao njegovih zrna. Ime se njihovo ne bi zatrlo  ni istrijebilo ispred mene.”


text:
Otiđite iz Babilona!  Bježite iz Kaldeje!  Glasno pjevajući to objavljujte, kazujte,  razglašavajte do nakraj zemlje!  Vičite: Gospodin je otkupio svojega slugu Jakova!


text:
Nisu trpjeli žeđ kad ih je vodio preko pustinje. Dao je da im iz stijene poteče voda. Stijenu je rascijepio,  vode su potekle.


text:
”Poslušajte me, vi zemlje na moru!  Pazite, vi narodi daljine:  Gospodin me pozvao od majčina krila. Imenovao me je od majčina krila.


text:
Učinio je da moja usta budu kao oštar mač. Držao me je u zaštiti svoje ruke. Učinio je da budem glatka strijela,  sakrio me u svojem tobolcu.


text:
A ja rekoh: Uzalud sam se dakle trudio,  snagu sam svoju badava i ni za što potrošio. Ipak u Gospodinu je moje pravo,  u mojem Bogu moja plaća.


text:
A sada govori Gospodin,  koji me je od majčina krila učinio svojim slugom,  da mu privedem natrag Jakova,  da saberem Izrćla za njega. ?  Proslavio sam se u Gospodnjim očima  i moj mi je Bog bio jakost. ?


text:
On dakle reče:  Premalo je da si mi sluga,  da se podignu Jakovljeva plemena,  da se vrate otkupljeni Izrćlci. I zato te činim svjetlom neznabožaca,  da budeš posrednik mojega spasenja do nakraj zemlje.”


text:
Ovako veli Gospodin,  Izrćlov otkupitelj, njegov Svetac,  prezrenomu, gadu ljudi, sluzi silnika:  “Kraljevi će vidjeti i dići se. Knezovi će pasti na koljena  zbog Gospodina koji je vjeran,  zbog Izrćlova Sveca koji te izabrao.”


text:
Ovako veli Gospodin:  “Uslišao sam te u vrijeme milosti. Pomogao sam ti u dan spasenja. čuvao sam te, učinio sam te  posrednikom Saveza za narod,  da podigneš zemlju,  da razdijeliš opustjelu baštinsku zemlju,


text:
da dovikneš sužnjevima: Iziđite!,  onima koji stanuju u mraku:  Dođite na svjetlo!  Odmah će oni pasti na putovima,  svoju će pašu još naći po svim golim visinama.


text:
Ne će biti gladni ni žedni,  ne će ih pogađati jug ni sunce. Jer će ih pratiti njihov milosrdnik  i odmarat će ih na izvorima voda.


text:
Kličite, nebesa! Veseli se, zemljo!  Podvikujte, gore!  Jer je Gospodin utješio svoj narod,  smilovao se siromasima u njemu.


text:
Zaboravi li žena svoje djetešce?  Ne smiluje li se plodu svoga tijela?  A kad bi ga i zaboravila:  Ja tebe ne zaboravljam!


text:
Podigni svoje oči uokolo i vidi:  svi se oni skupljaju i dolaze k tebi. “Tako ja bio živ” ? veli Gospodin ?  “svima njima ti ćeš se zaodjenuti kao nakitom,  opasat ćeš se njima kao nevjesta.


text:
Jer tvoje razvaline i pustoši,  i tvoja opustošena zemlja,  sada su pretijesne za stanovnike,  i daleko borave tvoji kvaritelji.


text:
Jest, tvoji sinovi,  što ti još ostadoše iz vremena  kad si bila bez djece, vikat će glasno:  Pretijesan mi je prostor. Napravi mjesto za me,  da mogu stanovati!


text:
Tada ćeš se ti pitati:  Tko mi je ove rodio  kad sam ipak bila bez djece i neplodna,  prognana i zabačena?  Tko ih je othranio?  Bila sam ipak još sama preostala. A gdje su bili ovi?”


text:
Ovako veli svemogući Gospodin:  “Evo, podižem svoju ruku za neznabošce. Svoje zastave izdižem za narode. U naručju donose tvoje sinove. Na plećima nose tvoje kćeri.


text:
Tvoji su čuvari kraljevi. Tvoje su dojilje kraljice. Klanjaju ti se licem do zemlje  i cjelivaju prah tvojih nogu. Tako ćeš spoznati da ja, Gospodin, jesam onaj  koji ne dopušta da se posrame  oni koji se u njega ufaju.”


text:
Jest! Ovako govori Gospodin:  “I jakome će se oteti plijen,  i silniku će se ugrabiti grabež. Jer ću se boriti s tvojim protivnicima. Izbavit ću tvoju djecu.


text:
Mučiteljima tvojim dajem  da jedu svoje vlastito meso. Opit će se svojom krvlju kao novim vinom. Tada će svaki narod spoznati da ja, Gospodin,  jesam tvoj izbavitelj, tvoj otkupitelj,  jaki Bog Jakovljev.”


text:
Ovako veli Gospodin:  “Gdje je otpusna knjiga vaše majke,  kojom bih je bio otpustio?  Ili tko je od mojih vjerovnika  kome bih vas bio prodao?  Ne, zbog svojih ste grijeha bili prodani. Zbog vaših opačina bila je opustošena vaša mati.


text:
Zašto ja dođoh, a nikoga nije bilo ovdje?  Zašto ja zovnuh, a nitko se ne odazva?  Da nije prekratka moja ruka za otkupljenje?  Ili nema u meni snage za izbavljenje?  Gle, svojim opomenama isušujem more,  obraćam rijeke u pustinju. Ribe u njima trunu zbog nestašice vode  i pomru od žeđi.


text:
Svemogući Gospodin dao mi je jezik učenika,  da navješćujem, da nagovorom krijepim umorne. On b?di svako jutro,  b?di mi uho da slušam kao učenik.


text:
Svoja sam leđa podmetao onima koji su me udarali,  svoje obraze onima koji su me šamarali;  nisam skrivao svojega lica  od izrugivanja i pljuvanja.  "


text:
A Gospodin, Svemogući, pomagao mi je;  zato se nisam osramotio. Zato sam učinio svoje lice tvrdim kao kremen. Jer sam znao: Neću se posramiti. "


text:
Koji mi pribavlja pravo, blizu je. Tko će se pravdati sa mnom?  Istupamo zajedno!  Tko je moj protivnik u parnici?  Neka pristupi k meni!


text:
Gle, Gospodin, Svemogući, pomaže mi. Tko će me proglasiti krivim?  Gle, svi se oni raspadaju kao haljine. Moljac će ih proždrijeti.


text:
Tko se među vama boji Gospodina,  taj sluša glas njegova sluge,  taj je išao po mraku i bez svjetla,  ali se uzdao u Gospodnje ime,  oslanjao se na svojega Boga.


text:
Gle, vi ste svi ljudi koji raspirujete oganj,  ognjene strijele stavljate u plamenove!  Uđite u žar svojega ognja,  u ognjene strijele, koje ste stavili u plamenove!  Iz moje ruke dogodit će vam se ovo:  u mukama ćete ležati.


text:
”Poslušajte me, koji težite za spasenjem,  koji tražite Gospodina!  Pogledajte stijenu iz koje ste isječeni,  zdensku jamu iz koje ste iskopani!


text:
Pogledajte Abrahama, svojega oca,  i Saru, koja vas je rodila!  Sam je bio kad sam ga pozvao. Blagoslovio sam ga i umnožio ga.


text:
Jest, Gospodin će se smilovati Sionu,  utješit će sve njegove razvaline. Pustinju će njegovu pretvoriti u raskošnu zemlju,  njegovu pustaru u Gospodnji vrt. U njemu će biti radost i veselje,  hvalospjev i gromka pjesma.


text:
Poslušaj me, narode moj!  čujte me, zemljaci moji!  Jer pouka izlazi od mene. Svoj zakon postavljam kao svjetlo narodima.


text:
Blizu je moja pobjeda. Pred vratima je moje spasenje. Moje mišice upravljaju narodima. čekaju me zemlje na moru,  ufaju se u moju mišicu.


text:
Podignite gore k nebu svoje oči!  Pogledajte dolje na zemlju!  Jer će nebo iščeznuti kao dim. Kao haljina zemlja će se raspasti. Kao mušice umiru njezini stanovnici. A moja će pomoć ostati dovijeka. Mojemu spasenju nema nikad kraja.


text:
Poslušajte me, koji težite za spasenjem,  ti narode u kojem stanuje moj zakon!  Ne bojte se ljudske poruge!  Njihova psovanja se ne plašite!


text:
Jer će ih moljac proždrijeti kao haljinu. Žohar će ih izjesti kao vunu. A spasenje će moje ostati dovijeka,  moja pomoć od koljena na koljeno.”


text:
”Digni se! Digni se!  Naoružaj se jakošću, Gospodnja mišico!  Digni se kao u dane davnina,  za pokoljenjâ što su prošla!  Nisi li ti sasjekla Rahaba,  probola nakazu?


text:
Nisi li ti isušila more,  vode velikoga bezdana?  Od morskih dubina napravila si put,  da prođu oslobođeni?


text:
Oslobođeni Gospodnji vraćaju se  i dolaze pjevajući u Sion. Na njihovoj glavi sja vječna radost. Njihov je dio radost i veselje. Nestalo je brige i uzdisanja.”


text:
”Ja, ja sam koji vas tješim. Tko si ti da se bojiš smrtnih ljudi,  čovječje djece što iščeznu kao trava,


text:
da si zaboravio Gospodina koji te stvorio,  koji je razapeo nebo i osnovao zemlju,  da jednako dršćeš svaki čas  pred gnjevom tlačitelja,  koji je išao za tim da te upropasti?  Gdje je sada gnjev tlačitelja?


text:
Doskora će se osloboditi sužanj svojih okova. On ne umire, ne ide u svijet mrtvih. Ne trpi ni oskudicu kruha.


text:
Jer sam ja, Gospodin, tvoj Bog,  koji uzgiba more, da valovi njegovi buče,  a moje je ime: Gospodin nad vojskama.


text:
Ja sam stavio u tvoja usta svoje riječi. Ja sam te sakrio u zaštitu svoje ruke,  ja, koji sam stvorio nebo, osnovao zemlju,  rekao sam Sionu: Ti si moj narod.


text:
Digni se! Ustani, Jeruzaleme!  Ti si pio iz Gospodnje ruke  čašu njegova gnjeva. čašu si ljutu iskapio.


text:
Od sve djece koju je rodio  nijedno ga nije vodilo. Od sve djece koju je othranio  nijedno ga nije uzelo za ruku.


text:
Djeca su tvoja ležala nemoćna  na krajevima svih ulica,  kao gazele u mreži,  puna Gospodnjega gnjeva  i pokude tvojega Boga.


text:
Ovako veli svemogući Gospodin, tvoj Bog,  koji pripravlja pravicu svojemu narodu:  Evo uzimam iz ruke ljutu čašu svojega gnjeva. Nećeš je odsad piti.


text:
Tvojim tlačiteljima dajem je u ruku,  onima koji su ti govorili:  Sagni se da koračamo preko tebe!  I ti si svoja leđa učinio da budu tlom,  ulicom onima koji su po njoj koračali.”


text:
Ustani, ustani,  obuci se u svoju snagu, Sione!  Obuci svoje sjajne haljine,  Jeruzaleme, sveti grade!  Jer nijedan koji je neobrezan i nečist  ne će više u tebe ući.


text:
Otresi prah sa sebe!  Ustani, zarobljena četo Jeruzalema!  Skini okove sa svojega vrata,  zarobljena četo, stanovništvo Siona!


text:
Jer ovako veli svemogući Gospodin: “Najprije siđe moj narod u Egipat, da tamo boravi u tuđini. Asir ga pritisnu badava.


text:
A sada ? veli Gospodin ? što još imam ovdje činiti? Jer je moj narod zarobljen badava. Zulumčari se njegovi hvale ? veli Gospodin. ? Neprestano, svaki čas, huli se moje ime.


text:
Kako su krasne na gorama  noge glasnika radosti,  koji navješćuje mir, koji obećava sreću,  koji oglašava spasenje,  koji govori Sionu:  “Bog je tvoj postao kralj.”


text:
čuj, tvoji stražari podižu glas!  Oni svi kliču. Jer okom u oko vide puni radosti  Gospodnji povratak u Sion.


text:
Gospodin je pokazao svoju svetu mišicu  pred očima svih naroda. Svi krajevi zemlje gledaju  spasenje našega Boga.


text:
Otamo, otamo! Izađite otamo!  Ne dotičite se ničega nečistog!  Iziđite iz njihova područja! Očistite,  koji nosite Gospodnje posude!


text:
Jer ne trebate izići u hitnji,  da se otamo uklonite bježeći,  jer pred vama ide Gospodin. Za vašim je plećima Izrćlov Bog.


text:
Kako su se mnogi prestravili nad tobom ?  jer je nečovječno bio iznakažen njegov izgled;  njegov lik nije više bio sličan čovječjemu ? "


text:
tako će on začuditi mnoge narode. Kraljevi će pred njim zatisnuti svoja usta,  kad vide što im se još nikada nije pripovjedilo,  kad čuju što nisu još nikada slušali.”


text:
Tako je izrastao pred njim kao mladica,  kao korijen iz suhe zemlje. Nema obličja na njemu,  nema ljepote da bismo ga gledali,  i nema izgleda da bismo našli ugodnosti na njemu.


text:
Bio je prezren, posljednji od ljudi,  čovjek bolova, vičan patnjama. Kao netko od koga čovjek zaklanja svoje lice,  tako je bio prezren. Nismo ga cijenili.


text:
A on je nosio naše patnje,  naše je žalosti uzeo na se. Mi smo ga smatrali udarenim,  pogođenim od Boga i mučenim.


text:
Ali je on bio ranjen za naše grijehe,  izbijen za naše opačine. Za naše spasenje bila je kazna na njemu. Njegovim modricama mi smo se iscijelili.


text:
Svi smo mi kao ovce lutali naokolo. Svaki je išao svojim vlastitim putem. A Gospodin je stavio na nj grijehe svih nas.


text:
Bio je zlostavljen, a on se predao dragovoljno,  nije otvorio svojih usta,  kao janje što se vodi na klanje. Kao ovca, nijema pred onima koji je strižu,  nije otvorio svojih usta.


text:
Bio je uzet iz tjeskobe i osude. Tko da iskaže njegovu sudbinu?  Bio je istrgnut iz zemlje živih  i za opačine mojega naroda  bio je na smrt pogođen.


text:
Odredili su mu grob uz zločince. ?  Ali je uz bogatoga bio nakon smrti ?  jer nije počinio nepravde,  i nije se našla prijevara u njegovim ustima.


text:
Ali je Gospodinu bilo po volji  da ga udari na muke. Kad se sam žrtvuje kao žrtva za grijeh,  vidjet će potomke,  dugo će živjeti,  i Gospodnja će se volja ispuniti po njemu.


text:
”Za muku svoje duše on će se obilno nasititi. Svojim spoznanjem moj će sluga kao pravednik  donijeti mnogima pravednost. Njihove opačine uzima on na se.


text:
Zato ću mu dati mnoge kao dio,  mnogobrojne će on prisvojiti zato  jer je dao svoj život na smrt,  i bio ubrojen među zločince,  i nosio grijehe mnogih,  i molio se za zločince.”


text:
Veseli se, nerotkinjo, koja nisi postala mati!  Poklikni i podvikuj  koja nisi znala za muke poroda!  “Jer će neudata imati  više djece nego udana”, veli Gospodin.


text:
Raširi prostor svojemu šatoru!  Neka se razastru zavjese tvojih stanova,  a da se ne bude škrt!  Produlji svoju šatorsku užad! Tvrdo zabij kolje!


text:
Jer ćeš se rasprostraniti desno i lijevo. Cijele narode uzima tvoje pleme u posjed  i naseljava puste gradova.


text:
Ne boj se, jer se ne ćeš osramotiti!  Ne stidi se, jer se ne trebaš zacrvenjeti,  jer ćeš zaboraviti sramotu svoje mladosti  i prijekora svojega udovištva ne ćeš se više sjećati.


text:
Jer tvoj muž jest tvoj stvoritelj,  Gospodin nad vojskama njegovo je ime ?  i tvoj otkupitelj jest Izrćlov Svetac,  Bog cijele zemlje, tako se on zove.


text:
Jer kao ženu koja je ostavljena  i od srca ožalošćena,  tako te zove natrag Gospodin. “Može li se pogrditi žena mladosti?”,  govori tvoj Bog.


text:
U provali gnjeva sakrio sam samo začas  svoje lice od tebe;  ali sam se u vječnoj milosti smilovao”,  veli tvoj otkupitelj, Gospodin.  "


text:
”Jer kao kod Noina potopa sad ću to držati,  kao što se zakleh: Nikada više ne će Noin potop  poplaviti zemlju, tako se kunem  da se ne ću više gnjeviti na te, niti ću te karati.


text:
Ako se i gore pomaknu  i humovi se pokolebaju,  moja se ljubav ne će odmaknuti od tebe  i zavjet mojega spasenja ne će se pokolebati”,  veli Gospodin, tvoj milosrdnik.


text:
”Nevoljnice, od bure raščupana, lišena utjehe!  Evo, ja namještam tvoje kamenje  na porfirnom mramoru  i utemeljujem te na safirima.


text:
Na pravednosti ćeš biti utemeljena. Pusti svaku tjeskobu! Jer se više nemaš čega bojati. Pusti svaki strah! Jer ti se on više ne približava.


text:
Gle, bit će ih koji će se sabirati na te,  ali oni ne će biti od mene. Tko te napadne, na tebi će pasti.


text:
Gle, ja sam stvorio kovača  koji raspaljuje ugljevlje  i pravi oružje po svojoj volji. A ja sam stvorio i kvaritelja, da uništava.


text:
Nikakvo oružje što se kuje protiv tebe,  ne će ništa napraviti, učiniti. Svaki jezik koji se podigne na te na sudu,  dokazat ćeš krivim. To je baština Gospodnjih slugu  i njihov blagoslov od mene”, veli Gospodin.


text:
”Ustanite, svi žedni,  dođite na vodu!  Koji nemate novca, dođite,  kupujte žita i jedite!  Dođite, kupujte vina i mlijeka  bez novca i bez plaćanja!


text:
Zašto dajete svoj novac na ono što ne siti?  Slušajte me, pa ćete jesti što je dobro,  i vaša će se duša okrijepiti pretilinom!


text:
Prignite uho i dođite k meni!  Poslušajte, i vaša će duša živjeti!  Sklopit ću s vama vječan savez:  nenarušivo obećanje milosti Davidu.


text:
Evo, zvat ćeš narode koje ne poznaješ. Narodi koji te ne poznaju,  dolaze k tebi zbog Gospodina, tvoga Boga,  i zbog Izrćlova Sveca, jer te on proslavio.”


text:
Neka bezbožnik ostavi svoj put  i zlikovac svoje misli!  Neka se vrati Gospodinu,  i smilovat će mu se,  našemu Bogu, jer će mnogo oprostiti!


text:
”Ne, kako je nebo visoko nad zemljom  tako su moji putovi visoki nad vašim putovima  i moje misli nad vašim mislima.


text:
Jer kako padaju dažd i snijeg s neba  i ne vraćaju se onamo,  dok nisu zemlju natopili i oplodili,  i zazelenili, da daju sjeme sijaču,  i kruh onome koji je gladan,


text:
tako je i s mojom riječi  koja izlazi iz mojih usta:  ne vraća se k meni prazna  dok nije izvršila što sam htio,  i ispunila za što sam je poslao.”


text:
Jer ćete s veseljem izići  i u miru biti vođeni. Gore i bregovi udarit će u klicanje pred vama  i sve će poljsko drveće pljeskati rukama.


text:
Umjesto trnja rast će čempresi,  umjesto kopriva niknut će mirte. To će biti Gospodinu u slavu,  za znak što nikada ne iščezne.


text:
Ovako veli Gospodin:  “čuvajte pravicu i uspostavite pravednost!  Jer je dolazak mog spasenja  i otkrivanje moje pravednosti blizu.”


text:
Blago čovjeku koji tako čini  i čovječjem djetetu koje se toga drži:  koji drži subotu i ne oskvrnjuje ju,  čuva svoju ruku da ne učini ništa zlo!


text:
Neka ne govori tuđin  koji pristane uz Gospodina:  “Gospodin će me isključiti iz svojega naroda.”  Neka ne govori uškopljenik:  “Ah, ja sam samo suho drvo!”


text:
Jer ovako veli Gospodin:  “Uškopljenicima koji drže moje subote  i izabiru ono što je meni ugodno,  i drže se mojega saveza:


text:
njima dajem u svojoj kući  i među svojim zidovima mjesto  i ime koje je bolje nego sinova i kćeri. Dajem im vječno ime, koje se nikada na zatire.


text:
A tuđince, koji pristanu uz Gospodina,  da mu služe, da ljube Gospodnje ime  i da budu sluge,  sve koji drže subotu i ne oskvrnjuju je  i drže se mojega saveza:


text:
njih ću dovesti k svetoj gori  i razveseliti ih u svojoj molitvenoj kući. Njihove žrtve paljenice i klanice  ugodne su na mojemu žrtveniku,  jer će se moja kuća zvati  kuća molitve za sve narode.”


text:
Govori svemogući Gospodin,  koji sabire Izrćlove prognanike:  “Još više sabirem k onima  koje sam već sabrao od njega.”


text:
Stražari su njegovi slijepi:  Svi oni ne zapažaju ništa. Svi su psi nijemi,  ne mogu lajati. Drijemaju i leže,  i najdraže im je spavati.


text:
Psi su proždrljivi, ne znaju za sitost. Pastiri su, ne pokazuju oprez. Svi idu svojim vlastitim putem,  svaki za svojom korišću, jedan kao drugi.


text:
Dođite, donijet ću vina!  Napit ćemo se žestoka pića!  Sutra neka bude kao i danas,  sjajno preko mjere!


text:
Pravednik gine, nitko za to ne mari. Pobožni se ljudi uzimaju,  i nitko na to ne gleda. Jest, zloćom se uzima pravednik.


text:
Koji se palite za idolima,  pod svakim zelenim drvetom,  koji u dolinama koljete svoju djecu  pod kamenim vrletima.


text:
Tvoj je dio na glatku kamenju u potočnoj dolini. Upravo je to tvoje najdraže mjesto. I njima si izlijevao naljev, prinosio dar. Zar ću se time zadovoljiti?


text:
Na svakoj visokoj i uzvišenoj gori  postavio si svoj stan. I tamo si uzlazio  da prineseš žrtvu klanicu.


text:
Iza vrata i dovrataka  stavio si svoj spomen. Jer, meni nevjeran, otkrio si svoj stan i ušao u nj,  raširio si ga, nešto si od njih sebi pridržao,  volio si s njima općiti, zlo si gledao.


text:
Išao si k Moleku s uljem  i uzimao si sa sobom mnoge mirise. Slao si daleko svoje glasnike  i pregibao si se sve do podzemnoga svijeta.


text:
Mnogim si se svojim putovanjem umorio,  ali nisi rekao: Bilo je uzalud. Još si osjećao život u svojim udovima. Zato nisi posustao.


text:
Od koga si se uplašio i koga si se pobojao  da si postao nevjeran,  da nisi na me mislio i da nisi za me mario?  Zar ne, zato što sam ja šutio,  i to od davnih vremena,  zato se nisi više bojao?


text:
Ali ja ću objaviti kako je s tvojom pravednošću  i s tvojim slabim djelima: ne će ti koristiti ništa.


text:
Kad onda zavikneš,  neka te izbave tvoje gomile idolâ!  Ali će ih sve odnijeti vjetar,  i jedan će ih dah otpuhnuti. A tko se u me uzda, baštinit će zemlju,  zaposjest će moju svetu goru.


text:
Tada će se reći:  Načinite put! Načinite put! Poravnajte put!  Uklonite svaku smetnju s puta moga naroda!


text:
Jer ovako govori visoki, uzvišeni,  koji vječno stoluje  i zove se Svetac:  Stanujem u visini, u svetištu,  ali i kod poniznoga i skrušenoga,  da ponovno oživim skrušenome duh  i ponovno okrijepim srca slomljenome.


text:
Jer se ne ću dovijeka svađati  i ne ću se jednako gnjeviti. Inače ginu preda mnom duh  i duše što sam ih stvorio.


text:
Zbog grješne njegove lakomosti  gnjevio sam se na narod i pohađao ga:  sakrio bih se i ljutio. A on se odmetnuo putem svojega srca.


text:
Viči iz puna grla, ne susteži se!  Podigni svoj glas kao truba. Objavi mojemu narodu njegov grijeh,  Jakovljevoj kući njezine opačine!


text:
Pitaju me dan na dan  i rado bi htjeli doznati moje putove. Kao narod koji čini pravednost  i ne odmiče se od pravde svojega Boga,  tako oni traže od mene pravedne sudove  navaljuju na Božje objavljenje.


text:
Zašto postimo, a ti to ne vidiš,  trapimo se, a ti na to ne paziš?  Eto, u dan kad postite,  idete za svojim poslovima i sve radite.


text:
Eto, postite da se svađate i tučete,  da udarate opakom šakom. Nemojte dalje tako postiti kao sada,  da se čuje vaš glas u nebeskoj visini?


text:
Zar je to post koji mi je po volji,  dan kada se čovjek trapi?  Da objesi svoju glavu kao sita  i da prostire poda se vreću i pepeo?  Zar ćeš to zvati postom  i danom ugodnim Gospodinu?


text:
Nije li ovo post što ga volim:  da razvežeš nepravedne sveze,  da odriješiš remenje ropstva,  da pustiš na slobodu zarobljenike  i izlomiš svaki jaram?


text:
Nije li u tome, da prelamaš svoj kruh gladnome  i primaš u svoju kuću bijedne beskućnike?  Kad vidiš koga napola gola,  moraš ga zaodjenuti  i ne ukloniti se svojemu rodu po krvi.


text:
Tada zasja tvoje svjetlo kao zora,  tvoje zdravlje brzo procvate,  tvoje opravdanje ide pred tobom,  Gospodnji je sjaj tvoje zaleđe.


text:
Ako tada zovneš, daje ti odgovor Gospodin. Ako vikneš za pomoć, on će reći: Evo me. Ako izbaciš iz svoje sredine jaram,  pružanje prsta i lažni govor


text:
i gladnome ponudiš rado što imaš,  i nasitiš nevoljnika,  onda zasja tvoje svjetlo u tami,  i mrak će tvoj biti jasan kao podne.


text:
Vazda će te voditi Gospodin,  pa i u suši će ti dušu krijepiti. On jača tvoje kosti,  i ti si kao vrt dobro zaliven,  kao izvor kojemu voda nikada ne presuši.


text:
Tvoji sazidaju prastare ruševine. Temelje prošlih pokoljenja opet ti podižeš. Prozvat će te zazidateljem pukotinâ,  popraviteljem ulica za naselje.


text:
Ako svoju nogu u subotu ustegneš,  tako da na moj sveti dan ne obavljaš svojih poslova  i subotu prozoveš milinom,  a sveti Gospodnji dan dostojnim poštovanja  i time da ga slaviš,  da u taj dan ne putuješ  i ne obavljaš svoje poslove  i ne govoriš za svoje stvari,


text:
tada ćeš se veseliti u Gospodinu,  i ja ću te izvesti na zemaljske visine  i dat ću ti da uživaš; baštinu svojega oca Jakova,  jer su to obećala Gospodnja usta. "


text:
Ne, vaše opačine rastavljaju vas  s vašim Bogom. Vaši su grijesi zaklonili njegovo lice od vas,  da ne čuje.


text:
Jer su vaše ruke oskvrnjene krvlju,  vaši prsti krivnjom. Vaše usne govore laž,  vaš jezik kazuje krivo.


text:
Nitko ne traži pravedno sud. Nitko se pošten ne pravda. Oslanjaju se na prijevaru i govore laž;  započinju nevolju i rađaju muku.  "


text:
Nose gujinja jaja. Tkaju paučinu. Tko pojede njihova jaja, taj mora umrijeti. Zgnječi li se jedno, izleže se guja ljutica.


text:
Njihova tkanina ne valja za haljine. Njihovim tkanjem ne može se pokriti. Djela su im zla djela. U rukama je njihovim nasilje.


text:
Njihove noge trče na zlo  i brze su u prolijevanju nedužne krvi. Misli su njihove zle misli. Putovi su njihovi pustoš i razaranje.


text:
Za put mira ne znaju. Nema pravice na njihovim kolotečinama. Sami idu samo krivim stazama. Tko god ide po njima, ne zna za mir.


text:
”Zato je sud daleko od nas  i spasenje ne dolazi do nas. čekamo svjetlo, ali gle, tmina je,  bijeli dan, ali putujemo po mraku.


text:
Kao slijepci pipamo zid,  tumaramo okolo, kao da nemamo očiju. Spotičemo se u pol bijela dana kao u sumračje  i iako zdravi, slični smo mrtvima.


text:
Mumljamo svi kao medvjedi  i gučem kao golubovi. čekamo sud, a on ne dolazi;  spasenje, a ono je daleko od nas. "


text:
Jer je velik broj naših grijeha pred tobom. Naše opačine svjedoče protiv nas. Jer smo svjesni svojih grijeha  i znamo svoje prijestupe:


text:
Vjerolomstvo i zatajenje Gospodina,  odstup od svojega Boga,  govorenje o nasilju i otpadu,  izmišljanje i iznošenje lažnih riječi.


text:
Tako je potisnuta pravica,  i pravednost je daleko. Jer se istina koleba na trgu,  i poštenje ne može proći.


text:
Tako mora nestati istine,  i tko se uklanja od zla, nema ga.”  Gospodin je to vidio, i bilo mu je vrlo neugodno  što više nije bilo pravice.


text:
I vidio je da nema čovjeka,  začudio se da nitko nije posredovao. Tad mu je pomogla njegova vlastita mišica. Pravednost ga je njegova poduprla.


text:
Obukao je pravednost kao oklop,  i kacigu je pobjede stavio na glavu. Obukao je kao haljine odjeću osvete  i zaogrnuo se gnjevom kao plaštem.


text:
Po djelima što su se počinila on će vratiti:  Svojim protivnicima gnjev,  neprijateljima osvetu. On će vratiti primorskim zemljama.


text:
Tada će se na zapadu  bojati Gospodnjega imena  i na istoku njegove slave. Jer će kao plaha rijeka on doći,  njega će goniti Gospodnji dah.


text:
Ali će za Sion doći kao otkupitelj,  za one koji su se u Jakovu obratili od otpada”,  veli Gospodin.


text:
”Moj je zavjet s njima ovaj”, veli Gospodin: “Moj duh, koji počiva na tebi, i moje riječi, što sam ih stavio tebi u usta, neka ne iziđu iz tvojih usta, niti iz usta tvoja djece, niti iz usta tvoje unučadi”, veli Gospodin, “od sada dovijeka!”


text:
Jer evo: tmina pokriva zemlju  i mrak narode. Ali nad tobom sja Gospodin. Nad tobom svijetli njegova slava.


text:
Podigni svoj pogled uokolo i vidi:  svi su se skupili i dolaze k tebi. Tvoji sinovi dolaze izdaleka. Kćeri se tvoje nose u naručju.


text:
Tada ćeš ti, kad to vidiš, zasjati od radosti,  tvoje će srce zadrhtati i raširiti se. Jer k tebi dolazi bogatstvo mora,  pritječe k tebi blago narodâ.


text:
Prekrilit će te mnoštvo deva,  mlade deve od Midjana i Efe. Svi oni dolaze od Šebe. Zlato i kâd donijet će,  i radosno će se navješćivati  slavna Gospodnja djela.


text:
Sva kedarska stada skupit će se za te. Nebajotski ovnovi stajat će ti na službu. Oni se prinose na moj žrtvenik, da mi ugodi. Kuću svoje slave učinit ću još sjajnijom.


text:
Jest, mene čekaju zemlje na moru. Taršiške lađe plove naprijed,  da dovezu tvoju djecu izdaleka  zajedno s njihovim srebrom i zlatom  za ime Gospodina, tvojega Boga,  i za Izrćlova Sveca: jer te on hoće proslaviti.


text:
Ljudi iz tuđe zemlje zidaju tvoje zidove,  i njihovi kraljevi stoje ti na službu. Jer ako sam te u svom gnjevu i udario,  ipak sam se smilovao tebi u svojoj milosti.


text:
Vrata su ti svagda otvorena. Ne zatvaraju se danju ni noću,  da se dovedu u te blago narodâ  i njihove vođe, kraljevi.


text:
Donijet će ti se krasna stabla Libanona:  čempresi, brijestovi i jele,  da ukrase mjesto moga svetišta  i da počaste podnožje mojih nogu.


text:
Duboko sagnuti dolaze k tebi  sinovi tvojih tlačitelja. Tvoji preziratelji padaju ti svi pred noge. Zvat će te “Gospodnjim gradom”,  “Sionom Izrćlova Sveca.”


text:
Kao nagradu za ono što si bio  ostavljen i omražen,  tako da te nije nitko pohađao,  činim te vječnim ponosom,  milinom sviju pokoljenja.


text:
I sisat ćeš mlijeko narodâ  i hranit ćeš se na prsima kraljeva. Spoznat ćeš da sam ja, Gospodin,  tvoj izbavitelj,  i tvoj otkupitelj ? jaki Jakovljev Bog.


text:
Umjesto mjedi donosim zlato,  umjesto željeza donosim srebro,  umjesto drva mjed  i umjesto kamenja željezo. Tvojem poglavarstvu donijet ću mir,  tvojem gospodaru pravednost.


text:
O nasilju se ne će ubuduće čuti  u tvojoj zemlji,  ni o pustošenju i razaranju  u tvojim granicama. Zidove ćeš svoje zvati “spasenjem”,  svoja vrata “slavom”.


text:
Ne će ti više služiti danju sunce kao svjetlo,  niti će ti mjesec sjati:  ne, Gospodin će ti biti vječnim svjetlom  i tvoj Bog sjajnim tvojim ukrasom.


text:
Ne će više zalaziti tvoje sunce  niti će iščeznuti tvoj mjesec;  jer će ti Gospodin postati vječnim svjetlom,  te su pri kraju dani tvoje žalosti. "


text:
Narod će se tvoj sastojati od samih pravednika. Oni će zauvijek posjedovati zemlju mladicu  koju sam posadio, djelo mojih ruku, na moju slavu.


text:
Najmanji će postati plemenom,  najneznatniji jakim narodom. Ja, Gospodin,  brzo ću to izvesti u svoje vrijeme.


text:
Duh svemogućega Gospodina počiva na meni. Jer me pomazao Gospodin,  poslao me da donesem poniznima veselu vijest. On me poslao da iscijelim slomljena srca,  da navijestim zarobljenima slobodu,  vezanima otkupljenje,


text:
da žalosnima u Sionu kao dar dam na glavu  nakit umjesto pepela,  ulje radosti umjesto odjeće žalosti,  hvalospjev umjesto plašljivosti. “Hrastovi pravednosti” zvat će se oni,  “nasad Gospodnji za njegovu slavu.”


text:
Oni će sazidati prastara razorena mjesta,  podići će opet što je bilo opustošeno  u vrijeme praotaca. Ponovit će puste gradove  što su ležali razvaljeni kroz mnoga pokoljenja.


text:
A vi ćete se zvati “svećenici Gospodnji”,  “sluge našega Boga” nazivat će vas. Uživat ćete dobra naroda  i hvalit ćete se njihovim bogatstvom.


text:
Sramota će se dvostruko nadoknaditi. Umjesto sramote oni će pjevati  nad svojom sudbinom. Tako će dobiti dvojinom posjed u zemlji. Imat će vječnu radost.


text:
Jer ja, Gospodin, ljubim pravicu,  mrzim na bezbožan grabež. Tako ću im vjerno dati plaću  i vječan ću savez sklopiti s njima.


text:
Njihovi potomci bit će poznati među poganima,  njihovi naraštaji među narodima. Tko ih god vidi, priznat će:  oni su pokoljenje što ga je Gospodin blagoslovio.


text:
Glasno ću se veseliti u Gospodinu. Duša se moja raduje u mome Bogu. Jer me obukao u haljinu spasenja,  zaogrnuo me plaštem pravednosti  kao zaručnika koji sebi svečano  namješta na glavu nakit,  kao zaručnicu koja na sebe stavlja svoj ures.


text:
Jer kao što iz zemlje raste bilje  i u vrtu niče što se posije,  tako će svemogući Gospodin učiniti  da nikne pravednost i slava pred očima svih naroda.


text:
Zbog Siona ne smijem šutjeti,  zbog Jeruzalema ne smijem mirovati,  dok njegovo opravdanje ne iziđe kao svjetlost  i njegovo spasenje kao goruća baklja.


text:
I narodi će vidjeti tvoje opravdanje  i svi kraljevi tvoju slavu,  i prozvat ćeš se novim imenom,  što će ga odrediti Gospodnja usta.


text:
Ne ćeš se više zvati “ostavljenom”,  niti će se tvoja zemlja zvati “pustinja”,  nego ćeš se zvati “milina moja”  i tvoja zemlja “udata”. Jer ćeš se svidjeti Gospodinu,  i zemlju će ti on uzeti za zaručnicu.


text:
Jer kao što se mladić zaručuje djevojkom,  tako tebe uzimaju u posjed tvoja djeca. I kako se zaručnik raduje zaručnici,  tako se tebi raduje tvoj Bog.


text:
”Na tvojim zidovima, Jeruzaleme,  postavio sam stražare;  čitav dan i svu noć ne će oni ušutjeti ni za tren.”  Vi, koji morate spominjati Gospodina, ne šutite! "


text:
Zakleo se Gospodin svojom desnicom  i svojom jakom mišicom:  “Ne ću više nikada dati tvoga žita  tvojim neprijateljima za hranu,  i tuđinci ne će više piti tvoga vina,  oko kojega si se trudio.


text:
Ne, tko je žeo zrno, neka ga jede  i pritom neka hvali Gospodina!  I tko je unio vino, neka ga i pije  u mojim svetim trijemovima!”


text:
Prođite, prođite kroz vrata!  Napravite put narodu!  Sagradite, sagradite cestu!  Uklonite s nje kamenje!  Podignite zastavu narodima!


text:
Evo, Gospodin oglašava  do nakraj zemlje:  “Recite sionskoj kćeri:  Evo, tvoj spasitelj dolazi!  Evo, njegova plaća dolazi s njim  i njegovo vraćanje ide pred njim!”


text:
Oni će se zvati “svet narod”,  “Gospodnji otkupljenici”. A ti ćeš se zvati “traženi”,  “neostavljeni grad”.


text:
Tko je onaj što dolazi iz Edoma,  u crvenim haljinama iz Bosre?  Sjajan je u svojoj odjeći,  ponosno koračajući u svojoj silnoj snazi. “Ja sam, koji govorim pravednost,  koji imam moć da spasim.”


text:
”Prešu sam ja sâm gazio. Od narodâ nije nitko bio sa mnom. U gnjevu sam ih izgazio. Krv mi je njihova poprskala haljine. Tako sam ukaljao svu svoju odjeću.


text:
Pogledao sam, a nije bilo pomoćnika. Gledao sam začuđen naokolo. Ali nije bilo nikoga da mi pomogne. Tada mi je pomogla moja mišica. Jarost mi je moja pomogla.


text:
Tako sam izgazio narode u svojem gnjevu,  opojio sam ih u svojoj jarosti  i prolio na zemlji njihovu krv.”


text:
Slavit ću Gospodnju milost,  slavna Gospodnja djela,  nakon svega što nam je učinio Gospodin,  i veliku dobrotu prema Izrćlovoj kući,  što ju je njoj iskazao po svom milosrđu  i po svojoj velikoj milosti.


text:
Jer je on rekao: “Doista su moj narod,  sinovi koji ne će iznevjeriti nikada.”  Tako im je postao spasitelj.


text:
U svakoj njihovoj tuzi bio je i on tužan,  ali ih je spasio anđeo njegova lica. U svojoj ljubavi i milosti  on ih je otkupio,  podigao ih i nosio ih  sve dane u davno doba.


text:
Ali su oni bili nepokorni  i žalostili su njegov sveti duh. Tada im je on postao neprijatelj. On je sam ratovao na njih.


text:
Onda se njegov narod spomenuo  starih vremena, Mojsija:  “Gdje je onaj koji je pastire svoga stada  izveo iz vode Nila?  Gdje je onaj koji mi je dao u srce  svoj sveti duh,


text:
koji je svojom silnom mišicom  išao uz Mojsijevu desnicu,  koji je pred njima razdvojio vode,  da stekne sebi vječno ime,


text:
Kao kad stoka silazi u dolinu,  tako ih je Gospodnji duh vodio uvijek na počivališta. Tako si vodio svoj narod,  da stekneš sebi slavno ime.


text:
Pogledaj dolje s neba!  Vidi iz svojega svetog i sjajnog stana!  Gdje je tvoja revnost i moć?  Ganuće tvojega srca i tvoje milosrđe ?  zar prestadoše prema meni!


text:
Jer ti si naš otac!  Abraham ne zna za nas,  i Izrćl nas ne pozna. Ti si, Gospodine, naš otac. Otkupitelj naš od davnine tvoje je ime.


text:
Zašto si nas pustio da zađemo  s tvojih putova, Gospodine,  da otvrdne naše srce  tako da te se više ne boji?  Daj zbog svojih slugu  da se vrate plemena što su tvoja svojina!


text:
Jesu li oni samo kratko vrijeme vladali  nad tvojim svetim narodom,  jesu li naši protivnici pogazili tvoje svetište.


text:
Tako je kao da nisi nikada od davnine  vladao nad nama,  kao da se mi nismo zvali  po tvome svetom imenu.


text:
Ah, da razdereš nebo i siđeš dolje,  da bi zadrhtale gore pred tobom ?  kao što oganj upali granje,  i učini da uzavre voda ?  da se oglasi tvoje ime tvojim protivnicima,  da pred tobom zadršću narodi,


text:
dok činiš strahovita djela,  koja nismo nikada očekivali!  O, da siđeš dolje, da zadrhtaju gore pred tobom!


text:
Od davnina nije se čulo niti doznalo,  nije oko vidjelo  da je koji bog osim tebe  tako činio za one koji ga čekaju.


text:
Ti se zauzimaš za onoga koji s radošću čini pravdu,  za one koji se spominju tebe na tvojim putovima. Ali, ah, ti si se gnjevio,  a mi smo griješili dalje svojom nevjernošću i svojim otpadom.


text:
Tako smo mi svekoliki postali  kao nečist čovjek,  i sva naša pravda kao okaljana haljina;  mi svi venemo kao lišće. Naše opačine odnijele su nas kao vjetar. "


text:
Nitko nije zazivao tvoje ime,  nitko nije ustao da se tebe drži. Jer si bio sakrio svoje lice od nas  i pustio si nas da dršćemo  pod pritiskom svojih opačina.


text:
Ali sada, Gospodine, ti si naš otac. Mi smo glina, ti si naš tvorac,  i mi smo svi djelo tvojih ruku.


text:
Ne gnjevi se veoma, Gospodine,  i ne spominji se dovijeka krivnje!  Eto, ipak pogledaj! Mi smo svi tvoj narod.


text:
Sveta, sjajna naša kuća,  gdje su te slavili naši oci,  izgorjela je ognjem. Sve su naše dragocjenosti uništene.


text:
”Potražili su me koji nisu pitali za me. Našli su me koji me nisu tražili. Rekao sam narodu koji se još nije bio zvao mojim imenom:  Evo me, evo me!


text:
Cijelo sam vrijeme širio ruke  za nepokornim narodom,  koji je išao za svojim mislima,  putem koji nije bio dobar.


text:
Za narodom koji me jednako izazivao bez straha,  dok je žrtvovao u vrtovima  i kadio na žrtvenicima od opeka.


text:
Oni sjede u grobovima,  noće na šutljivim mjestima. Jedu svinjsko meso. U posudama je njihovim juha od nečisti.


text:
Govore: Stoj! Ne dolazi mi blizu!  Jer sam svet za te. ?  Takvi su ljudi dim u mojem nosu,  oganj što vazda gori.


text:
Za vaše opačine i  za sve opačine vaših otaca”, veli Gospodin,  “koji su žrtvovali na gorama  i grdili me na humovima. Platit ću im u njedra plaću  za djela što su ih učinili od početka.”


text:
Ovako veli Gospodin:  “Evo što se kaže o grozdu  kad se u njemu nađe soka:  Ne kvari ga jer je blagoslov u njemu! ?  tako ću učiniti zbog svojih slugu,  da sve ne uništim.


text:
Zato ću izvesti potomka iz Jakova  i baštinika svojih gora iz Jude. Jest, moji izabranici bit će baštinici. Sluge će moje tamo stanovati.


text:
Tada će šaronska ravnica postati pašnjak za ovce  i akorska dolina počivalište za goveda  mojemu narodu, onima koji su god pitali za me.


text:
A vi, koji ostavljate Gospodina,  koji zaboravljate moju svetu goru,  koji postavljate stol bogu sreće  i mirisno vino prinosite kao naljev božici sudbine,


text:
vas određujem za mač. Vi ćete svi dopasti na klanje,  jer se niste odazvali kad sam zvao,  jer niste slušali kad sam govorio,  nego ste činili što je zlo u mojim očima,  i izabrali ste što mi se nije sviđalo.”


text:
Zato ovako veli svemogući Gospodin:  “Gle, sluge će moje jesti,  a vi ćete gladovati. Gle, sluge će moje piti,  a vi ćete biti žedni. Gle, sluge će se moje veseliti,  a vi ćete se stidjeti.


text:
Gle, sluge će moje klicati od radosti u srcu,  a vi ćete jadikovati od žalosti u srcu  i ridati iz slomljena duha.


text:
Imena ćete ostaviti mojim izabranima za kletvu. Svemogući Gospodin ubit će vas,  a slugama će svojim dati drugo ime.


text:
Tko se blagoslivlja u zemlji,  blagoslivljat će se kod Boga vjernosti. Tko se kune u zemlji,  klet će se kod Boga vjernosti. Jer će se zaboraviti prijašnje tjeskobe  i iščeznut će ispred mojih očiju.


text:
Jer gle, ja ću stvoriti  novo nebo i novu zemlju. Ne spominju se više prijašnje stvari. Nikomu više ne dolaze na um.


text:
Ne, radujte se,  veselite se uvijek zbog onoga što stvaram!  Jer eto, ja ću pretvoriti Jeruzalem u veselje  i njegov narod u radost.


text:
Ja ću se sam veseliti zbog Jeruzalema  i radovati se zbog svoga naroda. Ne će se više u njemu čuti glas plača  ni glas jauka.


text:
Ne će više ondje biti  djetešca od malo dana  ni starca koji potpuno ne navrši svoje dobi. Ne, mladić će umirati kao stogodišnjak,  i tko doživi samo sto godina,  bit će smatran grješnikom pogođenim prokletstvom.


text:
Ne će oni graditi, a drugi stanovati. Ne će saditi, a drugi jesti. Dobi drveća bit će jednaka dob moga naroda. Prihod svojih ruku će moji izabranici  također sami potrošiti.


text:
Ne će se truditi uzalud,  niti će rađati djecu za jadan završetak. Jer su oni rod blagoslovljenih od Gospodina  i njihovi potomci zajedno s njima.


text:
Vuk i janje zajedno će pasti,  i lav će jesti slamu kao govedo,  i zmija će se hraniti prahom. Ne će zlo činiti,  ne će nikome nauditi  na svoj mojoj svetoj gori”,  veli Gospodin.


text:
Ovako veli Gospodin:  “Nebo je moje prijestolje,  i zemlja je podnožje mojim nogama. Kakvu ćete mi kuću graditi  i kakvo je mjesto mojega počivališta?


text:
Jer je sve to stvorila moja ruka. Tako je sve to postalo”, veli Gospodin. “Ali ja gledam onoga koji je ponizan,  onoga koji je skrušen u duhu,  onoga koji se brine za moju riječ.


text:
Tko kolje bikove, a ujedno je ubojica ljudi;  tko žrtvuje ovce, a ujedno psu lomi zatiljak;  tko prinosi dar, a ujedno prinosi svinjsku krv;  tko pali kâd, a ujedno hvali idola:  kao što oni idu svojim vlastitim putovima  i nalaze ugodnost u svojim gadostima, "


text:
isto ću tako ja izabrati sebi mučenja za njih  i pustit ću na njih ono što im se gadi,  jer kad sam zvao, nitko se nije odazvao,  kad sam govorio, nitko nije htio slušati,  nego je činio što je zlo u mojim očima,  i izabrao ono što mi se nije sviđalo.”


text:
Slušajte Gospodnju riječ,  vi koji se brinete za njegovu riječ:  “Vaša braća, koja vas mrze,  koja vas odbacuju zbog mojega imena, govore ovako:  Neka se pokaže Gospodin u svojoj krasoti,  da ugledamo vašu radost!  Ali će se oni posramiti.”


text:
Tko je čuo takvo što?  Tko je vidio takvo što?  Može li zemlja  u jedan dan doći na svijet?  Može li se narod roditi odjednom?  A ipak će Sionka ležati u bolovima  i zajedno rađati djecu.


text:
”Zar da ga još priječim kod poroda?”,  veli Gospodin. “Zar da mu to branim ja, koji dajem rađati?”,  veli tvoj Bog.


text:
Radujte se s Jeruzalemom  i veselite se gradu, vi svi koji ga ljubite!  Radujte se s njim  svi koji ste ga žalili!


text:
Jer ovako veli Gospodin:  “Gle, ja dovodim spasenje k njemu kao rijeku,  sjajno bogatstvo naroda, kao nabujali potok. Vi ćete se na njemu napiti. Bit ćete nošeni na rukama,  milovani na koljenima.


text:
Kad to vidite, obradovat će se vaše srce,  tijelo će vaše procvasti kao mlada zelen.”  Tako će se objaviti Gospodnja ruka  na njegovim slugama. A zaprijetit će svojim neprijateljima.


text:
Jer gle, Gospodin će doći u ognju. Kola su mu kao vihor. Gnjev će svoj pretvoriti u propast,  prijetnju u ognjene plamenove.


text:
Jer Gospodin sudi svojim ognjem  i mačem svakome tijelu. Velik će biti broj onih  koje će Gospodin pobiti.


text:
”Koji se posvećuju i čiste za vrtove iza svećenika u sredini, pritom jedu svinjsko meso, nečisto, miševe; svi će izginuti”, veli Gospodin. "


text:
”K meni su došla vaša djela i vaša mišljenja. Sve ću narode i jezike sabrati. Oni će doći i vidjeti moju slavu.


text:
Postavit ću znak na njih i neke ću od njih kao obraćene poslati k narodima: u Taršiš, Put i Lud, koji natežu luk, u Tubal i Javan, dalekim zemljama na moru, koji još nisu čuli glasa o meni i nisu još vidjeli moje slave; oni će navješćivati moju slavu među narodima."


text:
Tada će se dovesti sva vaša braća iz svih naroda kao dar za Gospodina, na konjima, na kolima, na nosilima, na mazgama i devama, k mojoj svetoj gori u Jeruzalem”, veli Gospodin, “kao što prinose Izrćlovi sinovi dar u čistoj posudi u Gospodnju kuću.


text:
”Jer kao što će novo nebo i nova zemlja,  što ih stvaram, stajati preda mnom”,  veli Gospodin, “tako će stajati i vaše pleme i vaše ime.


text:
I od mlađaka do mlađaka  i od subote do subote  dolazit će svako tijelo  da se pokloni preda mnom”,  veli Gospodin.


text:
”Tada će se izlaziti kako bi se vidjela  mrtva tijela ljudi što su otpali od mene. Jer njihov crv ne će umrijeti. Njihov se oganj ne će ugasiti. Bit će grdoba svakome tijelu.”


text:
Ovo su govori Jeremije, Hilkijina sina, iz svećeničkoga roda, što je stajao u Anatotu u Benjaminovoj zemlji.


text:
Njemu dođe Gospodnja riječ u dane Judina kralja Jošije, Amonova sina, u trinćstoj godini njegova vladanja.


text:
I dođe mu ona u dane Judina kralja Jojakima, Jošijina sina, do završetka jedanćste godine Judina kralja Sidkije, Jošijina sina, do odvođenja stanovnika Jeruzalema u petom mjesecu.


text:
”Prije nego te satkah u majčinu krilu,  ja sam te izabrao. Prije nego si izašao iz majčina krila,  posvetio sam te,  postavio sam te za proroka narodima.”


text:
Ali mi Gospodin odvrati:  “Ne govori: Ja sam još tako mlad!  Idi samo kamo te šaljem!  Navješćuj što ti zapovjedim!


text:
I Gospodin pruži svoju ruku i dotače se mojih usta. I reče mi Gospodin:  “Eto, stavljam svoje riječi u tvoja usta.


text:
Vidi, dajem ti danas punomoć  nad narodima i kraljevstvima,  da trgaš i razdireš,  da istrebljuješ i rušiš,  da gradiš i sadiš!”


text:
I opet mi dođe Gospodnja riječ: “Što vidiš?” Ja odgovorih: “Vidim lonac što vri. Njegov otvor naginje se ovamo sa sjevera.”


text:
Jer eto, ja sazivam sva plemena sjevernih kraljevstava”, veli Gospodin. “Ona dolaze i sva se utaboruju pred vratima Jeruzalema, pred svim njegovim zidovima uokolo, pred svim Judinim gradovima.


text:
Tada ću im izreći svoj sud za svu njihovu zloću, što su me ostavili i žrtvovali drugim bogovima, i klanjali se djelima svojih ruku.”


text:
”A ti opaši bedra! Ustani, navješćuj im sve što ti zapovjedim! Ne plaši se njih! Inače ću ja njima tebe uplašiti.


text:
Ali ja ? ja te danas činim tvrdim gradom, željeznim stupom, mjedenim zidom protiv sve ove zemlje, protiv Judinih kraljeva, protiv njegovih velikaša, protiv njegovih svećenika i protiv naroda ove zemlje.


text:
Oni će udariti na te, ali te ne će nadvladati. Jer ja stojim uza te”, veli Gospodin, “da te izbavim!”


text:
”Idi, viči Jeruzalemu glasno u uho:  Ovako veli Gospodin:  Naplatio sam ti tvoju mladu ljubav, zaručničku milinu,  kad si u pustinji išao za mnom,  u zemlji gdje se ne sije.


text:
Izrćl je vrijedio Gospodinu kao sveto dobro,  kao prvina od njegovih rodova. Tko bi jeo od toga, taj je to morao okajati;  zlo je došlo na njega”, veli Gospodin.  "


text:
Ovako veli Gospodin:  “Što nepravedno nađoše na meni vaši oci  te odstupiše od mene  i pristadoše za ništavnim idolima  i sami postadoše ništavni?


text:
Nisu pitali: Gdje je Gospodin,  koji nas je vodio po pustinji,  po pustarama i gudurama,  po suhoj i mračnoj zemlji,  po zemlji kojom ne prohodi putnik  i u kojoj nitko ne stanuje?


text:
Dovedoh vas u plodnu zemlju,  da uživate njezina dobra i plodove. A vi dođoste i oskvrnuste moju zemlju  i moju baštinu učiniste gadnim mjestom.


text:
Svećenici nisu pitali: Gdje je Gospodin?  čuvari Zakona nisu me poznali. Pastiri su mi postali nevjerni. Proroci su bili Baalovi proroci;  trčali su za nemoćnim idolima.  "


text:
Jest, prijeđite na otoke kitimske i vidite!  Pošaljite tamo u Kedar, raspitajte se dobro  i istražite je li ikad bilo tako nešto; "


text:
je li koji narod promijenio svoje bogove,  ako i nisu bogovi!  A moj je narod predao svoga slavnoga Boga  za nemoćne idole.


text:
”Jest, dvostruk je grijeh počinio moj narod:  ostavili su mene,  izvor žive vode,  da kopaju sebi cisterne,  raspucane zdence,  koji ne zadržavaju vodu.


text:
Nad njim riču lavovi glasnom rikom,  pustinjom su učinili njegovu zemlju. Popaljeni su njegovi gradovi,  i nema stanovnika u njima.


text:
A što trčiš sad u Egipat  kako bi pio vodu iz Nila?  Što trčiš tamo prijeko u Asiriju  kako bi pio vodu iz Eufrata?


text:
Tvoja zloća te opominje,  tvoj otpad te kažnjava. Upamti i vidi  kako je zlo i gorko  što ostavljaš Gospodina, svojega Boga,  i ne bojiš se mene!”,  veli svemogući Gospodin nad vojskama.


text:
”Odavno si izlomio svoj jaram  i raskidao svoju užad  i rekao si: Ne služim ti više!  A na svakom visokom humu,  pod svakim zelenim drvetom,  predao si se idolskim ljubavnicima.


text:
Bio sam te posadio kao plemenitu lozu. Kao posve pravu lozu. Ali kako si mi se izrodio u divlju lozu?


text:
I kad bi se oprao lužinom  i uzeo sebi mnogo sapuna,  tvoja krivnja ostaje mrlja preda mnom!”,  veli svemogući Gospodin.


text:
”Kako možeš samo reći: Nisam se zamrljao,  nisam trčao za Baalima!  Pogledaj svoje poslove u dolini!  Promisli što si učinio!  Ti si brzonoga deva koja trči sad ovamo, sad onamo; "


text:
divlja magarica navikla na pustaru,  koja divljom pohlepom zijeva za zrakom. Tko zadovoljava njezinu upalu?  Tko je traži, nalazi je bez muke  u vrijeme njezine upale.


text:
Pazi, inače ćeš postati bos,  i grlo će ti se još osušiti. Ali ti veliš: Nemoguće! Ne!  Ja ljubim tuđe idole, trčim za njima!


text:
Kao što se lupež posrami kad je uhvaćen,  tako stoji posramljena Izrćlova kuća  sa svojim kraljevima i svojim knezovima,  sa svojim svećenicima i svojim prorocima.


text:
Oni govore drvetu: Ti si moj otac;  i kamenu: Ti si mi darovao život!  A meni okreću leđa, a ne lice. Ali u vrijeme nevolje viču:  Ustani, dođi nam u pomoć! "


text:
Gdje ostaju tvoji bogovi  što si ih sam sebi napravio?  Neka ustanu ako ti mogu pomoći  u vrijeme nevolje!  Jer mnogobrojni su kao tvoji gradovi,  Juda, i tvoji bogovi.


text:
”Uzalud sam udarao tvoju djecu ?  ne primiše stege. Mač vam proždrije vaše proroke  kao lav što davi.


text:
Izrođeni rode, što ste vi? Prihvatite Gospodnju riječ!  Jesam li ja postao Izrćlu pustinja,  mračna zemlja?  Kako kaže moj narod?  Dosta smo lutali u njoj. Ne dolazimo više nikada k tebi!


text:
Zaboravlja li djevojka svoj nakit,  zaručnica svoju tkanicu?  A narod je moj zaboravio mene,  ima tomu nebrojeno dana.


text:
Unatoč svemu tomu još tvrdiš:  Bez krivnje sam. Gnjev se njegov odvratio od mene!  Sad te pozivam na odgovor,  jer tvrdiš: Nisam ništa zlo počinio!


text:
I odatle ćeš morati otići  s rukama nad glavom. Jer Gospodin odbacuje one u koje se uzdaš. Ne ćeš imati s njima sreće.


text:
Postavimo slučaj: čovjek pusti svoju ženu. Ona ode od njega i pođe za drugoga. Hoće li se onaj opet vratiti k njoj?  Nije li se takva žena sasvim oskvrnula?  S mnogim si se prijateljima ti upustio  i hoćeš li se opet vratiti k meni?”,  veli Gospodin.


text:
Podigni svoje oči k uzvisinama i pogledaj!  Gdje se nije tebi učinila sramota?  Na putovima si sjedio čekajući ih,  kao Arapin u pustinji. Tako si osramotio zemlju  svojim bludom i zloćom.


text:
Bujice su se zaustavile. Nije pao kasni dažd. Ali si ti prihvatio čelo zloglasne žene,  ostavio si po strani svaki sram.


text:
Hoće li se on vječno gnjeviti?  Hoće li se vječno toga spominjati?  Jest, tako govoriš, a pritom činiš zlo!  I tjeraš zlo do kraja!”


text:
Gospodin mi reče u dane kralja Jošije: “Jesi li vidio što je učinila odmetnica Izrćl? Išla je na svako visoko brdo i pod svako zeleno drvo i ondje je činila zlo.


text:
Mislio sam da će doći k meni natrag, kad je to sve učinila. Ali se nije vratila. To je zapazila nevjernica, njezina sestra Juda.


text:
A ona je i vidjela da sam odmetnicu Izrćl upravo zato jer je činila zlo odbacio, i dao joj otpusnu knjigu. Ali se nevjernica, njezina sestra Juda, nije uplašila, nego je otišla i isto tako činila zlo.


text:
Kod svega toga nije se vratila meni nevjernica, njezina sestra Juda, svim srcem, nego samo lažno”, govori Gospodin.


text:
Idi, izvikuj ove riječi tamo prema sjeveru i reci:  Vrati se, odmetnice, Izrćle!”,  veli Gospodin. “Ne ću više gnjevno gledati na vas,  jer sam milostiv”, veli Gospodin,  “ne gnjevim se dovijeka.


text:
Samo priznaj svoju krivnju,  da si Gospodinu, svojemu Bogu, prelomila vjernost  i da si sad ovamo, sad onamo trčala  k poganskim idolima pod svakim zelenim drvetom. Ali niste poslušali mojega poziva!”


text:
”Vratite se, sinovi odmetnici!”,  veli Gospodin. “Jer sam ja vaš gospodar. Uzet ću vas, pa bio i samo jedan iz jednoga grada  i dva iz jednoga plemena,  i odvest ću vas kući u Sion.


text:
I kad se onda umnožite i postanete mnogobrojni u zemlji u one dane”, veli Gospodin, “ne će se više nikada govoriti: kovčeg Gospodnjega Saveza! Ne će se više na nj misliti, i ne će se više spominjati, i ne će ga više nestati, niti će se drugi praviti.


text:
U ono će se vrijeme Jeruzalem zvati Gospodnje prijestolje. Svi će se neznabožački narodi tamo sabrati, Gospodnjemu imenu u Jeruzalem, i nijedan ne će više ići za prkosom svojega opakog srca.


text:
U one će se dane sjediniti Judina kuća s Izrćlovom. Vratit će se oni zajedno iz sjeverne zemlje u zemlju koju sam dao u baštinu vašim ocima.


text:
Ja sam bio mislio:  Kako ću te ipak držati umjesto sina  i dragocjenu ti zemlju podijeliti,  najkrasnije prebivalište neznabožaca?  Nadao sam se: Oče moj, tako si me zvao,  da ne ćeš nikada odstupiti od mene!


text:
Ali kao što žena nevjerno ostavi svojega druga,  tako ste i vi meni prelomili vjernost,  kućo Izrćlova!”,  veli Gospodin.


text:
čuj! Na uzvisinama čuje se plač,  vapaj Izrćlove djece,  jer su hodili krivom stazom,  zaboravili Gospodina, svojega Boga.


text:
”Vratite se, sinovi odmetnici,  ja ću iscijeliti rane vašeg otpada!”  “Evo nas! Dolazimo k tebi!  Jer si Gospodin, naš Bog!


text:
Doista, prijevara su humovi,  buka na gorama!  Doista, samo je u Gospodina, našega Boga,  spasenje Izrćlu.


text:
Tada je sramotni idol proždro  trud naših otaca od naše mladosti,  njihove ovce i goveda, sinove i kćeri.


text:
Moramo ležati u svojoj sramoti  i pokriva nas naše ruglo. Jer smo griješili Gospodinu, svojemu Bogu,  mi i naši oci, od mladosti do dana današnjega. Nismo više pazili na glas Gospodina,  svojega Boga!”


text:
”Ako se vraćaš, Izrćle”,  veli Gospodin,  “vrati se k meni!  Ako mi ukloniš s očiju te idolske gadove,  ne ćeš ostati bez domovine.


text:
I kuneš li se: Tako da je živ Gospodin! ?  pošteno, istinito i pravo,  onda će se neznabošci blagoslivljati u njemu  i njime će se dičiti.


text:
Obrežite se Gospodinu  i skinite okrajak sa svojega srca,  o, vi ljudi Judini, stanovnici Jeruzalema!  Inače će buknuti kao oganj moj gnjev i razgorit će se ?  i nitko ga neće moći ugasiti ?  zbog zloće vaših djela.


text:
Objavite u Judi! Oglasite u Jeruzalemu!  Trubite u trubu po zemlji!  Vičite iz puna grla:  Skupite se! Moramo poći u tvrde gradove.


text:
Iz svoje guštare diže se lav,  davitelj se naroda otresa, ostavlja svoj ležaj,  da tvoju zemlju učini pustinjom. Gradovi će tvoji biti opustošeni i bez ljudi.


text:
Zato se zamotajte u žalobne haljine!  Plačite i ridajte:  Gospodnji žestok gnjev  ne odvraća se od nas.


text:
U onaj dan, veli Gospodin,  ne znaju se snaći ni kralj ni knezovi. Svećenike obuzima užas,  i proroke hvata groza.


text:
Govore: Ah, moćni Gospodine!  Doista, ti si ovaj narod  i Jeruzalem gorko prevario viješću:  Imat ćete spasenje!  A sada nam ide mač na život!


text:
U ono vrijeme govori se  o tom narodu i o Jeruzalemu:  Vruć vjetar s pustinjskih visina udari na kćer,  moj narod, ne da provije ni da pročisti.


text:
Gle, podiže se kao oblak!  Kao vihor šume su neprijateljska kola!  Brže od orlova lete konji!  Teško nama, propadosmo!


text:
Operi svoje srce od zloće, Jeruzaleme,  tako ćeš se spasiti!  Dokle će još u tvojim grudima  biti grješni naumi?


text:
Javite plemenima,  oglasite Jeruzalemu:  Opsadnici dolaze iz daleke zemlje  i podižu poziv na boj protiv Judinih gradova.


text:
”Grudi moje, grudi moje! Previjam se u boli!  Puca mi srce!  Buči mi nutrina ?  ne mogu zamuknuti. čuješ glas trube, srce moje!  čuješ bojnu viku!


text:
Pustošenje na pustošenje, glasi vijest,  opustošena je sva zemlja!  U čas su razoreni moji šatori,  u tren moj stan!


text:
”Ah, zaluđen je moj narod!  Ne htjedoše ništa znati o meni. Luda su djeca, bez razboritosti;  mudri su samo da čine zlo,  a dobro činiti ne znaju.”   "


text:
Gledam ? i gle: plodna zemlja leži pusta!  Razoreni su svi njezini gradovi od Gospodina,  od žestine njegova gnjeva.


text:
Nad tim se zemlja zamotava u žalost,  i nebo u tamu. Zato sam očitovao svoje namjere;  ne kajem se! Ne ću to pustiti!”   "


text:
Pred uzvikom: “Konjanici i strijelci!”  bježe svi gradovi. Kriju se ljudi u guštarama. Penju se na stijene. Svaki je grad ostavljen. Nitko više ne stanuje u njima.


text:
A ti, opustošena, što tada činiš?  Ako se i odijevaš u grimizno odijelo,  ako se i kitiš zlatnim nakitom,  ako i laštiš sebi oči ?  uzalud se praviš lijepom. Siti su te milosnici,  rade ti o glavi.


text:
Ah, čujem viku kao žene u bolima,  tjeskobne vapaje, kao žene koja prvi put rađa:  glas sionske kćeri koja jeca. Ona slama ruke:  “Teško meni! Ubojicama pripada moj život!”


text:
Prođite po ulicama Jeruzalema,  gledajte i pitajte!  Tražite na njegovim trgovima;  ako nađete jednoga,  ako ima samo jedan koji čini pravo,  koji se drži vjernosti:  ja ću mu oprostiti! "


text:
Nisu li tvoje oči, Gospodine, upravljene poštenom biću?  Udarao si ih, ali ih nije boljelo. Predao si ih uništenju. Ali oni ne žele primiti stegu;  tvrđe im je čelo od kamena;  ne će da se obrate.  "


text:
Mislio sam: “Možda su to samo mali ljudi,  koji tako ludo rade. Jer ne znaju Gospodnjega puta,  ni pravice svojega Boga.


text:
Zato ću poći k velikima  i s njima govoriti. Oni sigurno znaju Gospodnji put,  pravicu svoga Boga.”  Ali upravo su oni izlomili jaram,  pokidali užad.


text:
Zato ih bije lav šume,  davi ih vuk iz pustare,  leži i vreba ris pred njihovim gradovima:  tko iziđe iz njih, bit će rastrgan. Jer su mnogobrojne njihove opačine,  mnogovrsni su njihovi grijesi.


text:
”Kako bih ti ja još oprostio?  Sinovi su mi tvoji postali nevjerni  i zaklinjali se ništavnim idolima. Učinio sam s njima Savez. Ali oni raskinuše Savez i postadoše gosti u idolskoj kući.


text:
Popnite se na obronke! Obarajte ih!  Ali ih nemojte sasvim zatrti!  Sasijecite njihove loze!  Jer nisu više Gospodnje.


text:
Zato ovako veli Gospodin,  Bog nad vojskama:  “Kad tako govorite,  onda ću ja svoje riječi učiniti  u tvojim ustima ognjem  i taj narod drvetom,  da ih oganj spali.


text:
Gle, ja dovodim izdaleka narod na vas,  Izrćlova kućo”, veli Gospodin. “Nepobjediv narod, prastar je to narod,  narod kojemu ne znaš jezika.


text:
On ti jede žetvu i kruh. On ti jede sinove i kćeri. On ti jede ovce i goveda. On ti jede lozu i smokvu. On ti mačem obara tvrde gradove,  u koje se uzdaš.


text:
Ako tada pitate: “Zašto nam sve to učini Gospodin, naš Bog”,  onda ćeš im reći:  “Kako ste ostavili mene i služili tuđim bogovima u svojoj zemlji,  tako ćete služiti tuđincima u zemlji koja nije vaša.”


text:
Zar se mene ne ćete bojati”,  veli Gospodin,  zar ne ćete preda mnom drhtati?  Ja sam postavio moru pličinu za granicu,  za vječnu ogradu, koju ne prekoračuje. Ako i buči, ne može ništa. Ako valovi i huje, ne prelaze.


text:
I ne kažu sebi:  Bojmo se Gospodina, svojega Boga,  koji daje dažd, rani i kasni u pravo vrijeme;  koji napaja njive, uzdržava nam žetvu! "


text:
Jest, bezbožnika ima u mome narodu. Oni vrebaju zgureni kao ptičari,  postavljaju zamke  i hvataju ljude.


text:
Zato su postali moćni i bogati. Pretili su postali i gojni;  jest, njihova zloća prelazi svaku mjeru. Ne brinu se za pravdu,  ne nastupaju za pravicu sirote  i ne odlučuju za stvar siromaha. "


text:
Proroci prorokuju laž,  svećenici rade na svoju ruku,  i tako voli moj narod. A što ćete činiti kad se približi kraj?


text:
Bježite, Benjaminovi sinovi,  iz Jeruzalema!  U Tekoi zatrubite u trubu!  Zamahnite zastavom prema Bet Hakeremu!  Jer od sjevera prijeti nesreća,  silno pustošenje.


text:
Pastiri dolaze k njoj sa svojim stadima,  razapinju oko nje svoje šatore. Svaki opasava svoje područje.


text:
Posvetite se za boj protiv nje!  Ustanite! Izići ćemo u podne!  Teško nama! Već se naginje dan. Već se proteže večernja sjena.


text:
Jer ovako govori Gospodin nad vojskama:  “Sijecite njezina drva!  Načinite opkop protiv Jeruzalema!  To je grad koji se mora kazniti. Posvuda u njemu vlada tlačenje.


text:
Kao što zdenac čuva svježom svoju vodu,  tako on čuva svježom svoju zloću. Nepravda!, Nasilje!, čuje se u njemu. Jad i zlostavljanje neprestano su mi pred očima.


text:
Popravi se, Jeruzaleme!  Inače se otkidam od tebe,  inače te pretvaram u pustinju,  u zemlju bez stanovnikâ.”


text:
Ovako govori Gospodin nad vojskama:  “Temeljito pobiranje držat će se  na Izrćlovu ostatku kao na čokotu,  ispružit će ruku kao vinogradar za lozama.


text:
Kome ću govoriti  i koga opominjati, da me čuje?  Doista, uho je njihovo neobrezano  te ne može čuti!  Gle, riječ je Gospodnja njima podsmijeh,  ne sviđa im se.


text:
Prepun sam Gospodnjega gnjeva. Iznemogao sam sustežući ga. Moram ga izliti na dijete na ulici,  na svu četu mladića;  jest, muževi i žene hvataju se,  starac s vremešnim.  "


text:
Kuće njihove zapadaju strance  s njivama i ženama,  kad ispružim ruku protiv stanovnika ove zemlje”,  veli Gospodin.


text:
”Jer od najmanjega do najvećega  sve misli samo na vlastitu korist. Proroci i svećenici,  svi varaju.


text:
Morali bi se stidjeti što su činili gadosti. Ali se ne stide. Ne znaju se više zarumenjeti. Zato će popadati kad pada sve,  i srušiti se kad ih kaznim”,  veli Gospodin.


text:
Ovako govori Gospodin:  “Zakoračite na nove putove,  pogledajte uokolo i pitajte za stare staze,  gdje je put k spasenju! Ako idete po njemu,  naći ćete mir svojoj duši. Ali oni rekoše: Ne ćemo po njemu!


text:
čuj, zemljo!  Evo, ja donosim nesreću na ovaj narod,  plaću za njihove naume. Jer ne idu za mojim uputama. Moj Zakon zabacuju.


text:
Što će mi još tamjan iz Šebe,  mirisni cimet iz daleke zemlje?  Vaše žrtve paljenice nisu mi više ugodne. Vaše žrtve klanice ne sviđaju mi se.”


text:
Zato ovako govori Gospodin:  “Evo, ja ću staviti ovome narodu smetnje na put,  neka se s njih sruše oci i sinovi zajedno!  Susjed zajedno s drugim neka propadne!”


text:
Ovako govori Gospodin:  “Evo, narod dolazi iz sjeverne zemlje!  Velik narod ustaje s krajeva zemlje.


text:
Nosi luk i koplje. Tvrd je i bez milosrđa. Vika je njegova kao bučno more. Na konjima ovamo juri,  kao naoružan ratnik,  protiv tebe, kćeri sionska!”


text:
Kćeri, narode moj! Odjeni žalobnu odjeću!  Baci se u prah!  Žali kao za jedincem sinom,  tuguj gorko:  “Najednom je došao na nas zatirač.”


text:
”Postavi se na vrata Gospodnjega hrama i oglasi ondje ovu riječ: čujte Gospodnju riječ, svi Judejci, koji ulazite na ova vrata da se poklonite Gospodinu!”


text:
Ovako govori Gospodin nad vojskama, Bog Izrćlov: “Popravite svoje putove i svoja djela, pa ću učiniti da stanujete na ovom mjestu!


text:
ako ne pritišćete strance, sirote i udovice, i ne prolijevate nedužne krvi na ovom mjestu, i ne trčite za tuđim bogovima na svoju štetu,


text:
Kako? Vi kradete, ubijate, činite preljub, kunete se krivo, žrtvujete Baalu i trčite za tuđim bogovima, koje ne znate,


text:
a onda dolazite i stupate preda me u ovoj kući, koja nosi moje ime, i govorite: Mi smo sakriveni, i onda dalje činite sve te gadosti!


text:
Zar vam je ova kuća, koja nosi moje ime, kao razbojnička spilja? Dobro, ja ću već vidjeti!”, veli Gospodin.


text:
”Idite u moje sveto mjesto u Šilu, gdje sam smjestio svoje ime u početku, i vidite kako sam s njim postupao zbog zloće svojega naroda Izrćla!


text:
A jer ste vi sada učinili posve ista nedjela”, veli Gospodin, “i jer niste slušali, premda sam vam govorio rano i kasno, i niste mi se odazivali, iako sam vas zvao,


text:
ja ću s ovom kućom, koja nosi moje ime, i u koju vi stavljate svoje uzdanje, i sa svetim mjestom koje sam dao vama i vašim ocima, postupati onako kao što sam postupao sa Šilom:


text:
A ti se ne moli za taj narod, ne podiži za njih molitve i zagovore! Ne navaljuj na me, jer te ne ću uslišati!


text:
Djeca kupe drva, očevi lože oganj i žene mijese tijesto kako bi pekle kolače nebeskoj kraljici. Tuđim bogovima daruju se naljevi da mene ozlovolje.


text:
Zato ovako govori svemogući Gospodin: “Gle, moj žestoki gnjev izlit će se na ovo mjesto, na čovjeka i stoku, na poljsko drveće i zemaljske plodove. Raspalit će se i ne će se ugasiti nikada.”


text:
Ovako veli Gospodin nad vojskama, Izrćlov Bog: “Gomilajte samo žrtve paljenice na žrtve klanice i jedite meso!


text:
Kad sam vaše oce vodio iz Egipta, nisam im toliko davao propise i zapovijedi o žrtvama paljenicama i klanicama,


text:
nego sam im više zapovjedio ovo: Slušajte moj glas, i bit ću vaš Bog, i vi ćete biti moj narod! Idite posve putem što sam vam ga pokazao, da vam bude dobro!


text:
Ali nisu poslušali, nisu mi prignuli svojega uha. Slijedili su svoje pohote u opakosti svojega zla srca; okrenuše mi leđa, a ne lice. "


text:
Od onoga dana, kad iziđoše vaši oci iz Egipta, do dana današnjega, rano i kasno, slao sam vam sve svoje sluge, proroke.


text:
Ali me ne poslušaše i ne prignuše mi svojega uha. Pokazaše se tvrdoglavi i činili su gore nego njihovi oci.


text:
Tada im reci: Ovo je narod koji ne sluša glasa Gospodina, svoga Boga, i ne prima stege. Nema vjernosti, iščeznula je iz njihovih usta.”


text:
Ošišaj svoju lijepu kosu i baci je!  Protuguj na visinama!  Jer je Gospodin odbacio,  otisnuo od sebe rod na koji se gnjevi.


text:
”Jer su sinovi Judini činili što mi se nije sviđalo”, veli Gospodin. Stavili su svoje gadne idole u kuću, koja nosi moje ime, i oskvrnuli je.


text:
Postavili su u dolini Ben-Hinomu Tofetov žrtvenik i sažižu svoje sinove i kćeri, što nisam nikada zapovjedio i što mi nije nikada došlo na um.


text:
”Zato će doći dani”, veli Gospodin, “kad se više ne će govoriti o Tofetu i o dolini Ben-Hinomu, nego o dolini davilištu. Tada će se upotrijebiti Tofet za groblje, jer inače neće više biti mjesta.


text:
Mrtva će tjelesa ovoga naroda, štoviše, služiti za hranu nebeskim pticama i poljskim životinjama, i ne će biti nikoga da ih plaši.


text:
Tada ću učiniti da u Judinim gradovima i na jeruzalemskim ulicama zamukne glas radosti i glas veselja, glas zaručnika i glas zaručnice, jer će zemlja postati pustinja.


text:
U ono vrijeme”, veli Gospodin, “izvadit će se iz njihovih grobova kosti Judinih kraljeva, kosti njegovih knezova, kosti svećenika, kosti proroka i kosti jeruzalemskih stanovnika


text:
i razasut će se pred suncem, mjesecom i cijelom nebeskom vojskom, pred onima koje su ljubili i štovali, za kojima su trčali, koje su pitali i kojima su se klanjali. Ne će se skupiti ni pokopati. Kao gnoj će ležati na polju.


text:
Tada će svemu ostatku, što preostane od ovoga zla roda, po svim mjestima kamo ih stjeram, biti smrt draža nego život”, veli Gospodin nad vojskama.


text:
”Reci im: Ovako veli Gospodin:  Tko padne, zar opet ne ustane?  Tko zađe s puta, zar se opet ne vrati?


text:
Zašto je taj narod,  zašto je Jeruzalem otpao zauvijek?  Zašto se drže čvrsto zablude  i ne će se obratiti?


text:
Pazim i slušam:  što nije pravo, govore;  nitko se ne kaje za svoju zloću  pa da kaže: Što sam skrivio?  Svi trče od toga tako brzo  kao konj kad nagne u boj. "


text:
I roda u zraku  zna svoje vrijeme,  golub i lastavica i ždral  drže se vremena svojega povratka. A moj narod ne zna  pravoga Gospodnjeg reda.”


text:
Kako možete reći: “Mudri smo!  Imamo Gospodnji zakon!”  Jest, dobro! Ali je to lažju učinila  lažljiva pisaljka pisara.


text:
Sramiti se moraju mudraci,  smeteni su i pogođeni. Odbacili su Gospodnju riječ. Što im još preostade od mudrosti?


text:
”Zato dajem njihove žene strancima,  njihove njive drugim posjednicima. Jer od najmanjega do najvećega  sve misli na vlastitu korist. Proroci i svećenici,  svi varaju.


text:
Morali bi se stidjeti zato što su činili gadosti. Ali se ne stide. Ne znaju se više zarumenjeti. Zato će popadati kad pada sve,  i srušiti se kad ih kaznim”,  veli Gospodin.


text:
”Hoću li kod njih imati berbu”,  veli Gospodin,  “nema grozda na lozi,  ni smokve na drvetu. I lišće je uvenulo. Zato ih predajem onima koji dolaze na njih.”


text:
Što sjedimo tiho?  Skupite se!  Poći ćemo u tvrde gradove. Tamo ćemo propasti!  Jer Gospodin, naš Bog, hoće naše uništenje. Otrovnu nam vodu daje da pijemo,  jer smo griješili protiv Gospodina.


text:
Od Dana ovamo  čuje se samo dahtanje njegovih konja. Od vriske njegovih pastuha  sva zemlja zadršće. Dolaze i žderu zemlju s njezinim bogatstvom,  gradove s njihovim stanovnicima.


text:
”Jest, otrovne zmije puštam na vas  kod kojih ne pomaže zaklinjanje. One će vas ujedati”,  veli Gospodin.


text:
čuj! Glasno tuguje kći, narod moj,  iz daleke zemlje:  “Zar Gospodin nije više u Sionu?  Zar njegov kralj ne boravi više u njemu?”  “Što su me dražili svojim likovima,  svojim tuđinskim, ništavnim idolima?”


text:
O, da bi moja glava bila sasvim kao voda  i oko moje vrelo suza!  Plakao bih dan i noć za pobijenima svoje kćeri, svojega naroda!


text:
O, kad bih samo imao u pustari prebivalište!  Ostavio bih svoj narod  i otišao od njega. Jer su oni svi preljubnici, četa varalica.


text:
”Zapinju svoje jezike kao luk. Lažju, a ne istinom su moćni u zemlji. Koračaju iz zla u zlo,  a mene ne poznaju”,  veli Gospodin.


text:
Jedan vara drugoga,  i nijedan ne govori istine. Privikli su jezike na laganje. Muče se kako bi radili naopako.


text:
Zato ovako govori Gospodin nad vojskama:  “Gle, prokušat ću ih u talionici. Jer kako i mogu drukčije raditi  zbog kćeri, svoga naroda?


text:
Njihov je jezik ubojita strijela:  izriče prijevaru. Ustima ljubazno govori bližnjemu. Ali mu se u srcu priprema zasjeda.


text:
Po gorama ću podići plač i jadikovanje,  pjesmu tužaljku po pašnjacima. Oni leže poharani. Putnik njima ne prolazi. Ne prisluškuju više blejanje stada. Od ptica do životinja sve je pobjeglo, zaklonilo se.


text:
U gomilu kamenja obratit ću Jeruzalem,  u stan čagljeva,  i pretvorit ću Judine gradove u pustinju  u kojoj nitko ne stanuje.


text:
Tko je mudrac koji razumije i navješćuje ovo,  što mu govore Gospodnja usta:  Zašto propada zemlja, leži opustošena kao pustinja  kojom nitko ne prolazi?


text:
Gospodin govori: “Budući da ostaviše moj zakon, koji sam im dao, i nisu slušali mojega glasa i nisu živjeli po njemu,


text:
zato ovako veli Gospodin nad vojskama, Izrćlov Bog: “Ja ću njih, taj narod, hraniti pelinom i dat ću im otrovnu vodu da je piju.


text:
Rasijat ću ih među narode koje nisu poznavali ni oni ni njihovi oci, i pustit ću za njima mač, dok ih ne istrijebim.”


text:
Ovako veli Gospodin nad vojskama:  “Ustanite, zovite narikače, neka dođu!  Pošaljite po mudre žene! Neka dođu,


text:
brže, neka zapjevaju nad nama pjesmu tužaljku,  da naše oči pljušte suzama,  da naše vjeđe teku vodom!


text:
čuj! Pjesma se tužaljka čuje od Siona:  Jao, uništeni smo, veoma smo upali u sramotu!  Domovinu moramo ostaviti,  svoje stanove predati!”


text:
čujte, žene, Gospodnju riječ!  Neka primi vaše uho riječ njegovih usta!  Učite svoje kćeri naricati,  učite jedna drugu naricati:


text:
Govori: “Ovako veli Gospodin:  Mrtva ljudska tjelesa leže  kao gnoj na polju,  kao rukoveti za žeteocem  koje nitko ne kupi.”


text:
Ovako veli Gospodin:  “Neka se ne hvali mudrac svojom mudrošću!  Neka se ne hvali jaki svojom jakošću!  Neka se ne hvali bogati svojim bogatstvom!


text:
Ne, time neka se hvali,  tko se hoće hvaliti,  što je tako razuman te spoznaje mene,  da sam ja Gospodin, koji činim na zemlji milost,  pravo i pravednost. Takav mi se sviđa”, veli Gospodin.


text:
Egipat, Judu, Edom, Amonce i Moab i sve s podrezanom kosom, koji stanuju u pustinji. Jer su svi neznabošci neobrezani, a sav je Izrćl neobrezana srca.”


text:
”Ne privikavajte se na običaje neznabožaca  i ne bojte se nebeskih znakova!  Jer ih se samo neznabošci plaše.


text:
Uredbe su naroda sama tlapnja. Idolski je lik samo iz drveta,  što se siječe u šumi sjekirom,  djelo umjetnikove ruke.


text:
Idoli su kao strašilo u polju. Ne mogu govoriti. Treba ih nositi jer ne mogu ići. Ne bojte ih se; ne mogu naškoditi. Ali nije u njihovoj moći ni činiti dobro.”   "


text:
Tko da se ne boji tebe, kralju naroda!  Jest, tebi to pripada. Jer među svim mudracima narodâ  i u svim njihovim kraljevstvima  nema tebi jednaka.


text:
kovano srebro što se donosi iz Taršiša,  zlato iz Ofira,  djelo je umjetnika i ruku zlatara;  modri i crveni grimiz je njihova odjeća. Sve je djelo umjetnika. "


text:
A Gospodin je pravi Bog,  živi Bog i vječni kralj. Od njegove srdžbe zadršće zemlja. Narodi ne podnose njegova gnjeva.


text:
Ovako ćete o njima reći: “Bogovi koji nisu stvorili neba i zemlje, iščeznut će sa zemlje i pod nebom.”


text:
On je stvorio zemlju svojom snagom,  on je utemeljio cijeli svijet svojom mudrošću,  on je razastro nebo svojim razumom.


text:
Kad zaori njegov glas, zašušte vode na nebu. On vodi oblake s krajeva zemlje,  baca munje s daždem,  izvodi vihor iz njegovih odaja.


text:
Luđak je svaki onaj koji to ne shvaća. Stidjeti se mora svaki umjetnik svojega livenoga lika. Jer je prijevara njegov liveni lik;  nema duha u njemu. "


text:
Ali Jakovljev dio nije kao oni,  nego je on Stvoritelj svega,  i Izrćl je pleme koje je njegovo. “Gospodin nad vojskama” njegovo je ime.


text:
Jer ovako veli Gospodin:  “Gle, ja ću ovaj put izbaciti kao praćkom  stanovnike ove zemlje  i povesti ih u nevolju,  da me nađu.”


text:
”Teško meni od moje rane!  Neizlječiv je moj udarac. Ali mislim:  To je moje tijelo, podnijet ću ga!


text:
Šator je moj razoren,  sva je užad mojega šatora pokidana,  djeca su moja otišla, otišla su. Nitko više ne razape mojega šatora  i ne diže moje zavjese.


text:
Bili su ludi pastiri. Nisu ništa pitali za Gospodina. Tako nisu imali uspjeha:  stado se njihovo sasvim raspršilo.”


text:
čuj! Vijest! Približava se  silna vreva iz sjeverne zemlje,  da pretvori Judine gradove u pustinju,  u stan čagljeva!


text:
Znam, Gospodine:  sudbina čovjeka nije u njegovoj ruci. Nikomu nije dano  da odredi svoj korak na stazi života.


text:
Izlij svoj gnjev na narode  koji te ne poznaju,  na plemena koja ne zazivaju tvojega imena!  Jer progutaše Jakova, pojedoše ga i proždriješe,  i njegove livade učiniše pustinjom.


text:
Reci im: Ovako veli Gospodin, Izrćlov Bog: Proklet neka je svaki koji ne slijedi upute ovoga Saveza,


text:
koje sam dao vašim ocima kad sam ih vodio iz Egipta, željezne topionice, govoreći: Slušajte moj glas i radite po njemu u svemu što vam zapovijedam! Tada ćete biti moj narod, i ja ću biti vaš Bog,


text:
da mogu ispuniti zakletvu koju dadoh vašim ocima: da ću im dati zemlju u kojoj teče mlijeko i med, kako je to još danas.” Tada ja odgovorih: “Tako neka bude, Gospodine!”


text:
Dalje mi reče Gospodin: “Objavi sve ove riječi po Judinim gradovima i po jeruzalemskim ulicama: Slušajte upute ovoga Saveza i radite po njima!


text:
Jer sam vašim ocima, još kad sam ih vodio iz Egipta, do dana današnjega jednako najozbiljnije govorio: Slušajte moj glas!


text:
Ali ne poslušaše i ne prignuše mi svojega uha, nego je svaki išao za svojim prkosnim i zlim srcem. Zato sam pustio da dođu na njih sve prijetnje ovoga Saveza, za koji sam im bio zapovjedio da ga se pridržavaju, jer ga se nisu pridržavali.”


text:
Oni su upali u grijehe svojih predaka, koji ne htjedoše slušati moje upute. Trčali su za tuđim bogovima, da im služe. Prelomila je Izrćlova i Judina kuća moj Savez, koji sam sklopio s njihovim ocima.”


text:
Zato veli Gospodin: “Evo, nosim na njih zlo iz kojega više ne mogu izići. Ako tad zavape k meni, ne ću ih uslišati.


text:
Judini gradovi i jeruzalemski stanovnici neka onda idu i vape bogovima kojima su žrtvovali! Ali im ne će pomoći u njihovoj nesreći.


text:
Jer su mnogobrojni kao tvoji gradovi, Judo, i tvoji idoli; i koliko ima ulica u Jeruzalemu, toliko podigoste žrtvenika sramotnomu idolu, žrtvenika da biste kadili Baalu."


text:
A ti ne moli za taj narod, ne prinosi vapaja ni zagovora za njih! Jer ih ne ću uslišati kad me zazovu za pomoć u svojoj nesreći.


text:
Što hoće moj ljubimac u mojoj kući? činiti bezbožna djela? Zar će Savez i sveto meso od tebe oduzeti tvoju zloću, da se možeš opet veseliti?”


text:
Gospodin te nazvao zelenom maslinom, dičnom u sjajnu plodu. Ali s hukom silnoga vjetra raspali oganj u njezinu lišću, i grane joj se slomiše.


text:
Gospodin nad vojskama, koji te je posadio, zaprijetio ti je nesrećom zbog zloće Izrćlove i Judine kuće, što su je činile ljuteći me zbog žrtvovanja Baalu.


text:
Bio sam kao bezazleno janje  što se vodi na klanje. Nisam znao da su kovali zle naume protiv mene:  “Uništimo drvo s njegovim plodom!  Istrijebimo ga iz zemlje živih,  da mu se ni ime više ne spominje!”


text:
Gospodine nad vojskama, ti sudiš pravedno  i ispituješ bubrege i srca!  Daj da vidim tvoju osvetu na njima!  Jer tebi sam predao svoju stvar.


text:
Zato govori Gospodin protiv ljudi u Anatotu, koji ti rade o glavi i kažu: “Ne prorokuj više u Gospodnje ime, inače moraš umrijeti od naše ruke!”


text:
Zato ovako govori Gospodin nad vojskama: “Evo, ja ću ih pohoditi. Mladi ljudi moraju pasti od mača. Njihovi sinovi i kćeri pomrijet će od gladi.


text:
Ti ćeš imati pravo, Gospodine,  ako bih se ja htio pravdati s tobom. Ali ipak bih te još htio izazvati na odgovor. Zašto polazi za rukom ono što poduzimaju bezbožnici?  Žive u miru svi koji čine nevjeru.


text:
Ti ih zasadiš i oni uhvate korijen,  uzrastu i donose plod. Ti si im blizu usta,  ali daleko od njihova srca.


text:
Ali, Gospodine, ti mene poznaješ i prozireš!  Istražio si kako stoji moje srce prema tebi. Odijeli ih kao ovce na klanje!  Odredi ih za dan kad će biti zaklani!


text:
Dokle će još tužiti zemlja  i sahnuti trava na svemu polju?  Zbog zloće njezinih stanovnika  propadaju stoka i ptice. Jer kažu: “On ne će vidjeti našega završetka.”


text:
Ako se već umoriš kad trčiš s pješacima,  kako ćeš se za okladu utrkivati s konjima?  Kad se ne osjećaš sigurnim u mirnoj zemlji,  što ćeš činiti u guštari Jordana?


text:
Jer i tvoja braća, kuća tvog oca,  i oni su ti nevjerni. I oni viču za tobom iza glasa. Ne vjeruj im,  ako i prijateljski govore s tobom!


text:
Ostavio sam svoju kuću,  napustio svoje vlasništvo. Dao sam ljubimca svojega srca  u ruke neprijatelju.


text:
Šarena ptica je moje vlasništvo. Ptica grabljiva sletjela je na nju:  ustanite, skupite se sve poljske životinje,  dođite žderati!


text:
Mnogi pastiri pustoše moj vinograd,  gaze moje vlasništvo,  mijenjaju moju milu baštinu  u golu pustinju.


text:
U pustoš je okreću. Preda mnom tuguje pustinja. Opustošena je sva ta zemlja. Nitko je ne prima k srcu.


text:
Preko svih humova pustare  provaljuju zatirači. Jer ima Gospodin mač koji bjesni  od jednoga kraja zemlje do drugog. Nijedno stvorenje ne ostaje pošteđeno.


text:
Siju pšenicu i žanju trnje,  muče se, a ne postižu ništa. Osramotiše se svojom ljetinom  zbog žestokoga Gospodnjeg gnjeva.


text:
Ovako govori Gospodin za sve zle susjedne narode, koji diraju vlasništvo što sam ga dao svojemu narodu Izrćlu: “Hajde, ja ću ih počupati iz njihove zemlje. I Judinu kuću iščupat ću iz njihove sredine.


text:
Kad ih iščupam, opet ću im se smilovati i povest ću ih natrag, svakoga na njegov posjed i u njegovu postojbinu.


text:
Ako onda nauče putove moga naroda i budu se zaklinjali mojim imenom: Tako neka je živ Gospodin!, kao što su oni učili moj narod da se kune Baalom, tada će se sazidati usred mojega naroda.


text:
Ovako mi reče Gospodin: “Idi, kupi sebi lanen pojas i stavi si ga oko bedara! Ali ga ne stavljaj u vodu!”


text:
”Uzmi pojas što si ga kupio i što ga nosiš oko svojih bedara, digni se, idi na Eufrat i sakrij ga ondje u kakvu kamenu rasjeklinu!”


text:
Poslije mnogo dana reče mi Gospodin: “Digni se, idi na Eufrat i uzmi tamo pojas za koji sam ti zapovjedio da ga ondje sakriješ!”


text:
Otišao sam na Eufrat, potražio sam i uzeo pojas s mjesta gdje sam ga bio sakrio. Ali je pojas bio istrunuo, tako da nije valjao više ni za što.


text:
Ovi opaki ljudi, koji ne će slušati moje riječi, koji u zloći svojega srca idu i trče za tuđim bogovima, da im služe i klanjaju im se, oni će biti kao taj pojas koji nije ni za što.


text:
Jer kako se pojas privije uz bedra čovjeka, tako sam htio da se Izrćlova kuća i sva Judina kuća privije uza me”, veli Gospodin, “da budu moj narod, moja dika, moja slava, moj ures. Ali oni ne poslušaše.


text:
Reci im ove riječi: Ovako veli Gospodin, Izrćlov Bog: Svaki se vrč puni vinom! Ako ti oni odvrate: Zar ne znamo to sami, da se svaki vrč puni vinom,


text:
tada im reci: Ovako veli Gospodin: Evo, ja ću ispuniti pijanstvom sve stanovnike ove zemlje, kraljeve koji sjede na Davidovu prijestolju, svećenike i proroke, i sve jeruzalemske stanovnike,


text:
i razbit ću ih, jednoga o drugoga, oce zajedno sa sinovima”, veli Gospodin. “Nikakva štednja, nikakvo sažaljenje, nikakvo milosrđe ne će me zaustaviti u njihovu uništenju.”


text:
Dajte čast Gospodinu, svome Bogu,  prije nego se spotaknu vaše noge  na gorama u tami!  Inače uzalud čekate svjetlost. On je preokrene u smrtnu noć  i u najdublju tamu.


text:
Ako ne slušate,  moram ja u tišini plakati zbog vaše oholosti. Moje će se oko posve rastopiti u suzama,  jer se zarobljeno odvodi Gospodnje stado.


text:
Zatvoreni su gradovi južne zemlje. Nema nikoga da ih otvori. Sav se Juda odvodi,  cijeli se zarobljava.”


text:
Podigni svoje oči!  Vidi kako dolaze sa sjevera!  Gdje je stado što ti je bilo povjereno,  sjajne ovce?


text:
Što ćeš reći kad ti on za gospodare postavi  one na koje si navikao kao na svoje pouzdanike?  Ne će li te spopasti bolovi  kao ženu kad rađa?


text:
I ako se pitaš:  “Zašto mi se to dogodilo?”,  zbog velike će ti se krivnje odgrnuti skut,  i pete će ti se izraniti.


text:
Može li crnac promijeniti boju na svojoj koži  ili ris svoje šare?  Kako biste i vi još činili dobro  koji ste se priviknuli na zlo!


text:
To je tvoja sudbina,  tvoj dio što sam ti ga odredio,  veli Gospodin,  jer si me zaboravio  i oslonio se na laži.


text:
Preljub, bestidan tvoj grohot,  tvoju sramotnu bludnost:  po humovima, na poljima  vidio sam tvoje gadosti. Teško tebi, Jeruzaleme, nisi čist!  Dokle će to još potrajati?


text:
Odličnici šalju svoje sluge na vodu. Dolaze na zdence,  ali ne nalaze vode. Vraćaju se s praznim posudama. Smeteni su i zbunjeni,  i pokrivaju svoju glavu.


text:
Zbog polja što je osušeno,  jer ne pada dažd u zemlji,  smeteni su seljaci  i pokrivaju svoju glavu.


text:
Divlji magarci stoje na visovima  i zijevaju za zrakom kao čagljevi. Njihove se oči gase  jer nema hrane.”


text:
”Ako naši grijesi svjedoče i protiv nas, Gospodine,  budi nam milostiv zbog svojega imena!  Jer su mnogi naši prekršaji  kojima smo griješili protiv tebe.


text:
Nado Izrćlova,  njegov spasitelju u vrijeme nevolje!  Što si kao tuđin u ovoj zemlji,  kao putnik koji se samo zaustavi da prenoći?


text:
Što si kao plašljiv čovjek,  kao junak koji ne može pomoći?  Ti si ipak u našoj sredini, Gospodine!  Mi smo nazvani po tvojemu imenu. Nemoj nas odbaciti!”


text:
Ovako govori Gospodin o ovom narodu:  “Ovamo i onamo lutati to oni vole. Nikada ne štede svoje noge. A Gospodinu se ne sviđaju. Sada se on spominje njihove krivnje  i kažnjava ih za njihove grijehe.”


text:
Ako i poste, ne ću uslišati njihove prošnje. Ako i prinose žrtve paljenice i darove, ne će mi to ugoditi. Nego ću ih istrijebiti mačem, glađu i kugom.”


text:
Tada rekoh: “Ah, svemogući Gospodine, evo, proroci im govore: Ne će vidjeti mača. Ne će vas glad pogoditi, nego ću vam dati siguran mir na ovom mjestu.”


text:
Gospodin mi odvrati: “Ti proroci prorokuju laž u moje ime. Ja ih nisam poslao, nisam ih naručio, nisam im govorio. Izmišljena viđenja, ništavno gatanje i prijevaru svojega srca oni vam predaju kao proroštvo.


text:
Zato ovako veli Gospodin o prorocima koji prorokuju u moje ime, a da ih nisam ja poslao, i koji tvrde: Mač i glad ne će doći u ovu zemlju! Od mača i gladi završit će ti proroci.


text:
A ljudi kojima oni prorokuju ležat će po jeruzalemskim ulicama, slomljeni od gladi i mača. Nitko ih ne će pokopati: njih s njihovim ženama, sinovima i kćerima. Izlit ću na njih njihovu nesreću.


text:
Ovako ćeš im reći:  Moje oči liju suze dan i noć  i ne dolaze nikad do počinka. Jer strahovit udarac pogodi djevojku, kćer,  moj narod,  posve neizlječiv udarac!


text:
Ako iziđem u polje,  ondje leže pobijeni mačem. Ako uđem u grad,  ondje bjesne muke od gladi. Jest, i svećenik i prorok lutaju  naokolo po zemlji. Ne znaju ni kamo ni kuda.”


text:
”Jesi li posve odbacio Judu?  Je li ti omrznuo Sion?  Što nas udaraš,  umjesto da nam pomogneš?  Nadamo se spasenju, a ne dolazi ništa dobro;  nadamo se vremenu ozdravljenja,  a nema ništa osim straha! "


text:
Ali nas ne odbijaj zbog svojega imena!  Ne daj da se obeščasti prijestolje tvoje slave!  Spomeni se svojega Saveza s nama i ne prekidaj ga!


text:
Ima li među tlapnjama (idolima) neznabožaca  tko da daje dažd?  Ili daje li nebo od sebe da pada dažd?  Nisi li ti to, Gospodine, Bože naš?  Zato čekamo tebe!  Jer ti činiš sve to.”


text:
A Gospodin mi reče: “Kad bi i Mojsije i Samuel stupili preda me, ne bih ipak htio više išta znati o tom narodu. Skidaj mi ih s očiju, neka idu!


text:
Ako te upitaju: Kamo ćemo ići, tada im reci: Ovako veli Gospodin: Tko je za smrt, u smrt; tko je za mač, pod mač; tko je za glad, na glad; tko je za ropstvo, u ropstvo."


text:
Pustit ću na njih četiri zla”, govori Gospodin: “mač da ih ubija, pse da ih razvlače, nebeske ptice i poljske životinje da ih jedu i potamane.


text:
Učinit ću ih da budu na užas svim zemaljskim kraljevstvima zbog Manašea, Ezekijina sina, Judina kralja, za ono što je počinio u Jeruzalemu.”


text:
”Tko će imati smilovanja s tobom, Jeruzaleme,  tko će te požaliti?  Tko će svratiti k tebi da zapita kako ti je?


text:
Ti si me odbacio”, govori Gospodin,  “okrenuo si mi leđa. Zato pružam svoju ruku protiv tebe  i uništavam te. Umoran sam od praštanja.


text:
Vijao sam ih vijačom  na zemaljskim vratima. Učinio sam svoj narod bez djece i vodio ga u propast. Ali se ne vratiše sa svojih putova.


text:
Mnogobrojnije su mi postale njihove udovice  negoli pijesak na moru. Na majke mladih ljudi pustio sam  da im u po bijela dana dođe zatirač. Pustio sam da ih iznenada spopadne  tjeskoba i strahota.


text:
Iznemogla je koja je rodila sedmero. Ispustila je svoju dušu. Još za dana sunce joj je zašlo. Bila je postiđena i posramljena. Što još preostane od njih, predajem maču  pred njihovim neprijateljima”,  govori Gospodin.


text:
Teško meni, majko moja, što si me rodila, čovjeka borbe i svađe za sve! Nisam davao u zajam, niti su mi davali u zajam. Opet me sve proklinje.


text:
Gospodin je obećao: “Doista, učinit ću te jakim da uspiješ! Doista, u dan nesreće, u vrijeme potrebe, uredit ću da ti neprijatelj dođe s molbom.


text:
Posjed i tvoje blago predajem da se razgrabi bez cijene zbog tvojih grijeha na cijelom tvom području.


text:
Učinit ću te da služiš svojim neprijateljima u zemlji koju ne poznaješ. Jer se raspalio oganj od mojega gnjeva i bukti protiv vas.”


text:
Ti to znaš Gospodine!  Spomeni me se i zauzmi se za me!  Osveti me na mojim progoniteljima!  Ne daj da budem zgrabljen preko tvoje strpljivosti!  Sjeti se da podnosim porugu zbog tebe!


text:
Kad si izdavao svoje zapovijedi, bile su mi kao jelo. Riječ mi je tvoja bila radost  i veselje mome srcu. Jer sam ja prozvan po tvome imenu,  Gospodine, Bože nad vojskama!


text:
Ne sjedim u veselom krugu  i ne veselim se. Prihvaćen tvojom rukom sjedim sâm,  jer me ti napunjaš srdžbom.


text:
Zašto da vječno traje moja bol,  i zašto je ljuta moja rana  pa ne će iscijeliti?  Ti si mi postao kao varav potok,  kao voda na koju se ne možeš osloniti.


text:
Nato Gospodin odvrati ovako:  “Ako budeš drugoga mišljenja,  smiješ mi ponovno služiti. Ako iznosiš samo pravo, a ništa krivo,  smiješ opet govoriti po mome nalogu. Oni se moraju obratiti tebi,  a ti im se ne smiješ prignuti.


text:
činim te za taj narod  mjedenim, neosvojivim zidom. Udarat će na te,  ali te ne će nadvladati,  jer sam ja s tobom  da ti pomažem i da te spasim”,  govori Gospodin.


text:
Jer ovako govori Gospodin za sinove i kćeri koji se rode na ovom mjestu, za majke koje ih rode, i za njihove očeve koji ih imaju u ovoj zemlji:


text:
Veoma će mučnom smrću pomrijeti, neoplakani i nepokopani. Ležat će kao gnoj na polju. Od mača i od gladi će izginuti. Mrtva će njihova tijela biti hrana nebeskim pticama i poljskim životinjama.”


text:
Dalje zapovjedi Gospodin: “Ne ulazi u kuću u kojoj je žalost, ne idi na tugovanje za mrtvacem i ne iskazuj nikome svoje sažaljevanje, jer uskraćujem tomu narodu svoje prijateljstvo”, govori Gospodin, “milost i milosrđe.


text:
Veliko i malo pomrijet će u ovoj zemlji, a da se ne pokopaju ili oplaču. Ne će se nitko rezati ni šišati za njima.


text:
Ne će se lomiti kruh žalosti da se tko utješi za mrtvim. Ne će se nikome pružiti čaša utjehe za njegovim ocem ili za majkom.


text:
Jer ovako veli Gospodin nad vojskama, Izrćlov Bog: Doista, učinit ću da na ovom mjestu, pred vašim očima, u vaše dane umukne glas radosti i glas veselja, zaručnikov poklik i zaručničin pjev.


text:
Kada tome narodu objaviš sve te riječi, a oni te zapitaju: Zašto nam prijeti Gospodin svim tim velikim zlom, i u čemu je naša krivnja i naš grijeh što počinismo protiv Gospodina, svoga Boga”,


text:
tada im odgovori: Zato što su vaši oci ostavili mene, govori Gospodin, i trčali su za drugim bogovima, služili im i klanjali im se, a mene su ostavili i mojega se zakona nisu držali.


text:
Vi ste još gore činili nego vaši oci. Svaki od vas slijedi samo svoje prkosno i zlo srce ne slušajući me.


text:
Zato ću vas izbaciti iz ove zemlje u zemlju koju niste poznavali ni vi ni vaši oci. Tamo možete služiti tuđim bogovima dan i noć. A ja više nemam milosrđa s vama.


text:
”Zato, evo, doći će dani”, govori Gospodin, “kad se ne će više govoriti: Tako neka je živ Gospodin koji je izveo Izrćlove sinove iz Egipta,


text:
nego: Tako neka je živ Gospodin koji je vodio kući Izrćlove sinove iz sjeverne zemlje i iz svih zemalja kamo ih je bio razagnao! Ja ću ih dovesti natrag u njihovu zemlju, koju sam dao njihovim ocima.”


text:
”Gle, ja šaljem mnoge ribare”, govori Gospodin, “da ih love. Potom šaljem mnoge lovce da ih love na svakoj gori i na svakoj visini i u kamenim rasjeklinama.


text:
Jer moje oči prate njihove putove. Oni mi nisu sakriveni. Njihova krivnja nije zaklonjena od mojih očiju.


text:
Tako plaćam najprije dvostruko za njihovu krivnju i za grijeh, jer su oskvrnuli moju zemlju svojim neživim, gadnim idolskim grdobama koje napunjaju moju baštinu.”


text:
”Gospodine, snago moja, grade moj,  utočište moje u dan nevolje!  Narodi dolaze k tebi  s krajeva zemlje i govore:  Naši su oci imali samo lažne idole,  ništavne, nekorisne bogove.


text:
”I evo, ja ću ih ovaj put dovesti do spoznaje. Učinit ću da osjete moju jaku ruku. Tada će uvidjeti da je moje ime: Gospodin.”


text:
”Zapisan je Judin grijeh željeznom pisaljkom, urezan dijamantnim vrhom na ploči njihova srca, na rogovima njihovih žrtvenika,


text:
da njihovi sinovi misle na njihove žrtvenike i idolske kolce, na zelenom drveću, na visokim humovima.


text:
Na gorama u polju. Tvoje imanje, sve tvoje blago, predajem da se razgrabi, tvoje uzvisine za grijeh u svim tvojim krajevima.


text:
Baštinu koju sam ti dao moraš ostaviti. Učinit ću da služiš svojim neprijateljima u zemlji koju ne poznaješ. Jer ste raspalili oganj u mojoj nutrini, što gori vječno.”


text:
Ovako veli Gospodin:  “Proklet čovjek koji se uzda u čovjeka;  na čovjeka se oslanja  čije se srce odvraća od Boga! "


text:
On je kao grm u pustari. On ne doživi da mu je dobro. On stoji u suhoj pustinji,  u slanoj zemlji, u kojoj se ne stanuje.


text:
On je kao drvo posađeno kraj vode,  koje k potoku pruža svoje korijenje. Ono se ne treba ništa bojati kada dođe žega. Njegovo lišće ostaje zeleno;  u sušnoj godini nema nikakve potrebe. Ne prestaje donositi plod.  "


text:
Ja, Gospodin, istražujem srce,  ispitujem bubrege,  da naplatim svakome prema njegovim putovima,  kako zaslužuju njegova djela.”


text:
Ptica koja leži na jajima što ih nije snjela,  jest onaj koji je stekao bogatstvo, ali nepravdom. U polovini svojega života mora ga ostaviti. Na svojem završetku on je kao luđak.


text:
Nado Izrćlova: Gospodine!  Svi koji te ostave, posramit će se:  koji odstupe od tebe,  zapisat će se u prah. Jer ostaviše izvor žive vode, Gospodina.


text:
Ja te nisam tjerao na sud nesreće;  nisam čeznuo za danom nesreće. Ti znaš što mi je došlo preko usana;  pred tobom je to otvoreno! "


text:
Progonitelji moji neka propadnu,  a ne ja!  Neka se oni uplaše, a ne ja!  Pusti na njih dan nesreće!  Razbij ih dvostrukim udarom!


text:
Ovako mi reče Gospodin: “Idi, postavi se na vrata zemljaka, na koja Judini kraljevi izlaze i ulaze, i na sva ostala jeruzalemska vrata!


text:
Reci im: čujte Gospodnju riječ, Judini kraljevi, svi Judejci, svi jeruzalemski stanovnici, koji idete kroz ova vrata!


text:
Ovako veli Gospodin: čuvajte se zbog svojega života, da ne nosite bremena u subotu i ne unosite ih na jeruzalemska vrata!


text:
I ne nosite u subotu bremena iz svojih kuća! Ne radite nikakva posla, nego svetkujte subotu, kao što sam zapovjedio vašim ocima!


text:
Ali oni nisu slušali i nisu mi prignuli svojega uha. Ostali su tvrdoglavi, nisu poslušali i nisu primili nauk.


text:
Ako me sad vi poslušate, govori Gospodin, i ne budete više nosili u subotu bremena na vrata ovoga grada, nego zadržite svetom subotu i ne radite u subotu nikakva posla,


text:
tada će ulaziti na vrata ovoga grada kraljevi i knezovi, koji sjede na Davidovu prijestolju, na kolima i konjima, oni, njihovi knezovi. Judini ljudi i jeruzalemski stanovnici, i ovaj će grad ostati napučen dovijeka.


text:
Tada će iz Judinih gradova, iz jeruzalemske okoline, iz Benjaminova područja, iz nizine, iz gora i iz južne zemlje dolaziti ljudi koji prinose žrtve paljenice, žrtve klanice, darove i kâd, koji nose zahvalne žrtve u Gospodnju kuću.


text:
Ako li ne poslušate moje zapovijedi, da držite svetom subotu, da ne nosite bremena i s njima u subotu ne dolazite na vrata Jeruzalema, onda ću raspaliti oganj na njegovim vratima, koji će sažeći jeruzalemske palače i ne će se više ugasiti!”


text:
Pokvarila se posuda koju je upravo pravio, kako se to događa pod lončarevom rukom, pa je načinio drugu posudu, koja je lončaru bila po volji.


text:
”Ne mogu li ja tako kao lončar postupati s vama, kućo Izrćlova?”, govori Gospodin. “Jest, kao što je glina u lončarevoj ruci, tako ste vi u mojoj ruci, kućo Izrćlova!


text:
Obrati li se taj narod od svoje zloće, zbog koje sam mu zaprijetio, meni će biti žao za nesreću koju sam mu mislio nanijeti.


text:
Učini li što je zlo u mojim očima ne slušajući mojega glasa, meni će biti žao za dobro koje sam mu mislio iskazati.


text:
Zato sad objavi Judinim ljudima i jeruzalemskim stanovnicima. Ovako veli Gospodin: Evo, spremam protiv vas nesreću. Smislio sam protiv vas nesreću i skovao protiv vas naum! Vratite se svaki sa svojega zla puta! Popravite svoje putove i djela!


text:
A oni će odvratiti: Uzalud je!  Mi idemo za svojim vlastitim naumima. Svaki hoće raditi po tvrdokornosti  svojega zlog srca.”


text:
Zato ovako govori Gospodin:  “Pitajte po narodima!  Je li tko čuo takvo što?  Veliku je sramotu učinila  Izrćlova djevojka.


text:
Odstupi li ikada od kamenoga grebena  libanonski snijeg?  Presuše li studene,  bučne vode po gorama?


text:
A mene je moj narod zaboravio. Ništavilu prinose tamjan. Posrću na svojim mitovima,  na prastarim stazama,  tako da hode vrletnim,  neporavnatim putovima.


text:
Učinit ću njihovu zemlju pustinjom,  na vječnu porugu. Tko god prođe preko nje,  zgražat će se i mahat će glavom.


text:
Kao istočni vjetar tjerat ću ih  pred neprijateljem. Leđa, a ne lice pokazat ću im  u dan njihove nevolje.”


text:
Oni kažu: “Hajdemo skovati planove protiv Jeremije! Jer još nije nestalo uputa od svećenika, ni savjeta mudraca, ni riječi proroka. Hajdemo ga pogoditi jezikom! Ne pazimo na sve njegove riječi!”


text:
Hoće li se zlo vratiti za dobro,  kad mi kopaju jamu?  Spomeni se kako sam stajao pred tobom  govoreći za njihovo dobro,  da odvratim tvoj gnjev od njih!


text:
Zato predaj njihovu djecu gladi!  Izruči ih sili mača!  Njihove žene neka budu bez djece i udovice,  njihove muževe neka podavi kuga,  njihove mladiće neka poubija mač u boju!


text:
Neka se čuje vika iz njihovih kuća,  kad dovedeš na njih krvničke čete iznenada!  Jer kopaju jamu da me uhvate. Zamke namještaju mojim nogama.


text:
A ti, Gospodine, znaš  sav njihov naum protiv mene, da me ubiju. Ne opraštaj njihove krivnje!  Ne briši ispred sebe njihova grijeha!  Obori ih!  Obračunaj s njima u vrijeme svojega gnjeva!


text:
Ovako reče Gospodin: “Idi, kupi sebi zemljani krčag! Uzmi sa sobom nekoliko narodnih i svećeničkih starješina.


text:
Odi van, u dolinu Ben Hinom, što je pred vratima crepova i proglasi ondje riječi što ću ti ih kazati!


text:
Reci: čujte Gospodnju riječ, Judini kraljevi, jeruzalemski stanovnici! Ovako veli Gospodin nad vojskama, Izrćlov Bog: Evo, donosim nesreću na ovo mjesto, da zazuje uši svakome koji o njoj čuje,


text:
jer su me ostavili, oskvrnuli ovo mjesto, žrtvovali na njemu tuđim bogovima, za koje nisu znali ni oni ni njihovi oci, ni Judini kraljevi, i jer su napunili ovo mjesto nedužnom krvi,


text:
podigli su Baalove uzvisine, da sažižu svoju djecu kao žrtve Baalu, što nikada nisam zapovjedio, nikada nisam naložio, što mi nikada nije palo na um.


text:
Zato evo, doći će dani, veli Gospodin, kada se ovo mjesto ne će više zvati Tofet ni dolina Ben Hinom, nego dolina davljenja.


text:
Tada ću na ovom mjestu uništiti Judinu i jeruzalemsku mudrost, učinit ću da padnu od mača pred svojim neprijateljima, od ruke onih koji im rade o glavi. Mrtva ću njihova tjelesa dati za hranu nebeskim pticama i poljskim životinjama.


text:
Učinit ću taj grad užasom i ruglom. Svaki koji prođe zgražat će se i rugati zbog svih njegovih udaraca.


text:
Hranit ću ga mesom njegovih sinova i kćeri. Jedan će jesti meso drugoga u nevolji i tjeskobi u koju će ih dovesti njihovi neprijatelji, koji im rade o glavi.


text:
i reci im: Ovako veli Gospodin nad vojskama: Eto, tako ću razmrskati taj narod i taj grad, kao što se razmrska lončarska posuda, da se više ne može popraviti. Tofet će biti upotrijebljen za groblje, jer više ne će biti mjesta za ukop.


text:
Tako ću postupati s tim mjestom, veli Gospodin, i s njegovim stanovnicima: učinit ću taj grad jednim Tofetom.


text:
Jeruzalemske kuće i kuće Judinih kraljeva bit će nečiste kao mjesto Tofet, sve kuće na čijim su krovovima kadili cijeloj nebeskoj vojsci i lijevali naljeve tuđim bogovima.”


text:
Kad se Jeremija vratio iz Tofeta, kamo ga je bio poslao Gospodin da prorokuje, stupi u trijem Gospodnje kuće i reče svemu narodu:


text:
”Ovako veli Gospodin nad vojskama, Izrćlov Bog: Evo, ja ću pustiti na taj grad i na sve njegove gradove svu nesreću, kojom sam mu zaprijetio, jer su tvrdoglavi i ne slušaju moje riječi.”


text:
Kada je svećenik Pašhur, Imerov sin (on je bio nadzornik u Gospodnjoj kući), čuo proroka Jeremiju gdje navješćuje te riječi,


text:
on izbičeva proroka Jeremiju i dade ga staviti u klade koje su se nalazile na gornjim vratima, to jest na Benjaminovim vratima Gospodnje kuće.


text:
Kad Pašhur drugo jutro izvadi Jeremiju iz klada, reče mu Jeremija: “Gospodin te ne zove više Pašhur, nego Magor (groza uokolo).


text:
Jer ovako veli Gospodin: Evo, činim te grozom za tebe i za sve tvoje prijatelje! Oni će pasti od mača svojih neprijatelja, i ti ćeš to vidjeti vlastitim očima. Cijelog ću Judu dati u ruke babilonskom kralju. On će ih zarobljene odvesti u Babilon i pobit će ih mačem.


text:
Predat ću sve bogatstvo toga grada, sve njegovo dobro i dragocjenosti. Sve blago kraljeva Judinih dat ću u ruke neprijateljima. Oni će ga razgrabiti, uzeti i odnijeti u Babilon.


text:
I ti, Pašhure, i svi tvoji ukućani, vi ćete otići u ropstvo. U Babilon ćeš doći, tamo ćeš umrijeti i tamo biti pokopan, ti i svi tvoji prijatelji kojima si prorokovao laži.”


text:
Ti si me obmanuo, Gospodine,  i ja sam se dao obmanuti. Ti si me uhvatio i prisilio. Na podsmijeh sam dan na dan. Sav mi se svijet ruga.


text:
Ah, kad govorim, moram zavikati:  “Nepravda, sila!”, moram vikati!  Jer Gospodnja riječ donosi mi  svaki dan porugu i podsmijeh.


text:
Kažem li: “Ne ću više misliti na njega,  ne ću više nikada govoriti u njegovo ime!”,  tada gori i bukti u meni kao oganj,  zatvoren u mojim kostima!  Mučim se kako bih podnio. Ne mogu više!


text:
Ah, čujem tolike gdje šapuću ?  groza uokolo:  “Prijavite ga! Mi ga izdajemo!”  Svi moji prijatelji vrebaju da posrnem:  “On se možda da obmanuti!  Tada ga imamo u ruci  i osvetit ćemo mu se.”


text:
Ali je sa mnom Gospodin kao jak junak. Zato neka navaljuju moji progonitelji,  ne mogu mi ništa. Posramit će se ? jer ne će postići ništa ?  sramota im je vječna, nezaboravna.


text:
Gospodine nad vojskama, koji kušaš pravednika,  koji istražuješ bubrege i srca!  Daj da vidim tvoju osvetu na njima  jer sam svoju stvar povjerio tebi!


text:
Proklet čovjek koji donese radosnu vijest mojemu ocu:  “Rodi ti se dijete, dječak!”  On ga je vrlo obradovao.


text:
Tako neka se dogodi tome čovjeku kao gradovima  što ih je razorio Gospodin, bez milosrđa!  Neka sluša jauk ujutro,  ratnu vrisku o podne,


text:
jer me ne usmrti u majčinu krilu  da bi mi moja mati bila grob,  i njezino tijelo da bi ostalo dovijeka trudno!


text:
Zašto sam morao izići iz majčina krila,  da doživim muku i žalost,  da potratim svoje dane u sramoti?


text:
Sljedeće proroštvo jest ono što je došlo Jeremiji od Gospodina kad je kralj Sidkija poslao k njemu Pašhura, Malkijina sina, i svećenika Sefaniju, Maasejina sina, s nalogom:


text:
”Upitaj ipak za nas Gospodina! Nabukodonozor, babilonski kralj, vojuje protiv nas. Možda učini Gospodin na nama jedno od svojih čudesa, tako da onaj ode od nas.”


text:
Ovako veli Gospodin, Izrćlov Bog: Evo, ja okrećem natrag oružje u vašoj ruci, kojim se pred zidom borite protiv babilonskog kralja i protiv Kaldejaca koji vas opsjedaju. Skupljam ih usred toga grada.


text:
Tada, veli Gospodin, dajem Sidkiju, Judina kralja, njegove činovnike i što je od naroda u tom gradu ostalo pošteđeno od pomora, mača i gladi, u ruke babilonskom kralju Nabukodonozoru, u ruke njihovim neprijateljima, u ruke onima koji im rade o glavi. On će ih oštricom mača poubijati bez smilovanja, bez milosrđa, bez milosti.”


text:
Tko ostane u tom gradu, gine od mača, gladi ili kuge! Tko iziđe i preda se Kaldejcima, koji vas opsjedaju, ostaje na životu i ima svoj život kao plijen!


text:
Jer upravljam svoje lice protiv toga grada na nesreću, a ne na spasenje ? govori Gospodin. U ruke babilonskom kralju bit će predan; on će ga spaliti.” "


text:
vi od Davidove kuće! Ovako veli Gospodin:  “Svako jutro održite pravedan sud!  Izbavljajte potlačenoga iz ruku tlačitelja!  Inače plane moj gnjev kao oganj  i gori da se ne ugasi zbog zloće vaših djela.


text:
Evo, ja ću poći protiv tebe, stanovnice doline,  stijene u ravnici,  govori Gospodin. Vi kažete: Tko dolazi k nama?  Tko prodire u naše stanove?


text:
Ja vas isplaćujem kako zaslužuju vaša djela,  veli Gospodin. Stavljam oganj na njezinu šumu;  on sve proždire što je oko nje.” "


text:
Kaži: čuj Gospodnju riječ, Judin kralju, koji sjediš na Davidovu prijestolju, ti, tvoji činovnici i tvoj narod što ulazi na ova vrata!


text:
Ovako veli Gospodin: činite pravo i pravednost! Izbavljajte potlačenoga iz ruku tlačitelja! Stranca, sirotu i udovicu ne zapostavljajte! Ne činite nasilja! Ne prolijevajte nedužne krvi na ovom mjestu!


text:
Ako poslušate ovu zapovijed, ulazit će na vrata ove kuće kraljevi, koji sjede na Davidovu prijestolju, na kolima i na konjima, on, njegovi činovnici i njegov narod.


text:
Ako li ne poslušate ove zapovijedi, zakleo sam se sam sobom, veli Gospodin: Ruševina će biti ova palača.”


text:
Jest, ovako veli Gospodin o palači Judina kralja:  “Bila si mi kao Gilead,  kao vrhunac Libanona!  Ali doista, učinit ću te pustinjom,  gradom u kojemu se ne stanuje.


text:
Spremam zatirače protiv tebe:  muževe i oružje. Posjeći će tvoje krasne cedrove  i pobacati ih u oganj.


text:
Kad onda mnogi ljudi budu prolazili  pokraj toga grada i pitali jedan drugoga:  Zašto je Gospodin ovo učinio od toga velikoga grada,


text:
odvratit će se:  Postao je nevjeran Savezu s Gospodinom,  svojim Bogom,  klanjao se drugim bogovima i služio im je.”


text:
Ne plačite za mrtvacem!  Ne žalite ga!  Plačite za onim koji odlazi  da se više nikada ne vrati kući,  da više nikada ne vidi svoje domovine!


text:
Jer ovako govori Gospodin o Šalumu, sinu Jošije, Judina kralja, koji je umjesto svojega oca Jošije bio postao kralj: “Koji ode iz ovoga mjesta, ne vraća se više,


text:
Teško onomu koji gradi svoju palaču nepravedno  i svoja spremišta protiv pravde,  koji pušta svojega bližnjega da radi ni za što  i usteže mu plaću!


text:
Koji kaže: “Gradim sebi prostranu kuću  i prostrana spremišta. Razvaljuje sebi prozore. Oblaže cedrom i maže crvenilom.


text:
Jesi li postao kralj  da sjaš zgradama od cedra?  Zar nije i tvoj otac jeo i pio  pa ipak je činio pravo i pravednost?  I bilo mu je dobro.


text:
Pribavljao je pravicu potlačenomu i siromahu. Bilo je tada dobro. Ne znači li to mene priznati?”,  govori Gospodin.


text:
”Ali tvoje oko i srce ne idu za tim,  nego samo za dobitkom  i da prolijevaš nedužnu krv  i da tlačiš i ugnjetavaš.”


text:
Zato veli Gospodin o Jojakimu, sinu Jošije, Judinu kralju:  “Ne pjeva mu se mrtvačka tužaljka:  Ah, brate moj! Ah, sestro moja!  Ne pjeva mu se mrtvačka tužaljka:  Ah, gospodaru! Ah, svijetli!


text:
Popni se na Libanon! Tuguj glasno!  Jauči glasno u Bašanu!  Od Abarima neka prodre ovamo tvoj jauk!  Jer su satrveni svi tvoji prijatelji!


text:
Nagovarao sam te kad ti je još bilo dobro. Ti si govorila: “Ne ću slušati!”  To je bilo tvoje ponašanje od mladosti:  Nikada nisi htjela slušati moj glas.


text:
Odnosi vihor sve tvoje pastire. Prijatelji ti idu u progonstvo. Jest, sada si u sramoti i stidu  zbog sve svoje zloće.


text:
Ti, koja sada stoluješ na Libanonu,  koja viješ gnijezdo na cedrovima,  kako ćeš jecati kad ti dođu muke  i boli kao rodilji!


text:
”Tako da sam živ”, veli Gospodin, “kad bi Konija, Jojakimov sin, Judin kralj, bio i pečatni prsten na mojoj desnoj ruci, otrgnuo bih ga otamo.


text:
Dajem te u ruke onima koji ti rade o glavi, u ruke onima od kojih se groziš, u ruke Nabukodonozoru, babilonskom kralju, i u ruke Kaldejcima.


text:
Istjerat ću tebe i tvoju majku, koja te je rodila, u tuđu zemlju, gdje se niste rodili. Tamo ćete pomrijeti.


text:
Je li taj čovjek Konija kao posuda što se zametne  i baci kao naprava koju nitko ne će?  Zašto je bio istjeran, on sa svojim rodom,  i bačen u zemlju koju nisu poznavali?


text:
Ovako veli Gospodin:  “Zapišite toga čovjeka kao bez djece  kao čovjeka kojemu za njegova života  ništa ne polazi za rukom!  Jer nijednome od njegova roda ne uspijeva  da sjedne na Davidovo prijestolje  i da vlada u Judi.”


text:
Zato ovako veli Gospodin, Izrćlov Bog, protiv pastira koji čuvaju moj narod: “Vi ste moje ovce rastjerali i raspršili, i niste se brinuli za njih. Sad ja pohađam vas za vaša zla djela”, govori Gospodin.


text:
”Skupljam ostatak svojih ovaca iz svih zemalja, kamo sam ih razagnao, i vodim ih opet na njihov pašnjak, da rastu i množe se.


text:
Postavit ću im pastire koji će ih čuvati. One se više ne će bojati, ne će se plašiti i ginuti”, govori Gospodin.


text:
”Doista, dolazi vrijeme”, govori Gospodin, “kad ću podići Davidu pravi izdanak. Bit će kralj i vladat će pun mudrosti. Pravo i pravednost činit će u zemlji.


text:
Spasenje nalazi Juda u njegove dane, i Izrćl stanuje u sreći. Ime kojim ga zovu bit će: Gospodin je naša pravednost.


text:
Zato će, evo, doći dani”, veli Gospodin, “kad se više ne će govoriti: Tako neka je živ Gospodin, koji je izveo Izrćlove sinove iz Egipta,


text:
nego: Tako neka je živ Gospodin, koji je pripadnike Izrćlove kuće iz sjeverne zemlje i iz svih zemalja kamo ih je bio razagnao doveo i kući vratio, da opet prebivaju u svojoj zemlji.”


text:
O prorocima:  Srce mi puca u tijelu. Dršću svi moji udovi. Kao pijan sam,  kao čovjek kojega je osvojilo vino,  zbog Gospodina,  zbog njegovih svetih riječi.


text:
Jer je zemlja puna preljubnika. ?  Pod prokletstvom tuguje zemlja,  osušila se tratina na pašnjaku. ?  Težnja je njihova zločin,  i nepravda je njihova snaga.


text:
”Zato neka im je njihov put  kao klizavo tlo. U tami neka se sruše i padnu na nj!  Jer nosim na njih nesreću  u godini njihova pohođenja”,  govori Gospodin.


text:
”Sablazan sam morao vidjeti  kod samarijskih proroka. Prorokovali su Baalom  i zavodili Izrćla, moj narod.


text:
Ali vidim strahotu  kod jeruzalemskih proroka:  čine preljub, govore laži  i utvrđuju zločince,  da se nijedan ne obrati od svoje zloće. Svi su mi kao Sodoma,  njegovi su stanovnici kao Gomora.”


text:
Zato ovako veli Gospodin nad vojskama  protiv proroka:  “Evo, ja ću ih hraniti pelinom  i napajat ću ih otrovnom vodom. Jer je od jeruzalemskih proroka  izišla opakost po svoj zemlji.”


text:
Ovako veli Gospodin nad vojskama: “Ne slušajte riječi proroka koji vam prorokuju! Oni vas samo zaluđuju, objavljuju samo viđenja koja su sami izmislili, bez Gospodnjega naloga.


text:
Onima koji preziru Gospodnju riječ obećavaju jednako: Imat ćete sreću! Svima koji idu u prkosu svojega srca govore: Nesreća ne dolazi na vas.


text:
Jest, tko je stajao u Gospodnjem vijeću  da ga je vidio, da je čuo njegovu riječ?  Tko je njegovu riječ dosluhnuo i čuo?


text:
Ne odvraća se Gospodnji gnjev  dok to nije izvršio,  dok nije ispunio što je u srcu naumio. Na završetku dana spoznat ćete to jasno.


text:
Kad bi bili stajali u mom vijeću,  kazivali bi mojemu narodu moje riječi,  odvraćali bi ga od njegova zla puta  i od njegovih bezbožnih djela.


text:
Može li se tko sakriti tako tajno da ga ja ne bih vidio?”, govori Gospodin. “Ne ispunjavam li ja nebo i zemlju?”, govori Gospodin.


text:
misle li oni da će učiniti te moj narod zaboravi moje ime uz njihove sne, što ih pripovijedaju jedan drugome, kao što zaboraviše njihovi oci moje ime uz Baala?


text:
Prorok koji sanja san, pripovijeda san. A tko ima moju riječ, navješćuje uistinu moju riječ. Što ima zajedničko slama sa zrnom?”, govori Gospodin.


text:
ja ću na te proroke koji sanjaju laži”, govori Gospodin, “i to navješćuju, i moj narod zavode lažima i svojom hitrinom. Ja ih nisam poslao, niti sam im zapovjedio. Oni ne mogu upravo ništa koristiti tome narodu”, govori Gospodin.


text:
”Ako te zapita ovaj narod ? prorok ili svećenik ? što je Gospodnje breme, tada im odgovori: Vi ste breme, ali vas odbacujem!”, govori Gospodin.


text:
”Proroka, svećenika i onoga od naroda koji kaže: Gospodnje breme, ja ću kazniti zajedno s njegovom kućom.


text:
Ovako ćete jedan drugome i međusobno govoriti: Što je odgovorio Gospodin? Ili: Što je Gospodin rekao?


text:
Izraz Gospodnje breme ne upotrebljavajte više, jer je svakomu breme njegova vlastita riječ. Vi izvrćete riječi živoga Boga, Gospodina nad vojskama, našega Boga.


text:
Ako li govorite o Gospodnjem bremenu, onda veli Gospodin: Budući da upotrebljavate izraz Gospodnje breme premda sam vam zapovjedio: Ne govorite Gospodnje breme,


text:
Gospodin mi dade da gledam ovo: dvije košarice smokava stajale su pred Gospodnjim hramom kad je Nabukodonozor, babilonski kralj, bio iz Jeruzalema odveo i u Babilon doveo Jekoniju, Jojakimova sina, Judina kralja, i Judine knezove zajedno s kovačima i bravarima.


text:
U jednoj su košarici bile smokve vrlo dobre, nalik na rane smokve; u drugoj su košarici bile vrlo loše smokve, koje se nisu mogle jesti; toliko su bile loše."


text:
Gospodin me zapita: “Jeremija, što vidiš?” Ja odvratih: “Smokve! Dobre su smokve vrlo dobre; loše su vrlo loše, toliko loše da se ne mogu jesti.”"


text:
”Ovako veli Gospodin, Izrćlov Bog: Kao te dobre smokve tako ću milostivo pogledati zarobljenike iz Jude, što sam ih odaslao iz ovoga mjesta u zemlju Kaldejaca.


text:
Svoje oko puno milosti obratit ću na njih i opet ih dovesti u ovu zemlju, sazidati ih i više ih ne razarati, zasaditi ih i više ih ne iščupati.


text:
I dat ću im razbor da me spoznaju, da sam ja Gospodin. Oni će biti moj narod i ja ću biti njihov Bog, ako se obrate k meni svim srcem.


text:
Ali kao te loše smokve, koje su toliko loše da se na mogu jesti”, tako veli Gospodin, “tako ću učiniti Judina kralja Sidkiju zajedno s njegovim knezovima i ostacima iz Jeruzalema, što su ostali u ovoj zemlji ili su se nastanili u Egiptu.


text:
Učinit ću ih strašilom nesreće za sva zemaljska kraljevstva, porugom, sramotom, podsmijehom i prokletstvom po svim mjestima kamo ću ih razagnati.


text:
Poslat ću na njih mač, glad i kugu, dok ne budu sasvim istrijebljeni iz zemlje koju sam dao njima i njihovim ocima.”


text:
Ovo je riječ što dođe Jeremiji za sav Judin narod u četvrtoj godini Jojakima, Jošijina sina, Judina kralja ? bila je to prva godina vladanja babilonskog kralja Nabukodonozora.


text:
Od trinćste godine Jošije, Amonova sina, Judina kralja, do današnjega dana, dakle već dvadeset i tri godine, dolazila mi je Gospodnja riječ i govorio sam vam neumorno, ali vi niste slušali.


text:
I Gospodin vam je neumorno slao sve svoje sluge, proroke. Ali vi niste slušali, niste prignuli uho da ih čujete kad su govorili:


text:
”Vratite se svaki sa svojega zla puta i od svojih nevaljalih djela, pa ćete ostati i stanovati u zemlji koju je Gospodin dao vama i vašim ocima za vječna vremena!


text:
Ne trčite za drugim bogovima, da im služite i da im se klanjate! Ne dražite me na srdžbu lošim djelima svojih ruku, da vas ne udarim nesrećom!


text:
Ali me vi niste poslušali”, govori Gospodin, “i dražili ste me na srdžbu lošim djelom svojih ruku, na svoju propast.”


text:
ja ću poslati po sve sjeverne narode”, govori Gospodin, “i po Nabukodonozora, babilonskoga kralja, svojega slugu. Pustit ću ih da navale na tu zemlju i na njezine stanovnike, i na sve te okolne narode. Zatrt ću ih i učinit ću ih užasom, podsmijehom i vječnom pustoši.


text:
Učinit ću da prestane među njima glas radosti i glas veselja, zaručnikov i zaručničin poklik, lupa mlina i svjetlost svjetiljke.


text:
I sva će ta zemlja postati pustinja i pustoš; i ti će narodi služiti babilonskom kralju sedamdeset godina."


text:
A kad istekne sedamdeset godina, tad ću na babilonskom kralju i onom narodu”, govori Gospodin, “i na zemlji Kaldejaca kazniti njihovu krivnju i učinit ću je pustinjom zauvijek.


text:
Pustit ću da se na toj zemlji ispune sve moje riječi, što sam ih rekao o njoj, sve što je napisano u ovoj knjizi, što je prorokovao Jeremija za sve narode.


text:
Jer će i oni služiti moćnim narodima i silnim kraljevima. Po njihovim činima i po djelima njihovih ruku platit ću njima.”


text:
Ovako mi veli Gospodin, Izrćlov Bog: “Uzmi iz moje ruke ovu čašu gnjevnoga vina i daj da se napiju iz nje svi narodi kojima te pošaljem.


text:
Jeruzalem i Judini gradovi, njihovi kraljevi i knezovi da budu pustinja, užas, podsmijeh i prokletstvo, kao što je danas;"


text:
sva mješavina narodâ, svi kraljevi zemlje Usa, svi kraljevi filistejske zemlje: od Aškelona, Gaze, Ekrona i ostatak od Ašdoda;"


text:
svi sjeverni kraljevi, blizu i daleko, kako jedan tako drugi, sva kraljevstva svijeta koliko ih ima na zemlji. A kralj od Šešaka mora piti poslije njih.


text:
”Reci im: Ovako veli Gospodin nad vojskama, Izrćlov Bog. Pijte, opijte se, bljujte i padajte, da ne ustanete pred mačem što ga šaljem među vas!


text:
Ako bi se nećkali uzeti čašu iz tvoje ruke, da iz nje piju, tada im reci: Ovako veli Gospodin nad vojskama: Vi ipak morate piti!


text:
Zaista, kad pecnem kaznenim sudom kod grada koji se zove mojim imenom, zar ćete vi izići slobodni? Ne ćete ostati pošteđeni jer ću podići mač na sve stanovnike zemlje”, govori Gospodin nad vojskama.


text:
”Objavi im sve ove riječi i kaži im:  Riče s visine Gospodin. Iz svojega svetoga stana pušta da zagrmi njegov glas!  Gromornim glasom viče preko pašnjaka  kao kod gaženja grožđa podiže vrisku  protiv svih stanovnika zemlje.


text:
Do nakraj svijeta prodire glas!  Jer Gospodin podiže tužbu protiv naroda. Ide na sud sa svakim tijelom. Bezbožnike predaje maču”,  govori Gospodin.


text:
Ovako veli Gospodin nad vojskama:  “Evo, nevolja korača  od naroda do naroda. Silan se vihor diže s krajeva zemlje.”


