# verses

text:
<J>«Eu sunt Dumnezeul lui Avraam, Dumnezeul lui Isaac şi Dumnezeul lui Iacov»? Dumnezeu nu este un zeu al celor morţi, ci Dumnezeul celor vii!”</J>


text:
Isus i-a răspuns: <J>„«Să iubeşti pe Dumnezeul tău numit Iahve cu toată inima ta, cu tot sufletul tău şi cu toată mintea ta.»</J>


text:
<J>Iar a doua, asemănătoare ei <i>(ca importanţă)</i>, este «Să iubeşti pe cel de lângă tine exact cum te iubeşti pe tine însuţi.»</J>


text:
Isus le-a zis: <J>„Atunci cum se explică faptul că David, fiind inspirat de Spiritul Sfânt, Îl numeşte Stăpân, zicând</J>


text:
<J>«Stăpânul a zis Stăpânului Meu: ‘Stai la dreapta Mea până Îţi voi pune duşmanii sub picioare.’»?</J>


text:
Niciunul dintre cei prezenţi acolo nu I-a putut răspunde un cuvânt. Şi din acea zi, nimeni nu a mai avut curajul să Îi pună întrebări.


text:
<J>Să faceţi ce spun ei, dar nu şi ce îi vedeţi făcând; pentru că ei vorbesc, dar nu trăiesc conform pretenţiilor exprimate de gura lor.</J>


text:
<J>Astfel au ajuns să pună sarcini grele pe umerii oamenilor; dar nu îi ajută nici cu un deget pe cei încărcaţi de aceste responsabilităţi.</J>


text:
<J>Fac totul în public, pentru a fi remarcaţi şi apreciaţi de oameni. Îşi confecţionează pergamente late cu versete din Scripturi şi poartă haine prevăzute cu ciucuri lungi pe marginea de jos a acestora.</J>


text:
<J>Urmăresc să ocupe locurile privilegiate de la mesele cu multă mâncare şi stau pe locurile din faţă în sinagogi.</J>


text:
<J>Le place să fie omagiaţi în locuri publice şi să li se adreseze oamenii cu apelativul «Rabi! Rabi!».</J>


text:
<J>Voi să nu vă intitulaţi «Rabi», pentru că Rabinul vostru este Unul singur: Cristos; iar voi toţi sunteţi fraţi.</J>


text:
<J>Nici «Părinte» să nu numiţi pe nimeni pe pământ; pentru că voi aveţi un singur Părinte: Acela care este în cer.</J>


text:
<J>Să nu vă numiţi între voi nici «dascăli»; pentru că Dascălul vostru este Unul singur – Cristos.</J>


text:
<J>Vai de voi scribi şi farisei ipocriţi! Voi blocaţi oamenilor accesul în Regatul ceresc. Nu numai că voi nu intraţi în el, ci împiedicaţi şi pe cei care vor să intre acolo!</J>


text:
<J>[Vai de voi scribi şi farisei ipocriţi! Voi abuzaţi de bunurile femeilor văduve, în timp ce în public faceţi rugăciuni lungi… Aceste fapte vă vor mări condamnarea.]</J>


text:
<J>Vai de voi, scribi şi farisei ipocriţi! Voi faceţi călătorii lungi ca să găsiţi un adept al religiei voastre; şi după ce s-a convertit, faceţi din el un fiu al iadului, de două ori mai rău decât voi…</J>


text:
<J>Vai de voi, ghizi orbi! Voi ziceţi: «Dacă jură cineva pe templu, jurământul lui nu are valoare; dar dacă jură pe aurul templului, este obligat să îşi respecte jurământul.»</J>


text:
<J>Demonstraţi astfel că sunteţi nebuni şi orbi. Care este mai mare: aurul, sau Templul care sfinţeşte aurul?</J>


text:
<J>Voi mai ziceţi: «Dacă jură cineva pe altar, nu are nicio importanţă; dar dacă jură pe darul de pe altar, este obligat să îşi respecte jurământul.»</J>


text:
<J>Din nou demonstraţi că sunteţi nebuni şi orbi. Care este mai mare: darul, sau altarul care sfinţeşte darul?</J>


text:
<J>Vai de voi scribi şi farisei ipocriţi! Voi daţi <i>(pentru întreţinerea slujitorilor de la templu)</i> zece la sută din izmă, din mărar şi din chimen; dar lăsaţi nefăcute cele mai importante lucruri din lege: dreptatea, mila şi consecvenţa caracterului bun. Trebuia să le practicaţi şi pe acestea în timp ce le faceţi pe celelalte.</J>


text:
<J>Vai de voi scribi şi farisei ipocriţi! Voi curăţaţi partea exterioară a paharului şi a vasului pentru mâncare; dar în interior ele sunt pline de jefuire şi de lipsa modestiei…</J>


text:
<J>Fariseu orb, curăţă mai întâi partea interioară a paharului şi a vasului, pentru ca şi exteriorul să fie curat!</J>


text:
<J>Vai de voi scribi şi farisei ipocriţi! Voi sunteţi ca mormintele vopsite frumos în exterior, dar pline de impurităţi şi de oasele morţilor în interior.</J>


text:
<J>În mod asemănător, voi vă prezentaţi în faţa oamenilor ca fiind corecţi, dar în interior sunteţi plini de ipocrizie şi de nedreptate.</J>


text:
<J>Vai de voi, scribi şi farisei ipocriţi! Voi renovaţi şi împodobiţi mormintele profeţilor şi ale oamenilor corecţi,</J>


text:
<J>zicând: «Dacă am fi trăit în vremea părinţilor noştri, nu ne-am fi aliat cu ei la omorârea profeţilor.»</J>


text:
<J>Să ştiţi că vă voi trimite <i>(alţi)</i> profeţi şi oameni înţelepţi. Pe unii dintre ei îi veţi omorî prin crucificare, iar pe alţii îi veţi bate în sinagogile voastre şi îi veţi persecuta din oraş în oraş.</J>


text:
<J>Astfel vi se va imputa tot sângele nevinovaţilor care a fost vărsat pe pământ. Veţi fi responsabili începând cu vărsarea sângelui acelui om corect numit Abel şi până la cel al lui Zaharia care a fost omorât între Templu şi altar.</J>


text:
<J>Ierusalim! Ierusalim! Tu omori pe profeţi şi dai cu pietre în cei trimişi la tine!… De câte ori am vrut să îţi strâng oamenii care te locuiesc exact cum îşi strânge găina puii sub aripi! Dar nu ai acceptat…</J>


text:
<J>pentru că începând din acest moment, nu Mă veţi mai vedea, până când veţi zice: «Să fie binecuvântat Cel care vine în numele lui Iahve!»”</J>


text:
În timp ce Isus pleca din <i>(zona)</i> templu<i>(lui)</i>, discipolii Lui s-au apropiat de El ca să Îi arate din exterior impunătoarea construcţie a acestuia.


text:
Dar Isus le-a zis: <J>„Vă spun adevărul: din tot ce vedeţi acum, nu vor mai rămâne nici măcar două pietre unite. Totul va fi dărâmat.”</J>


text:
El a stat jos pe Muntele Măslinilor, iar discipolii Săi au venit şi L-au întrebat separat: „Spune-ne când se vor întâmpla aceste lucruri? Care va fi dovada venirii Tale şi a sfârşitului acestui secol?”


text:
<J>Veţi auzi despre războaie şi vor apărea tot felul de veşti despre implicaţiile lor. Să nu vă speriaţi; pentru că toate aceste lucruri trebuie să se întâmple. Dar sfârşitul nu va fi atunci.</J>


text:
<J>Un popor se va revolta împotriva altui popor; şi un regat se va opune altuia. În unele zone vor fi cutremure de pământ, foamete şi epidemii.</J>


text:
<J>Atunci vă vor preda chinuitorilor şi vă vor omorî. Din cauza numelui Meu, veţi fi urâţi de toate naţiunile lumii.</J>


text:
<J>În aceste condiţii, mulţi îşi vor pierde credinţa; se vor trăda unii pe alţii şi se vor duşmăni unii pe alţii.</J>


text:
<J>Din cauza înmulţirii nedreptăţilor, dragostea celor mai mulţi <i>(credincioşi)</i> se va diminua.</J>


text:
<J>Această Veste Bună a Regatului va fi predicată în toată lumea, ca să fie o probă <i>(în vederea Judecăţii)</i> pentru toate naţiunile lumii. Atunci va veni sfârşitul.</J>


text:
<J>Când veţi vedea pe reprezentantul distrugerii <i>(despre care a vorbit profetul Daniel)</i> ajuns în locul sfânt” – cine citeşte, să înţeleagă despre ce este vorba –,</J>


text:
<J>Pentru că atunci va fi un necaz atât de mare, încât nu va avea echivalent în toată istoria lumii.</J>


text:
<J>Iar dacă acele zile nu ar fi fost reduse, nimeni nu ar scăpa. Dar din cauza celor aleşi, ele vor fi mai puţine.</J>


text:
<J>Atunci, dacă vă va spune cineva «Să ştiţi că aici <i>(sau acolo)</i> este Cristos», să nu îl credeţi!</J>


text:
<J>Îşi vor face apariţia cristoşi falşi şi profeţi falşi. Aceştia vor face mari demonstraţii de forţă, realizând miracole cu scopul de a păcăli chiar şi pe cei aleşi.</J>


text:
<J>Deci dacă vă vor zice: «Cristos este în deşert», să nu vă duceţi acolo! Sau dacă vi se va zice: «El este în camere secrete», să nu credeţi.</J>


text:
<J>Pentru că apariţia Fiului Omului va fi asemănătoare fulgerului care se vede de la Est la Vest.</J>


text:
<J>Imediat după dezastrul din acele zile de necaz, soarele se va întuneca, luna nu va mai lumina, stelele vor cădea din cer pe pământ şi corpurile cereşti vor fi destabilizate.</J>


text:
<J>Atunci va fi evidentă pe cer apariţia Fiului Omului. Toate familiile pământului vor plânge şi vor privi cu regret pe Fiul omului venind pe norii cerului cu autoritate şi într-o mare glorie.</J>


text:
<J>El Îşi va trimite îngerii cu trompeta care va produce un sunet de mare intensitate – de la o margine a cerului până la cealaltă; şi vor aduna pe aleşii Lui din cele patru puncte cardinale.</J>


text:
<J>Puteţi învăţa o lecţie privind smochinul: când ramura lui se face fragedă şi înfrunzeşte, ştiţi că se apropie vara.</J>


text:
<J>În mod asemănător, când veţi vedea întâmplându-se toate aceste lucruri, să ştiţi că Fiul Omului este aproape: chiar la uşi!</J>


text:
<J>Vă spun adevărul: lucrurile despre care v-am vorbit, se vor întâmpla în timpul acestei generaţii.</J>


text:
<J>Cerul şi pământul nu vor supravieţui; dar cuvintele Mele vor rămâne confirmate de tot ce se va întâmpla.</J>


text:
<J>Cu excepţia Tatălui, nimeni nu ştie ziua şi ora când se vor întâmpla aceste lucruri – nici îngerii din cer şi nici <i>(chiar)</i> Fiul!</J>


text:
<J>În perioada premergătoare potopului, oamenii mâncau, beau, se însurau şi se măritau, până când a intrat Noe în corabie.</J>


text:
<J>Nu au ştiut nimic din tot ce urma să se întâmple până când a venit potopul şi i-a luat pe toţi <i>(prin surprindere)</i>. Ceva asemănător se va întâmpla şi la venirea Fiului Omului.</J>


text:
<J>Să ştiţi că dacă stăpânul unei case ar şti la ce oră din noapte vine hoţul, ar sta treaz şi nu i-ar permite să îi spargă casa.</J>


text:
<J>Deci fiţi şi voi pregătiţi; pentru că Fiul Omului va veni în momentul în care nu vă aşteptaţi.</J>


text:
<J>Cine doreşte să fie sclavul demn de încredere şi înţelept lăsat de Stăpânul lui să coordoneze grupa slujitorilor şi să le dea hrana la momentul potrivit?</J>


text:
<J>Dacă în consecinţă va începe apoi să îşi bată colegii de muncă, să mănânce şi să bea cu beţivii,</J>


text:
<J>Atunci Regatul ceresc se va asemăna cu zece fecioare care şi-au luat candelele şi au ieşit în întâmpinarea mirelui.</J>


text:
<J>Dar cele înţelepte, împreună cu candelele, au luat cu ele şi ulei <i>(de rezervă)</i> în vase.</J>


text:
<J>Cele nechibzuite au zis celor înţelepte: «Daţi-ne din uleiul vostru, pentru că ni se sting candelele!»</J>


text:
<J>Cele înţelepte le-au răspuns: «Nu! Este posibil ca astfel să nu fie suficient nici pentru noi şi nici pentru voi! Mai bine duceţi-vă la cei care vând ulei şi cumpăraţi-vă.»</J>


text:
<J>În timp ce se duceau ele să îşi cumpere ulei, a venit mirele. Cele care erau pregătite, au intrat cu el în camera de nuntă şi uşa acesteia a fost apoi încuiată.</J>


text:
<J>Atunci Regatul ceresc se va asemăna cu un om care înainte de a pleca în altă ţară, şi-a chemat sclavii şi le-a oferit în administrare din bunurile lui.</J>


text:
<J>Cel care primise cele cinci mine, s-a dus imediat şi a făcut comerţ cu ele, câştigând astfel încă cinci.</J>


text:
<J>Cel care nu primise decât o mină, a făcut o groapă în pământ şi apoi a ascuns acolo banii stăpânului lui.</J>


text:
<J>Cel care primise cinci mine, a venit şi i-a prezentat încă cinci, zicând: «Stăpâne, mi-ai dat în administrare cinci mine. Am câştigat cu ele încă cinci.»</J>


text:
<J>Stăpânul acelui sclav i-a zis: «Excelent, sclav bun şi demn de încredere; ai procedat bine, deşi ai avut puţini bani. În consecinţă, te voi pune să administrezi multe lucruri. Te invit să participi la atmosfera bucuriei stăpânului tău!»</J>


text:
<J>Cel care primise cele două mine, a venit şi el şi a zis: «Stăpâne, mi-ai oferit în administrare două mine; iar eu am câştigat cu ele încă două.»</J>


text:
<J>Stăpânul lui i-a zis: «Bine ai procedat! Şi tu eşti un sclav capabil şi demn de încredere. Pentru că ai ştiut să administrezi bine puţine lucruri, te voi face administrator al multor lucruri. Participă împreună cu stăpânul tău la bucuria lui!»</J>


text:
<J>Cel care nu primise decât o mină, a venit să îşi prezinte şi el raportul activităţii; şi a zis: «Stăpâne, am ştiut că eşti un om care seceră acolo unde nu a semănat şi care adună de unde nu a vânturat.</J>


text:
<J>În consecinţă, mi-a fost frică şi ţi-am ascuns mina în pământ. Acum, poftim ce îţi aparţine!»</J>


text:
<J>Stăpânul acelui sclav i-a zis: «Sclav perfid şi leneş! Ai ştiut deci că secer de unde nu am semănat şi că am obiceiul să strâng <i>(cereale)</i> de unde nu am vânturat.</J>


text:
<J>În acest caz era normal ca tu să îmi fi dat banii în administrarea celor care se ocupă cu schimbul lor; iar la întoarcerea mea, i-aş fi luat înapoi cu dobândă!»</J>


text:
<J>pentru că cel care are, va primi <i>(şi va avea)</i> suplimentar; dar de la cel care nu are <i>(nimic suplimentar)</i>, se va lua <i>(chiar)</i> şi ce are!</J>


text:
<J>Iar pe acest sclav incapabil, aruncaţi-l în întunericul de afară. Acolo va fi plâns şi chin devastator.»</J>


text:
<J>Vor fi strânse acolo toate naţiunile lumii. El va face o separare între ei, exact cum procedează un păstor când desparte oile de capre.</J>


text:
<J>Atunci Regele va vorbi celor de la dreapta Lui, astfel: «Voi, cei binecuvântaţi de Tatăl Meu, veniţi să moşteniţi Regatul care v-a fost pregătit de la începutul lumii;</J>


text:
<J>pentru că în timp ce am fost flămând, Mi-aţi dat să mănânc; Mi-a fost sete şi Mi-aţi dat să beau; am fost străin şi M-aţi primit;</J>


text:
<J>am fost în lipsă de haine şi M-aţi îmbrăcat; am fost bolnav şi aţi venit să Mă vizitaţi; iar când am fost în închisoare, aţi venit pe la Mine.»</J>


text:
<J>Atunci cei corecţi Îi vor răspunde: «Doamne, când Te-am văzut noi flămând şi Ţi-am dat să mănânci; sau fiindu-Ţi sete şi Ţi-am dat să bei?</J>


text:
<J>Când Te-am văzut noi străin şi Te-am primit <i>(în locuinţa noastră)</i>; sau fără haine şi Te-am îmbrăcat?</J>


text:
<J>Răspunzându-le, Regele le va zice: «Vă spun adevărul: de fiecare dată când aţi făcut aceste lucruri unuia dintre aceşti foarte simpli fraţi ai Mei, <i>(de fapt)</i> Mie Mi le-aţi făcut.»</J>


text:
<J>Apoi va spune celor de la stânga Lui: «Plecaţi din faţa Mea, blestemaţilor, în focul etern care a fost pregătit diavolului şi îngerilor lui;</J>


text:
<J>pentru că am fost flămând şi nu Mi-aţi dat să mănânc; Mi-a fost sete şi nu Mi-aţi dat să beau.</J>


text:
<J>Am fost străin şi nu M-aţi primit; am fost fără haine şi nu M-aţi îmbrăcat; am fost bolnav şi în închisoare, dar nu aţi venit să Mă vizitaţi.»</J>


text:
<J>Atunci Îi vor răspunde şi ei: «Doamne, când Te-am văzut noi flămând, fiindu-Ţi sete, străin, fără haine, bolnav sau în închisoare şi nu Ţi-am slujit?»</J>


text:
<J>Iar El, răspunzând, le va zice: «De fiecare dată când nu aţi făcut aceste lucruri de care ar fi avut nevoie unul dintre aceşti simpli fraţi ai Mei, <i>(de fapt)</i> Mie nu Mi le-aţi făcut!»</J>


text:
<J>Iar aceştia vor merge să îşi suporte pedeapsa eternă, în timp ce oamenii corecţi vor primi viaţa eternă.”</J>


text:
<J>„Ştiţi că după două zile vom sărbători Paştele; iar Fiul Omului va fi condamnat la moartea prin crucificare.”</J>


text:
În acea vreme, liderii preoţilor, scribii şi bătrânii poporului <i>(evreu)</i> s-au reunit în curtea marelui preot care se numea Caiafa.


text:
Dar au decis să fie precauţi, zicând: „Să nu acţionăm în timpul sărbătorii, ca să nu se producă dezordine publică!”


text:
s-a apropiat de El o femeie care adusese un vas de gips ornamentat, în care era un ulei parfumat care valora foarte mult. În timp ce stătea Isus la masă, ea a turnat uleiul parfumat pe capul Lui.


text:
Discipolilor le-a fost necaz când au văzut ce a făcut ea; şi au zis: „Cum se justifică această risipă?


text:
Este o cantitate de ulei parfumat care putea fi vândută foarte scump; apoi, banii obţinuţi s-ar fi putut oferi săracilor!”


text:
<J>Vă spun adevărul: Oriunde se va predica această Veste Bună în toată lumea, se va relata şi ce a făcut această femeie; şi astfel oamenii vor aminti <i>(mereu)</i> de ea.”</J>


text:
Atunci unul dintre cei doisprezece <i>(discipoli)</i> numit Iuda iscarioteanul, s-a dus la liderii preoţilor


text:
În prima zi a sărbătorii Azimelor, discipolii au venit la Isus şi I-au zis: „Unde vrei să Îţi pregătim să mănânci Paştele?”


text:
El le-a răspuns: <J>„Duceţi-vă în oraş la cutare om şi spuneţi-i: «Învăţătorul a zis: ‘Timpul Meu este aproape; voi sărbători Paştele cu discipolii Mei în casa ta.’»”</J>


text:
Ei s-au întristat foarte mult şi au început să Îi zică unul după altul: „Doamne, oare nu sunt eu <i>(acela)</i>?”


text:
Răspunzându-le, Isus le-a zis: <J>„Cel care Mă va trăda este acela care a întins mâna <i>(odată)</i> cu Mine spre vas.</J>


text:
<J>Desigur, este o certitudine faptul că Fiul Omului Se îndreaptă spre moarte, în conformitate cu ce este scris despre El. Dar vai de acel om prin intermediul căruia este trădat Fiul Omului! Ar fi fost mai bine pentru el dacă nu s-ar fi născut.”</J>


text:
Iuda, trădătorul, a vorbit <i>(şi el)</i> şi I-a zis: „Oare eu sunt <i>(acela)</i>, Învăţătorule?” Isus i-a răspuns: <J>„Da, tu eşti acela!”</J>


text:
În timp ce mâncau ei <i>(cina pascală)</i>, Isus a luat o pâine; şi după ce a rostit benedicţiunea, a rupt-o şi a dat-o discipolilor, zicând: <J>„Luaţi şi mâncaţi. Aceasta reprezintă corpul Meu.”</J>


text:
Apoi a luat un pahar; şi după ce a mulţumit lui Dumnezeu, li l-a dat, zicând: <J>„Beţi toţi din el.</J>


text:
<J>Reprezintă sângele Meu – sânge care ratifică Noul Legământ. El se varsă în vederea iertării păcatelor.</J>


text:
<J>Vă asigur că de acum încolo nu voi mai bea din acest produs al viţei până în momentul în care îl voi bea cu voi nou în Regatul Tatălui Meu.”</J>


text:
Atunci Isus le-a zis: <J>„În această noapte, toţi Mă veţi considera ca pe o mare dificultate pentru voi. Se va întâmpla aşa, pentru că este scris: «Voi bate păstorul, iar oile vor fi risipite.»</J>


text:
Petru a zis: „Chiar dacă toţi ceilalţi Te-ar considera o dificultate <i>(pentru ei)</i>, eu niciodată nu voi fi în această situaţie!”


text:
Isus i-a zis: <J>„Îţi spun adevărul: chiar în această noapte te vei dezice de Mine de trei ori.”</J>


text:
Petru I-a răspuns: „Chiar dacă ar trebui să mor cu Tine, tot nu mă voi dezice de Tine!” Apoi toţi discipolii au zis aceste cuvinte.


text:
Atunci Isus a ajuns cu ei într-un loc înconjurat cu garduri, numit Ghetsimani. Acolo, El a zis discipolilor Săi: <J>„Staţi aici până Mă voi duce puţin mai departe să Mă rog.”</J>


text:
A luat cu El pe Petru împreună cu Iacov şi Ioan care erau fiii lui Zebedei. Atunci Isus a trecut printr-o mare agonie.


text:
El le-a zis: <J>„Am în suflet o întristare specifică morţii. Rămâneţi aici şi vegheaţi împreună cu Mine!”</J>


text:
Apoi a mers puţin mai departe, a căzut cu faţa spre pământ şi S-a rugat, zicând: <J>„Tată, dacă este posibil, ia din faţa Mea acest «pahar»! Totuşi, accept să se întâmple nu cum vreau Eu, ci cum doreşti Tu!”</J>


text:
Apoi a venit la discipoli pe care i-a găsit dormind; şi i-a zis lui Petru: <J>„Cum? – nici măcar o oră nu aţi fost capabili să vegheaţi împreună cu Mine?!</J>


text:
<J>Vegheaţi şi rugaţi-vă, ca să nu cădeţi la examen! Desigur, în comparaţie cu spiritul, partea fizică a omului este mult mai lipsită de energie…”</J>


text:
S-a depărtat de ei a doua oară; şi S-a rugat, zicând: <J>„Tată, dacă nu va fi posibil să Îmi fie luat «paharul» fără «să îl beau», accept să se întâmple cum vrei Tu!”</J>


text:
Apoi a venit la discipoli şi le-a zis: <J>„De acum încolo puteţi să dormiţi şi să vă odihniţi! – A venit momentul în care Fiul Omului va fi predat păcătoşilor…</J>


text:
În timp ce vorbea El, a venit Iuda – unul dintre cei doisprezece discipoli – cu o mare mulţime de oameni, având cu ei săbii şi bâte. Erau trimişi de liderii preoţilor şi de bătrânii <i>(religioşi ai)</i> poporului <i>(evreu)</i>.


text:
Trădătorul stabilise cu ei următorul consemn: „Cel pe care trebuie să Îl arestaţi este Acela pe care Îl voi săruta.”


text:
Isus i-a zis: <J>„Prietene, fă ce ai venit să faci!”</J> Atunci acei oameni s-au apropiat, L-au prins pe Isus şi L-au arestat.


text:
Unul dintre cei care era cu Isus, şi-a scos sabia, a lovit pe sclavul marelui preot şi i-a tăiat urechea.


text:
Atunci Isus i-a zis: <J>„Pune-ţi sabia la locul ei; pentru că toţi cei care o pun în acţiune, vor fi distruşi tot cu sabia!</J>


text:
<J>Crezi că Mi-ar fi greu să Îl rog pe Tatăl Meu să Mă apere? Imediat Mi-ar putea pune la dispoziţie cel puţin douăsprezece armate mari de îngeri…</J>


text:
Apoi, Isus S-a adresat mulţimii de oameni care veniseră, zicându-le: <J>„Aţi plecat după Mine, să Mă prindeţi, ca după un tâlhar – cu săbii şi cu bâte. Aţi fi putut să Mă arestaţi în oricare dintre zilele când am fost în Templu, şi totuşi nu aţi făcut-o.”</J>


text:
<J>Dar toate aceste lucruri s-au întâmplat ca să se confirme ce prevestiseră profeţii în cărţile lor!</J> Atunci toţi discipolii L-au abandonat şi au fugit…


text:
Petru L-a urmat de la distanţă, până în curtea marelui preot. Apoi a intrat acolo şi a stat jos împreună cu gardienii, ca să vadă cum se vor sfârşi toate acestea.


text:
Liderii preoţilor, bătrânii şi toţi ceilalţi din Sanhedrin căutau pe cineva care să facă o declaraţie falsă, în baza căreia ei să poată decide omorârea lui Isus.


text:
Dar deşi s-au prezentat mulţi martori mincinoşi, declaraţiile lor nu le puteau justifica decizia. În final, au venit doi


text:
şi au zis: „Acesta a spus: «Eu pot să stric templul lui Dumnezeu şi să îl reconstruiesc în trei zile.»”


text:
Marele preot s-a ridicat şi a zis: „Nu răspunzi nimic la acuzaţiile pe care le-au formulat aceştia împotriva Ta?”


text:
Isus tăcea. Şeful preoţilor a vorbit din nou, zicând: „Îţi cerem sub jurământ să ne spui dacă Tu eşti Cristos, Fiul lui Dumnezeu!”


text:
Isus a răspuns: <J>„Da! Sunt! Iar de-acum încolo veţi vedea pe «Fiul Omului stând la dreapta lui Dumnezeu, în suprema poziţie de autoritate şi venind deasupra norilor cerului!»”</J>


text:
Atunci marele preot şi-a rupt hainele şi a zis: „Aceasta este blasfemie! Mai avem oare nevoie de vreun martor? Acum aţi auzit-o direct de la El!


text:
Dar Petru stătea afară, în curte. A venit o servitoare la el şi i-a zis: „Şi tu erai cu Isus, galileeanul!”


text:
Când s-a dus spre ieşire, l-a văzut o altă servitoare care a zis celor de acolo: „Şi acesta era cu Isus din Nazaret!”


text:
După puţin timp, au venit ceilalţi oameni care erau acolo şi i-au zis lui Petru: „Suntem siguri că şi tu eşti unul dintre acei oameni; ne demonstrezi acest lucru prin dialectul pe care-l foloseşti când vorbeşti – pentru că seamănă cu al lor.”


text:
Atunci Petru a început să se blesteme şi să jure, zicând: „Nu cunosc pe acest om!” Şi în acel moment, a cântat cocoşul.


text:
Atunci Petru şi-a amintit că Isus îi spusese: <J>„Înainte să cânte cocoşul, te vei dezice de Mine de trei ori.”</J> Şi plecând afară, a plâns cu un profund regret…


text:
Dimineaţa devreme, toţi liderii preoţilor şi bătrânii poporului au decis organizarea unui consiliu pentru a definitiva planul cu privire la omorârea lui Isus.


text:
Atunci Iuda, trădătorul, când a constatat că Isus fusese condamnat la moarte, a regretat ce făcuse. Apoi a adus înapoi cele treizeci de monede de argint şi le-a dat liderilor preoţilor şi bătrânilor,


text:
zicând: „Am păcătuit; pentru că am trădat un Om căruia I se va vărsa sângele fără să fie vinovat!” Ei au răspuns: „Nu ne interesează. Este propria ta decizie!”


text:
Liderii preoţilor au adunat banii de argint şi au zis: „Nu ne putem permite să îi punem în cutia cu donaţii pentru templu, pentru că reprezintă contravaloarea unei vieţi omeneşti…”


text:
După ce s-au consultat, au cumpărat cu acei bani „Grădina Olarului”, pentru a fi folosită ca cimitir pentru înmormântarea celor care nu erau evrei.


text:
Astfel s-a întâmplat exact cum a fost prezis prin intermediul profetului Ieremia, care zisese: „Au luat cele treizeci de monede de argint – suma evaluării făcute de poporul Israel –


text:
Isus a fost prezentat în faţa guvernatorului. Acesta L-a întrebat: „Eşti Tu Regele iudeilor?” Isus i-a răspuns: <J>„Da! Sunt!”</J>


text:
Isus nu a mai pronunţat ca răspuns nici măcar un cuvânt. Acest fapt l-a făcut pe guvernator să rămână foarte surprins.


text:
La fiecare sărbătorire a Paştelor, guvernatorul obişnuia să elibereze un deţinut – cel pe care îl doreau oamenii din societatea iudaică.


text:
În timp ce erau ei adunaţi, Pilat le-a zis: „Pe care doriţi să vi-l eliberez: pe Baraba, sau pe Isus care Se numeşte <i>(şi)</i> Cristos?”


text:
În timp ce stătea pe scaunul de judecător, Pilat a primit un mesaj de la soţia lui, care îi spunea: „Să nu te implici deloc în acest caz. Ţine cont de faptul că ai de-a face cu un om corect; şi din cauza Lui, noaptea trecută, am avut un coşmar în vis.”


text:
Liderii preoţilor şi bătrânii <i>(evreilor)</i> au convins mulţimea de oameni să ceară eliberarea lui Baraba şi omorârea lui Isus.


text:
Guvernatorul a vorbit, zicând: „Pe care dintre cei doi vreţi să îl pun în libertate?” Ei au răspuns: „Pe Baraba!”


text:
Pilat le-a zis: „Dar ce să fac cu Isus care Se numeşte <i>(şi)</i> Cristos?” Ei au răspuns: „Să fie crucificat!”


text:
Când a constatat că nu se rezolvă nimic şi că agitaţia creşte, Pilat a luat apă, şi-a spălat mâinile în public şi a zis: „Eu sunt nevinovat în legătură cu omorârea acestui om corect! Este problema voastră, pentru care vă asumaţi răspunderea.”


text:
Atunci au strigat toţi: „Acceptăm ca noi şi copiii noştri să fim responsabili de vărsarea sângelui Lui!”


text:
Atunci Pilat le-a eliberat pe Baraba; iar pe Isus L-a predat ca să fie crucificat, după ce a ordonat să fie bătut cu nuiele.


text:
Au împletit o coroană de spini pe care I-au pus-o pe cap; apoi I-au pus o trestie în mâna dreaptă, îngenuncheau înaintea lui, Îl ridiculizau şi ziceau: „Să trăieşti, Regele iudeilor!”


text:
După ce şi-au bătut joc de El în acest mod, L-au dezbrăcat de haina roşie, L-au îmbrăcat cu hainele Lui şi L-au dus la locul de execuţie prin crucificare.


text:
În timp ce ieşeau din oraş, au întâlnit pe un om din Cirena care se numea Simon; şi l-au obligat să ducă crucea lui Isus.


text:
După ce L-au crucificat, I-au împărţit hainele între ei, trăgând la sorţi. Astfel s-a întâmplat exact ce fusese anunţat prin intermediul profetului care zice: „Şi-au împărţit hainele Mele între ei; şi au tras la sorţi pentru cămaşa Mea.”


text:
Împreună cu El au <i>(mai)</i> fost crucificaţi doi tâlhari: unul la dreapta şi celălalt la stânga Lui.


text:
„Tu care <i>(ai zis că)</i> strici Templul şi că îl reconstruieşti în trei zile, salvează-Te <i>(mai întâi)</i> pe Tine Însuţi! Dacă eşti Fiul lui Dumnezeu, coboară de pe cruce!”


text:
„Pe alţii «i-a salvat»; dar pe Sine nu Se poate salva! Dacă este Regele Israelului, să coboare acum de pe cruce şi vom crede în El!


text:
S-a încrezut în Dumnezeu?! Să Îl scape acum Dumnezeu, dacă Îl iubeşte! Pentru că a pretins că este Fiul lui Dumnezeu!”


text:
Când era a noua oră din zi, Isus a strigat cu voce tare: <J>„Eli, Eli, lama sabactani?”</J>, adică <J>„Dumnezeul Meu, Dumnezeul Meu, de ce M-ai abandonat?”</J>


text:
Imediat, unul dintre ei a luat un burete, l-a înmuiat în oţet, l-a pus în capătul unei trestii şi i L-a dat să bea.


text:
Imediat, perdeaua din interiorul templului s-a rupt pe la mijloc de sus până jos. Pământul a produs un cutremur, stâncile s-au despicat,


text:
Centurionul şi cei care păzeau pe Isus împreună cu el, s-au speriat foarte mult în timp ce observau cutremurul şi tot ce s-a întâmplat. Ei au zis: „Suntem siguri că Acesta a fost Fiul lui Dumnezeu!”


text:
Acolo erau şi multe femei care priveau de la depărtare. Ele urmaseră pe Isus din Galileea, ca să Îi slujească.


text:
El s-a dus la Pilat şi i-a cerut aprobarea să ia corpul lui Isus de pe cruce. Pilat a dat ordin să îi fie dat.


text:
Apoi l-a pus într-un mormânt care fusese săpat în stâncă şi care era proprietatea lui. La sfârşit, a rostogolit o mare piatră la intrarea în mormânt şi a plecat.


text:
A doua zi, care urmează zilei Pregătirii <i>(pentru sărbătoare)</i>, liderii preoţilor şi fariseii s-au dus împreună la Pilat


text:
şi i-au zis: „Stăpâne, ne-am amintit că Acel înşelător, în timp ce era viu, a zis: <J>«După trei zile voi învia!»</J>


text:
Dorim să dai ordin ca mormântul să fie bine păzit până a treia zi. Să nu existe posibilitatea ca discipolii Lui să vină să Îi fure corpul şi apoi să spună că a înviat. Dacă totuşi s-ar întâmpla aşa, această eroare finală ar fi mai gravă decât prima.”


text:
La sfârşitul zilei Sabatului, când începea să se lumineze în prima zi a săptămânii, Maria Magdalena şi cealaltă femeie numită <i>(tot)</i> Maria, s-au dus să vadă mormântul.


text:
Atunci s-a produs un mare cutremur de pământ, în timp ce un înger al lui Iahve a coborât din cer. El a rostogolit piatra care era pusă la intrarea în mormânt şi apoi a stat pe ea.


text:
Dar îngerul a vorbit femeilor, zicând: „Nu vă temeţi! Ştiu că Îl căutaţi pe Isus care a fost crucificat.


text:
Nu este aici; a înviat, exact cum zisese. Veniţi să vedeţi locul unde a stat Stăpânul <i>(vostru)</i>.


text:
Apoi duceţi-vă repede şi spuneţi discipolilor Lui că a înviat. Să ştiţi că El vă va aştepta la această întâlnire în Galileea. Acolo Îl veţi <i>(putea)</i> vedea. Să reţineţi această informaţie pe care v-am dat-o!”


text:
Ele au plecat repede de la mormânt cu frică şi cu mare bucurie; şi au alergat spre locul unde erau discipolii, ca să îi anunţe.


text:
Dar s-a întâmplat că le-a întâlnit Isus şi le-a zis: <J>„Bucuraţi-vă!”</J> Ele s-au apropiat ca să Îi cuprindă picioarele şi I s-au închinat.


text:
Atunci Isus le-a zis: <J>„Să nu vă fie frică! Duceţi-vă şi spuneţi fraţilor Mei să meargă în Galileea. Acolo Mă vor <i>(putea)</i> vedea.”</J>


text:
În timp ce se duceau ele, au intrat în oraş unii dintre soldaţii gărzii şi au informat pe liderii preoţilor despre tot ce se întâmplase.


text:
şi le-au zis: „Să spuneţi <i>(oricui)</i> astfel: «Discipolii Lui au venit şi L-au furat în timp ce noi dormeam.»


text:
Şi dacă guvernatorul va auzi şi el această explicaţie, îl vom linişti noi şi vă vom scăpa de consecinţe.”


text:
Soldaţii au luat banii şi au procedat exact cum au fost învăţaţi. Şi astfel, această informaţie s-a răspândit printre iudei până astăzi.


text:
Isus S-a apropiat de ei, a vorbit cu ei şi le-a zis: <J>„Mi-a fost dată toată autoritatea atât în cer, cât şi pe pământ!</J>


text:
<J>Duceţi-vă şi faceţi discipoli din toate naţiunile lumii, botezându-i în numele Tatălui, al Fiului şi al Sfântului Spirit.</J>


text:
<J>Şi învăţaţi-i să respecte toate poruncile pe care vi le-am dat. Iar Eu voi fi permanent cu voi, până la sfârşit.”</J>


text:
este de la început în acord cu ceea ce anunţaseră profeţii <i>(despre El)</i>. De exemplu, Maleahi, în cartea lui, scrisese: „Să ştii că voi trimite înaintea Ta pe reprezentantul Meu. El Îţi va pregăti drumul […].”


text:
Iar Isaia a spus: „Se va auzi o voce în deşert care va striga: «Pregătiţi-I lui Iahve drumul, nivelându-l!»”


text:
Exact în acest mod şi-a făcut apariţia Ioan, botezând pe oamenii care îşi rezolvau problema păcatelor.


text:
Veneau la el din toată zona Iudeii şi din Ierusalim. După ce îşi recunoşteau păcatele, ca să fie iertaţi, erau botezaţi de el în Râul Iordan.


text:
Ioan era îmbrăcat cu o haină făcută din păr de cămilă, pe care o ţinea legată de mijlocul lui cu o centură de piele. Hrana lui era formată din lăcuste şi miere produsă de albine sălbatice.


text:
El predica zicând: „După mine va veni Cineva care mă depăşeşte în autoritate. Eu nu merit nici să mă plec să Îi dezleg curelele încălţămintei.


text:
În acea vreme Şi-a făcut apariţia şi Isus din Nazaret, localitate care aparţinea provinciei Galileea. El a fost botezat de Ioan în Iordan.


text:
În timp ce ieşea Isus din apă, Ioan a văzut cerul deschis, de unde Spiritul Sfânt a coborât spre Isus sub forma unui porumbel.


text:
Apoi, din cer s-a auzit o voce care zicea: „Tu eşti Fiul Meu pe care Îl iubesc foarte mult şi de care Îmi place!”


text:
Acolo a stat patruzeci de zile, timp în care a fost testat de Satan. Era o zonă în care trăiau animale sălbatice; dar Isus era slujit de îngeri.


text:
După ce Ioan a fost arestat şi băgat în închisoare, Isus a venit în Galileea şi predica Vestea Bună a lui Dumnezeu.


text:
El zicea: <J>„Timpul a expirat! Regatul lui Dumnezeu este aproape. Pocăiţi-vă şi credeţi <i>(ca adevărată)</i> Vestea Bună pe care v-o prezint!”</J>


text:
În timp ce trecea pe lângă Marea Galileeii, Isus a văzut doi fraţi care se numeau Simon şi Andrei. Ei lansau în mare o plasă de prins peşte, pentru că erau pescari.


text:
Deplasându-Se puţin mai departe, Isus a văzut pe Iacov şi pe Ioan care erau fiii lui Zebedei. Stăteau într-o barcă, reparându-şi plasele pentru pescuit.


text:
I-a chemat şi pe ei. Imediat, aceştia l-au lăsat pe tatăl lor în barcă împreună cu cei care lucrau ca angajaţi ai lor, şi au mers după El.


text:
S-au dus la Capernaum. În ziua Sabatului, Isus a intrat în sinagogă şi a început imediat să înveţe oamenii care erau adunaţi acolo.


text:
Ei erau surprinşi de învăţătura Lui, pentru că nu vorbea ca ceilalţi rabini, ci o făcea cu autoritate.


text:
Toţi au rămas foarte surprinşi şi se întrebau reciproc: „Ce înseamnă acest fapt? O nouă învăţătură? El dă ordin ca un stăpân chiar şi demonilor, iar ei se conformează <i>(ordinelor)</i> Lui!”


text:
După ce a ieşit din sinagogă, a intrat împreună cu Iacov şi cu Ioan în casa lui Simon şi a lui Andrei.


text:
El a vindecat pe mulţi care sufereau de diverse boli. A făcut şi multe exorcizări; iar demonilor nu le permitea să vorbească, pentru că Îl cunoşteau.


text:
A doua zi, dimineaţa, în timp ce încă era întuneric, Isus S-a trezit din somn, S-a dus într-un loc pustiu şi Se ruga acolo.


text:
El le-a răspuns: <J>„Să mergem şi în alte localităţi, prin pieţele şi prin satele vecine, ca să predic şi acolo. Cu acest scop am venit <i>(aici)</i>.”</J>


text:
A venit la El un lepros care s-a aruncat în genunchi în faţa Lui, zicându-I politicos: „Dacă vrei, poţi să mă scapi de lepră!”


text:
şi a adăugat: <J>„Să nu spui nimănui nimic; ci să te duci la preot. Acolo să te prezinţi în faţa lui cu ce a stabilit Moise că trebuie adus în cazul vindecării de lepră, ca dovadă pentru preoţi.”</J>


text:
Dar acel om, după ce a plecat, a început să spună cu mare entuziasm ce i se întâmplase. În consecinţă, Isus nu mai putea să intre în vreun oraş în mod direct; ci stătea în afara zidurilor oraşelor şi acolo veneau la El oameni din toate localităţile.


text:
şi s-au strâns imediat atât de mulţi oameni, încât nu îi putea cuprinde locul din faţa uşii. El predica, proclamând Cuvântul Scripturilor.


text:
Au venit la El nişte oameni şi I-au adus pe cineva care era paralizat. Bolnavul fusese transportat acolo de patru persoane.


text:
Fiindcă nu puteau să ajungă la El din cauza poporului adunat, au desfăcut acoperişul casei în care era Isus. Apoi au coborât prin acel loc pe omul paralizat împreună cu patul în care acesta zăcea.


text:
Unii dintre învăţătorii legii <i>(mozaice)</i> care erau prezenţi acolo, gândeau astfel în sinea lor:


text:
„Cum Îşi permite acest om să vorbească aşa? Este o blasfemie! Cine ar putea să ierte păcatele? Numai Dumnezeu!”


text:
Imediat, Isus a înţeles în spiritul Său că ei gândeau astfel; şi le-a zis: <J>„De ce aveţi asemenea gânduri în voi?</J>


text:
<J>Ce este mai uşor? – să zici «Îţi sunt iertate păcatele!», sau să îi spui «Scoală-te, ridică-ţi patul şi umblă sănătos!»?</J>


text:
<J>«Îţi ordon»,</J> a zis El paralizatului, <J>«să te ridici, să îţi strângi patul şi să te duci acasă!»”</J>


text:
Imediat, paraliticul s-a şi ridicat, şi-a strâns patul, l-a luat şi a ieşit din casă în faţa tuturor… Toţi au rămas surprinşi, glorificau pe Dumnezeu şi ziceau: „Niciodată nu am văzut aşa ceva!”


text:
Când trecea pe acolo, a văzut pe Levi care era fiul lui Alfeu, lucrând. El era colector de impozite. Isus i-a zis: <J>„Vino după mine!”</J> Levi s-a ridicat şi a mers după El.


text:
În timp ce Isus stătea la masă în casa lui Levi, mulţi alţi colectori de impozite şi mulţi păcătoşi au mâncat împreună cu El. Isus venise acolo şi cu discipolii Săi. Mulţi dintre ceilalţi erau acolo pentru că obişnuiau să meargă după Isus oriunde Se ducea El.


text:
Nişte învăţători ai legii <i>(mozaice)</i> şi unii dintre farisei L-au văzut pe Isus servind masa împreună cu acei colectori de impozite şi cu păcătoşii. Atunci, acei lideri au zis discipolilor Lui: „De ce procedează El astfel?”


text:
Auzind această întrebare, Isus le-a zis: <J>„Nu oamenii sănătoşi necesită îngrijire medicală; ci tocmai cei bolnavi au nevoie de medic. Eu am venit să pretind pocăinţa nu celor care sunt corecţi, ci păcătoşilor.”</J>


text:
Discipolii lui Ioan şi cei ai fariseilor obişnuiau să postească. Aceştia au venit la Isus şi I-au zis: „De ce nu postesc şi discipolii Tăi aşa cum o fac discipolii lui Ioan şi aceia ai fariseilor?”


text:
Isus le-a răspuns: <J>„Oare este normal să postească participanţii la o nuntă atât timp cât mirele este împreună cu ei la masă? Desigur că nu!</J>


text:
<J>Nimeni nu coase unei haine un petic dintr-o bucată de pânză nouă, neintrodusă niciodată în apă. Dar dacă ar proceda aşa, peticul pus se va micşora cu prima ocazie a acţiunii apei în contactul ei cu haina; şi va produce astfel o ruptură mai mare decât cea iniţială.</J>


text:
<J>Nici vinul nou nu va fi pus în burdufuri vechi; altfel, vinul nou sparge burdufurile vechi care nu l-ar mai putea reţine – deci se vor distruge amândouă. Corect este ca vinul nou să fie păstrat în burdufuri noi.”</J>


text:
Într-o zi de Sabat, Isus trecea printre nişte lanuri de grâu. Discipolii Săi smulgeau din mers spice de grâu pentru a le mânca <i>(boabele)</i>.


text:
Fariseii I-au zis: „Observi ce se întâmplă? De ce fac ei lucruri care sunt interzise într-o zi de Sabat?”


text:
Isus le-a răspuns: <J>„Oare nu aţi citit ce a făcut David într-o situaţie asemănătoare? Nu ştiţi cum a procedat el împreună cu oamenii care îl însoţeau atunci când erau flămânzi?</J>


text:
<J>Este scris că au intrat în casa lui Dumnezeu în vremea când oficiul de mare preot era oferit lui Abiatar. Ei au mâncat atunci pâinile care erau puse acolo pentru Iahve şi pe care numai preoţii le mâncau.”</J>


text:
Continuând, Isus le-a zis: <J>„Sabatul a fost conceput ca un avantaj pentru om, nu ca să îl dezavantajeze!</J>


text:
Ei Îl urmăreau pe Isus, ca să vadă dacă îl va vindeca în ziua de Sabat; pentru că era o bună ocazie pentru a-L acuza.


text:
Apoi le-a zis: <J>„Este permis în ziua de Sabat să faci cuiva bine, sau să îi faci rău?”</J> Dar ei tăceau.


text:
Atunci, privind în jurul Lui supărat şi trist din cauza insensibilităţii inimii lor, a zis omului cu pareza: <J>„Întinde-ţi mâna!”</J> El a întins-o; şi mâna i s-a făcut sănătoasă.


text:
Fariseii au ieşit din sinagogă; şi împreună cu irodienii, au discutat un plan pentru omorârea lui Isus.


text:
Aceştia proveneau din Galileea, din Ierusalim, din Idumeea, ca şi din zonele de pe celălalt mal al Iordanului, din jurul Tirului şi al Sidonului. Ei veneau la Isus pentru că auziseră vorbindu-se despre tot ce făcea El.


text:
Oamenii se adunau în mare număr în jurul lui Isus ca să se atingă de El, pentru că obişnuia să îi vindece pe cei care erau bolnavi.


text:
Atunci când apărea Isus, spiritele rele cădeau la pământ odată cu cei pe care îi posedau, strigându-I: „Tu eşti Fiul lui Dumnezeu!”


text:
Le-a dat şi autoritate <i>(în baza căreia puteau)</i> să vindece pe cei bolnavi şi să facă exorcizări.


text:
Iacov şi Ioan, care erau fiii lui Zebedei. Acestora le-a pus numele „Boanerghes” care înseamnă „Fiii tunetului”.


text:
Au intrat într-o casă; şi din nou s-au adunat foarte mulţi oameni. Astfel, Isus şi discipolii Săi nu puteau nici măcar să mănânce.


text:
Când au auzit ce se întâmpla, rudele lui Isus au venit să Îl ia dintre ei, gândind că a înnebunit. Ei ziceau: „Nu mai este în toate facultăţile mentale!”


text:
Iar cei care erau cunoscuţi ca învăţători ai legii <i>(mozaice)</i>, veniţi din Ierusalim, ziceau despre El: „Este posedat de Beelzebul; face exorcizări cu ajutorul şefului demonilor.”


text:
Isus li S-a adresat, provocându-le gândirea prin intermediul parabolelor: <J>„Cum poate Satan să îl dea afară <i>(tot)</i> pe Satan?</J>


text:
<J>Dacă un regat este dezbinat împotriva lui însuşi prin conflicte interne, desigur că nu va putea supravieţui.</J>


text:
<J>În mod asemănător, dacă Satan se manifestă ostil împotriva lui însuşi, este dezbinat şi se autodistruge.</J>


text:
<J>Nimeni nu comite un jaf în casa unui om care are o forţă superioară lui decât după ce l-a imobilizat.</J>


text:
<J>Să ştiţi că toate păcatele şi toate celelalte cazuri de blasfemie ale oamenilor le vor fi iertate;</J>


text:
<J>dar oricine va blasfemia Spiritul Sfânt, nu va primi iertare niciodată. El devine astfel vinovat pentru eternitate de acest păcat…”</J>


text:
În timp ce mulţi erau adunaţi în jurul Lui, I s-a spus: „Să ştii că mama Ta şi fraţii Tăi sunt afară şi Te caută!”


text:
Apoi privind spre cei care stăteau în jurul Lui, a zis: <J>„Aceştia reprezintă mama Mea şi fraţii Mei.</J>


text:
Isus a continuat să înveţe mulţimile de oameni lângă marea Galileeii. Pentru că erau mulţi adunaţi, El a folosit o barcă, iar ceilalţi stăteau pe mal.


text:
<J>În timp ce semăna, o parte dintre seminţe a căzut lângă drum. Acestea au fost mâncate de păsări.</J>


text:
<J>O altă parte dintre seminţe a căzut pe un teren pietros, unde nu exista mult pământ. Acele seminţe au răsărit imediat, pentru că nu au găsit un sol adânc.</J>


text:
<J>Dar când a apărut soarele, s-au ofilit; şi pentru că nu aveau unde să îşi înfigă adânc rădăcina, s-au uscat.</J>


text:
<J>O altă parte a seminţelor a ajuns şi a crescut între spini. Aceştia, dezvoltându-se, au obstrucţionat dezvoltarea normală a noilor plante; şi în final, pentru că fuseseră sufocate de spini, nu au avut fructe.</J>


text:
<J>O altă parte a seminţelor a căzut pe un teren fertil. Plantele s-au dezvoltat şi au produs fructe. Recolta a fost de treizeci, de şaizeci şi de o sută de ori mai mult decât cantitatea de seminţe însămânţată.”</J>


text:
Când a fost singur, cei din jurul Lui, între care erau şi cei doisprezece discipoli ai Săi, L-au întrebat despre semnificaţia parabolelor.


text:
El le-a zis: <J>„Vouă vi s-a oferit posibilitatea să cunoaşteţi secretul Regatului lui Dumnezeu; dar pentru ceilalţi, lucrurile din acest domeniu sunt prezentate prin intermediul parabolelor.</J>


text:
<J>Intenţia este aceasta: privind şi auzind, ei să nu fie capabili totuşi să înţeleagă; pentru ca să nu se întoarcă ulterior la Dumnezeu, fapt care ar fi implicat iertarea păcatelor lor.”</J>


text:
El le-a mai zis: <J>„Nu înţelegeţi nici voi semnificaţia acestei parabole? Atunci oare cum o veţi percepe pe a celorlalte?</J>


text:
<J>Seminţele căzute lângă drum reprezintă pe cei în care este semănat Cuvântul; dar după ce l-au auzit, vine imediat Satan care ia din ei ce s-a semănat din Cuvânt.</J>


text:
<J>Seminţele căzute în locuri pietroase reprezintă pe aceia care atunci când aud Cuvântul, îl primesc imediat cu bucurie;</J>


text:
<J>dar nu au acea «rădăcină»; şi astfel rezistă puţin. În mod concret, atunci când au un necaz sau cu o persecuţie din cauza Cuvântului, ei se dezic imediat de el…</J>


text:
<J>sunt asaltaţi de îngrijorări legate de viaţa de pe pământ. Ei sunt în acelaşi timp obsedaţi de posesiuni materiale şi de tentaţia altor lucruri care obstrucţionează Cuvântul, făcându-l astfel ineficace în viaţă sau fără efect în trăirea lor personală.</J>


text:
<J>Apoi sunt şi unii reprezentaţi de seminţele căzute pe un teren fertil. Ei sunt aceia care după ce aud şi primesc Cuvântul, produc «fructe»: unul treizeci la sută, altul şaizeci la sută şi altul sută la sută.”</J>


text:
El le-a mai zis: <J>„Se pune oare lampa sub un vas sau sub pat? Oare nu este ea pusă într-un suport?</J>


text:
<J>Să ştiţi că nu este nimic ascuns care nu va fi arătat în public; şi nimic ţinut secret care să nu fie cunoscut.</J>


text:
El le-a mai zis: <J>„Fiţi atenţi şi la ce veţi auzi în continuare. Cum evaluaţi pe alţii, aşa veţi fi evaluaţi şi voi. Ba chiar vi se va oferi în plus faţă de ce aţi oferit altora.</J>


text:
<J>Se va întâmpla aşa pentru că celui care are, i se va mai da; dar cel care nu are, va fi privat chiar şi de ce <i>(mai)</i> are.”</J>


text:
Isus a mai zis: <J>„În ce priveşte Regatul lui Dumnezeu, se întâmplă ca în următoarea situaţie: un om îşi seamănă seminţe în terenul lui agricol.</J>


text:
<J>Indiferent că doarme când este noapte sau că stă treaz ziua, seminţele încolţesc şi cresc fără ca el să poată observa acest proces.</J>


text:
<J>Pământul facilitează în mod discret dezvoltarea noilor plante. La început, ele se prezintă sub forma unui fir verde. Apoi, fiecare dintre aceste fire ajunge să producă spic, în care grâul se dezvoltă până la maturitate.</J>


text:
Isus a mai zis: <J>„Cu ce vom mai asemăna Regatul lui Dumnezeu? Sau prin intermediul cărei parabole îl vom prezenta?</J>


text:
<J>Se aseamănă şi cu o sămânţă de muştar. Când este semănată în pământ, ea este cea mai mică dintre seminţe.</J>


text:
<J>Dar ulterior creşte şi devine mai mare decât toate zarzavaturile; iar păsările zburătoare îşi pot face cuiburi în ramurile lui mari.”</J>


text:
Isus le prezenta mesajul Scripturilor prin intermediul multor parabole de acest fel, în funcţie de capacitatea lor de înţelegere.


text:
Nu le comunica nimic fără să folosească parabole. Dar când era singur cu discipolii Săi, le explica totul.


text:
După ce le-a oferit oamenilor ocazia să plece, discipolii L-au luat împreună cu ei în barca în care erau. Traversând marea, s-au deplasat împreună cu alte bărci spre destinaţia dorită.


text:
Isus dormea cu capul pe o pernă în partea din spate a bărcii. Discipolii L-au trezit zicându-I: „Învăţătorule, nu Te interesează ce se întâmplă?! Murim!”


text:
El S-a trezit; şi ridicându-Se, a certat vântul şi a zis mării: <J>„Încetează! Linişteşte-te!”</J> Vântul şi-a oprit intensitatea şi s-a făcut o linişte totală.


text:
Ei erau foarte speriaţi şi ziceau unii altora: „Cine este Acesta încât I se subordonează chiar şi vântul împreună cu marea?”


text:
Acest om locuia în <i>(grotele unde erau săpate)</i> morminte şi nimeni nu îl mai putea imobiliza nici măcar cu un lanţ.


text:
De multe ori i se legaseră fiare grele de picioare şi cătuşe la mâini; dar le rupsese şi era imposibil de ţinut sub control.


text:
Permanent stătea în zona mormintelor şi pe munţi, ţipând şi mutilându-se cu pietre, cu care îşi făcea tăieturi.


text:
strigând: „Ce avem noi în comun, Isus, Fiul Dumnezeului Celui Foarte Înalt? Jură-mi pe Dumnezeu că nu mă vei chinui!”


text:
Isus l-a întrebat: <J>„Cum te numeşti?”</J> El a răspuns: „Numele meu este «Legiune», pentru că suntem mulţi.”


text:
Isus le-a permis; iar spiritele rele, ieşind din acel om, au intrat în mulţimea de porci care s-a deplasat rapid de pe râpă în mare. Şi astfel, toţi cei aproape două mii de porci s-au înecat.


text:
Cei care păzeau porcii, au fugit în oraş şi prin satele din jur, anunţând despre acest caz. Oamenii au venit să vadă ce s-a întâmplat.


text:
Ajunşi la Isus, au constatat că cel care fusese posedat de legiunea de demoni, era îmbrăcat decent şi în toate facultăţile mentale. Ei s-au speriat


text:
În timp ce Isus urca în barcă, omul care fusese posedat de demoni, Îl ruga să îi permită să rămână cu El.


text:
Isus nu a aprobat cererea lui, ci i-a zis: <J>„Du-te acasă la familia ta şi povesteşte-le tot ce ţi-a făcut Iahve şi cum Şi-a manifestat mila Lui faţă de tine.”</J>


text:
După ce a traversat Isus pe celălalt mal folosind barca, o mare mulţime de oameni s-a adunat în jurul Lui. El stătea pe mal, aproape de apă.


text:
Atunci a venit la El unul dintre liderii sinagogii, numit Iair. Cum L-a văzut pe Isus, I s-a aruncat la picioare


text:
şi I-a făcut următoarea rugăminte insistentă: „Fetiţa mea este aproape moartă. Te rog, vino şi pune-Ţi mâinile peste ea ca să se facă sănătoasă şi să trăiască!”


text:
Ea suportase intervenţia multor medici. Cheltuise toate resursele de care dispusese; dar nu constatase nicio schimbare în bine a sănătăţii ei; ba încă situaţia se complica odată cu trecerea timpului.


text:
Isus Şi-a dat seama imediat că ieşise din El o forţă <i>(vindecătoare)</i>; şi întorcându-se spre mulţimea de oameni, a zis: <J>„Cine s-a atins de hainele Mele?”</J>


text:
Discipolii I-au zis: „Vezi ce mulţi sunt în jurul Tău; şi mai zici <J>«Cine s-a atins de Mine?»?!”</J>


text:
Femeia, speriată şi tremurând pentru că ştia ce se întâmplase, a venit, s-a aruncat la picioarele Lui şi I-a spus tot adevărul.


text:
Dar Isus i-a zis: <J>„Femeie, credinţa ta te-a salvat! Du-te liniştită şi fi vindecată de boala ta!”</J>


text:
În timp ce încă vorbea El, au venit nişte oameni din partea liderului sinagogii. Aceştia i-au spus: „Fiica ta a murit; de ce Îl mai deranjezi pe Învăţător?”


text:
Dar Isus, fără să ia în considerare aceste cuvinte, a zis liderului sinagogii: <J>„Nu te neliniştii! Credinţa pe care trebuie să o ai, va face diferenţa acum!”</J>


text:
Şi nu a permis nimănui să Îl însoţească, excepţie făcând Petru împreună cu cei doi fraţi – Iacov şi Ioan.


text:
Au ajuns la casa liderului sinagogii. Acolo, Isus a găsit agitaţie printre cei prezenţi şi pe unii care plângeau exact ca pentru un mort.


text:
A intrat şi le-a zis: <J>„De ce faceţi atât zgomot şi de ce plângeţi? Fetiţa nu a murit, ci doarme!”</J>


text:
Dar ei L-au ironizat. Atunci, după ce i-a dat afară pe toţi, i-a luat cu El pe părinţii fetiţei împreună cu cei care-L însoţiseră; şi au intrat împreună acolo unde zăcea ea.


text:
A apucat-o de mână şi i-a zis: <J>„Talita, cumi!”</J>, care se traduce cu <J>„Fetiţă, scoală-te!”</J>


text:
Imediat, ea s-a ridicat şi a început să umble, pentru că avea vârsta de doisprezece ani. Ei au rămas foarte surprinşi de acest lucru.


text:
Isus le-a cerut în mod categoric să nu ştie nimeni ce s-a întâmplat; şi a mai cerut ca fetiţa să fie hrănită.


text:
În ziua de Sabat, a început să înveţe oamenii care veniseră în sinagogă. Mulţi se mirau auzindu-L; şi ziceau: „Care este sursa acestei înţelepciuni pe care o posedă El? Sau cum se explică minunile pe care le face?


text:
Oare nu este El fiul tâmplarului şi al Mariei? Nu are ca fraţi pe Iacov, pe Iose, pe Iuda şi pe Simon? Şi nu locuiesc aici, în zonă, surorile Lui?” Toate aceste lucruri Îl făcuseră pe Isus să fie un caz dificil pentru ei.


text:
Dar El le-a zis: <J>„Un profet este subapreciat doar în patria lui, între rudele lui şi între membrii familiei din care provine el.”</J>


text:
Şi era foarte surprins de necredinţa locuitorilor acelei zone. Isus parcurgea satele din jur şi învăţa pe foarte mulţi oameni.


text:
În acea perioadă de timp, i-a chemat la Sine pe cei doisprezece discipoli ai Săi şi i-a trimis câte doi <i>(în misiune)</i>. Le-a conferit autoritate pe care să o exercite împotriva demonilor


text:
şi le-a ordonat să nu aibă la ei niciun toiag, nici pâine, nici sac pentru alimente şi nici bani de aramă;


text:
Apoi le-a mai zis: <J>„Să nu vă schimbaţi gazda; ci să rămâneţi acolo unde veţi fi primiţi, până veţi pleca din acea zonă.</J>


text:
<J>Iar dacă în vreun loc nu veţi fi bine primiţi şi nici luaţi în considerare, să plecaţi de acolo scuturând praful de pe sandalele voastre. Acesta va fi ca o probă împotriva lor în momentul când va avea loc Judecata. Să ştiţi că atunci, la Judecată, chiar şi pedeapsa Sodomei şi a Gomorei va fi mai mică decât cea care le va fi administrată lor.”</J>


text:
Tetrarhul Irod, auzind vorbindu-se despre Isus care era un nume foarte cunoscut printre evrei, a zis: „Singura mea explicaţie cu privire la acest om este aceea Ioan Botezătorul a înviat. Altfel nu pot înţelege sursa puterilor Lui miraculoase!”


text:
Era obsedat de această ipoteză pentru că îşi tot amintea cum procedase cu Ioan. Îl arestase şi îl băgase în închisoare din cauza Irodiadei care era, de fapt, soţia fratelui lui, numit Filip.


text:
Ioan îi spusese lui Irod: „Nu îţi este permis să te comporţi ca soţ faţă de aceea care, de fapt, este soţia fratelui tău!”


text:
dar încă nu putea să îşi vadă planul pus în aplicare atât timp cât Irod se temea de Ioan, fiind convins că acesta este un om corect şi sfânt. Îi acorda protecţia lui, iar când îi asculta mesajele, era provocat de el pentru unele decizii; dar evita luarea lor de mai mult timp. În ciuda faptului că Irod îl agrea pe Ioan,


text:
planul Irodiadei a găsit un moment favorabil pentru punerea lui în aplicare, chiar când tetrarhul îşi sărbătorea ziua de naştere. Atunci el organizase o petrecere la care îşi invitase subalternii din armată şi prietenii-colegi cu care guverna provincia Galileea.


text:
La petrecere a participat şi fata Irodiadei. Ea a dansat astfel încât a primit multe aplauze şi aprecieri pozitive atât din partea lui Irod, cât şi din partea oaspeţilor lui. Tetrarhul a zis fetei: „Îţi voi oferi orice îmi vei cere!”


text:
Ieşind, fata s-a consultat cu mama ei, pe care a întrebat-o: „Ce să îi cer?” Iar Irodiada i-a răspuns: „Cere-i capul lui Ioan Botezătorul!”


text:
Fata s-a grăbit să vină la tetrarh, prezentându-i următoarea cerere: „Vreau să îmi dai imediat capul lui Ioan Botezătorul pe o farfurie!”


text:
Irod a fost foarte dezamăgit; dar din cauza jurământului şi pentru a arăta oaspeţilor că îşi respectă promisiunile, nu a putut să o refuze.


text:
A trimis la închisoare un soldat dintre cei care făceau serviciul de pază, cu ordinul de a aduce capul lui Ioan Botezătorul. Soldatul s-a dus şi i-a tăiat capul lui Ioan în închisoare.


text:
Auzind ce s-a întâmplat, discipolii lui Ioan au venit, i-au luat corpul şi i l-au pus într-un mormânt.


text:
Isus le-a zis: <J>„Veniţi singuri separat, într-un loc liniştit şi odihniţi-vă puţin.”</J> A spus acest lucru pentru că din cauza suprasolicitării lor, nu aveau timp nici să mănânce.


text:
Au plecat cu barca, intenţionând să se retragă într-un loc mai nepopulat, unde să fie numai ei singuri.


text:
Dar oamenii i-au observat plecând; şi pentru că i-au cunoscut, au alergat pe jos din toate oraşele şi au venit înaintea lor în locul unde intenţionau ei să ajungă.


text:
Când a coborât din barcă, Isus a văzut o mare mulţime de oameni. I s-a făcut milă de ei, pentru că erau ca nişte oi fără păstor; şi a început să îi înveţe multe lucruri.


text:
Ziua aproape trecuse. Atunci discipolii Lui s-au apropiat de El şi I-au zis: „Această zonă este nepopulată, iar ziua aproape a trecut.


text:
Oferă oamenilor ocazia să plece în localităţile din jur, ca să îşi cumpere pâine; pentru că nu au ce să mănânce.”


text:
Isus le-a răspuns: <J>„Daţi-le voi să mănânce!”</J> Dar ei I-au zis: „Vrei să spui că îi vom putea hrăni cu pâinea pe care o vom cumpăra cu cei două sute de dinari?”


text:
Isus le-a zis: <J>„Mergeţi printre oamenii adunaţi şi vedeţi câte pâini există aici, în zonă!”</J> Ei s-au dus să constate câte pâini au oamenii; şi au venit cu următorul răspuns: „Avem cinci pâini şi doi peşti!”.


text:
El a luat cele cinci pâini şi cei doi peşti. Cu ochii îndreptaţi spre cer, a rostit benedicţiunea; şi apoi, rupând pâinile, le-a dat discipolilor, pentru ca ei să le împartă mulţimii de oameni. A procedat la fel şi cu peştii, împărţindu-i tuturor.


text:
Isus i-a determinat pe discipolii Săi să urce în barcă şi să traverseze imediat, înaintea Lui, pe celălalt mal, în zona Betsaida. În acest timp, El intenţiona să ofere oamenilor posibilitatea să plece acasă.


text:
A văzut că discipolii Lui vâsleau cu mare dificultate, pentru că vântul bătea din faţă. Chiar în timpul când îşi efectua serviciul nocturn de pază a patra gardă, Isus a mers spre ei, călcând peste apă. Intenţiona să treacă pe lângă ei;


text:
Gestul lor a fost cauzat de faptul că s-au speriat. Dar Isus le-a vorbit imediat, zicându-le: <J>„Curaj! Sunt Eu; nu vă temeţi!”</J>


text:
Apoi a urcat la ei în barcă, iar vântul nu a mai bătut. Ei au rămas foarte surprinşi de cele întâmplate,


text:
pentru că fiind insensibili şi nereceptivi, nu înţeleseseră mesajul care le fusese transmis odată cu înmulţirea <i>(recentă a)</i> pâinilor şi a peştilor.


text:
Alergând prin localităţile învecinate şi pe tot traseul pe care auzeau că trecea Isus, aduceau bolnavii la El.


text:
Aceştia, fiind puşi în drumul Lui, Îl rugau să le permită doar să se atingă de marginea de jos a hainelor Sale. Şi toţi câţi procedau astfel, erau vindecaţi.


text:
În Ierusalim, Isus a avut o discuţie cu reprezentanţii fariseilor şi cu cei ai învăţătorilor legii <i>(mozaice)</i>.


text:
Aceştia văzuseră pe unii dintre discipolii Săi servind masa de prânz cu mâinile „necurate”, adică fără să şi le fi spălat <i>(în mod ritual)</i>. –


text:
Conform tradiţiei strămoşeşti, fariseii şi toţi ceilalţi iudei, nu mănâncă fără să îşi spele mâinile cu mare atenţie.


text:
Şi când se întorc din piaţă, nu mănâncă decât după ce s-au îmbăiat. Tradiţia lor conţine şi alte obiceiuri, cum ar fi spălarea <i>(rituală)</i> a paharelor, a ulcioarelor, a găleţilor şi a paturilor. –


text:
Acei farisei, împreună cu experţii legii <i>(mozaice)</i>, L-au întrebat: „De ce nu respectă discipolii Tăi regulile tradiţiei strămoşeşti, permiţându-şi să mănânce cu mâinile «nespălate»?”


text:
Isus le-a răspuns: <J>„Ipocriţilor, bine a mai profeţit Isaia despre voi, când a scris: «Acest popor Mă cinsteşte cu buzele; dar inima lui este departe de Mine.</J>


text:
<J>Voi ignoraţi porunca lui Dumnezeu şi în acelaşi timp respectaţi tradiţia stabilită de oameni, cum ar fi: spălarea ulcioarelor şi a paharelor; şi aveţi multe reguli de acest fel…”</J>


text:
Isus le-a mai zis: <J>„Promovând tradiţia voastră, v-aţi permis să anulaţi porunca lui Dumnezeu.</J>


text:
<J>De exemplu, El a spus prin Moise: «Să-ţi cinsteşti mama şi tatăl.» şi «Cine va vorbi rău despre tatăl lui sau despre mama lui, să suporte pedeapsa capitală.»</J>


text:
<J>Voi, dimpotrivă, aţi decretat că dacă un om pretinde cu privire la bunurile lui că sunt «corban», adică dedicate lui Dumnezeu, este absolvit de datoria de a-şi ajuta părinţii cu ele;</J>


text:
<J>Aşa aţi ajuns să desfiinţaţi Cuvântul lui Dumnezeu din cauza tradiţiei voastre. Şi acesta este doar un exemplu. Dar voi procedaţi la fel în cazul multor alte tradiţii.”</J>


text:
La sfârşit, Isus a chemat din nou mulţimile de oameni la Sine şi le-a zis: <J>„Sunt interesat să înţelegeţi ce vă voi spune în continuare. Deci ascultaţi cu atenţie:</J>


text:
<J>Omul nu devine «necurat» atunci când introduce în el ceva mâncând. De fapt, numai ce iese din el îl poate face «necurat».</J>


text:
După ce a intrat în casă şi era departe de mulţimea ascultătorilor, discipolii L-au întrebat pe Isus despre semnificaţia acestei parabole.


text:
El le-a zis: <J>„Şi voi sunteţi atât de incapabili în descifrarea înţelesului ei? Nu vă daţi seama că nimic din exterior care intră în om nu îl poate face «necurat»?</J>


text:
<J>Când mănâncă cineva, nu introduce nimic în suflet, ci în stomac; apoi o parte din ce a introdus în el, este dat afară.”</J> A spus acest lucru, declarând toate alimentele „curate”.


text:
<J>Sursa lucrurilor care fac pe om «necurat», este tocmai în sufletul lui, de unde provin gândurile rele, adulterul, relaţiile sexuale extraconjugale, crimele,</J>


text:
<J>furturile, înşelăciunile, faptele care produc ruşine, ochiul rău, blasfemia, aroganţa, nebunia.</J>


text:
Isus a plecat de acolo şi S-a dus în regiunea Tirului şi a Sidonului. A intrat într-o casă, dorind să nu ştie nimeni că este acolo. Dar nu a putut să rămână neobservat;


text:
pentru că imediat a venit la El o femeie care s-a aruncat la picioarele Lui. Ea avea o fetiţă care era posedată de un demon. Venise la Isus pentru că auzise vorbindu-se despre El.


text:
Isus i-a zis: <J>„Lasă-i întâi pe copii să se sature; pentru că nu este bine să iei pâinea copiilor şi să o arunci căţeilor.”</J>


text:
Femeia I-a răspuns: „Este adevărat ce spui, domnule; dar şi căţeii de sub masă mănâncă din ce rămâne copiilor.”


text:
Atunci Isus i-a zis: <J>„Suficient! M-ai convins! Poţi pleca acasă; pentru că deja demonul a ieşit din fiica ta!”</J>


text:
Isus a plecat din zona Tirului şi a ajuns din nou la Marea Galileeii trecând prin Sidon, localitate care aparţinea regiunii numite Decapolis.


text:
Acolo I-au adus un surd care vorbea cu mare dificultate; şi L-au rugat să îşi pună mâinile peste el.


text:
Isus l-a luat separat de mulţimea de oameni, i-a pus degetele Sale în urechi şi i-a atins limba cu saliva Lui.


text:
Isus le-a cerut în mod categoric să nu spună nimănui despre ce s-a întâmplat; dar cu cât le cerea mai mult acest lucru, cu atât vorbeau mai mult despre El.


text:
În timpul acelor zile se adunaseră din nou foarte mulţi oameni în jurul lui Isus; dar nu aveau ce să mănânce. Isus Şi-a chemat discipolii şi le-a zis:


text:
<J>„Îmi este milă de această mulţime de oameni care stă lângă Mine de trei zile fără să aibă mâncarea necesară.</J>


text:
<J>Dacă le voi oferi ocazia să plece aşa flămânzi cum sunt, vor leşina de foame pe drum; pentru că unii dintre ei au venit de la mare distanţă.”</J>


text:
Discipolii I-au răspuns: „Zona este nepopulată. Cum ar putea cineva să sature cu pâine pe aceşti oameni tocmai aici?”


text:
Atunci Isus a poruncit oamenilor să stea jos pe pământ. A luat cele şapte pâini; şi după ce I-a mulţumit lui Dumnezeu, le-a rupt şi le-a dat discipolilor Săi; iar ei le-au împărţit mulţimii de oameni.


text:
Mai aveau şi câţiva peştişori pe care i-au împărţit după ce Isus a proclamat o binecuvântare pentru ei.


text:
Fariseii au venit în mod surprinzător şi L-au provocat pe Isus la o polemică. Ei I-au cerut să Îşi demonstreze autoritatea în faţa lor, făcând un miracol.


text:
Isus a oftat profund şi apoi a zis: <J>„De ce pretinde această generaţie de oameni să asiste la miracole? Vă asigur că această pretenţie nu îi va fi satisfăcută!”</J>


text:
Isus îi avertiza zicându-le: <J>„Fiţi atenţi: să vă feriţi bine de «aluatul» fariseilor şi de cel al lui Irod!”</J>


text:
Isus a înţeles cum erau interpretate cuvintele Lui; şi le-a zis: <J>„De ce vă gândiţi tocmai la lipsa de pâini? Nici acum nu înţelegeţi? Tot insensibili şi nereceptivi aţi rămas?</J>


text:
<J>Ochii şi urechile pe care le aveţi nu vă ajută deloc? Dar oare nici nu vă amintiţi ce s-a întâmplat cu puţin timp în urmă?</J>


text:
<J>Când am rupt cele cinci pâini din care au mâncat cei cinci mii de bărbaţi, câte coşuri cu resturi aţi adunat?”</J> Ei au răspuns: „Douăsprezece coşuri!”


text:
El a continuat: <J>„Şi câte coşuri s-au umplut cu resturi după ce au mâncat patru mii de bărbaţi din cele şapte pâini pe care le-aţi rupt?”</J> Discipolii Săi au răspuns: „Şapte coşuri.”


text:
Isus l-a luat pe orb de mână şi l-a dus în afara satului. Apoi i-a aplicat salivă pe ochi; şi punându-Şi mâinile peste el, l-a întrebat: <J>„Vezi ceva?”</J>


text:
Isus i-a pus din nou mâinile pe ochi şi i-a cerut să se uite fix; şi când s-a concentrat aşa cum i s-a cerut, a fost vindecat şi a văzut toate lucrurile clar.


text:
Atunci Isus l-a trimis acasă, zicându-i: <J>„Să nu intri în sat şi nici să nu informezi pe cineva din el despre ce ţi s-a întâmplat!”</J>


text:
Isus a plecat împreună cu discipolii Săi în zona satelor provinciei Cezareea care era guvernată de Filip. Pe drum, El le-a pus următoarea întrebare: <J>„Ce părere au oamenii cu privire la identitatea Mea?”</J>


text:
Ei I-au răspuns: „Unii cred că eşti Ioan Botezătorul; alţii consideră că Tu ai fi Ilie; în timp ce alţii spun despre Tine că eşti unul dintre profeţii poporului evreu.”


text:
El i-a întrebat: <J>„Dar voi ce părere aveţi despre Mine? Cine sunt Eu pentru voi?”</J> Petru I-a răspuns: „Tu eşti Cristos!”


text:
Isus le-a ordonat în cel mai categoric mod să nu comunice altora această informaţie cu privire la identitatea Sa.


text:
Atunci a început să îi înveţe că Fiul Omului trebuie să treacă prin multe suferinţe, că va fi contestat de conducătorii religioşi ai poporului evreu, reprezentaţi de preoţi şi de experţii în lege<i>(a mozaică)</i>. Le-a mai spus că după toate acestea, va fi omorât şi că după trei zile va învia.


text:
Dar Isus S-a întors; şi privindu-Şi discipolii, S-a adresat direct lui Petru în auzul tuturor, zicându-i: <J>„La spatele Meu, Satan! Tu, Petru, nu gândeşti ca Dumnezeu, ci promovezi mentalitatea oamenilor!”</J>


text:
Apoi a chemat la Sine mulţimea de oameni împreună cu discipolii Săi şi le-a zis: <J>„Dacă vrea cineva să vină după Mine, să se dezică de felul lui de a fi, să îşi ia crucea şi aşa să Mă urmeze.</J>


text:
<J>Oricine va dori să îşi protejeze viaţa, o va pierde; dar oricine îşi va consuma viaţa pentru cauza Mea şi a Veştii Bune, şi-o va recupera.</J>


text:
<J>Să ştiţi că oricine se va ruşina de Mine şi de cuvintele Mele între oamenii acestei generaţii adultere şi păcătoase, va primi acelaşi tratament din partea Fiului Omului când va veni în gloria Tatălui Său împreună cu sfinţii îngeri.”</J>


text:
El le-a mai zis: <J>„Să ştiţi că unii care sunt prezenţi aici, nu vor muri până nu vor vedea Regatul lui Dumnezeu venind în forţă.”</J>


text:
După şase zile de la această precizare, Isus a luat cu El pe Petru, pe Iacov şi pe Ioan; şi i-a dus separat, numai pe ei, pe un munte înalt. Acolo S-a transfigurat sub privirile lor.


text:
Hainele Lui au devenit strălucitoare şi foarte albe. Acel alb depăşea orice performanţă a înălbitorilor de pe pământ.


text:
Petru a zis: „Învăţătorule, este bine să stăm aici. Hai să facem trei adăposturi: unul pentru Tine, unul pentru Moise şi unul pentru Ilie.”


text:
A venit apoi un nor care i-a acoperit cu umbra lui; iar din nor s-a auzit o voce care zicea: „Acesta este Fiul Meu pe care Îl iubesc foarte mult. Să ascultaţi de El!”


text:
Când au privit în jur, discipolii lui Isus au constatat că atât Ilie, cât şi Moise nu mai erau; iar Isus rămăsese doar cu ei.


text:
În timp ce coborau de pe munte, El le-a ordonat să nu spună nimănui ce au văzut, până va învia Fiul Omului dintre cei morţi.


text:
Ei au păstrat acest secret şi se întrebau între ei ce ar fi putut să însemne acea înviere dintre cei morţi.


text:
Discipolii I-au pus lui Isus următoarea întrebare: „De ce spun experţii legii mozaice că întâi trebuie să vină Ilie?”


text:
El le-a răspuns: <J>„Este adevărat că Ilie va veni înainte să se întâmple o serie de lucruri şi va restabili totul. Aceste evenimente au fost prezise, aşa cum şi despre Fiul Omului s-au făcut preziceri care au rămas înregistrate în scris. În legătură cu El se spune că va suporta multe suferinţe şi că va fi calomniat.</J>


text:
<J>Dar despre Ilie Eu vă spun că, într-un fel, a şi venit; iar ei s-au comportat cum au vrut cu el, exact cum fusese scris în profeţiile Scripturilor.”</J>


text:
Când au ajuns la ceilalţi discipoli, au văzut că în jurul acestora era o mare mulţime de oameni. Existau acolo şi experţii legii <i>(mozaice)</i>, care discutau în contradictoriu cu discipolii lui Isus.


text:
Unul din acea mulţime de oameni, I-a răspuns: „Învăţătorule, venisem la Tine cu fiul meu. Este posedat de un demon care i-a cauzat muţenie.


text:
În plus, oriunde are crize, cade la pământ, face spume la gură, îşi încleştează maxilarul şi rămâne anchilozat. M-am adresat discipolilor Tăi şi i-am rugat să scoată demonul, dar nu au putut.”


text:
Isus le-a zis: <J>„Vai, ce generaţie necredincioasă! Oare cât credeţi că voi mai fi cu voi şi că vă voi suporta? Aduceţi-l la Mine!”</J>


text:
L-au adus pe copil la El. Şi cum a văzut copilul pe Isus, demonul l-a făcut să se cutremure cu o mare forţă. Apoi copilul a căzut la pământ şi se zbătea făcând spumă la gură.


text:
Isus l-a întrebat pe tatăl copilului: <J>„De cât timp i se întâmplă aşa?”</J> El a răspuns: „De când era mic copil.


text:
Şi de multe ori, spiritul rău l-a aruncat ba în foc, ba în apă, ca să îl omoare. Dar dacă poţi face ceva, Te rog să ai milă de noi şi ajută-ne!”


text:
Imediat, tatăl copilului a strigat lăcrimând: „Cred, domnule; <i>(totuşi)</i> am nevoie de ajutor să îmi înving necredinţa!”


text:
Când a văzut Isus că mulţimea de oameni se îndreaptă spre ei alergând, s-a adresat demonului, zicându-i: <J>„Spirit de surdo-muţenie, îţi ordon să ieşi din acest copil şi să nu mai intri în el!”</J>


text:
Spiritul rău a ieşit făcându-l pe băiat să ţipe şi producându-i pentru ultima dată o violentă convulsie. Apoi a rămas ca mort. Acest fapt i-a făcut pe mulţi dintre cei prezenţi acolo să spună: „A murit!”


text:
Când a intrat Isus în casă, discipolii Lui L-au întrebat separat: „De ce noi nu am reuşit să scoatem demonul din băiat?”


text:
Isus le-a zis: <J>„Acest fel de demoni nu poate ieşi decât atunci când îl înfruntă cineva care practică rugăciunea şi postul.”</J>


text:
Plecând de acolo, au trecut prin provincia Galileea, în timp ce Isus ar fi vrut să nu ştie nimeni despre prezenţa Lui în acea zonă.


text:
El Îşi învăţa discipolii, zicând: <J>„Fiul Omului va fi arestat, apoi va fi <i>(chiar)</i> omorât; şi a treia zi după omorârea Lui, va învia.”</J>


text:
Dar discipolii nu înţelegeau ce vrea să spună Isus vorbindu-le astfel; şi evitau să Îl întrebe despre sensul acelor cuvinte.


text:
Apoi au ajuns în Capernaum. Când era într-o casă, Isus i-a întrebat: <J>„Despre ce discutaţi între voi pe drum?”</J>


text:
Dar ei nu I-au dat niciun răspuns. De fapt, tăcerea lor încerca să ascundă faptul că în timp ce se deplasau, a existat o ceartă între ei ca să se stabilească cine este lider în grupul lor.


text:
Atunci Isus a stat jos, i-a chemat în jurul Său pe cei doisprezece discipoli şi le-a zis: <J>„Dacă vrea cineva să fie primul între voi, trebuie să devină ultimul, slujind tuturor!”</J>


text:
<J>„Oricine primeşte pe unul dintre aceşti copilaşi în numele Meu, pe Mine Mă primeşte; şi, de fapt, cine Mă primeşte, nu doar pe Mine Mă primeşte, ci şi pe Cel care M-a trimis.”</J>


text:
Ioan I-a zis: „Învăţătorule, noi am văzut un om făcând exorcizări în numele Tău şi i-am interzis să le mai facă, pentru că nu era din grupul nostru.”


text:
Isus a răspuns: <J>„Nu este corect să procedaţi aşa; pentru simplul motiv că nu există nimeni care după ce a făcut minuni în numele Meu, să Mă denigreze.</J>


text:
<J>Şi să reţineţi că recompensa va fi acordată chiar şi celor care vă vor da să beţi un pahar cu apă având în vedere statutul vostru de discipoli ai lui Cristos.</J>


text:
<J>Dar în acelaşi timp, este adevărat şi faptul că este grav ca cineva să provoace la comiterea păcatului pe vreunul dintre aceşti micuţi care cred în Mine. Acelui provocator, ar fi mai bine să i se lege de gât o piatră mare ca cea de moară şi să fie apoi aruncat aşa în mare…</J>


text:
<J>Dacă mâna ta te determină să păcătuieşti, tai-o; este mai bine pentru tine să fii infirm în viaţă, decât să mergi în iad având ambele mâini. [Acolo, focul nu se stinge</J>


text:
<J>Dacă piciorul tău te determină să păcătuieşti, taie-l. Este în avantajul tău să fii şchiop în viaţă, decât să fii aruncat în iad având ambele picioare. [În acel loc, focul continuă la nesfârşit,</J>


text:
<J>Şi dacă ochiul tău te determină să păcătuieşti, scoate-l! Pentru tine este mai bine să intri în Regatul lui Dumnezeu având numai un ochi, decât să îi ai pe amândoi şi să fii aruncat în focul iadului,</J>


text:
<J>Să ştiţi că din această cauză, fiecare va fi «sărat» cu foc, aşa cum fiecare animal oferit ca sacrificiu lui Dumnezeu este presărat cu sare.</J>


text:
<J>Sarea este bună cât timp mai are proprietatea de a săra; dar când şi-o pierde, oare cum şi-ar reface-o? Să aveţi «sare» în voi şi să trăiţi în armonie unii cu alţii.”</J>


text:
Isus a plecat de acolo şi a venit în zona provinciei Iudeea, dincolo de Iordan. S-au adunat din nou foarte mulţi oameni la El; şi conform obiceiului pe care îl avea, a început să îi înveţe.


text:
În acest timp, Isus a fost vizitat de nişte farisei. Aceia, ca să Îl testeze, L-au întrebat dacă îi este permis unui bărbat căsătorit să divorţeze.


text:
Ei au spus: „Moise a permis bărbatului să scrie un certificat de divorţ şi apoi să îşi abandoneze soţia.”


text:
Isus le-a zis: <J>„Moise v-a lăsat scrisă această poruncă din cauza insensibilităţii inimii voastre;</J>


text:
<J>dar de la începutul Creaţiei, Dumnezeu l-a conceput pe om să existe împreună ca bărbat şi femeie.</J>


text:
<J>Conform acestei legi, omul îşi formează o familie unindu-se în căsătorie cu soţia lui, după ce fiecare dintre ei s-a desprins de familia tatălui şi a mamei lui.</J>


text:
<J>Astfel, cei doi devin <i>(ca)</i> un singur organism. Deci nu mai sunt doi, ci formează împreună un întreg.</J>


text:
<J>De aici rezultă că omul nu are voie să distrugă acest întreg conceput iniţial de Dumnezeu şi pus în practică prin consimţământul celor doi soţi.”</J>


text:
El le-a zis: <J>„Oricine divorţează şi se căsătoreşte cu altă femeie, comite adulter faţă de fosta lui soţie;</J>


text:
<J>şi acelaşi lucru se întâmplă dacă o soţie divorţează şi se căsătoreşte apoi cu alt bărbat: va comite adulter faţă de soţul iniţial.”</J>


text:
Lui Isus I-au fost aduşi nişte copii ca să Se atingă de ei. Dar discipolii au făcut reproşuri celor care îi aduceau.


text:
Observând ce se întâmplă, Isus S-a mâniat şi le-a zis: <J>„Lăsaţi-i pe copii să vină la Mine! Să ştiţi că Regatul lui Dumnezeu aparţine celor care sunt asemănători acestora; deci nu îi opriţi din intenţia lor!</J>


text:
<J>Vă asigur că nimeni nu va intra în Regatul lui Dumnezeu dacă nu îl va primi aşa cum o face un copil!”</J>


text:
Tocmai când urma să plece din acel loc, a venit la Isus un om alergând. Ajuns în faţa Lui, a îngenuncheat şi L-a întrebat: „Bunule Învăţător, ce să fac ca să obţin viaţa eternă?”


text:
<J>În al doilea rând, cunoşti poruncile care spun să nu comiţi adulter, să nu comiţi crimă, să nu furi, să nu faci o afirmaţie mincinoasă, să nu înşeli şi să îţi respecţi tatăl şi mama.”</J>


text:
El I-a răspuns: „Învăţătorule, toate aceste cerinţe le-am respectat cu atenţie încă din adolescenţă.”


text:
Isus l-a privit direct în faţă, l-a iubit şi i-a răspuns: <J>„Nu ai îndeplinit toate condiţiile. Primul lucru pe care-ţi cer să îl mai faci este să te duci şi să vinzi tot ce ai şi să dai apoi săracilor banii obţinuţi din această vânzare. Astfel, vei avea o comoară în cer. Apoi trebuie să îţi iei crucea şi să Mă urmezi.”</J>


text:
Dezamăgit şi profund afectat de acest răspuns, omul care venise la Isus a plecat total întristat, pentru că era proprietarul multor averi.


text:
Isus a privit în jurul Lui şi S-a adresat discipolilor, zicând: <J>„Va fi foarte dificil pentru cei bogaţi să intre în Regatul lui Dumnezeu.”</J>


text:
Discipolii au rămas surprinşi de această afirmaţie a lui Isus. El a continuat, zicându-le: <J>„Dragii Mei, de fapt, le va fi dificil să intre în Regatul lui Dumnezeu celor care speră să rezolve totul cu ajutorul bogăţiilor.</J>


text:
<J>Mai uşor va trece o cămilă prin urechea unui ac, decât va intra un om bogat în Regatul lui Dumnezeu.”</J>


text:
Discipolii lui Isus au rămas şi mai surprinşi şi au zis între ei: „Dacă aceasta este realitatea, cine poate atunci să fie salvat?”


text:
Isus i-a privit în faţă şi le-a zis: <J>„Da, este imposibil omului; dar nu şi lui Dumnezeu. Pentru că lui Dumnezeu toate lucrurile Îi sunt posibile.”</J>


text:
Isus a răspuns: <J>„Să ştiţi că toţi cei care au lăsat pentru Mine şi pentru Vestea Bună: casă, fraţi, surori, tată, mamă, soţie, copii, preocupări agricole,</J>


text:
<J>vor primi acum, de o sută de ori mai mult: case, fraţi, surori, mame, copii şi activităţi agricole, împreună cu persecuţii; iar în viitor, viaţa eternă.</J>


text:
<J>Vor fi mulţi care din primii vor ajunge să fie ultimii; şi mulţi dintre cei care vor fi ultimii, vor ajunge să fie primii.”</J>


text:
Ei erau pe drum şi se deplasau spre Ierusalim. Isus mergea înaintea lor. Discipolii erau dezorientaţi şi mergeau panicaţi după El. Isus i-a chemat din nou pe cei doisprezece discipoli ai Săi în jurul Lui şi a început să le vorbească despre lucrurile care urmau să I se întâmple.


text:
El le-a zis: <J>„Să ştiţi că mergând la Ierusalim, Fiul Omului va fi predat liderilor preoţilor şi învăţătorilor experţi ai legii <i>(mozaice)</i>. Ei Îl vor duce în faţa celor care nu sunt evrei, cu scopul executării Lui.</J>


text:
<J>Aceştia Îl vor ridiculiza, Îl vor bate cu nuiele, Îl vor scuipa şi Îl vor omorî. Dar după trei zile de la moartea Sa, va învia!”</J>


text:
Fiii lui Zebedei care se numeau Iacov şi Ioan, au venit la Isus şi I-au zis: „Învăţătorule, am vrea să ne îndeplineşti o dorinţă.”


text:
Iar ei au răspuns: „Să ne oferi locul din dreapta şi pe cel din stânga Ta, atunci când vei fi în glorie!”


text:
Isus a zis: <J>„Nu ştiţi ce cereţi. Oare puteţi să beţi paharul pe care îl voi bea Eu? Puteţi să suportaţi «botezul» care-Mi va fi administrat?”</J>


text:
Ei au zis: „Da, putem!” <J>Iar Isus le-a zis: „Este adevărat că veţi bea şi voi paharul pe care îl voi bea Eu şi că vi se va administra acelaşi botez care Mi se va administra întâi Mie;</J>


text:
<J>dar nu Eu vă voi oferi cinstea de a sta la dreapta şi la stânga Mea. Aceasta este rezervată numai celor pentru care a fost ea pregătită.”</J>


text:
Dar Isus Şi-a chemat discipolii şi le-a zis: <J>„Ştiţi că naţiunile lumii au guvernatori, cărora superiorii lor le dau ordine în mod autoritar.</J>


text:
<J>Dar între voi să nu existe aceeaşi practică. Ci acela care vrea să deţină autoritatea, să slujească tuturor;</J>


text:
<J>Pentru că nici chiar Fiul Omului nu a venit cu pretenţia ca să fie slujit, ci cu scopul ca El să slujească şi să îşi sacrifice viaţa pentru recuperarea multora!”</J>


text:
Mergând, au ajuns în Ierihon. În timp ce Isus Îşi urma drumul şi ieşea din această localitate împreună cu discipolii Săi şi cu o mare mulţime de oameni, exista în apropiere un loc în care stătea şi cerşea un orb. El se numea Bartimeu şi era fiul lui Timeu.


text:
Auzind că trece Isus din Nazaret, orbul a început să strige: „Isus, Fiul lui David, ai milă de mine!”


text:
Isus S-a oprit şi a zis: <J>„Chemaţi-l să vină aici!”</J> Orbul a fost chemat, zicându-i-se: „Curaj, omule, ridică-te şi hai să mergem. Te cheamă Isus!”


text:
El a zis orbului: <J>„Ce doreşti să îţi fac?”</J> Orbul a răspuns: „Rabuni, să mă ajuţi să îmi obţin vederea!”


text:
Isus i-a zis: <J>„Du-te; credinţa ta te-a salvat.”</J> Imediat, acel orb şi-a obţinut vederea şi a mers pe drum după Isus.


text:
Când au fost aproape de Ierusalim şi treceau pe lângă localităţile Betfaghe şi Betania care erau aproape de Muntele Măslinilor, Isus Şi-a trimis într-o misiune specială pe doi dintre discipolii Săi.


text:
El le-a zis: <J>„Duceţi-vă în satul dinaintea voastră. Imediat când veţi intra în el, veţi găsi un măgăruş legat, pe care încă nu a mai încălecat niciun om. Să îl dezlegaţi şi să Mi-l aduceţi.</J>


text:
<J>Dacă veţi fi întrebaţi de cineva de ce procedaţi astfel, să îi răspundeţi: «Iahve are nevoie de el; şi după ce îl va folosi, îl va trimite imediat înapoi.»”</J>


text:
Discipolii s-au dus şi au dezlegat măgăruşul pe care l-au găsit legat lângă o uşă, la curba drumului pe care mergeau.


text:
Mulţi oameni îşi întindeau hainele pe drumul pe care venea Isus, iar alţii puneau pe jos ramuri tăiate din copacii de pe câmp.


text:
Atât cei care mergeau înaintea lui Isus, cât şi cei care veneau după El, strigau: „Osana! Este binecuvântat Cel care vine în numele lui Iahve!


text:
Regatul care vine este unul binecuvântat: acesta este Regatul strămoşului nostru David! Osana în cerul foarte înalt!”


text:
Isus a intrat în Ierusalim şi S-a dus în <i>(zona)</i> templu<i>(ui)</i>. Apoi, după ce a privit la toate lucrurile din jurul Său, fiind aproape seara, a plecat la Betania împreună cu cei doisprezece discipoli ai Săi.


text:
A observat de la mare distanţă un smochin care avea frunze şi a mers spre el, să vadă dacă va găsi câteva fructe. Când s-a apropiat, a constatat că nu avea decât frunze, pentru că încă nu era perioada smochinelor.


text:
Atunci Isus a zis smochinului: <J>„Niciodată să nu mai mănânce cineva fructe din tine!”</J> Iar discipolii Lui au auzit aceste cuvinte.


text:
Ajunşi la Ierusalim, Isus a intrat în <i>(curtea)</i> templu<i>(lui)</i>. A răsturnat mesele celor care schimbau bani şi scaunele celor care vindeau porumbei.


text:
Îi învăţa apoi, zicând: <J>„Oare nu este scris în Scripturi «Casa Mea va fi numită o casă a rugăciunii pentru toate naţiunile.»? Dar voi aţi făcut din ea un cuib de infractori!”</J>


text:
Liderii preoţilor şi experţii în lege<i>(a mozaică)</i> au auzit şi ei aceste cuvinte. În consecinţă, se gândeau cum să Îl omoare în secret; pentru că se temeau de El, din cauza poporului care era fascinat de învăţăturile Lui.


text:
În următoarea dimineaţă, când treceau pe lângă acel smochin, discipolii l-au văzut uscat din rădăcini.


text:
Petru, care şi-a amintit ce se întâmplase cu o zi înainte, a zis lui Isus: „Învăţătorule, priveşte: smochinul blestemat de Tine, s-a uscat!”


text:
<J>Vă asigur că dacă va zice cineva acestui munte «Ridică-te şi aruncă-te în mare!» şi dacă nu va avea dubii în inima lui, ci va crede că ce a spus se va realiza, va obţine ce a cerut.</J>


text:
<J>Vă spun aceste lucruri pentru că în baza aceluiaşi principiu, trebuie să credeţi anticipat că aţi şi primit lucrul pentru care vă rugaţi; şi astfel îl veţi obţine.</J>


text:
<J>Iar când vă rugaţi stând în picioare, să iertaţi orice aţi avea de reproşat cuiva; pentru ca să fiţi şi voi iertaţi de greşeli de către Tatăl vostru care este în cer.</J>


text:
S-au dus din nou în Ierusalim. Şi în timp ce Isus Se deplasa prin Templu, au venit la El liderii preoţilor, experţii în lege<i>(a mozaică)</i> şi conducătorii poporului evreu,


text:
Isus le-a răspuns: <J>„Am şi Eu o întrebare. Îmi veţi răspunde întâi la aceasta; şi abia apoi vă voi spune şi Eu cine Mi-a dat aprobare să fac aceste lucruri.</J>


text:
<J>Întrebarea Mea pentru voi este aceasta: Botezul lui Ioan provenea din cer, sau era ceva omenesc? Aştept răspunsul vostru.”</J>


text:
Dar ei discutau astfel: „Dacă răspundem «Din cer», ne va zice: «De ce nu l-aţi luat în considerare?»;


text:
iar dacă vom răspunde «Provine din imaginaţia omului», …” <i>(Se temeau de mulţimile de oameni care considerau că Ioan a fost un profet autentic.)</i>


text:
Atunci ei I-au răspuns lui Isus: „Nu ştim.” Iar Isus le-a zis: <J>„Nici Eu nu vă voi spune cine M-a autorizat să fac aceste lucruri!”</J>


text:
Isus a început apoi să le vorbească folosind parabole. El a zis: <J>„Un om a plantat o viţă de vie. A înconjurat-o cu un gard, a săpat un teasc în ea şi i-a construit un turn; apoi a dat-o în arendă unor viticultori şi a plecat din ţară.</J>


text:
<J>Când trebuia să fie adunaţi strugurii copţi, a trimis un sclav la viticultori ca să ia de la ei fructele viei.</J>


text:
<J>A mai trimis un altul pe care l-au omorât; apoi a trimis mulţi alţi sclavi, dintre care unii au fost bătuţi, iar alţii au fost omorâţi de acei viticultori.</J>


text:
<J>Mai avea un singur fiu pe care îl iubea foarte mult. În final, l-a trimis şi pe el la ei. Proprietarul viei îşi zicea: «Vor primi onorabil pe fiul meu!»</J>


text:
<J>Dar viticultorii au discutat astfel între ei: «Priviţi: vine cel care este moştenitorul de drept al viei! Haideţi să îl omorâm; şi astfel moştenirea lui va fi a noastră!»</J>


text:
<J>Acum oare ce va face proprietarul viei? Va veni, îi va distruge pe acei viticultori şi va da via altora.</J>


text:
<J>Oare nu aţi citit în Scriptură că «Piatra aruncată de zidari ca fiind inutilă, a ajuns să fie pusă în locul unde se unesc zidurile;</J>


text:
Ei intenţionau să Îl prindă pe Isus, dar le era frică de mulţimea de oameni. În final, L-au lăsat şi au plecat. Dar înţeleseseră că parabola prezentată de Isus îi viza pe ei.


text:
Apoi, liderii religioşi au trimis la Isus un grup care era format din farisei şi din irodieni, cu scopul de a-L prinde într-o capcană a propriilor lui declaraţii.


text:
Aceştia au venit şi I-au zis: „Învăţătorule, ştim că spui adevărul şi că nu Îţi este frică de oameni. Mai ştim că Tu nu iei decizii bazat pe lucruri exterioare care pot fi doar aparenţe înşelătoare; ci îi înveţi pe oameni adevărul în conformitate cu metoda lui Dumnezeu. Este corect să plătim impozitele cerute de Cezar?


text:
Ce zici Tu: să plătim, sau să nu plătim?” Isus le-a înţeles ipocrizia şi le-a răspuns: <J>„De ce Mă testaţi? Aduceţi-Mi un dinar ca să îl văd!”</J>


text:
Ei I-au adus un dinar; şi Isus i-a întrebat: <J>„Ale cui sunt imaginea şi inscripţia de pe el?”</J> Ei au răspuns: „Ele aparţin Cezarului.”


text:
Atunci Isus le-a zis: <J>„Daţi deci Cezarului ce îi aparţine; şi oferiţi lui Dumnezeu ce este al Lui!”</J> Acest răspuns al lui Isus i-a surprins foarte mult.


text:
„Învăţătorule, ascultă ce ne-a lăsat scris Moise: «Dacă moare fratele unui bărbat, iar celui mort îi rămâne soţia văduvă şi fără copii, acela care trăieşte să o ia ca soţie şi să conceapă cu ea copii care vor fi consideraţi urmaşi ai celui mort.»


text:
Al doilea a luat-o pe văduvă şi ea i-a fost soţie; dar şi el a murit fără să lase urmaşi. La fel s-a întâmplat şi cu al treilea.


text:
Şi, de fapt, niciunul dintre cei şapte nu a lăsat urmaşi, având pe rând ca soţie acea femeie. După ei toţi, a murit şi ea.


text:
Răspunzându-le, Isus le-a zis: <J>„Oare nu vă rătăciţi voi din cauză că nu înţelegeţi nici Scripturile şi nici ce face Dumnezeu?</J>


text:
<J>Aceasta este concluzia Mea despre voi; pentru că oamenii înviaţi nu se vor mai căsători; ci în această privinţă vor fi ca îngerii din cer.</J>


text:
<J>Iar în ce priveşte învierea morţilor, oare nu aţi citit în cartea lui Moise textul care vorbeşte despre acel tufiş care ardea? Acolo Dumnezeu S-a prezentat lui Moise zicând: «Eu sunt Dumnezeul lui Avraam, Dumnezeul lui Isaac şi Dumnezeul lui Iacov.»</J>


text:
<J><i>(Acest)</i> Dumnezeu nu este un zeu al celor morţi, ci Dumnezeul celor vii. Deci este evident cât de mult vă rătăciţi!”</J>


text:
Unul dintre experţii legii <i>(mozaice)</i> asistase la discuţie şi a constatat că Isus răspunsese bine şi saducheilor. Atunci a venit la El şi L-a întrebat: „Care este prima dintre toate poruncile din Scriptură?”


text:
Isus i-a răspuns: <J>„Prima poruncă este aceasta: «Ascultă, Israel! Iahve, Dumnezeul nostru, este unul singur»;</J>


text:
<J>şi: «Să iubeşti pe Dumnezeul tău numit Iahve – cu toată inima ta, cu tot sufletul tău, cu toată mintea ta şi cu toată energia ta.» Aceasta este prima poruncă.</J>


text:
<J>Iar a doua <i>(ca importanţă)</i> este următoarea: «Să-L iubeşti pe cel de lângă tine ca pe tine însuţi.» Nu există cerinţe mai importante decât acestea.”</J>


text:
Expertul legii <i>(mozaice)</i> I-a zis: „Bine ai răspuns, Rabinule. Aşa este: Dumnezeu este unul singur, nu mai există niciun altul ca El;


text:
şi ce valorează mai mult decât toate animalele sacrificate şi arse integral pe altar, este să Îl iubeşti cu toată inima, cu toată mintea, cu tot sufletul şi cu toată energia pe care o ai, în timp ce îl iubeşti şi pe cel de lângă tine ca pe tine însuţi.”


text:
Isus a apreciat aceste cuvinte ca pe un răspuns care demonstrează înţelepciune; şi i-a zis celui care l-a dat: <J>„Tu nu eşti departe de Regatul lui Dumnezeu.”</J> Iar din acel moment, nimeni nu a mai avut curajul să pună întrebări lui Isus.


text:
În timp ce învăţa mulţimea de oameni adunată în <i>(zona de lângă)</i> templu, Isus a zis: <J>„Cum se explică faptul că experţii legii <i>(mozaice)</i> susţin despre Cristos că este fiul lui David?</J>


text:
<J>Fiind inspirat de Spiritul Sfânt al lui Dumnezeu, tocmai el, David, a zis: «Stăpânul a spus Stăpânului meu: ‘Ocupă locul privilegiat din dreapta Mea până Îţi voi pune duşmanii sub picioarele Tale.’»</J>


text:
<J>Deci chiar David Îl numeşte Stăpân. Atunci cum se explică faptul că este <i>(declarat)</i> Fiul lui?”</J> Şi astfel, audienţa lui Isus era foarte plăcut impresionată de prestaţia Lui.


text:
Învăţătura lui Isus conţinea pentru ascultătorii Săi şi următorul avertisment: <J>„Feriţi-vă de experţii în lege<i>(a mozaică)</i> şi de scribi! Lor le place să umble în locuri publice îmbrăcaţi cu haine lungi, aşteptând aprecieri şi elogii din partea oamenilor.</J>


text:
<J>Le face plăcere să stea pe primele scaune din sinagogi şi să ocupe cele mai bune locuri când se organizează mese festive.</J>


text:
<J>Ei sunt cu atât mai vinovaţi şi vor fi cu atât mai sever condamnaţi, cu cât fac în mod ipocrit rugăciuni lungi în public, dar pe de altă parte abuzează de casele văduvelor.”</J>


text:
Isus stătea jos, în faţa cutiei unde se colectau fondurile Templului şi privea pe cei care introduceau bani în ea. Mulţi dintre cei bogaţi donau sume mari de bani.


text:
Atunci Isus Şi-a chemat discipolii şi le-a zis: <J>„Să ştiţi că această văduvă săracă a oferit lui Dumnezeu mai mult decât toţi ceilalţi care au introdus bani în cutie;</J>


text:
<J>pentru că ei au oferit din ce aveau în plus. Dar ea, fiind săracă, a oferit tot ce îi mai rămăsese pentru supravieţuire.”</J>


text:
Când a ieşit Isus din Templu, unul dintre discipolii Lui I-a zis: „Învăţătorule, priveşte: ce pietre şi ce ziduri impunătoare au fost construite cu ele!”


text:
Isus i-a răspuns: <J>„Toate aceste ziduri pe care le vezi, vor fi dărâmate şi nu vor mai rămâne nici măcar două dintre aceste pietre împreună…”</J>


text:
Apoi Isus S-a aşezat pe Muntele Măslinilor în faţa templului. Petru, Iacov şi Ioan L-au întrebat pe Isus separat de ceilalţi discipoli:


text:
„Când se va întâmpla ce ne-ai relatat mai devreme? Spune-ne cum vom putea să ne dăm seama că aceste lucruri urmează să se întâmple în viitorul apropiat?”


text:
Isus a început atunci să le ofere unele indicii, spunându-le: <J>„Fiţi atenţi să nu fiţi înşelaţi de cineva.</J>


text:
<J>Vă avertizez astfel, având în vedere faptul că mulţi îşi vor face apariţia sub pretextul că acţionează în numele Meu, pretinzând chiar că ei ar fi Cristos. Şi vor înşela pe mulţi cu această pretenţie.</J>


text:
<J>Când veţi auzi despre conflicte armate şi despre iminenţa războaielor, să nu intraţi în panică, pentru că aceste lucruri se vor termina în mod inevitabil. Deci ele nu vor reprezenta sfârşitul.</J>


text:
<J>O naţiune va lupta contra alteia şi un regat va fi în conflict cu altul; în anumite zone vor fi cutremure de pământ, iar în altele va fi foamete şi instabilitate. Aceste lucruri vor reprezenta doar începutul durerilor.</J>


text:
<J>Aveţi grijă de voi. Vă vor deferi justiţiei şi veţi fi bătuţi în sinagogi. Din cauza Mea, veţi fi duşi înaintea guvernatorilor şi a regilor, ca să fiţi o probă pentru ei.</J>


text:
<J>Când veţi fi duşi la tribunal, să nu vă îngrijoraţi dinainte referitor la ce veţi vorbi acolo; ci să răspundeţi în conformitate cu ce veţi fi inspiraţi atunci să vorbiţi; pentru că, de fapt, nu voi veţi oferi acele răspunsuri, ci Spiritul Sfânt va vorbi prin intermediul vostru.</J>


text:
<J>Fraţii se vor condamna la moarte între ei şi tatăl îşi va condamna fiul la pedeapsa capitală. Copiii revoltaţi împotriva părinţilor lor, îi vor omorî.</J>


text:
<J>Din cauza numelui Meu, veţi fi urâţi de toţi. Dar cine va rezista tuturor acestor adversităţi până la sfârşit, va fi salvat.</J>


text:
<J>Când veţi vedea reprezentantul oribilei distrugeri stând acolo unde nu este normal să fie”</J> – cine citeşte, să înţeleagă despre ce este vorba –, <J>„atunci cei care vor fi în Iudeea, să fugă spre munţi.</J>


text:
<J>Pentru că în acele zile va fi un dezastru atât de mare, încât nu va avea echivalent nici înainte şi nici după el.</J>


text:
<J>Şi dacă Iahve nu ar fi limitat acea perioadă de timp, nimeni nu ar supravieţui. Dar acea limitare a fost decisă de El din cauza celor aleşi.</J>


text:
<J>Dacă vă va zice atunci cineva «Cristos este aici» sau «Să ştiţi că este acolo», să nu îl credeţi.</J>


text:
<J>Vă previn în legătură cu faptul că îşi vor face apariţia pseudo-cristoşi şi pseudo-profeţi. Ei vor face lucruri supranaturale, încercând să înşele astfel, dacă ar fi posibil, chiar şi pe cei aleşi.</J>


text:
<J>Trebuie să mai ştiţi că în zilele care vor veni după acest dezastru, soarele se va întuneca, luna nu îşi va mai oferi obişnuita ei lumină noaptea,</J>


text:
<J>El Îşi va trimite îngerii şi îi va aduna pe cei aleşi din cele patru puncte cardinale, de oriunde vor fi ei atunci.</J>


text:
<J>Când ramura tânără a smochinului devine fragedă şi înfrunzeşte, ştiţi că se apropie vara. Să învăţaţi să aplicaţi această lecţie şi în cazul lucrurilor despre care tocmai v-am vorbit.</J>


text:
<J>Când veţi vedea întâmplându-se lucrurile deja precizate, să ştiţi că Fiul Omului este aproape, chiar «la uşă».</J>


text:
<J>Cerul împreună cu pământul se vor dezintegra, dar cuvintele Mele nu vor fi contrazise <i>(de ce se va întâmpla)</i>.</J>


text:
<J>Dar cu excepţia Tatălui, despre ziua şi ora când se vor întâmpla aceste lucruri, nu ştie nimeni – nici îngerii din cer, şi nici <i>(chiar)</i> Fiul.</J>


text:
<J>Va fi ca atunci când un om pleacă în altă ţară lăsându-şi casa în administrare sclavilor lui. Le conferă astfel autoritate şi stabileşte clar responsabilităţile fiecăruia, ordonând paznicului să fie permanent la post.</J>


text:
<J>Deci fiţi şi voi atenţi, pentru că nu puteţi şti exact când va veni proprietarul casei. Poate veni seara sau la jumătatea nopţii. Poate să apară în timpul când cântă cocoşii spre dimineaţă sau chiar dimineaţa.</J>


text:
După două zile, începea sărbătoarea Paştelor şi cea a Azimelor. Liderii preoţilor şi experţii legii <i>(mozaice)</i> intenţionau să pună în aplicare un plan perfid pentru arestarea şi omorârea lui Isus.


text:
Totuşi, în final au ajuns la următoarea concluzie: „Nu trebuie să Îl arestăm în timpul sărbătorii, pentru că riscăm să provocăm reacţii imprevizibile din partea mulţimilor de oameni.”


text:
Isus ajunsese în Betania şi stătea la masă în casa lui Simon leprosul. Acolo a venit o femeie cu un vas de alabastru în care avea un ulei parfumat foarte scump, făcut din nard. Ea a desigilat vasul spărgându-i gura; şi apoi a turnat conţinutul lui pe capul lui Isus.


text:
Unii dintre cei care erau acolo au fost indignaţi de gestul femeii; şi au zis: „Cum se justifică această risipă de parfum?


text:
Dacă s-ar fi vândut, puteam obţine în schimbul lui trei sute de dinari, cu care am fi ajutat apoi pe săraci!” În timp ce îşi manifestau nemulţumirea faţă de fapta acelei femei,


text:
<J>Pe săraci îi aveţi permanent cu voi şi îi puteţi ajuta oricând doriţi. Dar pe Mine nu Mă veţi avea permanent cu voi <i>(ca acum)</i>.</J>


text:
<J>Să ştiţi că oriunde va fi predicată Vestea Bună, se va relata şi ce a făcut această femeie. Iar oamenii îşi vor aminti astfel mereu de ea!”</J>


text:
Iuda Iscarioteanul, unul dintre cei doisprezece discipoli ai lui Isus, s-a dus la liderii preoţilor ca să Îl trădeze.


text:
Când au primit ei această veste, s-au bucurat şi i-au promis ca recompensă o sumă de bani. Apoi Iuda urmărea momentul oportun ca să îşi pună planul în aplicare.


text:
În prima zi a sărbătorii Azimelor, când se sacrifica mielul pentru Paşte, discipolii I-au zis lui Isus: „Unde doreşti să Îţi pregătim să serveşti masa pascală?”


text:
El a vorbit cu doi dintre discipolii Săi, zicându-le: <J>„Duceţi-vă în oraş. Acolo veţi întâlni un om transportând un ulcior cu apă. Urmăriţi-l şi observaţi unde se duce.</J>


text:
<J>Vorbiţi apoi cu proprietarul casei în care va intra şi spuneţi-i: «Învăţătorul doreşte să ştie unde este camera de oaspeţi în care va mânca Paştele împreună cu discipolii Săi.»</J>


text:
<J>Atunci el vă va prezenta o cameră mare la etaj deja rezervată în acest scop. Să pregătiţi acolo masa de Paşte pentru noi.”</J>


text:
Discipolii au plecat şi au ajuns în oraş, unde au găsit totul exact cum le spusese Isus; şi au pregătit acolo cina pascală.


text:
În timp ce stăteau la masă mâncând, Isus a zis: <J>„Vă spun adevărul: unul dintre voi, care mănâncă împreună cu Mine, Mă va trăda…”</J>


text:
Ei au fost foarte afectaţi de această veste şi au început să Îi zică pe rând: „Oare eu sunt cel care va proceda aşa?”


text:
Isus le-a răspuns: <J>„Este vorba despre unul dintre cei doisprezece. Mai precis, Mă refer la cel care întinde mâna spre farfurie odată cu Mine.</J>


text:
<J>Fiul Omului, în mod sigur va muri, exact cum este scris despre El. Dar vai de acela care face posibilă trădarea Lui! Mai bine ar fi fost pentru el dacă nu s-ar fi născut!”</J>


text:
În timpul mesei <i>(pascale)</i>, Isus a luat o pâine; şi după ce a rostit benedicţiunea pentru ea, a rupt-o şi le-a dat-o discipolilor, zicând: <J>„Serviţi-vă! Aceasta reprezintă corpul Meu.”</J>


text:
Apoi a luat un pahar; şi după ce a mulţumit lui Dumnezeu pentru el, l-a oferit discipolilor care au băut toţi din el.


text:
Isus le-a zis: <J>„Acesta este <i>(în mod simbolic)</i> sângele Meu care face ratificarea Noului Legământ de care vor beneficia mulţi.</J>


text:
<J>Să ştiţi că din acest moment, nu voi mai bea din produsul fructului viţei până când voi face acest lucru într-o nouă formă, în Regatul lui Dumnezeu.”</J>


text:
Isus le-a zis: <J>„În această noapte, toţi veţi fi în mare dificultate; pentru că despre situaţie, este scris: «Voi bate Păstorul şi I se vor împrăştia oile.»!</J>


text:
Petru I-a zis: „Chiar dacă toţi ceilalţi vor trece printr-un moment dificil al laşităţii, cu mine nu se va întâmpla aşa!”


text:
Iar Isus i-a zis: <J>„Îţi spun adevărul: în această noapte, înainte să cânte cocoşul de două ori, te vei fi dezis de Mine de trei ori.”</J>


text:
Dar Petru I-a răspuns şi mai categoric: „Chiar dacă ar fi cazul să mor împreună cu Tine, eu nu mă voi dezice de Tine!” Şi toţi ceilalţi au repetat imediat declaraţia de loialitate făcută de Petru.


text:
S-au dus apoi în Ghetsimani, care era o zonă înconjurată cu gard. Isus le-a zis discipolilor Săi: <J>„Staţi şi aşteptaţi aici până Mă voi ruga!”</J>


text:
Apoi a luat dintre ei pe Petru, pe Iacov şi pe Ioan, care au mers împreună cu El. Isus a început atunci să treacă printr-o stare de profundă nelinişte.


text:
El le-a zis: <J>„Simt în suflet o durere specifică morţii. Rămâneţi în acest loc şi să nu adormiţi.”</J>


text:
Mergând apoi puţin mai departe, a început să Se roage căzut cu faţa la pământ. În rugăciunea Lui, cerea ca dacă este posibil, să nu mai treacă prin acele momente dificile.


text:
Concret, El zicea: <J>„Ava</J> <i>(adică: <J>Tată</J>)</i>, <J>Mă adresez Ţie, Căruia toate lucrurile Îi sunt posibile: Te rog să iei din faţa Mea acest «pahar»! Totuşi, accept până la urmă ce vei decide Tu, chiar dacă dorinţa Ta nu va fi asemănătoare cu a Mea.”</J>


text:
A venit la grupul celor trei discipoli, pe care i-a găsit dormind. Atunci i-a zis lui Petru: <J>„Simon, şi tu dormi?! Nici măcar o oră nu ai rezistat tentaţiei somnului?</J>


text:
<J>Staţi treji şi rugaţi-vă ca să nu cădeţi la probă. În comparaţie cu spiritul care este dinamic, corpul este mai puţin rezistent.”</J>


text:
Apoi a revenit la discipoli şi i-a surprins din nou dormind, pentru că oboseala îi învinsese. Dar ei nu au putut să Îi ofere nicio explicaţie.


text:
Când a venit a treia oară, le-a zis: <J>„Voi tot mai dormiţi?! Suficient! A venit timpul ca Fiul Omului să fie la discreţia păcătoşilor.</J>


text:
În timp ce vorbea Isus cu ei, a venit Iuda care era din grupul celor doisprezece discipoli ai Lui. Împreună cu el era o mulţime de oameni cu săbii şi cu bâte. Ei fuseseră trimişi de liderii preoţilor, de experţii legii <i>(mozaice)</i> şi de bătrânii iudeilor.


text:
Trădătorul stabilise cu ei următorul consemn: „Îl voi săruta. Acela este Isus. Şi după ce Îl veţi aresta, să Îl transportaţi bine păzit.”


text:
Unul dintre cei care stăteau lângă Isus, a scos sabia; şi lovind cu ea spre sclavul marelui preot, i-a tăiat urechea.


text:
Isus le-a vorbit, zicându-le: <J>„Aţi venit la Mine ca să Mă arestaţi înarmaţi cu săbii şi cu bâte – ca în cazul unui tâlhar!…</J>


text:
<J>Aţi fi putut să Mă arestaţi de atâtea ori când învăţam oamenii în <i>(zona de lângă)</i> templu; şi totuşi nu aţi făcut-o. Dar astfel se confirmă Scripturile!”</J>


text:
Totuşi, un tânăr mergea după El. Acel tânăr era îmbrăcat doar cu o pânză de in. L-au prins şi pe el,


text:
Isus a fost dus la marele preot. Acolo s-au adunat toţi liderii preoţilor, bătrânii evreilor şi experţii legii <i>(mozaice)</i>.


text:
Petru Îl urma pe Isus de la distanţă şi L-a urmărit până a ajuns în curtea marelui preot. A intrat şi el acolo şi se încălzea la un foc împreună cu cei care îşi făceau serviciul pentru marele preot.


text:
Liderii preoţilor şi toţi ceilalţi care formau Sinedriul, discutau capetele de acuzare împotriva lui Isus. Ei intenţionau să ceară omorârea Lui, dar încă nu găseau nimic care să justifice această dorinţă a lor.


text:
Deşi mulţi făceau declaraţii mincinoase împotriva lui Isus, acestea erau contradictorii şi nu îşi puteau atinge scopul.


text:
„Noi L-am auzit spunând: «Eu voi demola acest templu făcut de mâinile omului şi în trei zile voi construi un altul care nu va fi făcut de mâini omeneşti.»!”


text:
Atunci marele preot s-a ridicat între ei şi L-a întrebat pe Isus: „Nu răspunzi nimic la acuzaţiile care au fost făcute împotriva Ta?”


text:
Pentru că Isus tăcea, marele preot a continuat cu o altă întrebare: „Eşti Tu Cristos, Fiul Celui binecuvântat?”


text:
Isus i-a răspuns: <J>„Da, sunt! Şi «Veţi vedea pe Fiul Omului stând în poziţia supremă de autoritate şi venind deasupra norilor de pe cer.»!”</J>


text:
Aţi auzit ce blasfemie a declarat! Care este verdictul vostru?” Toţi au decis că merită pedeapsa capitală.


text:
Unii au început atunci să Îl scuipe; şi lovindu-L cu pumnii după ce-I acoperiseră faţa, Îi ziceau: „Profeţeşte-ne cine Te-a lovit!” Iar gărzile L-au preluat pălmuindu-L.


text:
Una dintre femeile care lucrau pentru marele preot, a venit în acea curte unde era şi Petru care stătea jos.


text:
Când l-a văzut ea încălzindu-se la foc, a privit fix spre el şi i-a zis: „Erai şi tu împreună cu Isus din Nazaret!”


text:
Petru a negat imediat, zicând: „Nu ştiu şi nici nu înţeleg despre ce vorbeşti.” A ieşit apoi de acolo şi s-a dus în faţa porţii. Atunci a cântat cocoşul.


text:
Când acea femeie l-a văzut din nou, a început să spună celor adunaţi acolo: „Acest om face parte din grupul lor!”


text:
Petru s-a dezis din nou. Dar în scurt timp, cei care erau adunaţi în curte, i-au zis: „Ne-am convins că eşti unul dintre acei oameni; pentru că deja am observat că vorbeşti ca ei. Eşti galileean.”


text:
Atunci Petru a încercat să îi convingă blestemând şi jurându-se, în timp ce susţinea: „Nu-L cunosc pe omul despre care vorbiţi!”


text:
Imediat după acest răspuns el, a cântat cocoşul a doua oară. Atunci Petru şi-a amintit că Isus îi spusese: <J>„Înainte să cânte cocoşul a doua oară, te vei dezice de Mine de trei ori.”</J> Şi gândindu-se la acest lucru, a început să plângă.


text:
În dimineaţa care a urmat acelei nopţi, liderii preoţilor au organizat un consiliu la care au participat bătrânii poporului, experţii în lege<i>(a mozaică)</i> şi toţi ceilalţi care formau Sinedriu. În urma acestui consiliu, L-au legat pe Isus şi L-au trimis aşa la Pilat.


text:
Acesta L-a întrebat pe Isus: „Eşti Tu Regele iudeilor?” Isus i-a răspuns: <J>„Da, exact cum spui!”</J>


text:
Cu ocazia fiecărei sărbători a Paştelor, Pilat obişnuia să graţieze un deţinut; iar poporul decidea cine va fi acela.


text:
Unul dintre cei închişi se numea Baraba. În complicitate cu alţii, el comisese o crimă în timpul unei revolte.


text:
A pus această întrebare înţelegând că, de fapt, liderii preoţilor i-L predaseră pe Isus pentru că Îl invidiau.


text:
Vorbindu-le din nou, Pilat le-a zis: „Atunci ce doriţi să fac cu Acela pe care Îl numiţi «Regele Iudeilor»?”


text:
Pilat a ales să satisfacă cererea acelei mulţimi de oameni; şi astfel a acceptat să Îl graţieze pe Baraba. Iar cu privire la Isus, el a decis să fie crucificat după ce a ordonat să fie bătut cu nuiele.


text:
Soldaţii din subordinea lui Pilat L-au dus pe Isus în curtea fortăreţei guvernatorului, unde s-a adunat toată compania lor.


text:
Acolo L-au îmbrăcat cu o haină care avea culoarea roşu aprins. Au făcut o coroană împletind spini şi I-au pus-o pe cap.


text:
În acest timp, Îl loveau în cap cu o trestie, Îl scuipau şi îngenuncheau în faţa Lui ca şi când I s-ar fi închinat…


text:
După ce L-au ridiculizat astfel, L-au dezbrăcat de acea haină roşie. Apoi L-au îmbrăcat cu hainele Lui şi L-au dus la locul de execuţie prin crucificare.


text:
Mergând spre acel loc, au întâlnit un om care se întorcea de la câmp. El a fost obligat să transporte crucea lui Isus până la locul de execuţie. Acel om se numea Simon din Cirena şi era tatăl lui Alexandru şi al lui Ruf.


text:
Executorii I-au dat lui Isus să bea vin amestecat cu un anestezic făcut din plante; dar El l-a refuzat.


text:
[Astfel s-a întâmplat exact ce prevestise Scriptura care zisese: „El a fost pus între cei păcătoşi.”]


text:
Cei care treceau prin zonă, Îl ridiculizau dând din cap şi zicând: „Aha! Tu ai pretins că dărâmi Templul şi că în trei zile îl reconstruieşti?!


text:
Liderii preoţilor împreună cu experţii legii mozaice Îl ridiculizau şi ei, zicând: „Nu este capabil să Se salveze pe El, dar a avut pretenţia că «i-a salvat» pe alţii!


text:
El Se crede Cristos, Regele lui Israel. Dacă este adevărat, să ne demonstreze coborând acum de pe cruce; şi vom crede că a spus adevărul!” Chiar şi cei crucificaţi împreună cu El Îl ridiculizau.


text:
apoi Isus a strigat cu voce tare: <J>„Eli, Eli, lama sabactani?!”</J>, cuvinte care înseamnă <J>„Dumnezeul Meu, Dumnezeul Meu, de ce M-ai abandonat?!”</J>


text:
Unul dintre ei a înmuiat un burete în oţet şi I l-a dat lui Isus să bea din vârful unei trestii, zicând: „Să vedem acum dacă va veni Ilie să Îl dea jos de pe cruce!”


text:
Când a văzut cum murise Isus, centurionul care condusese execuţia, a zis: „Sunt convins acum că acest om era Fiul lui Dumnezeu.”


text:
Erau acolo în zonă şi nişte femei; dar priveau de la distanţă la ce se întâmpla. Între cele venite acolo era Maria Magdalena, Maria – mama lui Iacov cel tânăr şi a lui Iose – şi Salome.


text:
Acestea merseseră împreună cu Isus prin zona Galileeii şi Îl slujiseră. Iar acum, împreună cu ele, veniseră multe alte femei la Ierusalim.


text:
În acele circumstanţe, Iosif din Arimateea care era un membru remarcabil al Sinedriului şi care aştepta apariţia Regatului lui Dumnezeu, a avut curajul să meargă în audienţă la Pilat. Acolo el a cerut aprobarea să înmormânteze corpul lui Isus.


text:
care i-a confirmat moartea lui Isus. Apoi a fost de acord ca Iosif să ia corpul lui Isus de pe cruce.


text:
După ce l-a coborât, l-a înfăşurat cu o pânză subţire de in pe care o cumpărase. Apoi l-a băgat într-un mormânt săpat în stâncă şi a rostogolit o piatră pe care a pus-o la intrarea în el.


text:
După ce a trecut ziua de Sabat, Maria Magdalena împreună cu Maria – mama lui Iacov – şi cu Salome, au cumpărat uleiuri parfumate cu care intenţionau să îmbălsămeze corpul lui Isus.


text:
Dar când au ajuns acolo şi au privit spre el, au observat că acea piatră de mari dimensiuni, nu mai bloca intrarea.


text:
Atunci au intrat în mormânt şi au văzut acolo un tânăr îmbrăcat cu o robă albă stând în partea dreaptă. Ele s-au speriat;


text:
dar el le-a zis: „Nu vă temeţi. Ştiu că voi Îl căutaţi pe Isus din Nazaret care a fost crucificat. Priviţi spre locul unde a fost pus; vedeţi că nu mai este acolo. El a înviat!


text:
Acum duceţi-vă şi anunţaţi-i pe discipolii Lui că Se va întâlni cu voi în Galileea, exact aşa cum v-a spus!”


text:
[Prima persoană căreia i S-a revelat Isus după ce a înviat, a fost Maria Magdalena. Isus o eliberase de sub influenţa a şapte demoni. Apariţia Lui în faţa ei s-a întâmplat în prima zi a săptămânii.


text:
Maria Magdalena s-a dus apoi şi i-a anunţat pe cei care fuseseră împreună cu Isus. I-a găsit trişti şi plângând.


text:
Apoi, în timp ce doi dintre discipolii simpatizanţi ai lui Isus se deplasau pe jos mergând la câmp, El li S-a revelat într-alt mod.


text:
Aceştia s-au dus şi au relatat celorlalţi discipoli ce li s-a întâmplat; dar nici ei nu au fost crezuţi.


text:
În final, Isus S-a revelat celor unsprezece discipoli ai Săi în timp ce ei serveau masa. El le-a făcut reproşuri pentru necredinţa şi pentru insensibilitatea inimii lor – pentru că nu au crezut relatările celor care Îl văzuseră înviat.


text:
<J>Cine va crede mesajul ei şi <i>(apoi)</i> va accepta să fie botezat, va fi salvat; dar cine nu va crede, va fi condamnat.</J>


text:
<J>Cei care vor crede, vor fi însoţiţi de nişte semne distinctive. Acestea sunt următoarele: vor face exorcizări în numele Meu, vor vorbi limbi noi;</J>


text:
<J>nu vor fi afectaţi de niciun fel de otravă, chiar dacă ea provine de la muşcătura şerpilor sau din alimente; îşi vor pune mâinile peste bolnavi, iar aceştia vor deveni sănătoşi.”</J>


text:
Discipolii Lui s-au dus în toată lumea cunoscută de-atunci şi au predicat oamenilor din toate zonele geografice. Iahve lucra împreună cu ei şi făcea ca în acest parteneriat, Cuvântul Lui să fie însoţit de „semnele” care-l confirmau.]


text:
Mulţi oameni au încercat să prezinte o relatare detaliată despre anumite lucruri întâmplate în vremurile noastre.


text:
Ei au scris despre acestea bazaţi pe informaţii primite de la martori oculari; şi au obţinut astfel dreptul să fie slujitori ai Cuvântului.


text:
Dragă Teofil, având în vedere acest fapt, am considerat că este cazul să îţi ofer varianta mea. Mai întâi am făcut o analiză a originii acestor lucruri, pentru ca să ţi le prezint în scris într-o ordine cronologică.


text:
Astfel vei avea posibilitatea să verifici calitatea învăţăturilor pe care le-ai primit iniţial din relatările orale.


text:
În timpul guvernării tetrarhului Irod în <i>(provincia)</i> Iudeea, exista un preot numit Zaharia. El aparţinea de gruparea lui Abia. Soţia <i>(lui Zaharia)</i> era una dintre fetele lui Aaron şi se numea Elisabeta.


text:
Amândoi erau corecţi în relaţia lor cu Dumnezeu şi respectau fără excepţii toate poruncile şi regulile lui Iahve.


text:
conform regulamentului preoţilor, el a fost desemnat prin tragere la sorţi să intre în templul lui Iahve ca să tămâieze.


text:
Atunci, înaintea lui Zaharia a apărut un înger al lui Iahve, stând în picioare la dreapta altarului destinat tămâierii.


text:
Dar îngerul i-a zis: „Zaharia, nu te speria! Te anunţ că rugăciunea ta a fost luată în considerare. În consecinţă, Elisabeta, soţia ta, îţi va naşte un fiu, căruia îi vei pune numele Ioan.


text:
El va fi pentru tine o sursă de bucurie şi vei avea motive să fii vesel; iar de naşterea lui se vor mai bucura mulţi <i>(alţi)</i> oameni.


text:
El va fi mare înaintea lui Iahve. Nu va consuma nici vin, nici vreo altă băutură alcoolică; şi se va umple de Spirit Sfânt înainte de a se naşte.


text:
Va merge înaintea Lui într-un mod asemănător spiritului şi autorităţii lui Ilie, cu scopul refacerii relaţiilor între părinţi şi copii. Va readuce pe cei sfidători la modul înţelept de viaţă al celor corecţi, pregătind astfel poporul pentru Iahve.”


text:
Zaharia i-a zis îngerului: „Eu împreună cu soţia mea, suntem deja prea bătrâni! Cum garantezi că se va întâmpla ce mi-ai spus?”


text:
Răspunzând, îngerul i-a zis: „Eu sunt Gabriel, cel care stă în prezenţa lui Dumnezeu. Am fost trimis la tine ca să îţi comunic această veste bună.


text:
Pentru că nu ai crezut că lucrurile prezise de mine se vor întâmpla la momentul potrivit, vei deveni mut. Nu vei mai putea vorbi până în ziua când se va întâmpla ce ţi-am spus.”


text:
Când a ieşit, nu a <i>(mai)</i> putut să le vorbească. Atunci ei au înţeles că Zaharia avusese o viziune în templu. El a început să comunice cu ei prin semne, pentru că devenise mut.


text:
După un timp, soţia lui care se numea Elisabeta, a rămas însărcinată. În primele cinci luni, ea a păstrat secret acest lucru, zicându-şi:


text:
„Ce mi se întâmplă, are o singură explicaţie: Iahve a decis să mă scape de desconsiderarea oamenilor faţă de mine!”


text:
Când era ea în a şasea lună de sarcină, Dumnezeu a trimis pe îngerul Gabriel într-un oraş numit Nazaret care aparţinea provinciei Galileea.


text:
El s-a dus la o fecioară care se numea Maria. Aceasta era logodită cu un bărbat numit Iosif – un descendent al <i>(rege)</i>lui David.


text:
Intrând în locuinţa ei, îngerul i-a zis: „Te salut, Maria! Te anunţ că eşti beneficiara unui mare har; şi Iahve este cu tine!”


text:
Îngerul a mai zis: „Nu te speria, Maria! Fii liniştită, pentru că Dumnezeu ţi-a făcut o mare favoare, acordându-ţi har:


text:
El va fi mare şi se va numi «Fiul Celui Foarte Înalt». Dumnezeul care se numeşte Iahve, Îi va oferi ocazia să guverneze la fel ca David.


text:
Îngerul i-a răspuns: „Spiritul Sfânt va veni şi va lucra în tine! Prin acţiunea Celui Foarte Înalt, tu vei naşte Sfântul care se va numi Fiul lui Dumnezeu.


text:
Să ştii că şi Elisabeta care este rudă cu tine, a rămas însărcinată şi va naşte un fiu la bătrâneţe. Deşi fusese declarată sterilă, ea este acum în a şasea lună de sarcină.


text:
Maria a zis: „Sunt sclava lui Iahve. Aştept să mi se întâmple exact cum ai spus!” Apoi îngerul a dispărut din faţa ei.


text:
Apoi a zis cu voce tare: „Cât de binecuvântată eşti tu în comparaţie cu celelalte femei! Şi cât de binecuvântat îţi este şi Copilul!


text:
El a privit la sclava Sa smerită şi a făcut ca de acum încolo să fiu numită fericită de toate generaţiile de oameni.


text:
A procedat exact cum promisese strămoşilor noştri, începând cu Avraam şi continuând cu descendenţii lui, pentru eternitate!…”


text:
Vecinii şi rudele ei au considerat că Iahve i-a acordat o mare favoare; şi au participat la bucuria ei.


text:
Când au circumcis copilul în a opta zi de la naşterea lui, intenţia lor a fost să îi pună numele tatălui lui – Zaharia.


text:
Au consultat şi pe tatăl copilului, întrebându-l prin intermediul semnelor cu privire la numele băiatului.


text:
Zaharia a cerut o tăbliţă, pe care apoi a scris: El se numeşte Ioan. Atunci toţi <i>(ceilalţi)</i> au rămas surprinşi.


text:
Toţi vecinii lor au fost afectaţi de frică; şi oamenii din toată acea zonă au aflat ce se întâmplase.


text:
Ei reţineau informaţiile despre el şi se întrebau: „Oare ce va deveni acest copil?” Iar Iahve era în mod evident cu el.


text:
„Binecuvântez pe Iahve, pe Cel care este Dumnezeul lui Israel, pentru că Şi-a ajutat poporul şi l-a răscumpărat.


text:
A făcut exact cum prezisese folosindu-Se de gura sfinţilor Săi profeţi care au existat în vremurile vechi.


text:
Astfel, El Îşi demonstrează bunătatea faţă de strămoşii noştri şi Îşi aminteşte de sfântul Său legământ.


text:
Iar tu, copile, vei fi numit Profet al Celui Foarte Înalt, pentru că vei merge înaintea lui Iahve ca să Îi pregăteşti drumul <i>(Fiului Său)</i>.


text:
graţie îndurării şi milei Dumnezeului nostru. Iar salvarea va veni la noi ca soarele atunci când răsare în zori.


text:
Astfel vor fi luminaţi cei care erau în întuneric şi care trăiau ameninţaţi de iminenţa morţii; iar noi vom alege metoda păcii!”


text:
Copilul creştea fizic şi se dezvolta spiritual. A locuit în zone de deşert până când şi-a făcut apariţia înaintea poporului Israel.


text:
Înregistrarea tuturor locuitorilor imperiului se făcea pentru fiecare cetăţean în localitatea originii strămoşilor lui.


text:
Pentru că provenea genealogic din <i>(regele)</i> David, Iosif a plecat şi el din oraşul Nazaret aparţinând provinciei Galileea, în Betleem care aparţinea de provincia Iudeea.


text:
Acolo urma să se înregistreze în evidenţa populaţiei <i>(imperiului)</i> împreună cu Maria – logodnica lui – care era însărcinată.


text:
Astfel, a născut pe primul ei copil. Era un băiat. L-a înfăşat în scutece şi L-a culcat într-o iesle, pentru că nu găsiseră loc de găzduire într-un han.


text:
Atunci un înger al lui Iahve a apărut înaintea lor, iar gloria lui a produs o lumină de mare intensitate. Păstorii s-au speriat foarte rău.


text:
Dar îngerul le-a zis: „Nu vă temeţi! Vă aduc o veste bună care va produce o mare bucurie întregului popor.


text:
Îl veţi putea recunoaşte astfel: veţi găsi un copil nou-născut înfăşat în scutece şi culcat într-o iesle.”


text:
Atunci a apărut în mod instantaneu o mulţime de îngeri care s-a unit cu el în lauda la adresa lui Dumnezeu, zicând:


text:
După ce s-au întors îngerii în cer, păstorii au vorbit astfel între ei: „Să mergem la Betleem, ca să vedem personal lucrurile pe care ni le-a revelat Iahve.”


text:
Au plecat repede; şi când au ajuns, au găsit pe Maria şi pe Iosif împreună cu ieslea în care era culcat copilul lor.


text:
Păstorii au plecat <i>(la turmele lor)</i> glorificându-L şi lăudându-L pe Dumnezeu pentru toată revelaţia pe care le-o oferise şi pentru că ea a fost confirmată apoi de tot ce au văzut şi de tot ce au auzit.


text:
Când copilul a împlinit opt zile, trebuia circumcis. Atunci I-au pus numele Isus. Despre acest nume vorbise îngerul <i>(Mariei)</i> înainte ca El să fi fost conceput <i>(în uterul ei)</i>.


text:
După ce au trecut zilele stabilite prin legea dată prin Moise referitoare la purificarea lor, Iosif şi Maria au dus Copilul la Ierusalim, ca să Îl dedice lui Iahve.


text:
Ei au respectat această regulă care spunea că I se va oferi lui Iahve un sacrificiu <i>(ca înlocuitor al copilului)</i> format dintr-o pereche de turturele sau din doi pui de porumbel.


text:
În Ierusalim era un om care se numea Simeon. El era religios, corect <i>(în relaţia lui cu Iahve)</i> şi aştepta ca Israel să fie salvat de Dumnezeu. Spiritul Sfânt care îl ghida,


text:
Simeon a venit în Templu impulsionat de Spiritul Sfânt, tocmai atunci când Copilul Isus a fost adus de părinţii Lui ca să respecte poruncile legii referitoare la El.


text:
Ea este lumina care a fost revelată tuturor naţiunilor şi care va fi gloria poporului Tău – Israel!”


text:
Acesta i-a binecuvântat şi a zis mamei Lui care se numea Maria: „Acest Copil este destinat să fie cauza căderii şi a ridicării multora din Israel. El va fi remarcat prin opoziţia pe care o va suporta din partea oamenilor.


text:
Chiar şi sufletul tău va fi «penetrat de o sabie», atunci când mulţi îşi vor prezenta în public concluziile lor <i>(cu privire la El)</i>.”


text:
Acolo mai exista şi o profetesă care se numea Ana. Ea era fata lui Fanuel care provenea din urmaşii lui Aşer. Ana era acum bătrână şi văduvă, după ce convieţuise şapte ani cu fostul ei soţ.


text:
Avea optzeci şi patru de ani. Nu pleca din zona templului, ci slujea permanent lui Dumnezeu, postind şi rugându-se.


text:
În acele momente, a venit şi ea; şi lăudând pe Dumnezeu, a început să vorbească despre Isus tuturor celor care aşteptau salvarea Ierusalimului.


text:
După ce au respectat tot ce prevedea legea lui Iahve, s-au întors în oraşul Nazaret care aparţinea de provincia Galileea.


text:
După zilele consacrate sărbătorii, în timp ce părinţii Lui se întorceau acasă, băiatul Isus a rămas în Ierusalim fără ca ei să observe acest lucru.


text:
Crezând că El este printre oamenii care călătoreau împreună cu ei, au mers o zi şi apoi L-au căutat în grupul rudelor şi în cel al cunoscuţilor lor;


text:
După trei zile, L-au găsit în templu, stând între învăţători pe care îi asculta şi cărora le punea întrebări.


text:
Toţi cei care Îl auzeau, rămâneau foarte surprinşi de perspicacitatea Lui şi de răspunsurile pe care le oferea.


text:
Când L-au văzut părinţii Lui, au fost <i>(şi ei)</i> foarte surprinşi. Mama Lui I-a zis: „Fiule, de ce ai avut acest comportament? Tatăl Tău împreună cu mine Te-am căutat îngrijoraţi!”


text:
Apoi a plecat împreună cu părinţii şi au ajuns la Nazaret; iar El asculta de ei. Mama Lui reţinea în memorie toate aceste cuvinte.


text:
Era al cincisprezecelea an al guvernării cezarului Tiberius. Atunci, în Iudeea era guvernator Pilat din Pont, iar Irod era tetrarhul Galileeii. Fratele lui Irod, numit Filip, era tetrarh al Ituriei şi al Trahonitei; iar în Abilena era tetrarh Lisania.


text:
În acea vreme, evreii aveau ca mari preoţi pe Ana şi pe Caiafa. Atunci Dumnezeu i-a vorbit lui Ioan – fiul lui Zaharia – prin intermediul Cuvântului Său, în deşert.


text:
Ioan s-a dus în toate zonele învecinate cu Iordanul şi predica <i>(despre)</i> botezul <i>(administrat în urma)</i> pocăinţei pentru iertarea păcatelor.


text:
Se întâmpla exact cum este scris în cartea care conţine profeţia lui Isaia: „Vocea care strigă în deşert, zice: «Pregătiţi-I lui Iahve drumul; nivelaţi-i cărările!


text:
Orice vale va fi astupată; orice munte şi orice deal vor fi transformaţi într-un teritoriu fără denivelări. Potecile strâmbe vor fi îndreptate şi drumurile cu bolovani vor fi nivelate.


text:
Mulţimilor de oameni care veneau la el să îi solicite botezul, Ioan le spunea: „Pui de scorpioni, cine v-a învăţat să evitaţi <i>(astfel)</i> pedeapsa care urmează să vă fie administrată?


text:
Demonstraţi-vă pocăinţa prin fapte! Să nu vă amăgiţi zicând: «Suntem descendenţii lui Avraam!»; pentru că Dumnezeu poate să facă descendenţi lui Avraam <i>(chiar şi)</i> din aceste pietre.


text:
Toporul a fost deja înfipt la rădăcina pomilor! Orice pom care nu produce fructe bune, va fi tăiat şi va ajunge în foc.”


text:
Iar el le răspundea: „Cine are două cămăşi, să împartă cu cine nu are niciuna; şi cine are mâncare, să procedeze la fel.”


text:
Au venit să solicite botezul şi nişte colectori de impozite. Aceştia i-au zis: „Învăţătorule, ce trebuie să facem?”


text:
Au venit şi nişte soldaţi care au întrebat: „Dar noi, ce trebuie să facem?” Ioan le-a răspuns: „Să nu luaţi bani de la oameni cu forţa şi să nu formulaţi acuzaţii false împotriva lor; ci să fiţi mulţumiţi cu soldele voastre.”


text:
Toţi oamenii erau în aşteptarea lui Cristos; şi se întrebau în sinea lor dacă nu cumva Ioan este Trimisul lui Dumnezeu.


text:
Atunci Ioan, răspunzând acestei întrebări, a zis: „Eu vă botez doar cu apă. Dar va veni Acela care este superior mie. Eu nu merit <i>(nici)</i> să Îi dezleg cureaua încălţămintei Lui. El vă va boteza cu Spiritul Sfânt şi cu foc.


text:
Va folosi lopata, pentru a despărţi grâul de pleavă. Îşi va curăţa terenul strângând grâul în grânar şi aruncând pleava într-un foc care arde permanent.”


text:
El făcuse reproşuri şi tetrarhului Irod, pentru că trăia în concubinaj cu soţia fratelui lui – Filip, şi pentru că făcea multe alte rele.


text:
După ce au fost botezaţi toţi cei care solicitau pe Ioan în acest scop, a fost botezat şi Isus. Şi în timp ce Se ruga, s-a deschis cerul,


text:
iar Spiritul Sfânt a coborât spre El în mod fizic, sub forma unui porumbel. Atunci s-a auzit o voce care venea din cer, zicând: „Tu eşti Fiul Meu pe care Îl iubesc foarte mult. Sunt total satisfăcut de Tine!”


text:
Isus avea aproximativ treizeci de ani când a început să înveţe poporul. Se credea despre El că era fiul lui Iosif, care la rândul lui a fost fiul lui Eli;


text:
Eli a fost fiul lui Matat; Matat a fost fiul lui Levi; Levi a fost fiul lui Melhi; Melhi a fost fiul lui Ianai; Ianai a fost fiul lui Iosif;


text:
Iosif a fost fiul lui Matatia; Matatia a fost fiul lui Amos; Amos a fost fiul lui Naum; Naum a fost fiul lui Esli; Esli a fost fiul lui Nagai;


text:
Nagai a fost fiul lui Maat; Maat a fost fiul lui Matatia; Matatia a fost fiul lui Semei; Semei a fost fiul lui Ioseh; Ioseh a fost fiul lui Ioda;


text:
Ioda a fost fiul lui Ioanan; Ioanan a fost fiul lui Resa; Resa a fost fiul lui Zorobabel; Zorobabel a fost fiul lui Salatiel; Salatiel a fost fiul lui Neri;


text:
Neri a fost fiul lui Melhi; Melhi a fost fiul lui Adi; Adi a fost fiul lui Cosam; Cosam a fost fiul lui Elmadam; Elmadam a fost fiul lui Er;


text:
Er a fost fiul lui Isus; Isus a fost fiul lui Eliezer; Eliezer a fost fiul lui Iorim; Iorim a fost fiul lui Matat; Matat a fost fiul lui Levi;


text:
Levi a fost fiul lui Simeon; Simeon a fost fiul Iuda; Iuda a fost fiul lui Iosif; Iosif a fost fiul lui Ionam; Ionam a fost fiul lui Eliachim;


text:
Eliachim a fost fiul lui Melea; Melea a fost fiul lui Mena; Mena a fost fiul lui Matata; Matata a fost fiul lui Natan; Natan a fost fiul lui David;


text:
David a fost fiul lui Isai; Isai a fost fiul lui Iobed; Iobed a fost fiul lui Boaz; Boaz a fost fiul lui Salmon; Salmon a fost fiul lui Naason;


text:
Naason a fost fiul lui Aminadab; Aminadab a fost fiul lui Admin; Admin a fost fiul lui Arni; Arni a fost fiul lui Esrom; Esrom a fost fiul lui Fares; Fares a fost fiul lui Iuda;


text:
Iuda a fost fiul lui Iacov; Iacov a fost fiul lui Isaac; Isaac a fost fiul lui Avraam; Avraam a fost fiul lui Terah; Terah a fost fiul lui Nahor;


text:
Nahor a fost fiul lui Seruh; Seruh a fost fiul lui Ragau; Ragau a fost fiul lui Falec; Falec a fost fiul lui Eber; Eber a fost fiul lui Sala;


text:
Sala a fost fiul lui Cainam; Cainam a fost fiul lui Harfaxad; Harfaxad a fost fiul lui Sem; Sem a fost fiul lui Noe; Noe a fost fiul lui Lameh;


text:
Lameh a fost fiul lui Metusala; Metusala a fost fiul lui Enoh; Enoh a fost fiul lui Iared; Iared a fost fiul lui Ialeleel; Ialeleel a fost fiul lui Cainan;


text:
Cainan a fost fiul lui Enos; Enos a fost fiul lui Set; Set a fost fiul lui Adam; iar Adam a fost „fiul” lui Dumnezeu.


text:
Isus i-a răspuns: <J>„Este scris: «Omul nu va trăi numai cu pâine, [ci <i>(şi)</i> cu orice cuvânt care provine din gura lui Dumnezeu.»]”</J>


text:
apoi I-a zis: „Îţi voi oferi toată autoritatea şi toată gloria acestora – pentru că mie îmi este dată şi o confer oricui doresc.


text:
Răspunzând, Isus i-a zis: <J>„La spatele Meu, Satan! Este scris: «Să te închini Dumnezeului tău numit Iahve; şi numai Lui să îi slujeşti.»”</J>


text:
Diavolul L-a dus apoi în Ierusalim, L-a pus pe terasa templului şi I-a zis: „Dacă eşti Fiul lui Dumnezeu, aruncă-Te jos de aici;


text:
Isus i-a răspuns: <J>„S-a zis: «Să nu-L provoci pe Dumnezeul tău numit Iahve să acţioneze incorect!»”</J>


text:
Plin de forţa oferită de Spirit<i>(ul Sfânt)</i>, Isus S-a întors în Galileea; şi oamenii au început să vorbească despre El în localităţile învecinate cu această zonă.


text:
A venit în Nazaret, unde crescuse ca şi copil. Conform obiceiului pe care îl avea, a intrat în sinagogă în ziua Sabatului. S-a ridicat să citească


text:
şi I s-a dat cartea profetului Isaia. Când a deschis-o, a citit textul care avea următorul conţinut:


text:
<J>„Spiritul lui Iahve este cu Mine. El M-a desemnat să predic săracilor Vestea Bună. M-a trimis să vindec pe cei cu inima zdrobită şi să anunţ eliberarea prizonierilor. Am mai fost trimis să ofer vedere orbilor, să eliberez pe cei oprimaţi</J>


text:
Apoi a închis cartea, a dat-o înapoi celui care se îngrijea de păstrarea ei şi a stat jos. Toţi cei care erau în sinagogă, Îl priveau cu maximă atenţie.


text:
Atunci a început să le spună: <J>„Ce am citit din Scriptură, s-a întâmplat <i>(chiar)</i> astăzi!”</J>


text:
Toţi vorbeau bine despre El; şi mirându-se cu privire la cuvintele pline de har pe care le rostea, se întrebau: „Oare nu este Acesta fiul lui Iosif?”


text:
Isus le-a zis: <J>„Desigur, veţi considera că este cazul să Îmi spuneţi proverbul «Doctore, vindecă-Te pe Tine!», adică Îmi veţi pretinde: «Fă şi aici, în patria Ta, tot ce am auzit că ai făcut în Capernaum!»</J>


text:
<J>Da, aşa este. Amintiţi-vă că pe vremea lui Ilie, deşi erau multe văduve în Israel atunci când a fost foamete din cauza secetei,</J>


text:
<J>Ilie nu a fost trimis la niciuna dintre ele, cu excepţia aceleia din Sarepta, aparţinând de Sidon.</J>


text:
<J>Iar pe vremea profetului Elisei, erau mulţi leproşi în Israel; şi totuşi, cu excepţia lui Naaman, sirianul, niciunul dintre ei nu a fost vindecat de lepra lui.”</J>


text:
Toţi oamenii care erau în sinagogă, s-au mâniat foarte rău când au auzit aceste remarci ale lui Isus.


text:
Atunci s-au ridicat, L-au scos de acolo şi L-au dus pe creasta muntelui pe care era construit oraşul, ca să Îl arunce în prăpastie.


text:
A coborât în Capernaum, care era un oraş din provincia Galileea. Acolo învăţa oamenii în ziua Sabatului.


text:
„Ah! Isus din Nazaret, ce avem noi în comun? Ai venit să ne anihilezi? Îţi cunosc identitatea: eşti Sfântul lui Dumnezeu!”


text:
Isus i-a ordonat: <J>„Taci şi ieşi din acest om!”</J> După ce l-a trântit pe pământ în mijlocul lor, demonul a ieşit din el fără să îi mai facă vreun rău.


text:
Toţi au rămas foarte surprinşi şi se întrebau reciproc: „Ce înseamnă acest lucru? El dă ordine în mod autoritar demonilor; iar aceştia Îl ascultă, ieşind din oameni!”


text:
Plecând din sinagogă, Isus a intrat în casa lui Simon. Au găsit acolo pe soacra lui, având mare febră; şi L-au rugat pe Isus să facă ceva pentru situaţia ei.


text:
Îndreptându-Se spre ea, El a certat febra care a şi încetat. Apoi femeia s-a ridicat imediat din pat şi a început să îi servească.


text:
După apusul soarelui, toţi oamenii care aveau bolnavi în familie, i-au adus la Isus; iar El Îşi punea mâinile peste ei şi îi vindeca.


text:
Din mulţi bolnavi ieşeau şi demoni care strigau: „Tu eşti Cristos, Fiul lui Dumnezeu!” Dar El le interzicea în mod autoritar să vorbească, pentru că ştiau că este Cristos.


text:
Când s-a făcut ziuă, Isus a plecat din zonă, intenţionând să ajungă într-un loc nepopulat. Dar mulţimile de oameni au început să Îl caute; şi până la urmă L-au găsit. Intenţionau să Îl oprească să plece de la ei.


text:
Dar El le-a zis: <J>„Trebuie să predic Vestea Bună a Regatului lui Dumnezeu şi în alte oraşe. Acesta este scopul pentru care am fost trimis!”</J>


text:
Stând lângă Lacul Ghenezaret, mulţimile de oameni produceau aglomeraţie în jurul Lui, ca să audă <i>(cât mai de aproape)</i> Cuvântul lui Dumnezeu.


text:
Isus a observat două bărci la mal. Erau ale unor pescari care coborâseră din ele ca să îşi cureţe plasele de pescuit.


text:
El a urcat în una dintre ele. Aceea era barca lui Simon. Isus l-a rugat să o depărteze puţin de mal. Apoi El a stat jos în barcă şi de acolo învăţa mulţimile de oameni.


text:
Când Şi-a terminat cuvântările, Isus i-a zis lui Simon: <J>„Depărtează barca spre zona cu apă adâncă şi lansaţi-vă plasele pentru pescuit”.</J>


text:
Răspunzându-I, Simon a zis: „Învăţătorule, am obosit toată noaptea încercând astfel; şi nu am prins nimic! Dar dacă spui Tu, vom <i>(mai)</i> lansa plasele <i>(odată)</i>.”


text:
Au cerut ajutorul celor care erau în cealaltă barcă. Astfel au reuşit să umple cu peşti ambele bărci până la limita lor de plutire.


text:
Când a văzut Simon Petru tot ce s-a întâmplat, s-a dus la Isus şi I-a zis stând în genunchi: „Doamne, pleacă de la mine: sunt un om păcătos!”


text:
Aceeaşi reacţie au avut şi prietenii lui Simon. Aceştia se numeau Iacov şi Ioan. Ei erau fiii lui Zebedei. Atunci Isus i-a zis lui Simon: <J>„Fii liniştit! De acum încolo vei fi pescar de oameni!”</J>


text:
Cu altă ocazie, Isus a fost întâlnit de un lepros într-un oraş. Acesta s-a aruncat la pământ în faţa Lui şi I-a zis: „Doamne, dacă vrei, poţi să mă cureţi <i>(de lepră)</i>!”


text:
Isus, întinzând mâna, s-a atins de el şi a zis: <J>„Da, vreau! Fii curăţat <i>(de boală)</i>!”</J> Atunci lepra a dispărut imediat.


text:
Isus i-a ordonat să nu spună nimănui despre ce i s-a întâmplat. Apoi a adăugat: <J>„Du-te la preot; şi când te vei prezenta în faţa lui <i>(ca să fii examinat)</i>, să oferi ca evidenţă necesară lor ce a stabilit Moise pentru vindecarea ta.”</J>


text:
Oamenii vorbeau tot mai mult despre Isus şi veneau la El în mare număr ca să îl asculte şi ca să fie vindecaţi de bolile lor.


text:
În altă zi, în timp ce învăţa mulţimile de oameni, Isus era însoţit de forţa lui Iahve care Îi oferea posibilitatea să facă minuni. Acolo erau prezenţi şi nişte farisei împreună cu <i>(unii)</i> învăţători ai legii <i>(mozaice)</i>, veniţi din toate satele Galileeii, din ale Iudeeii şi din Ierusalim.


text:
S-a întâmplat că nişte oameni transportaseră cu targa pe unul care era paralizat şi intenţionau să ajungă cu el în faţa lui Isus.


text:
Dar pentru că nu puteau să intre din cauza aglomeraţiei, s-au urcat pe acoperişul casei <i>(în care era El)</i> şi au coborât prin tavan paraliticul cu targa în care stătea, lăsându-l în mijlocul ei, chiar în faţa lui Isus.


text:
Când le-a văzut credinţa, Isus a zis <i>(paralizatului)</i>: <J>„Omule, păcatele tale sunt iertate!”</J>


text:
Învăţătorii legii <i>(mozaice)</i> au început să protesteze, gândind astfel: „Cine Se crede Acesta? A pronunţat o blasfemie! Numai Dumnezeu poate ierta păcatele!”


text:
<J>Ce este mai uşor să zici: «Îţi sunt iertate păcatele!», sau «Ridică-te şi umblă <i>(sănătos)</i>!»?</J>


text:
<J>Dar pentru a vă demonstra că Fiul omului este autorizat pe pământ să ierte păcatele <i>(oamenilor)</i>, «Îţi ordon»</J>, a zis El paraliticului, <J>«să te ridici, să îţi strângi patul şi să te duci acasă!»</J>”


text:
Atunci, în mod instantaneu, acel om s-a ridicat din targa în care stătuse, a strâns-o şi s-a dus acasă glorificând pe Dumnezeu.


text:
După ce a ieşit, Isus a văzut un colector de taxe numit Levi, stând în locul <i>(special)</i> destinat acestui serviciu. El i-a zis: <J>„Vino după Mine!”</J>


text:
Ajuns acasă, Levi a organizat o masă festivă la care, împreună cu ei, au participat mulţi alţi oaspeţi.


text:
Fariseii şi învăţătorii legii mozaice comentau şi au zis discipolilor Săi: „De ce mâncaţi şi beţi împreună cu colectorii de taxe şi cu păcătoşii?”


text:
Isus le-a răspuns, zicând: <J>„Oamenii care au nevoie de medic sunt cei bolnavi, nu aceia <i>(declaraţi)</i> sănătoşi!</J>


text:
Ei I-au <i>(mai)</i> zis: „<i>(Am observat că)</i> discipolii lui Ioan şi cei ai fariseilor postesc frecvent şi fac rugăciuni, în timp ce ai Tăi <i>(doar)</i> mănâncă şi beau.”


text:
Isus le-a răspuns: <J>„Oare puteţi pretinde participanţilor la nuntă să postească în timp ce mirele este cu ei <i>(la masă)</i>?</J>


text:
Le-a mai spus şi o parabolă: <J>„Nimeni nu rupe un petic dintr-o haină nouă ca să îl pună la una veche. Dar dacă ar proceda aşa, ar rupe haina nouă, iar peticul luat de la ea nu s-ar potrivi la cea veche.</J>


text:
<J>Nici vinul nou nu se pune în burdufuri vechi; altfel, vinul nou sparge burdufurile vechi şi se varsă.</J>


text:
<J>Nimeni nu doreşte să bea vin nou după ce a băut din cel vechi. Justificarea <i>(oricui)</i> este aceasta: «Vinul vechi este mai bun!»”</J>


text:
Într-o <i>(altă)</i> zi – destinată Sabatului – Isus trecea prin lanurile de grâu împreună cu discipolii Săi. Aceştia smulgeau spice de grâu, le frecau cu mâinile şi le mâncau <i>(boabele)</i>.


text:
Isus le-a răspuns: <J>„Oare nu aţi citit ce a făcut David împreună cu aceia care au fost cu el atunci când erau flămânzi?</J>


text:
<J>A intrat în casa lui Dumnezeu, a luat pâinile care erau oferite lui Iahve şi le-a mâncat împreună cu ei, deşi numai preoţilor le era permis să le mănânce.”</J>


text:
În altă zi de Sabat, Isus intrase în sinagogă şi învăţa <i>(pe cei adunaţi acolo)</i>. Între cei prezenţi era un om care avea mâna dreaptă deformată de paralizie.


text:
Învăţătorii legii <i>(mozaice)</i> Îl urmăreau pe Isus ca să Îl acuze în cazul în care l-ar fi vindecat în acea zi de Sabat.


text:
Dar El care le cunoştea intenţia, s-a adresat omului cu mâna paralizată, zicându-i: <J>„Ridică-te şi stai la mijloc!”</J> El a făcut aşa cum i s-a cerut.


text:
Iar Isus le-a zis: <J>„Am o întrebare: Ce este permis să faci în ziua Sabatului – ceva bun, sau ceva rău? Să salvezi o viaţă, sau să o distrugi?”</J>


text:
Apoi S-a uitat la toţi cei care erau în jurul Lui şi a zis acelui om: <J>„Întinde-ţi mâna!”</J> El a făcut cum i s-a cerut; şi mâna i-a devenit sănătoasă ca cealaltă.


text:
În acele zile, Isus S-a dus pe munte să Se roage. Acolo a stat toată noaptea rugându-Se lui Dumnezeu.


text:
Când s-a făcut ziuă, Şi-a chemat discipolii şi a ales doisprezece dintre ei, numindu-i apostoli. Aceştia sunt următorii:


text:
Simon, pe care l-a numit şi Petru; Andrei, fratele lui <i>(Simon)</i>; Iacov; Ioan; Filip; Bartolomeu;


text:
A coborât cu ei şi a ajuns într-o câmpie unde <i>(mai)</i> erau mulţi <i>(alţi)</i> discipoli de-ai Săi şi o mare mulţime de oameni. Aceştia veniseră ca să Îl asculte şi ca să fie vindecaţi de bolile lor. Ei proveneau din toate zonele Iudeeii, din Ierusalim şi din jurul Tirului şi al Sidonului.


text:
iar ceilalţi <i>(bolnavi)</i> intenţionau să Îl atingă, pentru că din El ieşea o forţă care îi vindeca pe toţi.


text:
Isus a privit spre discipolii Săi şi le-a zis: <J>„Să ştiţi că voi, cei săraci, sunteţi grupul oamenilor fericiţi; pentru că Regatul lui Dumnezeu este al vostru!</J>


text:
<J>Fiind flămânzi acum, sunteţi <i>(totuşi)</i> fericiţi; pentru că veţi fi săturaţi. Cei care plângeţi acum, sunteţi <i>(tot)</i> nişte oameni fericiţi; pentru că <i>(în viitor)</i> veţi râde.</J>


text:
<J>Veţi fi fericiţi atunci când oamenii vă vor urî, vă vor expulza dintre ei, vă vor jigni şi vă vor defăima din cauza Fiului Omului.</J>


text:
<J>Când se va întâmpla aşa, să vă bucuraţi şi să săriţi de veselie având în vedere marea recompensă care vă aşteaptă în cer. La fel a procedat şi generaţia strămoşilor lor cu profeţii.</J>


text:
<J>Vai de voi care acum sunteţi sătui; pentru că voi veţi <i>(deveni)</i> flămânzi. Vai <i>(şi)</i> de voi care râdeţi acum; pentru că veţi ajunge să plângeţi!</J>


text:
<J>Va fi vai de voi şi atunci când toţi oamenii vor avea doar laude la adresa voastră! La fel au procedat şi strămoşii voştri cu falşii profeţi…</J>


text:
<J>binecuvântaţi pe cei care vă blestemă şi rugaţi-vă pentru cei care se comportă rău cu voi, chinuindu-vă.</J>


text:
<J>Când te loveşte cineva peste un obraz, întoarce-i-l şi pe celălalt. Iar dacă cineva îţi ia haina <i>(cu forţa)</i>, nu te opune să îi laşi şi cămaşa.</J>


text:
<J>Dă celui care îţi cere şi nu pretinde să îţi fie date înapoi lucrurile care ţi-au fost luate <i>(abuziv)</i>.</J>


text:
<J>Dacă iubiţi <i>(numai)</i> pe cei care vă iubesc, oare la ce recompensă vă mai aşteptaţi? Chiar şi păcătoşii manifestă iubire faţă de cei care îi iubesc.</J>


text:
<J>Dacă faceţi <i>(şi voi)</i> bine <i>(doar)</i> celor care vă fac bine, ce recompensă mai aşteptaţi? Aşa procedează <i>(chiar)</i> şi păcătoşii!</J>


text:
<J>Iar dacă oferiţi ceva sub formă de împrumut cu speranţa recuperării datoriei, oare la ce recompensă vă mai aşteptaţi? Păcătoşii procedează la fel, pretinzând înapoi ce au împrumutat cuiva.</J>


text:
<J>Dar voi iubiţi-vă duşmanii, faceţi bine <i>(semenilor)</i> şi împrumutaţi fără a mai spera că datornicii vor restitui datoria. Astfel, recompensa voastră va fi mare şi veţi fi fiii Celui Foarte Înalt, care este bun <i>(chiar)</i> şi cu cei nerecunoscători şi răi.</J>


text:
<J>Să nu faceţi evaluări de pe o poziţie ca cea de judecător; şi astfel nici voi nu veţi fi judecaţi în acest mod. Nu condamnaţi; şi <i>(în consecinţă)</i> nu veţi fi condamnaţi. Iertaţi; şi veţi fi <i>(la rândul vostru)</i> iertaţi.</J>


text:
<J>Daţi; şi veţi primi <i>(apoi)</i> o cantitate mult mai mare care vă va depăşi aşteptările; pentru că vi se va da în conformitate cu unitatea de măsură folosită de voi atunci când dăruiţi altora.”</J>


text:
Le-a spus apoi şi următoarea parabolă: <J>„Poate oare un orb să conducă <i>(bine)</i> pe un altul tot orb? Nu! Vor cădea amândoi în<i>(tr-o)</i> groapă…</J>


text:
<J>Discipolul nu poate fi superior <i>(în pregătire)</i> învăţătorului lui; ci după ce şi-a însuşit cunoştinţele corespunzătoare, este la nivelul învăţătorului.</J>


text:
<J>Cum se explică faptul că vezi aşchia pe care o are în ochi fratele tău, în timp ce nu vezi bârna din propriul tău ochi?</J>


text:
<J>Cum poţi să spui fratelui tău: «Permite-mi să îţi scot aşchia din ochi.», când tu ai o bârnă în al tău?! Ipocritule, scoate întâi bârna din ochiul tău; şi apoi vei vedea clar să scoţi aşchia din ochiul semenului tău!</J>


text:
<J>Orice pom bun se recunoaşte după fructele pe care le produce. Spinii nu produc smochine şi nici mărăcinii nu au ca fruct struguri.</J>


text:
<J>Omul bun scoate lucruri bune din tezaurul bun al inimii lui; dar omul rău scoate lucruri rele din tezaurul rău al inimii lui. Se întâmplă aşa, pentru că ce vorbeşte gura, provine din surplusul inimii!</J>


text:
<J>Vă voi ilustra cazul celui care vine la Mine şi se conformează cuvintelor pe care i le adresez.</J>


text:
<J>El este ca acel om care atunci când a construit o casă, a săpat adânc şi i-a pus temelia pe stâncă. În consecinţă, când a venit un torent de apă, acea casă nu a putut fi afectată de el, pentru că fusese bine construită.</J>


text:
<J>Dar cine nu pune în practică ce aude, este ca un om care şi-a construit casa direct pe pământ şi fără temelie. Când a venit şuvoiul de apă, acea casă a sfârşit printr-o mare prăbuşire!”</J>


text:
Auzind vorbindu-se despre Isus, centurionul a trimis la El pe nişte <i>(bătrâni)</i> reprezentanţi ai iudeilor ca să Îl solicite să vină şi să îi vindece sclavul.


text:
Isus a plecat împreună cu ei. Dar când încă nu se depărtase <i>(mult)</i> de casă, prietenii centurionului au venit la Isus şi I-au transmis următorul mesaj din partea acestuia: „Stăpâne, nu Te mai deranja să vii la mine acasă, pentru că nu merit <i>(acest favor)</i>.


text:
Datorită acestui fapt, nici nu am venit eu personal la Tine. Consider că este suficient să pronunţi <i>(doar)</i> un cuvânt pentru ca sclavul meu să se facă sănătos!


text:
Îţi propun acest lucru, pentru că şi eu, care sunt subordonat autorităţii, o exercit în relaţia cu soldaţii din subordinea mea. Astfel, când zic unuia «Du-te!», se duce. Când ordon altuia «Vino!», vine; iar când spun sclavului meu «Fă cutare lucru!», execută ce i-am cerut.”


text:
Auzind aceste cuvinte, Isus a fost surprins de mesajul centurionului. Apoi S-a întors spre mulţimea de oameni care Îl urma şi a zis: <J>„Să ştiţi că nici chiar în Israel nu am găsit o credinţă atât de mare!”</J>


text:
Când s-au întors cei trimişi <i>(la Isus)</i>, au constatat că sclavul <i>(centurionului)</i> devenise sănătos.


text:
Într-o altă zi, Isus S-a dus într-un oraş numit Nain. Era urmat de discipoli şi de o mare mulţime de oameni.


text:
Când s-au apropiat de poarta oraşului, au văzut mulţi oameni care ieşeau din el ca să participe la înmormântarea singurului fiu al unei femei văduve.


text:
Apoi S-a apropiat şi s-a atins de sicriu; iar cei care îl duceau, s-au oprit. El a zis: <J>„Tinere, cu tine vorbesc: ridică-te!”</J>


text:
Toţi au experimentat un sentiment de frică, L-au glorificat pe Dumnezeu şi au zis: „A apărut un mare profet între noi!” şi „Dumnezeu Îşi ajută poporul Său!”


text:
Atunci el şi-a trimis la Isus pe doi dintre discipoli cu următoarea întrebare: Tu eşti Acela care urma să vină <i>(după mine)</i>, sau să aşteptăm pe altul?


text:
Când s-au prezentat în faţa lui Isus, aceştia I-au zis: „Ioan Botezătorul ne-a trimis la Tine, vrând să ştie: Tu eşti Acela despre care a spus că va veni <i>(după el)</i>, sau să aşteptăm pe altul?”


text:
Chiar atunci, Isus tocmai vindecase pe mulţi de infirmităţi, de boli, de influenţă demonică şi de orbire.


text:
Ca răspuns, Isus le-a zis: <J>„Duceţi-vă la Ioan şi relataţi-i ce aţi văzut şi ce aţi auzit: orbii văd, şchiopii umblă, leproşii sunt curăţaţi, surzii aud, morţii învie şi săracilor li se predică Vestea Bună.</J>


text:
După ce au plecat cei trimişi de Ioan, Isus a început să vorbească mulţimilor de oameni despre el, zicând: <J>„Ce aţi vrut să vedeţi când aţi mers în deşert? O trestie care se îndoaie când bate vântul?</J>


text:
<J>Sau oare ce credeaţi că veţi găsi acolo? Un om îmbrăcat în haine frumoase? Cei care poartă asemenea haine şi care trăiesc o viaţă de lux, sunt în palatele regilor.</J>


text:
<J>Ce speraţi <i>(totuşi)</i> să vedeţi? Un profet?! Da, vă asigur că aţi văzut mai mult decât un profet!</J>


text:
<J>El este cel despre care s-a scris: «Îţi voi trimite înainte pe mesagerul Meu; şi el Îţi va pregăti drumul.».</J>


text:
<J>Să ştiţi că Ioan este mai mare decât oricare om care s-a născut vreodată din femeie! Totuşi, cel mai mic în Regatul lui Dumnezeu, este mai mare decât el.</J>


text:
<J>Şi apoi, toţi acei oameni care l-au auzit pe Ioan, printre care erau chiar şi colectori de impozite, au recunoscut că Dumnezeu are dreptate, acceptând botezul administrat de el.</J>


text:
<J>Dar fariseii şi învăţătorii legii <i>(mozaice)</i> au refuzat planul lui Dumnezeu pentru ei, respingând botezul lui.</J>


text:
<J>Ei se aseamănă cu nişte copii care stau în piaţă şi îşi zic unii altora: «V-am cântat cu fluierul <i>(ca pentru nuntă)</i> şi nu aţi dansat; v-am cântat ceva trist şi nu aţi plâns.»</J>


text:
<J>La fel <i>(de insensibili)</i> aţi fost şi voi faţă de cazul lui Ioan Botezătorul. El nu a venit mâncând <i>(pâine)</i> şi nici bând <i>(vin)</i>; iar voi aţi declarat despre el că este demonizat…</J>


text:
<J>Iar când aţi observat că Fiul Omului mănâncă şi că bea, aţi spus: «Priviţi un om mâncăcios, căruia Îi place să bea vin şi să fie prieten cu colectorii de impozite şi cu păcătoşii!».</J>


text:
Unul dintre farisei L-a invitat pe Isus să servească masa la el. Şi astfel Isus a intrat în casa lui, aşezându-Se la masă.


text:
Acolo a venit din oraş şi o femeie păcătoasă care auzise că Isus era la masă în casa fariseului. Ea a adus un vas de alabastru plin cu ulei parfumat foarte scump.


text:
Stând în spate, la picioarele lui Isus, plângea şi Îi stropea picioarele cu lacrimile ei; apoi I le ştergea cu părul capului, le săruta şi le ungea cu <i>(acel)</i> ulei parfumat.


text:
Când a văzut ce se întâmpla, fariseul care Îl invitase <i>(pe Isus)</i>, s-a gândit: „Dacă Acest Om ar fi un <i>(adevărat)</i> profet, ar şti că femeia care Îl atinge este o păcătoasă!”


text:
Isus a început să vorbească şi a zis: <J>„Simon, doresc să îţi spun ceva.”</J> El i-a răspuns: „Vorbeşte, Învăţătorule!”


text:
<J>„Doi oameni erau datori unui cămătar. Unul îi era dator cinci sute de dinari, iar celălalt îi datora cincizeci de dinari.</J>


text:
<J>Fiindcă niciunul dintre ei nu avea posibilitatea să îşi plătească datoria, i-a absolvit de ea, anulându-le-o. Doresc să îmi spui care dintre cei doi îl va iubi mai mult?”</J>


text:
Simon I-a răspuns: „Consider că cel căruia i-a anulat datoria mai mare.” Isus i-a zis: <J>„Ai judecat corect!”</J>


text:
Apoi s-a întors către femeie şi i-a zis lui Simon: <J>„O vezi? Atunci când am intrat în casa ta, nu Mi-ai oferit apă să Îmi spăl picioarele; dar ea Mi le-a stropit cu lacrimi şi Mi le-a şters cu părul ei.</J>


text:
<J>Tu nu M-ai salutat sărutându-Mă; dar de când a intrat, ea nu încetează să Îmi sărute picioarele.</J>


text:
<J>Deci să ştii că iubirea ei mare se explică prin faptul că multele păcate pe care le-a făcut, îi sunt <i>(deja)</i> iertate! Dar cel căruia i se iartă puţin, iubeşte puţin…”</J>


text:
Cei care stăteau cu El la masă, au început să gândească astfel: „Cine este Acesta să Îşi permită să ierte păcate?”


text:
În următoarele zile, Isus S-a deplasat dintr-un oraş în altul şi din sat în sat, predicând Vestea Bună a Regatului lui Dumnezeu. Era însoţit de cei doisprezece <i>(discipoli)</i>.


text:
Îl mai urmau şi nişte femei pe care le eliberase de influenţe demonice şi de boli. Acestea se numeau: Maria, supranumită Magdalena – din care ieşiseră şapte demoni;


text:
Ioana, care era soţia lui Cuza – administratorul lui Irod; Suzana şi alte femei care Îl slujeau cu ce aveau.


text:
Veniseră <i>(în jurul lui Isus)</i> mulţi oameni din diferite oraşe; iar El le-a spus următoarea parabolă:


text:
<J>„Semănătorul a plecat să facă însămânţări. În timp ce semăna, o parte din cantitatea de seminţe a căzut lângă drum. Acolo, unele seminţe au fost călcate cu picioarele, iar pe altele le-au mâncat păsările.</J>


text:
<J>O altă parte a seminţelor a căzut pe un teren pietros. Au răsărit în scurt timp, dar apoi s-au uscat, pentru că nu au găsit <i>(suficientă)</i> umezeală.</J>


text:
<J>Altă parte a seminţelor a căzut printre mărăcini care, în timp ce creşteau împreună, au împiedicat dezvoltarea <i>(normală a)</i> noilor plante.</J>


text:
<J>O altă parte a seminţelor a căzut pe un sol fertil, în care a produs o recoltă <i>(de seminţe)</i> de o sută de ori mai mare faţă de cantitatea însămânţată.”</J> După ce a spus aceste lucruri, Isus a strigat: <J>„Cine vrea să ia în considerare mesajul <i>(Meu)</i>, să reţină ce <i>(tocmai)</i> am spus!”</J>


text:
El le-a răspuns: <J>„Vouă vi s-a oferit posibilitatea cunoaşterii secretelor Regatului lui Dumnezeu; dar ceilalţi au acces la ele <i>(numai)</i> prin intermediul parabolelor – pentru ca, «deşi văd şi aud, să nu ajungă să le înţeleagă».</J>


text:
<J>Seminţele căzute lângă drum îi reprezintă pe cei care <i>(mai întâi)</i> aud <i>(Cuvântul)</i>; dar apoi, acesta este furat de diavol din inima lor, ca să nu creadă şi astfel să nu fie salvaţi.</J>


text:
<J>Cei reprezentaţi de seminţele căzute pe un teren pietros, sunt aceia care atunci când aud Cuvântul, îl primesc imediat cu bucurie; dar pentru că nu sunt bine «înrădăcinaţi», au o credinţă temporară. În consecinţă, când sunt confruntaţi cu vreo tentaţie spre păcat, nu îi pot rezista, ci cad.</J>


text:
<J>Seminţele căzute între mărăcini îi reprezintă pe aceia care, după ce au auzit Cuvântul, lasă ca preocupările faţă de nevoile urgente pământeşti, ca şi bogăţiile sau plăcerile cotidiene, să îl obstrucţioneze; şi astfel nu produc «fructul» care să ajungă la «coacere».</J>


text:
<J>Seminţele căzute pe pământ fertil reprezintă pe aceia care, după ce au auzit Cuvântul, îl păstrează într-o inimă bună şi curată, ajungând în mod perseverent la cele mai bune rezultate.</J>


text:
<J>Niciun om nu aprinde o lumină ca să o pună sub un vas, ci într-un suport, de unde poate să fie văzută de toţi cei care intră <i>(în acea încăpere)</i>.</J>


text:
<J>Nimic din ce este ascuns sau secret nu va rămâne nedescoperit; ci va fi pus în evidenţă de lumină.</J>


text:
<J>Deci fiţi atenţi la modul în care ascultaţi; pentru că cel care <i>(deja)</i> are <i>(ceva)</i>, va mai primi. Dar de la cel care nu are <i>(mai nimic)</i>, se va lua chiar şi ce în mod iluzoriu consideră că are!”</J>


text:
Mama şi fraţii lui Isus veniseră la El; dar nu puteau să Îi vorbească din cauza mulţimii de oameni <i>(care era în jurul Lui)</i>.


text:
Dar El a răspuns: <J>„Pentru Mine, mamă şi fraţi sunt cei care aud Cuvântul lui Dumnezeu şi îl pun în practica vieţii lor!”</J>


text:
Într-o altă zi, Isus a urcat într-o barcă împreună cu discipolii Săi. El le-a zis: <J>„Să traversăm lacul.”</J> Şi au plecat.


text:
În timp ce ei vâsleau, Isus a adormit. Pe acel lac s-a declanşat o furtună care ameninţa să umple barca de apă; şi toţi erau în pericol <i>(de scufundare)</i>.


text:
Venind la Isus, L-au trezit şi au zis: „Învăţătorule, suntem în pericol de moarte!” Isus S-a ridicat, a certat vântul şi valurile <i>(provocate de el)</i>; apoi, acestea au încetat şi s-a făcut linişte.


text:
Atunci a zis discipolilor: <J>„Unde vă este credinţa?”</J> Plini de frică şi mirându-se, ei au zis unii altora: „Cine este Acesta? El dă ordin vântului şi valurilor, iar ele I se subordonează!”


text:
Au continuat să se deplaseze <i>(cu barca)</i> şi au ajuns în zona unde locuiau gherasenii, pe cealaltă parte a lacului Galileeii.


text:
Când a ieşit pe mal, L-a întâmpinat un om demonizat care ieşea din oraş. Acesta nu mai locuia de mult timp într-o casă, ci umbla dezbrăcat printre morminte.


text:
Când L-a văzut pe Isus, a ţipat. Apoi a căzut înaintea Lui şi a zis cu voce tare: „Ce am eu în comun cu Tine, Isus, Fiul Dumnezeului Foarte Înalt? Te rog să nu mă pedepseşti!”


text:
Isus îi ordonase demonului să iasă din omul pe care îl poseda de mult timp; pentru că deşi fusese păzit şi legat cu lanţuri de mâini şi de picioare, le rupea şi era condus cu forţa de demon în zone de deşert.


text:
Isus l-a întrebat: <J>„Cum te numeşti?”</J> El a răspuns: „Numele meu este «Legiune»!” – pentru că în acel om intraseră mai mulţi demoni.


text:
În acea zonă, era o mare turmă de porci care păşteau pe munte. Demonii L-au rugat pe Isus să le permită să intre în acei porci. El a acceptat cererea lor.


text:
Demonii au ieşit din acel om şi au intrat în porci. Atunci ei au coborât rapid panta şi au intrat în apa lacului, unde s-au înecat.


text:
Oamenii au venit să verifice <i>(informaţia primită)</i> şi au găsit pe omul din care ieşiseră demonii, stând la picioarele lui Isus, îmbrăcat şi cu mintea sănătoasă. Atunci ei s-au speriat.


text:
Pentru că erau afectaţi de frică, toţi cei <i>(veniţi)</i> din zona gherasenilor L-au rugat pe Isus să plece de la ei. Atunci Isus a urcat într-o barcă şi S-a întors.


text:
Omul din care ieşiseră demonii, Îl ruga să Îi permită să rămână cu El. Dar Isus l-a trimis înapoi şi i-a zis:


text:
<J>„Du-te acasă şi povesteşte tot ce ţi-a făcut Dumnezeu.”</J> El a plecat şi a relatat în tot oraşul despre ce făcuse Isus <i>(pentru el)</i>.


text:
Când a revenit <i>(pe celălalt mal)</i>, pentru că toţi Îl aşteptau, Isus a fost primit cu mare entuziasm.


text:
Atunci a venit la Isus un om care se numea Iair – un lider al sinagogii. El s-a aruncat la picioarele lui Isus, rugându-L să vină la el acasă,


text:
unde singura lui fetiţă, în vârstă de doisprezece ani, era aproape moartă. În timp ce Se deplasa spre casa lui <i>(Iair)</i>, mulţimea de oameni producea aglomeraţie în jurul Lui.


text:
Între aceştia era şi o femeie care de doisprezece ani avea o hemoragie. Ea îşi cheltuise tot ce avea plătind medicilor care nu au putut să o vindece.


text:
Apropiindu-se pe la spatele lui Isus, s-a atins de marginea de jos a hainei Lui. Şi imediat, hemoragia ei s-a oprit.


text:
Isus a zis: <J>„Cine s-a atins de Mine?”</J> Pentru că nimeni nu recunoştea, Petru şi ceilalţi care erau în jurul Lui, au zis: „Învăţătorule, vezi că mulţimile de oameni Te înconjoară şi fac aglomeraţie în jurul Tău! De ce mai întrebi <J>«Cine s-a atins de Mine?»?”</J>


text:
Isus le-a răspuns: <J>„S-a atins cineva într-un mod care M-a făcut să simt că din Mine a ieşit o forţă.”</J>


text:
Când a constatat că este descoperită, acea femeie a venit tremurând; şi aruncându-se jos înaintea Lui, a spus în auzul tuturor de ce se atinsese de El şi cum fusese vindecată instantaneu.


text:
În timp ce încă vorbea El, a venit cineva din partea liderului sinagogii şi i-a spus acestuia: „Nu-L mai deranja pe Învăţător; pentru că fiica ta a murit…”


text:
Dar Isus, când a auzit aceste cuvinte, a zis conducătorului sinagogii: <J>„Nu te speria! Important este să crezi; şi va fi vindecată!”</J>


text:
Când a ajuns la casa lui, nu a permis nimănui să intre acolo. Excepţie au făcut Petru, Iacov, Ioan, împreună cu tatăl şi cu mama fetei.


text:
Toţi plângeau şi o jeleau. Atunci Isus a zis: <J>„Nu <i>(mai)</i> plângeţi! Fetiţa nu a murit, ci doarme!”</J>


text:
Dar după ce i-a dat pe toţi afară, Isus a apucat-o de mână şi a strigat cu voce tare: <J>„Fetiţo, scoală-te!”</J>


text:
Spiritul s-a întors în ea şi s-a ridicat imediat. Apoi Isus le-a cerut să îi dea <i>(fetei)</i> să mănânce.


text:
Părinţii ei au rămas foarte surprinşi. Dar Isus le-a ordonat să nu relateze nimănui despre ce s-a întâmplat.


text:
Isus a chemat pe cei doisprezece discipoli ai Săi şi le-a conferit autoritatea să acţioneze împotriva tuturor demonilor şi posibilitatea să vindece bolile.


text:
El le-a zis: <J>„Să nu luaţi cu voi <i>(în această deplasare)</i> nici baston, nici traistă, nici pâine, nici bani şi nici două haine.</J>


text:
<J>Cât timp vă veţi afla într-o localitate, să rămâneţi la aceeaşi gazdă până veţi pleca din zonă.</J>


text:
<J>Iar dacă nu veţi fi primiţi, să ieşiţi din oraşul acelor oameni şi să scuturaţi praful de pe picioarele voastre ca <i>(o)</i> probă împotriva lor.”</J>


text:
Ei au plecat şi au mers din sat în sat, predicând Vestea Bună şi vindecând oameni în toate locurile <i>(pe unde treceau)</i>.


text:
Tetrarhul Irod a auzit vorbindu-se despre tot ce făcea Isus şi nu ştia ce să creadă. Unii susţineau că a înviat Ioan,


text:
alţii pretindeau că ar fi apărut Ilie, iar alţii considerau că ar fi înviat unul dintre profeţii din timpurile străvechi.


text:
Dar Irod spunea: „Pe Ioan l-am decapitat! Cine ar putea să fie Acesta despre care aud asemenea lucruri?” Şi intenţiona să Îl vadă.


text:
Apostolii s-au întors şi I-au relatat <i>(lui Isus)</i> tot ce au făcut. El i-a luat şi S-a retras cu ei separat, lângă un oraş numit Betsaida.


text:
Mulţimile de oameni au înţeles acest lucru şi au mers după El. Isus i-a primit, le-a vorbit despre Regatul lui Dumnezeu şi a vindecat pe cei care aveau nevoie de sănătate.


text:
Pentru că se însera, cei doisprezece <i>(discipoli)</i> s-au apropiat şi I-au zis: „Oferă oamenilor posibilitatea să se ducă în satele şi în zonele <i>(locuite)</i> din apropiere să îşi găsească mâncare şi gazdă; pentru că aici suntem într-o zonă nelocuită!”


text:
Isus le-a zis: <J>„Daţi-le voi să mănânce!”</J> Dar ei au răspuns: „Nu avem decât cinci pâini şi doi peşti. Problema s-ar putea rezolva numai dacă am merge să cumpărăm alimente pentru toţi aceşti oameni.”


text:
Acolo erau <i>(adunaţi)</i> aproximativ cinci mii de bărbaţi. Isus le-a zis discipolilor Săi: <J>„Împărţiţi-i în grupuri de câte cincizeci de persoane şi spuneţi-le să stea jos.”</J>


text:
Isus a luat cele cinci pâini şi cei doi peşti, a privit spre cer şi a rostit o benedicţiune pentru ele. Apoi le-a rupt şi le-a dat discipolilor ca să le împartă mulţimii de oameni.


text:
Au mâncat toţi până s-au săturat; şi au umplut douăsprezece coşuri cu ce a rămas <i>(din peşti şi din pâini)</i>.


text:
Într-o altă zi, Isus era împreună cu discipolii, intenţionând să Se roage. Atunci El i-a întrebat: <J>„Cine zic oamenii că sunt Eu?”</J>


text:
Ei I-au răspuns: „Unii spun că ai fi Ioan Botezătorul, alţii susţin că eşti Ilie, iar alţii afirmă că eşti un profet care a existat în vremurile străvechi şi care a înviat.”


text:
El le-a zis: <J>„Dar care este părerea voastră <i>(cu privire la persoana Mea)</i>?”</J> Petru I-a răspuns: „Tu eşti Cristos, Cel trimis de Dumnezeu!”


text:
Apoi le-a spus că Fiul Omului trebuie să suporte multă suferinţă, şi că va fi contestat de bătrânii conducători ai poporului <i>(evreu)</i>, de preoţi şi de învăţătorii legii <i>(mozaice)</i>. Le-a mai spus că toţi aceştia vor vota în favoarea omorârii Lui, dar că a treia zi va învia.


text:
Apoi le-a zis tuturor: <J>„Dacă doreşte cineva să Mă urmeze, să se dezică de felul lui de a fi, să îşi ia crucea în fiecare zi şi <i>(aşa)</i> să Îmi urmeze exemplul!</J>


text:
<J>Să ştiţi că oricine va dori să îşi salveze viaţa, o va pierde; dar cine îşi va consuma viaţa pentru Mine, o va recupera.</J>


text:
<J>Şi, de fapt, ce avantaj ar fi pentru cineva să câştige toată lumea, dacă <i>(după ce o are)</i> s-ar distruge singur?</J>


text:
<J>Vă spun aceste lucruri pentru că atunci când Fiul Omului va veni în gloria Sa, a Tatălui şi a sfinţilor îngeri, Îi va trata pe cei care s-au ruşinat de El şi de cuvintele Sale, cu propria lor atitudine.</J>


text:
<J>Să ştiţi că unii dintre cei care sunt aici, nu vor muri până nu vor vedea Regatul lui Dumnezeu.”</J>


text:
La aproximativ opt zile după ce spusese aceste cuvinte, Isus S-a dus să Se roage pe munte. A luat cu El pe Petru, pe Ioan şi pe Iacov.


text:
În timp ce Se ruga, faţa Lui şi-a schimbat aspectul, iar îmbrăcămintea I-a devenit albă strălucitoare.


text:
Petru dormea profund împreună cu ceilalţi <i>(doi discipoli)</i>. Când s-au trezit, au văzut gloria lui Isus şi pe cei doi bărbaţi care stăteau împreună cu El.


text:
În momentul când aceştia se despărţeau de Isus, Petru I-a zis: „Învăţătorule, este bine să rămânem aici. Propun să facem trei adăposturi: unul pentru Tine, unul pentru Moise şi unul pentru Ilie!” Dar el nu ştia ce zice.


text:
În timp ce vorbea <i>(Petru)</i>, a venit un nor care i-a acoperit. Când i-au văzut intrând în nor, discipolii s-au speriat.


text:
Apoi, din el s-a auzit o voce care zicea: „Acesta este Fiu Meu pe care Îl iubesc foarte mult. Să ascultaţi de El!”


text:
În timp ce erau pronunţate aceste cuvinte, Isus a rămas singur. Discipolii nu au vorbit nimănui despre ce văzuseră <i>(acolo)</i>.


text:
este chinuit de un spirit <i>(rău)</i>. În crizele pe care i le produce, zbiară, are convulsii şi face spumă la gură. Acest spirit îl abandonează abia după ce l-a agresat până la epuizare!


text:
Isus a răspuns: <J>„Vai cât de necredincioasă şi de orientată spre rău este această generaţie! Oare cât timp vă voi mai suporta? Adu-ţi fiul aici!”</J>


text:
În timp ce venea băiatul, demonul l-a trântit şi i-a provocat convulsii. Dar Isus a certat spiritul rău şi i-a redat tatălui fiul vindecat.


text:
Toţi au rămas foarte surprinşi de surprinzătoarele lucruri pe care le poate face Dumnezeu. Dar în timp ce toţi se mirau de ce făcea Isus, El le-a zis discipolilor:


text:
<J>„Fiţi foarte atenţi la ce vă spun acum: Fiul Omului va fi trădat şi va ajunge la discreţia oamenilor!”</J>


text:
Dar discipolii nu ştiau ce înseamnă aceste cuvinte, pentru că semnificaţia lor le era ascunsă, ca să nu le înţeleagă. Şi le era teamă să Îi solicite lui Isus o explicaţie.


text:
Apoi au început să discute între ei, pentru ca să ştie cine ar fi cel mai mare <i>(în grupul lor)</i>.


text:
Apoi le-a zis: <J>„Cine primeşte acest copil în numele Meu, <i>(de fapt)</i> pe Mine Mă primeşte; şi cine Mă primeşte, Îl primeşte <i>(şi)</i> pe Cel care M-a trimis. Să ştiţi că cine este cel mai mic între voi, <i>(în realitate)</i> este cel mai mare.”</J>


text:
Ioan a zis: „Învăţătorule, noi am văzut un om care făcea exorcizări în numele Tău; şi i-am interzis să le mai facă, pentru că nu aparţinea grupului nostru.”


text:
Isus i-a răspuns: <J>„Să nu îi mai interziceţi acest lucru; pentru că cine nu se manifestă ostil faţă de voi, este de partea voastră.”</J>


text:
Când se apropiase timpul în care Isus urma să fie luat în cer, El a privit spre Ierusalim, decis să meargă acolo.


text:
A trimis câţiva reprezentanţi de-ai Săi într-un sat locuit de samariteni, ca să Îi pregătească o gazdă.


text:
Dar acei oameni nu au acceptat să îl primească – pentru că <i>(de fapt,)</i> Isus urma să meargă în Ierusalim.


text:
În urma acestui refuz, discipolii Săi numiţi Iacov şi Ioan, au zis: „Doamne, vrei să ordonăm să coboare foc din cer şi să îi distrugă – aşa cum a făcut <i>(altădată)</i> Ilie?”


text:
Isus S-a întors spre ei şi le-a făcut reproşuri, [zicându-le: <J>„Nu ştiţi ce fel de spirit vă inspiră!</J>


text:
<J>Fiul Omului nu a venit să distrugă sufletele oamenilor, ci să le salveze.]”</J> Apoi au plecat în alt sat.


text:
Isus i-a răspuns: <J>„Vulpile au culcuşurile lor, iar păsările dorm în cuiburi; dar Fiul Omului nu are un loc unde să se odihnească.”</J>


text:
A zis altuia: <J>„Vino după Mine!”</J> Acela I-a răspuns: „Domnule, lasă-mă mai întâi să mă duc să îl îngrijesc pe tatăl meu până va muri!”


text:
Dar Isus i-a zis: <J>„Lasă pe aceşti oameni să se îngrijească reciproc, iar tu du-te şi proclamă Regatul lui Dumnezeu!”</J>


text:
Altul I-a zis <i>(lui Isus)</i>: „Te voi urma, dar permite-mi ca mai întâi să mă duc să spun «La revedere!» familiei mele!”


text:
Isus i-a răspuns: <J>„Nimeni nu se califică pentru Regatul lui Dumnezeu dacă după ce a luat plugul de coarne, priveşte înapoi!”</J>


text:
Apoi Isus a selectat alţi şaptezeci de discipoli şi i-a trimis câte doi înaintea Lui, în toate oraşele şi în toate localităţile pe unde urma să treacă El.


text:
Acelora le-a zis: <J>„Secerişul este mare, dar cei care lucrează în cadrul lui, sunt puţini! Deci rugaţi pe Stăpânul recoltelor să trimită mai mulţi <i>(oameni)</i> pentru a I le aduna!</J>


text:
<J>Să nu luaţi cu voi nici pungă <i>(cu bani)</i>, nici traistă şi nici încălţăminte <i>(de schimb)</i>. Pe drumul pe care veţi merge, să nu întreţineţi discuţii cu nimeni.</J>


text:
<J>Iar dacă va exista acolo vreun reprezentant al păcii, ce aţi urat voi, să i se întâmple. În caz contrar, pacea se va întoarce la voi.</J>


text:
<J>În casa unde veţi fi serviţi, să rămâneţi să mâncaţi şi să beţi ce vi se va oferi; pentru că orice lucrător merită să fie <i>(astfel)</i> recompensat. Să nu vă schimbaţi locul de găzduire de la o casă la alta.</J>


text:
<J>Să vindecaţi pe bolnavii care vor fi acolo şi să proclamaţi următorul mesaj: «Regatul lui Dumnezeu s-a apropiat de voi!»</J>


text:
<J>«Praful pe care îl scuturăm de pe picioarele noastre va fi o probă împotriva voastră. Oricum, Regatul lui Dumnezeu s-a apropiat de voi!».</J>


text:
<J>Vă asigur că la Judecată, <i>(chiar şi)</i> Sodoma va primi o pedeapsă mai mică decât acel oraş…</J>


text:
<J>Vai de tine, Horazin! Vai de tine, Betsaida! Dacă ar fi fost făcute în Tir şi în Sidon minunile care s-au întâmplat în voi, de mult timp s-ar fi pocăit stând <i>(îmbrăcaţi)</i> în sac şi <i>(presăraţi cu)</i> cenuşă.</J>


text:
<J>Aşa se explică faptul că la Judecată, pedeapsa pentru Tir şi pentru Sidon va fi mai mică decât pedeapsa voastră.</J>


text:
<J>Oare tu, Capernaum, <i>(crezi că)</i> vei fi înălţat până la cer? Nu! Vei fi coborât până în locuinţa morţilor.</J>


text:
<J>Cine vă ascultă, <i>(de fapt,)</i> pe Mine Mă ascultă; şi cine vă desconsideră, faţă de Mine se comportă astfel; iar această desconsiderare la adresa Mea, este una îndreptată împotriva Celui care M-a trimis.”</J>


text:
Cei şaptezeci <i>(de discipoli)</i> s-au întors plini de bucurie şi I-au zis: „Doamne, când lucrăm în numele Tău, chiar şi demonii ni se subordonează!”


text:
<J>V-am oferit autoritate să călcaţi peste şerpi, peste scorpioni şi peste toată forţa duşmanului. În aceste condiţii, nimic rău nu vi se poate întâmpla.</J>


text:
<J>Totuşi, să nu vă bucuraţi pentru că vi se subordonează demonii; ci bucuria voastră să fie motivată de faptul că numele voastre sunt scrise în cer.”</J>


text:
În acele momente, Isus a experimentat prin Spiritul Sfânt <i>(o mare)</i> bucurie; şi a zis: <J>„Doamne, Tată al cerului şi al pământului, Îţi mulţumesc pentru că în timp ce ai ascuns aceste lucruri de cei înţelepţi şi inteligenţi, le-ai revelat «copiilor». Da, Tată, <i>(Îţi mulţumesc pentru că)</i> aşa ai considerat Tu că este cazul să procedezi!”</J>


text:
<J>„Tatăl Mi-a conferit autoritate peste toate lucrurile. Nimeni nu ştie cine este Fiul, cu excepţia Tatălui; şi nimeni nu cunoaşte pe Tatăl, cu excepţia Fiului şi a aceluia căruia Fiul vrea să i-L reveleze.”</J>


text:
Apoi S-a întors spre discipoli, şi le-a spus separat: <J>„Este un privilegiu special pentru cei care văd lucrurile la care asistaţi voi!</J>


text:
<J>Să ştiţi că mulţi profeţi şi regi şi-au dorit să fie contemporani cu lucrurile pe care le-aţi văzut şi pe care le-aţi auzit; dar nu au avut această posibilitate.”</J>


text:
Un învăţător al legii <i>(mozaice)</i> a venit la Isus cu intenţia să Îl testeze; şi I-a zis: „Învăţătorule, ce să fac ca să moştenesc viaţa eternă?”


text:
El a răspuns: „«Să-L iubeşti pe Dumnezeul tău care se numeşte Iahve cu toată inima ta, cu tot sufletul tău, cu toată energia ta şi cu toată mintea ta.» şi «Să iubeşti pe aproapele tău ca pe tine însuţi.»”


text:
Isus i-a zis: <J>„Ai dat un răspuns corect. Procedează aşa <i>(cum scrie)</i> şi vei avea viaţa eternă.”</J>


text:
Dar el, ca şi când răspunsul nu ar fi fost satisfăcător, a întrebat pe Isus: „Şi cine este aproapele meu?”


text:
Isus i-a vorbit din nou şi a zis: <J>„Un om cobora din Ierusalim la Ierihon. Pe drum, a fost atacat de nişte tâlhari care l-au dezbrăcat, l-au jefuit de tot ce avea, l-au bătut foarte rău şi au plecat lăsându-l aproape mort.</J>


text:
<J>Din întâmplare, pe acelaşi drum venea un preot. Atunci când l-a văzut <i>(pe cel jefuit)</i>, şi-a continuat călătoria, trecând pe lângă el.</J>


text:
<J>Pe acelaşi traseu călătorea şi un levit, care atunci când l-a văzut <i>(pe cel căzut)</i>, a trecut mai departe pe lângă el.</J>


text:
<J>Dar un samaritean care era în călătorie, a venit, s-a oprit în locul unde era omul căzut; şi când l-a văzut, i-a fost milă de el.</J>


text:
<J>Atunci i-a bandajat rănile şi a turnat pe ele ulei şi vin. Apoi l-a pus pe animalul lui şi l-a dus la un han, unde l-a îngrijit.</J>


text:
<J>A doua zi, când urma să plece ca să îşi continue drumul, a dat hangiului doi dinari şi i-a zis: «Îngrijeşte-l; şi când voi reveni, îţi voi restitui tot ce vei mai cheltui pentru el.».</J>


text:
Învăţătorul legii <i>(mozaice)</i> I-a răspuns: „Consider că cel căruia i-a fost milă de el.” Isus i-a zis: <J>„Du-te şi procedează şi tu la fel!”</J>


text:
În drumul pe care mergea împreună cu discipolii, Isus a trecut printr-un sat. Acolo era o femeie numită Marta, care L-a primit în casa ei.


text:
Marta, care era preocupată cu multe activităţi legate de servire<i>(a musafirilor)</i>, a zis lui Isus: „Doamne, nu Te interesează că servesc singură? Spune-i surorii mele, Maria, să mă ajute!”


text:
Răspunzându-i, Isus i-a zis: <J>„Marta, Marta, observ că tu te îngrijorezi şi te agiţi pentru multe lucruri;</J>


text:
<J>dar <i>(în realitate)</i> există un singur aspect care contează. Iar Maria a făcut alegerea bună; şi astfel, ea şi-a rezervat un drept care nu îi poate fi luat!”</J>


text:
Într-o <i>(altă)</i> zi, Isus Se ruga într-un anumit loc. Când Şi-a terminat rugăciunea, unul dintre discipolii Săi I-a zis: „Doamne, învaţă-ne să ne rugăm, aşa cum şi-a învăţat şi Ioan discipolii.”


text:
El le-a zis: <J>„Când vă rugaţi, să ziceţi: Tatăl nostru, care eşti în cer! Să fie sfinţit numele Tău! Dorim venirea Regatului Tău şi să se facă ce doreşti pe pământ aşa cum se face în cer!</J>


text:
<J>şi iartă-ne greşelile, pentru că şi noi iertăm pe cei care ne greşesc. Nu ne lăsa să fim expuşi ispitei, ci salvează-ne de testele celui rău.”</J>


text:
Apoi le-a mai zis: <J>„Să presupunem că unul dintre voi are un prieten la care se duce la mijlocul nopţii, zicându-i: «Prietene, împrumută-mi trei pâini,</J>


text:
<J>pentru că a venit la mine, dintr-o călătorie, un bun prieten; şi nu am ce să îi dau să mănânce!».</J>


text:
<J>Este posibil ca din interiorul casei, acest prieten să răspundă: «Nu mă deranja! Am încuiat uşa şi m-am culcat în pat împreună cu copiii. Nu pot să mă <i>(mai)</i> ridic să îţi dau pâini!»</J>


text:
<J>Vă asigur că dacă prietenia <i>(lor)</i> nu va fi un argument suficient de convingător, insistenţa lui supărătoare îl va determina <i>(până la urmă)</i> să se ridice din pat şi să îi dea tot ce îi trebuie.</J>


text:
<J>Conform acestei ilustraţii, Eu vă spun: «Cereţi şi vi se va da; căutaţi şi veţi găsi; bateţi <i>(la uşă)</i> şi vi se va deschide.</J>


text:
<J>Pentru că oricine cere, primeşte; cine caută, găseşte şi celui care bate <i>(la o uşă)</i>, i se deschide.»</J>


text:
<J>Care tată va oferi fiului lui o piatră atunci când el îi cere pâine; ori un şarpe în loc de peşte?</J>


text:
<J>Deci dacă voi care sunteţi răi, ştiţi să oferiţi daruri bune copiilor voştri, cu atât mai mult <i>(şi)</i> Tatăl vostru din cer, va oferi Spiritul Sfânt celor care I-l cer.”</J>


text:
Isus a exorcizat un bolnav care era mut. După ce a ieşit demonul, cel care fusese mut vorbea şi a produs o mare uimire mulţimilor de oameni <i>(care l-au văzut)</i>.


text:
Isus le-a cunoscut intenţiile şi le-a zis: <J>„Un regat afectat de tensiuni interne, este distrus; şi o casă dezbinată, ajunge la prăbuşire.</J>


text:
<J>Deci dacă pretindeţi că Eu fac exorcizări cu Beelzebul, rezultă că Satan se auto-dezbină. Atunci cum oare va supravieţui regatul lui?</J>


text:
<J>Iar dacă Eu dau afară demonii cu Beelzebul, fiii voştri cu cine sunt aliaţi atunci când fac exorcizări? Din această cauză, ei personal vor fi judecătorii voştri!</J>


text:
<J>Când omul dispune de forţă şi este bine înarmat, îşi păzeşte casa; iar averile lui sunt protejate.</J>


text:
<J>Dar dacă îl atacă unul care are o forţă mai mare decât a lui şi îl învinge, atunci îi ia toate armele pe care se baza şi împarte toate lucrurile de care l-a jefuit.</J>


text:
<J>După ce iese dintr-un om, spiritul rău umblă prin zone fără apă, căutând un loc de odihnă. Fiindcă nu o găseşte, zice: «Voi reveni de unde am plecat!»</J>


text:
<J>Atunci se duce şi mai ia cu el alţi şapte demoni mai răi decât el. Vin împreună în acea «casă», o transformă în domiciliul lor şi fac ca în final, situaţia acelui om să devină mai rea decât era ea la început.”</J>


text:
În timp ce vorbea Isus, o femeie din mulţimea de oameni, I s-a adresat, zicând: „Femeia care Te-a născut şi care Te-a alăptat, se poate considera fericită!”


text:
Dar El a răspuns: <J>„Mult mai fericiţi sunt cei care ascultă cuvântul lui Dumnezeu şi care îl pun în practică!”</J>


text:
În timp ce se adunau mari mulţimi de oameni, Isus a început să spună: <J>„Această generaţie este una perfidă: solicită o dovadă divină; dar nu va primi alta decât cea a profetului Iona.</J>


text:
<J>Regina din Est va fi un martor al acuzării pentru această generaţie; pentru că ea a venit de la mare distanţă ca să audă înţelepciunea lui Solomon; şi totuşi, aici este Unul mai mare decât Solomon!</J>


text:
<J>La Judecată, bărbaţii din Ninive vor fi proba care va justifica acuzarea acestei generaţii; pentru că ei s-au pocăit în urma predicii lui Iona; şi totuşi, aici este Unul mai mare decât Iona!</J>


text:
<J>Nimeni nu aprinde o lampă ca să o ascundă <i>(undeva)</i> sau ca să o pună sub un vas; ci o pune într-un suport, pentru ca cei care intră <i>(în acea cameră)</i> să beneficieze de lumina ei.</J>


text:
<J>Ochiul este organul care percepe lumina pentru tine. Dacă el este sănătos, corpul tău va recepta toată lumina cu care acesta vine în contact. Dar dacă ochiul tău este bolnav, corpul tău va primi numai întuneric.</J>


text:
<J>Fii atent la faptul că este posibil ca lumina pe care o receptezi astfel, să fie percepută ca întuneric!</J>


text:
<J>Deci când corpul tău va fi total expus luminii, este ca atunci când ar beneficia de lumina unei lămpi mari aprinse.”</J>


text:
În timp ce vorbea Isus, un fariseu L-a invitat să servească masa de prânz în casa lui. El a intrat şi s-a aşezat la masă.


text:
Fariseul s-a mirat observând că Isus nu Se spălase <i>(ritual)</i> pe mâini înainte de a servi masa.


text:
Dar El i-a zis: <J>„Voi, fariseii, curăţaţi partea exterioară a paharului şi a farfuriei; dar interiorul vostru este plin de abuzuri şi de răutate.</J>


text:
<J>Mai bine începeţi cu interiorul, făcând fapte care să demonstreze bunătate; şi atunci vor fi curate şi lucrurile care reprezintă exteriorul.</J>


text:
<J>Dar <i>(în prezent)</i> voi sunteţi într-o situaţie foarte periculoasă! În timp ce oferiţi lui Dumnezeu a zecea parte <i>(chiar)</i> din mentă, din rută şi din toate zarzavaturile, uitaţi să practicaţi dreptatea şi dragostea de Dumnezeu… Trebuie să vă caracterizeze şi acestea, în timp ce le faceţi pe celelalte!</J>


text:
<J>Vai de voi, farisei! Pentru că urmăriţi să ocupaţi locurile privilegiate din sinagogi şi vă place să fiţi salutaţi cu cel mai mare respect de oameni în locuri publice!</J>


text:
<J>Vai de voi, experţi ai legii <i>(mozaice)</i> şi farisei ipocriţi! Pentru că voi sunteţi ca mormintele care nu se văd şi peste care oamenii umblă fără să ştie <i>(pe ce calcă)</i>.”</J>


text:
Unul dintre învăţătorii legii <i>(mozaice)</i>, I-a zis <i>(lui Isus)</i>: „Învăţătorule, cu aceste afirmaţii ne insulţi şi pe noi!”


text:
Isus a răspuns: <J>„Şi voi, învăţătorii legii <i>(mozaice)</i>, sunteţi într-o situaţie la fel de critică! Pentru că pretindeţi oamenilor să respecte multe reguli; şi astfel le daţi responsabilităţi, fără să îi ajutaţi nici măcar cu un deget la îndeplinirea lor!</J>


text:
<J>Vai de voi! Pentru că aţi ajuns să renovaţi mormintele profeţilor omorâţi de părinţii voştri!</J>


text:
<J>Prin acest gest, voi demonstraţi că aprobaţi faptele părinţilor voştri. Ei i-au omorât, iar voi împodobiţi mormintele celor omorâţi de ei…</J>


text:
<J>În consecinţă, Dumnezeu, în înţelepciunea Lui, a zis: «Le voi trimite profeţi şi apostoli. Pe unii îi vor omorî, iar pe alţii îi vor persecuta.</J>


text:
<J>Şi astfel, această generaţie va deveni vinovată de omorârea tuturor profeţilor care au existat de la crearea lumii…»</J>


text:
<J>Lista va începe cu Abel şi se va termina cu Zaharia care a fost omorât între altar şi Templu! Da, vă asigur că această generaţie va plăti pentru tot ce am amintit!</J>


text:
<J>Vai de voi, experţi ai legii <i>(mozaice)</i>! Pentru că voi aţi monopolizat cunoaşterea; şi nu numai că v-aţi plafonat, ci le-aţi luat şi altora dreptul la cunoaştere.”</J>


text:
După ce a ieşit de acolo, experţii legii <i>(mozaice)</i> şi fariseii au început să Îl determine pe Isus să vorbească, punându-I multe întrebări provocatoare.


text:
Intenţionau ca astfel să Îl poată acuza, folosindu-se <i>(în acest scop)</i> de propriile Lui declaraţii.


text:
Mulţimile de oameni se adunau din nou cu miile. Atunci Isus S-a adresat discipolilor Săi, astfel: <J>„Feriţi-vă de «drojdia» fariseilor care se pune în evidenţă prin ipocrizia pe care o practică ei.</J>


text:
<J>Nu există niciun secret care <i>(până la urmă)</i> să nu fie cunoscut; şi niciun lucru ascuns nu va rămâne nedezvăluit.</J>


text:
<J>Deci, orice aţi afirmat la întuneric, va fi spus la lumină; şi orice aţi vorbit şoptind la ureche într-o cameră, va fi făcut public <i>(de pe acoperişul caselor)</i>.</J>


text:
<J>Vă spun în calitate de prieteni ai Mei: să nu vă temeţi de cei care distrug corpul şi care apoi nu mai pot face nimic.</J>


text:
<J>Ci să vă temeţi de Cel care după ce a distrus corpul, are autoritatea să <i>(vă)</i> trimită în iad. Da, vă avertizez că de El trebuie să vă temeţi!</J>


text:
<J>Deşi vrăbiile sunt atât de ieftine încât se vând cinci bucăţi pe doi bani, Dumnezeu are grijă de fiecare dintre ele.</J>


text:
<J>Iar în ce vă priveşte, chiar şi firele de păr de pe cap vă sunt numărate! Deci să nu vă temeţi; pentru că voi sunteţi mai valoroşi decât multe vrăbii.</J>


text:
<J>Vă asigur că cel care Mă va prezenta înaintea oamenilor, va fi lăudat de Fiul Omului înaintea îngerilor lui Dumnezeu.</J>


text:
<J>Dar cine se va dezice de Mine înaintea oamenilor, va fi respins înaintea îngerilor lui Dumnezeu.</J>


text:
<J>Oricine va vorbi împotriva Fiului Omului, va fi iertat; dar cine va rosti împotriva Spiritul Sfânt <i>(vre)</i>o blasfemie, nu va putea primi iertare.</J>


text:
<J>Când vă vor duce în faţa <i>(reprezentanţilor)</i> sinagogilor, înaintea guvernatorilor şi înaintea autorităţilor, să nu vă îngrijoraţi cu privire la răspunsurile pe care va trebui să le daţi pentru apărarea voastră.</J>


text:
Unul din mulţimea de oameni, I-a zis: „Învăţătorule, spune fratelui meu să împartă <i>(corect)</i> moştenirea noastră.”


text:
Isus i-a răspuns: <J>„Omule, cine M-a desemnat pe Mine ca judecător ca să fac împărţirea moştenirii între voi?”</J>


text:
Apoi le-a zis: <J>„Fiţi atenţi şi evitaţi orice fel de lăcomie de bani; pentru că viaţa omului nu depinde de mulţimea lucrurilor pe care le are.”</J>


text:
<J>Am totuşi o soluţie: să stric vechile grânare şi să fac altele mai mari, unde voi putea să adun toată recolta.</J>


text:
<J>Apoi voi zice sufletului meu: ‘Ai aici tot ce îţi trebuie pentru mulţi ani! Odihneşte-te, mănâncă, bea şi bucură-te!’».</J>


text:
<J>Dar Dumnezeu i-a zis: «Nebunule, chiar în această noapte îţi voi lua sufletul! Ale cui vor fi toate aceste lucruri pe care le-ai adunat?»</J>


text:
<J>Tot aşa se va întâmpla şi cu cel care îşi adună comori pentru el şi nu se îmbogăţeşte faţă de Dumnezeu.”</J>


text:
Apoi Isus le-a zis discipolilor Săi: <J>„Acesta este motivul pentru care vă spun să nu vă îngrijoraţi cu privire la viaţa voastră, gândindu-vă la ce veţi mânca; nici cu privire la corpul vostru, gândindu-vă cu ce îl veţi îmbrăca.</J>


text:
<J>Priviţi cu atenţie la corbi: ei nu seamănă, nu au campanii de strângere a recoltei, nu au nici depozit de cereale şi nici grânar; şi totuşi Dumnezeu le asigură hrana! Dar voi sunteţi mult mai valoroşi decât păsările!</J>


text:
<J>Apoi, chiar dacă vă îngrijoraţi, care dintre voi ar reuşi astfel să îşi lungească viaţa cu un cot?</J>


text:
<J>Deci dacă îngrijorându-vă, nu puteţi face nici cel mai mic lucru, ce rezolvaţi când vă neliniştiţi cu privire la celelalte?</J>


text:
<J>Priviţi cu atenţie la crinii de pe câmp: ei nici nu torc, nici nu ţes; şi totuşi, vă spun că nici Solomon în toată gloria lui, nu a avut haine atât de frumoase ca ale lor.</J>


text:
<J>Deci dacă astfel îmbracă Dumnezeu iarba care astăzi este pe câmp, iar mâine va fi aruncată <i>(să ardă)</i> în cuptor, cu atât mai mult vă va asigura El şi vouă îmbrăcămintea de care aveţi nevoie!</J>


text:
<J>Fiţi preocupaţi cu prioritate de Regatul lui Dumnezeu; şi toate aceste lucruri vi se vor oferi suplimentar.</J>


text:
<J>Vindeţi ce aveţi şi faceţi acte de binefacere. Să aveţi pungi care nu se învechesc; şi adunaţi-vă o comoară în cer, unde va fi ferită de hoţi şi de rugină.</J>


text:
<J>Să vă comportaţi ca nişte oameni care îşi aşteaptă stăpânul ca să îi deschidă atunci când se va întoarce de la nuntă.</J>


text:
<J>Sclavii pe care stăpânul îi va găsi veghind la revenirea lui, sunt nişte oameni fericiţi! Vă spun că se va echipa, îi va pune să stea la masă şi <i>(el personal)</i> îi va servi.</J>


text:
<J>Când va veni el, indiferent că apare în timpul când îşi face serviciul de pază a doua sau a treia gardă, sclavii pe care îi va găsi veghind, sunt nişte oameni fericiţi.</J>


text:
<J>Fiţi siguri că dacă ar şti proprietarul unei case la ce oră va veni hoţul, ar veghea şi nu i-ar permite să i-o spargă.</J>


text:
<J>În mod asemănător, fiţi şi voi pregătiţi, pentru că Fiul Omului va veni atunci când nu vă aşteptaţi!”</J>


text:
Petru I-a zis: „Doamne, spui această parabolă <i>(numai)</i> pentru noi, sau ea îi vizează pe toţi?”


text:
Iar Iahve i-a zis: <J>„Cine este sclavul serios şi înţelept, care va fi desemnat de stăpân să dea hrană la timpul adecvat slugilor lui?</J>


text:
<J>Dar dacă acel sclav îşi va zice în inima lui: «Stăpânul meu întârzie să vină.»; şi dacă va începe să bată bărbaţii şi femeile din subordinea lui, să mănânce, să bea şi să se îmbete,</J>


text:
<J>stăpânul lui va reveni prin surprindere. Îl va tăia în bucăţi şi va avea destinul administratorilor care nu lucrează cu responsabilitate.</J>


text:
<J>Sclavul care cunoştea regulile stabilite de stăpânul lui şi nu le-a respectat, va fi pedepsit cu multe lovituri.</J>


text:
<J>Dar cel care nu le cunoştea, deşi ar merita o mare pedeapsă, va primi puţine lovituri. Cui i s-a dat mult, i se va cere mult; şi cui i s-a încredinţat mult<i>(ă administrare)</i>, va avea o şi mai mare responsabilitate.</J>


text:
<J>Urmează să Mi se administreze un botez; şi sunt intens preocupat ca acest lucru să se întâmple!</J>


text:
<J>De acum înainte, într-o casă unde vor fi cinci persoane, trei dintre ele vor fi în conflict cu două, iar două nu se vor înţelege cu celelalte trei.</J>


text:
<J>Tatăl va fi în conflict cu fiul şi invers; mama nu se va înţelege cu fiica şi nici fiica nu va trăi în armonie cu mama; acelaşi lucru se va întâmpla în raporturile dintre soacră şi noră…”</J>


text:
El a mai zis mulţimilor de oameni: <J>„Când vedeţi un nor care apare în timp ce soarele apune, ziceţi imediat: «Vine ploaia.» Şi aşa se întâmplă.</J>


text:
<J>Iar când constataţi că suflă vântul dinspre Sud, ziceţi: «Va fi caniculă.»; şi exact aşa se întâmplă!</J>


text:
<J>Ipocriţilor, cum se explică faptul că ştiţi să interpretaţi aspectele pământului şi ale cerului, dar în acelaşi timp nu înţelegeţi semnificaţia acestor vremuri?</J>


text:
<J>Când te duci la tribunal împreună cu reclamantul tău, fă tot ce depinde de tine să te împaci cu el până ajungeţi acolo. Astfel vei evita să fii adus în faţa judecătorului, de unde ar urma să fii predat gardianului care te-ar băga în închisoare.</J>


text:
<J>Te asigur că dacă ai ajunge acolo, nu ai mai putea ieşi din ea decât după ce vei plăti până la ultimul ban <i>(pe care îl datorezi)</i>.”</J>


text:
În acea vreme, au venit nişte oameni şi I-au relatat lui Isus despre galileenii pe care Pilat i-a omorât în timp ce îşi ofereau jertfele lor <i>(de animale)</i>.


text:
Isus le-a zis: <J>„Credeţi că ce s-a întâmplat se explică prin faptul că acei galileeni au fost mai păcătoşi decât alţii?</J>


text:
<J>Sau credeţi că cei optsprezece <i>(bărbaţi)</i> peste care a căzut turnul din Siloam, erau mai vinovaţi decât toţi ceilalţi locuitori ai Ierusalimului?</J>


text:
El a mai spus şi această parabolă: <J>„Un om avea un smochin sădit în via lui. A venit să culeagă fructe din el, dar nu le-a găsit.</J>


text:
<J>Atunci a zis viticultorului: «Sunt trei ani de când vin şi doresc să culeg fructe produse de acest smochin. Taie-l! De ce să mai ocupe terenul în mod inutil?»</J>


text:
<J>Viticultorul i-a zis: «Stăpâne, mai lasă-l şi acest an; voi săpa în jurul lui şi îi voi pune gunoi <i>(la rădăcină)</i>.</J>


text:
<J>Poate că de acum încolo va produce fructe; iar dacă nu se va întâmpla aşa, îl vei <i>(putea)</i> tăia!»”</J>


text:
Acolo era o femeie care de optsprezece ani era posedată de un spirit de invaliditate. Ea era cocoşată, fiindu-i imposibil să stea în poziţie verticală.


text:
Dar liderul sinagogii, fiind supărat pe Isus pentru că făcuse această vindecare în ziua Sabatului, a zis mulţimilor de oameni: „Sunt şase zile în care omul trebuie să lucreze. Veniţi atunci să fiţi vindecaţi; nu în ziua <i>(consacrată)</i> Sabatului!”


text:
Isus le-a răspuns: <J>„Ipocriţilor! Care dintre voi nu îşi dezleagă boul sau măgarul de la iesle ca să îi ducă să îi adape în ziua de Sabat?</J>


text:
<J>Cu atât mai mult când este vorba despre această femeie – o fiică a lui Avraam! Satan o ţinea legată de optsprezece ani. Oare nu era normal să i se desfacă această legătură în ziua destinată Sabatului?”</J>


text:
În timp ce vorbea El astfel, toţi duşmanii Lui au rămas ruşinaţi; iar ceilalţi se bucurau de lucrurile remarcabile pe care le făcea El.


text:
<J>Se aseamănă cu o sămânţă de muştar semănată de un om în grădina lui. Ea a crescut, a devenit <i>(ca)</i> un copac mare, iar păsările zburătoare şi-au făcut cuiburi în ramurile lui.”</J>


text:
<J>Se aseamănă cu drojdia pusă de o femeie în cocă; şi astfel, compoziţia este determinată să crească.”</J>


text:
<J>„Daţi-vă tot interesul să intraţi pe poarta strâmtă. Pentru că mulţi vor intenţiona să intre, dar nu vor putea.</J>


text:
<J>Din momentul în care Stăpânul casei Se va ridica şi va încuia uşa, voi veţi rămâne afară, de unde veţi începe să bateţi şi să ziceţi: «Doamne, Doamne, deschide-ne!» Iar El vă va răspunde: «Nu ştiu de unde proveniţi!»</J>


text:
<J>Atunci veţi începe să ziceţi: «Noi am mâncat şi am băut în faţa Ta; şi <i>(chiar)</i> pe străzile noastre ai învăţat mulţi oameni!»</J>


text:
<J>Dar El va răspunde: «Vă asigur că nu ştiu de unde sunteţi. Plecaţi din faţa Mea! Voi aţi trăit sfidând legile Mele!».</J>


text:
<J>Veţi plânge şi veţi strânge din dinţi când veţi vedea pe Avraam, pe Isaac, pe Iacov şi pe toţi profeţii în Regatul lui Dumnezeu, iar pe voi excluşi din el…</J>


text:
<J>Vor veni <i>(oameni)</i> de la Est şi de la Vest, de la Nord şi de la Sud – şi vor sta la masă în Regatul lui Dumnezeu.</J>


text:
<J>Să ştiţi că cei care vor fi ultimii, vor ajunge <i>(să fie)</i> primii; iar cei care vor fi primii, vor ajunge ultimii.”</J>


text:
În aceeaşi zi au venit câţiva farisei <i>(la Isus)</i> şi I-au zis: „Pleacă de aici, pentru că Irod intenţionează să Te omoare!”


text:
Isus le-a răspuns: <J>„Duceţi-vă şi spuneţi acelei vulpi astfel: «Să ştii că fac exorcizări şi vindecări azi şi mâine; iar a treia zi voi înceta <i>(să le mai fac)</i>.»</J>


text:
<J>Dar azi, mâine şi poimâine Mă deplasez pe drumul pe care am plecat; pentru că este imposibil ca un profet să moară în exteriorul Ierusalimului.”</J>


text:
<J>„Ierusalim! Ierusalim! Tu omori pe profeţi şi dai cu pietre în cei trimişi la tine! De atâtea ori am vrut să îi adun pe fiii tăi aşa cum îşi strânge găina puii sub aripi; dar ai refuzat!…</J>


text:
<J>Acum, această casă vă va rămâne fără locuitori: pentru că nu Mă veţi mai vedea până veţi zice: «Este binecuvântat Cel care vine în numele lui Iahve!»”</J>


text:
Într-o <i>(altă)</i> zi de Sabat, Isus a intrat să servească masa în casa unuia dintre liderii fariseilor. Ceilalţi <i>(farisei)</i> Îl urmăreau de la mică distanţă.


text:
Isus S-a adresat învăţătorilor legii <i>(mozaice)</i> şi fariseilor, zicându-le: <J>„Este permis oare să vindeci în ziua de Sabat, sau este interzis?”</J>


text:
Dar ei tăceau. Atunci Isus l-a apucat de mână pe acel om; şi după ce l-a vindecat, i-a dat ocazia să plece.


text:
Apoi le-a zis: <J>„Cine dintre voi nu îşi scoate imediat copilul sau boul din fântână, dacă se întâmplă să îi să cadă acolo în ziua Sabatului?”</J>


text:
<J>„Când eşti invitat la nuntă, să nu ocupi locul din faţă. Ar fi posibil ca altcineva dintre cei invitaţi să fie mai apreciat decât tine.</J>


text:
<J>În consecinţă, cel care v-a invitat, ar putea să îţi zică: «Oferă locul tău acelui om!» Atunci vei fi obligat să ocupi ruşinat ultimul loc…</J>


text:
<J>Deci atunci când eşti invitat, ocupă de la început ultimul loc; pentru ca atunci când va veni cel care te-a invitat, să îţi zică: «Prietene, mută-te mai în faţă!» Acest gest te va onora în faţa celorlalţi invitaţi;</J>


text:
<J>pentru că oricine se înalţă <i>(singur)</i>, va fi smerit; iar cine se smereşte, va fi înălţat.”</J>


text:
Apoi S-a adresat şi celui care Îl invitase: <J>„Când oferi o masă de prânz sau o cină, să nu îţi chemi nici prietenii, nici fraţii, nici rudele şi nici vecinii bogaţi; pentru ca să eviţi situaţia în care ei te-ar recompensa pentru gestul tău, făcându-ţi aceeaşi invitaţie.</J>


text:
<J>Procedând aşa, vei fi un om fericit; pentru că deşi ei nu au posibilitatea să te recompenseze, vei primi recompensa la învierea celor corecţi.”</J>


text:
Auzind aceste cuvinte, unul dintre cei care participau la acea masă, I-a zis <i>(lui Isus)</i>: „Cel care va servi masa în Regatul lui Dumnezeu, este un om fericit!”


text:
<J>La ora când trebuia servită masa, şi-a trimis sclavul să spună celor invitaţi: «Veniţi! Totul este pregătit!»</J>


text:
<J>Dar fiecare dintre ei a refuzat invitaţia, scuzându-se. Primul i-a transmis următorul mesaj: «Te rog să mă ierţi că te refuz; dar <i>(tocmai)</i> am cumpărat un teren agricol şi trebuie să mă duc să îl văd.».</J>


text:
<J>Altul a zis: «Am cumpărat cinci perechi de boi şi trebuie să mă duc să îi testez; deci te rog să mă ierţi <i>(pentru că voi absenta)</i>.»</J>


text:
<J>Sclavul s-a întors şi a prezentat stăpânului lui aceste răspunsuri. Atunci stăpânul s-a înfuriat şi a zis sclavului: «Du-te repede şi adu aici pe cei săraci, pe infirmi, pe orbi şi pe şchiopi din locurile publice şi de pe străzile oraşului.»</J>


text:
<J>După ce a executat ordinul stăpânului lui, sclavul a zis: «Stăpâne, am făcut cum ai ordonat; şi tot mai este loc.»</J>


text:
<J>Atunci stăpânul i-a zis sclavului: «Mergi pe drumuri, pe cărări şi adu-i aici pe toţi aceia pe care îi vei întâlni – ca să mi se umple casa.</J>


text:
<J>Pentru că vă asigur că niciunul dintre cei invitaţi <i>(iniţial)</i> nu va gusta din cina mea!»”</J>


text:
<J>„Dacă vine cineva la Mine şi nu îşi urăşte tatăl, mama, soţia, copiii, fraţii, surorile, ba chiar şi propria persoană, nu poate fi discipolul Meu.</J>


text:
<J>Cine dintre voi nu îşi face calculele cheltuielilor când intenţionează să construiască un turn – pentru a vedea dacă va putea să îl termine?</J>


text:
<J>Altfel, după ce i-a pus temelia, constatând că nu poate finaliza construirea lui, cei care îl vor vedea, îl vor ridiculiza,</J>


text:
<J>Sau care rege, atunci când se duce să lupte contra altuia, nu se consultă mai întâi – să se convingă dacă va putea să meargă <i>(la luptă)</i> cu zece mii de oameni împotriva celui care vine să lupte având douăzeci de mii?</J>


text:
<J>Dacă va constata că nu are şanse să învingă, renunţă la luptă; şi în timp ce este departe de celălalt <i>(rege)</i>, îşi trimite reprezentanţii, propunându-i pacea.</J>


text:
<J>În mod asemănător, niciunul dintre voi nu poate fi discipolul Meu dacă nu renunţă la tot ce are.</J>


text:
<J>Sarea este bună atât timp cât îşi păstrează proprietatea de a săra; dar dacă şi-a pierdut-o, oare cum şi-ar mai reface-o?</J>


text:
<J>Atunci nu mai este utilă nici pentru pământ, nici ca gunoi, ci este abandonată. Cine este atent la mesajul Meu, să reţină aceste lucruri!”</J>


text:
Fariseii şi învăţătorii legii <i>(mozaice)</i> comentau, zicând: „Acest Om îi primeşte pe păcătoşi şi mănâncă împreună cu ei!”


text:
<J>„Să presupunem că aveţi o sută de oi şi pierdeţi pe una dintre ele. Care dintre voi nu ar lăsa pe celelalte nouăzeci şi nouă pe câmp, ca să se ducă să o găsească pe cea pierdută?</J>


text:
<J>Apoi, când se întoarce acasă, chemându-şi prietenii şi vecinii, le zice: «Bucuraţi-vă împreună cu mine, pentru că mi-am găsit oaia care fusese pierdută!».</J>


text:
<J>În mod asemănător, în cer va fi mai multă bucurie pentru un singur păcătos care se pocăieşte decât pentru nouăzeci şi nouă de oameni corecţi care nu au nevoie de pocăinţă.</J>


text:
<J>Sau dacă o femeie are zece drahme <i>(de argint)</i> şi pierde una dintre ele, oare nu va aprinde o lumină şi nu va mătura casa cu atenţie până o va găsi?</J>


text:
<J>Iar după ce a găsit-o, îşi cheamă prietenele şi vecinele, zicându-le: «Bucuraţi-vă împreună cu mine; pentru că am găsit drahma pe care o pierdusem!»</J>


text:
<J>În mod asemănător, îngerii lui Dumnezeu se bucură pentru un singur păcătos care se pocăieşte.”</J>


text:
<J>Cel mai tânăr dintre ei i-a zis tatălui lui: «Tată, dă-mi partea care îmi revine din avere!» Iar tatăl le-a împărţit ce avea.</J>


text:
<J>După câteva zile, cel mai tânăr fiu şi-a transformat tot ce avea în bani şi a plecat într-o ţară îndepărtată. Acolo a risipit totul, trăind imoral.</J>


text:
<J>După ce a cheltuit toţi banii, în acea ţară a fost foamete; iar el a început să suporte lipsuri.</J>


text:
<J>Atunci s-a angajat să lucreze pentru unul dintre locuitorii acelei ţări. Acela l-a trimis pe câmpurile lui, să îi păzească porcii.</J>


text:
<J>Îşi dorea foarte mult să mănânce şi el roşcovele pe care le consumau porcii; dar nu i le oferea nimeni…</J>


text:
<J>Atunci şi-a revenit şi a zis: «Toţi angajaţii tatălui meu au pâine din abundenţă, iar eu mor de foame aici!</J>


text:
<J>Voi pleca din acest loc, mă voi duce la tatăl meu şi îi voi zice: ‘Tată, am păcătuit împotriva cerului şi împotriva ta.</J>


text:
<J>S-a ridicat şi a plecat la tatăl lui. Când era încă departe, tatăl lui l-a văzut şi i s-a făcut milă de el. A alergat <i>(înaintea lui)</i>, l-a îmbrăţişat şi l-a sărutat.</J>


text:
<J>Fiul i-a zis: «Tată, am păcătuit împotriva cerului şi împotriva ta. Nu mai merit să mă numesc fiul tău.»</J>


text:
<J>Dar tatăl a zis sclavilor lui: «Aduceţi repede cea mai bună haină şi îmbrăcaţi-l cu ea! Puneţi-i un inel în deget şi încălţăminte în picioare!</J>


text:
<J>pentru că acest fiu al meu era mort şi a înviat; era pierdut şi a fost găsit!» Şi au început să îşi manifeste bucuria.</J>


text:
<J>Fiul lui cel mai mare era la câmp. Când s-a întors şi s-a apropiat de casă, a auzit muzică şi dansuri.</J>


text:
<J>Acel sclav a răspuns: «A revenit fratele tău; iar tatăl tău a tăiat viţelul îngrăşat, pentru că l-a revăzut sănătos.»</J>


text:
<J>Atunci el s-a înfuriat şi nu a vrut să intre în casă. Tatăl lui a ieşit şi l-a rugat să intre.</J>


text:
<J>Dar el i-a răspuns: «Vezi că îţi slujesc ca un sclav de atâţia ani şi niciodată nu ţi-am încălcat deciziile. Şi <i>(totuşi)</i> mie nu mi-ai dat niciodată măcar un ied ca să sărbătoresc cu prietenii mei.</J>


text:
<J>Iar acum, când a venit acest fiu al tău care şi-a consumat averea împreună cu prostituatele, i-ai tăiat viţelul îngrăşat!»</J>


text:
<J>Dar trebuia să sărbătorim şi să ne bucurăm; pentru că acest frate al tău era mort şi a înviat; era pierdut şi a fost găsit!»”</J>


text:
Isus a mai spus discipolilor Săi: <J>„Un om bogat avea un administrator care a fost acuzat că îi risipeşte averea.</J>


text:
<J>El l-a chemat şi i-a zis: «Aud spunându-se lucruri grave despre tine! Deci fă-mi un raport cu privire la activitatea ta ca administrator; pentru că <i>(în consecinţă)</i> nu mai poţi exercita această funcţie.»</J>


text:
<J>Administratorul şi-a zis: «Ce voi face atunci când stăpânul îmi va lua administraţia? Nu aş fi capabil să supravieţuiesc muncind cu sapa; şi <i>(apoi)</i> mi-ar fi ruşine să cerşesc.</J>


text:
<J>Dar ştiu ce aş putea să fac <i>(acum)</i> pentru ca oamenii să mă primească în casele lor atunci când voi pierde această slujbă!»</J>


text:
<J>A chemat pe fiecare dintre cei care erau datori stăpânului lui; şi apoi a zis primului <i>(datornic)</i>: «Cât eşti dator stăpânului meu?»</J>


text:
<J>El a răspuns: «O sută de baţi de ulei.» Atunci <i>(administratorul)</i> i-a zis: «Scrie aici repede pe chitanţă <i>(numai)</i> cincizeci.»</J>


text:
<J>Apoi a zis altuia: «Dar tu, cât trebuie să dai înapoi <i>(stăpânului)</i>?» El a răspuns: «O sută de cori de grâu.» Atunci <i>(administratorul)</i> a zis: «Scrie pe chitanţă <i>(numai)</i> optzeci.»</J>


text:
<J>Stăpânul l-a lăudat pe acest administrator incorect, pentru că acţionase în mod înţelept. Să ştiţi că în relaţiile cu semenii lor, oamenii acestei lumi sunt mai înţelepţi decât fiii luminii.</J>


text:
<J>Iar Eu vă spun: Folosiţi-vă <i>(înţelept)</i> bogăţiile pentru care nu aveţi dreptul de proprietar. Şi astfel, când veţi muri, veţi beneficia de prietenia celor care vă vor primi în locuinţele lor eterne.</J>


text:
<J>Cine este corect în administrarea lucrurilor de mică valoare, este corect şi când le va administra pe cele de mare valoare; iar cine este necinstit în administrarea celor mai nesemnificative bunuri, va fi necinstit şi când va administra bunuri valoroase.</J>


text:
<J>Deci dacă nu aţi procedat corect cu bogăţiile faţă de care nu aveaţi dreptul de proprietar, cine vă va oferi adevăratele bogăţii?</J>


text:
<J>Şi dacă nu aţi fost cinstiţi administrând proprietatea altuia, cine vă va oferi o proprietate personală?</J>


text:
<J>Niciun slujitor nu poate servi <i>(la fel)</i> doi stăpâni. Ori va urî pe unul şi va iubi pe celălalt, ori va aprecia pe unul şi va desconsidera pe celălalt. Nu puteţi fi în acelaşi timp atât sclavii lui Dumnezeu, cât şi ai bogăţiilor.”</J>


text:
Fariseii care ascultaseră aceste cuvinte, Îl ridiculizau <i>(pe Isus)</i>. Ei procedau astfel pentru că iubeau banii.


text:
Isus le-a zis: <J>„Voi vă daţi interesul să vă prezentaţi corecţi în faţa oamenilor; dar Dumnezeu vă cunoaşte inimile. Şi astfel, ce este apreciat de oameni, nu are nicio valoare pentru Dumnezeu.</J>


text:
<J>Până la apariţia lui Ioan <i>(Botezătorul)</i>, oamenii au avut «Legea» şi «Profeţii». Dar de atunci încoace, se predică Vestea Bună a Regatului lui Dumnezeu; şi cine intră în el, o face foarte decis!</J>


text:
<J>Oricine îşi abandonează soţia şi îşi ia altă femeie <i>(ca soţie)</i>, comite adulter <i>(faţă de prima)</i>; iar bărbatul care se căsătoreşte cu femeia abandonată <i>(de altul)</i>, comite adulter <i>(faţă de fostul ei soţ)</i>.</J>


text:
<J>A fost un om bogat, care se îmbrăca cu haine scumpe şi în fiecare zi trăia bucurându-se de o viaţă de lux.</J>


text:
<J>Ar fi dorit mult să se sature cu resturile care cădeau de la masa bogatului. <i>(În acest timp)</i>, câinii veneau şi îi lingeau rănile.</J>


text:
<J>Dar într-o zi, Lazăr a murit; şi a fost dus de îngeri lângă Avraam. Apoi a murit şi bogatul; şi l-au înmormântat.</J>


text:
<J>În timp ce era el în locuinţa morţilor, chinuindu-se, a privit în sus şi l-a văzut pe Avraam împreună cu Lazăr.</J>


text:
<J>Atunci a strigat: «Părinte Avraam, ai milă de mine şi trimite pe Lazăr să îşi înmoaie degetul în apă şi să îmi răcorească limba; pentru că mă chinuiesc foarte rău în acest foc!»</J>


text:
<J>Avraam i-a răspuns: «Fiule, aminteşte-ţi că în timpul vieţii, tu ai primit lucrurile bune, iar Lazăr pe cele rele. Acum, el este într-un loc confortabil, iar tu în agonie!</J>


text:
<J>În plus, între noi şi voi a fost pusă o mare prăpastie care face imposibilă trecerea dintr-o parte în alta.»</J>


text:
<J>Dar Avraam i-a răspuns: «Au acolo scrierile lui Moise şi ale profeţilor – să asculte de ele!»</J>


text:
<J>El a zis: «Nu, părinte Avraam, ci dacă se va duce la ei cineva dintre cei care au murit, se vor pocăi!»</J>


text:
<J>Avraam i-a răspuns: «Dacă nu ascultă de Moise şi de profeţi, nu vor crede nici dacă ar învia cineva dintre morţi!»”</J>


text:
Isus le-a zis apoi discipolilor Săi: <J>„Este imposibil să nu apară ocazii de păcătuire. Dar vai de acela prin care vin ele!</J>


text:
<J>Decât să provoace la păcătuire pe unul dintre aceşti micuţi, mai bine i s-ar lega de gât o piatră de moară şi apoi ar fi <i>(astfel)</i> aruncat în mare.</J>


text:
<J>Fiţi atenţi la voi înşivă! Dacă cel de lângă tine păcătuieşte împotriva ta, reproşează-i acest fapt! Şi dacă regretă ce a făcut, iartă-l!</J>


text:
<J>Să îl ierţi chiar dacă ar păcătui de şapte ori pe zi faţă de tine şi dacă tot de atâtea ori îţi spune «Iartă-mă!»”</J>


text:
El a zis: <J>„Dacă aţi avea credinţă <i>(măcar)</i> cât o sămânţă de muştar, aţi zice acestui dud: «Dezrădăcinează-te şi sădeşte-te în mare!», şi ar executa ce i-aţi cerut!</J>


text:
<J>Să presupunem că aveţi un sclav care lucrează pământul şi merge cu oile la păscut. Când acesta se întoarce de la câmp, care dintre voi i-ar zice: «Vino şi aşază-te la masă!»?</J>


text:
<J>Oare nu ar fi mult mai normal să îi spună «Pregăteşte masa şi serveşte-mă; apoi vei putea lua masa şi tu!»?</J>


text:
<J>Se va simţi el dator <i>(să-i mulţumească)</i> sclavului pentru că a făcut ceva care <i>(oricum)</i> era dator să facă?! Nu cred!</J>


text:
<J>În mod asemănător, atunci când aţi făcut tot ce vi s-a ordonat, să ziceţi şi voi: «Suntem nişte sclavi care nu merită laude. Doar ne-am făcut datoria!»”</J>


text:
Când i-a văzut, Isus le-a zis: <J>„Duceţi-vă şi prezentaţi-vă în faţa preoţilor!”</J> În timp ce se duceau, au fost curăţaţi <i>(de lepră)</i>.


text:
Unul dintre ei, atunci când a constatat că este vindecat, s-a întors şi lăuda pe Dumnezeu cu vocea lui.


text:
Fariseii L-au întrebat pe Isus când va veni Regatul lui Dumnezeu. Răspunzându-le, El le-a zis: <J>„Regatul lui Dumnezeu nu îşi face apariţia într-un mod care să îl facă vizibil cu ochii.</J>


text:
<J>Nu se va putea zice despre el «Este aici!» sau «Este acolo!»; pentru că Regatul lui Dumnezeu este <i>(deja)</i> între voi!”</J>


text:
Apoi le-a zis discipolilor Săi: <J>„Va veni timpul când veţi dori să vedeţi una dintre zilele Fiului Omului, dar vă va fi imposibil!</J>


text:
<J>Vi se va zice: «Este aici!» sau «Este acolo!»; dar să nu vă duceţi şi nici să nu îi urmaţi <i>(pe cei care fac aceste afirmaţii)</i>.</J>


text:
<J>Pentru că Fiul Omului, în ziua stabilită pentru revenirea Lui, Îşi va face apariţia la fel ca fulgerul care luminează tot cerul.</J>


text:
<J>Dar până atunci, trebuie ca mai întâi să fie respins de oamenii acestei generaţii, care Îi vor face multe rele.</J>


text:
<J>În zilele <i>(dinaintea revenirii)</i> Fiului Omului, se va întâmpla exact ca în vremea când trăia Noe:</J>


text:
<J>oamenii mâncau, beau şi se căsătoreau până când Noe a intrat în corabie. Apoi a venit potopul care i-a distrus pe toţi…</J>


text:
<J>Ce se va întâmpla, va semăna şi cu zilele în care trăia Lot. Atunci oamenii mâncau, beau, cumpărau, vindeau, sădeau şi construiau;</J>


text:
<J>Atunci, cine va fi pe terasa casei, să nu coboare să îşi ia vasele din ea; iar cine va fi la câmp, să nu se mai întoarcă.</J>


text:
<J>Oricine va intenţiona să îşi scape viaţa, o va pierde; şi oricine va accepta să şi-o piardă, o va recupera!</J>


text:
<J>Să ştiţi că în acea noapte, dintre doi bărbaţi care dorm în acelaşi pat, unul va fi luat, iar celălalt va fi lăsat.</J>


text:
<J>Dintre două femei care vor măcina la aceeaşi moară, una va fi luată, iar cealaltă va fi lăsată.</J>


text:
Discipolii L-au întrebat: „Unde, Doamne?” Iar El le-a răspuns: <J>„Vulturii se adună în locul unde există un cadavru!”</J>


text:
Isus le-a spus apoi o parabolă, ca să le demonstreze că trebuie să se roage permanent, cu insistenţă.


text:
El le-a zis: <J>„Într-un oraş exista un judecător care nu se temea de Dumnezeu şi căruia nu îi era ruşine de oameni.</J>


text:
<J>În acel oraş exista şi o văduvă care venea şi îl solicita frecvent, zicând: «Fă-mi dreptate în procesul pe care îl am cu cel care m-a reclamat!»</J>


text:
<J>Mult timp, el a refuzat să îi facă dreptate. Dar în final şi-a zis: «Chiar dacă nu mă tem de Dumnezeu şi nu îmi este ruşine de oameni <i>(pentru faptele mele)</i>,</J>


text:
<J>măcar pentru deranjul pe care mi-l produce insistenţa acestei văduve, îi voi face dreptate!»”</J>


text:
<J>Oare Dumnezeu nu va face dreptate aleşilor Săi care strigă la El ziua şi noaptea cerându-I ajutorul? Deşi <i>(aparent)</i> El întârzie să le răspundă,</J>


text:
<J>vă asigur că le va face dreptate în scurt timp. Dar atunci când Fiul Omului va veni pe pământ, va găsi El credinţă?”</J>


text:
A mai spus încă o parabolă. Aceasta îi viza pe unii care se considerau „corecţi” şi îi desconsiderau pe ceilalţi.


text:
<J>„Doi oameni au mers la templu să se roage. Unul era fariseu, iar celălalt era colector de impozite.</J>


text:
<J>Fariseul stătea în picioare separat şi se ruga astfel: «Dumnezeule, Îţi mulţumesc că nu sunt ca ceilalţi oameni: jefuitori, nedrepţi, adulteri; şi nici ca acest colector de impozite…</J>


text:
<J>Colectorul de impozite stătea la distanţă mai mare şi nu avea curajul nici să privească spre cer; ci îşi bătea pieptul şi zicea: «Dumnezeule, sunt păcătos! Ai milă de mine!»</J>


text:
<J>Eu vă asigur că nu primul, ci acesta s-a întors acasă considerat corect. Pentru că oricine se înalţă, va fi smerit; şi cine se smereşte, va fi înălţat.”</J>


text:
I-au fost aduşi nişte copii ca să îi atingă cu mâinile. Dar discipolii au făcut reproşuri celor care îi aduceau.


text:
Isus i-a chemat pe copii şi a zis <i>(celorlalţi)</i>: <J>„Lăsaţi-i pe copii să vină la Mine! Nu le refuzaţi această dorinţă! Pentru că Regatul lui Dumnezeu aparţine celor care sunt ca ei!</J>


text:
<J>Vă spun adevărul: nimeni nu va intra în Regatul lui Dumnezeu dacă nu îl va primi ca un copil!”</J>


text:
Unul dintre lideri L-a întrebat pe Isus: „Bunule Învăţător, ce trebuie să fac ca să moştenesc viaţa eternă?”


text:
<J>Cunoşti poruncile: să nu comiţi adulter, să nu comiţi crimă, să nu furi, să nu faci o declaraţie falsă, să îţi cinsteşti tatăl şi mama.”</J>


text:
Când a auzit acest răspuns, Isus i-a zis: <J>„Îţi mai lipseşte un lucru. Vinde tot ce ai, împarte săracilor banii <i>(astfel)</i> obţinuţi şi vei avea o comoară în cer. Apoi vino şi urmează-Mă!”</J>


text:
Isus l-a văzut întristat şi a zis <i>(celorlalţi)</i>: <J>„Cei care au averi, vor intra foarte greu în Regatul lui Dumnezeu!</J>


text:
<J>Îi este mai uşor unei cămile să treacă prin urechea acului, decât unui bogat să intre în Regatul lui Dumnezeu!”</J>


text:
Dar Isus le-a zis: <J>„Vă asigur că acela care a renunţat pentru Regatul lui Dumnezeu la: casă, soţie, fraţi, părinţi sau copii,</J>


text:
Isus i-a luat separat pe cei doisprezece <i>(discipoli)</i> şi le-a zis: <J>„Să ştiţi că mergem la Ierusalim, unde se va întâmpla tot ce au scris profeţii despre Fiul Omului.</J>


text:
<J>El va ajunge la discreţia neevreilor, care Îl vor ridiculiza, Îl vor defăima şi Îl vor scuipa.</J>


text:
<J>Apoi, după ce Îl vor bate cu nuiele, Îl vor omorî. Dar a treia zi <i>(de la moartea Lui)</i>, va învia!”</J>


text:
Ei nu percepeau semnificaţia acestor cuvinte, pentru că ea le era inaccesibilă; şi astfel, nu au înţeles nimic din tot ce le spunea <i>(El)</i>.


text:
În timp ce Isus Se apropia de Ierihon, a trecut pe un drum la marginea căruia era un orb care cerşea.


text:
Cei care mergeau înainte, îl certau şi îi cereau să tacă. Dar el striga mai tare: „Isus, fiul lui David, ai milă de mine!”


text:
Isus S-a oprit şi a poruncit ca orbul să fie adus la El. După ce s-a apropiat de El, Isus l-a întrebat:


text:
Imediat, orbul şi-a primit vederea şi a mers după Isus, glorificând pe Dumnezeu. Când au văzut ce se întâmplase, toţi oamenii care erau acolo au lăudat pe Dumnezeu.


text:
El intenţiona să vadă pe Isus; dar din cauza mulţimii de oameni, îi era imposibil; pentru că era mic de statură.


text:
Atunci a alergat înainte pe drumul pe care urma să treacă <i>(Isus)</i> şi s-a urcat într-un sicomor, ca să Îl poată vedea.


text:
Când a ajuns în acel loc, Isus a privit în sus şi i-a zis: <J>„Zacheu, coboară repede; pentru că azi trebuie să rămân în casa ta!”</J>


text:
Dar Zacheu a zis lui Isus: „Să ştii, Doamne, că am decis să dau săracilor jumătate din averea mea; şi voi restitui oamenilor de patru ori sumele de bani cu care i-am înşelat!”


text:
Isus a zis: <J>„Azi a intrat salvarea în această casă; pentru că şi el este unul dintre descendenţii lui Avraam;</J>


text:
<J><i>(şi beneficiază de faptul că)</i> Fiul Omului a venit să caute şi să salveze pe cei care erau pierduţi!”</J>


text:
În timp ce ascultau ei aceste lucruri, fiind aproape de Ierusalim, Isus a mai spus o parabolă pentru cei care credeau că Regatul lui Dumnezeu îşi va face apariţia în scurt timp.


text:
În consecinţă, El le-a zis: <J>„Un nobil a plecat într-o ţară îndepărtată, de unde urma să revină după ce era investit ca rege.</J>


text:
<J>A chemat zece sclavi şi le-a dat zece mine, zicându-le: «Faceţi comerţ cu ele până voi reveni!»</J>


text:
<J>Dar concetăţenii lui îl urau; şi au trimis o delegaţie cu următorul mesaj: «Nu vrem ca acest om să fie regele nostru!»</J>


text:
<J>Când a revenit după ce şi-a luat regatul, a dat ordin să vină sclavii cărora le dăduse banii, ca să vadă cât câştigase fiecare din comerţul făcut cu ei.</J>


text:
<J>Primul şi-a prezentat raportul, zicând: «Stăpâne, cu mina ta am mai câştigat alte zece mine!»</J>


text:
<J>El i-a zis: «Excelent! Eşti un sclav bun! Fiindcă ai demonstrat că eşti capabil să administrezi bine puţine lucruri, primeşti din partea mea autoritatea de a administra zece oraşe!»</J>


text:
<J>A venit al doilea <i>(sclav)</i> şi a zis: «Stăpâne, cu mina ta am mai câştigat alte cinci mine!»</J>


text:
<J>pentru că mi-a fost frică, ştiind că eşti un om dur care ia de unde nu a pus şi care seceră ce nu a semănat…»</J>


text:
<J>Stăpânul i-a zis: «Sclav rău, te voi judeca în conformitate cu afirmaţiile tale. Deci ştiai că sunt un om dur, care ia de unde nu a pus şi care seceră ce nu a semănat.</J>


text:
<J>În acest caz, de ce nu ai dus banii la cei care se ocupă cu schimbul lor, ca să îi fi luat înapoi cu dobândă?»</J>


text:
<J>Apoi le-a zis celor care erau prezenţi acolo: «Luaţi-i mina şi daţi-o celui care are zece mine!»</J>


text:
<J>Dar el le-a răspuns: «Da, celui care are, i se va <i>(mai)</i> da; dar celui care nu are, i se va lua chiar şi ce are!</J>


text:
<J>Iar despre duşmanii mei care mi-au refuzat dreptul de a guverna, am decis să îi aduc aici şi să fie omorâţi în faţa mea!»”</J>


text:
Când S-a apropiat de Betfaghe şi de Betania care sunt în apropierea muntelui numit „al Măslinilor”, Isus Şi-a trimis doi dintre discipoli,


text:
zicând: <J>„Duceţi-vă în satul din faţa voastră. Când veţi intra în el, veţi găsi un măgăruş legat, pe care încă nu a încălecat nimeni niciodată. Dezlegaţi-l şi aduceţi-Mi-l.</J>


text:
<J>Dacă vă va întreba cineva «De ce îl dezlegaţi?», să îi spuneţi: «Stăpânul are nevoie de el!»”</J>


text:
Şi au adus măgăruşul la Isus. Apoi şi-au pus hainele pe măgăruş, iar pe Isus L-au pus călare deasupra.


text:
Când S-a apropiat de Ierusalim, în dreptul pantei care coboară dinspre Muntele Măslinilor, toţi discipolii erau plini de bucurie; şi au început să laude pe Dumnezeu cu mare intensitate în vocea lor pentru toate minunile pe care le văzuseră.


text:
Ei ziceau: „Regele care vine în numele lui Iahve, este binecuvântat! Pace în cer şi glorie lui Dumnezeu!”


text:
Unii dintre fariseii care erau în acea mulţime de oameni, au zis lui Isus: „Învăţătorule, ceartă-Ţi discipolii!”


text:
zicând: <J>„Ce bine ar fi fost să fi cunoscut şi tu măcar în această zi lucrurile care puteau să îţi ofere pacea! Dar acum nu le mai poţi înţelege!</J>


text:
<J>Vei fi obligat să trăieşti zile când duşmanii tăi te vor încercui cu şanţuri, te vor înconjura şi te vor asedia din toate părţile.</J>


text:
<J>Te vor distruge împreună cu toţi locuitorii din tine şi nu vor lăsa nici măcar două pietre împreună – pentru că nu ai cunoscut vremea când ţi s-a oferit posibilitatea salvării…”</J>


text:
zicându-le: <J>„Este scris: «Casa Mea se va numi o casă de rugăciune.» Dar voi aţi făcut din ea un cuib de infractori!”</J>


text:
Isus învăţa în fiecare zi mulţimile de oameni care erau în Templu. În acest timp, liderii preoţilor, învăţătorii legii <i>(mozaice)</i> şi conducătorii naţiunii <i>(iudaice)</i> intenţionau să Îl omoare.


text:
Într-o zi, Isus învăţa mulţimea de oameni din apropierea templului, predicându-i Vestea Bună. Atunci au venit la El liderii preoţilor, învăţătorii legii mozaice şi conducătorii poporului <i>(evreu)</i>.


text:
Dar ei au ezitat să răspundă şi gândeau astfel: „Dacă răspundem «Din cer.», ne va zice «Atunci, de ce nu l-aţi crezut?».


text:
Iar dacă vom răspunde «De la oameni.», tot poporul ne va omorî cu pietre; pentru că oamenii sunt convinşi că Ioan a fost un profet.”


text:
Apoi a început să spună poporului această parabolă: <J>„Un om a plantat o viţă de vie, a arendat-o unor viticultori şi a plecat pentru un timp îndelungat într-o altă ţară.</J>


text:
<J>Când era timpul strângerii fructelor, <i>(proprietarul viei)</i> a trimis la viticultori un sclav, ca să îi dea partea lui din producţia de struguri. Dar viticultorii l-au bătut şi l-au trimis înapoi cu mâinile goale.</J>


text:
<J>A trimis un alt sclav; dar viticultorii l-au bătut şi pe acela, l-au ridiculizat şi l-au trimis înapoi cu mâinile goale.</J>


text:
<J>Proprietarul viei a zis: «Ce să fac? Îl voi trimite pe fiul meu, pe care îl iubesc foarte mult. Poate că pe el îl vor primi onorabil!»</J>


text:
<J>Dar atunci când l-au văzut <i>(venind)</i>, viticultorii au zis: «Priviţi: vine cel care este moştenitorul de drept al viei! Haideţi să îl omorâm, pentru ca moştenirea <i>(lui)</i> să fie a noastră!»</J>


text:
<J>Va veni, îi va distruge şi va arenda via altor viticultori.”</J> Când au auzit ei această concluzie, au zis: „În niciun caz!”


text:
Dar Isus le-a zis: <J>„Ce semnificaţie au aceste cuvinte care au fost scrise: «Piatra pe care zidarii au aruncat-o <i>(ca fiind inutilă)</i>, a ajuns să fie pusă în locul unde se unesc zidurile.</J>


text:
<J>Oricine va cădea peste această piatră, va fi sfărâmat; iar acela peste care va cădea ea, va fi anihilat»?”</J>


text:
Liderii preoţilor şi învăţătorii legii <i>(mozaice)</i> intenţionau să Îl prindă chiar atunci; dar se temeau de popor. Înţeleseseră că spunând această parabolă, Isus vorbise despre ei.


text:
Intenţionând să Îl predea <i>(în final)</i> guvernatorului, ei au trimis la El nişte spioni care se prezentau ca fiind sinceri. În realitate, aceştia urmăreau afirmaţiile lui Isus, pentru a le folosi împotriva Lui.


text:
Ei L-au întrebat: „Învăţătorule, ştim că în vorbirea Ta îi înveţi pe oameni corect cum să se raporteze la Dumnezeu şi că nu îi evaluezi bazat pe lucruri exterioare.


text:
<J>Arătaţi-Mi un dinar. Ale cui sunt imaginea împreună cu literele imprimate pe el?”</J> Ei au răspuns: „Ale Cezarului!”


text:
Atunci El le-a zis: <J>„Daţi Cezarului ce îi aparţine şi oferiţi-I lui Dumnezeu ce este al Lui!”</J>


text:
Atunci au constatat că nu pot folosi afirmaţiile Lui ca pe o capcană care L-ar fi discreditat public; şi mirându-se de răspunsul primit, au tăcut!


text:
Au venit la Isus şi nişte saduchei. Aceştia făceau parte din grupul celor care susţineau că nu există posibilitatea învierii. Ei I-au zis:


text:
„Învăţătorule, Moise ne-a lăsat scris că «dacă cineva moare şi îi rămâne soţia <i>(văduvă)</i> fără să fi avut copii cu ea, fratele lui să o ia pe acea femeie ca soţie şi să conceapă împreună copii, care vor fi consideraţi ca urmaşi ai celui mort.»


text:
S-a întâmplat că au existat şapte fraţi. Primul s-a căsătorit şi <i>(după un timp)</i> a murit fără să aibă copii.


text:
Al doilea s-a căsătorit cu femeia <i>(rămasă văduvă)</i>; dar a murit şi el fără să aibă copii cu ea.


text:
<i>(Întrebarea noastră este aceasta:)</i> Când va fi Învierea, a cui soţie va fi femeia? – pentru că toţi cei şapte <i>(fraţi)</i> au avut-o <i>(pe pământ)</i> ca soţie!”


text:
<J>Dar cei care vor beneficia de învierea dintre morţi în viaţa viitoare, nu se vor mai căsători!</J>


text:
<J>Acolo nici nu vor mai putea muri, pentru că fiind înviaţi în calitate de fii ai lui Dumnezeu, ei vor fi ca îngerii.</J>


text:
<J>Dar dovada că morţii învie, vă este oferită chiar de Moise, în textul unde vorbeşte despre acel tufiş. Acolo, el Îl numeşte pe Iahve, «Dumnezeul lui Avraam, Dumnezeul lui Isaac şi Dumnezeul lui Iacov.»</J>


text:
<J>„Feriţi-vă de învăţătorii legii <i>(mozaice)</i>, cărora le place să umble îmbrăcaţi cu robe lungi şi să fie salutaţi cu cel mai mare respect în public! Ei urmăresc să ocupe locurile din faţă în sinagogi şi se aşază la mesele festive pe cele mai onorabile locuri.</J>


text:
<J>În timp ce fac rugăciuni lungi în faţa oamenilor, aceştia jefuiesc proprietăţile văduvelor. Din această cauză, ei vor primi o condamnare mai mare!”</J>


text:
Isus a privit spre cutia unde se colectau banii <i>(pentru Templu)</i> şi a văzut nişte bogaţi care introduceau darurile lor în ea.


text:
<J>Pentru că donaţia lor a fost făcută din ce aveau în plus; dar ea, în sărăcia ei, a dat tot ce mai avea pentru supravieţuire.”</J>


text:
În timp ce unii vorbeau despre pietrele cu care era împodobit Templul şi despre jertfele din el, Isus le-a zis:


text:
Isus a răspuns: <J>„Fiţi atenţi să nu vă înşele cineva. Pentru că vor veni mulţi în numele Meu şi vor zice «Eu sunt Cristos!» şi «Timpul a expirat!». Să nu îi urmaţi.</J>


text:
<J>Când veţi auzi despre existenţa unor conflicte armate şi despre revolte, să nu vă speriaţi; pentru că trebuie ca acestea să se întâmple mai întâi. Dar nu atunci va veni sfârşitul.”</J>


text:
Apoi le-a zis: <J>„O naţiune va intra în conflict cu alta şi un regat se va revolta împotriva altuia.</J>


text:
<J>În anumite zone vor fi mari cutremure de pământ, iar în altele va fi foamete şi vor apărea epidemii. Se vor întâmpla lucruri înfricoşătoare şi îşi vor face apariţia fenomene cosmice interpretabile.</J>


text:
<J>Dar înainte de toate acestea, vă vor aresta şi vă vor persecuta. Vă vor preda liderilor sinagogilor şi vă vor băga în închisori. Din cauza numelui Meu, veţi fi determinaţi să ajungeţi în faţa regilor şi înaintea guvernatorilor.</J>


text:
<J>pentru că vă voi asigura cuvintele şi înţelepciunea pentru care duşmanii voştri nu vor găsi replică!</J>


text:
<J>Veţi fi predaţi lor chiar şi de cei care vă sunt părinţi, fraţi, rude şi prieteni. Şi unii dintre voi vor fi omorâţi.</J>


text:
<J>Atunci, cei din Iudeea să fugă la munţi. Cei din Ierusalim, să plece de-acolo; iar aceia care vor fi pe câmp, să nu <i>(mai)</i> intre în el.</J>


text:
<J>Vai de femeile care vor fi însărcinate atunci şi de cele care vor alăpta; pentru că poporul acestei ţări va ajunge într-o mare dificultate.</J>


text:
<J>Unii vor fi tăiaţi cu sabia, iar alţii vor fi duşi ca prizonieri în toate ţările. Ierusalimul va fi călcat în picioare de către <i>(celelalte)</i> naţiuni până va expira timpul lor.</J>


text:
<J>Cu soarele, cu luna şi cu stelele se vor întâmpla lucruri surprinzătoare; iar pe pământ, naţiunile lumii vor fi în criză, neştiind ce să facă în timp ce în mare se vor produce valuri <i>(uriaşe)</i>.</J>


text:
<J>Oamenii vor muri de frica lucrurilor care vor urma să vină pe pământ; pentru că sistemul cosmic va fi destabilizat.</J>


text:
<J>Când vor începe să se întâmple aceste lucruri, să vă ridicaţi capul şi să priviţi <i>(spre cer)</i>; pentru că salvarea voastră este aproape.”</J>


text:
<J>În mod asemănător, când veţi vedea aceste lucruri întâmplându-se, să ştiţi că Regatul lui Dumnezeu este aproape.</J>


text:
<J>Vă asigur că tot ce v-am spus <i>(despre Ierusalim)</i>, se va întâmpla în timpul acestei generaţii.</J>


text:
<J>Cerul şi pământul vor fi distruse; dar cuvintele Mele nu vor fi infirmate de ce se va întâmpla.</J>


text:
<J>Pentru ca acea zi să nu vă surprindă <i>(nepregătiţi)</i>, fiţi atenţi la inima voastră, să nu ajungă încărcată de îmbuibare cu mâncare şi băutură şi să fie preocupată cu îngrijorările vieţii cotidiene.</J>


text:
<J>Vegheaţi permanent şi rugaţi-vă, ca să puteţi scăpa de toate aceste lucruri care urmează să se întâmple şi ca să puteţi sta în picioare în faţa Fiului Omului!”</J>


text:
În timpul zilei, Isus învăţa poporul în <i>(apropiere de)</i> templu; iar noaptea Se ducea şi stătea pe Muntele măslinilor.


text:
Şi <i>(apoi)</i> tot poporul venea în <i>(zona)</i> templu<i>(lui)</i> dimineaţa devreme, ca să Îl asculte.


text:
Liderii preoţilor şi învăţătorii legii <i>(mozaice)</i> discutau <i>(între ei)</i> despre o metodă <i>(specială)</i> prin care să Îl omoare pe Isus; pentru că le era frică de reacţia mulţimilor de oameni.


text:
Dar Satan a intrat în Iuda care se mai numea şi „iscarioteanul”. El era unul dintre cei doisprezece <i>(discipoli)</i>.


text:
Iuda s-a dus la liderii preoţilor şi la comandanţii gărzii templului, ca să stabilească împreună cu ei cum să li-L predea pe Isus.


text:
După ce le-a promis că li-L va preda, Iuda urmărea un moment favorabil în care acest lucru să se întâmple în absenţa mulţimilor de oameni.


text:
El le-a răspuns: <J>„Când veţi intra în oraş, veţi întâlni un om ducând un ulcior cu apă. Mergeţi după el; şi în casa în care va intra,</J>


text:
<J>să spuneţi proprietarului ei: «Învăţătorul te întreabă: ‘Unde este camera de oaspeţi în care voi mânca Paştele cu discipolii Mei?’»</J>


text:
<J>El vă va prezenta o cameră mare la etaj, aranjată <i>(pentru noi)</i>. Acolo să faceţi pregătirile <i>(pentru Paşte)</i>.”</J>


text:
El le-a zis: <J>„Am avut o mare dorinţă să mănânc aceste Paşte împreună cu voi înainte de tot ce urmează să sufăr.</J>


text:
<J>Să ştiţi că de acum încolo, nu le voi mai mânca până când nu se va demonstra practic semnificaţia lor în Regatul lui Dumnezeu.”</J>


text:
Apoi a luat un pahar, I-a mulţumit lui Dumnezeu şi a zis: <J>„Luaţi-l şi împărţiţi conţinutul lui între voi.</J>


text:
<J>Să ştiţi că de acum încolo nu voi mai bea <i>(ce se produce)</i> din fructul viei până va veni Regatul lui Dumnezeu.”</J>


text:
Apoi a luat pâine; şi după ce I-a mulţumit lui Dumnezeu, a rupt-o şi le-a dat-o, zicând: <J>„Aceasta reprezintă corpul Meu care se sacrifică pentru voi. Să vă amintiţi de Mine, făcând şi voi acelaşi lucru <i>(cu o pâine)</i>.”</J>


text:
Continuând, a luat paharul, li l-a dat şi a zis: <J>„Conţinutul acestui pahar reprezintă sângele Meu care se varsă pentru voi, ratificând Noul Legământ.</J>


text:
Atunci <i>(discipolii)</i> au început să se întrebe unii pe alţii, încercând să înţeleagă cine dintre ei ar putea fi acela.


text:
Între apostoli a mai apărut şi o controversă, în timp ce încercau să răspundă la întrebarea „Care dintre ei va fi considerat cel mai mare.”


text:
Isus le-a zis: <J>„Regii de pe pământ guvernează peste popoarele lor; şi cei care îşi exercită <i>(astfel)</i> autoritatea faţă de oameni, primesc numele de «binefăcători».</J>


text:
<J>În raporturile dintre voi, să nu copiaţi acest model. Ci acela considerat ca fiind cel mai mare dintre voi, să fie ca cel mai mic; iar cel care conduce, să fie ca cel care slujeşte.</J>


text:
<J>Cine este mai mare: acela care stă la masă, sau cel care slujeşte la masă? Oare nu acela care stă la masă? Şi totuşi, Eu am fost între voi ca Cel care slujeşte la masă.</J>


text:
<J>Voi sunteţi cei care aţi rămas permanent cu Mine în toate momentele dificile prin care am trecut…</J>


text:
<J>Acesta este motivul pentru care vă ofer autoritatea să guvernaţi în Regatul pe care Mi l-a pregătit Tatăl!</J>


text:
<J>Acolo veţi mânca, veţi bea şi veţi sta pe douăsprezece tronuri ca să judecaţi pe urmaşii celor doisprezece fii ai lui Israel.”</J>


text:
Isus a zis: <J>„Simon, Simon, să ştii că Satan a cerut <i>(aprobarea)</i> să vă «cearnă» ca atunci când se separă grâul de pleavă.</J>


text:
<J>Dar Eu m-am rugat pentru tine, pentru ca să nu îţi pierzi credinţa! Şi după ce te vei întoarce, <i>(va trebui)</i> să îţi încurajezi fraţii!”</J>


text:
Isus i-a zis: <J>„Petru, te asigur că astăzi, înainte să cânte cocoşul, te vei dezice de Mine de trei ori, susţinând că nu Mă cunoşti!”</J>


text:
Apoi le-a mai zis: <J>„Când v-am trimis fără pungă <i>(cu bani)</i>, fără traistă <i>(cu alimente)</i> şi fără încălţăminte <i>(de schimb)</i>, v-a lipsit ceva?”</J> Ei au răspuns: „Nu!”


text:
Iar El le-a zis: <J>„Acum, dimpotrivă: cine are vreo pungă <i>(cu bani)</i> sau traistă <i>(cu alimente)</i>, să le ia! Iar cine nu are sabie, să îşi vândă haina şi să îşi cumpere una!</J>


text:
<J>Să ştiţi că trebuie să se întâmple cu Mine exact cum este scris: «El a fost tratat ca un infractor.» Şi acele lucruri prezise despre Mine, se vor întâmpla în scurt timp.”</J>


text:
Ei I-au zis: „Doamne, priveşte: avem aici două săbii!” Iar El le-a răspuns: <J>„Este suficient!”</J>


text:
Apoi S-a depărtat de ei la distanţa la care ajungea o piatră aruncată cu mâna. Acolo a îngenuncheat şi a început să Se roage.


text:
El zicea: <J>„Tată, dacă eşti de acord, depărtează acest «pahar» din faţa Mea! Totuşi, accept să se întâmple aşa cum doreşti Tu, nu cum vreau Eu!”</J>


text:
Ajunsese într-o agonie ca cea premergătoare morţii; şi a început să Se roage cu o mai mare intensitate. Transpiraţia I se făcuse ca nişte picături mari de sânge, care cădeau pe pământ.


text:
După ce S-a rugat, S-a ridicat şi a venit la discipoli, pe care i-a găsit dormind, afectaţi de întristare.


text:
În timp ce încă vorbea, a venit o mare mulţime de oameni conduşi spre El de Iuda care era unul dintre cei doisprezece <i>(discipoli)</i>. El s-a apropiat de Isus ca să Îl sărute.


text:
Dar Isus i-a zis: <J>„Lăsaţi-i! Suficient!”</J> Apoi s-a atins de urechea acelui om şi l-a vindecat.


text:
Isus S-a adresat apoi liderilor preoţilor, comandanţilor gărzii templului şi conducătorilor poporului care veniseră să Îl aresteze: <J>„Aţi plecat după Mine cu săbii şi cu bâte – ca şi cum aş fi un tâlhar!</J>


text:
<J>Aţi fi putut să Mă arestaţi în oricare dintre zilele când eram în curtea templului! Dar acesta este timpul vostru, când întunericul are autoritate.”</J>


text:
După ce L-au prins pe Isus, L-au dus în casa marelui preot. Petru mergea după El, urmându-L de la distanţă.


text:
După puţin timp, L-a văzut altcineva şi a zis: „Şi tu eşti unul dintre acei oameni!” Iar Petru a zis: „Omule, nu sunt dintre ei!”


text:
După aproximativ o oră, altcineva susţinea acelaşi lucru, zicând: „Nu mai avem niciun dubiu că şi acest om era cu El, pentru că este galileean!”


text:
Petru a răspuns: „Omule, nu ştiu despre ce vorbeşti!” Şi, în timp ce spunea aceste cuvinte, a cântat cocoşul.


text:
Isus S-a întors şi a privit spre Petru, care şi-a amintit că <i>(El)</i> îi spusese: <J>„Înainte să cânte cocoşul, te vei dezice de Mine de trei ori!”</J>


text:
După ce L-au legat la ochi, L-au lovit peste faţă şi L-au întrebat <i>(ironic)</i>: „Profeţeşte: cine Te-a lovit?”


text:
Când s-a făcut ziuă, conducătorii poporului, liderii preoţilor şi învăţătorii legii <i>(mozaice)</i> au convocat Sinedriul şi L-au adus pe Isus acolo, în mijlocul lor. Ei I-au zis:


text:
Ei I-au zis toţi: „Deci eşti Fiul lui Dumnezeu?” Iar El le-a răspuns: <J>„Da, exact aşa cum spuneţi!”</J>


text:
Ei au răspuns: „De ce mai căutăm alte declaraţii ca bază pentru acuzarea Lui? Noi personal deja am auzit ce a afirmat cu propria Lui gură!”


text:
Acolo au început să Îl acuze, zicând: „Pe acest om L-am surprins provocând poporul la revoltă, pronunţându-Se împotriva achitării impozitelor către Cezar şi pretinzând că El este Cristos, Regele <i>(evreilor)</i>.”


text:
Dar ei insistau, zicând: „Prin învăţătura pe care o propagă începând din Galileea şi până aici, El provoacă poporul la revoltă!”


text:
Iar când a constatat că zona de unde provenea El este sub jurisdicţia lui Irod, L-a trimis la el. În acele zile, Irod era în Ierusalim.


text:
Atunci când L-a văzut pe Isus, s-a bucurat foarte mult. Bazat pe informaţiile pe care le avea despre El, Irod spera ca atunci când Îl va vedea, Isus să facă o minune în faţa lui.


text:
Irod şi soldaţii lui L-au ridiculizat şi L-au tratat cu desconsiderare. Apoi L-au îmbrăcat cu o robă frumoasă şi L-au trimis înapoi la Pilat.


text:
Pilat a adunat pe liderii preoţilor, pe conducătorii poporului şi pe ceilalţi oameni care erau prezenţi acolo.


text:
Apoi le-a zis: „L-aţi adus la mine pe acest Om, ca pe Unul care provoacă poporul la revoltă. Şi după ce L-am interogat cu atenţie în faţa voastră, constat că niciuna dintre acuzaţiile voastre împotriva Lui, nu se poate proba cu fapte.


text:
Nici Irod nu a putut stabili vreun cap de acuzare împotriva Lui, pentru că L-a trimis înapoi. Deci acest Om nu a făcut nimic care să merite pedeapsa capitală.


text:
Pilat le-a vorbit a treia oară, zicând: „Dar ce rele a făcut? Eu nu am găsit nimic care să justifice pedepsirea Lui cu moartea. Deci, după ce voi ordona să fie bătut, Îl voi elibera!”


text:
Dar ei au continuat să strige insistent în favoarea crucificării Lui. În final, ce strigau ei a fost luat în considerare.


text:
L-a graţiat pe cel care fusese băgat în închisoare pentru crimă – aşa cum ceruseră ei. Iar pe Isus L-a predat lor, ca să facă ce vor cu El.


text:
În timp ce Îl duceau să îl crucifice, l-au obligat pe un anume Simon din Cirena care se întorcea de la câmp, să ducă în spate crucea lui Isus.


text:
În urma lui Isus mergea o mare mulţime de oameni şi de femei care plângeau şi care regretau ce se întâmpla cu El.


text:
Dar Isus S-a întors spre ele şi le-a zis: <J>„Locuitoare ale Ierusalimului, nu plângeţi pentru Mine, ci pentru voi şi pentru copiii voştri.</J>


text:
<J>Pentru că va veni timpul când se va zice: «Sunt fericite femeie sterile, acelea care <i>(încă)</i> nu au născut şi cele care nu au alăptat!»</J>


text:
<J>Atunci <i>(oamenii)</i> vor începe să zică munţilor: «Cădeţi peste noi!» şi dealurilor «Acoperiţi-ne!».</J>


text:
Când au ajuns la locul numit „Craniul”, L-au crucificat acolo împreună cu cei doi infractori. Unul a fost aşezat la stânga lui Isus, iar celălalt la dreapta Lui.


text:
Isus zicea: <J>„Tată, iartă-i, pentru că <i>(ei)</i> nu ştiu ce fac!”</J> Au tras la sorţi pentru hainele Lui, ca să ştie ce să ia fiecare.


text:
Acolo veniseră mulţi oameni care asistau la ce se întâmpla. Conducătorii poporului <i>(evreu)</i> Îl ridiculizau pe Isus şi ziceau: „Pretinde că i-a salvat pe alţii! Să Se salveze <i>(acum)</i> pe Sine, dacă El este Cristos, Cel ales de Dumnezeu!”


text:
Deasupra Lui era o inscripţie <i>(făcută în limba greacă, în limba latină şi în limba aramaică)</i>: Acesta este Regele iudeilor.


text:
Unul dintre tâlharii crucificaţi, Îl ridiculiza şi el, zicând: „Oare nu eşti Tu Cristos? Salvează-Te <i>(întâi)</i> pe Tine şi <i>(apoi)</i> salvează-ne şi pe noi!”


text:
Dar celălalt i s-a opus, zicând: „Nu ai teamă de Dumnezeu? Tu eşti pus sub aceeaşi acuzare <i>(ca a Lui)</i>;


text:
În a şasea oră a zilei, s-a făcut întuneric în toată ţara. Acest întuneric a persistat până în a noua oră a zilei.


text:
Isus a strigat: <J>„Tată, în mâinile Tale Îmi predau spiritul!”</J> Şi după ce a spus aceste cuvinte, a murit.


text:
Văzând ce se întâmplase, centurionul a glorificat pe Dumnezeu şi a zis: „Acesta a fost un om <i>(care a murit)</i> nevinovat!”


text:
Tot poporul care venise şi asistase la acest „spectacol”, a plecat de-acolo bătându-se cu pumnul în piept.


text:
Şi toţi cei care făceau parte din grupul intim al lui Isus, împreună cu grupul femeilor, stăteau separat şi priveau la ce se întâmpla.


text:
Exista un membru-consilier al Sinedriului care se numea Iosif. El era un om bun, cu reverenţă faţă de Dumnezeu


text:
şi nu participase cu ceilalţi la luarea deciziilor <i>(împotriva lui Isus)</i>. Provenea din Arimateea – un oraş al iudeilor. Iosif era dintre aceia care aşteptau Regatul lui Dumnezeu.


text:
L-a dat jos de pe cruce, l-a înfăşurat într-o pânză de in şi l-a pus într-un mormânt nou, săpat în piatră. În acel mormânt nu mai fusese pus nimeni.


text:
Femeile care veniseră cu Isus din Galileea, au mers după Iosif şi au văzut atât mormântul, cât şi felul în care a fost pus corpul lui Isus în el.


text:
S-au întors şi au pregătit uleiuri aromate şi parfumuri. Apoi, în conformitate cu legea <i>(mozaică)</i>, în ziua de Sabat, s-au odihnit.


text:
În prima zi a săptămânii, aceste femei împreună cu altele au venit la mormânt dimineaţa devreme şi au adus uleiurile parfumate pe care le preparaseră.


text:
Speriate, femeile s-au plecat cu feţele până la pământ. Dar ei le-au zis: „De ce căutaţi între cei morţi pe Acela care este viu?


text:
Atunci zicea că <J>Fiul Omului trebuie să ajungă la discreţia păcătoşilor, să fie crucificat şi a treia zi să învie!”</J>


text:
La întoarcerea lor de la mormânt, au relatat celor unsprezece <i>(discipoli)</i> şi tuturor celorlalţi despre aceste lucruri.


text:
Cele care i-au informat pe apostoli despre ele, au fost: Maria Magdalena, Ioana, Maria – mama lui Iacov, împreună cu toate celelalte.


text:
Dar ei au considerat cuvintele lor ca fiind nişte basme; şi nu le-au crezut ca relatând despre ceva real.


text:
Totuşi, Petru s-a ridicat şi a fugit la mormânt. S-a aplecat şi a privit în interiorul lui; dar nu a văzut decât fâşiile de pânză care stăteau pe pământ. Apoi, mirat de ce se întâmplase, s-a întors acasă.


text:
În aceeaşi zi, doi dintre discipoli erau pe drum, deplasându-se spre Emaus. Această localitate era la o distanţă de şaizeci de stadii de Ierusalim.


text:
El le-a zis: <J>„Despre ce discutaţi în timp ce mergeţi pe acest drum?”</J> Atunci ei s-au oprit şi L-au privit trişti.


text:
Apoi, răspunzând, unul dintre ei care se numea Cleopa, a zis: „De ce nu ştii ce s-a întâmplat în aceste zile în Ierusalim? Eşti cumva un străin?”


text:
El i-a zis: <J>„Ce <i>(s-a întâmplat)</i>?”</J> Iar ei au răspuns: „Este vorba despre Isus din Nazaret, care atât în faţa lui Dumnezeu, cât şi în faţa oamenilor, era un remarcabil profet în fapte şi în cuvinte.


text:
Noi speram că El va elibera pe Israel. Dar acum este a treia zi de când deja s-au întâmplat aceste lucruri.


text:
Am fost şi mai surprinşi când nişte femei din grupul nostru care au fost la mormânt<i>(ul Lui)</i> dimineaţa devreme,


text:
ne-au relatat la întoarcere că li s-ar fi revelat acolo şi nişte îngeri care spuneau că El este viu!


text:
Unii dintre cei care erau cu noi, s-au dus la mormânt şi au găsit totul aşa cum spuseseră femeile; dar pe El nu L-au văzut!”


text:
Atunci Isus le-a zis: <J>„O, cât de incapabili sunteţi şi cât de nedecisă vă este inima atunci când trebuie să credeţi tot ce au spus profeţii!</J>


text:
<J>Oare nu trebuia să suporte Cristos toate aceste lucruri şi să intre <i>(astfel)</i> în gloria Sa?”</J>


text:
Apoi a început cu scrierile lui Moise şi a continuat cu toţi profeţii, explicându-le în toate Scripturile, textele care vorbeau despre El.


text:
Dar ei I-au zis în mod insistent: „Rămâi cu noi; pentru că se apropie seara. Ziua aproape a trecut!” Apoi El a intrat ca să rămână cu ei.


text:
În timp ce stăteau la masă împreună, El a luat pâinea; şi după ce a rostit binecuvântarea, a rupt-o şi le-a dat-o.


text:
Apoi au zis unul altuia: „Nu este aşa că ne încălzea inimile pe drum când ne explica Scripturile care vorbeau despre El?”


text:
Chiar în acel moment s-au ridicat şi s-au întors la Ierusalim. Acolo i-au găsit pe cei unsprezece <i>(discipoli)</i> şi pe ceilalţi împreună cu ei,


text:
Apoi ei au relatat ce li se întâmplase pe drum şi cum L-au recunoscut în momentul când a rupt pâinea.


text:
În timp ce vorbeau ei despre aceste lucruri, a apărut Isus în mijlocul lor şi le-a zis: <J>„Pace vouă!”</J>


text:
<J>Priviţi la mâinile şi la picioarele Mele – Eu sunt! Convingeţi-vă, pipăindu-Mă! Un spirit nu are carne şi oase ca Mine!”</J>


text:
Dar pentru că din cauza <i>(impactului)</i> bucuriei încă nu credeau <i>(ce vedeau)</i> şi se mirau, El le-a zis: <J>„Aveţi ceva de mâncare?”</J>


text:
Apoi le-a zis: <J>„Acestea sunt lucrurile despre care am vorbit cu voi, când vă spuneam că trebuie să se întâmple practic tot ce este scris despre Mine în Lege, în Profeţi şi în Psalmi.”</J>


text:
Apoi le-a zis: <J>„Aşa cum scrie, Cristos trebuia să suporte multă durere şi să învie a treia zi dintre cei morţi.</J>


text:
<J>Şi urmează ca începând din Ierusalim, să se predice tuturor naţiunilor, în numele Lui, despre pocăinţă şi despre iertarea păcatelor.</J>


text:
<J>Să ştiţi că voi trimite peste voi ce a promis Tatăl Meu. Dar să rămâneţi în oraş până veţi fi îmbrăcaţi cu autoritatea <i>(care va veni)</i> de sus.”</J>


text:
Ei au mers afară <i>(din oraş)</i> până spre Betania, unde El Şi-a ridicat mâinile şi i-a binecuvântat.


text:
Cuvântul exista înainte de crearea Universului. Acest Cuvânt era <i>(împreună)</i> cu Dumnezeu şi <i>(în acelaşi timp)</i> El era Dumnezeu.


text:
Venise în calitate de martor, ca să vorbească despre Lumină; şi astfel, el urma să ofere tuturor posibilitatea să O creadă.


text:
Aceasta era adevărata Lumină care, din momentul apariţiei în lume, îşi produce efectul ei faţă de orice om.


text:
În consecinţă, tuturor celor care <i>(totuşi)</i> L-au primit, adică celor care cred în El, le-a oferit dreptul să devină copii ai lui Dumnezeu.


text:
Ei au fost născuţi nu dintr-o fiinţă umană, nici ca o consecinţă a unei dorinţe fizice şi nici printr-o decizie a omului; ci din Dumnezeu.


text:
Cuvântul a trăit printre noi într-un corp uman, plin de har şi de adevăr. Noi I-am admirat gloria care era specifică Unicului Fiu născut al Tatălui <i>(ceresc)</i>.


text:
Ioan a făcut o declaraţie referitoare la El, atunci când a strigat: „El este Acela despre care am afirmat că vine după mine şi care <i>(totuşi)</i> este înaintea mea; pentru că exista înainte de mine!”


text:
Nimeni nu L-a văzut vreodată pe Dumnezeu. Dar El a fost revelat de unicul Lui Fiu, venit din partea Tatălui.


text:
Iudeii din Ierusalim trimiseseră la Ioan <i>(o delegaţie formată din)</i> nişte preoţi şi nişte leviţi, cu următoarea întrebare: „Cine eşti?”. Atunci, el a făcut o declaraţie,


text:
Atunci ei l-au întrebat: „Dar care este identitatea ta? Eşti <i>(cumva)</i> Ilie?” El le-a răspuns: „Nu sunt!” Apoi l-au întrebat: „Eşti profetul <i>(aşteptat)</i>?” Iar el le-a răspuns: „Nu!”


text:
Ei i-au zis: „Atunci, cine eşti? Trebuie să ne întoarcem cu un răspuns <i>(clar)</i> la cei care ne-au trimis! Ce afirmi tu despre tine?”


text:
El a zis: „Eu reprezint acea voce despre care Isaia a spus că strigă în deşert: «Faceţi un drum drept pentru Iahve!»”


text:
Ioan le-a răspuns: „Eu botez folosind doar apă. Dar între voi este Unul pe care voi nu Îl cunoaşteţi.


text:
El este Cel care vine după mine – şi totuşi, exista înainte de mine. Eu nu merit nici să Îi dezleg cureaua de la încălţăminte.”


text:
A doua zi, Ioan L-a văzut pe Isus venind spre el. Atunci a zis: „Priviţi: Acesta este Mielul lui Dumnezeu care acceptă să <i>(moară ca să)</i> achite păcatul lumii!


text:
El este Acela despre care ziceam că este înainte de mine; pentru că acest Om exista înainte de apariţia mea în lume.


text:
Ioan a <i>(mai)</i> făcut următoarea declaraţie: „Am văzut Spiritul coborând din cer sub forma unui porumbel şi oprindu-se <i>(din zbor)</i> deasupra Lui.


text:
Eu nu Îl cunoşteam; dar Cel care m-a trimis să botez în apă, mi-a zis: «Cel care botează în Spiritul Sfânt, este Acela peste care vei vedea Spiritul coborând şi oprindu-Se.»


text:
El S-a întors; şi când i-a văzut că Îl urmează, le-a zis: <J>„Ce doriţi?”</J> Numindu-L „Învăţător” <i>(în limba aramaică)</i>, ei I-au răspuns: „Rabi, unde locuieşti?”


text:
El le-a zis: <J>„Veniţi să vedeţi!”</J> Ei s-au dus şi au văzut unde locuia; şi au rămas la El în acea zi. <i>(Când au ajuns acolo,)</i> era a zecea oră din zi.


text:
Unul dintre cei doi care Îl urmaseră pe Isus după ce auziseră cuvintele lui Ioan, era Andrei – fratele lui Simon Petru.


text:
El a fost primul care l-a informat pe Petru, zicându-i: „Noi L-am găsit pe «Mesia»!” – care <i>(în limba greacă)</i> se traduce prin „Cristos” –.


text:
El l-a adus <i>(pe Petru)</i> la Isus, care l-a privit şi i-a zis: <J>„Tu eşti Simon, fiul lui Iona. Tu te vei numi <i>(şi)</i> «Chifa».”</J> – Acest nume <i>(în limba greacă)</i> se traduce cu „Petru”.


text:
A doua zi, Isus a vrut să Se ducă în Galileea. L-a găsit pe Filip şi i-a zis: <J>„Vino după Mine!”</J>


text:
Filip s-a întâlnit cu Natanael şi i-a zis: „Noi L-am găsit pe Acela despre care este scris în Legea lui Moise şi în cărţile profeţilor! Este vorba despre Isus din Nazaret – fiul lui Iosif!”


text:
Natanael L-a întrebat: „De unde mă cunoşti?” Iar Isus i-a răspuns: <J>„Te-am văzut înainte să te cheme Filip, când erai sub smochin!”</J>


text:
Răspunzându-i, Isus i-a zis: <J>„Faptul că ţi-am spus că te-am văzut sub smochin, te face să crezi? Vei vedea lucruri mult mai mari decât acesta!”</J>


text:
Apoi i-a zis: <J>„Vă asigur că de acum încolo, veţi avea ocazia să vedeţi cerul deschis şi pe îngerii lui Dumnezeu urcând şi coborând deasupra Fiului Omului!”</J>


text:
A treia zi a fost o nuntă în <i>(localitatea)</i> Cana din <i>(provincia)</i> Galileea. Acolo era şi mama lui Isus.


text:
Isus i-a răspuns: <J>„Femeie, de ce trebuie să ne considerăm noi responsabili de acest fapt? Timpul Meu încă nu a venit!”</J>


text:
Acolo erau şase vase de piatră, folosite de iudei pentru spălare – conform tradiţiei lor de purificare <i>(rituală)</i>. În fiecare dintre ele încăpea conţinutul din două sau trei găleţi.


text:
Apoi El le-a zis: <J>„Scoateţi acum şi duceţi celui care este responsabil cu servirea mesei!”</J> Ei i-au dus <i>(să guste)</i> aceluia.


text:
El a gustat apa transformată în vin; şi nu ştia de unde provenea acel vin. Dar servitorii care îl scoseseră <i>(din acele vase)</i>, ştiau <i>(ce se întâmplase)</i>. Atunci l-a chemat pe mire


text:
şi i-a zis: „Orice om serveşte mesenii prima dată cu vinul bun; şi abia după ce oamenii au băut bine, îl oferă pe cel inferior. Dar tu ai păstrat vinul bun până acum!”


text:
Acest lucru care s-a întâmplat în localitatea Cana din provincia Galileea, a fost prima minune făcută de Isus. Astfel, El Şi-a arătat gloria; iar discipolii Lui au crezut în El.


text:
Apoi a venit la Capernaum împreună cu: mama, fraţii şi discipolii Săi. Dar nu a rămas multe zile acolo.


text:
şi a găsit în <i>(zona de lângă)</i> Templu pe cei care vindeau boi, oi şi porumbei. Tot acolo erau şi cei care schimbau banii stând jos <i>(la mesele lor)</i>.


text:
Atunci a făcut un bici din frânghii şi i-a scos pe toţi din <i>(acea zonă a)</i> Templu<i>(lui)</i> împreună cu oile şi cu boii care erau acolo. A vărsat banii celor care practicau schimbul lor, răsturnându-le mesele.


text:
Apoi a zis celor care vindeau porumbei: <J>„Luaţi de-aici ce aveţi; şi nu faceţi din casa Tatălui Meu o zonă de comerţ!”</J>


text:
Iudeii au zis: „Templul a fost construit în patruzeci şi şase de ani; iar Tu îl vei reconstrui în trei zile?!”


text:
Când a fost înviat dintre cei morţi, discipolii Lui şi-au amintit tocmai de aceste cuvinte. Ei au crezut <i>(atunci)</i> Scripturile şi cuvintele spuse de Isus.


text:
Când era Isus în Ierusalim în timpul sărbătorii Paştelor, mulţi au crezut în numele Lui, pentru că vedeau minunile pe care le făcea.


text:
Nu avea nevoie de informaţii despre niciun om, pentru că El personal ştia ce este în sufletul fiecăruia.


text:
Acesta a venit noaptea la Isus şi I-a zis: „Învăţătorule, ştim că Tu eşti venit de la Dumnezeu; pentru că niciun alt învăţător nu poate să facă aceste minuni ca Tine, dacă nu este susţinut de El!”


text:
Isus i-a răspuns astfel: <J>„Te asigur că dacă un om nu este născut din nou, nu poate vedea Regatul lui Dumnezeu.”</J>


text:
Nicodim I-a zis: „Cum este posibil ca un om bătrân să se nască încă o dată? Poate oare mama lui să îl nască a doua oară?”


text:
Isus i-a răspuns: <J>„Să ştii că în mod sigur, dacă nu se naşte cineva din apă şi din Spirit, nu poate să intre în Regatul lui Dumnezeu!</J>


text:
<J>Ce rezultă din naşterea fizică, este ceva tot fizic; dar naşterea din Spirit se referă la ceva spiritual.</J>


text:
<J>Când bate vântul, îi auzi sunetul fără să ştii de unde a plecat şi unde va ajunge. La fel <i>(de misterioasă)</i> este şi naşterea cuiva din Spirit.”</J>


text:
<J>Te asigur că noi vorbim bazaţi pe ce cunoaştem şi facem declaraţii cu privire la ce am văzut; dar voi nu acceptaţi <i>(ca adevărate)</i> aceste declaraţii.</J>


text:
<J>Dacă v-am vorbit despre lucruri de pe pământ şi nu credeţi, oare cum veţi reuşi să credeţi atunci când vă voi vorbi despre cele cereşti?</J>


text:
<J>Nimeni nu a urcat în cer, cu excepţia Celui care a coborât de-acolo – Mă refer la Fiul Omului.</J>


text:
<J>Atât de mult a iubit Dumnezeu lumea, încât Şi-a oferit unicul Fiu, pentru ca oricine crede în El, să nu moară, ci să aibă viaţa eternă.</J>


text:
<J>De fapt, Dumnezeu Şi-a trimis Fiul în lume nu ca să o condamne, ci pentru ca ea să fie salvată prin El.</J>


text:
<J>Oricine crede în El, nu este condamnat; dar cine nu crede, a fost deja condamnat, pentru că nu a crezut în numele singurului Fiu al lui Dumnezeu.</J>


text:
<J>Iar această condamnare se bazează pe faptul că din momentul în care a venit Lumina în lume, oamenii au iubit mai mult întunericul decât Lumina. Ei au procedat astfel pentru că faptele lor erau rele.</J>


text:
<J>Dar cine lucrează în acord cu adevărul, vine în prezenţa luminii, ca să i se arate faptele, pentru că ele sunt făcute în <i>(ascultare de)</i> Dumnezeu.”</J>


text:
Apoi Isus a venit împreună cu discipolii Săi în zona <i>(provinciei)</i> Iudeea. Stătea acolo cu ei şi boteza.


text:
Ioan boteza şi el în localitatea Enon, aproape de Salim, pentru că acolo era o zonă cu multă apă, iar oamenii veneau ca să fie botezaţi.


text:
Ei au venit la Ioan şi i-au zis: „Învăţătorule, să ştii că Cel despre care ai făcut acele declaraţii dincolo de Iordan, botează <i>(şi El)</i>; şi toţi oamenii se duc la El!”


text:
Voi personal aţi auzit când am declarat că nu sunt eu Cristos, ci <i>(doar)</i> un reprezentant al Său.


text:
Cine are mireasă, este mire; iar prietenul mirelui este plin de bucurie atunci când îi aude vocea. Eu experimentez o astfel de bucurie; şi ea este totală.


text:
Cel care vine din cer, este superior tuturor <i>(în cunoaştere)</i>; iar înţelegerea celui care este de pe pământ se limitează la lucrurile de pe pământ. Vă vorbesc despre Acela care este superior tuturor.


text:
El face declaraţii despre ce a văzut şi despre ce a auzit; şi totuşi, nimeni nu acceptă <i>(ca adevărate)</i> aceste declaraţii.


text:
Cine crede în Fiul, are viaţa eternă; dar cine nu ascultă de Fiul, nu va vedea viaţa; ci va rămâne sub ameninţarea pedepsei lui Dumnezeu.”


text:
Isus a fost informat că fariseii auziseră despre El că face şi că botează mai mulţi discipoli decât Ioan.


text:
a ajuns aproape de un oraş al acestei regiuni. El se numea Sihar şi era în apropierea terenului dat de Iacov fiului lui numit Iosif.


text:
Acolo exista fântâna lui Iacov. Isus, fiind obosit din cauza călătoriei, stătea lângă fântână. Era a şasea oră din zi.


text:
Femeia samariteancă I-a zis: „Cum se explică faptul că Tu, un iudeu, ceri să bei apă de la mine, care sunt femeie samariteancă?” Ea avea dreptate: iudeii nu au relaţii cu samaritenii.


text:
Isus i-a răspuns: <J>„Dacă ai fi cunoscut darul lui Dumnezeu şi dacă ai fi ştiut cine este Cel care îţi zice «Dă-Mi să beau!», tu ai fi luat iniţiativa şi I-ai fi cerut să îţi dea să bei; iar El ţi-ar fi dat apă vie!”</J>


text:
Femeia I-a zis: „Domnule, nu ai cu ce să scoţi apă, iar fântâna este adâncă. Deci de unde ai putea avea această apă vie?


text:
Eşti mai mare decât strămoşul nostru Iacov care ne-a lăsat această fântână din care a băut împreună cu fiii şi cu vitele lui?”


text:
<J>Dar cel care bea din apa pe care i-o ofer Eu, nu va mai înseta; ci această apă se va transforma în el într-un izvor care va ţâşni spre viaţa eternă.”</J>


text:
Atunci femeia I-a zis: „Domnule, dă-mi această apă, ca să nu mai vin până aici să scot atunci când îmi este sete!”


text:
Femeia I-a răspuns: „Nu am soţ!” Isus i-a zis: <J>„Da, ai făcut o afirmaţie corectă cu privire la soţ.</J>


text:
<J>Deşi ai avut cinci soţi, în prezent trăieşti alături de un bărbat care nu îţi este soţ. Deci <i>(apreciez că)</i> ai spus adevărul!”</J>


text:
Strămoşii noştri s-au închinat pe acest munte; iar voi susţineţi că Ierusalimul este locul de închinare pentru oameni…”


text:
Isus i-a zis: <J>„Femeie, crede-Mă că vine timpul când închinarea înaintea Tatălui nu se va mai practica nici pe acest munte şi nici în Ierusalim.</J>


text:
<J><i>(Acum,)</i> voi nu cunoaşteţi la ce vă închinaţi, iar noi ne închinăm la ce cunoaştem; pentru că salvarea vine de la iudei.</J>


text:
<J>Dar va veni un timp când adevăraţii închinători se vor închina Tatălui în spirit şi în adevăr; pentru că Tatăl doreşte să aibă astfel de închinători. Iar noi deja trăim acest timp.</J>


text:
<J>Dumnezeu este Spirit; şi cine I Se închină, trebuie să facă acest lucru în spirit şi în adevăr.”</J>


text:
Femeia I-a zis: „Ştiu că urmează să vină Mesia – numit şi Cristos. Când va veni El, ne va spune toate lucrurile <i>(pe care trebuie să le ştim)</i>.”


text:
Atunci au venit discipolii care s-au mirat văzându-L că vorbeşte cu o femeie. Totuşi, niciunul dintre ei nu L-a întrebat „Ce doreşti să ştii?” sau „Despre ce vorbeşti cu ea?”


text:
Isus le-a zis: <J>„Pentru Mine, a mânca înseamnă să îndeplinesc dorinţa Celui care M-a trimis şi să realizez lucrarea Lui!</J>


text:
<J>Oare nu afirmaţi voi că mai sunt patru luni până la seceriş? Eu vă provoc să priviţi «recoltele» care deja sunt coapte, pregătite pentru seceriş.</J>


text:
<J>Cine seceră, este retribuit şi adună recolte pentru viaţa eternă; pentru ca atât Cel care seamănă, cât şi cel care seceră, să experimenteze bucurie în acelaşi timp.</J>


text:
<J>Eu v-am trimis să seceraţi într-o zonă unde voi nu aţi mai muncit. Acea muncă <i>(iniţială)</i> a fost făcută de alţii; iar voi aţi beneficiat de rezultatele muncii lor.”</J>


text:
Mulţi samariteni din acel oraş au crezut în Isus, determinaţi de afirmaţia femeii, care zicea: „Mi-a spus tot ce am făcut!”


text:
Şi ziceau femeii: „Acum ştim că Acesta este adevăratul Cristos, Salvatorul lumii! Suntem convinşi nu numai de cuvintele tale, ci <i>(mai ales)</i> pentru că L-am auzit în mod personal.”


text:
Când a ajuns în Galileea, a fost bine primit de oamenii acestei provincii care fuseseră la sărbătoare şi care văzuseră tot ce făcuse El în Ierusalim cu acea ocazie.


text:
Isus a revenit în localitatea Cana din provincia Galileea, unde transformase apa în vin. În Capernaum exista un demnitar regal care avea un fiu bolnav.


text:
Acest funcţionar a auzit că Isus venise din Iudeea în Galileea. Atunci s-a dus la El şi L-a rugat să vină să îl vindece pe fiul lui care era aproape mort.


text:
Isus i-a zis: <J>„Dacă nu vedeţi <i>(lucruri spectaculoase şi)</i> minuni, în niciun caz nu credeţi!”</J>


text:
Isus i-a zis: <J>„Du-te! Fiul tău este <i>(deja)</i> sănătos!”</J> Acel om a crezut cuvintele spuse de Isus şi a plecat.


text:
În timp ce se deplasa spre casă, l-au întâmpinat sclavii lui şi i-au adus vestea că fiul lui trăieşte.


text:
El le-a cerut să îi precizeze momentul din care copilul a început să îşi revină. Ei i-au zis: „Febra a început să scadă ieri, când era a şaptea oră din zi.”


text:
Tatăl copilului a constatat că exact în acel timp, Isus îi zisese: <J>„Fiul tău este <i>(deja)</i> sănătos!”</J>. Şi a crezut <i>(în Isus)</i> împreună cu toată familia lui.


text:
Acolo, lângă „Poarta Oilor”, exista un bazin numit în limba aramaică „Betezda”. El avea cinci culoare acoperite.


text:
Pe aceste culoare zăceau foarte mulţi bolnavi: orbi, ologi şi paralitici. [Ei aşteptau mişcarea apei;


text:
pentru că din când în când venea un înger al lui Iahve şi tulbura apa din bazin. Apoi, bolnavul care cobora primul în apă după ce ea era tulburată, devenea sănătos, indiferent de boala pe care o avusese.]


text:
Isus l-a văzut zăcând; şi ştiind despre el că era bolnav de mult timp, i-a zis: <J>„Vrei să fii sănătos?”</J>


text:
Bolnavul I-a răspuns: „Domnule, nu am pe nimeni care să mă bage în bazin atunci când apa lui este tulburată; şi până să ajung în ea <i>(cu forţele mele)</i>, intră altul <i>(acolo)</i> înaintea mea…”


text:
Iudeii discutau cu cel care fusese vindecat şi îi ziceau: „Nu îţi este permis să îţi ridici targa în ziua Sabatului!”


text:
Dar cel vindecat nu a putut să răspundă, pentru că Isus dispăruse din mulţimea de oameni care era în acel loc.


text:
Apoi Isus l-a găsit în Templu şi i-a zis: <J>„Ai devenit sănătos. Acum, ai grijă să nu mai păcătuieşti, ca să nu ţi se întâmple ceva mai rău!”</J>


text:
Astfel, iudeii au început să Îl urmărească pe Isus şi intenţionau să Îl omoare, pentru că făcea aceste lucruri în ziua Sabatului.


text:
Intenţia lor de a-L omorî era motivată nu numai de faptul că încălca regulile zilei de Sabat, ci şi de pretenţia Lui că Dumnezeu I-ar fi Tată, declarându-Se astfel egal cu Iahve.


text:
Isus le-a vorbit din nou: <J>„Vă asigur că Fiul nu poate face nimic din proprie iniţiativă; ci urmează exemplul Tatălui, făcând tot ce face Acesta.</J>


text:
<J>Tatăl Îşi iubeşte Fiul şi Îi arată tot ce face. Îi va arăta <i>(să facă)</i> lucruri mai mari decât acestea; şi veţi rămâne foarte surprinşi de ele.</J>


text:
<J>A procedat aşa pentru ca toţi să ofere Fiului recunoaşterea pe care I-o acordă <i>(în primul rând)</i> Tatălui. Cine nu respectă pe Fiul, nu Îl respectă nici pe Tatăl care L-a trimis!</J>


text:
<J>Vă asigur că cine ascultă cuvintele Mele şi crede în Cel care M-a trimis, are viaţa eternă; şi nu vine la judecată, ci a trecut din moarte la viaţă.</J>


text:
<J>Vă mai asigur de încă un lucru: va veni timpul când cei morţi vor auzi vocea Fiului Omului; şi cei care Îl vor <i>(fi)</i> asculta<i>(t)</i>, vor învia. Să ştiţi că acest timp deja a început!</J>


text:
<J>Nu vă miraţi de acest lucru; pentru că va veni timpul când toţi cei din morminte vor auzi vocea Lui</J>


text:
<J>şi vor ieşi din ele. Cei care au făcut binele, vor învia pentru viaţă; iar cei care au făcut răul, vor învia pentru condamnare.</J>


text:
<J>Eu nu pot face nimic din proprie iniţiativă. Judec în conformitate cu ce aud; iar judecata Mea este corectă, pentru că nu intenţionez să fac ce vreau Eu, ci <i>(doar)</i> ce doreşte Tatăl care M-a trimis.</J>


text:
<J>Dar există un Altul care face declaraţii despre Mine; şi ştiu că ce declară El despre Mine, este <i>(chiar)</i> adevărul.</J>


text:
<J>Voi aţi trimis <i>(reprezentanţi)</i> la Ioan şi el a făcut declaraţii în favoarea adevărului.</J>


text:
<J>Nu vreau să sugerez că declaraţiile despre Mine provin de la un om. Dar spun aceste lucruri pentru ca să fiţi salvaţi.</J>


text:
<J>Dar Eu am o declaraţie mai mare decât a lui Ioan. Ce Mi-a dat Tatăl să lucrez, demonstrează despre Mine că El M-a trimis.</J>


text:
<J>Iar Tatăl care M-a trimis, a făcut El personal declaraţii despre Mine. Voi nu I-aţi auzit niciodată vocea şi nici nu I-aţi văzut deloc faţa;</J>


text:
<J>Voi studiaţi minuţios Scripturile, considerând că în ele aveţi <i>(prezentată)</i> viaţa eternă. Dar tocmai acestea conţin afirmaţii despre Mine!</J>


text:
<J>Eu am venit în numele Tatălui Meu; şi nu Mă primiţi. Dacă va veni altcineva în numele lui, îl veţi primi…</J>


text:
<J>Oare cum veţi putea crede, în timp ce urmăriţi gloria oferită de oameni unii altora şi o evitaţi pe cea care vine de la unicul Dumnezeu?</J>


text:
<J>Să nu vă imaginaţi că Eu personal vă voi condamna înaintea Tatălui. Există deja cineva care vă va condamna: Moise, care reprezintă speranţa voastră!</J>


text:
Isus a văzut venind spre El o mare mulţime de oameni. Atunci a zis lui Filip: <J>„De unde vom cumpăra pâini ca să mănânce toţi aceştia?”</J>


text:
Filip I-a răspuns: „Din pâinile pe care le-am putea cumpăra cu două sute de dinari, nu ar putea ajunge nici câte puţin pentru fiecare dintre ei!”


text:
„Există aici un băiat care are cinci pâini de orz şi doi peşti. Dar ce reprezintă acestea pentru atâţi oameni?”


text:
Isus a zis: <J>„Spuneţi oamenilor să stea jos.”</J> În acea zonă era multă iarbă, pe care s-au aşezat aproape cinci mii de bărbaţi.


text:
Isus a luat pâinile, I-a mulţumit lui Dumnezeu şi le-a împărţit discipolilor care la rândul lor, le-au împărţit celor care stăteau jos. În mod asemănător, le-a dat şi din peşti cât a dorit fiecare.


text:
După ce s-au săturat, Isus a zis discipolilor Săi: <J>„Strângeţi tot ce a rămas, ca să nu se piardă nimic.”</J>


text:
După ce au mâncat toţi, au adunat resturile de la cele cinci pâini de orz <i>(iniţiale)</i> şi au umplut cu ele douăsprezece coşuri.


text:
Când au văzut ce minune făcuse Isus, acei oameni ziceau: „Suntem siguri că acesta este Profetul care urma să apară în lume!”


text:
Apoi au urcat într-o barcă şi traversau marea, ca să se ducă în Capernaum. Se întunecase şi Isus încă nu venise la ei.


text:
După ce au vâslit aproximativ douăzeci şi cinci sau treizeci de stadii, L-au văzut pe Isus umblând pe mare şi apropiindu-Se de barcă. Atunci s-au speriat.


text:
Mulţimea de oameni care rămăsese pe celălalt mal, observase că acolo era numai o barcă şi că Isus nu urcase în ea împreună cu discipolii Săi, ci că ei plecaseră singuri cu ea.


text:
A doua zi sosiseră alte bărci din Tiberiada în apropiere de locul unde mâncaseră ei pâinea după ce Isus Îi mulţumise lui Iahve.


text:
Când au văzut mulţimile de oameni că nici Isus şi nici discipolii Lui nu erau acolo, s-au urcat în acele bărci şi s-au dus la Capernaum ca să Îl caute.


text:
Isus le-a răspuns: <J>„Vă asigur că Mă căutaţi nu pentru că v-au impresionat minunile pe care le-aţi văzut, ci pentru că aţi mâncat până v-aţi săturat din acele pâini!</J>


text:
<J>Lucraţi nu pentru mâncarea care se alterează, ci pentru aceea care rămâne pentru viaţa eternă şi pe care v-o va da Fiul Omului; pentru că El a fost marcat cu sigiliul Tatălui care este Însuşi Dumnezeu.”</J>


text:
Isus le-a răspuns: <J>„Lucrarea pe care Dumnezeu doreşte să o faceţi, este aceasta: să credeţi în Acela pe care L-a trimis El.”</J>


text:
Strămoşii noştri au mâncat mană în deşert, aşa cum este scris: «Le-a dat să mănânce pâine din cer.»”


text:
Isus le-a zis: <J>„Vă asigur că nu Moise v-a dat adevărata pâine din cer; ci ea vă este dată de Tatăl Meu.</J>


text:
Isus le-a zis: <J>„Eu sunt Pâinea vieţii. Cine vine la Mine, nu va ajunge flămând niciodată; şi cine crede în Mine, nu va fi niciodată însetat.</J>


text:
<J>Toţi cei pe care mi-i dă Tatăl, vor ajunge la Mine. Şi nu voi da afară pe nimeni dintre cei care vin la Mine!</J>


text:
<J>Iar El doreşte să nu pierd pe nimeni dintre toţi cei pe care Mi i-a dat, ci să îi învii la sfârşit<i>(ul lumii)</i>.</J>


text:
<J>Dorinţa Tatălui Meu este ca oricine vede pe Fiul şi crede în El, să aibă viaţa eternă; iar Eu, în ziua de la sfârşit, îl voi învia.”</J>


text:
Atunci iudeii au început să îşi exprime dezaprobarea faţă de El, pentru că zisese <J>„Eu sunt pâinea care a coborât din cer.”</J>


text:
Ei ziceau: „Oare nu este El Isus, fiul lui Iosif? Îi cunoaştem atât tatăl, cât şi mama. Deci cum Îşi poate permite să zică <J>«Eu am coborât din cer»</J>?”


text:
<J>Nimeni nu poate veni la Mine dacă nu îl atrage Tatăl care M-a trimis; şi apoi Eu, la sfârşit<i>(ul lumii)</i>, îl voi învia.</J>


text:
<J>În cărţile profeţilor este scris: «Toţi vor fi învăţaţi de Dumnezeu.» Deci oricine L-a ascultat pe Tatăl şi a primit învăţătura Lui, vine la Mine.</J>


text:
<J>Nu Mă refer la faptul că L-ar fi văzut cineva pe Tatăl. El a fost văzut doar de Acela care vine de la Dumnezeu.</J>


text:
<J>Eu sunt pâinea vie care a coborât din cer. Dacă mănâncă cineva din această pâine, va trăi etern; iar pâinea pe care Eu o ofer, este corpul Meu, pe care îl voi sacrifica pentru <i>(a salva)</i> viaţa lumii.”</J>


text:
Când au auzit aceste cuvinte, iudeii se certau între ei şi ziceau: „Cum poate acest om să ne dea să Îi mâncăm corpul?”


text:
Isus le-a zis: <J>„Vă asigur că dacă nu mâncaţi corpul Fiului Omului şi dacă nu beţi sângele Lui, nu aveţi viaţa în voi.</J>


text:
<J>Cine mănâncă corpul Meu şi bea sângele Meu, are viaţa eternă; iar Eu îl voi învia la sfârşit<i>(ul lumii)</i>.</J>


text:
<J>Aşa cum Tatăl, care este viu, M-a trimis şi Eu exist trăind prin El, în mod asemănător se va întâmpla şi cu acela care Mă mănâncă pe Mine: va trăi prin Mine.</J>


text:
<J>Aceasta este caracteristica pâinii care a coborât din cer. Ea nu se aseamănă cu mana care nu i-a scăpat de moarte pe strămoşii voştri după ce au mâncat-o. Ci acela care mănâncă din această pâine, va trăi etern.”</J>


text:
După ce au auzit aceste cuvinte, mulţi dintre discipolii Lui au zis: „Această vorbire este ceva exagerat. Cine poate să o accepte?”


text:
Ştiind că discipolii Săi comentau critic în legătură cu acest discurs, El le-a zis: <J>„Aceste cuvinte sunt o dificultate pentru voi?</J>


text:
<J>Viaţa este oferită de Spirit, în timp ce partea fizică este inutilă în acest scop. Ce v-am spus, este o referire la «spirit» şi «viaţă».</J>


text:
<J>Dar sunt unii dintre voi care nu cred.”</J> Isus ştia de la început cine erau cei care credeau şi cine urma să Îl trădeze.


text:
Apoi a adăugat: <J>„Acum deja am demonstrat ce înseamnă că nimeni nu poate să vină la Mine dacă această posibilitate nu i-a fost oferită de Tatăl Meu.”</J>


text:
Isus le-a răspuns: <J>„Oare nu sunteţi voi cei doisprezece selectaţi de Mine? Şi totuşi, unul dintre voi este un demon!”</J>


text:
El vorbea despre Iuda – fiul lui Simon iscarioteanul – care deşi era unul dintre cei doisprezece, urma să Îl trădeze.


text:
Apoi Isus parcurgea provincia Galileea şi refuza să meargă în Iudeea, pentru că iudeii intenţionau să Îl omoare.


text:
Nimeni nu face ceva în secret atunci când intenţionează să fie cunoscut. Arată oamenilor ce <i>(poţi să)</i> faci!”


text:
<J>Pe voi, lumea nu vă poate urî; dar pe Mine Mă urăşte, pentru că afirm despre ea că face lucruri rele.</J>


text:
După ce fraţii Lui au plecat să participe la sărbătoare, S-a dus şi El acolo, dar nu direct, ci într-un mod mai discret.


text:
Mulţimile de oameni vorbeau discret despre El. Unii ziceau: „Este un om bun!”. Dar alţii susţineau: „Nu! El rătăceşte poporul!”


text:
Surprinşi, iudeii ziceau: „Acest Om nu a absolvit niciodată vreo şcoală remarcabilă; şi totuşi nu ne explicăm de unde are El aceste cunoştinţe!”


text:
Isus le-a răspuns: <J>„Învăţătura pe care o am, nu Îmi aparţine, ci este a Celui care M-a trimis.</J>


text:
<J>Dacă doreşte cineva să trăiască în acord cu dorinţa Lui, va ajunge să înţeleagă dacă această învăţătură este de la Dumnezeu sau dacă Eu vorbesc din proprie iniţiativă.</J>


text:
<J>Cine vorbeşte din proprie iniţiativă, intenţionează să obţină glorie personală. Dar cine este corect şi nu promovează falsa modestie, are intenţia să producă glorie Celui care L-a trimis.</J>


text:
<J>Oare nu aveţi legea dată de Moise? Şi totuşi, nimeni dintre voi nu o respectă <i>(integral)</i>. De ce intenţionaţi să Mă omorâţi?”</J>


text:
<J>Moise v-a dat porunca referitoare la circumcizie. De fapt, ea nu provine în mod exclusiv de la Moise, ci de la patriarhi. Iar voi faceţi circumcizia în ziua Sabatului!…</J>


text:
<J>Dacă i se face cuiva circumcizia în ziua Sabatului ca să nu se încalce legea lui Moise, de ce sunteţi atât de supăraţi pe Mine pentru că am vindecat un om în ziua Sabatului?</J>


text:
Nişte locuitori din Ierusalim ziceau: „Oare nu este El tocmai Acela pe care intenţionează ei să Îl omoare?


text:
Şi totuşi El îi confruntă în mod direct, iar ei nu au replică! Nu cumva liderii noştri au ajuns la concluzia că El este Cristos?


text:
Dar noi ştim totuşi de unde provine acest Om. Când va veni Cristos, nimeni nu va şti de unde este El.”


text:
Iar Isus, atunci când învăţa mulţimea de oameni în <i>(zona de lângă)</i> Templu, striga: <J>„Mă cunoaşteţi şi ştiţi de unde provin! Eu nu am venit din proprie iniţiativă. Cel care M-a trimis, este adevărat şi voi nu Îl cunoaşteţi.</J>


text:
În consecinţă, ei intenţionau să Îl prindă; dar nimeni nu L-a arestat, pentru că timpul în care urma să I se întâmple acest lucru, încă nu venise.


text:
Mulţi din acea mulţime de oameni au crezut în El şi ziceau: „Când va veni Cristos, va face mai multe minuni decât a făcut acest Om!”


text:
Fariseii au auzit mulţimea de oameni discutând discret aceste lucruri despre El. Atunci liderii preoţilor şi fariseii au trimis nişte gărzi să Îl prindă.


text:
Iudeii au zis între ei: „Unde intenţionează să Se ducă acest Om astfel încât să nu Îl putem găsi? Oare Se va duce să înveţe pe evreii care sunt împrăştiaţi printre greci?


text:
Ce a vrut El să spună prin cuvintele <J>«Mă veţi căuta şi nu Mă veţi găsi; iar unde voi fi Eu <i>(atunci)</i>, voi nu puteţi veni.»</J>?”


text:
În ultima şi cea mai semnificativă zi a sărbătorii, Isus a stat în picioare şi a strigat: <J>„Dacă însetează cineva, să vină la Mine şi să bea!</J>


text:
Spunea aceste cuvinte referindu-Se la Spiritul pe care urma să îl primească cei care vor crede în El. Spiritul Sfânt nu fusese dat pentru că Isus încă nu fusese glorificat.


text:
Oare nu spune Scriptura că Acel Cristos va fi unul dintre urmaşii lui David care locuiesc în satul Betleem unde a trăit şi el?”


text:
„Oare ne permite legea noastră să condamnăm pe un om înainte de a-l asculta pentru a şti ce face el?”


text:
Ei i-au răspuns: „Şi tu eşti din Galileea? Verifică atent şi te vei convinge că niciun profet nu a provenit din Galileea!”


text:
Dar dimineaţa devreme a venit din nou în Templu; şi stând jos, învăţa tot poporul care venise la El.


text:
Atunci învăţătorii legii mozaice şi fariseii I-au adus o femeie pe care o surprinseseră în timp ce fusese implicată într-un adulter. Ei au pus-o în mijlocul mulţimii de oameni


text:
şi I-au zis lui Isus: „Învăţătorule, această femeie a fost surprinsă chiar în momentul când comitea adulterul.


text:
Veniseră cu acest caz ca să Îl pună în dificultate şi să aibă un cap de acuzare împotriva Lui. Dar Isus S-a aplecat şi scria cu degetul pe pământ.


text:
Pentru că ei insistau cu întrebarea, El S-a ridicat şi le-a zis: <J>„Acela dintre voi care nu este vinovat de niciun păcat, să arunce primul cu piatra în ea!”</J>


text:
Când au auzit ei aceste cuvinte, au ieşit de-acolo pe rând, începând cu cei mai bătrâni. Atunci Isus a rămas singur cu femeia care stătea în mijloc.


text:
După ce S-a ridicat şi nu a mai văzut decât femeia, i-a zis: <J>„Femeie, unde sunt reclamanţii tăi? Nimeni nu te-a condamnat?”</J>


text:
Ea a răspuns: „Nimeni, domnule!” Iar Isus i-a zis: <J>„Nici Eu nu te condamn. Du-te şi să nu mai păcătuieşti!”</J>]


text:
Isus le-a zis din nou: <J>„Eu sunt Lumina lumii. Cine Mă urmează, nu va umbla în întuneric, ci va avea lumina vieţii.”</J>


text:
Auzind aceste cuvinte, fariseii I-au zis: „Tu faci declaraţii despre Tine; deci ele nu sunt valide.”


text:
Isus le-a răspuns: <J>„Chiar dacă fac declaraţii despre Mine, ele sunt totuşi valide; pentru că Eu ştiu de unde am venit şi unde Mă duc. Dar voi nu ştiţi nici de unde vin şi nici unde Mă duc.</J>


text:
<J>Şi chiar dacă judec, Eu nu sunt singur, ci împreună cu Tatăl care M-a trimis; deci decizia Mea va fi corectă.</J>


text:
<J>Deci despre Mine există declaraţii atât din partea Mea, cât şi din partea Tatălui care M-a trimis.”</J>


text:
Ei I-au zis: „Unde este Tatăl Tău?” Isus a răspuns: <J>„Voi nu Mă cunoaşteţi nici pe Mine şi nu Îl cunoaşteţi nici pe Tatăl Meu. Dacă M-aţi cunoaşte, L-aţi cunoaşte şi pe Tatăl Meu.”</J>


text:
Isus a spus aceste cuvinte în timp ce învăţa mulţimea de oameni în <i>(zona de lângă)</i> Templu, în locul unde era cutia în care se colectau banii. Şi nimeni nu L-a prins, pentru că încă nu venise timpul pentru arestarea Lui.


text:
Isus le-a mai spus: <J>„Eu Mă duc, iar voi Mă veţi căuta. Şi veţi muri în păcatul vostru. Acolo unde Mă duc, voi nu puteţi veni.”</J>


text:
Atunci iudeii au zis: „Presupunem că nu S-a referit la moarte atunci când a zis <J>«Unde Mă duc, nu puteţi veni.»</J>!”


text:
El le-a zis: <J>„Voi sunteţi de jos, iar Eu sunt de sus. Voi sunteţi din această lume, dar Eu nu sunt din ea.</J>


text:
<J>Acesta este motivul pentru care v-am spus că veţi muri în păcatele voastre. Dacă nu credeţi că Eu sunt, veţi muri în păcatele voastre!”</J>


text:
Ei L-au întrebat: „Cine <i>(zici că)</i> eşti Tu?” Isus le-a răspuns: <J>„Sunt acela despre care v-am spus de la început!</J>


text:
<J>Am multe de zis şi multe condamnări de făcut cu privire la voi. Dar Cel care M-a trimis, este adevărat; şi Eu spun lumii ce am auzit de la El.”</J>


text:
Isus le-a zis: <J>„Când Îl veţi înălţa pe Fiul Omului, atunci veţi cunoaşte că Eu sunt <i>(Cel are exist dintotdeauna)</i> şi că nu fac nimic din proprie iniţiativă, ci vorbesc aşa cum M-a învăţat Tatăl Meu.</J>


text:
<J>Cel care M-a trimis, este cu Mine. Tatăl nu M-a lăsat singur, pentru că totdeauna fac ce Îi place.”</J>


text:
Atunci le-a zis iudeilor care crezuseră în El: <J>„Dacă veţi continua să ascultaţi de învăţătura Mea, sunteţi în mod real discipolii Mei.</J>


text:
Ei I-au răspuns: „Noi suntem urmaşii lui Avraam şi nu am fost niciodată sclavii nimănui! Cum Îţi permiţi să ne spui <J>«Veţi fi liberi.»</J>?”


text:
<J>Ştiu că sunteţi descendenţii lui Avraam. Dar voi intenţionaţi să Mă omorâţi, pentru că nu acceptaţi în voi Cuvântul Meu.</J>


text:
Ei I-au răspuns: „Tatăl nostru este Avraam!” Isus le-a zis: <J>„Dacă aţi fi urmaşii lui Avraam, aţi face faptele lui Avraam.</J>


text:
<J>Dar acum intenţionaţi să Mă omorâţi pentru că v-am spus adevărul pe care l-am auzit de la Dumnezeu. Avraam nu a făcut asemenea fapte!</J>


text:
<J>Voi faceţi faptele tatălui vostru.”</J> Ei I-au zis: „Noi nu suntem copii rezultaţi din adulter, ci avem un singur Tată şi Acela este Dumnezeu!”


text:
Isus le-a zis: <J>„Dacă Dumnezeu ar fi Tatăl vostru, M-aţi iubi şi pe Mine; pentru că Eu provin de la Dumnezeu. Nu am venit din proprie iniţiativă, ci El M-a trimis.</J>


text:
<J>Voi aveţi pe Diavolul ca tată şi vreţi să satisfaceţi dorinţele tatălui vostru. El a fost de la început criminal; şi nu a rămas în adevăr, pentru că în el nu este adevăr. De fiecare dată când spune o minciună, vorbeşte ceva care îl reprezintă; pentru că este mincinos şi tatăl minciunii.</J>


text:
<J>Cine provine din Dumnezeu, ascultă cuvintele lui Dumnezeu. Dar voi nu proveniţi din Dumnezeu; şi aşa se explică de ce nu le acceptaţi.”</J>


text:
Iudeii I-au răspuns: „Oare nu avem noi dreptate când spunem că eşti samaritean şi că ai un demon în Tine?”


text:
Isus le-a răspuns: <J>„Nu sunt posedat de un demon; ci Eu Îmi respect Tatăl, dar voi nu Mă respectaţi.</J>


text:
Iudeii I-au zis: „Acum suntem foarte convinşi că eşti demonizat! Atât Avraam, cât şi profeţii, au murit; iar Tu zici <J>«Cel care respectă Cuvântul Meu, niciodată nu va experimenta moartea.»!</J>


text:
Tu insinuezi că ai fi mai mare decât strămoşul nostru Avraam care <i>(totuşi)</i> a murit. Pretinzi că eşti mai mare chiar decât profeţii care şi ei au murit. Cine Te consideri că eşti?”


text:
Isus le-a răspuns: <J>„Dacă Mă auto-glorific, această glorie este nesemnificativă. Dar Cel care Mă glorifică este Tatăl Meu, despre care voi pretindeţi că este Dumnezeul vostru;</J>


text:
<J>şi totuşi, nu Îl cunoaşteţi. Eu Îl cunosc bine şi aş fi un mincinos ca voi dacă aş spune că nu Îl cunosc. Dar Eu Îl cunosc şi Îi respect Cuvântul.</J>


text:
<J>Strămoşul vostru, Avraam, şi-a manifestat o mare bucurie pentru că urma să vadă ziua Mea. Apoi a văzut-o şi s-a bucurat!”</J>


text:
După ce au auzit aceste cuvinte, au luat pietre ca să arunce în El. Dar Isus S-a ascuns, a trecut printre ei şi a ieşit din <i>(zona)</i> Templu<i>(lui)</i>.


text:
Discipolii Lui L-au întrebat: „Învăţătorule de ce s-a născut acest om orb? Al cui păcat a determinat acest fapt: al lui, sau al părinţilor lui?”


text:
Isus a răspuns: <J>„Cazul nu se explică nici prin păcatul lui, nici prin cel al părinţilor lui; ci s-a născut aşa pentru ca prin el să fie puse în evidenţă lucrările lui Dumnezeu.</J>


text:
<J>Cât este ziuă, trebuie să realizez lucrările Celui care M-a trimis. Vine noaptea, când nimeni nu mai poate să lucreze.</J>


text:
După ce a zis aceste cuvinte, a scuipat pe pământ şi a făcut noroi cu salivă. Apoi a uns ochii orbului cu acel noroi


text:
şi i-a zis: <J>„Du-te şi spală-te în bazinul Siloamului.”</J> Această denumire se traduce prin „Trimis”. El s-a dus, s-a spălat şi s-a întors văzând bine.


text:
Vecinii şi cei care îl cunoscuseră înainte ca cerşetor, ziceau: „Oare nu este el acela care stătea şi cerşea?”


text:
Unii ziceau: „El este!” Alţii ziceau: „Nu este el, ci doar seamănă cu el!” Iar el personal spunea: <J>„Eu sunt!”</J>


text:
El a răspuns: „Acel Om căruia I se spune Isus, a făcut noroi, mi-a uns ochii şi mi-a zis: <J>«Du-te şi spală-te în bazinul Siloamului!».</J> M-am dus, m-am spălat şi mi-am obţinut vederea.”


text:
Fariseii l-au întrebat din nou şi ei cum s-a întâmplat când şi-a obţinut vederea. El le-a zis: „Mi-a pus noroi pe ochi, m-am spălat şi <i>(de-atunci)</i> văd!”


text:
Atunci unii dintre farisei au început să zică: „Acest Om nu provine de la Dumnezeu, pentru că nu respectă Sabatul!” Alţii ziceau: „Cum poate un om păcătos să facă asemenea minuni?” Şi se făcuse dezbinare între ei.


text:
L-au întrebat din nou pe orb: „Tu ce zici despre El referitor la faptul că ţi-a dat vederea?” El le-a răspuns: „Este un profet!”


text:
Când au venit aceştia, ei i-au întrebat: „Acesta este fiul vostru despre care susţineţi că s-a născut orb? Cum se explică faptul că acum vede?”


text:
Dar nu ştim cum s-a întâmplat că acum vede şi nici cine l-a făcut să vadă. Întrebaţi-l, pentru că este major şi poate vorbi singur despre el.”


text:
Părinţii lui au zis aceste cuvinte pentru că le era frică de iudei, care deciseseră că dacă va declara cineva despre Isus că este Cristos, să fie exclus din sinagogă.


text:
Fariseii l-au chemat a doua oară pe cel care fusese orb şi i-au zis: „Glorifică pe Dumnezeu <i>(nu pe acest Om)</i>, pentru că noi ştim despre El că este un păcătos!”


text:
El le-a răspuns: „Eu nu ştiu dacă este un păcătos. Ce ştiu eu foarte bine este că eram orb şi că acum văd.”


text:
El le-a răspuns: „V-am spus deja şi nu aţi ascultat. De ce doriţi să auziţi încă o dată? Să înţeleg oare că sunteţi interesaţi să deveniţi şi voi discipolii Lui?”


text:
Fostul orb le-a zis: „Tocmai aceasta este curiozitatea: deşi voi nu ştiţi de unde provine, El m-a făcut să văd!


text:
Ştim că Dumnezeu nu îi ascultă pe păcătoşi, ci pe aceia care se tem de El şi care Îi respectă dorinţa.


text:
De când există această lume, nu a fost niciun caz ca acesta, când cineva <i>(a putut)</i> să îl facă să vadă pe un orb din naştere!


text:
Ei i-au răspuns: „Tu, care eşti născut total în păcat, vrei să ne înveţi pe noi?” Şi apoi l-au dat afară.


text:
Isus a zis: <J>„Eu am venit în această lume pentru judecată: pentru ca cei care nu văd, să vadă; iar cei care văd, să ajungă orbi!”</J>


text:
Unii dintre fariseii care erau lângă El, după ce au auzit aceste cuvinte, I-au zis: „Presupun că nu ne-ai făcut şi pe noi orbi!”


text:
Isus le-a răspuns: <J>„Dacă aţi fi orbi, nu aţi avea păcat. Dar pentru că ziceţi «Vedem.», păcatul vostru rămâne!</J>


text:
<J>Vă asigur că cine nu intră în staul pe poartă ci sare prin alt loc, este un hoţ şi un tâlhar.</J>


text:
<J>Portarul îi deschide şi oile îi aud vocea chemându-le pe nume atunci când le scoate din staul.</J>


text:
<J>După ce a scos toate oile, merge înaintea lor şi ele merg după el, pentru că îi cunosc vocea.</J>


text:
<J>Eu sunt Poarta. Dacă vine cineva prin Mine, va <i>(putea)</i> intra, va <i>(putea)</i> ieşi şi va găsi păşune.</J>


text:
<J>Hoţul vine doar să fure, să înjunghie şi să distrugă. Eu am venit ca oile să aibă o viaţă abundentă.</J>


text:
<J>Dar cel plătit, nu este păstor; şi nici oile <i>(pe care le are)</i> nu sunt ale lui. În consecinţă, când vede lupul venind, lasă oile şi fuge; iar lupul le răpeşte şi le dispersează.</J>


text:
<J>Cel care este doar angajat să meargă cu oile la păscut, fuge pentru că nu este motivat să le apere.</J>


text:
<J>Mai am şi alte oi care nu aparţin acestui staul. Trebuie să le aduc şi pe acelea. Ele vor asculta de vocea Mea şi va fi <i>(doar)</i> o turmă şi un Păstor.</J>


text:
<J>Nimeni nu Mi-o ia cu forţa, ci o dau din proprie iniţiativă. Pot să o dau şi pot să o iau din nou. Tatăl Meu a decis acest lucru.”</J>


text:
Iudeii L-au înconjurat şi I-au zis: „Până când ne vei ţine în tensiune? Dacă eşti Cristos, recunoaşte direct acest lucru!”


text:
Isus le-a răspuns: <J>„V-am spus şi nu credeţi. Declaraţia Mea vă este comunicată chiar prin lucrările pe care le fac în numele Tatălui Meu.</J>


text:
<J>Tatăl Meu care Mi le-a dat, este mai mare decât toţi; şi nimeni nu le poate smulge din mâna Tatălui Meu.</J>


text:
Isus le-a zis: <J>„V-am arătat multe lucrări bune care provin de la Tatăl Meu. Pentru care dintre acestea aruncaţi cu pietre în Mine?”</J>


text:
Iudeii I-au răspuns: „Nu pentru o lucrare bună aruncăm cu pietre în Tine; ci pentru o blasfemie: Tu care eşti un om, Te declari Dumnezeu!”


text:
<J>Deci Legea i-a numit «dumnezei» pe cei cărora le-a vorbit Cuvântul lui Dumnezeu – şi Scriptura nu poate fi desfiinţată!</J>


text:
<J>Atunci cum puteţi să susţineţi că am blasfemiat, când Eu am fost sfinţit şi trimis în lume de Tatăl Meu? Doar pentru că am spus «Sunt Fiul lui Dumnezeu»?!</J>


text:
<J>Dar dacă le fac, ignoraţi-Mă pe Mine, dar credeţi măcar pentru că le vedeţi; ca să ajungeţi să cunoaşteţi şi să înţelegeţi că Tatăl este în Mine şi că Eu sunt în Tatăl!”</J>


text:
Mulţi veneau la El, zicând: „Ioan nu a făcut nicio minune; dar tot ce a spus Ioan despre acest Om, era adevărat!”


text:
Maria era aceea care L-a uns pe Isus cu ulei parfumat şi care I-a şters picioarele cu părul ei. Iar bolnavul Lazăr era fratele ei.


text:
Aceste surori au trimis pe cineva la Isus, să Îi spună: „Doamne, să ştii că acela pe care Îl iubeşti, este bolnav.”


text:
Dar când a auzit vestea, Isus a zis: <J>„Această boală nu este destinată să ducă <i>(doar)</i> la moarte, ci să demonstreze gloria lui Dumnezeu; pentru ca Fiul Omului să fie glorificat prin <i>(ce se va întâmpla cu)</i> ea.”</J>


text:
Discipolii I-au zis: „Învăţătorule, cu puţin timp în urmă, iudeii intenţionau să Te omoare cu pietre! În aceste condiţii, Te <i>(mai)</i> întorci în Iudeea?”


text:
Isus a răspuns: <J>„Oare nu sunt douăsprezece ore ale zilei? Dacă umblă cineva ziua, nu se împiedică, pentru că lumina acestei lumi îl face să vadă pe unde merge.</J>


text:
După aceste cuvinte, le-a zis: <J>„Prietenul nostru, Lazăr, doarme; dar Mă duc să îl trezesc din somn.”</J>


text:
Isus îi anunţase astfel despre moartea lui; dar ei credeau că atunci când vorbise despre somn, Se referise la odihna organismului.


text:
<J>Şi Mă bucur că nu am fost acolo. S-a întâmplat aşa pentru voi, ca să credeţi. Dar acum trebuie să mergem la el.”</J>


text:
Isus i-a zis: <J>„Eu sunt Învierea şi Viaţa. Cine crede în Mine, chiar dacă ar fi murit, va trăi.</J>


text:
După ce a spus aceste cuvinte, s-a dus şi a chemat-o în secret pe sora ei care se numea Maria; şi i-a zis: „A venit Învăţătorul şi te cheamă.”


text:
Când au văzut-o ridicându-se repede şi plecând din casă, iudeii care veniseră la Maria să o consoleze, au mers după ea. Ei ziceau: „Se duce să plângă la mormânt.”


text:
Când a ajuns unde era Isus şi L-a văzut, Maria s-a aruncat la picioarele Lui şi I-a zis: „Doamne, dacă ai fi fost aici, nu ar fi murit fratele meu.”


text:
Văzând-o cum plângea împreună cu iudeii care veniseră cu ea, Isus a fost impresionat şi foarte afectat în spiritul Lui.


text:
Iar unii dintre ei au zis: „El care a dat orbului vederea, nu putea să salveze pe acest om de la moarte?”


text:
Isus a fost din nou profund impresionat şi a plecat la mormânt. Acesta era într-o peşteră a cărei intrare fusese blocată cu o mare piatră.


text:
Isus a zis: <J>„Daţi piatra într-o parte!”</J> Marta, sora celui mort, a zis: „Doamne, miroase rău, pentru că este mort de patru zile!”


text:
Isus i-a zis: <J>„Nu ţi-am spus <i>(deja)</i> că dacă vei crede, vei vedea gloria lui Dumnezeu?”</J>


text:
Atunci au luat piatra din faţa grotei unde era mortul. Apoi Isus a privit spre cer şi a zis: <J>„Tată, Îţi mulţumesc că M-ai ascultat.</J>


text:
<J>Ştiam că totdeauna Mă asculţi; dar am vorbit astfel pentru mulţimea de oameni care este în jurul Meu, ca să creadă că Tu M-ai trimis.”</J>


text:
Mortul a ieşit având mâinile şi picioarele înfăşurate cu pânză şi cu faţa înfăşurată cu un prosop. Isus le-a zis: <J>„Dezlegaţi-l şi lăsaţi-l să meargă.”</J>


text:
Atunci liderii preoţilor şi fariseii au convocat Sanhedrinul şi au zis: „Trebuie să găsim o rezolvare! Acest Om face multe minuni!


text:
Dacă Îl lăsăm să continue aşa, toţi vor crede în El; şi vor veni apoi romanii care ne vor distruge atât locul nostru <i>(de închinare)</i>, cât şi poporul!”


text:
Unul dintre ei numit Caiafa care avea funcţia de mare preot în acel an, le-a zis: „Voi nu ştiţi nimic!


text:
Nu vă pare evident faptul că este în avantajul nostru să moară un singur om decât să fie distrus tot poporul?”


text:
Dar el nu a spus aceste cuvinte doar din proprie iniţiativă; ci având funcţia de mare preot în acel an, a făcut o prezicere asemănătoare profeţiilor, afirmând că Isus va muri pentru popor.


text:
Şi moartea Lui urma să fie benefică nu doar acelei naţiuni, ci ea garanta posibilitatea unirii tuturor copiilor dispersaţi ai lui Dumnezeu într-un singur „Organism”.


text:
Acest fapt explică de ce Isus nu mai umbla în public printre iudei, ci a plecat de acolo în zona deşertului, într-un oraş numit Efraim; şi a rămas acolo împreună cu discipolii Săi.


text:
În scurt timp, iudeii sărbătoreau Paştele. Acela era momentul când mulţi oameni veneau la Ierusalim ca să se purifice înaintea sărbătoririi Paştelor.


text:
Cei care Îl căutau pe Isus în Templu, vorbeau unii cu alţii: „Ce credeţi? Va participa la sărbătoare?”


text:
Iar liderii preoţilor şi fariseii decretaseră un ordin prin care stabiliseră că oricine ştia unde este Isus, era obligat să îi anunţe, pentru ca ei să Îl prindă.


text:
Isus a venit în Betania cu şase zile înainte de sărbătoarea Paştelor. Acolo era Lazăr care fusese mort şi pe care îl înviase.


text:
I-au pregătit o cină. Marta era aceea care îi servea, iar Lazăr era unul dintre cei care stăteau la masă cu El.


text:
Maria a luat aproximativ o jumătate de litru de ulei parfumat curat făcut din nard, a uns picioarele lui Isus cu el şi I le-a şters cu părul ei. Apoi mirosul acelui parfum s-a răspândit în toată casa.


text:
Unul dintre discipolii Lui, numit Iuda iscarioteanul – fiul lui Simon – care urma să Îl trădeze, a zis:


text:
„De ce nu s-a vândut acest ulei parfumat cu trei sute de dinari, pentru a da apoi săracilor banii obţinuţi astfel?”


text:
El a vorbit aşa nu pentru că îngrijea de săraci, ci pentru că era un hoţ. Fiind el cel care ţinea punga, lua <i>(pentru el)</i> ce se punea în ea.


text:
Mulţi iudei au auzit că Isus era în Betania; şi au venit acolo nu doar pentru El, ci mai ales ca să îl vadă şi pe Lazăr pe care îl înviase.


text:
a luat ramuri de palmier şi L-a întâmpinat, strigând: „Osana! Cel care vine în numele lui Iahve – Regele lui Israel! El este binecuvântat!”


text:
Discipolii Lui nu au înţeles aceste lucruri de la început; dar după ce a fost glorificat Isus, şi-au amintit că ele se întâmplaseră în prezenţa lor exact cum fuseseră scrise <i>(anticipat)</i> cu privire la El.


text:
Toţi cei care fuseseră împreună cu Isus când îl chemase pe Lazăr din mormânt înviindu-l, vorbeau despre El.


text:
Fariseii au zis: „Să ştiţi că planul nostru nu va avea rezultatul pe care îl aşteptam. Observăm că lumea se duce după El!”


text:
Ei s-au apropiat de Filip care provenea din Betsaida, o localitate inclusă în provincia Galileea. Rugându-l, i-au zis: „Domnule, dorim să Îl vedem pe Isus.”


text:
<J>Vă asigur că dacă bobul de grâu care a intrat în pământ nu moare, rămâne singur. Dar dacă moare, va produce o bogată recoltă.</J>


text:
<J>Cine îşi iubeşte viaţa, o va pierde; dar cine îşi urăşte viaţa în această lume, o va păstra pentru eternitate.</J>


text:
<J>Dacă Îmi slujeşte cineva, <i>(trebuie)</i> să Mă urmeze. Şi slujitorul Meu va fi acolo unde sunt Eu. Dacă Îmi slujeşte cineva, Tatăl îl va onora!</J>


text:
<J>Acum inima Mea este tulburată. Şi oare ce voi zice – «Tată, scapă-Mă de aceste momente»? Dar am ajuns până aici tocmai pentru a trece prin ele!</J>


text:
<J>Tată, glorifică numele Tău!”</J> Şi din cer s-a auzit o voce care zicea: „L-am glorificat şi îl voi mai glorifica!”


text:
Mulţimea de oameni care stătea acolo şi care auzise acea voce, a zis că a fost un tunet. Alţii ziceau: „A fost un înger care a vorbit cu El.”


text:
Mulţimea de oameni I-a răspuns: „Noi am auzit despre Cristos din cărţile Legii că rămâne etern. Atunci cum poţi să afirmi că Fiul Omului trebuie să fie înălţat? Cine este acest Fiu al Omului?”


text:
Isus le-a zis: <J>„Lumina va mai fi pentru puţin timp între voi. Comportaţi-vă ca unii care aveţi lumina, ca să nu vă afecteze întunericul. Cine umblă în întuneric, nu ştie unde merge.</J>


text:
<J>Atât timp cât aveţi lumina printre voi, credeţi în ea, ca să fiţi fii ai luminii.”</J> După ce a spus aceste cuvinte, Isus a plecat şi s-a ascuns de ei.


text:
ca să se întâmple exact ce spusese profetul Isaia: „Cine a acordat credit predicării noastre? Cui i s-a revelat ce poate să facă braţul lui Iahve?”


text:
„Le-a orbit ochii şi le-a făcut inima insensibilă, ca să nu vadă şi să nu înţeleagă; şi astfel, neîntorcându-se la Dumnezeu, să nu existe şansa de a-i vindeca.”


text:
Totuşi, chiar dintre lideri au fost mulţi care au crezut în Isus. Dar nu vorbeau <i>(în)</i> public despre El, ca să nu fie excluşi din sinagogă.


text:
Isus a strigat: <J>„Cine crede în Mine, nu crede <i>(numai)</i> în Mine, ci <i>(şi)</i> în Cel care M-a trimis.</J>


text:
<J>Eu am venit să fiu o lumină în lume; pentru ca oricine crede în Mine, să nu rămână în întuneric.</J>


text:
<J>Dacă aude cineva cuvintele Mele şi nu le respectă, nu Eu îl judec; pentru că nu am venit să judec lumea, ci ca să o salvez.</J>


text:
<J>Cine Mă va desconsidera şi va respinge cuvintele Mele, va fi condamnat în final de Cuvântul pe care i l-am predicat.</J>


text:
<J>Pentru că Eu nu am vorbit din proprie iniţiativă, ci aşa cum Mi-a poruncit Tatăl care M-a trimis. El Mi-a ordonat cum şi ce trebuie să vorbesc.</J>


text:
<J>Şi ştiu că porunca Lui este <i>(dată vizând accesul la)</i> viaţa eternă. Iar Eu vă prezint lucrurile exact aşa cum Mi le-a spus Tatăl.”</J>


text:
Înainte de sărbătoarea Paştelor, ştiind că a venit timpul să plece din această lume, Isus care Îşi iubea discipolii, a continuat să îi iubească până la sfârşit.


text:
În timpul cinei <i>(pascale)</i>, Diavolul pusese gândul trădării Lui în mintea lui Iuda – Iscarioteanul – fiul lui Simon.


text:
Isus ştia că Tatăl Îi dăduse autoritate totală, că provenea de la Dumnezeu şi că urma să meargă la El.


text:
Atunci s-a ridicat de la masă, S-a dezbrăcat de hainele Lui şi a luat un prosop cu care S-a înfăşurat la mijloc.


text:
Apoi a turnat apă într-un lighean şi a început să le spele picioarele discipolilor şi să le şteargă cu prosopul cu care era înfăşurat la mijloc.


text:
Petru I-a zis: „Niciodată nu îmi vei spăla picioarele!” Isus i-a răspuns: <J>„Dacă nu te spăl Eu, nu ai nicio şansă să obţii un loc alături de Mine.”</J>


text:
Isus i-a zis: <J>„Cine s-a îmbăiat, ca să fie total curat nu are nevoie să îşi spele decât picioarele. Şi voi sunteţi «curaţi», dar nu toţi.”</J>


text:
A spus cuvintele <J>„Nu sunteţi toţi «curaţi»”</J>, pentru că îl cunoştea pe cel care urma să Îl trădeze.


text:
După ce le-a spălat picioarele, Şi-a luat hainele, S-a aşezat din nou la masă şi le-a zis: <J>„Înţelegeţi ce v-am făcut?</J>


text:
<J>Voi Mă numiţi «Învăţător» şi «Stăpân». Şi este adevărat ce afirmaţi despre Mine, pentru că exact aşa sunt!</J>


text:
<J>Deci dacă Eu – Stăpânul şi Învăţătorul vostru – v-am spălat picioarele, şi voi sunteţi datori «să vă spălaţi picioarele» unii altora.</J>


text:
<J>Vă asigur că sclavul nu este mai mare decât stăpânul lui şi nici apostolul nu este mai mare decât cel care l-a trimis.</J>


text:
<J>Nu vorbesc despre voi toţi. Îi cunosc pe aceia pe care i-am ales. Dar trebuie să se întâmple ce spune Scriptura în care scrie: «Cel care mănâncă împreună cu Mine, a ridicat călcâiul împotriva Mea.»</J>


text:
<J>Vă spun acest lucru înainte ca el să se întâmple; pentru ca atunci când se va întâmpla, să credeţi că Eu sunt.</J>


text:
<J>Vă asigur că cine primeşte pe acela pe care îl trimit Eu, pe Mine Mă primeşte; şi cine Mă primeşte pe Mine, Îl primeşte pe Tatăl care M-a trimis.”</J>


text:
După ce a spus aceste cuvinte, Isus a fost tulburat în spiritul Lui şi a zis: <J>„Este o certitudine faptul că unul dintre voi Mă va trăda!”</J>


text:
Sprijinindu-se de pieptul lui Isus, acel discipol I-a zis: „Doamne, cine este <i>(acela care Te va trăda)</i>?”


text:
Isus i-a răspuns: <J>„Cel spre care voi întinde mâna şi îi voi da bucăţica.”</J> Apoi, întinzând mâna, i-a dat bucăţica lui Iuda, fiul lui Simon iscarioteanul.


text:
Imediat după ce i-a fost dată bucăţica lui Iuda, Satan a intrat în el. Isus i-a zis: <J>„Fă repede ce ai de făcut!”</J>


text:
Unii se gândeau că din moment ce Iuda deţinea punga, Isus ar fi vrut să îi spună: „Cumpără ce ne trebuie pentru sărbătoare!”, sau îi spunea să ofere ceva săracilor.


text:
După plecarea lui Iuda, Isus a zis: <J>„Acum Fiul Omului a fost glorificat şi Dumnezeu a fost glorificat în El.</J>


text:
<J>Dacă Dumnezeu va fi glorificat în El, Îl va glorifica în Sine Însuşi; şi va face acest lucru imediat.</J>


text:
<J>Copilaşilor, mai sunt puţin cu voi. Mă veţi căuta. Am pentru voi aceeaşi precizare pe care le-am făcut-o şi iudeilor spunându-le că ei nu pot vei unde Mă voi duce Eu.</J>


text:
Simon Petru I-a zis: „Doamne, unde Te duci?” Isus i-a răspuns: <J>„Tu nu poţi veni după Mine acolo unde Mă duc acum; dar mai târziu, vei veni.”</J>


text:
Isus i-a răspuns: <J>„Chiar îţi vei sacrifica viaţa pentru Mine?! Te asigur că nu va cânta cocoşul, până nu te vei dezice de Mine de trei ori!</J>


text:
<J>În casa Tatălui Meu sunt multe locuinţe. Dacă nu ar fi fost aşa, v-aş fi spus. Mă duc să vă pregătesc un loc.</J>


text:
<J>Şi după ce Mă voi duce şi vă voi pregăti acel loc, Mă voi întoarce şi vă voi lua cu Mine; pentru ca acolo unde sunt Eu, să fiţi şi voi.</J>


text:
<J>Dacă M-aţi fi cunoscut, L-aţi fi cunoscut şi pe Tatăl Meu. De acum încolo Îl veţi cunoaşte; şi deja L-aţi văzut.”</J>


text:
Isus i-a zis: <J>„Filip, de atât timp sunt cu voi; şi nu M-ai cunoscut? Cine M-a văzut pe Mine, L-a văzut pe Tatăl. Deci ce sens mai are să spui «Arată-ne pe Tatăl.»?</J>


text:
<J>Nu crezi că Eu sunt în Tatăl şi că Tatăl este în Mine? Cuvintele Mele nu sunt spuse din proprie iniţiativă. Ci aceste lucrări sunt făcute de Tatăl care locuieşte în Mine.</J>


text:
<J>Credeţi că Eu sunt în Tatăl şi că Tatăl este în Mine – luând în considerare măcar aceste lucrări.</J>


text:
<J>Vă asigur că cine crede în Mine, va face lucrările pe care le fac Eu şi chiar altele mai mari decât acestea, pentru că Eu Mă duc la Tatăl;</J>


text:
<J>Este vorba despre Spiritul Adevărului. Lumea nu Îl poate primi, pentru că nu Îl vede şi nu Îl cunoaşte; dar voi Îl cunoaşteţi, pentru că rămâne cu voi şi va fi în voi.</J>


text:
<J>Peste puţin timp, lumea nu Mă va mai vedea, dar voi Mă veţi vedea; pentru că Eu trăiesc şi voi veţi trăi <i>(la fel ca Mine)</i>.</J>


text:
<J>În acea zi veţi cunoaşte că Eu sunt în Tatăl Meu, că voi sunteţi în Mine şi că Eu sunt în voi.</J>


text:
<J>Cine are poruncile Mele şi le respectă, acela Mă iubeşte. Şi cine Mă iubeşte, va fi iubit de Tatăl Meu. Eu îl voi iubi şi Mă voi revela lui.”</J>


text:
Iuda, nu cel numit şi „iscarioteanul”, I-a zis: „Doamne, cum va fi posibil să Te revelezi <i>(doar)</i> nouă dar nu <i>(şi)</i> lumii?”


text:
Răspunzându-i, Isus i-a zis: <J>„Dacă Mă iubeşte cineva, va respecta Cuvântul Meu; şi Tatăl Meu îl va iubi. Noi vom veni şi vom locui împreună cu el.</J>


text:
<J>Cine nu Mă iubeşte, nu ascultă <i>(de)</i> cuvintele Mele. Iar Cuvântul pe care l-aţi auzit, nu este al Meu, ci al Tatălui care M-a trimis.</J>


text:
<J>Dar «Ajutorul», adică Spiritul Sfânt pe care Îl va trimite Tatăl în numele Meu, vă va învăţa toate lucrurile şi vă va aminti tot ce v-am spus Eu.</J>


text:
<J>Vă las pacea; vă dau pacea Mea. Nu v-o ofer aşa cum o oferă lumea. Să nu vi se îngrijoreze şi nici să nu vi se neliniştească inima.</J>


text:
<J>Aţi auzit că v-am spus: «Mă duc şi Mă voi întoarce la voi.» Dacă M-aţi iubi, v-aţi fi bucurat că v-am zis «Mă duc la Tatăl.». Pentru că Tatăl este mai mare decât Mine.</J>


text:
<J>Nu voi mai vorbi mult cu voi; pentru că vine stăpânitorul acestei lumi. Dar el nu are nimic în Mine.</J>


text:
<J>Se va întâmpla aşa pentru ca lumea să ştie că Eu iubesc pe Tatăl şi că fac exact cum Mi-a poruncit El. Ridicaţi-vă şi să plecăm de aici!</J>


text:
<J>El taie orice ramură tânără a ei care nu produce fruct<i>(e)</i>. Dar o curăţă pe aceea care produce fructe, ca să fie şi mai productivă.</J>


text:
<J>Rămâneţi în Mine, iar Eu voi rămâne în voi. Exact cum ramura tânără a viţei nu poate produce fructul dacă nu rămâne în contact cu ea, nici voi nu puteţi fi productivi dacă nu rămâneţi uniţi cu Mine.</J>


text:
<J>Eu sunt viţa, iar voi sunteţi ramurile tinere. Cine rămâne în <i>(unire cu)</i> Mine şi în cine rămân Eu, este foarte productiv. Separaţi de Mine, nu puteţi face nimic.</J>


text:
<J>Dacă nu rămâne cineva unit cu Mine, este aruncat afară ca ramura tânără neproductivă; şi se usucă. Apoi, ramurile uscate sunt adunate şi aruncate în foc, unde ard.</J>


text:
<J>Dacă rămâneţi în <i>(unire cu)</i> Mine şi dacă rămân în voi cuvintele Mele, cereţi orice veţi dori; şi veţi primi.</J>


text:
<J>Dacă sunteţi foarte productivi, Tatăl Meu va fi glorificat; iar voi veţi fi astfel discipolii Mei.</J>


text:
<J>Eu vă trimit exact cum M-a trimis Tatăl pe Mine. Rămâneţi <i>(ancoraţi)</i> în dragostea Mea.</J>


text:
<J>Dacă respectaţi poruncile Mele, veţi rămâne în dragostea Mea, aşa cum le respect Eu pe ale Tatălui şi rămân în dragostea Lui.</J>


text:
<J>V-am spus aceste lucruri pentru ca bucuria Mea să rămână în voi şi pentru ca această bucurie să fie pentru voi completă.</J>


text:
<J>Nu există o mai mare demonstraţie de dragoste decât atunci când cineva îşi sacrifică viaţa pentru prietenii lui.</J>


text:
<J>Nu vă mai numesc sclavi; pentru că sclavul nu ştie ce face stăpânul lui. Ci v-am numit prieteni, pentru că v-am revelat ce am auzit de la Tatăl Meu.</J>


text:
<J>Nu voi M-aţi ales, ci Eu v-am ales pe voi şi v-am desemnat ca să fiţi productivi, iar rezultatul vostru să rămână; pentru ca Tatăl să vă dea orice Îi veţi cere în numele Meu.</J>


text:
<J>Dacă aţi face parte din această lume, v-ar iubi; pentru că ea iubeşte pe cei care îi aparţin. Dar vă urăşte pentru că Eu v-am selectat din ea.</J>


text:
<J>Amintiţi-vă că v-am spus: «Sclavul nu este superior stăpânului lui.» Deci dacă M-au persecutat pe Mine, şi pe voi vă vor persecuta. Dacă au respectat cuvintele Mele, le vor respecta şi pe ale voastre.</J>


text:
<J>Dar se vor comporta astfel din cauza numelui Meu şi pentru că ei nu Îl cunosc pe cel care M-a trimis.</J>


text:
<J>Dacă nu aş fi venit să le vorbesc, nu li s-ar putea reproşa păcatul; dar acum nu au nicio scuză pentru păcatul lor!</J>


text:
<J>Dacă nu aş fi făcut între ei lucrări pe care nimeni nu le-a mai făcut, nu li s-ar putea reproşa păcatul; dar acum, deşi le-au văzut, M-au urât şi L-au urât şi pe Tatăl Meu.</J>


text:
<J>Şi acest lucru s-a întâmplat ca să se confirme practic următoarele cuvinte scrise în legea lor: «M-au urât fără motiv.»</J>


text:
<J>Când va veni «Ajutorul» pe care Îl voi trimite de la Tatăl, adică Spiritul adevărului care vine de la Tatăl, El va vorbi despre Mine.</J>


text:
<J>Şi voi la rândul vostru, veţi vorbi despre Mine, pentru că noi am fost împreună de la început.</J>


text:
<J>Vă vor exclude din sinagogi; şi va veni timpul în care cine vă va omorî, va crede că face o slujbă lui Dumnezeu.</J>


text:
<J>Se vor comporta astfel cu voi, pentru că nu L-au cunoscut nici pe Tatăl şi nu M-au cunoscut nici pe Mine.</J>


text:
<J>V-am vorbit despre aceste lucruri, pentru ca atunci când se vor întâmpla, să vă amintiţi ce v-am spus <i>(în legătură cu ele)</i>. Nu v-am vorbit despre aceste lucruri de la început, pentru că <i>(atunci)</i> eram cu voi.</J>


text:
<J>Totuşi, vă asigur că este în avantajul vostru să Mă duc. Dacă nu Mă duc Eu, «Ajutorul» nu va veni la voi; dar dacă Mă duc, Îl voi trimite.</J>


text:
<J>iar în legătură cu judecata, pentru că <i>(se va demonstra că)</i> stăpânitorul acestei lumi este judecat.</J>


text:
<J>Când va veni «Ajutorul» – Spiritul Adevărului, va fi ghidul vostru în tot adevărul. El nu va vorbi din proprie iniţiativă, ci va spune tot ce va fi auzit şi vă va revela lucrurile viitoare.</J>


text:
<J>Tot ce are Tatăl, este al Meu. Din acest motiv am spus că va lua din ce este al Meu şi vă va revela.</J>


text:
<J>În scurt timp, nu Mă veţi mai vedea, pentru că Mă duc la Tatăl. Apoi, după puţin timp, Mă veţi vedea.”</J>


text:
Auzind aceste cuvinte, unii dintre discipolii Lui au zis între ei: „Ce semnificaţie au aceste cuvinte – <J>«În scurt timp nu Mă veţi mai vedea pentru că Mă duc la Tatăl»</J>; şi <J>«apoi, peste puţină vreme Mă veţi vedea.»</J>?”


text:
Ei continuau să zică: „Ce înseamnă cuvintele <J>«În scurt timp»</J>? Nu ştim ce vrea să spună cu ele!”


text:
Isus a ştiut că doreau să Îl întrebe; şi le-a zis: <J>„Doriţi să ştiţi ce înseamnă cuvintele «În scurt timp nu Mă veţi mai vedea» şi «Apoi, peste puţină vreme Mă veţi vedea.»?</J>


text:
<J>Vă asigur că în timp ce voi veţi plânge, lumea se va bucura. Vă veţi întrista, dar întristarea voastră se va transforma în bucurie.</J>


text:
<J>Atunci când i-a venit timpul să nască, femeia însărcinată se întristează. Dar după ce ea a născut copilul, bucurându-se că a mai venit un om pe lume, nu îşi mai aminteşte suferinţa prin care a trecut.</J>


text:
<J>La fel se va întâmpla şi cu voi. Acum sunteţi plini de întristare; dar Eu vă voi revedea, iar inima voastră va experimenta bucuria pe care nimeni nu va putea să v-o ia.</J>


text:
<J>Atunci nu Îmi veţi mai pune nicio întrebare. Vă asigur că orice veţi cere de la Tatăl Meu, vă va da.</J>


text:
<J>Până acum nu aţi cerut nimic în numele Meu. Cereţi şi veţi primi, pentru ca bucuria voastră să fie totală.</J>


text:
<J>V-am spus aceste lucruri folosind parabole. Vine timpul când nu voi mai comunica prin intermediul lor, ci vă voi vorbi în mod direct despre Tatăl.</J>


text:
<J>În acea zi, veţi face cereri în numele Meu; şi nu vă spun că voi interveni în faţa Tatălui pentru voi.</J>


text:
<J>El personal vă iubeşte, pentru că M-aţi iubit şi pentru că aţi crezut că Eu provin de la Dumnezeu.</J>


text:
Pentru noi este evident că Tu ştii toate lucrurile şi că nu ai nevoie de cineva ca să Îţi pună întrebări. Acest fapt ne face să credem că vi de la Dumnezeu.”


text:
<J>Să ştiţi că vine timpul – care deja a început – când fiecare dintre voi se va duce la preocupările lui; şi Mă veţi lăsa singur. Dar, de fapt, nu sunt singur, pentru că Tatăl este cu Mine.</J>


text:
<J>V-am spus aceste lucruri ca să aveţi pace în <i>(legătură cu)</i> Mine. În lume veţi avea necazuri; dar să fiţi curajoşi, pentru că Eu am învins lumea!”</J>


text:
După ce a spus aceste cuvinte, a privit spre cer şi a zis: <J>„Tată, a venit timpul: glorifică-L pe Fiul Tău, pentru ca şi El să Te glorifice.</J>


text:
<J>Tu deja I-ai dat autoritate faţă de orice om, ca să ofere viaţa eternă tuturor acelora pe care I i-ai dat.</J>


text:
<J>Iar viaţa eternă este aceasta: să Te cunoască pe Tine – unicul Dumnezeu real – şi să Îl cunoască pe Isus Cristos, pe care L-ai trimis.</J>


text:
<J>Am revelat numele Tău oamenilor pe care Mi i-ai dat din lume. Erau ai tăi şi Tu Mi i-ai dat; iar ei au respectat Cuvântul Tău.</J>


text:
<J>Le-am dat cuvintele pe care Mi le-ai dat. Ei le-au primit, cunoscând realitatea că vin de la Tine; şi astfel au crezut că Tu M-ai trimis.</J>


text:
<J>Tot ce este al Meu, este al Tău; şi tot ce este al Tău, este al Meu. Iar Eu sunt glorificat în ei.</J>


text:
<J>Eu nu mai sunt în lume, dar ei continuă să fie în lume în timp ce Eu vin la Tine. Sfinte Tată, păzeşte-i în numele Tău pe aceia pe care Mi i-ai dat, pentru ca ei să fie uniţi la fel ca Noi.</J>


text:
<J>Când eram cu ei în lume, îi păzeam Eu în numele Tău. Am protejat pe aceia pe care Mi i-ai dat; şi niciunul dintre ei nu s-a pierdut, cu excepţia fiului distrugerii, ca să se confirme practic ce a spus Scriptura.</J>


text:
<J>Dar acum Eu <i>(urmează să)</i> vin la Tine; şi spun aceste lucruri cât încă mai sunt în lume, pentru ca să aibă în ei totala Mea bucurie.</J>


text:
<J>Le-am dat Cuvântul Tău şi lumea i-a urât, pentru că ei nu <i>(mai)</i> aparţin lumii, aşa cum nici Eu nu îi aparţin.</J>


text:
<J>Mă rog nu numai pentru ei, ci şi pentru aceia care vor crede în Mine atunci când ei vor vorbi.</J>


text:
<J>Mă rog pentru unitatea lor, <i>(ca ea să fie)</i> aşa cum Tu, Tată, eşti în Mine, iar Eu sunt în Tine. Exact aşa doresc să fie ei uniţi în Noi, pentru ca lumea să creadă că Tu M-ai trimis.</J>


text:
<J>Eu în ei şi Tu în Mine – şi astfel, ei să fie într-o unitate perfectă; pentru ca lumea să creadă că Tu M-ai trimis şi că i-ai iubit aşa cum M-ai iubit pe Mine.</J>


text:
<J>Tată, doresc ca acolo unde sunt Eu, să fie împreună cu Mine şi aceia pe care Mi i-ai dat Tu; ca să vadă gloria Mea pe care Mi-ai oferit-o Tu, pentru că M-ai iubit înainte de crearea lumii.</J>


text:
<J>Corectul Meu Tată, în timp ce lumea nu Te-a cunoscut, Eu Te-am cunoscut; iar aceştia au înţeles că Tu M-ai trimis.</J>


text:
<J>Eu le-am revelat numele Tău şi îl voi mai revela; pentru ca dragostea cu care M-ai iubit, să fie în ei şi Eu să fiu în ei”.</J>


text:
După ce a spus aceste cuvinte, Isus a plecat cu discipolii Săi pe partea cealaltă a pârâului Chedron, unde era o grădină în care a intrat împreună cu ei.


text:
Iuda, trădătorul, cunoştea şi el acel loc, pentru că Isus Se dusese de multe ori acolo împreună cu discipolii Săi.


text:
Deci Iuda a venit acolo, conducând grupul soldaţilor, gărzile trimise de liderii preoţilor şi fariseii care veniseră cu torţe şi cu arme.


text:
Ei I-au răspuns: „Pe Isus din Nazaret!” Isus le-a spus: <J>„Eu sunt!”</J> Iuda, trădătorul, era şi el împreună cu ei.


text:
Isus a răspuns: <J>„V-am spus <i>(deja)</i> că Eu sunt. Deci dacă pe Mine Mă căutaţi, lăsaţi-i pe aceştia să plece.”</J>


text:
A vorbit astfel, ca să se confirme cuvintele pe care le spusese: <J>„Nu am pierdut pe niciunul dintre aceia pe care Mi i-ai dat.”</J>


text:
Simon Petru care avea o sabie, a scos-o şi a lovit pe sclavul marelui preot, tăindu-i urechea dreaptă. Acel sclav se numea Malhu.


text:
Isus i-a zis lui Petru: <J>„Pune sabia înapoi în teacă! Oare <i>(crezi că)</i> voi refuza să beau «paharul» pe care Mi l-a dat Tatăl?”</J>


text:
Iar Caiafa era cel care le dăduse iudeilor acest sfat: „Este mai bine să moară un singur om, decât să fie distrus tot poporul!”.


text:
Simon Petru mergea după Isus împreună cu un alt discipol care era cunoscut marelui preot. Astfel, amândoi au primit aprobarea să intre în curtea marelui preot.


text:
Dar Petru a rămas afară la uşă. Celălalt discipol – cunoştinţa marelui preot – a ieşit, a vorbit cu femeia de la intrare şi l-a adus pe Petru înăuntru.


text:
Atunci, acea femeie care îşi făcea serviciul la intrare, i-a zis lui Petru: „Eşti şi tu unul dintre discipolii acestui Om?” El a răspuns: „Nu sunt!”


text:
Sclavii şi gărzile care erau acolo, făcuseră un foc cu cărbuni, pentru că era frig. Petru stătea împreună cu ei şi se încălzea.


text:
Isus i-a răspuns: <J>„Eu am vorbit oamenilor în public. Totdeauna am învăţat mulţimile de oameni în sinagogă şi în <i>(zona de lângă)</i> templu, unde se adună toţi iudeii. Nu am spus nimic în secret.</J>


text:
<J>De ce doreşti să afli de la Mine <i>(despre această învăţătură)</i>? Întreabă-i pe cei care M-au auzit vorbind, pentru că ei ştiu ce am spus!”</J>


text:
Auzind acest răspuns, un gardian care stătea acolo, I-a dat o palmă lui Isus şi i-a zis: „Aşa vorbeşti Tu marelui preot?”


text:
Isus i-a răspuns: <J>„Dacă am vorbit rău, demonstrează! Dar dacă am răspuns bine, de ce Mă baţi?”</J>


text:
Simon Petru stătea acolo şi se încălzea. Ei i-au zis: „Oare nu eşti şi tu unul dintre discipolii Lui?” El a negat, răspunzând: „Nu sunt!”


text:
Unul dintre sclavii marelui preot – rudă cu acela căruia Petru îi tăiase urechea – a zis: „Oare nu te-am văzut eu împreună cu El în grădină?”


text:
Apoi, de la Caiafa, L-au dus pe Isus în sala de judecată. Era dimineaţa. Ei nu au intrat în sala de judecată, ca să nu devină astfel descalificaţi pentru sărbătorirea Paştelor.


text:
Atunci, Pilat le-a zis: „Luaţi-L şi judecaţi-L conform legii voastre!” Iudeii i-au zis: „Legea noastră nu ne permite să omorâm pe nimeni!”


text:
Aceste cuvinte au fost spuse ca să se întâmple exact cum anunţase Isus atunci când spusese cum urma să moară.


text:
Pilat a intrat din nou în sala de judecată, L-a chemat pe Isus şi I-a zis: „Eşti Tu Regele iudeilor?”


text:
Isus i-a răspuns: <J>„Din proprie iniţiativă spui acest lucru, sau ţi l-au spus alţii despre Mine?”</J>


text:
Pilat a răspuns: „Sunt eu iudeu? Tocmai naţiunea Ta şi liderii preoţilor ei mi Te-au predat. Ce ai făcut?”


text:
Isus a răspuns: <J>„Regatul Meu nu este din această lume. Dacă el ar fi aparţinut de această lume, slujitorii Mei s-ar fi luptat ca să nu fiu predat ţie. Dar <i>(acum este evident că)</i> Regatul Meu nu aparţine acestei lumi.”</J>


text:
Pilat i-a zis: „Atunci rezultă că Tu oricum eşti un fel de Rege!” Isus a răspuns: <J>„Da, Eu sunt Rege. De fapt, cu acest scop M-am născut; şi am venit în lume ca să fac declaraţii despre adevăr. Oricine este de partea adevărului, ia în considerare ce vorbesc Eu.”</J>


text:
Pilat I-a zis: „Ce este adevărul?” După ce a formulat această întrebare, a ieşit în faţa iudeilor şi le-a zis: „Nu I-am găsit nicio vină!


text:
Dar pentru că obişnuiţi să cereţi graţierea cuiva cu ocazia sărbătoririi Paştelor, vă propun ca acela să fie «Regele iudeilor». Acceptaţi oferta mea?”


text:
Soldaţii au făcut o coroană împletind spini; şi după ce I-au pus-o pe cap, L-au îmbrăcat cu o haină roşie.


text:
Pilat a ieşit din nou şi le-a zis iudeilor: „Să ştiţi că vi-L aduc afară, ca să vă demonstrez că nu I-am găsit nicio vină.”


text:
Când L-au văzut liderii preoţilor şi gărzile, au început să strige: „Crucifică-L! Crucifică-L!” Pilat le-a zis: „Luaţi-L voi şi crucificaţi-L, pentru că eu nu I-am găsit nicio vină!”


text:
Iudeii au răspuns: „Conform legii noastre, El trebuie să moară, pentru că a pretins despre Sine că este Fiul lui Dumnezeu!”


text:
A intrat din nou în sala de judecată şi L-a întrebat pe Isus: „De unde eşti?” Dar Isus nu i-a mai dat niciun răspuns.


text:
Pilat I-a zis: „Tocmai mie refuzi să îmi răspunzi? Nu ştii că am dreptul să decid crucificarea sau eliberarea Ta?”


text:
Isus i-a răspuns: <J>„Nu ai avea niciun drept să decizi cu privire la Mine dacă nu ai fi fost investit cu autoritate de sus. Acesta este motivul pentru care cel care M-a predat ţie, a comis un păcat mai mare.”</J>


text:
Din acel moment, Pilat intenţiona să Îl elibereze. Dar iudeii strigau: „Dacă eliberezi pe acest om, nu vei fi în bune relaţii cu Cezarul! Oricine se declară Rege, este împotriva Cezarului!”


text:
Când a auzit Pilat aceste cuvinte, L-a scos pe Isus şi apoi s-a aşezat pe scaunul de judecător, în locul care se numea „Pavajul de piatră” şi pe care evreii îl numeau „Gabata”.


text:
Era a şasea oră a zilei, când se făcea pregătirea pentru sărbătoarea Paştelor. Pilat le-a zis iudeilor: „Acesta este Regele vostru!”


text:
Dar ei au strigat: „Ia-L! Ia-L şi crucifică-L!” Pilat le-a zis: „Să-L crucific pe Regele vostru?!” Liderii preoţilor i-au zis: „Noi nu avem alt rege decât pe Cezar!”


text:
Atunci li L-a predat ca să fie crucificat. Ei L-au luat pe Isus şi L-au dus la locul execuţiei prin crucificare.


text:
Acolo a fost crucificat împreună cu alţi doi. Unul era într-o parte, iar altul în cealaltă, Isus fiind pus la mijloc.


text:
Pilat a făcut o inscripţie pe care a pus-o deasupra crucii. Pe ea era scris: „Isus din Nazaret, Regele iudeilor.”


text:
Pentru că locul unde fusese crucificat Isus era aproape de oraş, mulţi iudei au avut ocazia să o citească. Era scrisă în limba aramaică, în limba latină şi în limba greacă.


text:
Liderii preoţilor iudeilor au zis lui Pilat: „Nu scrie «Regele iudeilor», ci că El a zis: <J>«Sunt Regele iudeilor.»!”</J>


text:
După ce L-au crucificat pe Isus, soldaţii I-au luat hainele şi le-au împărţit în patru, luând fiecare câte o parte din ele. I-au luat şi cămaşa care nu avea nicio cusătură, ci era formată dintr-o singură ţesătură de sus până jos.


text:
Atunci au zis între ei: „Să nu o rupem, ci să tragem la sorţi, pentru ca astfel să vedem a cui va fi.” S-a întâmplat aşa, ca să se confirme ce zisese Scriptura: „Şi-au împărţit hainele Mele între ei şi au tras la sorţi pentru cămaşa Mea.” Exact aşa au procedat soldaţii.


text:
Lângă crucea lui Isus stătea mama Lui şi sora mamei Lui; apoi mai erau: Maria, soţia lui Clopa şi Maria Magdalena.


text:
Când a văzut Isus pe mama Sa şi pe discipolul pe care îl iubea stând lângă ea, i-a zis: <J>„Femeie, acesta este fiul tău!”.</J>


text:
Apoi a zis discipolului: <J>„Ea este mama ta!”</J> Şi din acel moment, discipolul a decis să o ia la el acasă <i>(ca mamă a lui)</i>.


text:
Ştiind că totul a ajuns la final, ca să procedeze conform Scripturii, Isus a zis: <J>„Mi-e sete!”</J>


text:
Acolo era un vas plin cu oţet. Soldaţii au luat o ramură de isop, în capătul căreia au pus un burete plin cu oţet şi I l-au dus aproape de gură.


text:
Ca să nu rămână corpurile pe cruce în timpul Sabatului – pentru că acea zi avea o semnificaţie specială – iudeii l-au rugat pe Pilat să aprobe sfărâmarea picioarelor celor de pe cruce.


text:
ci unul dintre soldaţi L-a penetrat cu o lance în zona coastelor. Şi imediat a ieşit de acolo sânge şi apă.


text:
Acest lucru este confirmat de cel care l-a văzut. Declaraţia lui este adevărată; şi el este conştient că spune adevărul, pentru ca voi să credeţi.


text:
Aceste lucruri s-au întâmplat ca să se confirme cuvintele Scripturii care a spus: „Niciunul dintre oasele Lui nu va fi strivit.”;


text:
Apoi, Iosif din Arimateea – unul care, fiindu-i frică de iudei, era un discipol al lui Isus, dar în secret – l-a rugat pe Pilat să îi permită să ia corpul lui Isus de pe cruce. După ce Pilat i-a aprobat cererea, el a venit şi a luat corpul lui Isus.


text:
Acolo a mai venit şi Nicodim, care la început se dusese la Isus noaptea. El a adus o compoziţie de aproximativ treizeci de litri de ulei parfumat format cu smirnă şi aloe.


text:
Apoi a luat corpul lui Isus şi l-a înfăşurat cu faşe de pânză de in, adăugând şi acel ulei parfumat, aşa cum era obiceiul înmormântării între iudei.


text:
În zona unde fusese crucificat Isus, era o grădină. În ea era un mormânt nou, în care nu mai fusese pus nimeni.


text:
Fiind ziua pregătirii <i>(pentru sărbătoarea Paştelor)</i> şi pentru că mormântul era aproape, L-au pus pe Isus acolo.


text:
În prima zi a săptămânii, Maria Magdalena s-a dus la mormânt dimineaţa devreme, când încă era întuneric; şi a văzut că piatra de la intrarea în mormânt, fusese luată.


text:
S-a dus alergând la Simon Petru şi la celălalt discipol pe care îl iubea Isus, şi le-a zis: „L-au luat pe Isus din mormânt şi nu ştiu unde L-au pus!”


text:
Au început amândoi să alerge. Dar celălalt discipol alerga mai repede decât Petru şi a ajuns primul la mormânt.


text:
Prosopul care fusese folosit la înfăşurarea capului lui Isus, nu era în acelaşi loc în care erau pânzele; ci fiind făcut sul, era pus în alt loc, singur.


text:
Dar Maria stătea afară lângă mormânt plângând. În timp ce plângea, s-a aplecat să se uite în mormânt.


text:
Atunci a văzut doi îngeri îmbrăcaţi în alb, stând în locul unde fusese pus corpul lui Isus. Unul era în dreptul capului, iar celălalt acolo unde fuseseră picioarele Lui.


text:
Ei i-au zis: „Femeie, de ce plângi?” Ea le-a răspuns: „Pentru că L-au luat pe Iahve şi nu ştiu unde L-au pus.”


text:
După ce a spus aceste cuvinte, ea s-a întors şi L-a văzut pe Isus stând acolo în picioare; dar nu ştia că este El.


text:
Isus i-a zis: <J>„Femeie, de ce plângi? Pe cine cauţi?”</J> Ea a crezut că este grădinarul şi I-a zis: „Domnule, dacă L-ai luat, spune-mi unde L-ai pus şi mă voi duce să Îl iau!”


text:
Isus i-a zis: <J>„Maria!”</J> Ea s-a întors şi I-a zis în aramaică: „Rabuni!”, adică „Învăţătorule!”


text:
Isus i-a zis: <J>„Nu Mă reţine; pentru că încă nu am urcat la Tatăl Meu. Ci du-te la fraţii Mei şi spune-le că urc la Cel care este Tatăl Meu şi Tatăl vostru, la Dumnezeul Meu şi al vostru.”</J>


text:
Maria Magdalena s-a dus şi i-a anunţat pe discipoli că L-a văzut pe Isus şi că i-a spus aceste lucruri.


text:
În seara aceleiaşi zile care era prima din săptămână, Isus a apărut în locul unde erau adunaţi discipolii stând încuiaţi de frică să nu fie descoperiţi de iudei. El a stat în mijlocul lor şi le-a zis: <J>„Pacea să fie cu voi!”</J>


text:
Iar după ce a zis aceste cuvinte, le-a arătat semnele din mâini şi din dreptul coastelor. Discipolii s-au bucurat când L-au văzut.


text:
Isus le-a zis din nou: <J>„Pacea să fie cu voi! Vă trimit exact cum M-a trimis şi Tatăl pe Mine!”</J>


text:
<J>Dacă veţi ierta păcatele cuiva, ele vor fi iertate; dar dacă nu le veţi ierta, nu vor fi iertate.”</J>


text:
Toma, care se mai numea şi Geamăn, făcând parte dintre cei doisprezece, nu era cu ei atunci când a venit Isus.


text:
Ceilalţi discipoli i-au zis: „L-am văzut pe Isus!” Dar el le-a răspuns: „Dacă nu voi vedea în mâinile Lui semnele unde au fost cuiele ca să le pipăi cu degetul meu şi dacă nu voi putea atinge cu mâna mea coastele Lui, nu <i>(vă)</i> voi crede.”


text:
După opt zile, discipolii lui Isus erau din nou în casă; şi era şi Toma împreună cu ei. În timp ce uşile erau încuiate, a venit Isus între ei şi le-a zis: <J>„Pacea să fie cu voi!”</J>


text:
Apoi i-a zis lui Toma: <J>„Vino cu degetul şi verifică mâinile Mele. Pune mâna pe coastele Mele; şi nu fi necredincios, ci credincios!”</J>


text:
Isus i-a zis: <J>„Toma, tu ai crezut pentru că M-ai văzut. Dar cei care nu au văzut şi <i>(totuşi)</i> au crezut, sunt nişte oameni fericiţi.”</J>


text:
Dar aceste lucruri au fost scrise pentru ca voi să credeţi că Isus este Cristos, Fiul lui Dumnezeu; şi crezând, să aveţi viaţa în numele Lui.


text:
Simon Petru, Toma supranumit Geamăn, Natanael din localitatea Cana care aparţinea de provincia Galileea, fiii lui Zebedei şi alţi doi discipoli ai lui Isus, erau împreună.


text:
Atunci Simon Petru le-a zis: „Mă duc să prind peşte.” Ei i-au zis: „Mergem şi noi cu tine!” Au urcat într-o barcă şi au plecat. Dar în acea noapte, nu au prins nimic…


text:
El le-a zis: <J>„Lansaţi plasa în partea dreaptă a bărcii şi veţi prinde.”</J> Au lansat-o acolo şi apoi s-au adunat în ea atât de mulţi peşti, încât nu o mai puteau ridica în barcă.


text:
Atunci discipolul pe care îl iubea Isus, i-a zis lui Petru: „Este Stăpânul!” Când a auzit Simon Petru că este El, şi-a luat hainele şi s-a echipat; pentru că era dezbrăcat. Apoi a sărit în mare.


text:
Ceilalţi discipoli au venit cu barca trăgând plasa cu peşti. Nu erau departe de mal, ci doar la aproximativ două sute de coţi.


text:
Simon Petru a urcat în barcă şi a tras la mal plasa care era plină cu o sută cincizeci şi trei de peşti mari. Şi chiar dacă au fost atâţia, plasa nu s-a rupt.


text:
Isus le-a zis: <J>„Veniţi să mâncaţi!”</J> Şi niciunul dintre ei nu avea curajul să Îl întrebe „Cine eşti?”, pentru că ştiau că este Stăpânul.


text:
După ce au mâncat, Isus a zis lui Simon Petru: <J>„Simon, fiul lui Iona, Mă iubeşti mai mult decât aceştia?</J>” Petru I-a răspuns: „Da, Doamne, ştii că Te iubesc!” Isus i-a zis: <J>„Păstoreşte mieii Mei!”</J>


text:
L-a întrebat a doua oară: <J>„Simon, fiul lui Iona, Mă iubeşti?”</J> Petru I-a răspuns: „Da, Doamne, ştii că Te iubesc!” Isus i-a zis: <J>„Păstoreşte oile Mele!”</J>


text:
Isus i-a zis a treia oară: <J>„Simon, fiul lui Iona, Mă iubeşti?</J>” Pentru că îi zisese a treia oară <J>„Mă iubeşti?”</J>, Petru s-a întristat şi I-a răspuns: „Doamne, Tu cunoşti totul! Ştii că Te iubesc!” Isus i-a zis: <J>„Păstoreşte oile Mele!</J>


text:
<J>Atunci când erai tânăr, te echipai singur şi te duceai unde doreai. Dar te asigur că atunci când vei îmbătrâni, îţi vei întinde mâinile şi altcineva te va «echipa», pentru ca apoi să te ducă acolo unde nu vei dori să ajungi.”</J>


text:
Spunând aceste cuvinte, El a vrut să arate cu ce fel de moarte urma să Îl glorifice Petru pe Dumnezeu. Apoi i-a zis: <J>„Vino după Mine!”</J>


text:
Petru s-a uitat înapoi şi l-a văzut venind după ei pe discipolul pe care îl iubea Isus. El era cel care cu ocazia cinei <i>(pascale)</i>, îşi rezemase capul de pieptul lui Isus şi Îi zisese: „Doamne, cine este cel care Te va trăda?”


text:
Isus i-a răspuns: <J>„Dacă vreau ca el să rămână până voi veni Eu, de ce trebuie să ştii? Tu vino după Mine!”</J>


text:
Aceste cuvinte au generat printre fraţi zvonul că acel discipol nu va muri niciodată. Dar Isus nu îi zisese lui Petru că nu va muri niciodată, ci <J>„Dacă vreau ca el să rămână până voi veni Eu, de ce trebuie să ştii?”</J>


text:
Acel discipol este cel care confirmă că aşa s-a întâmplat; şi tot el este cel care le-a scris. Şi mai ştim că ce a afirmat el, este adevărat.


text:
Mai sunt multe alte lucruri pe care le-a făcut Isus. Dacă s-ar fi scris despre fiecare dintre ele, cred că nici în toată lumea nu ar fi avut suficient loc acele cărţi care ar fi fost scrise.


text:
Teofil, în prima mea carte am vorbit despre toate faptele făcute de Isus şi despre învăţăturile Lui pe care le-a dat cât timp a fost printre oameni.


text:
Ţi le-am prezentat de la începutul activităţii Sale şi până în ziua când a fost luat în cer. Înainte de acest final, prin intermediul Spiritului Sfânt, El dăduse porunci apostolilor pe care îi alesese.


text:
După suferinţele Lui, a apărut în faţa lor viu; şi le-a demonstrat că a înviat, oferindu-le multe dovezi în acest sens. Acele dovezi le-au fost prezentate în perioada celor patruzeci de zile <i>(după învierea Sa)</i>, timp în care El a vorbit cu ei despre Regatul lui Dumnezeu.


text:
Atunci când <i>(încă mai)</i> era cu ei, le-a poruncit să nu se depărteze de Ierusalim; ci să aştepte ce a promis Tatăl. Isus le-a zis: <J>„Eu deja v-am vorbit despre această promisiune,</J>


text:
<J>adică un alt botez: nu acela administrat de Ioan folosind apă, ci Mă refer la botezul cu Spiritul Sfânt. Şi acest lucru se va întâmpla cu voi peste puţine zile.”</J>


text:
Când erau adunaţi împreună cu Isus, apostolii L-au întrebat: „Doamne, acum este timpul când vei reinstaura Regatul lui Israel?”


text:
El le-a răspuns: <J>„Nu este cazul să vă intereseze aceste lucruri şi <i>(nici)</i> data la care se vor întâmpla. Tatăl este Cel care are autoritatea să ia decizii cu privire la ele!</J>


text:
<J>În ce vă priveşte, atunci când va coborî Spiritul Sfânt peste voi, veţi putea să Îmi fiţi martori în Ierusalim, în toată Iudeea, în Samaria şi până la marginile pământului!”</J>


text:
După ce a spus aceste lucruri, în timp ce priveau la El, a fost ridicat spre cer; şi au observat cum El urca într-un nor până nu L-au mai văzut deloc.


text:
Ei au zis: „Galileeni, de ce staţi privind cerul? Acest Isus care a urcat spre cer dintre voi, va reveni exact cum L-aţi văzut plecând.”


text:
Ei s-au întors de pe Muntele Măslinilor în Ierusalim. Distanţa dintre acest munte şi Ierusalim era aproximativ aceeaşi cu cea maximă admisă pentru călătorie în ziua Sabatului.


text:
Ajungând acasă, au urcat în camera de la etaj a locuinţei unde stăteau. Aceştia erau: Petru, Iacov, Ioan, Andrei, Filip, Toma, Bartolomeu, Matei, Iacov – fiul lui Alfeu, Simon zilotul şi Iuda – fiul lui Iacov.


text:
Ei erau perseverenţi în rugăciuni, exprimând prin ele dorinţele lor comune. La aceste rugăciuni participau şi femeile, împreună cu mama şi cu fraţii lui Isus.


text:
În acele zile, Petru a vorbit celor care erau adunaţi. Numărul lor era de aproximativ o sută douăzeci de persoane. El le-a zis:


text:
„Fraţilor, trebuia să se întâmple cu Iuda ce spusese Spiritul Sfânt prin David. Astfel s-a confirmat Scriptura, prin faptul că el a fost ghidul celor care L-au prins pe Isus.


text:
Cu banii obţinuţi în urma faptei lui nedrepte, acest om a cumpărat un teren. Apoi a căzut cu capul în jos, i-a plesnit abdomenul şi i-au ieşit toate intestinele din el.


text:
Acest fapt a ajuns atât de cunoscut de toţi locuitorii din Ierusalim, încât acel teren a fost numit în limba lor «Acheldama», adică «Terenul sângelui».


text:
În cartea Psalmilor este scris: «Casa lui să rămână locatari şi nimeni să nu <i>(mai)</i> locuiască în ea.» Apoi mai scrie: «Slujba lui să fie preluată de altcineva!».


text:
trebuie să alegem un înlocuitor <i>(al lui Iuda)</i>. El trebuie să fie dintre cei care ne-au însoţit începând din perioada când boteza Ioan şi până când a plecat Isus dintre noi. Astfel, acela va putea fi martor al învierii Lui împreună cu noi.”


text:
Ei au propus doi bărbaţi. Primul a fost Iosif, care se mai numea Barsaba şi Iust. Al doilea bărbat se numea Matia.


text:
Apoi s-au rugat astfel: „Doamne, Tu cunoşti inimile tuturor oamenilor. Arată-ne pe care dintre aceştia doi l-ai ales


text:
ca să preia responsabilitatea şi slujba de apostol faţă de care Iuda s-a descalificat ducându-se <i>(acum)</i> în locul care-i corespunde.”


text:
Au tras la sorţi şi au decis astfel ca Matia să fie cel care să se adauge grupului format din ceilalţi unsprezece apostoli.


text:
Atunci, în mod instantaneu, a venit din cer un sunet ca cel produs de un vânt de mare intensitate. El s-a auzit în toată casa în care erau ei adunaţi.


text:
Toţi s-au umplut de Spirit Sfânt; apoi au început să vorbească în alte limbi <i>(decât ebraica)</i>, iar Spiritul decidea pentru ei care erau acelea.


text:
Când au auzit acel sunet, mulţi oameni s-au adunat acolo şi au fost foarte surprinşi când i-au auzit vorbind în limba lor.


text:
Toţi se mirau şi discutau uimiţi unii cu alţii, zicând: „Oare toţi aceştia care vorbesc, nu sunt galileeni?


text:
Atunci cum se explică faptul că îi auzim vorbind fiecăruia dintre noi în limba <i>(poporului)</i> în care ne-am născut?


text:
Suntem aici parţi, mezi, elamiţi, locuitori din Mesopotamia, din Iudeea, din Capadocia, din Pont, din Asia,


text:
din Frigia, din Pamfilia, din Egipt, din zonele Libiei, dinspre Cirena, oaspeţi din Roma… Indiferent că suntem iudei sau prozeliţi,


text:
cretani şi arabi – îi auzim vorbind <i>(despre)</i> lucrurile minunate ale lui Dumnezeu în limbile popoarelor de unde venim!”


text:
Toţi erau foarte surprinşi; şi neştiind ce să creadă, se întrebau reciproc: „Ce înseamnă acest fenomen?”


text:
Atunci Petru s-a ridicat împreună cu ceilalţi unsprezece şi li s-a adresat strigând astfel: „Bărbaţi iudei şi voi care locuiţi în Ierusalim! Ascultaţi-mă!


text:
«În zilele de la sfârşit – zice Dumnezeu – voi turna din Spiritul Meu peste orice om. Fiii şi fiicele voastre vor profeţi, tinerii voştri vor avea revelaţii supranaturale şi bătrânii voştri vor visa lucruri semnificative.


text:
Înaintea apariţiei acelei zile speciale a lui Iahve, soarele se va transforma într-un corp ceresc fără lumină, iar luna va fi ca sângele.


text:
Bărbaţi israelieni, ascultaţi-mă! Vreau să vă vorbesc acum despre Isus din Nazaret – acel Om confirmat de Dumnezeu în faţa voastră prin minunile, prin lucrurile supranaturale şi prin faptele Lui care-I demonstrau autoritatea. Ştiţi că toate aceste lucruri le-a făcut Dumnezeu prin El în mijlocul vostru.


text:
Conform preştiinţei lui Dumnezeu, acest Om a ajuns la discreţia voastră şi L-aţi crucificat folosindu-vă în acest scop de cei păcătoşi.


text:
Dar Dumnezeu L-a înviat, dezlegându-I legăturile morţii; pentru că era imposibil să rămână reţinut <i>(în mormânt)</i> de ea!


text:
De fapt, David zisese despre El astfel: «Eu Îl aveam permanent pe Iahve înaintea Mea, pentru că El este la dreapta ca să Îmi asigure stabilitatea.


text:
Acesta este motivul pentru care am bucurie în inimă şi limba Mea exprimă cuvinte de veselie. Chiar şi corpul Mi se va odihni în speranţă;


text:
pentru că nu Îmi vei lăsa sufletul în locuinţa morţilor şi nu vei permite ca Sfântul Tău să experimenteze descompunerea.


text:
În legătură cu patriarhul David, vă cer permisiunea, fraţilor, să declar fără ruşine că a murit şi că <i>(apoi)</i> a fost înmormântat; iar mormântul lui s-a păstrat în ţara noastră până astăzi.


text:
David era profet şi ştia că Dumnezeu îi promisese cu jurământ că îi va pune pe tronul lui pe unul dintre descendenţi.


text:
Când a spus că sufletul lui nu va fi lăsat în locuinţa morţilor şi când a afirmat despre corpul lui că nu va suferi descompunerea, el profeţea despre învierea lui Cristos!


text:
Şi ce se întâmplă acum, este urmarea faptului că după ce S-a înălţat la dreapta lui Dumnezeu şi a primit de la Tatăl aprobarea să Îşi respecte promisiunea referitoare la Spiritul Sfânt, «a turnat» <i>(peste noi)</i> exact ce vedeţi şi ce auziţi.


text:
Desigur, David nu a urcat în cer; ci singur recunoaşte: «Iahve a zis Stăpânului meu: ‘Stai la dreapta Mea,


text:
Deci să fie clar tuturor urmaşilor lui Israel că Dumnezeu a făcut Stăpân şi Cristos pe acest Isus pe care voi L-aţi crucificat.”


text:
După ce au auzit ei aceste cuvinte, au fost foarte impresionaţi; apoi au zis lui Petru şi celorlalţi apostoli: „Fraţilor, ce să facem?”


text:
Petru le-a zis: „Pocăiţi-vă! Şi fiecare dintre voi să solicite botezul în numele lui Isus Cristos, având în vedere iertarea păcatelor voastre. Apoi veţi primi darul Sfântului Spirit.


text:
Pentru că această promisiune este valabilă pentru voi, pentru copiii voştri, pentru copiii copiilor voştri şi pentru toţi cei care se vor naşte în viitor şi cărora Iahve, Dumnezeul nostru, le va adresa această chemare, indiferent cât de mare va fi numărul lor!”


text:
Astfel încerca Petru să îi convingă, zicându-le printre altele: „Salvaţi-vă din mijlocul acestei generaţii degradate.”


text:
Cei care au crezut ce predica el, au fost botezaţi. Astfel, în acea zi, numărul discipolilor s-a mărit cu aproape trei mii de persoane.


text:
În mod consecvent, ei practicau însuşirea învăţăturii apostolilor, părtăşia între fraţi, frângerea pâinii şi rugăciunea.


text:
Fiecare dintre ei avea o atitudine de reverenţă; iar prin intermediul apostolilor se făceau multe minuni şi lucruri supranaturale.


text:
Îşi vindeau terenurile agricole şi averile, iar banii obţinuţi astfel erau împărţiţi între ei conform nevoilor fiecăruia.


text:
Toţi erau prezenţi în zona de lângă templu în fiecare zi. Apoi, când se duceau acasă, frângeau pâinea şi serveau masa cu bucurie şi cu o inimă curată.


text:
Ei Îl lăudau pe Dumnezeu şi erau admiraţi de toţi oamenii; şi Iahve îi adăuga în fiecare zi la numărul lor pe cei care erau salvaţi.


text:
Petru şi Ioan mergeau împreună spre templu la ora consacrată rugăciunii. Aceea era a noua oră din zi.


text:
Acolo, la poarta numită „Frumoasă”, exista un om paralizat din naştere care era adus în fiecare zi să cerşească de la cei care treceau prin ea mergând spre templu.


text:
Când i-a văzut pe Petru şi pe Ioan că intenţionau să meargă spre templu, acel om a cerşit şi în faţa lor.


text:
Atunci Petru i-a zis: „Nu am nici aur şi nici argint. Dar îţi dau ce am: În numele lui Isus Cristos din Nazaret, ridică-te şi umblă!”


text:
şi dintr-o săritură a fost pe picioarele lui. Apoi a început să umble. A intrat cu ei în zona templului, umblând, sărind şi lăudându-L pe Dumnezeu.


text:
L-au recunoscut imediat, pentru că el era cel care stătea ca cerşetor la „poarta templului” numită „Frumoasă”. Atunci ei au fost foarte surprinşi de ce i se întâmplase.


text:
Pentru că el mergea împreună cu Petru şi cu Ioan, toată mulţimea de oameni a alergat la ei cu mare interes în zona numită „coloanele lui Solomon”.


text:
Când a văzut acest lucru, Petru a zis mulţimii de oameni care se adunase acolo: „Bărbaţi israelieni, de ce vă miraţi de acest lucru şi de ce vă uitaţi fix la noi? Consideraţi oare că noi, cu abilitatea noastră sau datorită religiozităţii noastre am făcut pe acest om să umble?


text:
Dumnezeul lui Avraam, al lui Isaac şi al lui Iacov – Acela care este Dumnezeul strămoşilor noştri – L-a glorificat pe Sclavul Său numit Isus, pe care voi L-aţi predat lui Pilat când v-aţi dezis de El în faţa lui, deşi el a considerat că trebuia să Îl elibereze.


text:
Acest om pe care îl vedeţi şi pe care îl şi cunoaşteţi, a fost vindecat prin credinţa în numele lui Isus. Ea i-a oferit o vindecare completă, aşa cum puteţi constata toţi.


text:
Dar Dumnezeu a făcut astfel să se întâmple exact ce fusese prezis de toţi profeţii Lui care spuseseră despre Cristos că va suporta multe adversităţi.


text:
Atunci Iahve va face să vină vremuri de prosperitate spirituală, trimiţându-L <i>(din nou)</i> pe Cel care a fost stabilit anticipat pentru voi în acest scop, adică pe Isus Cristos.


text:
Acum El trebuie să rămână în cer până în vremea reabilitării tuturor lucrurilor. Despre acea vreme, Dumnezeu a vorbit în trecut prin intermediul sfinţilor Săi profeţi.


text:
Moise zisese strămoşilor noştri: «Iahve, Dumnezeul vostru, vă va desemna dintre fraţii voştri un Profet ca mine. Să ascultaţi de tot ce vă va spune El.


text:
Voi sunteţi descendenţii profeţilor şi ai legământului pe care l-a făcut Dumnezeu cu strămoşii noştri. El zisese lui Avraam: «Toate naţiunile pământului vor fi binecuvântate prin descendentul tău!».


text:
După ce L-a înălţat pe Sclavul Său numit Isus, Dumnezeu vi L-a trimis mai întâi vouă; pentru ca întorcându-vă de la trăirea vieţii în păcat, El să poată să vă binecuvânteze.”


text:
În timp ce Petru şi Ioan vorbeau mulţimii de oameni, în mod surprinzător au apărut saducheii însoţiţi de comandantul gărzii templului,


text:
manifestând o mare ostilitate faţă de ei, pentru că îi învăţau pe oameni despre Isus şi despre înviere.


text:
Dar mulţi dintre cei care auziseră acele cuvinte, au crezut; şi numărul bărbaţilor credincioşi a ajuns astfel la aproximativ cinci mii.


text:
A doua zi, conducătorii poporului <i>(evreu)</i> şi învăţătorii legii mozaice, au făcut un consiliu în Ierusalim.


text:
Acolo au mai fost prezenţi: marele preot numit Ana, Caiafa, Ioan, Alexandru şi toţi ceilalţi care proveneau din familii de mari preoţi.


text:
I-au adus pe Petru şi pe Ioan între ei şi i-au întrebat: „Cu ce aprobare sau în numele cui aţi făcut acest lucru?”


text:
Atunci Petru, fiind plin de Spiritul Sfânt, le-a zis: „Lideri ai poporului şi conducători ai Israelului!


text:
Constatăm că suntem interogaţi pentru o binefacere de care a beneficiat un om bolnav şi doriţi să aflaţi cum a fost vindecat.


text:
În consecinţă, vom face o declaraţie pe care ar fi bine să o audă toţi oamenii din Israel: acest om se prezintă în faţa voastră complet sănătos în numele lui Isus Cristos din Nazaret, pe care voi L-aţi crucificat, dar pe care Dumnezeu L-a înviat!


text:
Voi L-aţi abandonat exact cum au făcut constructorii cu acea piatră care <i>(până la urmă)</i> a ajuns să fie pusă în locul în care se unesc zidurile.


text:
Salvarea nu este posibilă decât în numele Lui; pentru că nu li s-a dat oamenilor niciun alt nume în care să o poată obţine!”


text:
Remarcând curajul lui Petru şi al lui Ioan, liderii religioşi au fost surprinşi să constate că ei erau totuşi oameni simpli care nu absolviseră şcoli remarcabile; şi atunci au înţeles că fuseseră cu Isus.


text:
În cadrul ei, au zis: „Ce decizie vom lua cu privire la aceşti oameni? Am aflat că toţi locuitorii Ierusalimului ştiu despre această minune evidentă pe care nu o putem contesta.


text:
Totuşi, ca să nu se răspândească această informaţie mai departe între ceilalţi oameni, să îi ameninţăm şi să le ordonăm ca în viitor să nu mai vorbească nimănui evocând acest nume.”


text:
După ce i-au chemat <i>(între ei)</i>, le-au interzis să mai vorbească şi să mai înveţe în vreun fel pe oameni în numele lui Isus.


text:
Răspunsul lui Petru şi al lui Ioan a fost acesta: „Gândiţi-vă dacă procedaţi corect înaintea lui Dumnezeu când ne pretindeţi să ascultăm mai mult de voi decât de El!


text:
I-au ameninţat din nou şi i-au lăsat să plece, pentru că nu ştiau cum să îi pedepsească; iar mulţimea de oameni glorifica pe Dumnezeu pentru ce se întâmplase.


text:
După ce au fost eliberaţi, ei s-au dus la grupul lor şi le-au relatat tot ce le spuseseră liderii preoţilor şi conducătorii poporului.


text:
Când au auzit relatarea, şi-au exprimat toţi aceeaşi dorinţă, zicând: „Doamne, Tu, Stăpânul care ai făcut cerul, pământul, marea şi toate vietăţile care le populează!


text:
Sub inspiraţia Spiritului Sfânt, strămoşul nostru David, sclavul Tău, a fost folosit de Tine să zică: «De ce se agită naţiunile lumii şi de ce concep popoarele strategii inutile?


text:
Această profeţie s-a confirmat atunci când împotriva Sclavului Tău celui sfânt – Isus – s-au aliat în acest oraş Irod, Pilat din Pont, celelalte naţiuni şi mulţimile de oameni din poporul Israel.


text:
Ei au făcut să se întâmple astfel tot ce deja planificaseşi prin forţa şi prin voinţa de care dispui Tu.


text:
Acum, Doamne, priveşte la ameninţările lor şi ajută-i pe sclavii Tăi să predice Cuvântul Tău cu tot curajul.


text:
Întinde-Ţi mâna şi fă vindecări, minuni şi lucruri supranaturale în numele Sclavului Tău Celui Sfânt numit Isus!”


text:
După ce s-au rugat ei, s-a cutremurat locul unde erau adunaţi. Toţi s-au umplut de Spirit Sfânt şi predicau Cuvântul lui Dumnezeu cu un mare curaj.


text:
Acei oameni mulţi care crezuseră, erau uniţi în inimă şi în gând. Niciunul nu pretindea că este proprietarul exclusiv al averilor lui; ci îşi considerau proprietăţile ca fiind bunuri comune.


text:
Apostolii vorbeau cu mare autoritate despre învierea lui Isus; şi toţi erau beneficiarii unui mare har.


text:
Problema lipsurilor era rezolvată prin faptul că toţi cei care aveau terenuri agricole, le vindeau şi apoi aduceau banii


text:
Iosif, cel numit de apostoli şi Barnaba – nume care se traduce prin „Fiul încurajării” – era un levit care provenea din Cipru.


text:
El a vândut un teren agricol pe care îl avea şi apoi a adus banii, punându-i la picioarele apostolilor.


text:
Dar un <i>(alt)</i> om numit Anania a vândut o proprietate împreună cu soţia lui care se numea Safira.


text:
Amândoi au decis să oprească o parte din banii cu care o vânduseră. Apoi el a adus restul banilor pe care i-a pus la picioarele apostolilor.


text:
Petru i-a zis: „Anania, de ce i-ai permis lui Satan să te determine să îl minţi pe Spiritul Sfânt al lui Dumnezeu ascunzând o parte din bani?


text:
Dacă nu vindeai această proprietate, oare nu rămânea ea a ta? Şi după ce ai vândut-o, nu erai liber să faci ce vrei cu acei bani? De ce ai decis să procedezi astfel? Nu ai minţit pe oameni, ci pe Dumnezeu!”


text:
După ce a auzit aceste cuvinte, Anania a căzut şi a murit. Apoi toţi cei care ascultau aceste lucruri, au experimentat un accentuat sentiment de frică.


text:
Petru i-a zis: „Spune-mi, cu atâţi bani aţi vândut proprietatea?” Ea a răspuns: „Da, acesta este preţul vânzării ei!”


text:
Atunci Petru i-a zis: „Ce v-a determinat să riscaţi încercând să testaţi Spiritul lui Iahve? Cei care l-au îngropat pe soţul tău, sunt la uşă şi te vor lua şi pe tine!”


text:
Ea a căzut imediat la picioarele lui şi a murit. Când au intrat tinerii, au găsit-o moartă. Atunci au scos-o şi au înmormântat-o lângă soţul ei.


text:
Apoi toţi cei adunaţi acolo şi cei care au auzit ce se întâmplase, au fost afectaţi de o mare frică.


text:
Prin mâinile apostolilor se făceau multe minuni între oameni. Toţi <i>(creştinii)</i> stăteau împreună în zona coloanelor lui Solomon


text:
şi nimeni dintre ceilalţi nu avea curajul să li se alăture. Dar mulţimea de oameni îi lăuda vorbind despre ei în public.


text:
Bolnavii erau aduşi cu tărgile şi puşi pe străzi, pentru ca atunci când va veni Petru pe-acolo, măcar umbra lui să treacă peste vreunul dintre ei.


text:
Mulţi alţii aduceau din Ierusalim şi din oraşele învecinate acestuia, pe cei bolnavi şi pe cei chinuiţi de demoni; şi toţi erau vindecaţi.


text:
Dar un înger al lui Iahve a deschis uşile închisorii în timpul nopţii şi i-a scos de-acolo, zicându-le:


text:
„Duceţi-vă în <i>(zona de lângă)</i> templu şi predicaţi mulţimii de oameni tot mesajul acestei <i>(noi)</i> vieţi.”


text:
După ce au auzit aceste cuvinte, au mers lângă templu dimineaţa devreme şi apoi au început să înveţe mulţimile de oameni. Atunci, în mod surprinzător au venit la templu marele preot şi cei care îl susţineau. Ei au convocat Sanhedrinul; şi împreună cu ceilalţi lideri ai Israelului, au decis să scoată pe apostoli din închisoare.


text:
„Am găsit închisoarea încuiată corespunzător şi pe paznici stând în picioare la posturile lor lângă uşi. Dar când am intrat, nu am mai găsit pe nimeni acolo.”


text:
După ce au auzit acest raport, comandantul gărzilor templului şi liderii preoţilor au rămas foarte dezorientaţi şi nu ştiau cum să îşi explice cazul dispariţiei apostolilor.


text:
Apoi a venit cineva şi le-a spus: „Să ştiţi că oamenii pe care i-aţi băgat în închisoare, sunt în zona templului şi învaţă mulţimile de ascultători.”


text:
Atunci comandantul gărzilor a plecat cu subordonaţii lui şi i-au adus pe apostoli, dar nu cu forţa; pentru că erau conştienţi că altfel ar fi fost expuşi pericolului de a fi omorâţi cu pietre de mulţimea oamenilor.


text:
„Nu v-am ordonat noi în mod categoric să nu mai învăţaţi pe oameni evocând acest nume? În ciuda acestei interdicţii, voi aţi umplut Ierusalimul cu învăţătura voastră şi ne-aţi acuzat de <i>(complicitate la)</i> omorârea acelui Om!”


text:
Dumnezeul strămoşilor noştri L-a înviat pe acest Isus pe care voi L-aţi omorât punându-L pe lemnul crucii.


text:
Dumnezeu L-a înălţat folosind forţa Lui şi L-a făcut Stăpân şi Salvator pe acest Isus, ca să ofere Israelului pocăinţa şi iertarea păcatelor.


text:
Noi suntem martori ai acestor lucruri şi parteneri cu Spiritul Sfânt pe care L-a dat Dumnezeu celor care ascultă de El!”


text:
Dar a fost între ei un învăţător al legii mozaice din gruparea fariseilor, numit Gamaliel. El era apreciat de întregul popor. S-a ridicat în picioare între cei care formau Sanhedrinul şi a cerut ca apostolii să fie puţin scoşi din sală.


text:
Apoi le-a zis: „Bărbaţi israelieni, fiţi foarte atenţi la intenţiile pe care le aveţi faţă de aceşti oameni.


text:
Ştiţi că nu cu mult timp în urmă a existat Teuda care pretindea că are autoritate; şi lui i s-au alăturat aproximativ patru sute de bărbaţi. Dar a fost omorât şi apoi grupul simpatizanţilor lui au fost distrus.


text:
După el şi-a făcut apariţia Iuda Galileeanul în timpul recensământului; şi a atras simpatia multor oameni. Dar şi el a murit; şi apoi adepţii grupării lui au fost dispersaţi.


text:
Acum, vă propun să îi lăsăm în pace pe aceşti oameni; pentru că dacă este doar o încercare omenească de a face ceva, până la urmă ea se va distruge.


text:
Dar dacă ce fac ei vine de la Dumnezeu, să ştiţi că nu veţi avea succes. Vă previn să nu vă treziţi luptând împotriva lui Dumnezeu.”


text:
Ei au acceptat propunerea lui; şi după ce i-au chemat pe apostoli, au decis ca aceştia să fie pedepsiţi prin bătaia cu nuiele. Apoi le-au interzis să vorbească în numele lui Isus şi i-au pus în libertate.


text:
Ei au plecat din faţa Sanhedrinului şi s-au bucurat că au avut onoarea să fie defăimaţi din cauza numelui lui Isus.


text:
Apoi au continuat în fiecare zi să înveţe oamenii atât lângă templu, cât şi acasă, predicând Vestea Bună despre Isus Cristos.


text:
În acele zile, când s-a mărit numărul discipolilor, evreii care vorbeau limba greacă, protestau împotriva celorlalţi evrei, pentru că văduvele lor nu beneficiau de ajutoarele care erau distribuite în fiecare zi.


text:
Cei doisprezece <i>(apostoli)</i> au adunat mulţimea discipolilor şi au zis: „Nu este normal ca noi să lăsăm Cuvântul lui Dumnezeu şi să ne ocupăm de administraţie.


text:
În consecinţă, vă propunem, fraţilor, să alegeţi dintre voi şapte bărbaţi cu o bună reputaţie, plini de Spiritul Sfânt şi de înţelepciune, pe care îi vom desemna să facă această slujbă.


text:
Această propunere a fost aprobată de toţi cei care erau adunaţi acolo. Astfel, bărbaţii pe care i-au ales <i>(ca administratori)</i>, au fost următorii: Ştefan, un bărbat plin de Spirit Sfânt şi de credinţă, Filip, Prohor, Nicanor, Timon, Parmena şi Nicolae – un <i>(fost)</i> adept al iudaismului care provenea din Antiohia.


text:
Cuvântul lui Dumnezeu se răspândea tot mai mult, numărul discipolilor se mărea în Ierusalim şi foarte mulţi preoţi deveneau creştini.


text:
Exista un loc de închinare numit „Sinagoga oamenilor liberi”. În această clădire se adunau evrei care proveneau din Cirena şi din Alexandria. Împreună cu alţi iudei din Cilicia şi din Asia, aceştia au iniţiat o dispută cu Ştefan.


text:
Dar nu au reuşit să îl contrazică, pentru că fiind inspirat de Spiritul Sfânt, le vorbea cu înţelepciune.


text:
Atunci au vorbit <i>(în secret)</i> cu nişte oameni, învăţându-i să zică: „Noi l-am auzit <i>(pe Ştefan)</i> pronunţând cuvinte blasfematoare împotriva lui Moise şi împotriva lui Dumnezeu!”


text:
Au provocat astfel poporul, pe liderii lui şi pe învăţătorii legii mozaice, care au venit în forţă, l-au arestat şi l-au dus în Sanhedrin.


text:
Acolo au adus nişte martori mincinoşi care au zis: „Acest om nu încetează să blasfemieze acest loc sfânt şi legea <i>(mozaică)</i>.


text:
Noi l-am auzit zicând că Isus din Nazaret va dărâma această clădire şi că va schimba obiceiurile pe care ni le-a lăsat Moise!”


text:
Ştefan a răspuns: „Fraţi şi părinţi, ascultaţi-mă! Dumnezeu gloriei s-a revelat strămoşului nostru Avraam, când era în Mesopotamia, înainte de stabilirea lui în Haran,


text:
şi i-a zis: «Ieşi din ţara ta şi din familia din care provii; şi du-te în ţara pe care ţi-o voi arăta.»


text:
Atunci el a plecat din ţara caldeenilor şi şi-a stabilit domiciliul în Haran. După moartea tatălui lui, Dumnezeu l-a adus <i>(pe Avraam)</i> în această ţară în care locuiţi şi voi acum.


text:
Dar în aceste teritorii nu i-a dat nimic ca proprietate personală – nici măcar o palmă de teren – ci i-a promis că în viitor ea va fi a urmaşilor lui, deşi el <i>(încă)</i> nu avea atunci niciun copil.


text:
Dumnezeu i-a spus că descendenţii lui vor locui <i>(iniţial)</i> într-o ţară străină, că vor trăi acolo ca sclavi şi că astfel vor fi chinuiţi patru sute de ani.


text:
Dumnezeu îi mai zisese: «Eu voi judeca acea naţiune care îi va ţine în sclavie. Şi apoi ei Îmi vor sluji în aceste teritorii.»


text:
Apoi a instituit legământul circumciziei; şi astfel, când s-a născut Isaac, Avraam l-a circumcis în a opta zi de viaţă. Când s-a născut Iacov – fiul lui Isaac – acesta şi-a circumcis fiul. Iar Iacov a avut ca fii pe cei doisprezece patriarhi.


text:
Aceştia, pentru că îl invidiau pe Iosif, l-au vândut ca să fie dus în Egipt. Dar Dumnezeu a fost cu el


text:
şi l-a scăpat de toate necazurile lui. I-a dat înţelepciune şi l-a făcut să primească favoarea faraonului care guverna Egiptul. Şi el l-a desemnat ca administrator al Egiptului şi al tuturor posesiunilor lui.


text:
A fost o foamete în toată zona Egiptului şi în cea a Canaanului. Criza era mare şi strămoşii noştri nu găseau alimente.


text:
Când au venit a doua oară, Iosif şi-a recunoscut fraţii şi faraonul a aflat din ce familie provenea el.


text:
Apoi Iosif a chemat pe tatăl lor numit Iacov şi pe ceilalţi membri ai familiei lui – şaptezeci şi cinci de persoane.


text:
Toţi au fost duşi la Şehem şi puşi în mormântul pe care îl cumpărase Avraam cu o sumă de bani de la descendenţii lui Hamor în Şehem.


text:
Se apropia vremea când urma să se întâmple ce promisese Dumnezeu lui Avraam. Poporul a crescut numeric în Egipt,


text:
Acel rege a exploatat poporul nostru şi i-a chinuit pe strămoşii noştri, obligându-i chiar să îşi abandoneze nou-născuţii, pentru ca aceştia să moară.


text:
În acele condiţii s-a născut Moise, care era un copil frumos înaintea lui Dumnezeu. El a fost hrănit trei luni în familia tatălui lui.


text:
Când avea vârsta de patruzeci de ani, s-a gândit să meargă între evrei, ca să vadă cum trăiesc fraţii lui care formau poporul Israel.


text:
L-a văzut pe unul căruia i se făcea o nedreptate. Atunci l-a apărat, l-a răzbunat pe cel exploatat şi l-a omorât pe egiptean.


text:
Credea că fraţii lui vor realiza că Dumnezeu urma să Se folosească de el ca să îi elibereze. Dar ei nu au înţeles acest lucru.


text:
A doua zi, când <i>(doi evrei)</i> se băteau, Moise a venit între ei şi a încercat să atenueze conflictul, zicându-le: «Voi sunteţi fraţi! De ce vă nedreptăţiţi unul pe celălalt?!»


text:
Dar cel care făcea nedreptatea celuilalt, i s-a opus fizic şi apoi i-a zis: «Cine te-a desemnat pe tine ca şef şi judecător pentru noi?


text:
Auzind aceste cuvinte, Moise a fugit în Madian, unde a locuit ca străin; şi acolo i s-au născut doi fii.


text:
După <i>(alţi)</i> patruzeci de ani, a avut o viziune în deşertul Sinai, văzând un înger în flacăra unui tufiş arzând.


text:
Când a observat acest lucru ciudat, Moise s-a apropiat să vadă ce se întâmplă; şi atunci a auzit vocea lui Iahve,


text:
care i-a zis: «Eu sunt Dumnezeul părinţilor tăi: Dumnezeul lui Avraam, Dumnezeul lui Isaac şi Dumnezeul lui Iacov». Iar Moise, tremurând, nu a avut curajul să <i>(mai)</i> privească.


text:
Am văzut suferinţa poporului Meu care este în Egipt. Le-am auzit gemetele şi am decis să îi eliberez. Acum trebuie să pleci; pentru că te voi trimite în Egipt.»


text:
Vorbindu-i prin Îngerul care îi apăruse în acel tufiş arzând, Dumnezeu l-a trimis pe acest Moise ca stăpân şi eliberator, în ciuda faptului că fusese respins de ei când i-au zis: «Cine te-a desemnat să fii stăpânul şi judecătorul nostru?».


text:
Tocmai el i-a scos din Egipt; şi a făcut miracole atât în această ţară, la marea Roşie, cât şi în deşert, timp de patru zeci de ani.


text:
Acest Moise le-a zis descendenţilor lui Israel: «Dumnezeul vostru care se numeşte Iahve vă va da dintre fraţii voştri un profet ca mine. Să ascultaţi de El!»


text:
Tot Moise este cel care a condus adunarea israelienilor în deşert, unde pe muntele Sinai i-a vorbit un Înger; şi astfel a primit împreună cu strămoşii noştri cuvinte vii, ca să ni le transmită <i>(şi)</i> nouă.


text:
Strămoşii noştri au refuzat să îl asculte şi l-au desconsiderat. Apoi, în inimile lor, ei s-au întors în Egipt


text:
şi au zis lui Aaron: «Fă-ne nişte zei care să meargă înaintea noastră; pentru că nu ştim ce s-a întâmplat cu acel Moise care ne-a scos din Egipt!»


text:
Astfel, în acele zile au făcut un viţel, au adus ofrande idolului sacrificând animale şi s-au bucurat de obiectul făcut de mâna lor.


text:
Atunci Dumnezeu S-a îndepărtat de ei şi i-a lăsat să se închine corpurilor cereşti. S-a întâmplat cu ei aşa cum este scris în cartea profeţilor: «Israelienilor, nu Mie Mi-aţi oferit sacrificii în timpul celor patruzeci de ani cât aţi fost în deşert.


text:
Aţi transportat cu voi cortul lui Moloh şi imaginea stelei zeului Remfan – lucruri pe care le-aţi făcut ca să vă închinaţi lor! Acesta este motivul pentru care vă voi exila dincolo de Babilon!»


text:
Strămoşii noştri aveau în deşert cortul întâlnirii, aşa cum decisese Cel care i-a spus lui Moise să îl facă în conformitate cu modelul pe care îl văzuse.


text:
L-au adus cu ei în ţara stăpânită de naţiunile pe care Dumnezeu le-a alungat din faţa lor în timpul lui Iosua; şi a rămas acolo până în zilele când trăia David.


text:
Dumnezeu i-a acordat milă; iar el şi-a exprimat dorinţa să construiască o locuinţă pentru Dumnezeul lui Iacov.


text:
Dar Cel Foarte Înalt nu locuieşte în construcţii făcute de mâini omeneşti. Acest lucru este susţinut şi de profetul care zice:


text:
«Cerul este tronul Meu şi pământul este locul unde Îmi ţin picioarele. Cel fel de casă Îmi veţi construi voi Mie – zice Iahve – sau care va fi locul Meu de odihnă?


text:
Oameni încăpăţânaţi, necircumcişi cu inima şi cu urechile! Voi totdeauna v-aţi opus Spiritului Sfânt. Aţi procedat exact ca părinţii voştri.


text:
Pe care dintre profeţi nu i-au persecutat ei? Au omorât pe cei care anunţau venirea celui Corect; iar acum L-aţi trădat şi L-aţi omorât –


text:
tocmai voi care aţi primit legea dată prin intermediul îngerilor; şi <i>(totuşi)</i> nu aţi respectat-o!…”


text:
Dar Ştefan, plin de Spiritul Sfânt, a privit spre cer, a văzut gloria lui Dumnezeu şi pe Isus stând în picioare <i>(în poziţie de autoritate)</i> la dreapta lui Dumnezeu.


text:
Apoi a zis: „Să ştiţi că văd cerul deschis şi pe Fiul Omului stând în picioare la dreapta lui Dumnezeu.”


text:
Atunci ei au început să zbiere şi nu au vrut să îl mai asculte; ci având aceeaşi intenţie, au venit toţi împotriva lui,


text:
l-au scos din oraş şi l-au omorât cu pietre. Martorii şi-au pus hainele la picioarele unui tânăr care se numea Saul.


text:
Ei aruncau cu pietre în Ştefan, care se ruga, zicând: „Doamne Isus<i>(e)</i>, primeşte sufletul meu!”


text:
Apoi a îngenuncheat şi a strigat: „Doamne, nu le lua în considerare acest păcat!” Şi după ce a spus aceste cuvinte, a murit.


text:
Saul votase şi el pentru omorârea lui Ştefan. Din acea zi s-a declanşat o mare persecuţie împotriva comunităţii discipolilor <i>(lui Cristos)</i> din Ierusalim. Atunci toţi ceilalţi cu excepţia apostolilor, s-au împrăştiat prin zonele Iudeeii şi ale Samariei.


text:
Dar Saul devenise foarte periculos pentru comunitatea discipolilor <i>(lui Cristos)</i>; pentru că intra prin case şi lua cu forţa bărbaţi şi femei, pe care îi băga apoi în închisoare.


text:
Când au auzit şi au văzut minunile pe care le făcea Filip, mulţimile de oameni erau foarte receptive la ce vorbea el.


text:
Din mulţi oameni demonizaţi ieşeau spirite rele care îi făceau să producă sunete stridente. Mulţi alţi oameni paralizaţi şi care nu puteau merge, erau vindecaţi.


text:
Acolo exista un om numit Simon. El pretindea că este o persoană remarcabilă; pentru că practicând vrăjitoria, îi uimise pe oamenii din Samaria <i>(cu vrăjitoriile lui)</i>.


text:
Dar atunci când în urma predicii lui Filip au crezut Vestea Bună despre Regatul lui Dumnezeu şi despre Isus Cristos, au fost botezaţi atât bărbaţi, cât şi femei.


text:
A crezut chiar şi Simon. Şi după ce a fost botezat, nu se mai despărţea de Filip şi privea cu mare admiraţie la minunile care se făceau.


text:
Apostolii care erau în Ierusalim, au auzit că Samaria a primit Cuvântul lui Dumnezeu. Atunci au trimis la ei pe Petru şi pe Ioan.


text:
Acesta încă nu coborâse peste niciunul dintre ei, ci fuseseră doar botezaţi în numele Stăpânului Isus.


text:
Când a văzut Simon că Spiritul Sfânt era dat prin punerea mâinilor apostolilor <i>(peste alţii)</i>, le-a oferit bani


text:
şi le-a zis: „Daţi-mi şi mie această autoritate; pentru ca orice om peste care îmi voi pune mâinile, să primească Spiritul Sfânt.”


text:
Dar Petru i-a zis: „Banii tăi să fie distruşi împreună cu tine; pentru că ai crezut că darul lui Dumnezeu s-ar putea primi în schimbul banilor!


text:
Tu nu ai dreptul să participi în această activitate, pentru că inima ta nu este sinceră înaintea lui Dumnezeu!


text:
Pocăieşte-te, renunţând la această răutate. Şi roagă-te lui Iahve ca dacă este posibil, să îţi ierte această tendinţă <i>(greşită)</i> care provine din inima ta;


text:
Simon a răspuns: „Rugaţi-vă voi lui Iahve pentru mine, <i>(şi cereţi-I)</i> să nu mi se întâmple nimic din ce aţi zis!”


text:
După ce le-au predicat Cuvântul lui Iahve, Petru şi Ioan s-au întors la Ierusalim, prezentând <i>(în drumul lor)</i> Vestea Bună în multe sate unde trăiau samariteni.


text:
Un înger al lui Iahve i-a vorbit lui Filip astfel: „Du-te spre Sud pe drumul care leagă Ierusalimul de Gaza şi care trece prin deşert.”


text:
Filip a plecat şi a întâlnit un eunuc etiopian. Acesta era responsabil cu îngrijirea averii reginei etiopienilor numită Candace. El venise la Ierusalim ca să se închine


text:
Filip a alergat şi <i>(când a fost în dreptul lui)</i> a auzit etiopianul citind cuvintele profetului Isaia. Atunci el i-a zis: „Înţelegi ce citeşti?”


text:
Eunucul i-a răspuns: „Nu ştiu cum aş reuşi să înţeleg dacă nu mă va îndruma cineva!” Apoi l-a rugat pe Filip să urce în car lângă el.


text:
Textul din Scriptură pe care-l citea, era acesta: „El s-a comportat ca o oaie dusă la tăiere şi ca un miel fără voce în faţa celui care îi tunde blana. Exact ca ei, nici El nu a deschis gura…


text:
A fost umilit şi nedreptăţit la judecată. Lui I-a fost luat dreptul la viaţă. Şi cine va descrie pe contemporanii Lui?”


text:
Eunucul i-a zis lui Filip: „Te rog să îmi spui despre cine vorbeşte astfel profetul: despre el, sau despre altcineva?”


text:
În timp ce parcurgeau ei drumul, au ajuns în dreptul unei ape. Atunci eunucul a zis: „Priveşte: acolo este apă! Aş vrea să fiu botezat. Este posibil?”


text:
[Filip a zis: „Desigur, cu condiţia ca tu să crezi din toată inima.” Eunucul a răspuns: „Cred că Isus Cristos este Fiul lui Dumnezeu!”]


text:
Dar când au ieşit ei din apă, Spiritul lui Iahve l-a răpit pe Filip; şi eunucul nu l-a mai văzut. În timp ce el îşi continua drumul plin de bucurie,


text:
Filip era la Azot, de unde a plecat la Cezareea; şi predica Vestea Bună în toate oraşele prin care trecea.


text:
căruia i-a cerut aprobări scrise pentru a face arestări în toate sinagogile din Damasc; şi astfel, dacă va constata <i>(acolo)</i> că există unii care merg pe Drumul Credinţei, indiferent că sunt bărbaţi sau femei, să poată să îi prindă şi să îi aducă la Ierusalim.


text:
În timp ce era pe drum şi se apropia de Damasc, în mod instantaneu a apărut în jurul lui o lumină din cer.


text:
Atunci el a căzut la pământ şi a auzit o voce care îi zicea: <J>„Saul, Saul, de ce Mă persecuţi?”</J>


text:
El a răspuns: „Cine eşti Tu, Doamne?” Iar vocea i-a zis: <J>„Eu sunt Isus, pe care tu Îl persecuţi. [Ţi-ar fi incomod să dai cu piciorul înapoi într-un obiect ascuţit!]”</J>


text:
Atunci, tremurând din cauza fricii, el a zis: „Doamne, ce vrei să fac?” Iar El i-a zis: <J>„Ridică-te, intră în oraş şi acolo cineva îţi va spune ce trebuie să faci.”</J>


text:
Oamenii care îl însoţeau, au rămas foarte surprinşi; pentru că deşi auzeau vocea, nu vedeau pe nimeni.


text:
Saul s-a ridicat de la pământ; şi chiar dacă avea ochii deschişi, nu mai vedea nimic cu ei. Atunci ei l-au luat de mâini şi l-au dus în Damasc.


text:
În Damasc exista un discipol care se numea Anania. Iahve i-a zis într-o viziune: <J>„Anania!”</J> Iar el a răspuns: „Sunt la dispoziţia Ta, Doamne!”


text:
Atunci Iahve i-a zis: <J>„Pleacă şi du-te pe strada care se numeşte «Dreaptă». Acolo să cauţi în casa lui Iuda pe cineva numit Saul şi care provine din Tars. Acum el se roagă;</J>


text:
<J>şi i s-a arătat într-o viziune că a venit la el un om numit Anania care a intrat şi şi-a pus mâinile peste el ca să îşi refacă vederea.”</J>


text:
Anania a răspuns: „Doamne, am auzit de la mulţi despre toate relele pe care le-a făcut acest om sfinţilor Tăi din Ierusalim.


text:
Ştiu că el chiar şi aici este autorizat de liderii preoţilor ca să aresteze pe toţi cei care invocă numele Tău!”


text:
Dar Iahve i-a zis: <J>„Du-te la el, pentru l-am ales ca să ducă mesajul despre numele Meu atât celorlalte naţiuni şi regilor <i>(lor)</i>, cât şi urmaşilor lui Israel;</J>


text:
Atunci Anania a plecat. După ce a ajuns în acea casă, şi-a pus mâinile peste Saul şi a zis: „Frate Saul, Stăpânul Isus, care ţi s-a revelat pe drumul pe care veneai, m-a trimis ca să îţi refaci vederea şi să te umpli de Spiritul Sfânt.”


text:
Chiar în acel moment, de pe ochii lui au căzut un fel de solzi; iar el şi-a refăcut vederea. Apoi s-a ridicat şi a fost botezat.


text:
Toţi cei care îl auzeau, rămâneau foarte surprinşi şi ziceau: „Oare nu este el acel persecutor renumit care îi urmărea în Ierusalim pe cei care invocau acest Nume? Şi nu a venit el aici cu intenţia să îi aresteze şi să îi ducă în faţa liderilor preoţilor?”


text:
Totuşi, Saul îşi consolida poziţia din ce în ce mai mult şi intimida iudeii care locuiau în Damasc, demonstrându-le în faţa tuturor că Isus este Cristos.


text:
Dar Saul a fost informat despre acest complot. Pentru că aveau această intenţie, porţile <i>(oraşului)</i> erau păzite permanent ziua şi noaptea.


text:
Totuşi, într-o noapte, discipolii l-au scăpat coborându-l <i>(cu frânghii)</i> într-un coş, printr-o fereastră din zid.


text:
Când a ajuns în Ierusalim, Saul a vrut să se integreze în gruparea discipolilor <i>(lui Isus)</i>; dar toţi se fereau de el, pentru că nu puteau să creadă că este <i>(şi el)</i> discipol.


text:
Atunci Barnaba l-a luat cu el, l-a dus la apostoli şi le-a relatat cum Îl văzuse Saul pe Isus care i-a vorbit pe drumul spre Damasc şi cum predicase acolo cu mare curaj în numele Lui.


text:
Saul vorbea cu mare curaj în numele lui Isus, întreţinând discuţii controversate cu iudeii care vorbeau limba greacă. Dar ei intenţionau să îl omoare.


text:
Comunitatea discipolilor beneficia de pace în toate zonele din Iudeea, din Galileea şi din Samaria. Ea se consolida spiritual, manifesta reverenţă faţă de Iahve şi se înmulţea cu ajutorul Spiritului Sfânt.


text:
Petru i-a zis: „Enea, Isus Cristos te vindecă! Ridică-te şi strânge-ţi patul!” Atunci Enea s-a ridicat imediat.


text:
În Iope exista o femeie care aparţinea grupului discipolilor. Ea se numea Tabita – nume care se traduce cu Dorca. Această femeie făcea fapte bune şi multe alte binefaceri.


text:
Pentru că Lida era aproape de Iope, când au auzit discipolii că Petru este acolo, au trimis doi oameni la el, care l-au chemat, rugându-l: „Nu întârzia să vii până la noi!”


text:
Petru s-a ridicat şi a plecat împreună cu ei. Când a ajuns acolo, l-au dus în camera de la etaj, unde toate văduvele l-au înconjurat plângând şi arătându-i hainele şi cămăşile pe care le făcea Dorca atunci când trăia.


text:
Petru a dat afară pe toţi şi apoi a îngenuncheat şi s-a rugat. Întorcându-se spre corpul femeii, a zis: „Tabita, scoală-te!” Ea a deschis ochii; şi când l-a văzut pe Petru, s-a ridicat.


text:
El i-a întins mâna şi a ridicat-o. Apoi a chemat imediat pe sfinţi şi pe văduve şi le-a prezentat-o vie!


text:
În Cezareea exista un om numit Cornelius. El era un centurion într-o unitate militară numită „Italiana” care era formată din cel puţin cinci sute de soldaţi.


text:
Acest om era religios şi manifesta reverenţă faţă de Dumnezeu împreună cu toţi ceilalţi membrii ai familiei lui. El făcea multe binefaceri şi totdeauna se ruga lui Dumnezeu.


text:
În timpul celei de-a noua ore a zilei, el a văzut clar într-o viziune cum un înger al lui Dumnezeu a intrat la el şi i-a zis: „Cornelius!”


text:
Atunci el s-a uitat fix la înger, s-a speriat şi a zis: „Ce se întâmplă, Doamne?” Iar îngerul i-a zis: „Rugăciunile şi binefacerile tale sunt cunoscute de Dumnezeu; şi El le-a apreciat.


text:
Acum trimite nişte oameni în localitatea Iope, de unde trebuie să îl chemi la tine pe Petru care se mai numeşte şi Simon.


text:
El locuieşte în gazdă la un om numit Simon tăbăcarul, care are casa lângă mare. Acel Petru îţi va spune ce trebuie să faci.”


text:
Imediat după ce a plecat îngerul de la el, Cornelius a chemat pe doi dintre subordonaţii lui; şi împreună cu un soldat religios care era permanent la dispoziţia lui,


text:
A doua zi, când se apropiau ei de oraş, în a şasea oră a zilei, Petru s-a urcat pe acoperişul casei să se roage.


text:
În el erau tot felul de animale cu patru picioare şi reptile de pe pământ, împreună cu păsări zburătoare.


text:
În timp ce Petru nu ştia ce semnificaţie avea viziunea pe care o avusese, oamenii trimişi de Cornelius şi care întrebau de casa lui Simon, ajunseseră la poartă.


text:
În timp ce Petru se gândea la acea viziune, Spiritul i-a zis: „Să ştii că eşti căutat de trei oameni.


text:
Petru a coborât şi le-a zis acelor oameni: „Eu sunt cel pe care îl căutaţi. Ce v-a făcut să veniţi?”


text:
Ei i-au răspuns: „Centurionul Cornelius care este un om corect, cu reverenţă faţă de Dumnezeu şi apreciat de toţi iudeii, a fost informat de Dumnezeu, printr-un înger, să te cheme în casa lui şi să audă cuvintele pe care i le vei spune.”


text:
Apoi, a doua zi, a plecat împreună cu ei. Au fost însoţiţi şi de câţiva fraţi din Iope. În cealaltă zi au ajuns la Cezareea. Cornelius îi aştepta împreună cu rudele şi cu prietenii apropiaţi pe care îi chemase acolo.


text:
Când Petru a intrat în casă, Cornelius care îl întâmpinase, s-a aruncat la picioarele lui şi i s-a închinat.


text:
El le-a zis: „Ştiţi că legea <i>(mozaică)</i> nu permite unui iudeu să aibă relaţii cu cineva dintr-o altă naţiune sau să vină la el. Dar Dumnezeu mi-a arătat că nu trebuie să numesc pe niciun om «inadecvat» sau «murdar».


text:
Aşa se explică de ce am venit fără să vă refuz cererea atunci când m-aţi chemat. Acum vreau să ştiu ce v-a determinat să apelaţi la mine.”


text:
Cornelius a răspuns: „Cu patru zile în urmă, chiar într-un moment ca acesta, mă rugam în casa mea în a noua oră a zilei. Atunci a apărut în faţa mea un om care era îmbrăcat cu o haină strălucitoare.


text:
El a zis: «Cornelius, rugăciunea ta a fost luată în considerare de Dumnezeu care a apreciat şi binefacerile tale.


text:
Acum trimite pe cineva la Iope şi cheamă de acolo pe Simon care se mai numeşte şi Petru, ca să îţi vorbească. El locuieşte în gazdă la Simon tăbăcarul, a cărui casă este lângă mare.»


text:
Imediat am trimis câţiva oameni la tine; şi consider că ai procedat bine venind. Acum, toţi suntem aici înaintea lui Dumnezeu ca să ascultăm tot ce ţi-a ordonat El să ne spui.”


text:
şi acceptă din orice naţiune pe acela care manifestă reverenţă faţă de El şi care face fapte ale dreptăţii!


text:
El a trimis Cuvântul Său urmaşilor lui Israel şi le-a prezentat Vestea Bună a păcii prin Isus Cristos care este Stăpânul tuturor.


text:
Ştiţi că începând din Galileea şi până în Iudeea, circulă o veste în urma botezului despre care predica Ioan.


text:
Această veste este în legătură cu Isus din Nazaret. El a fost coordonat de Spiritul Sfânt şi a avut autoritate de la Dumnezeu care L-a susţinut să facă bine şi să vindece pe toţi cei care erau posedaţi de diavol.


text:
Noi suntem martori cu privire la tot ce a făcut El în ţara iudeilor şi în Ierusalim. Ei L-au omorât, atârnându-L pe lemnul crucii.


text:
dar nu în faţa întregului popor, ci numai între noi care suntem martori selectaţi de Dumnezeu. Noi am mâncat şi am băut împreună cu El după ce a înviat!


text:
Isus ne-a ordonat să predicăm mulţimilor de oameni că El a fost desemnat de Dumnezeu ca Judecător al celor vii şi al celor morţi.


text:
Toţi profeţii vorbesc despre Isus, afirmând că oricine crede în El, primeşte iertarea păcatelor în numele Lui.”


text:
Toţi credincioşii circumcişi care veniseră cu Petru, au rămas surprinşi când au văzut că darul Spiritului Sfânt a fost turnat şi peste oameni care nu erau evrei.


text:
Îi auzeau vorbind în alte limbi <i>(decât ebraica)</i> şi lăudându-L pe Dumnezeu. Atunci Petru a zis:


text:
„Oare poate cineva să le refuze acestor oameni botezul în apă, când ei deja au primit Spiritul Sfânt exact cum L-am primit şi noi?”


text:
Şi apoi a ordonat botezarea lor în numele Stăpânului Isus Cristos. Atunci l-au rugat să mai rămână câteva zile la ei.


text:
Apostolii şi fraţii care erau în Iudeea, au auzit că şi oameni dintre celelalte naţiuni au primit Cuvântul lui Dumnezeu.


text:
„Eram în oraşul Iope. În timp ce mă rugam, am avut o viziune: un vas mare ca o faţă de masă, cobora din cer şi s-a oprit în dreptul meu.


text:
Când am privit ce era în el, am observat acolo animale cu patru picioare, atât domestice cât şi sălbatice, reptile şi păsări zburătoare.


text:
Dar eu am răspuns: «În niciun caz, Doamne; pentru că nu am băgat niciodată ceva interzis sau murdar în gura mea.»


text:
Atunci vocea care venea din cer mi-a spus a doua oară: <J>«Să nu numeşti ‘murdar’ ce a făcut Dumnezeu curat!»</J>


text:
Şi imediat s-au oprit trei oameni la poarta casei în care eram. Ei veniseră din Cezareea, trimişi special pentru mine.


text:
Spiritul mi-a spus să plec împreună cu ei fără să fac vreo discriminare. Aceşti şase fraţi m-au însoţit şi ei; şi împreună am intrat în casa acelui om.


text:
El ne-a relatat cum a văzut în casa lui îngerul zicându-i: «Trimite pe cineva la Iope şi cheamă de acolo pe Petru care se mai numeşte şi Simon.


text:
În timp ce începusem să vorbesc, Spiritul Sfânt a coborât peste ei exact cum s-a întâmplat şi cu noi la început.


text:
Atunci mi-am amintit de cuvântul Stăpânului Isus care zisese: <J>«Ioan a botezat cu apă; dar voi veţi fi botezaţi cu Spiritul Sfânt.»</J>


text:
Deci dacă Dumnezeu le-a oferit acelaşi dar ca şi nouă care am crezut în Stăpânul Isus Cristos, oare cum aş fi putut să mă opun Lui?”


text:
După ce au auzit ei aceste cuvinte, s-au liniştit, au glorificat pe Dumnezeu şi au zis: „Constatăm că Dumnezeu a oferit şi celorlalte naţiuni posibilitatea pocăinţei ca să aibă viaţa!”


text:
Cei care se împrăştiaseră din cauza persecuţiei declanşate cu ocazia omorârii lui Ştefan, au ajuns până în Fenicia, în Cipru şi în Antiohia. Ei predicau Cuvântul <i>(lui Dumnezeu)</i> numai iudeilor.


text:
Totuşi, printre ei au fost şi câţiva oameni din Cipru şi din Cirena care au venit în Antiohia; şi vorbind cu grecii, le-au predicat Vestea Bună despre Stăpânul Isus.


text:
Comunitatea discipolilor <i>(lui Isus)</i> din Ierusalim a auzit despre ei. Atunci l-a trimis pe Barnaba până la Antiohia.


text:
Când a ajuns el acolo şi a văzut harul lui Dumnezeu, s-a bucurat şi i-a îndemnat pe toţi să rămână credincioşi cu toată inima lor.


text:
Barnaba era un om bun, plin de Spiritul Sfânt şi de credinţă. Astfel, mulţi alţi oameni s-au adăugat numărului celor care veneau la <i>(credinţa în)</i> Isus.


text:
Când l-a găsit, l-a adus în Antiohia. Astfel, ei au participat un an întreg la adunările comunităţilor de credincioşi; şi au învăţat acolo pe mulţi oameni. Antiohia a fost locul unde pentru prima dată, discipolii <i>(lui Isus)</i> au fost numiţi „creştini”.


text:
Unul dintre ei care se numea Agab, a anunţat prin inspiraţia Spiritului <i>(Sfânt)</i> că va fi o mare foamete în toată lumea. Şi aşa a fost – chiar în timpul cezarului Claudius.


text:
Atunci discipolii au decis să trimită conform posibilităţilor fiecăruia, nişte ajutoare pentru fraţii care locuiau în Iudeea.


text:
Aşa au şi făcut, trimiţând aceste ajutoare prezbiterilor <i>(comunităţii creştinilor)</i> prin Barnaba şi prin Saul.


text:
În acele circumstanţe, tetrarhul Irod a început o persecuţie, arestând pe unii dintre aparţinătorii acestei Comunităţi.


text:
Iar când a constatat că acest lucru este agreat de iudei, l-a mai prins şi pe Petru. Acest lucru se întâmpla în zilele sărbătorii Azimelor.


text:
După ce l-a arestat şi l-a băgat în închisoare, a dispus să fie păzit de patru grupe <i>(de gardieni)</i> formate din patru soldaţi fiecare. După sărbătoarea Paştelor, <i>(Irod)</i> intenţiona să îl scoată <i>(şi să îl judece)</i> în faţa poporului.


text:
În timp ce Petru era păzit în închisoare, comunitatea creştinilor se ruga insistent lui Dumnezeu pentru el.


text:
În noaptea premergătoare zilei în care intenţiona Irod să îl aducă la proces pentru a fi judecat, Petru dormea între doi gardieni, fiind legat de mâini cu două lanţuri; iar alţi gardieni asigurau paza la uşa închisorii.


text:
Atunci un înger al lui Iahve a apărut în mod instantaneu lângă el, producând lumină în închisoare. El l-a trezit pe Petru, lovindu-l în coastă şi zicându-i: „Ridică-te repede!” Atunci lanţurile <i>(cu care era legat)</i> i-au căzut de la mâini.


text:
Apoi îngerul i-a zis: „Îmbracă-te şi încalţă-te!” Iar el a făcut aşa cum i s-a spus. Îngerul i-a mai zis: „Îmbracă-te şi cu mantaua; şi apoi urmează-mă!”


text:
Petru a ieşit de-acolo şi a mers după el, neştiind dacă ce făcea îngerul era real. Presupunea că ce se întâmpla cu el, reprezintă o scenă dintr-o viziune.


text:
După ce au trecut de prima şi apoi de a doua gardă, au ajuns la poarta de fier care permitea accesul în oraş; şi ea li s-a deschis singură. Ieşind de acolo, au ajuns pe o stradă. Atunci îngerul a dispărut în mod instantaneu de lângă el.


text:
Când a înţeles Petru ce se întâmplase cu el, a zis: „Acum înţeleg că acesta a fost îngerul lui Iahve trimis de El ca să mă salveze de Irod şi de la tot ce intenţiona poporul iudeu să îmi facă.”


text:
După ce a realizat mai bine ce se întâmplase cu el, a plecat spre casa Mariei – mama lui Ioan care se mai numea şi Marcu – unde erau adunaţi mulţi <i>(creştini)</i> care se rugau.


text:
A recunoscut vocea lui Petru; şi din cauza bucuriei, în loc să îi deschidă, ea a alergat şi a anunţat pe cei din casă că Petru stă în faţa porţii.


text:
Ei i-au zis: „Eşti nebună!” Dar ea insista, susţinând că el este acolo în mod real. Ei o contraziceau, zicând: „Este îngerul lui!”


text:
Petru le-a făcut semn cu mâna ca să tacă şi le-a relatat cum îl scosese Iahve din închisoare, zicând <i>(în final)</i>: „Spuneţi despre acest fapt lui Iacov şi celorlalţi fraţi!” Apoi a ieşit de-acolo şi s-a dus în alt loc.


text:
Dimineaţa, soldaţii <i>(care asigurau paza închisorii)</i> au fost foarte agitaţi, dorind să ştie ce s-a întâmplat cu Petru.


text:
După ce l-a căutat peste tot şi nu l-a găsit, Irod a interogat pe gardieni; şi în final a ordonat să fie omorâţi. Apoi a plecat din Iudeea în Cezareea şi a rămas <i>(pentru un timp)</i> acolo.


text:
Irod era într-un conflict deschis cu cei din Tir şi din Sidon. Dar Blastus care era responsabil cu dormitorul lui, a fost convins de ei să pledeze în favoarea lor pentru a ajunge la o conciliere – având în vedere faptul că pentru hrana lor, aceştia erau dependenţi de producţia care provenea din provincia tetrarhului.


text:
Dar pentru că el nu Îl glorificase pe Dumnezeu, a fost lovit instantaneu de un înger al lui Iahve; şi a murit mâncat de viermi…


text:
Cuvântul lui Dumnezeu continua să se propage tot mai mult, iar numărul discipolilor <i>(lui Isus)</i> creştea.


text:
După ce şi-au îndeplinit misiunea, Barnaba şi Pavel s-au întors din Ierusalim, luându-l împreună cu ei pe Ioan care se mai numea şi Marcu.


text:
În comunitatea creştinilor din Antiohia exista un grup format din profeţi şi din învăţători. Din el făceau parte: Barnaba, Simon numit şi Niger, Luciu din Cirena, Manaen care fusese crescut împreună cu tetrarhul Irod, şi Saul.


text:
În timp ce <i>(credincioşii din acea comunitate)</i> slujeau lui Iahve şi posteau, Spiritul Sfânt a zis: „Selectaţi pe Barnaba şi pe Saul, având în vedere misiunea la care i-am chemat.”


text:
Atunci, după ce au postit şi s-au rugat, şi-au pus mâinile peste ei şi apoi le-au oferit ocazia să plece.


text:
Fiind trimişi de Spiritul Sfânt, Barnaba şi Saul s-au dus la Seleucia; şi de acolo au plecat cu corabia la Cipru.


text:
Când au ajuns la Salamina, au predicat Cuvântul lui Dumnezeu în sinagogile unde se întruneau iudeii. Împreună cu ei era şi Ioan, ca slujitor.


text:
După ce au traversat toată insula şi au ajuns la Pafos, au întâlnit un iudeu care pretindea că este profet, dar care în realitate era un vrăjitor. El se numea Bar-Isus


text:
şi făcea parte din grupul privilegiat al proconsulului Sergius Paulus – un om <i>(cunoscut ca)</i> inteligent. El i-a chemat pe Barnaba şi pe Saul, manifestându-şi dorinţa să audă Cuvântul lui Dumnezeu.


text:
Dar vrăjitorul al cărui nume se traduce în limba greacă prin Elima, li se opunea şi urmărea să devieze proconsulul de la <i>(interesul lui pentru)</i> credinţă.


text:
şi i-a zis: „Eşti un om plin de viclenie şi de răutate, un fiu al Diavolului şi duşman al oricărei idei corecte! Oare când vei înceta această denaturare a lucrurilor?


text:
Să ştii că de acum încolo, mâna lui Isus va fi împotriva ta. Vei fi orb şi pentru un timp nu vei mai vedea soarele!” Imediat a fost afectat de <i>(un fel de)</i> ceaţă care i-a provocat senzaţia de întuneric. Apoi el a solicitat pe cineva care să îl ducă de mână.


text:
Când a văzut ce se întâmplase, proconsulul a crezut şi a fost foarte surprins de învăţătura lui Isus.


text:
Pavel a plecat din Pafos împreună cu cei care îl însoţeau şi au ajuns la Perga, în Pamfilia. Ioan s-a despărţit de ei şi s-a întors la Ierusalim.


text:
Continuându-şi călătoria, au plecat din Perga şi au ajuns în localitatea Antiohia din Pisidia. Apoi în ziua Sabatului, au intrat în sinagogă şi au stat jos.


text:
După citirea unor texte din lege<i>(a mozaică)</i> şi din scrierile profeţilor, liderii sinagogii au trimis la ei pe cineva să le spună: „Fraţilor, dacă aveţi un mesaj de încurajare pentru popor, <i>(puteţi să)</i> vorbiţi!”


text:
Atunci Pavel s-a ridicat, a făcut semn cu mâna <i>(că intenţionează să vorbească)</i> şi apoi a zis: „Bărbaţi israelieni şi voi care nu sunteţi evrei, dar care aveţi respect faţă de Dumnezeu, ascultaţi-mă!


text:
După ce a ales pe strămoşii noştri, Dumnezeu a format din ei acest popor numit Israel pe care l-a onorat cu susţinerea Lui când se dezvolta în ţara Egipt. Apoi, acţionând cu o mare forţă <i>(în favoarea lor)</i>, i-a scos de acolo.


text:
Au trecut astfel aproximativ patru sute cincizeci de ani; şi apoi El le-a dat judecători, până în perioada când a trăit profetul Samuel.


text:
Atunci ei au cerut un rege. Şi pentru aproximativ patruzeci de ani, Dumnezeu le-a oferit pe Saul – fiul lui Chis – care era unul dintre descendenţii lui Beniamin.


text:
Apoi El l-a îndepărtat <i>(pe Saul)</i> şi le-a oferit pe David. Despre el a făcut următoarea afirmaţie: «L-am găsit pe David – fiul lui Iese – un om care Îmi satisface inima. El Îmi va îndeplini dorinţele.»


text:
Conform promisiunii Sale, Dumnezeu a oferit Israelului un Salvator care face parte dintre descendenţii lui David. Acest Salvator este Isus.


text:
Înainte de apariţia Lui, Ioan predicase întregului popor Israel despre botezul <i>(pe care îl făcea oamenilor în urma)</i> pocăinţei.


text:
Iar când era la finalul misiunii lui, acest Ioan a zis: «Cine credeţi că sunt? Să ştiţi că nu sunt eu Acela <i>(pe care Îl aşteptaţi)</i>. Ci El va veni după mine; iar eu nu merit nici să Îi dezleg încălţămintea din picioare.»


text:
Fraţilor, urmaşi ai lui Avraam şi voi toţi ceilalţi care manifestaţi respect faţă de Dumnezeu, să ştiţi că pentru noi a fost trimis acest mesaj al salvării!


text:
Locuitorii Ierusalimului şi liderii lor nu au cunoscut identitatea lui Isus; iar prin faptul că L-au condamnat, au făcut să se întâmple exact cum preziseseră profeţii din scrierile cărora se citeşte în fiecare zi de Sabat.


text:
Deşi nu au găsit niciun motiv care să justifice omorârea Lui, ei i-au cerut lui Pilat să Îl condamne la moarte.


text:
Şi după ce au făcut tot ce era scris dinainte despre El, L-au dat jos de pe lemn<i>(ul crucii)</i> şi L-au pus într-un mormânt.


text:
El Şi-a făcut apariţia de mai multe ori în faţa celor care Îl urmaseră din Galileea la Ierusalim. Aceştia sunt acum martorii Lui înaintea poporului.


text:
Iar noi vă aducem această veste bună care se referă la faptul că promisiunea făcută părinţilor noştri


text:
a fost respectată de Dumnezeu acum, între noi, care suntem descendenţii lor. Acest fapt fusese deja anunţat în al doilea Psalm, prin cuvintele: «Tu eşti Fiul Meu! Astăzi Te-am născut!»


text:
El a mai vorbit şi despre înviere, precizând că nu Se va mai întoarce în procesul descompunerii. Garanţia respectării acestor promisiuni a fost precizată atunci când a zis: «Voi respecta cu cea mai mare seriozitate promisiunile sfinte pe care i le-am făcut lui David.»


text:
Iar în alt Psalm, El promite: «Nu vei accepta ca Sfântul Tău să fie afectat de descompunerea fizică.»


text:
După ce a slujit celor din vremea lui în acord cu planul lui Dumnezeu, David a murit şi a fost înmormântat lângă părinţii lui. Este evident că el a fost totuşi afectat de descompunerea fizică.


text:
Oricine crede <i>(în El)</i>, este iertat prin El de toate acele păcate pe care legea lui Moise nu le putea ierta.


text:
«Priviţi şi miraţi-vă, oameni calomniatori; pentru că voi face în timpul generaţiei voastre o lucrare pe care nu v-aţi imagina-o posibilă dacă nu v-ar relata-o cineva.»!”


text:
Când au ieşit <i>(din sinagogă)</i>, oamenii i-au rugat să le vorbească şi în Sabatul următor despre aceleaşi lucruri.


text:
După ce grupul din sinagogă s-a împrăştiat, mulţi iudei împreună cu alţi oameni religioşi, adepţi ai iudaismului, au mers după Pavel şi după Barnaba care au vorbit cu ei şi i-au încurajat să îşi continue viaţa în harul lui Dumnezeu.


text:
Când a venit ziua următorului Sabat, aproape toţi oamenii din oraş s-au adunat ca să audă Cuvântul lui Dumnezeu.


text:
Văzând mulţimile de oameni care se adunaseră, iudeii au devenit foarte invidioşi şi au început să vorbească împotriva lucrurilor despre care predica Pavel, ridiculizându-l.


text:
Dar Pavel şi cu Barnaba le-au zis curajoşi: „Cuvântul lui Dumnezeu trebuia predicat întâi vouă. Dar pentru că nu îl acceptaţi şi nici nu vă consideraţi demni de viaţa eternă, să ştiţi că ne întoarcem spre celelalte naţiuni.


text:
De fapt, aşa ne-a şi poruncit Isus, zicând: «Te-am desemnat să fii lumina naţiunilor lumii, ducând salvarea până la marginile pământului.»”


text:
După ce au auzit aceste cuvinte, cei care nu erau evrei s-au bucurat, au glorificat Cuvântul lui Iahve, iar unii l-au şi crezut. Aceştia erau dintre cei care fuseseră aleşi să aibă viaţa eternă.


text:
Dar iudeii au determinat pe femeile religioase cu autoritate şi pe liderii oraşului să provoace o persecuţie împotriva lui Pavel şi a lui Barnaba. Astfel au reuşit să îi expulzeze din teritoriul lor.


text:
Pavel şi Barnaba şi-au scuturat praful de pe picioare ca gest de protest faţă de ei; şi apoi s-au dus în Iconia.


text:
Discipolii care se formaseră <i>(ca rezultat al misiunii lor)</i> erau plini de bucurie şi de Spirit<i>(ul)</i> Sfânt.


text:
Pavel a intrat apoi împreună cu Barnaba în sinagoga iudeilor din Iconia. Acolo erau prezenţi atât evrei, cât şi oameni de alte naţionalităţi. Vorbind celor adunaţi, au determinat pe mulţi dintre ei să creadă.


text:
Dar unii iudei care nu crezuseră, au provocat pe cei care nu erau evrei să discute în contradictoriu cu Pavel şi cu Barnaba.


text:
Ei au rămas totuşi mai mult timp în Iconia şi vorbeau curajoşi despre harul oferit de Iahve. El susţinea mesajul lor, confirmându-i autenticitatea prin lucrurile supranaturale şi prin minunile pe care le făceau.


text:
Oamenii din oraş au format două grupuri: unii erau partizanii iudeilor, iar ceilalţi susţineau pe apostoli.


text:
Iudeii <i>(care nu crezuseră)</i> şi oameni din alte etnii care le erau ostili, au decis împreună cu liderii lor să provoace o revoltă şi să îi omoare cu pietre.


text:
Dar când au înţeles intenţia lor, Pavel şi Barnaba au fugit în regiunea numită Licaonia şi în vecinătăţile ei. Acolo erau oraşele Listra şi Derbe,


text:
În Listra exista un om ale cărui picioare erau paralizate. Având acest handicap fizic din naştere, nu putuse niciodată să meargă.


text:
În timp ce Pavel vorbea, el stătea jos şi îi asculta mesajul. Pavel a privit direct spre el; şi constatând că avea credinţă care i-ar fi facilitat vindecarea,


text:
i-a zis cu intensitate în voce: „Ridică-te şi stai drept pe picioarele tale!” Atunci, dintr-o săritură, el a stat pe picioarele lui; şi astfel a început să meargă singur.


text:
Când au văzut ce făcuse Pavel, mulţimile de oameni au strigat în limba licaoniană: „Au coborât zeii între noi sub formă de oameni!”


text:
Templul lui Zeus era amplasat chiar la intrarea în oraş. Preotul lui a venit lângă porţi cu boi şi cu ghirlande de flori, intenţionând ca împreună cu mulţimile de oameni, să îi sacrifice şi să le ofere <i>(lui Pavel şi lui Barnaba)</i> ca ofrandă.


text:
Când au înţeles intenţia lor, Pavel şi Barnaba şi-au rupt hainele. Apoi au venit în mijlocul lor şi au strigat:


text:
„Oamenilor, de ce faceţi acest lucru? Noi suntem tot oameni ca voi! Şi vă predicăm Vestea Bună, tocmai ca să abandonaţi aceste practici inutile şi să vă întoarceţi <i>(în ce priveşte închinarea voastră)</i> spre Dumnezeul viu. El este Cel care a creat cerul, pământul, marea şi tot ce le populează.


text:
deşi El v-a demonstrat că există şi v-a făcut bine, dându-vă ploaie din cer şi favorizând productivitatea agricolă la timpul optim. Tot El este Cel care v-a oferit hrană <i>(din abundenţă)</i> şi v-a umplut inimile de bucurie!”


text:
Cu aceste cuvinte, ei abia au reuşit să oprească mulţimile de oameni din intenţia lor de a li se închina oferindu-le animale sacrificate.


text:
Atunci, nişte iudei care proveneau din Antiohia şi din Iconia, au venit acolo şi au provocat o reacţie de respingere din partea acelor mulţimi de oameni. Astfel, Pavel a fost lovit de ei cu pietre. Apoi, considerându-l deja mort, l-au scos dintre ei, târându-l în exteriorul oraşului.


text:
Dar când a fost înconjurat de discipoli, Pavel şi-a revenit, s-a ridicat şi a intrat în oraş. Apoi, a doua zi a plecat la Derbe împreună cu Barnaba.


text:
Au predicat Vestea Bună şi în acel oraş, determinând apariţia multor discipoli. Apoi s-au deplasat pe traseul Listra – Iconia – Antiohia.


text:
În acele localităţi au consolidat spiritual discipolii, încurajându-i să persevereze în ce priveşte credinţa. Apoi le-au mai precizat că pentru a intra în Regatul lui Dumnezeu, trebuie să suportăm multe necazuri.


text:
Au desemnat prezbiteri în fiecare comunitate <i>(locală)</i> de creştini; iar după ce s-au rugat <i>(pentru ei)</i> şi au postit, i-au lăsat în grija lui Isus în care crezuseră.


text:
Apoi şi-au continuat drumul deplasându-se cu corabia spre Antiohia. Astfel au ajuns în locul din care plecaseră după ce fuseseră predaţi harului lui Dumnezeu pentru această misiune.


text:
După revenirea lor, au convocat o adunare a comunităţii creştinilor, în cadrul căreia au relatat tot ce realizase Dumnezeu prin intermediul lor şi cum a facilitat El credinţa celorlalte naţiuni.


text:
Din provincia Iudeea, veniseră nişte oameni care aduseseră fraţilor următoarea învăţătură: „Dacă nu sunteţi circumcişi conform tradiţiei provenite de la Moise, nu puteţi fi salvaţi!”


text:
Ei au provocat astfel o mare controversă, discutând în contradictoriu cu Pavel şi cu Barnaba. Atunci fraţii au decis să trimită la Ierusalim pe Pavel şi pe Barnaba împreună cu câţiva dintre ei, pentru a dezbate acest subiect cu apostolii şi cu prezbiterii.


text:
În urma acestei delegări din partea Comunităţii <i>(creştinilor din Antiohia)</i>, ei au plecat şi au călătorit prin <i>(provinciile)</i> Fenicia şi prin Samaria, povestind despre întoarcerea celorlalte naţiuni la Dumnezeu. Astfel au produs o mare bucurie tuturor fraţilor din acele localităţi.


text:
Când au ajuns la Ierusalim, comunitatea creştinilor împreună cu apostolii şi prezbiterii <i>(acesteia)</i>, au fost încântaţi de venirea lor şi i-au ascultat relatând tot ce făcuse Dumnezeu prin ei.


text:
Atunci unii care proveneau din gruparea fariseilor, s-au ridicat şi au susţinut obligativitatea circumciziei şi a respectării legii mozaice pentru cei care devin creştini şi care nu sunt evrei.


text:
În consecinţă, apostolii şi prezbiterii au organizat o reuniune, pentru a decide cu privire la această dispută.


text:
După o lungă dezbatere, Petru s-a ridicat şi le-a zis: „Fraţilor, cunoaşteţi faptul că Dumnezeu a decis de mai mult timp să mă aleagă dintre voi; şi m-a desemnat să predic celorlalte naţiuni despre Vestea Bună care se acceptă prin credinţă.


text:
Iar Dumnezeu care cunoaşte ce gândesc oamenii, le-a oferit Spiritul Sfânt exact cum ni L-a oferit şi nouă.


text:
El nu a făcut discriminare între noi şi ceilalţi care au crezut, ci le-a iertat <i>(şi lor)</i> păcatele.


text:
În consecinţă, vreau să ştiu de ce Îl provocaţi pe Dumnezeu pretinzând discipolilor <i>(lui Isus)</i> respectarea altor reguli. Ele au fost imposibil de respectat atât pentru strămoşii noştri, cât şi pentru generaţia noastră.


text:
Apoi toţi cei care erau adunaţi acolo, au continuat să asculte pe Barnaba şi pe Pavel. Ei le-au relatat despre toate minunile pe care le făcuse Dumnezeu prin intermediul lor pentru a demonstra celorlalte naţiuni cine este El.


text:
Simon ne-a relatat despre faptul că Dumnezeu este preocupat de naţiunile lumii, după ce decisese iniţial să aleagă dintre ele un popor care să Îl reprezinte.


text:
«Apoi voi reveni şi voi reface familia lui David, îi voi reconstitui edificiile care fuseseră dărâmate şi îl voi reabilita.


text:
Voi proceda astfel pentru ca ceilalţi oameni care nu sunt evrei şi care totuşi Îmi aparţin, să Mă caute! –


text:
Aceste lucruri au fost spuse de Iahve, care le cunoştea din eternitate şi care face ca ele să se întâmple.»


text:
Deci eu consider că nu este cazul să impunem oamenilor celorlalte naţiuni nişte reguli suplimentare după ce ei s-au întors la Dumnezeu;


text:
ci să scriem o decizie în care să precizăm că le sunt interzise următoarele lucruri: consumarea cărnii de animale care fuseseră iniţial oferite zeilor, practicarea imoralităţii sexuale, mâncarea animalelor sugrumate şi folosirea sângelui ca aliment.


text:
În ce priveşte scrierile care îl au ca redactor <i>(iniţial)</i> pe Moise, ele sunt prezentate <i>(prin citire)</i> de mult timp în zilele de Sabat, în fiecare oraş unde există sinagogi.”


text:
Atunci apostolii şi prezbiterii, în acord cu toţi ceilalţi care formau Comunitatea lui Cristos, au decis ca Pavel şi Barnaba să fie trimişi la Antiohia împreună cu Iuda care se mai numea şi Barsaba şi cu Sila. Ei erau recunoscuţi ca bărbaţi remarcabili între ceilalţi fraţi.


text:
Decizia trimisă prin ei avea următorul conţinut: „Apostolii, prezbiterii şi fraţii, pentru fraţii dintre celelalte naţiuni care sunt în Antiohia, în Siria şi în Cilicia: salutări.


text:
Am fost informaţi despre faptul că există unele persoane dintre noi care v-au vizitat şi care v-au prezentat fără aprobarea noastră un mesaj care v-a produs confuzie.


text:
În urma unui conciliu pe care l-am făcut, am decis în unanimitate să vă transmitem decizia noastră printr-un grup de oameni, din care să facă parte Barnaba şi Pavel. Noi avem un mare respect faţă de aceşti doi reprezentanţi ai noştri,


text:
Fiind aprobaţi şi de Spiritul Sfânt, noi am stabilit că nu este cazul să vă solicităm respectarea unor reguli suplimentare; ci trebuie să vă limitaţi la câteva lucruri strict necesare.


text:
Astfel, decizia noastră se referă la interdicţie pentru următoarele lucruri: consumul cărnii închinate idolilor, al sângelui ca aliment şi al animalelor sugrumate. Nu <i>(vă)</i> este permis nici adulterul. Pentru voi este bine şi suficient să respectaţi aceste reguli. Salutări.”


text:
Pavel şi Barnaba au rămas în Antiohia şi învăţau mulţimile de oameni, proclamând Cuvântul lui Isus împreună cu mulţi alţi predicatori.


text:
După un timp, Pavel a zis lui Barnaba: „Să ne întoarcem şi să îi vizităm pe fraţii din toate oraşele în care am predicat Cuvântul lui Isus.”


text:
Dar Pavel a considerat că nu este corect ca el să facă parte din echipa lor, pentru că refuzase să îi însoţească în misiunea din Pamfilia.


text:
Acesta a fost motivul pentru care cei doi nu au mai putut merge împreună. Astfel, Barnaba a plecat în Cipru împreună cu Marcu;


text:
iar Pavel a format o echipă cu Sila şi au plecat, după ce fraţii şi-au exprimat dorinţa ca harul Stăpânului Isus să fie cu ei.


text:
Au călătorit prin Siria şi prin Cilicia, unde au ajutat la creşterea spirituală a comunităţilor de creştini.


text:
Pavel a ajuns apoi la Derbe şi la Listra. Acolo exista un discipol numit Timotei care era fiul unei iudaice credincioase. Tatăl lui era grec.


text:
Pavel a vrut să îl ia în echipa lui; dar mai întâi l-a circumcis – din cauza iudeilor care erau în acea zonă şi care ştiau că tatăl lui este grec.


text:
În timp ce treceau prin oraşe, au informat fraţii despre deciziile apostolilor şi ale prezbiterilor din Ierusalim, învăţându-i să le respecte.


text:
Comunităţile celor care credeau, progresau spiritual consolidându-şi credinţa; şi în fiecare zi creştea numărul creştinilor <i>(care le formau)</i>.


text:
Spiritul Sfânt nu le-a permis să predice Cuvântul în Asia. Atunci ei au călătorit prin teritoriile Frigiei şi ale Galatiei.


text:
Când au fost lângă Misia, intenţionau să treacă prin Bitinia. Dar nici pentru această zonă nu au primit aprobarea din partea Spiritului lui Isus.


text:
Acolo, noaptea, Pavel a avut o viziune supranaturală. A văzut un bărbat macedonean care stătea în picioare şi îl ruga astfel: „Vino în Macedonia şi ajută-ne!”


text:
După acea viziune, am decis să mergem în Macedonia. Pentru noi era deja evident că Dumnezeu ne chema acolo ca să predicăm Vestea Bună.


text:
Am plecat cu corabia din Troa având ca destinaţie Samotracia. A doua zi ne-am deplasat spre Neapolis.


text:
Apoi ne-am continuat drumul şi am ajuns la Filipi care este primul oraş al provinciei Macedonia cu statut de colonie romană. Acolo am rămas mai multe zile.


text:
În ziua destinată Sabatului, am ieşit din oraş şi am mers pe malul unui râu unde presupuneam că este un loc unde vin oamenii să se roage. Am stat jos şi am vorbit femeilor care deja erau adunate acolo.


text:
Una dintre ele era o femeie cu reverenţă faţă de Dumnezeu. Ea se numea Lidia şi provenea din oraşul Tiatira, unde vindea haine de purpură. În timp ce asculta, Stăpânul Isus a făcut-o să înţeleagă mesajul lui Pavel.


text:
După ce a fost botezată împreună cu membrii familiei ei, ne-a zis: „Dacă mă consideraţi credincioasă <i>(lui Isus)</i>, vă rog să veniţi ca să găzduiţi în casa mea!” Astfel ne-a convins şi am acceptat oferta ei.


text:
În timp ce ne duceam la locul de rugăciune, ne-am întâlnit cu o sclavă posedată de un spirit care îi conferea capacitatea să ghicească. Datorită performanţelor în acest domeniu, era folosită de stăpânii ei ca o importantă sursă de câştig financiar.


text:
Sclava venea după Pavel şi după noi, strigând: „Aceşti oameni sunt sclavii Dumnezeului Foarte Înalt. Ei vă predică despre cum puteţi fi salvaţi!”


text:
A vorbit astfel mai multe zile. Atunci Pavel, foarte deranjat, s-a întors şi a zis spiritului <i>(care o poseda)</i>: „În numele lui Isus Cristos îţi ordon să ieşi din ea!” Şi spiritul a ieşit chiar atunci.


text:
Când au constatat stăpânii sclavei că a dispărut posibilitatea de a mai câştiga bani din ghicit, au prins pe Pavel şi pe Sila. Apoi i-au adus cu forţa în piaţa publică, predându-i autorităţilor oraşului.


text:
Ei i-au pârât în faţa guvernatorilor, zicând: „Aceşti oameni ne perturbă ordinea publică a oraşului. Ei sunt nişte iudei


text:
care predică nişte obiceiuri pe care noi, romanii, nu trebuie să le acceptăm şi nici să le practicăm!”


text:
Mulţimea celor care se adunaseră acolo, s-a manifestat şi ea împotriva lor; iar guvernatorii au ordonat să li se rupă hainele de pe ei şi apoi să fie bătuţi.


text:
După ce le-au aplicat multe lovituri, i-au băgat în închisoare şi au ordonat gărzii să îi păzească bine.


text:
În urma acestui ordin, şeful închisorii i-a introdus în cea mai sigură celulă şi le-a imobilizat picioarele în butuci.


text:
Pe la mijlocul nopţii, Pavel şi Sila se rugau şi Îl lăudau pe Dumnezeu cântând, în timp ce toţi ceilalţi deţinuţi îi ascultau.


text:
Atunci s-a produs un mare cutremur de pământ care a afectat închisoarea până la fundaţie, a deschis toate uşile şi a distrus toate sistemele de imobilizare ale deţinuţilor.


text:
Şeful închisorii s-a trezit şi a văzut că uşile închisorii erau deschise. Atunci şi-a scos sabia şi intenţiona să se sinucidă, crezând că deţinuţii au fugit.


text:
După ce a cerut o torţă, şeful închisorii s-a dus repede jos unde erau Pavel şi Sila şi a căzut la picioarele lor, tremurând.


text:
Şeful închisorii le-a spălat chiar atunci rănile; şi apoi, el împreună cu ceilalţi membrii ai familiei, au fost botezaţi.


text:
După ce i-a dus acasă la el, le-a dat să mănânce şi şi-au exprimat toţi bucuria că au crezut în Dumnezeu.


text:
Când s-a făcut ziuă, guvernatorii oraşului i-au trimis pe cei care executau şi transmiteau ordinele lor, ca să spună şefului închisorii: „Eliberează pe acei oameni!”


text:
Atunci şeful închisorii a vorbit lui Pavel, zicându-i: „Guvernatorii au dat ordin să fiţi eliberaţi. Acum sunteţi liberi să plecaţi liniştiţi unde doriţi.”


text:
Dar Pavel le-a zis: „Am fost bătuţi în public fără să fim judecaţi şi ne-au băgat în închisoare – deşi suntem cetăţeni romani – iar acum vor să ne elibereze în secret!? Nu acceptăm! Să vină ei personal să ne ducă afară!”


text:
Cei care transmiseseră ordinul guvernatorilor, au revenit la ei cu acest răspuns. Aceştia s-au temut când au auzit că cei pe care îi trataseră astfel sunt cetăţeni romani.


text:
După ce au ieşit din închisoare, s-au dus în casa Lidiei unde au încurajat fraţii; şi apoi au plecat.


text:
Trecând prin Amfipoli şi prin Apolonia, Pavel împreună cu Sila au ajuns la Tesalonic. Acolo exista o sinagogă <i>(a iudeilor)</i>.


text:
Conform obiceiului lui, Pavel a intrat în sinagogă; şi în trei zile de Sabat a discutat cu ei din Scripturi,


text:
explicând şi demonstrând că ele vorbesc despre suferinţa, moartea şi învierea lui Cristos. El le spunea apoi: „Acest Isus despre care v-am vorbit, este, de fapt, Cristos!”


text:
Unii dintre iudei împreună cu mai mulţi greci care aveau reverenţă faţă de Dumnezeu, au fost convinşi şi au acceptat ce spuneau Pavel şi Sila. Acestui grup i s-a alăturat şi unul format din femei respectate în <i>(acel)</i> oraş.


text:
Dar iudeii care nu crezuseră, au devenit invidioşi. Atunci ei au adunat un grup de oameni răi pe care i-au găsit în piaţă şi au provocat dezordine în oraş. Au intrat cu forţa în casa lui Iason, căutând pe Pavel şi pe Sila ca să îi aducă în faţa poporului.


text:
Dar pentru că nu i-au găsit acolo, au luat cu forţa pe Iason şi pe câţiva fraţi şi i-au dus în faţa guvernatorilor oraşului, unde au strigat despre ei astfel: „Aceşti oameni care au întors lumea pe dos, au venit şi aici,


text:
iar Iason i-a primit în casa lui. Toţi aceştia nu respectă decretele Cezarului şi susţin că există un alt Rege care se numeşte Isus!”


text:
După ce s-a înnoptat, fraţii au trimis imediat pe Pavel şi pe Sila la Bereea. Când au ajuns acolo, au intrat în sinagoga iudeilor.


text:
Aceia erau mai receptivi decât cei din Tesalonic. Au primit Cuvântul cu mult entuziasm şi comparau mesajul predicilor cu Scripturile, ca să testeze corectitudinea lui.


text:
În consecinţă, multe femei grecoaice care aveau poziţii sociale respectabile şi mulţi alţi bărbaţi, au crezut.


text:
Dar când au constatat că Pavel proclama Cuvântul lui Dumnezeu şi în Bereea, iudeii din Tesalonic au venit acolo ca să provoace oamenii la revoltă împotriva lui.


text:
Cei care au mers cu Pavel, l-au escortat până la Atena. Apoi au plecat ca să îi anunţe pe Sila şi pe Timotei să vină cât pot de repede la el.


text:
În sinagogă avea discuţii cu iudei şi cu oameni care manifestau reverenţă faţă de Dumnezeu; iar în piaţă vorbea în fiecare zi cu cei pe care îi întâlnea acolo.


text:
Unii dintre filosofii epicurieni şi stoici, au avut unele discuţii cu el. Apoi unii dintre ei au zis: „Ce vrea să spună acest vorbitor mediocru?” Dar când au auzit că vorbeşte despre Isus şi despre înviere, alţii au zis: „Probabil are discursuri despre nişte zei pe care încă nu îi cunoaştem!”


text:
Atunci l-au invitat în Areopag şi i-au zis: „Dorim să auzim care este noutatea despre care vorbeşti tu!


text:
<i>(Toţi atenienii şi ceilalţi străini care locuiau în acel oraş aveau obiceiul să spună sau să asculte noutăţi.)</i>


text:
Pavel s-a ridicat în mijlocul Areopagului şi a zis: „Cetăţeni ai Atenei! Am constatat că sunteţi foarte religioşi.


text:
În timp ce mă deplasam prin oraşul vostru şi mă uitam la ce vă închinaţi voi, am descoperit chiar şi un altar care avea pe el următoarea inscripţie: «Unui Dumnezeu necunoscut». Discursul meu va fi tocmai despre acest Dumnezeu căruia vă închinaţi fără să îl cunoaşteţi.


text:
Este vorba despre Dumnezeul care a creat atât Universul, cât şi pământul. El nu locuieşte în temple construite de mâna omului;


text:
şi nici nu are nevoie de ajutorul vreunui om; pentru că tocmai El este Cel care dă tuturor viaţă, energia pentru a trăi şi toate celelalte lucruri necesare existenţei.


text:
Dintr-un singur om, El a făcut ca pământul să fie locuit de toate naţiunile existente acum pe el; şi le-a stabilit anticipat atât timpul, cât şi zona lor de existenţă.


text:
Le-a oferit astfel <i>(oamenilor)</i> posibilitatea să Îl caute şi să încerce să Îl identifice, chiar dacă El nu este departe de niciunul dintre noi.


text:
Atunci când unii dintre poeţii voştri au spus «Suntem descendenţii Lui», ei au afirmat astfel că în El este sursa noastră pentru viaţă, pentru mişcare şi pentru existenţă.


text:
Deci pentru că descindem din Dumnezeu, nu trebuie să credem că această Divinitate este asemănătoare cu o imagine făcută din aur, din argint sau din pietre sculptate conform imaginaţiei omeneşti.


text:
<i>(Acest)</i> Dumnezeu nu ne responsabilizează pentru felul în care am trăit în vremea în care nu am cunoscut această realitate. Dar de-acum înainte, El ordonă tuturor oamenilor, de oriunde ar fi ei, să se pocăiască;


text:
pentru că a stabilit o zi în care va judeca într-un mod corect lumea. A decis că postul de Judecător Îi va fi conferit atunci Acelui Om desemnat de El în acest scop. Şi deja I-a confirmat această funcţie din momentul în care L-a înviat.”


text:
Când au auzit ei despre morţi care învie, unii l-au ridiculizat, iar alţii au zis: „Despre aceste lucruri te vom asculta cu altă ocazie.”


text:
Dar unii dintre cei care ascultaseră mesajul lui, au crezut şi au format un grup, în care era Dionisie – membru al areopagului – şi o femeie care se numea Damaris.


