# verses

text:
În acea zi Mi se va aprinde mânia împotriva lor; şi îi voi abandona <i>(şi Eu)</i>. Îmi voi ascunde faţa de ei; şi vor fi distruşi. Vor veni împotriva lor multe rele şi multe necazuri. Atunci vor începe să se întrebe: «Oare nu au venit la noi aceste dezastre pentru că Dumnezeul nostru nu este în mijlocul nostru?».


text:
Din cauza tuturor faptelor lor rele pe care le vor comite întorcându-se spre alţi <i>(dumne)</i>zei, Eu Îmi voi ascunde faţa de ei în acea zi!


text:
Acum, scrieţi pentru voi acest cântec şi învăţaţi-i pe israelieni să îl cânte; pentru ca astfel, el să fie pentru Mine un martor care va vorbi împotriva lor.


text:
Când îi voi duce în ţara unde curge lapte şi miere – în acel teritoriu pe care l-am promis strămoşilor lor – şi când vor mânca, se vor sătura şi se vor îngrăşa, se vor întoarce spre alţi <i>(dumne)</i>zei şi le vor sluji; iar pe Mine Mă vor desconsidera şi vor încălca legământul Meu.


text:
Atunci când vor fi loviţi cu o multitudine de rele şi de necazuri, acest cântec va vorbi împotriva lor, pentru că el nu va fi uitat de urmaşii lor. Să ştii că Eu le cunosc tendinţele pe care le au chiar de acum, înainte să îi duc în ţara pe care le-am promis-o.”


text:
El i-a poruncit lui Iosua, fiul lui Nun: „Fii bărbat şi încurajează-te; pentru că tu îi vei conduce pe israelieni în ţara pe care le-a promis-o Iahve; şi El va fi cu tine!”


text:
„Luaţi această carte a legii şi puneţi-o în Cufărul Legământului făcut <i>(de noi)</i> cu Iahve care este Dumnezeul vostru. Acolo, ea va fi ca un martor împotriva voastră.


text:
Eu cunosc intenţiile şi tendinţele voastre. Dacă v-aţi opus permanent lui Iahve cât timp am trăit eu între voi, cu atât mai mult Îl veţi sfida după moartea mea!


text:
Chemaţi-i înaintea mea pe toţi bătrânii triburilor voastre şi pe toţi conducătorii voştri! Voi proclama în auzul lor aceste cuvinte; şi voi lua ca martor împotriva lor cerul şi pământul;


text:
pentru că eu ştiu că după moartea mea vă veţi strica şi veţi devia în comportarea voastră de la drumul pe care v-am poruncit să mergeţi. În zilele care vor urma, va veni dezastrul <i>(pedepsei)</i> peste voi dacă veţi comite ce este rău în raportul vostru cu Iahve, mâniindu-L prin ce veţi face cu mâinile voastre!”


text:
Învăţătura mea să cadă ca ploaia; şi cuvintele mele să curgă la fel ca roua, ca stropii de ploaie pe vegetaţie şi ca aversele pe iarbă.


text:
El este stânca; lucrările Lui sunt perfecte, pentru că toate metodele Lui sunt corecte. Dumnezeu este demn de încredere. Acolo nu este nedreptate; ci El este corect şi cinstit.


text:
Ei s-au stricat! Este o ruşine pentru ei că nu mai sunt fiii Lui, ci <i>(au ajuns)</i> o generaţie pervertită şi fără integritate.


text:
Popor fără judecată şi neînţelept, aşa vă comportaţi voi cu Iahve? Nu este El Tatăl vostru, Creatorul vostru, Cel care v-a conceput şi care v-a făcut să existaţi?


text:
Amintiţi-vă de zilele din trecut. Calculaţi anii care au trecut de la o generaţie la cealaltă. Întrebaţi-i pe părinţii voştri; şi ei vă vor învăţa. Vorbiţi cu bătrânii voştri; şi aceştia vă vor spune.


text:
Când Dumnezeul Foarte Înalt le-a dat popoarelor moştenirea, când i-a despărţit pe fiii oamenilor, El a stabilit limitele teritoriale ale acestora raportându-le la numărul fiilor lui Israel!


text:
El l-a găsit într-un teritoriu nelocuit, într-o singurătate plină de ţipete ale disperării. L-a înconjurat şi a avut grijă de el. L-a apărat ca pe lumina ochilor Lui;


text:
şi a procedat exact cum îşi scutură cuibul vulturul care zboară deasupra puilor şi care îşi deschide apoi aripile luându-i şi transportându-i pe penele lui…


text:
L-a urcat pe zonele înalte ale ţării şi l-a hrănit cu recoltele pe care le produce câmpul. L-a hrănit dându-i să mănânce: miere din stâncă şi ulei din cea mai tare rocă,


text:
iaurtul vitelor şi laptele oilor, grăsimea mieilor, a berbecilor din Başan şi a ţapilor, împreună cu grăsimea boabelor de grâu. A băut şi vin – sângele strugurilor.


text:
Iacov s-a îngrăşat şi apoi s-a opus! S-a depus grăsimea pe tine; ai devenit greu şi mare! Poporul L-a abandonat pe Dumnezeul care l-a creat; şi a respins stânca salvării lui.


text:
Au adus sacrificii pe care le-au dedicat demonilor, nu lui Dumnezeu; şi s-au închinat unor zei pe care nu îi cunoşteau – zei noi, apăruţi de puţin timp şi de care strămoşii lor nu s-au temut.


text:
El a zis: «Îmi voi ascunde faţa de ei. Voi asista la sfârşitul lor fără să intervin; pentru că sunt o generaţie pervertită formată din nişte copii care nu îşi respectă promisiunile.


text:
M-au provocat la gelozie prin ce nu este Dumnezeu; şi M-au mâniat prin închinarea în faţa idolilor lor care nu au nicio valoare. Din această cauză, şi Eu îi voi provoca la gelozie printr-un grup de oameni care nu formează un popor; îi voi mânia printr-o etnie ai cărei oameni nu au inteligenţă.


text:
Voi proceda aşa pentru că s-a aprins focul mâniei Mele; şi va arde până în adâncul locuinţei morţilor. El va distruge pământul împreună cu recoltele lui; şi va arde temeliile munţilor.


text:
Vor fi înfometaţi, consumaţi de foc şi distruşi cu duritate. Voi trimite împotriva lor colţii animalelor sălbatice şi veninul şerpilor!


text:
Vor muri pe drum loviţi cu sabia; şi vor fi decimaţi de teroare în camerele unde se vor ascunde. Moartea va lovi tânărul şi fecioara, copilul şi bătrânul.


text:
dar Mă tem de calomniile duşmanilor Mei. Nu vreau să le permit să se înşele şi să zică: ‘Forţa mâinilor noastre – şi nu Iahve – a făcut toate aceste lucruri!’».


text:
Oare cum ar fi putut ca unul dintre ei să urmărească o mie sau doi dintre ei să facă să fugă zece mii, dacă nu le-ar fi facilitat acest lucru stânca lor şi dacă Iahve nu i-ar fi ajutat să îi domine <i>(pe duşmanii lor)</i>?


text:
Viţa lor provine din via Sodomei şi din câmpiile Gomorei. Strugurii lor sunt plini de venin; iar ciorchinii sunt amari.


text:
Răzbunarea este de competenţa Mea; şi Eu voi recompensa! Vine vremea când le vor aluneca picioarele; pentru că zilele distrugerii sunt aproape şi destinul lor se va grăbi».


text:
Se va întâmpla aşa pentru că Iahve Îşi va judeca poporul; dar va avea milă de sclavii Săi când va vedea că li s-a consumat energia şi că nu a mai rămas nimeni: nici deţinut, nici om liber.


text:
acei zei care se hrăneau cu grăsimea sacrificiilor lor şi care beau vinul sacrificiilor de băutură? Să se ridice acum ca să vă ajute! Să vă ofere un adăpost!


text:
Vedeţi acum că Eu personal sunt Dumnezeu! Nu mai există alt <i>(dumne)</i>zeu în afară de Mine. Eu aduc moartea şi tot Eu aduc la viaţă; Eu strivesc şi tot Eu vindec. Şi nimeni nu se poate salva din mâna Mea.


text:
Prin acest fapt garantez că Îmi voi ascuţi fulgerul sabiei Mele; şi voi începe să fac judecată cu mâna Mea. Mă voi răzbuna pe duşmanii Mei; şi voi pedepsi pe cei care Mă urăsc!


text:
Voi face ca săgeţile Mele să se îmbete de sânge; iar sabia Mea se va hrăni mâncând carne şi bând sângele celor omorâţi şi al captivilor. Această sabie se va hrăni şi cu capetele conducătorilor duşmanilor!».


text:
«Popoare, bucuraţi-vă împreună cu poporul Lui; pentru că El va răzbuna sângele slujitorilor Săi. Se va răzbuna pe duşmanii Lui. Va face astfel achitare pentru poporul Lui şi pentru teritoriul acestuia!»”


text:
Moise a venit împreună cu Iosua – fiul lui Nun – şi a recitat toate cuvintele acestui cântec în auzul poporului.


text:
le-a zis: „Puneţi-vă în inimă toate cuvintele pe care vi le-am spus astăzi; şi să porunciţi copiilor voştri să respecte toate cuvintele acestei legi şi să se conformeze cerinţelor lor;


text:
pentru că niciunul dintre aceste cuvinte nu este fără valoare, ci toate sunt viaţa voastră. Ţinând cont de aceste cuvinte, vă veţi lungi zilele în ţara voastră pe care o veţi lua în proprietate după ce veţi traversa Iordanul.”


text:
„Urcă-te pe muntele Abarim care se numeşte şi Nebo – în ţara Moab – care este înaintea Ierihonului; şi priveşte Canaanul pe care Eu îl dau în proprietate lui Israel.


text:
Tu vei muri pe muntele pe care te vei urca; şi vei fi astfel adăugat la strămoşii tăi – exact cum s-a întâmplat şi cu fratele tău Aaron care a murit pe muntele Hor şi a fost adăugat la strămoşii lui.


text:
Vi se va întâmpla aşa pentru că aţi fost necredincioşi faţă de Mine înaintea israelienilor când eraţi la apele Meribei din Cadeş, în deşertul Ţin – acolo unde nu M-aţi sfinţit în mijlocul lui Israel.


text:
Tu vei vedea de la distanţă pământul promis, dar nu vei intra în ţara pe care o dau poporului Israel!”


text:
Urmează binecuvântarea pe care Moise – omul lui Dumnezeu – a prezentat-o pentru Israel, înainte de moartea lui.


text:
El a zis: „Iahve a venit din Sinai şi a răsărit peste ei din Seir. A strălucit din muntele Paran şi a venit din mijlocul zecilor de mii de sfinţi. Şi-a făcut apariţia din partea de sud, de pe versanţii munţilor Lui.


text:
Da, El Îşi iubeşte poporul. «Toţi sfinţii sunt în mâna Ta. Ei s-au plecat la picioarele Tale şi Ţi-au primit cuvintele.»


text:
Iahve era rege al urmaşilor lui Iacov când se adunau conducătorii poporului împreună cu triburile lui Israel.


text:
Despre Iuda a zis: Ascultă, Doamne, ce Îţi cere Iuda; şi întoarce-i oamenii la poporul lui. Întăreşte-i mâinile şi ajută-l să reuşească împotriva duşmanilor lui.


text:
Despre Levi a zis: Tumim şi Urim au fost date în grija bărbatului respectuos. L-ai testat la Masa şi l-ai certat la apele Meribei.


text:
El a spus despre tatăl şi despre mama lui «Nu i-am văzut!». Nu şi-a recunoscut fraţii şi nu a dorit să ştie cine îi sunt copiii – pentru că s-a conformat Cuvântului Tău şi Ţi-a respectat legământul.


text:
El învaţă pe Iacov poruncile Tale şi pe Israel legea Ta. Pune tămâie înaintea Ta şi sacrificii pe altarul Tău.


text:
Doamne, binecuvântează forţa lui; şi aprobă ce face el cu mâinile. Striveşte pe cei care vin împotriva lui; iar cei care îl urăsc, să nu se mai ridice!


text:
Despre Beniamin a zis: Cel care este foarte iubit de Iahve, va locui fără pericole lângă El. Iahve îl va proteja în toate zilele; şi el se va odihni pe umerii Lui.


text:
Despre Iosif a zis: Pământul lui să fie binecuvântat de Iahve. Să beneficieze de roua abundentă a cerului de sus şi de apele adânci de jos.


text:
Să aibă cele mai bune recolte care cresc la lumina soarelui şi să îşi însuşească cele mai bune rezultate ale producţiei agricole din fiecare lună.


text:
Să fie binecuvântat cu plantele de pe înălţimile munţilor vechi şi cu tot ce produc bun dealurile eterne.


text:
Cele mai bune daruri ale pământului, abundenţa lui şi amabilitatea Celui care Şi-a făcut apariţia în acel tufiş aprins, să vină deasupra capului lui Iosif: să se oprească pe partea de sus a capului lui – a celui care este special între fraţii lui.


text:
El are frumuseţea primului născut al taurului. Coarnele lui sunt ca ale boului sălbatic. Cu ele va împunge popoarele până la capătul pământului. Aceste coarne sunt reprezentate de zecile de mii de oameni aparţinând tribului lui Efraim şi de miile de reprezentanţi ai lui Manase!


text:
Despre Zabulon a zis: Bucură-te, Zabulon, de alergările tale. Să te bucuri şi tu, Isahar, de corturile tale.


text:
Aceştia vor chema popoarele pe munte; şi acolo vor oferi sacrificii adecvate; pentru că vor sorbi bogăţiile mării şi vor beneficia de comorile ascunse în nisip.


text:
Despre Gad a zis: Să fie binecuvântat cel care măreşte teritoriile lui Gad! El se odihneşte ca leul şi atacă la braţ sau la cap.


text:
Şi-a ales cel mai bun teritoriu; pentru că acolo era ascunsă partea celui care face legi. El a venit cu conducătorii poporului, a respectat dreptatea lui Iahve şi a pus în aplicare judecăţile Lui cu privire la Israel!


text:
Despre Neftali a zis: Neftali este plin de amabilitate şi beneficiază din abundenţă de binecuvântarea lui Iahve. El va moşteni teritorii în partea de sud, lângă lac.


text:
Despre Aşer a zis: Cel mai binecuvântat dintre fii este Aşer. Să fie agreat de fraţii lui şi să îşi înmoaie picioarele în ulei.


text:
Nimeni nu este ca Dumnezeul lui Iacov, care parcurge călare cerul ca să te ajute. El poate fi admirat când călătoreşte pe nori.


text:
Eternul Dumnezeu îţi este un adăpost; şi sub tine sunt braţele Lui eterne. El îi va alunga pe duşmani din faţa voastră; şi vă va zice: ‘Distrugeţi-i!’.


text:
Israel va locui singur şi la adăpost. Permanenta sursă de prosperitate a lui Iacov este protejată în ţara cerealelor şi a mustului. Acolo cerul lasă să cadă roua.»


text:
«Israel, eşti <i>(un popor)</i> fericit! Cine mai este ca tine – un popor salvat de Iahve? El este atât apărarea şi ajutorul tău, cât şi sabia ta glorioasă. Duşmanii tăi vor dori să câştige favoarea ta; şi tu vei călca peste înălţimile lor!»”


text:
Moise a plecat din câmpiile Moabului şi s-a urcat pe muntele Nebo, pe vârful Pisga care este în faţa Ierihonului. Iahve i-a arătat întreaga ţară, de la Ghilad până la <i>(teritoriile lui)</i> Dan,


text:
teritoriul lui Neftali, teritoriul lui Efraim şi al lui Manase, toată zona dată lui Iuda până la Marea de Vest,


text:
Atunci Iahve i-a zis: „Aceasta este ţara pe care am promis-o lui Avraam, lui Isaac şi lui Iacov când am spus: «O voi da urmaşului tău!». Ţi-am permis să o vezi; dar nu vei intra în ea!”


text:
Moise, sclavul lui Iahve, a murit în teritoriile numite Moab. S-a întâmplat exact cum îi spusese Cuvântul lui Iahve.


text:
El l-a înmormântat în zona numită Moab, în valea care este în faţa localităţii Bet-Peor; dar nimeni nu a cunoscut vreodată unde este mormântul lui.


text:
Moise avea o sută douăzeci de ani când a murit; dar nu îi slăbise vederea şi nu îşi pierduse forţa fizică.


text:
Israelienii l-au plâns pe Moise treizeci de zile în câmpiile Moabului; apoi zilele de plâns şi de doliu pentru Moise s-au terminat.


text:
Iosua – fiul lui Nun – era plin de spiritul înţelepciunii, pentru că Moise îşi pusese mâinile peste el. Israelienii au ascultat de Iosua şi au făcut ce i-a poruncit Iahve prin Moise.


text:
De atunci nu a mai existat în Israel niciun alt profet ca Moise, pe care Iahve să îl fi cunoscut faţă în faţă!


text:
Doar pe el l-a trimis Iahve în Egipt ca să facă lucruri speciale şi toate acele minuni împotriva faraonului şi împotriva slujitorilor lui, afectând întreaga ţară.


text:
După moartea sclavului lui Iahve numit Moise, Iahve i-a vorbit lui Iosua – fiul lui Nun – slujitorul lui Moise, zicându-i:


text:
„Moise, sclavul Meu, a murit. Acum, traversează imediat Iordanul, împreună cu tot acest popor; şi mergeţi spre ţara pe care o dau israelienilor.


text:
Vă voi oferi <i>(ca proprietate a voastră)</i> orice teritoriu pe care veţi ajunge să călcaţi cu talpa piciorului vostru – exact cum i-am promis lui Moise.


text:
Ţara voastră va fi de la deşert până la Liban; şi de la Râul Mare – râul Eufrat, cuprinzând tot teritoriul hitiţilor – până la acea Mare de mari dimensiuni, care este la vest.


text:
Niciun om nu ţi se va putea opune cât vei trăi. Voi fi şi cu tine exact cum am fost cu Moise! Nu te voi lăsa şi nu te voi abandona!


text:
Să ai forţă şi curaj; pentru că tu vei oferi acestui popor ţara despre care am jurat strămoşilor lor că le-o voi da.


text:
Deci trebuie să demonstrezi forţă şi un foarte mare curaj. Să respecţi cu atenţie toată legea pe care ţi-a dat-o sub formă de porunci sclavul Meu numit Moise. Nu devia de la ea nici la dreapta, nici la stânga; pentru ca să prosperi oriunde vei merge!


text:
Gura ta să nu abandoneze obiceiul de a citi <i>(zilnic)</i> din această carte a legii! Meditează la conţinutul ei atât ziua, cât şi noaptea, urmărind să respecţi tot ce este scris acolo. Pentru că atunci vei avea succes oriunde vei merge; şi vei prospera!


text:
Oare nu Eu te-am autorizat? Să ai forţă şi curaj! Nu te teme şi nu te speria; pentru că Dumnezeul tău care se numeşte Iahve, este cu tine oriunde vei merge!”


text:
„Treceţi prin tabără şi porunciţi poporului să îşi pregătească provizii; pentru că peste trei zile veţi traversa Iordanul ca să mergeţi şi să cuceriţi teritoriul pe care Iahve – Dumnezeul vostru – vi-l dă în proprietate.”


text:
Apoi Iosua le-a zis rubeniţilor, gadiţilor şi celor care aparţineau unei jumătăţi din tribul lui Manase:


text:
„Amintiţi-vă de datoria pe care v-a stabilit-o Moise – sclavul lui Iahve – când a zis că Dumnezeul vostru numit Iahve vă dă odihnă şi vă oferă acest teritoriu.


text:
Deci soţiile voastre, copiii voştri şi vitele voastre trebuie să rămână în ţara pe care v-a dat-o Moise, pe această parte a Iordanului. Dar toţi oamenii voştri care pot participa la război, trebuie să traverseze înarmaţi şi să meargă înaintea fraţilor voştri ca să îi ajute.


text:
Vor proceda aşa până când Iahve – Dumnezeul vostru – le va da şi lor odihnă ca vouă; şi până când vor lua şi ei în proprietate teritoriul pe care li-l oferă Iahve, Dumnezeul vostru. Apoi vă veţi întoarce să stăpâniţi ţara care v-a fost dată ca moştenire prin Moise – sclavul lui Iahve – pe această parte a Iordanului, spre estul soarelui.”


text:
Te vom asculta la fel cum l-am ascultat şi pe Moise! Numai să avem certitudinea că Iahve – Dumnezeul tău – va fi şi cu tine la fel cum a fost cu Moise!


text:
Orice om care va protesta faţă de porunca ta şi care nu va asculta de toate cuvintele pe care ni le spui ca porunci, va fi omorât. Dar tu să ai forţă şi curaj!”


text:
Apoi Iosua – fiul lui Nun – a trimis din Şitim doi spioni, zicându-le în secret: „Duceţi-vă şi vedeţi cum este zona – mai ales cea a Ierihonului!” Ei au plecat şi au intrat în casa unei prostituate care se numea Rahab; şi au rămas acolo în acea noapte.


text:
Atunci i s-a spus regelui Ierihonului: „Să ştii că nişte israelieni au venit aici în timpul nopţii ca să spioneze zona”.


text:
Regele Ierihonului a trimis un mesaj prostituatei Rahab, zicându-i: „Scoate-i pe oamenii care au ajuns la tine şi care s-au odihnit în casa ta; pentru că au venit să spioneze întregul teritoriu!”


text:
Dar femeia îi ascunsese pe cei doi bărbaţi. Ea a răspuns: „Este adevărat că acei bărbaţi au venit la mine; dar eu nu ştiam de unde sunt.


text:
Spre seară, când trebuia să se închidă poarta, ei au plecat; şi nu ştiu unde s-au dus. Grăbiţi-vă să îi urmăriţi; şi îi veţi ajunge!”


text:
Oamenii din Ierihon i-au urmărit pe drumul care conduce la vadurile Iordanului. După plecarea lor, s-a închis poarta <i>(oraşului)</i>.


text:
şi le-a spus: „Ştiu că Iahve v-a dat această ţară. De când am auzit despre voi, suntem foarte speriaţi; şi locuitorii acestei zone sunt terorizaţi de frică.


text:
Am auzit că atunci când aţi plecat din Egipt, Iahve a secat înaintea voastră apele Mării Roşii; şi am aflat ce le-aţi făcut lui Sihon şi lui Og – cei doi regi amoriţi care erau în partea de est a Iordanului – pe care i-aţi distrus total.


text:
De când am auzit aceste lucruri, ni s-au înmuiat inimile. Fiecare om <i>(din oraşul nostru)</i> şi-a pierdut curajul gândindu-se la voi; pentru că <i>(ştim că)</i> Iahve – Dumnezeul vostru – este Dumnezeu atât sus în cer, cât şi jos pe pământ!


text:
Acum, vă rog, juraţi-mi pe Iahve că vă veţi comporta faţă de familia tatălui meu cu aceeaşi amabilitate pe care am avut-o eu faţă de voi! Daţi-mi un semn care să mă convingă


text:
că veţi lăsa în viaţă pe tatăl meu, pe mama mea, pe fraţii mei şi pe surorile mele împreună cu tot ce au ei. Vreau să fiu sigură că ne veţi salva de la moarte!”


text:
Acei bărbaţi i-au răspuns: „Dacă nu ne vei trăda, suntem decişi să ne sacrificăm viaţa pentru voi! Iar atunci când Iahve ne va da ţara, ne vom comporta cu tine cu bunătate şi ne vom respecta promisiunea!”


text:
Atunci acea femeie i-a coborât cu o frânghie prin fereastră, pentru că avea casa construită deasupra zidului oraşului şi locuia chiar deasupra lui.


text:
Ea le-a zis: „Mergeţi spre munte ca să evitaţi întâlnirea cu cei care vă urmăresc; şi ascundeţi-vă acolo trei zile, până se vor întoarce ei. Apoi vă veţi putea continua drumul.”


text:
Bărbaţii i-au spus: „Noi nu vom mai fi obligaţi să respectăm acest jurământ pe care ne-ai pus să îl facem faţă de tine,


text:
dacă atunci când vom intra în ţară, nu vei lega această frânghie roşie de fereastra prin care ne-ai coborât şi dacă nu vei aduce în casa ta toată familia ta formată din tatăl tău, mama ta şi fraţii tăi.


text:
Dacă vreunul dintre ei va trece dincolo de porţile casei tale, va fi doar el responsabil de faptul că i se va vărsa sângele; iar noi vom fi nevinovaţi. Dar dacă cineva va face vreun rău unuia dintre cei care vor fi în casă cu tine, noi vom fi direct responsabili de vărsarea sângelui lui.


text:
Dacă ne vei trăda, atunci vom fi liberi de obligaţia respectării acestui jurământ pe care ne-ai pus să îl facem!”


text:
Ea le-a răspuns: „Să fie aşa cum aţi spus!” Apoi i-a trimis; şi ei au plecat. Ea a legat frânghia roşie de fereastră.


text:
Ei s-au dus şi au ajuns la munte, unde au rămas trei zile, până când s-au întors aceia care îi urmăreau şi care îi căutaseră pe tot acel drum, dar fără să îi găsească.


text:
Apoi cei doi bărbaţi s-au întors, au coborât muntele şi au traversat Iordanul. Au venit la Iosua – fiul lui Nun – şi i-au relatat tot ce li s-a întâmplat.


text:
Ei i-au spus lui Iosua: „Este o certitudine că Iahve a făcut ca întreaga ţară să ajungă la discreţia noastră; şi toţi locuitorii ei tremură înaintea noastră!”


text:
Iosua s-a sculat dimineaţa devreme împreună cu tot poporul Israel. Au plecat din Şitim şi s-au deplasat spre Iordan. Ei au rămas acolo în timpul nopţii, înainte de traversarea râului.


text:
şi au poruncit poporului: „Când veţi vedea deplasându-se Cufărul Legământului făcut cu Dumnezeul vostru numit Iahve, transportat de preoţii leviţi, să plecaţi din locul în care sunteţi şi să mergeţi după el.


text:
Dar între voi şi Cufăr să păstraţi o distanţă de două mii de coţi. Să nu vă apropiaţi de el! Acesta vă va arăta drumul pe care trebuie să mergeţi; pentru că nu aţi mai trecut niciodată pe acest drum.”


text:
Iosua a zis poporului: „Sfinţiţi-vă; pentru că Iahve va face mâine lucruri speciale în mijlocul vostru!”


text:
Iosua le-a spus apoi preoţilor: „Luaţi Cufărul Legământului şi treceţi cu el înaintea poporului!” Ei l-au luat şi au plecat în faţa poporului.


text:
Iahve i-a zis lui Iosua: „Astăzi voi începe să te înalţ în ochii întregului Israel, ca să ştie astfel că Eu sunt cu tine exact cum am fost şi cu Moise.


text:
Dă porunci preoţilor care transportă Cufărul Legământului, spunându-le: «Când veţi ajunge la malul Iordanului, să vă opriţi acolo!»”


text:
Iosua a vorbit israelienilor, zicând: „Apropiaţi-vă ca să ascultaţi cuvintele Dumnezeului vostru care se numeşte Iahve!


text:
Vă voi spune cum veţi putea verifica faptul că Dumnezeul care este viu este în mijlocul vostru şi că va distruge din drumul vostru pe canaaniţi, pe hitiţi, pe hiviţi, pe periziţi, pe ghirgasiţi, pe amoriţi şi pe iebusiţi.


text:
Să ştiţi că acest Cufăr al legământului făcut cu Stăpânul întregului pământ traversează Iordanul înaintea voastră.


text:
Când picioarele preoţilor care duc Cufărul lui Iahve – Stăpânul întregului pământ – vor intra în apele Iordanului, cele din amonte se vor opri şi se vor despărţi de celelalte. Ele nu vor mai înainta, ci se vor aduna în mare cantitate în locul în care se vor opri.”


text:
Poporul a ieşit din corturi ca să traverseze Iordanul; iar preoţii care duceau Cufărul Legământului erau înaintea poporului.


text:
Când preoţii care transportau acel Cufăr au ajuns la Iordan şi au atins cu picioarele lor marginea apelor Iordanului – pentru că Iordanul inundă ambele maluri în toată perioada când se adună cerealele –,


text:
apele din amonte s-au oprit şi s-au adunat în mare cantitate pe o mare distanţă: până la Adam – oraş din vecinătatea Ţortanului; iar apele din aval care curgeau spre Marea Arabeia – adică Marea Sărată –, s-au scurs total. Şi astfel, poporul a traversat vadul Iordanului, ajungând în faţa Ierihonului.


text:
Preoţii care duceau Cufărul acelui legământ ce fusese făcut de israelieni cu Iahve, s-au oprit pe terenul fără apă din mijlocul Iordanului. În acest timp, tot Israelul îl traversa. Preoţii au stat acolo până când întregul popor a ajuns pe celălalt mal al râului.


text:
şi porunceşte-le să ia din mijlocul Iordanului douăsprezece pietre: chiar din locul unde au stat picioarele preoţilor. Să le duceţi cu voi şi să le puneţi în locul în care veţi rămâne în timpul nopţii.”


text:
Iosua a chemat doisprezece bărbaţi, pe care i-a ales dintre israelieni: câte unul din fiecare trib; şi le-a zis:


text:
„Treceţi în faţa Cufărului Legământului care a fost făcut cu Dumnezeul vostru numit Iahve. Staţi acolo în mijlocul Iordanului; şi fiecare dintre voi să ridice pe umeri o piatră. Să fie câte una pentru fiecare trib al poporului Israel.


text:
Acestea vor avea o semnificaţie specială în mijlocul vostru. Când fiii voştri vor dori să ştie într-o zi ce semnifică existenţa acestor pietre,


text:
să le relataţi cum au fost secate apele Iordanului înaintea Cufărului Legământului cu Iahve, atunci când acesta l-a traversat. Deci, aceste pietre să fie pentru israelieni o permanentă amintire despre acest fapt!”


text:
Israelienii au făcut exact cum le-a poruncit Iosua. Au luat douăsprezece pietre din mijlocul Iordanului – cum îi spusese Iahve lui Iosua – conform numărului triburilor lui Israel. Apoi le-au dus în locul în care au rămas în acea noapte; şi le-au pus acolo.


text:
Iosua a pus şi el douăsprezece pietre în mijlocul Iordanului, chiar în locul unde au stat picioarele preoţilor care au dus Cufărul Legământului. Ele mai există şi astăzi acolo.


text:
Preoţii care duceau acel Cufăr, au stat în mijlocul Iordanului până s-a realizat tot ce poruncise Iahve lui Iosua – prin Moise – referitor la popor. Şi poporul s-a grăbit să traverseze <i>(Iordanul)</i>.


text:
Urmaşii lui Ruben, ai lui Gad şi ai jumătăţii din tribul lui Manase, au traversat şi ei – pregătiţi pentru luptă – în faţa israelienilor, aşa cum le ceruse Moise.


text:
Aproape patruzeci de mii de bărbaţi înarmaţi, pregătiţi de luptă, au venit înaintea lui Iahve în câmpiile Ierihonului.


text:
În acea zi, Iahve l-a înălţat pe Iosua în faţa întregului Israel; şi toţi israelienii s-au temut de el cât timp a trăit – exact cum se temuseră de Moise.


text:
Atunci preoţii care duceau Cufărul Legământului cu Iahve au ieşit din mijlocul Iordanului. În momentul în care picioarele lor au atins malul, apele Iordanului au revenit în albia lor, inundând din nou toată acea suprafaţă până la ambele maluri ale lui.


text:
Poporul a ieşit din Iordan în a zecea zi din prima lună; şi şi-a stabilit tabăra la Ghilgal, în partea de est a Ierihonului.


text:
El le-a zis israelienilor: „Când veţi fi părinţi şi vă vor întreba într-o zi urmaşii voştri «Ce înseamnă aceste pietre?»,


text:
Iahve – Dumnezeul vostru – a secat <i>(acum)</i> apele Iordanului înaintea voastră ca să îl puteţi traversa, exact cum făcuse El la Marea Roşie, când a secat-o înaintea generaţiei noastre până am traversat-o.


text:
Astfel, toate popoarele pământului vor cunoaşte forţa mâinii lui Iahve; iar voi vă veţi teme de Dumnezeul vostru numit Iahve în toate zilele vieţii voastre!”


text:
Când toţi regii amoriţi din partea de vest a Iordanului şi toţi regii canaaniţi de pe <i>(acel)</i> mal au auzit că Iahve a secat apele Iordanului înaintea israelienilor până l-au traversat, li s-au înmuiat inimile şi şi-au pierdut curajul în faţa lor.


text:
Atunci Iahve i-a poruncit lui Iosua: „Fă-ţi nişte cuţite din rocă de cremene şi circumcide-i din nou pe israelieni!”


text:
Motivul circumciziei a fost acesta: toţi israelienii care plecaseră din Egipt, adică toţi aceia care puteau atunci să lupte, muriseră în timpul călătoriilor prin deşert.


text:
Doar ei fuseseră circumcişi. Poporul născut în timpul călătoriilor făcute prin deşert după plecarea din Egipt, nu fusese circumcis.


text:
Israelienii au călătorit patruzeci de ani prin deşert până când a murit întreaga generaţie de luptători care plecaseră din Egipt şi care nu se conformaseră cerinţelor lui Iahve. El le-a jurat atunci că nu le va permite să vadă ţara despre care promisese cu jurământ strămoşilor lor că le-o va da – acea ţară în care curge lapte şi miere.


text:
În locul acelei generaţii, El a format-o pe aceea a fiilor lor. Pe aceştia i-a circumcis Iosua. Ei erau necircumcişi pentru că nu li se făcuse circumcizia în timpul călătoriilor.


text:
După ce s-a terminat circumciderea tuturor celor din popor, israelienii au rămas în tabără până s-au vindecat.


text:
Iahve i-a spus lui Iosua: „Astăzi am luat de peste voi ruşinea Egiptului!” Astfel, acel loc a fost numit Ghilgal. Acest nume dat acelei zone, s-a păstrat până astăzi.


text:
Israelienii şi-au aşezat tabăra la Ghilgal, în câmpiile Ierihonului; şi au sărbătorit Paştele în seara zilei a paisprezecea din acea lună.


text:
Chiar în prima zi după Paşte, israelienii au mâncat din producţia de hrană a ţării: turte şi boabe de cereale prăjite.


text:
Mana a încetat la o zi după ce au mâncat din cerealele Canaanului. Astfel, israelienii nu au mai avut mană; şi începând cu acel an, ei s-au hrănit <i>(doar)</i> din recoltele ţării.


text:
În timp ce era lângă Ierihon, Iosua a privit şi a observat un bărbat care stătea înaintea lui, ţinând în mână sabia scoasă din teacă. Iosua s-a dus spre el şi l-a întrebat: „Eşti dintre ai noştri, sau dintre duşmanii noştri?”


text:
El a răspuns: „Eu sunt Comandantul armatei lui Iahve; şi acum tocmai am venit <i>(la tine)</i>!” Iosua a căzut înaintea lui cu faţa spre pământ, i s-a închinat şi l-a întrebat: „Ce spune Stăpânul meu sclavului Său?”


text:
Comandantul armatei lui Iahve i-a răspuns: „Scoate-ţi sandalele din picioare; pentru că locul pe care stai, este un teren sfânt.” Şi Iosua a făcut aşa cum i s-a cerut.


text:
Ierihonul era un oraş închis şi fortificat, pentru că oamenilor lui le era frică de israelieni. Nimeni nu ieşea din el şi nici nu intra acolo.


text:
Iahve i-a zis lui Iosua: „Vei vedea că îţi voi da Ierihonul împreună cu regele şi cu luptătorii lui remarcabili.


text:
Toţi oamenii înarmaţi să meargă în jurul oraşului, înconjurându-l o singură dată <i>(pe zi)</i>. Aşa să faceţi în următoarele şase zile.


text:
Şapte preoţi să meargă înaintea acelui Cufăr; şi fiecare dintre ei să aibă câte o goarnă. În a şaptea zi să înconjuraţi oraşul de şapte ori; iar preoţii să sune din goarnă.


text:
Când se va suna din goarne şi veţi auzi sunetul lor, tot poporul să strige cu mare intensitate. Atunci zidul oraşului va cădea la pământ; şi poporul va putea să atace zona pe care o va avea înainte!”


text:
Iosua – fiul lui Nun – a chemat preoţii şi le-a spus: „Luaţi Cufărul Legământului; şi şapte preoţi să se deplaseze cu goarnele înaintea Cufărul lui Iahve.”


text:
Apoi a spus poporului: „Începeţi să înconjuraţi oraşul. Oamenii înarmaţi să meargă înaintea Cufărului lui Iahve.”


text:
După ce Iosua a vorbit poporului, cei şapte preoţi care aveau goarnele înaintea lui Iahve, au trecut în partea din faţă şi au început să sune cu ele; iar Cufărul Legământului cu Iahve venea în urma lor.


text:
Oamenii înarmaţi au mers în faţa preoţilor care sunau din goarne, iar restul poporului urma Cufărul. În timp ce mergeau, preoţii sunau din goarne.


text:
Iosua dăduse poporului următoarea poruncă: „Să nu strigaţi, să nu vi se audă vocile şi să nu pronunţaţi niciun cuvânt cu gura voastră – până în ziua când vă voi da ordin să strigaţi! Deci numai atunci să strigaţi!”


text:
Cufărul lui Iahve <i>(urmat de restul poporului)</i> a înconjurat o dată oraşul. Apoi au intrat în tabără şi au rămas noaptea acolo.


text:
iar cei şapte preoţi care mergeau cu goarnele înaintea Cufărului lui Iahve, sunau din ele. Oamenii înarmaţi se deplasau înaintea lor, iar restul poporului venea mergând în urma Cufărului lui Iahve. În timp ce mergeau, se auzea <i>(doar)</i> sunetul goarnelor.


text:
Au înconjurat o dată oraşul şi în a doua zi. Apoi au revenit în tabără. Au procedat astfel şase zile.


text:
În a şaptea zi, s-au trezit dimineaţa devreme şi au înconjurat oraşul ca în celelalte zile; dar au făcut acest lucru de şapte ori. Aceea a fost singura zi în care au înconjurat oraşul de şapte ori.


text:
Când l-au înconjurat a şaptea oară, în timp ce preoţii sunau din goarne, Iosua a ordonat poporului: „Strigaţi! Iahve v-a dat oraşul!


text:
Acesta, cu tot ce este în el, să fie dat lui Iahve pentru distrugere. Salvaţi-o doar pe prostituata Rahab împreună cu întreaga ei familie, pentru că a ascuns spionii trimişi de noi.


text:
Nu luaţi nimic din ce trebuie distrus, pentru ca să nu fiţi şi voi distruşi. Altfel, aţi face tabăra lui Israel să îşi piardă discernământul şi ar ajunge în situaţia de a fi distrusă.


text:
Tot argintul, tot aurul, toate obiectele din bronz şi din fier, sunt închinate lui Iahve. Totul va intra în tezaurul Lui.”


text:
În timp ce se auzea sunetul goarnelor, poporul a început să strige. Când sunetului goarnelor s-a adăugat celui produs de strigătele în forţă ale poporului, zidul s-a prăbuşit. Poporul a pătruns în oraş – fiecare om în dreptul lui – şi astfel au capturat Ierihonul.


text:
Iosua le-a ordonat spionilor: „Intraţi în casa acelei prostituate şi scoateţi-o de-acolo împreună cu tot ce îi aparţine, aşa cum i-aţi jurat!”


text:
Tinerii spioni au intrat şi au scos de-acolo: pe Rahab, pe tatăl ei, pe mama ei şi pe fraţii ei, împreună cu tot ce îi aparţinea. Au scos astfel întreaga ei familie; şi i-au dus apoi în exteriorul taberei lui Israel.


text:
Au ars oraşul împreună cu tot ce era în el. Dar nu au ars argintul, aurul şi obiectele din bronz şi din fier. Acestea au fost puse în tezaurul Casei lui Iahve.


text:
Iosua a salvat viaţa prostituatei Rahab şi a familiei ei, lăsând-o să supravieţuiască împreună cu tot ce îi aparţinea. Şi astfel, ea a locuit în poporul Israel până astăzi, pentru că a ascuns spionii trimişi de Iosua la Ierihon.


text:
Atunci, Iosua a pronunţat următorul blestem: „Să fie blestemat de Iahve acela care va încerca să reconstruiască acest oraş al Ierihonului. Să îi pună temelia cu preţul primului lui născut şi să îi instaleze porţile cu preţul celui mai tânăr fiu al lui!”


text:
Dar israelienii nu au respectat <i>(toţi)</i> regula cu privire la ce trebuia distrus. Acan – fiul lui Carmi – fiul lui Zimri – fiul lui Zerah – din tribul lui Iuda, a luat <i>(pentru el)</i> din ce trebuia distrus. În consecinţă, mânia lui Iahve s-a declanşat împotriva israelienilor.


text:
Iosua a trimis câţiva bărbaţi din Ierihon la Ai, care era lângă Bet-Aven, la est de Betel. El le-a zis celor pe care i-a trimis: „Duceţi-vă şi spionaţi zona!” Acei bărbaţi s-au dus şi au spionat oraşul Ai.


text:
Când s-au întors la Iosua, i-au spus: „Nu ar fi necesar să se deplaseze acolo toată armata pentru atacul împotriva oraşul Ai; ci este suficient să trimitem doar două sau trei mii de oameni. Deci nu mai obosi toată armata; pentru că acolo sunt puţini locuitori.”


text:
Atunci, aproape trei mii de bărbaţi din popor au mers spre oraş. Dar nu au rezistat forţei cu care luptau bărbaţii din Ai.


text:
Aceştia le-au doborât israelienilor treizeci şi şase de oameni; şi i-au urmărit din faţa porţii până la carierele de piatră, învingându-i în vale. Inima poporului <i>(israelian)</i> s-a înmuiat şi s-a făcut ca apa!


text:
Iosua şi-a sfâşiat hainele şi s-a aruncat cu faţa spre pământ înaintea Cufărului lui Iahve. A stat astfel acolo până seara, împreună cu cei care formau consiliul bătrânilor lui Israel. Toţi îşi puseseră pământ pe cap.


text:
Iosua a zis: „Ah, Doamne, Tu care eşti <i>(adevăratul)</i> Dumnezeu, de ce ai făcut ca acest popor să traverseze Iordanul? Ca să ne faci să ajungem la discreţia amoriţilor şi să fim distruşi? Nu ar fi fost mai bine pentru noi să fi rămas pe celălalt mal al Iordanului?


text:
Canaaniţii şi toţi locuitorii acestor teritorii vor afla despre acest fapt, ne vor înconjura şi ne vor distruge <i>(chiar şi)</i> numele de pe pământ! Ce vei face Tu atunci când marele Tău nume va fi astfel dezonorat?”


text:
Israel a păcătuit încălcând legământul pe care i-am poruncit să îl respecte. Şi-au însuşit din lucrurile destinate distrugerii. Au furat, au minţit şi le-au pus printre bunurile lor.


text:
Acest fapt explică de ce israelienii nu pot rezista în faţa duşmanilor lor; şi au ajuns să suporte înfrângerea! Eu nu voi mai fi cu voi decât după ce veţi distruge din mijlocul vostru ce trebuie distrus!


text:
Du-te şi sfinţeşte poporul. Să le spui astfel: «Sfinţiţi-vă pentru ziua de mâine; pentru că Iahve – Dumnezeul lui Israel – a descoperit în mijlocul vostru lucruri destinate distrugerii. Nu veţi putea rezista duşmanilor voştri până când nu veţi îndepărta ce trebuie distrus din mijlocul vostru!


text:
Să vă prezentaţi mâine dimineaţă în ordinea triburilor voastre. Tribul care va fi arătat prin sorţi de Iahve, să se prezinte în ordinea clanurilor lui; iar clanul arătat prin sorţi de Iahve, să se prezinte în ordinea familiilor acestuia. Familia arătată prin sorţi de Iahve, să se prezinte în ordinea bărbaţilor ei.


text:
Acela care va fi arătat prin sorţi că a luat ce trebuia distrus, să fie ars în foc împreună cu tot ce îi aparţine – pentru că a încălcat legământul lui Iahve şi a comis un lucru oribil în Israel!»”


text:
Iosua s-a sculat dimineaţa devreme şi a convocat triburile lui Israel. A fost arătat prin sorţi tribul lui Iuda.


text:
A apropiat clanurile lui Iuda; şi atunci a fost arătat prin sorţi clanul lui Zerah. A apropiat clanul lui Zerah în ordinea familiilor; şi a fost arătat prin sorţi <i>(familia lui)</i> Zimri.


text:
Apoi a apropiat familia acestuia în ordinea bărbaţilor din ea; şi atunci a fost arătat Acan – fiul lui Carmi – fiul lui Zimri – fiul lui Zerah, din tribul lui Iuda. Iosua i-a zis lui Acan:


text:
„Fiule, glorifică-L şi laudă-L pe Dumnezeul lui Israel care se numeşte Iahve, relatându-mi sincer ce ai făcut! Să nu îmi ascunzi nimic!”


text:
Acan i-a răspuns lui Iosua: „Recunosc că am păcătuit împotriva Dumnezeului lui Israel numit Iahve. Îţi voi spune acum concret ce am făcut.


text:
Am văzut în prada de război o manta frumoasă din Şinar, două sute de şecheli de argint şi un obiect de aur care avea greutatea de cincizeci de şecheli. Mi-au plăcut; şi le-am luat. Acum, acestea sunt ascunse în pământ, în mijlocul cortului meu; iar argintul este pus sub ele.”


text:
Iosua a trimis nişte reprezentanţi ai lui care au alergat spre cortul indicat. Ei au constatat că acele lucruri erau ascunse în cortul lui Acan; iar argintul era pus sub ele.


text:
Le-au luat de acolo şi le-au adus la Iosua, în faţa adunării israelienilor, expunându-le înaintea lui Iahve.


text:
Atunci Iosua împreună cu toţi ceilalţi oameni din poporul Israel, l-au luat pe Acan – fiul lui Zerah – împreună cu: argintul, mantaua, obiectul de aur, fiii şi fiicele lui, vitele, măgarii şi oile lui, cortul şi tot ce îi aparţinea; şi i-au dus în valea Acor.


text:
Iosua l-a întrebat „De ce ai adus împotriva noastră acest necaz?” El a continuat: „Ei bine, să ştii că şi ţie îţi va aduce Iahve necaz: chiar astăzi!” Atunci, toţi oamenii din Israel i-au omorât cu pietre… Apoi i-au ars în foc şi i-au acoperit cu pietre.


text:
Au adunat astfel peste ei o mare mulţime de pietre care poate fi văzută şi acum. Atunci Iahve a încetat să Îşi mai manifeste <i>(faţă de Israel)</i> marea Lui mânie. Acea vale a fost numită Acor până astăzi.


text:
Iahve i-a zis lui Iosua: „Nu te teme şi nu te speria. Adună întreaga armată şi începeţi asediul oraşului Ai! Să ştii că voi face ca regele din Ai să ajungă la discreţia ta împreună cu poporul lui, cu oraşul lui şi cu tot teritoriul acestuia.


text:
Să procedezi cu oraşul Ai şi cu regele lui exact ca în cazul Ierihonului şi al regelui lui! Totuşi, veţi putea păstra ca pradă de război lucrurile valoroase şi animalele. Pune nişte oameni în spatele oraşului. Ei să stea ascunşi acolo şi să fie pregătiţi de atac.”


text:
Iosua a pornit cu toată armata ca să asedieze oraşul Ai. A ales treizeci de mii de luptători şi i-a trimis înainte în timpul nopţii.


text:
El le-a poruncit, zicându-le: „Puneţi în spatele oraşului nişte oameni care să stea acolo ascunşi. Să nu vă îndepărtaţi prea mult de oraş; şi toţi să fiţi pregătiţi de luptă.


text:
Eu, împreună cu toţi ceilalţi luptători care sunt cu mine, ne vom apropia de oraş. Când ei vor veni să lupte împotriva noastră ca prima dată, ne vom retrage din faţa lor.


text:
Ei vor ieşi după noi; şi astfel îi vom scoate dintre zidurile oraşului. Atunci ei vor zice: «Fug din faţa noastră la fel ca prima dată!». Dar când noi vom fugi din faţa lor,


text:
voi să ieşiţi din locul în care aţi stat ascunşi; şi să ocupaţi oraşul; pentru că Dumnezeul vostru care se numeşte Iahve, vi-l va da; şi va ajunge la discreţia voastră.


text:
După ce veţi cuceri oraşul, să îi daţi foc! Să faceţi exact cu v-a spus Cuvântul lui Iahve. Fiţi atenţi să respectaţi ce v-am poruncit!”


text:
Apoi Iosua i-a trimis. Ei s-au dus şi au stat ascunşi între Betel şi Ai, unde au şi rămas în acea noapte – la vestul oraşului Ai. Dar Iosua a stat toată noaptea în mijlocul poporului.


text:
El s-a sculat dimineaţa devreme; şi după ce a inspectat poporul <i>(pregătit de luptă)</i>, a plecat înaintea armatei spre Ai. Era însoţit de consiliul bătrânilor lui Israel.


text:
Toţi soldaţii care erau cu el, au înaintat şi s-au apropiat de oraş. Când au ajuns în faţa oraşului, şi-au stabilit tabăra în partea de nord a Aiului. Între ei şi oraş exista o vale.


text:
Iosua luase deja aproape cinci mii de luptători pe care îi pusese să stea ascunşi între Betel şi Ai, în partea de vest a oraşului.


text:
După ce şi-a organizat astfel oamenii care formau armata – atât pe cei din principala tabără stabiliţi în partea de nord a oraşului, cât şi pe cei care stăteau ascunşi în partea de vest a oraşului –, Iosua a înaintat noaptea în mijlocul văii.


text:
Când regele din oraşul Ai a văzut acest lucru, s-a sculat repede dimineaţa devreme şi a ieşit să lupte împotriva lui Israel împreună cu oamenii lui. Ei s-au dus într-un loc special care era înaintea Arabei. Nu ştiau că în spatele oraşului stăteau oameni ascunşi care urmăreau ce se întâmpla.


text:
Iosua şi toată armata care era cu el, s-au prefăcut că sunt învinşi, fugind pe drumul care conduce spre deşert.


text:
Atunci toată armata din oraşul Ai a fost chemată să îi urmărească. Ei au plecat în urmărirea israelienilor; şi Iosua i-a atras astfel în afara oraşului.


text:
Nu a fost niciun bărbat din Ai sau din Betel care să nu fi ieşit după Israel. Au lăsat oraşul deschis şi au plecat în urmărirea lui Israel.


text:
Atunci Iahve i-a zis lui Iosua: „Îndreaptă spre Ai lancea pe care o ţi în mână; pentru că voi face ca oraşul să capituleze în faţa ta!” Iosua şi-a îndreptat spre Ai lancea pe care o ţinea în mână.


text:
Atunci când el şi-a întins mâna, cei care stăteau ascunşi au ieşit repede din locul în care erau, au intrat în oraş, l-au capturat şi s-au grăbit să îi dea foc.


text:
Când au privit înapoi, oamenii din Ai au observat fumul oraşului <i>(arzând)</i> care se ridica spre cer. Ei nu au mai putut să scape nici într-o parte, nici în cealaltă; pentru că armata israeliană care se retrăgea spre deşert, s-a întors împotriva lor.


text:
Atunci când Iosua şi armata lui Israel au văzut că cei care stătuseră ascunşi capturaseră oraşul şi că se ridica fum din el, s-au întors împotriva celor din Ai; şi au început să îi lovească.


text:
Ceilalţi au ieşit şi ei din oraş împotriva urmăritorilor armatei lui Iosua. Astfel, Israel i-a prins din două părţi şi i-a lovit până când i-a distrus. Nu au lăsat să scape niciun supravieţuitor. I-au prins şi pe toţi cei care încercau să fugă.


text:
Dintre toţi cei pe care i-au prins, l-au lăsat să trăiască doar pe regele oraşului Ai; şi l-au adus la Iosua.


text:
Israel i-a omorât pe toţi locuitorii din Ai, în câmpie şi în deşertul în care îi urmăriseră. După ce aceştia au căzut cu toţii, fiind distruşi de lovituri date cu sabia, armata lui Israel s-a întors la Ai. Acolo au omorât cu sabia pe cei care rămăseseră în oraş.


text:
Cei omorâţi în acea zi, atât bărbaţi cât şi femei, au fost în total douăsprezece mii – întreaga populaţie a oraşului Ai.


text:
Până când nu au fost distruşi toţi locuitorii din Ai, Iosua nu şi-a retras mâna în care ţinea lancea îndreptată spre oraş.


text:
Israel a păstrat ca pradă de război animalele şi lucrurile valoroase din oraş, conform poruncii date de Iahve lui Iosua.


text:
Apoi Iosua a ars total oraşul Ai şi a făcut din el pentru totdeauna acea movilă de moloz care se poate vedea acolo de atunci încoace.


text:
Pe regele din Ai l-a spânzurat de un copac şi l-a lăsat acolo până seara. Dar la apusul soarelui, Iosua a poruncit israelienilor să îi coboare corpul din copac şi să fie aruncat în locul unde fusese poarta oraşului. Apoi au făcut peste el o mare movilă de pietre care se poate vedea şi astăzi.


text:
El a procedat aşa cum le poruncise israelienilor Moise, sclavul lui Iahve, conform cuvintelor scrise în cartea legii care îi poartă numele. Acela era un altar din pietre întregi, neatinse de uneltele din fier. Pe el trebuia să se aducă lui Iahve animale pentru a fi arse integral şi sacrificii de pace.


text:
Întregul Israel, bătrânii, conducătorii şi judecătorii lui stăteau într-o parte şi în cealaltă a Cufărului Legământului <i>(făcut de Israel)</i> cu Iahve, în faţa preoţilor leviţi care îl transportau. Jumătate din popor, străini sau evrei, erau aşezaţi în faţa muntelui Garizim, iar cealaltă jumătate stătea în faţa muntelui Ebal – exact cum poruncise Moise, sclavul lui Iahve, având în vedere pronunţarea binecuvântării pentru poporul Israel.


text:
Apoi Iosua a citit toate cuvintele acelei legi care conţinea atât binecuvântările, cât şi blestemele. Ele erau în acord cu tot ce scria în cartea legii.


text:
Nu a existat nicio poruncă dintre toate cele date de Moise pe care să nu fi citit-o Iosua înaintea întregii adunări a lui Israel. El a citit toate aceste porunci inclusiv înaintea femeilor, a copiilor şi a străinilor care trăiau în mijlocul lor.


text:
Când au auzit ce se întâmplase, toţi regii din partea de vest a Iordanului – atât cei din regiunea muntoasă şi din zona deluroasă, cât şi cei de pe întreaga coastă a acelei mari Mări până în dreptul Libanului – adică regii: hitiţi, amoriţi, canaaniţi, pereziţi, hiviţi şi iebusiţi,


text:
s-au dus la israelieni, pretinzând în mod ipocrit că vin ca mesagerii unui popor. Ei purtau pe măgarii lor nişte saci învechiţi şi aveau burdufuri de vin care erau vechi, crăpate şi peticite.


text:
Se încălţaseră cu sandale vechi şi purtau pe ei haine învechite. Toată pâinea pe care o aveau ca provizie, era uscată şi fărâmiţată.


text:
Au venit în tabăra de la Ghilgal şi au spus lui Iosua şi bărbaţilor lui Israel: „Noi am venit dintr-o ţară îndepărtată. Vă propunem să faceţi un legământ cu noi!”


text:
Dar bărbaţii lui Israel le-au răspuns hiviţilor: „Este posibil ca voi să locuiţi în această zonă. Cum să ratificăm un legământ cu voi?”


text:
Ei i-au zis lui Iosua: „Noi suntem slujitorii tăi!” Iosua i-a întrebat: „Cine sunteţi şi de unde veniţi?”


text:
Ei i-au răspuns: „Slujitorii tăi au venit dintr-o ţară foarte îndepărtată din cauza numelui lui Iahve care este Dumnezeul tău: am auzit <i>(vorbindu-se)</i> despre faima Lui şi despre tot ce a făcut în Egipt.


text:
Am aflat şi despre ce a făcut El celor doi regi amoriţi care erau în partea de est a Iordanului: lui Sihon – regele Heşbonului şi lui Og – regele Başanului, care era stăpân la Aştarot.


text:
Bătrânii noştri împreună cu toţi locuitorii ţării noastre ne-au spus să ne luăm provizii pentru călătorie şi să plecăm; iar când vă vom întâlni, să vă spunem: «Noi suntem slujitorii voştri. Deci ratificaţi un legământ cu noi!».


text:
Această pâine era caldă când am plecat de-acasă pentru a călători până la voi; dar acum constatăm că ea este uscată şi fărâmiţată!


text:
Aceste burdufuri de vin au fost odată pline şi noi; dar acum vedem că ele sunt crăpate. Atât îmbrăcămintea cât şi sandalele ni s-au învechit mult din cauza acestei lungi călătorii!”


text:
Iosua a făcut pace cu ei, ratificând un legământ care prevedea că le va proteja viaţa; iar conducătorii adunării i-au asigurat de acest fapt printr-un jurământ.


text:
După trei zile de la ratificarea legământului, israelienii au aflat că ghivoniţii sunt vecini cu ei şi că locuiesc în teritoriul <i>(dat)</i> lor <i>(de Iahve)</i>.


text:
Exact după trei zile de călătorie, israelienii au ajuns la oraşele acestora. Ele se numeau Ghivon, Chefira, Beerot şi Chiriat-Iearim.


text:
Israelienii nu i-au putut ataca, pentru că toţi conducătorii adunării le juraseră pe Dumnezeul lui Israel care se numeşte Iahve <i>(că vor respecta acel legământ)</i>. Atunci întreaga adunare a israelienilor a protestat împotriva conducătorilor ei.


text:
Toţi conducătorii au zis în faţa întregii adunări: „Pentru că le-am jurat pe Dumnezeul lui Israel numit Iahve, nu ne mai putem atinge de ei!


text:
Totuşi vă vom spune ce le putem face. Acum suntem obligaţi să le protejăm vieţile, ca să nu vină imediat mânia <i>(lui Iahve)</i> împotriva noastră, din cauza promisiunii făcute cu jurământ.”


text:
Conducătorii au mai zis: „Trebuie să lăsăm aceşti oameni să trăiască!” Ei au fost apoi folosiţi <i>(de israelieni)</i> pentru tăierea lemnelor şi pentru scoaterea apei. Făceau aceste munci pentru întreaga adunare a israelienilor, aşa cum le ceruseră conducătorii ei.


text:
Iosua i-a chemat pe ghivoniţi şi le-a zis: „De ce ne-aţi înşelat spunându-ne că veniţi dintr-o ţară foarte îndepărtată, când în realitate voi locuiţi chiar în zona noastră?


text:
Acum sunteţi blestemaţi; şi niciunul dintre voi nu va fi scutit de tăierea lemnelor şi de scoaterea apei pentru casa Dumnezeului meu!”


text:
Ei i-au răspuns lui Iosua: „Slujitorilor tăi li s-a spus despre ce i-a poruncit Iahve – Dumnezeul tău – sclavului Său Moise. Ştim că i-a zis să vă dea tot acest teritoriu şi să îi distrugă pe toţi locuitorii lui din drumul vostru. Atunci, din cauza voastră, ne-a fost frică pentru vieţile noastre; şi astfel am decis să procedăm aşa.


text:
Iosua a procedat cu ei aşa cum decisese. El i-a oprit pe israelieni de la intenţia lor de a-i omorî; şi astfel, <i>(ghivoniţii)</i> au supravieţuit.


text:
Dar începând cu acea zi, Iosua le-a cerut să taie lemne şi să scoată apă pentru adunare şi pentru altarul lui Iahve, în locul pe care El urma să îl aleagă. De atunci, ei au continuat să facă aceste munci până astăzi.


text:
Adoni-Ţedec – regele Ierusalimului – a auzit că Iosua cucerise oraşul Ai şi că îl distrusese total, că procedase cu el şi cu regele acestuia ca în cazul Ierihonului şi al regelui lui şi că locuitorii Ghivonului puteau să trăiască acolo pentru că ratificaseră un legământ care le asigura pacea cu Israel.


text:
Atunci i-a fost frică, pentru că Ghivon era un oraş mare. El avea mărimea oraşelor regale <i>(din acea vreme)</i>. Era chiar mai mare decât Ai; şi luptătorii lui erau curajoşi.


text:
Adoni-Ţedec – regele Ierusalimului – le-a trimis un mesaj următorilor regi: lui Hoham – regele Hebronului, lui Piram – regele Iarmutului, lui Iafia – regele Lachişului şi lui Debir – regele Eglonului. Prin intermediul acestui mesaj, el le spunea:


text:
Cei cinci regi ai amoriţilor, adică regele Ierusalimului, regele Hebronului, regele Iarmutului, regele Lachişului şi regele Eglonului, s-au unit; şi venind împreună cu toată armata lor, şi-au stabilit tabăra lângă Ghivon. Apoi au început lupta împotriva lui.


text:
Atunci ghivoniţii au plecat la Iosua care era în tabăra de la Ghilgal; şi i-au solicitat ajutorul, zicând: „Nu-i abandona pe slujitorii tăi! Grăbeşte-te şi salvează-ne! Ajută-ne; pentru că toţi regii amoriţi care locuiesc în regiunea muntoasă s-au unit să lupte împotriva noastră!”


text:
Iahve i-a spus lui Iosua: „Să nu îţi fie frică de ei; pentru că ţi i-am dat pe toţi; şi niciunul nu va putea să ţi se opună!”


text:
După ce a plecat de la Ghilgal şi a mers toată noaptea, Iosua a organizat un atac surprinzător împotriva lor.


text:
Iahve i-a făcut să intre în panică în faţa lui Israel care i-a învins; şi a obţinut astfel o mare victorie la Ghivon. Israelienii i-au urmărit pe drumul care conduce la Bet-Horon. I-au distrus pe drum până la Azeca şi până la Macheda.


text:
În timp ce fugeau din faţa lui Israel pe drumul care conducea de la Bet-Horon spre Azeca, Iahve a făcut să cadă din cer peste ei nişte pietre mari de grindină; şi astfel, au murit. Cei care au fost distruşi de pietrele grindinei, au fost mai mulţi decât aceia pe care israelienii îi omorâseră cu sabia.


text:
În ziua în care Iahve i-a făcut pe amoriţi să fie învinşi de Israel, Iosua a vorbit înaintea lui Iahve, zicând în prezenţa poporului Israel: „Soare, rămâi acolo unde eşti acum: deasupra Ghivonului; iar tu, lună, rămâi deasupra văii Aialon.”


text:
Astfel, soarele nu a mai avansat din acel loc, iar luna s-a oprit – până când poporul <i>(israelian)</i> s-a răzbunat pe duşmanii lui. Oare nu este scris acest lucru şi în Cartea lui Iaşar? Soarele a rămas nemişcat în mijlocul cerului şi nu s-a grăbit să apună aproape o zi.


text:
Nu a mai fost nicio zi ca aceea – nici înainte, nici după aceea – în care Iahve să fi aprobat o cerere ca aceasta vreunui om. S-a întâmplat aşa pentru că Iahve lupta pentru Israel.


text:
Atunci el a zis: „Puneţi nişte pietre mari la intrarea în peşteră; şi nişte oameni să stea acolo ca să îi păzească!


text:
Dar voi <i>(toţi ceilalţi)</i> să nu vă opriţi; ci continuaţi să îi urmăriţi pe duşmanii voştri şi să îi loviţi din urmă până îi veţi distruge! Nu îi lăsaţi să intre în oraşele lor; pentru că Iahve – Dumnezeul vostru – a decis să îi facă să fie învinşi de voi!”


text:
Iosua şi israelienii au reuşit să îi distrugă. I-au lovit până i-au distrus total. Au scăpat doar câţiva care s-au refugiat în oraşele fortificate.


text:
Apoi toată armata s-a întors fără dificultăţi la Iosua care era în tabăra de la Macheda; şi nimeni nu a avut curajul să vorbească nici măcar un cuvânt împotriva israelienilor!


text:
Atunci Iosua a zis: „Deblocaţi intrarea în peşteră şi aduceţi-i la mine pe cei cinci regi care sunt în ea!”


text:
Ei au făcut exact cum le-a cerut el. I-au scos din peşteră pe cei cinci regi, adică pe regele Ierusalimului, pe regele Hebronului, pe regele Iarmutului, pe regele Lachişului şi pe regele Eglonului.


text:
După ce au fost aduşi aceşti regi în faţa lui Iosua, el a adunat armata lui Israel; şi le-a zis conducătorilor acesteia care luptaseră împreună cu el: „Apropiaţi-vă şi puneţi-vă picioarele pe gâturile acestor regi!” Ei s-au apropiat şi şi-au pus picioarele pe gâturile lor.


text:
Iosua le-a mai zis: „Nu vă temeţi şi nu fiţi descurajaţi! Voi să acţionaţi <i>(mereu)</i> în forţă şi să fiţi curajoşi; pentru că aşa va face Iahve tuturor duşmanilor voştri împotriva cărora veţi lupta!”


text:
Iosua a lovit acei regi şi i-a omorât. Apoi i-a spânzurat de cinci copaci şi i-a lăsat suspendaţi acolo până seara.


text:
La apusul soarelui, Iosua a poruncit să fie daţi jos din legăturile care îi ţineau suspendaţi de copaci şi să fie aruncaţi în peştera în care se ascunseseră. Au pus nişte pietre mari la intrarea în acea peşteră. Ele au rămas acolo până astăzi.


text:
În aceeaşi zi, Iosua a cucerit Macheda şi a omorât cu sabia pe locuitorii acelei localităţi. L-a omorât pe regele ei şi i-a distrus pe toţi oamenii care erau acolo, fără să lase vreun supravieţuitor. A procedat cu regele din Macheda ca în cazul celui din Ierihon.


text:
Apoi, din Macheda, Iosua a plecat spre Libna împreună cu toată armata; şi au început lupta împotriva ei.


text:
Iahve a făcut ca şi această localitate împreună cu regele ei să fie învinsă de Israel. Au devastat oraşul şi au omorât cu sabia pe oamenii care erau în el. Nu au lăsat <i>(să scape)</i> niciun supravieţuitor; şi au procedat cu regele lui ca în cazul regelui Ierihonului.


text:
Iosua a plecat din Libna împreună cu toată armata lui Israel; şi au mers spre Lachiş. Şi-au stabilit tabăra în apropierea oraşului; şi au început lupta împotriva lui.


text:
Iahve a făcut ca oraşul Lachiş să fie cucerit de Israel. El l-a capturat în a doua zi a asediului şi a tăiat cu sabia pe toţi oamenii care erau în el – exact cum făcuse şi în Libna.


text:
În acest timp, Horam – regele Ghezerului, venise să ajute oraşul Lachiş. Dar Iosua l-a învins şi pe el împreună cu armata pe care o avea, fără să le lase vreun supravieţuitor.


text:
Iosua a plecat din Lachiş împreună cu toată armata lui Israel s-au dus spre Eglon. Şi-au stabilit tabăra în apropierea oraşului şi au început lupta împotriva lui.


text:
Au capturat oraşul în aceeaşi zi. L-au devastat cu sabia şi i-au distrus în totalitate pe toţi oamenii care erau în el – exact cum procedaseră cu oraşul Lachiş.


text:
Iosua a plecat din Eglon împreună cu armata lui Israel. S-au dus la oraşul Hebron; şi au început lupta împotriva lui.


text:
L-au capturat şi l-au devastat cu sabia, omorându-i şi regele. Au distrus toate satele din jurul lui şi pe toţi oamenii care erau acolo. Nu au lăsat niciun supravieţuitor. Au distrus total Hebronul împreună cu toţi oamenii care erau în el – exact cum procedaseră cu Eglonul.


text:
Apoi Iosua a plecat împreună cu armata lui Israel şi au venit spre oraşul Debir. Au început lupta împotriva lui.


text:
L-au capturat şi l-au devastat cu sabia, omorându-i şi regele. Au distrus toate satele din jurul lui şi pe toţi oamenii care erau acolo. Nu au lăsat niciun supravieţuitor. Au procedat cu Debirul şi cu regele lui ca în cazul Hebronului, al Libnei şi al regilor acestora.


text:
Iosua i-a învins astfel pe toţi regii din toată acea zonă muntoasă, din Neghev, din cea deluroasă şi de la baza munţilor. Nu a lăsat pe nimeni să trăiască. A distrus toată populaţia acelor localităţi – exact cum poruncise Iahve, Dumnezeul lui Israel.


text:
Iosua a cucerit teritoriul dintre Cadeş-Barnea până la Gaza şi întreaga regiune Goşen, până la Ghivon.


text:
Iosua i-a învins pe toţi aceşti regi şi le-a luat regatele într-o singură acţiune de cucerire, pentru că Iahve – Dumnezeul lui Israel – lupta pentru acest popor.


text:
Când a auzit ce se întâmplase, Iabin – regele Haţorului, a trimis din partea lui nişte oameni <i>(care solicitau ajutor)</i> la Iobab – regele Madonului, la regele Şimronului, la regele Acşafului,


text:
la regii din regiunea de nord, care erau în zona muntoasă, în Araba, în partea de sud a Chineretului şi în zona deluroasă: la cei din Nafot-Dor, care erau în zona de vest.


text:
A mai trimis nişte reprezentanţi din partea lui în zona canaaniţilor din Est şi din Vest, ca şi în teritoriile amoriţilor, ale hitiţilor, ale periziţilor, ale iebusiţilor din munte şi ale hiviţilor de la baza Hermonului, în apropiere de Miţpa.


text:
Aceştia au plecat cu toate armatele lor, formând o foarte mare mulţime de luptători. Ei erau atât de mulţi – ca bobiţele de nisip de pe malul mării. Aveau un mare număr de cai şi care de luptă.


text:
Toţi aceşti regi au stabilit un loc de întâlnire. Astfel, ei au venit şi şi-au stabilit tabăra lângă apele Meromului, ca să se lupte cu Israel.


text:
Iahve i-a zis lui Iosua: „Nu tremura înaintea lor; pentru că mâine, la această oră, îi voi face pe toţi să moară în faţa lui Israel. Să le tai tendoanele cailor, şi să le dai foc carelor lor de luptă!”


text:
Iosua a venit prin surprindere împotriva lor împreună cu întreaga armată, lângă apele Meromului; şi i-au atacat rapid.


text:
Iahve i-a făcut să ajungă la discreţia lui Israel, care i-a învins. I-a urmărit până la marele Sidon, până la Misrefot-Maim şi până în valea Miţpa – în est; şi pe tot acest traseu, i-a lovit mortal. Nu a scăpat niciun supravieţuitor.


text:
Apoi Iosua s-a întors, a cucerit Haţorul şi i-a omorât regele cu sabia. În acele vremuri, Haţorul era capitala tuturor acestor regate.


text:
Au distrus întreaga populaţie care era în el, tăind-o cu sabia. Nu au lăsat nimic din ce avea suflare de viaţă; şi au dat foc oraşului.


text:
Iosua a învins toate oraşele acestor regi, tăindu-le populaţia cu sabia. În fiecare caz, odată cu oamenii <i>(obişnuiţi)</i> din oraşe, el a omorât şi pe regii lor. Le-a distrus total, exact cum poruncise Moise, sclavul lui Iahve.


text:
Totuşi, Israel nu a ars niciunul dintre oraşele de pe coline, cu excepţia Haţorului care fusese ars de Iosua.


text:
Israelienii au luat ca pradă toate lucrurile valoroase din acele oraşe, împreună cu toate animalele din ele. Dar ei au distrus întreaga populaţie, tăind-o cu sabia; şi nu au lăsat pe nimeni viu.


text:
Iosua a făcut aşa cum îi poruncise Iahve sclavului Său numit Moise şi exact cum îi poruncise apoi Moise, lui. Nu a lăsat nimic nefăcut din tot ce îi poruncise Iahve lui Moise.


text:
Iosua a cucerit astfel toată acea zonă care cuprindea: regiunea muntoasă, tot Neghevul şi tot teritoriul numit Goşen; apoi, regiunea deluroasă, Araba şi teritoriul muntos al lui Israel cu văile lui,


text:
de la muntele Halac – care se înalţă spre Seir – până la Baal-Gad, în Valea Libanului, la baza muntelui Hermon. I-a învins pe toţi regii acestor teritorii, i-a capturat şi i-a omorât.


text:
Nu a existat niciun oraş care să fi reuşit să facă pace cu israelienii, cu excepţia hiviţilor care locuiau în Ghivon. Toate celelalte oraşe au fost cucerite prin luptă,


text:
pentru că Iahve a permis ca locuitorii acestora să îşi împietrească inimile. Astfel, ei au intrat în război cu Israel pentru ca Iahve să îi facă să fie omorâţi fără milă şi distruşi – conform poruncii date de El lui Moise.


text:
În aceeaşi perioadă de timp, Iosua i-a atacat şi i-a distrus chiar şi pe anachiţii din munţi. Ei locuiau în Hebron, în Debir, în Anab şi în toate teritoriile muntoase ale lui Iuda, ca şi în toată regiunea muntoasă a lui Israel. Anachiţii au fost distruşi împreună cu oraşele lor.


text:
Nu a supravieţuit nici măcar un anachit, cu excepţia celor care au rămas în Gaza, în Gat şi în Aşdod.


text:
Astfel, Iosua a cucerit întreaga ţară <i>(promisă)</i>, exact cum îi spusese Iahve lui Moise. Iosua i-a dat-o ca moştenire lui Israel, împărţind-o conform numărului celor care formau triburile lui. Apoi ţara s-a odihnit, pentru că războiul încetase.


text:
Regii Canaanului pe care israelienii i-au învins şi ale căror teritorii le-au ocupat în partea de est a Iordanului, de la valea Arnon până la muntele Hermon şi toată partea de est a Arabei, sunt Sihon şi Og.


text:
Sihon – regele amoriţilor – locuia la Heşbon; şi îşi exercita guvernarea începând cu Aroer, care este pe malul văii Arnon: de la jumătatea văii, el mai guverna o jumătate din Ghilad, până la valea Iaboc unde este zona limită a teritoriului amoniţilor.


text:
Sihon mai guverna de la Araba până la marea Chineret, în est, şi până la Marea Arabei <i>(Marea Sărată)</i>, tot în est, pe drumul care conduce spre Bet-Ieşimot. În partea de sud, teritoriul lui era până la baza muntelui Pisga.


text:
El guverna în Hermon, în Salca, în întregul Başan până la zona-limită a teritoriului gheşuriţilor şi al maacatiţilor, ca şi în jumătate din Ghilad, până la marginea teritoriului lui Sihon care era regele Heşbonului.


text:
Moise – sclavul lui Iahve – i-a cucerit luptând împotriva lor împreună cu israelienii. El, care era sclavul lui Iahve, a dat acest teritoriu, ca moştenire, rubeniţilor, gadiţilor şi unei jumătăţi din tribul lui Manase.


text:
Urmează lista regilor pe care Iosua i-a învins luptând împreună cu armata lui Israel în partea de est a Iordanului, de la Baal-Gad care este în Valea Libanului, până la muntele Halac, care se înalţă spre Seir. Iosua a împărţit teritoriul lor între triburile lui Israel, oferindu-le câte o parte din el ca moştenire a lor.


text:
Era un teritoriu care includea regiunea muntoasă, Araba, zona deluroasă, bazele munţilor, deşertul şi Neghevul. Acesta fusese al hitiţilor, al amoriţilor, al canaaniţilor, al periziţilor, al hiviţilor şi al iebusiţilor.


text:
În Ierihon a fost <i>(învins)</i> un rege; iar în Ai a fost <i>(învins)</i> un alt rege. Ai este aproape de Betel. Şi acolo a fost învins un rege.


text:
În Dor <i>(din Nafot-Dor)</i> a fost <i>(învins)</i> un rege; iar în Goiim, lângă Ghilgal, tot unul.


text:
Iosua avansase în vârstă şi îmbătrânise. Atunci Iahve i-a vorbit, zicându-i: „Tu eşti bătrân şi vârsta ta este avansată, iar teritoriul care nu a fost luat <i>(de israelieni)</i> în proprietate, este foarte mare.


text:
de la râul Şihor, care este în faţa Egiptului, până la limita teritoriului Ecronului, înspre nord. Acest teritoriu este considerat canaanit şi aparţine celor cinci conducători filisteni: din Gaza, din Aşdod, din Aşchelon, din Gat şi din Ecron. Apoi există şi teritoriul aviţilor, spre Sud.


text:
Acestora li se adaugă toate teritoriile canaaniţilor, de la Meara sidonienilor, până la Afec, spre zona limită a teritoriului amoriţilor.


text:
Urmează teritoriul ghebaliţilor şi întregul Liban, spre Est: de la Baal-Gad până la baza muntelui Hermon şi până la Lebo-Hamat,


text:
inclusiv acela unde există locuitorii regiunii muntoase din Liban până la Misrefot-Maim, adică toţi sidonienii. Eu îi voi alunga din faţa israelienilor. Tu să împarţi acest teritoriu ca moştenire lui Israel, aşa cum ţi-am poruncit.


text:
Trebuie să împarţi această <i>(parte de)</i> ţară şi să o dai ca moştenire celor nouă triburi şi jumătăţii tribului lui Manase.”


text:
Cealaltă jumătate a tribului lui Manase împreună cu rubeniţii şi gadiţii, îşi primiseră moştenirea pe care le-a dat-o Moise în partea de est a Iordanului – exact cum le-o împărţise Moise, sclavul lui Iahve:


text:
de la Aroer, care este pe malul văii mari a Arnonului şi de la oraşul din mijlocul văii, continuând cu întregul podiş al Medebei, până la Dibon.


text:
Apoi au fost date toate oraşele care fuseseră ale lui Sihon – regele amoriţilor, care guverna la Heşbon – până la zona limită a teritoriului amoniţilor.


text:
Acestora li se adaugă Ghiladul care fusese teritoriu gheşurit şi maacatit, tot muntele Hermon şi tot Başanul până la Salca,


text:
adică întregul regat al lui Og în Başan, care guverna la Aştarot şi la Edrei. El era singurul rămas dintre refaiţi. Moise i-a învins şi le-a ocupat ţara.


text:
Dar israelienii nu i-au alungat pe gheşuriţii şi pe maacatiţii din Gheşur şi din Maaca. Astfel, ei au locuit în mijlocul lui Israel până astăzi.


text:
Tribul lui Levi nu a primit nicio moştenire; pentru că Dumnezeul lui Israel numit Iahve îi spusese că <i>(în ce priveşte hrana,)</i> moştenirea lui va fi asigurată din animalele sacrificate aduse <i>(de oamenii din popor)</i> şi consumate de foc <i>(pe altar)</i> pentru El.


text:
care începea la Aroer, pe malul văii Arnon, continua cu oraşul din mijlocul văii şi apoi cu întregul podiş de lângă Medeba.


text:
Urmează Heşbonul cu toate oraşele din jurul lui în zona de câmpie: Dibon, Bamot-Baal, Bet-Baal-Meon,


text:
toate oraşele podişului, adică întregul regat care fusese al lui Sihon – regele amoriţilor, care guvernase la Heşbon şi care fusese învins de Moise. De asemenea, Moise îi învinsese şi pe regii Midianului: Evi, Rechem, Ţur, Hur şi Reba. Toţi aceştia care locuiau în ţară, erau vasalii lui Sihon.


text:
Printre cei care fuseseră omorâţi cu sabia de israelieni, era şi prezicătorul Balaam, fiul lui Beor.


text:
Limita teritoriului rubeniţilor era Iordanul. Aceste oraşe şi satele din teritoriu erau moştenirea urmaşilor lui Ruben, distribuite conform clanurilor lor.


text:
El includea Iazerul, toate oraşele Ghiladului şi o jumătate din teritoriul amoniţilor până la Aroer, care este vizavi de Raba.


text:
Apoi, teritoriul lor continua de la Heşbon până la Ramat-Miţpa şi Betonim şi de la Mahanaim până la zona limită a Debirului.


text:
În vale, aveau Bet-Haram, Bet-Nimra, Sucot şi Ţafon – partea care rămăsese din teritoriul regelui Sihon al Heşbonului. Acesta este situat în partea de est a Iordanului; şi are ca limită Iordanul până la marginea Mării Chineret.


text:
Oraşele şi satele din acest teritoriu erau moştenirea urmaşilor lui Gad, conform <i>(membrilor)</i> clanurilor lor.


text:
Moise dăduse un teritoriu şi celor care formau jumătatea tribului lui Manase, adică unei jumătăţi dintre urmaşii lui Manase, conform clanurilor lor.


text:
Acel teritoriu cuprindea Mahanaimul, întregul Başan, întregul regat al regelui Og din Başan şi toate localităţile lui Iair din Başan: şaizeci de oraşe.


text:
Jumătate din Ghilad, Aştarot şi Edrei – foste oraşe ale regatului lui Og din Başan, fuseseră date urmaşilor lui Machir, fiul lui Manase. Ele au fost oferite <i>(ca proprietate)</i> celor care formau o jumătate din urmaşii lui Machir, conform <i>(membrilor)</i> clanurilor lor.


text:
Acestea sunt teritoriile pe care le dăduse Moise ca moştenire, când era în câmpiile Moabului, pe cealaltă parte a Iordanului, la estul Ierihonului.


text:
Dar Moise nu a dat nicio moştenire tribului lui Levi; pentru că Iahve, Dumnezeul lui Israel, este moştenirea lor – exact cum le spusese El.


text:
Urmează prezentarea teritoriilor primite de israelieni ca moştenire în Canaan. Ele au fost împărţite de preotul Elazar, de Iosua – fiul lui Nun – şi de conducătorii clanurilor din triburile lui Israel.


text:
Pentru cele nouă triburi şi jumătate, moştenirea a fost împărţită prin tragere la sorţi, aşa cum poruncise Iahve prin Moise.


text:
El le-o împărţise celor două triburi şi jumătate pe cealaltă parte a Iordanului. Dar leviţilor nu le dăduse nicio moştenire printre ei;


text:
pentru că urmaşii lui Iosif formau două triburi. Acestea se numeau Manase şi Efraim. Leviţii nu au primit <i>(ca moştenire)</i> niciun teritoriu în ţară, ci doar câteva oraşe pentru locuit, împreună cu păşunile din jurul lor, pentru turme şi pentru cirezi.


text:
Descendenţii lui Iuda s-au apropiat de Iosua la Ghilgal. Atunci Caleb – fiul chenizitului Iefune – i-a spus: „Tu ştii ce i-a zis Iahve lui Moise – omul lui Dumnezeu – despre mine şi despre tine, atunci pe când eram la Cadeş-Barnea.


text:
Eu aveam patruzeci de ani atunci când Moise, sclavul lui Iahve, m-a trimis din Cadeş-Barnea ca să spionez ţara; şi i-am adus veşti care erau în acord cu ce îmi spunea inima mea.


text:
Fraţii mei care m-au însoţit, au înmuiat inima poporului. Dar eu L-am urmat în totalitate pe Dumnezeul meu care se numeşte Iahve.


text:
Chiar în acea zi, Moise mi-a jurat astfel: «Teritoriul pe care l-ai parcurs cu piciorul tău, va fi moştenirea ta şi a urmaşilor tăi pentru totdeauna – pentru că ai făcut tot ce a cerut Dumnezeul tău numit Iahve.»


text:
Acum, este evident că Iahve m-a ţinut în viaţă exact cum a spus. Au trecut patruzeci şi cinci de ani de când Cuvântul lui Iahve a vorbit astfel lui Moise, în vremea când Israel se deplasa prin deşert. Şi acum sunt aici. Astăzi am vârsta de optzeci şi cinci de ani!


text:
Am aceeaşi forţă şi acum, ca în ziua în care m-a trimis Moise; şi am aceleaşi aptitudini pe care le aveam atunci pentru a merge la luptă.


text:
Deci dă-mi această zonă muntoasă despre care a vorbit Iahve în acea vreme! Tu personal ai auzit încă de atunci că acolo trăiesc anachiţii; iar oraşele lor sunt înalte şi fortificate. Poate că Iahve va fi cu mine şi îi voi alunga, aşa cum a promis El!”


text:
De atunci încoace, Hebronul a rămas moştenirea lui Caleb – fiul chenizitului Iefune – pentru că L-a urmat în totalitate pe Dumnezeul lui Israel care se numeşte Iahve.


text:
Înainte, Hebronul se numise Chiriat-Arba. Acest Arba fusese un om important printre anachiţi. Apoi ţara s-a odihnit; pentru că nu a mai avut război.


text:
Teritoriul tribului format din urmaşii lui Iuda, împărţit conform clanurilor lor, începea în Sud de la zona limită a ţării Edomului şi continua pe marginea de Sud a deşertului Ţin.


text:
continua prin sudul Înălţimii Scorpionului, traversa deşertul Ţin şi ajungea la sudul localităţii Cadeş-Barnea. Apoi traversa Heţronul şi ajungea la Adar. De acolo „se întorcea” pe la Carca,


text:
traversa Aţmon, continua până la Râul Egiptului şi ajungea la marginea mării. Aceasta era limita lor teritorială din Sud.


text:
În Est, limita teritoriului era Marea Sărată până unde se vărsa Iordanul în ea. Limita de nord a teritoriului începea de unde se vărsa Iordanul în Marea Sărată,


text:
urca spre Bet-Hogla, traversa pe la nordul localităţii Bet-Araba şi trecea pe la Piatra lui Bohan – fiul lui Ruben.


text:
Apoi urca spre Debir prin valea Acor, „se întorcea” spre Nord în direcţia Ghilgalului, în dreptul Înălţimii Adumim care era la sudul acelei văi. Trecea mai departe pe la apele En-Şemeşului şi ajungea la En-Roghel.


text:
„Urca” prin valea Ben-Hinom, la marginea de sud a Iebusului – care era Ierusalimul – şi continua spre vârful muntelui care era în partea de vest a văii Hinom, la marginea de nord a văii Refaim.


text:
Apoi, din vârful muntelui, limita lor teritorială era spre izvorul apelor Neftoahului, ajungea la oraşele muntelui Efron şi continua până la Baala – numită şi Chiriat-Iearim.


text:
Din Baala „se întorcea” spre Vest în direcţia muntelui Seir, trecea peste versantul nordic al muntelui Iearim numit şi Chesalon; şi cobora pe la Bet-Şemeş. Apoi trecea prin Timna


text:
şi peste versantul nordic al Ecronului, continua către Şicron, traversa muntele Baala, ajungea la Iabneel şi în final se oprea la mare.


text:
Limita teritorială de Vest era malul Marii Mări. Acestea erau limitele teritoriale ale <i>(proprietăţii)</i> urmaşilor lui Iuda, pe toate laturile <i>(ei)</i>, conform clanurilor lor.


text:
Lui Caleb – fiul lui Iefune – i s-a dat un teritoriu care era în mijlocul descendenţilor lui Iuda, aşa cum spusese Iahve lui Iosua: Chiriat-Arba, adică Hebron. Arba fusese tatăl lui Anac.


text:
De acolo a plecat şi a luptat împotriva locuitorilor Debirului. Înainte, Debirul se numea Chiriat-Sefer.


text:
Caleb a zis: „Aceluia care va ataca şi va cuceri Chiriat-Seferul, îi voi da ca soţie pe fiica mea care se numeşte Acsa!”


text:
Otniel, fiul lui Chenaz – fratele lui Caleb – a cucerit oraşul. Atunci, Caleb i-a dat-o ca soţie pe fiica lui numită Acsa.


text:
Când a venit odată la Otniel, Acsa l-a provocat să îi ceară tatălui ei un teren. Când ea a coborât de pe măgar, Caleb a întrebat-o: „Ce doreşti?”


text:
Acsa I-a răspuns: „Dă-mi o binecuvântare în adevăratul sens al cuvântului; pentru că nu mi-ai dat decât un teritoriu în Neghev. Dă-mi şi izvoare de apă.” Astfel, Caleb i-a dat izvoarele de sus şi izvoarele de jos.


text:
Acestea sunt limitele teritoriului oferit ca moştenire tribului urmaşilor lui Iuda, conform clanurilor lor.


text:
În Neghev, la marginea teritoriului tribului lui Iuda, spre limita teritorială a Edomului, erau oraşele: Cabţeel, Eder, Iagur,


text:
Lebaot, Şilhim, Ain şi Rimon. Erau în total douăzeci şi nouă de oraşe împreună cu satele din jurul lor.


text:
De la Ecron spre mare, teritoriul tribului lui Iuda mai cuprindea: toate localităţile din apropierea Aşdodului şi satele din jurul lor,


text:
Aşdod împreună cu oraşele şi satele din jurul lui, Gaza împreună cu oraşele şi satele din jurul ei, până la Râul Egiptului şi până la malul marii Mări.


text:
Urmaşii lui Iuda nu i-au putut alunga pe iebusiţii care locuiau în Ierusalim. În consecinţă, iebusiţii au locuit până astăzi la Ierusalim împreună cu urmaşii lui Iuda.


text:
Teritoriul urmaşilor lui Iosif începea de la Iordan, din dreptul localităţii Ierihon, spre apele Ierihonului, în partea de est; şi continua prin deşert, de la Ierihon spre partea muntoasă a Betelului.


text:
Apoi, de la Betel – adică din dreptul localităţii Luz – traversa spre teritoriul archit, prin Atarot;


text:
şi cobora spre Vest, în dreptul teritoriului iafletiţilor, până la Bet-Horonul de Jos şi până la Ghezer. În final, ajungea la malul mării.


text:
Urmează prezentarea teritoriului urmaşilor lui Efraim, conform clanurilor lor. Zona-limită a moştenirii lor dinspre Est începea de la Atarot-Adar, continua până la Bet-Horon


text:
şi ajungea la malul mării. Din Micmetat, în Nord, „se întorcea” spre Est, în dreptul localităţii Taanat-Şilo; şi traversa Ianoah în partea de Est.


text:
Din Tapuah, continua spre Vest în dreptul văii Cana şi se termina la malul mării. Aceasta era moştenirea tribului efraimiţilor, conform clanurilor lor.


text:
Efraimiţii mai aveau şi un număr de oraşe în teritoriul urmaşilor lui Manase. Fiecare oraş avea sate în jurul lui.


text:
Dar urmaşii lui Efraim nu i-au alungat pe canaaniţii care locuiau la Ghezer. În consecinţă, canaaniţii au locuit printre efraimiţi până astăzi; dar au fost puşi la muncă obligatorie.


text:
Teritoriul tribului lui Manase – primul născut al lui Iosif – era distribuit astfel: lui Machir – primul născut al lui Manase şi care a fost apoi tatăl lui Ghilad – i s-a dat Ghiladul şi Başanul, pentru că el era un luptător.


text:
Li s-a mai dat câte un teritoriu şi celorlalţi fii ai lui Manase, conform clanurilor lor. L-au primit: Abiezer şi fiii lui, Helec şi fiii lui, Asriel şi fiii lui, Şehem şi fiii lui, Hefer şi fiii lui; şi Şemida şi fiii lui. Aceştia erau fiii lui Manase – fiul lui Iosif – conform clanurilor lor.


text:
Ţelofhad, fiul lui Hefer, care la rândul lui fusese fiul lui Ghilad – fiul lui Machir – fiul lui Manase, nu a avut fii, ci doar fete. Numele lor erau: Mahla, Noa, Hogla, Milca şi Tirţa.


text:
Ele s-au prezentat în faţa preotului Elazar, în prezenţa lui Iosua – fiul lui Nun – şi în faţa conducătorilor <i>(poporului)</i>, spunând: „Iahve i-a poruncit lui Moise să ni se dea o moştenire în mijlocul rudelor noastre.” Iosua le-a dat o parte de moştenire printre fraţii tatălui lor, exact cum poruncise Iahve.


text:
Teritoriul lui Manase era format astfel din zece părţi, în afară de Ghilad şi de Başan, care erau dincolo de Iordan.


text:
S-a întâmplat aşa pentru că fetele lui Manase primiseră ca moştenire un teritoriu printre fiii acestuia; iar Ghiladul fusese dat celorlalţi fii ai lui Manase.


text:
Limitele teritoriului manasit au fost stabilite de la Aşer până la Micmetat, în partea de est a Şehemului. El continua spre Sud până la locuitorii din En-Tapuah.


text:
Regiunea Tapuahului aparţinea lui Manase; dar Tapuahul din zona-limită a teritoriului lui Manase, aparţinea efraimiţilor.


text:
Limitele teritoriului lui Manase ajungeau apoi prin sudul văii Cana. Aceste oraşe efraimite erau pe teritoriu manasit. Zona-limită a teritoriului lui Manase trecea pe la nordul văii şi ajungea apoi la malul mării.


text:
În Sud era teritoriul lui Efraim; iar în Nord, cel al lui Manase. Ambele aveau ieşire la mare. Apoi limita teritorială era comună cu cea a lui Aşer în Nord şi cu a lui Isahar în Est.


text:
Manase mai avea proprietate în Isahar şi în Aşer: oraşul Bet-Şan cu satele din jurul lui, Ibleam cu satele din jurul lui, oraşul Dor cu locuitorii şi satele din jurul lui, oraşul En-Dor cu locuitorii şi satele din jurul lui, oraşul Taanah cu locuitorii şi satele din jurul lui; şi Meghido cu locuitorii şi satele din jurul lui. Acestea erau situate pe cele trei înălţimi.


text:
Dar manasiţii nu au putut să ocupe acele oraşe; şi astfel, canaaniţii au continuat să locuiască în acea regiune.


text:
Dar atunci când israelienii au avut forţa necesară, i-au determinat pe canaaniţi să presteze pentru ei muncă forţată. Deci nu i-au alungat <i>(de acolo)</i>.


text:
Urmaşii lui Iosif l-au întrebat pe Iosua: „De ce nouă ne-ai dat doar o singură parte şi un singur teritoriu ca moştenire? Noi suntem un popor format din mulţi oameni; şi până acum am fost binecuvântaţi de Iahve!”


text:
Iosua le-a răspuns: „Dacă sunteţi un popor format din atâţi oameni şi nu vă mai ajunge regiunea muntoasă a lui Efraim, duceţi-vă spre pădure şi tăiaţi-o ca să vă faceţi loc în teritoriul periziţilor şi al refaiţilor!”


text:
Ei i-au spus: „Regiunea muntoasă nu va fi suficientă pentru noi; iar canaaniţii care locuiesc în vale au care de fier – atât cei din Bet-Şan şi din jurul lor, cât şi cei din valea Izreel!”


text:
Dar Iosua le-a răspuns celor care erau urmaşii lui Iosif, respectiv celor din tribul lui Efraim şi al lui Manase: „Voi sunteţi un popor cu mulţi oameni şi foarte viguros. Deci nu veţi avea doar o singură parte;


text:
ci veţi avea ca proprietate şi regiunea muntoasă. Veţi tăia pădurea; şi astfel, zonele de defileu vor fi ale voastre; şi îi veţi alunga pe canaaniţi, chiar dacă au care de fier şi sunt o forţă în această zonă!”


text:
Întreaga comunitate a israelienilor s-a strâns la Şilo; şi au aşezat acolo cortul Întâlnirii, după ce ţara ajunsese sub autoritatea lor.


text:
Totuşi, rămăseseră şapte triburi ale israelienilor cărora nu li se dăduse partea lor de moştenire teritorială.


text:
Atunci Iosua le-a zis israelienilor: „Până când mai amânaţi să luaţi în proprietate teritoriul pe care vi l-a dat Iahve care este Dumnezeul strămoşilor voştri?


text:
Alegeţi câte trei bărbaţi din fiecare trib; iar eu îi voi trimite să parcurgă teritoriul şi să facă o hartă al lui, având în vedere împărţirea moştenirii. Apoi, ei se vor întoarce la mine.


text:
Veţi împărţi teritoriul în şapte părţi; dar Iuda va rămâne în teritoriul lui din Sud, iar urmaşii lui Iosif vor rămâne în teritoriul lor din Nord.


text:
Faceţi o hartă a acestui teritoriu împărţit în şapte părţi; şi veniţi cu ea la mine. Eu voi trage la sorţi pentru voi în prezenţa Dumnezeului vostru care se numeşte Iahve.


text:
Leviţii nu vor avea o parte <i>(din acest teritoriu)</i> la fel ca voi; pentru că moştenirea lor este preoţia lui Iahve; iar Gad, Ruben şi jumătate din Manase şi-au primit deja moştenirea dincolo de Iordan. Acela este un teritoriu care le-a fost oferit de Moise – sclavul lui Iahve.”


text:
Când acei bărbaţi au fost pregătiţi să plece ca să facă harta teritoriului, Iosua le-a poruncit astfel: „Duceţi-vă, parcurgeţi ţara şi faceţi o hartă a acestui teritoriu. Apoi întoarceţi-vă la mine; iar eu voi trage la sorţi pentru voi în prezenţa lui Iahve, la Şilo!”


text:
Acei bărbaţi au plecat şi au parcurs teritoriul, împărţindu-l în şapte părţi. Apoi au făcut, pe un sul, o hartă a acestuia. Ea arăta oraşele acelui teritoriu şi împărţirea lui. Apoi s-au întors la Iosua, în tabăra de la Şilo.


text:
Acolo, Iosua a tras la sorţi pentru ei în prezenţa lui Iahve; şi le-a desemnat astfel israelienilor teritoriul, dând fiecărui trib câte o parte din el.


text:
O parte a revenit tribului beniamiţilor, conform clanurilor lor. Teritoriul lor îşi avea limitele între cel al urmaşilor lui Iuda şi acela al urmaşilor lui Iosif.


text:
Partea din nord a lui începea de la Iordan, „urca” pe la capătul din Nord al Ierihonului, continua spre Vest prin munţi şi ajungea în deşertul Bet-Aven.


text:
De aici, „traversa” marginea de sud a oraşului Luz sau Betel şi „cobora” la Atarot-Adar, dincolo de munte, în Sudul Bet-Horonului de Jos.


text:
Limita teritorială din Vest începea de la muntele din partea de sud a Bet-Horonului şi „se întorcea” spre Sud în direcţia Chiriat-Baal sau Chiriat-Iearim – unul dintre oraşele urmaşilor lui Iuda. Aceasta era limita teritorială de Vest.


text:
Limita de sud începea de la marginea Chiriat-Iearimului, în Vest; şi continua până la izvorul de apă de la Neftoah.


text:
Apoi „cobora” spre marginea muntelui care există în faţa văii Ben-Hinom, în partea de nord a văii Refaim, şi ajungea în valea Hinom, spre partea de sud a Iebusului, până la En-Roghel.


text:
„Se întorcea” spre Nord şi atingea En-Şemeş. Apoi ajungea la limita teritorială a Ghelilotului care este în faţa Înălţimii Adumim. Continua pe la Piatra lui Bohan – fiul lui Ruben –,


text:
Trecea mai departe prin nordul oraşului Bet-Hogla şi ajungea la golful din partea de nord a Mării Sărate, în dreptul zonei de vărsare a Iordanului. Aceasta era limita teritorială din Sud.


text:
Iordanul era limita teritoriului lor din Est. Aceasta a fost prezentarea moştenirii urmaşilor lui Beniamin, <i>(care a fost împărţită)</i> conform <i>(numărului membrilor)</i> clanurilor lor, cu limitele ei teritoriale pe toate laturile.


text:
Oraşele tribului descendenţilor lui Beniamin – <i>(repartizate)</i> conform clanurilor lor – erau următoarele: Ierihon, Bet-Hogla, Emec-Cheţiţ,


text:
Ţela, Elef, Iebus sau Ierusalim, Ghiva şi Chiriat – paisprezece oraşe împreună cu satele din jurul lor. Aceasta era moştenirea urmaşilor lui Beniamin, <i>(care a fost împărţită)</i> conform clanurilor lor.


text:
Următoarea parte <i>(a teritoriului)</i> a revenit lui Simeon, adică tribului format din urmaşii lui, conform clanurilor lor. Moştenirea acestora era pe teritoriul descendenţilor lui Iuda.


text:
până la Baalat-Beer sau Ramat-Neghev. Aceasta era moştenirea tribului urmaşilor lui Simeon, <i>(care a fost împărţită)</i> conform <i>(numărului membrilor)</i> clanurilor lor.


text:
Moştenirea simeoniţilor a fost luată din teritoriul descendenţilor lui Iuda, pentru că acesta era prea mare pentru ei. Deci urmaşii lui Simeon şi-au primit moştenirea pe teritoriul descendenţilor lui Iuda.


text:
A treia parte <i>(a teritoriului)</i> a revenit urmaşilor lui Zabulon, conform clanurilor lor. Limitele teritoriale ale moştenirii lor „ajungeau” până la Sarid,


text:
„mergeau” în Vest spre Marala şi „se întâlneau” cu cele ale oraşului Dabeşet. Apoi „continuau” cu valea care este în faţa Iocneamului.


text:
Din Sarid, „se întorceau” spre Est, adică spre estul soarelui, până la limitele teritoriale ale Chislot-Taborului. „Ieşeau” la Dabrat şi „urcau” spre Iafia.


text:
De aici, „traversau” în direcţia Est spre Gat-Hefer şi Et-Caţin, „ieşind” la Rimon şi „întorcându-se” spre Nea.


text:
Acest teritoriu cuprindea douăsprezece oraşe împreună cu satele din jurul lor. Între acestea erau: Catat, Nahalal, Şimron, Idala şi Betleem.


text:
Aceasta a fost prezentarea moştenirii urmaşilor lui Zabulon, <i>(împărţită)</i> conform <i>(numărului membrilor)</i> clanurilor lor; şi acestea erau oraşele din ea împreună cu satele din jurul lor.


text:
Limita lor teritorială „ajungea” apoi la Tabor, la Şahaţuma şi la Bet-Şemeş, „coborând” până la Iordan. În total erau şaisprezece oraşe împreună cu satele din jurul lor.


text:
Aceasta a fost prezentarea moştenirii tribului urmaşilor lui Isahar, <i>(împărţită)</i> conform <i>(numărului membrilor)</i> clanurilor lor. Au fost luate în proprietate nu numai oraşele, ci şi satele din jurul acestora.


text:
A cincea parte <i>(a teritoriului)</i> a revenit tribului urmaşilor lui Aşer, conform clanurilor lor.


text:
iar la Est „se întorcea” spre Bet-Dagon, „atingea” Zabulonul şi „ajungea” în valea Iftahel la Nordul localităţilor Bet-Emec şi Neiel. Apoi „ieşea” în stânga, spre oraşele: Cabul,


text:
„Se întorcea” spre Rama până la fortăreaţa Tirului şi „ajungea” la Hosa. Apoi „atingea” malul mării în regiunea Aczib.


text:
Mai cuprindea: Uma, Afec şi Rehob. Astfel, erau în total douăzeci şi două de oraşe împreună cu satele din jurul lor.


text:
Aceste oraşe împreună cu satele din jurul lor erau moştenirea tribului urmaşilor lui Aşer, <i>(distribuite)</i> conform <i>(numărului membrilor)</i> clanurilor lor.


text:
Limita teritorială a acestora începea de la Helef şi de la stejarul din Ţaananim, „trecea” pe la Adami-Necheb şi pe la Iabneel, până la Lacum. Apoi „ieşea” la Iordan.


text:
În continuare, „se întorcea” spre Vest prin Aznot-Tabor. De aici „continua” spre Hucoc, „atingea” teritoriul lui Zabulon în Sud, pe cel al lui Aşer la Vest şi Iordanul la Est.


text:
Iron, Migdal-El, Horem, Bet-Anat şi Bet-Şemeş – în total, nouăsprezece oraşe împreună cu satele din jurul lor.


text:
Aceste oraşe împreună cu satele din jurul lor erau moştenirea tribului urmaşilor lui Neftali, <i>(distribuite)</i> conform <i>(numărului membrilor)</i> clanurilor lor.


text:
A şaptea parte <i>(a teritoriului)</i> a revenit tribului urmaşilor lui Dan, conform clanurilor lor.


text:
Teritoriul daniţilor exista şi dincolo de aceste limite. Urmaşii lui Dan au început să lupte împotriva Leşemului: au atacat oraşul, l-au capturat, i-au omorât populaţia cu sabia şi l-au ocupat. S-au stabilit în el şi l-au numit Dan – conform numelui strămoşului lor.


text:
Aceste oraşe împreună cu satele din jurul lor, erau moştenirea tribului format din urmaşii lui Dan. Ele au fost împărţite conform <i>(numărului membrilor)</i> clanurilor lor.


text:
După ce au terminat împărţirea ţării conform limitelor teritoriale stabilite, israelienii i-au dat şi lui Iosua – fiul lui Nun – o moştenire printre ei.


text:
Astfel, au procedat exact cum poruncise Iahve. Ei i-au dat oraşul pe care îl ceruse Iosua, adică Timnat-Serah, în partea muntoasă a teritoriului lui Efraim. Iosua a reconstruit oraşul şi a locuit în el.


text:
Acestea sunt teritoriile pe care preotul Elazar, Iosua – fiul lui Nun – şi conducătorii clanurilor din triburile lui Israel le-au oferit poporului ca moştenire. Ei au făcut acest lucru prin tragere la sorţi, în localitatea Şilo, în prezenţa lui Iahve, la intrarea în cortul Întâlnirii. Şi astfel au terminat împărţirea ţării.


text:
Ele vor fi un loc în care va putea fi protejat criminalul care va omorî fără intenţie o persoană. Astfel, pentru că făcuse acest lucru din greşeală, el va putea să scape de cel care urmăreşte să răzbune vărsarea sângelui celui omorât.


text:
Când se va refugia într-unul dintre aceste oraşe, să se oprească în faţa porţii acestuia şi să le spună ce i s-a întâmplat celor care formează consiliul bătrânilor lui. Ei să îl primească în oraş şi să îi dea un loc ca să locuiască acolo împreună cu ei.


text:
Dacă cel care intenţionează să răzbune vărsarea sângelui celui omorât îl va urmări, ei să nu i-l predea pe criminal; pentru că acesta îl omorâse fără intenţie pe semenul lui şi fără să îl fi urât mai înainte.


text:
Criminalul să rămână în acel oraş până se va prezenta în faţa adunării – ca să fie judecat – şi <i>(să stea în el)</i> până la moartea marelui preot care va fi în slujbă atunci. Numai după moartea lui va putea pleca din acest oraş în care fugise; şi se va putea întoarce în oraşul şi în casa lui!»”


text:
Ei au separat Chedeşul din localitatea Galileea, în partea muntoasă a urmaşilor lui Neftali, Şehemul în partea muntoasă a urmaşilor lui Efraim şi Chiriat-Arba <i>(Hebron)</i> în partea muntoasă a urmaşilor lui Iuda.


text:
Pe cealaltă parte a Iordanului, la estul Ierihonului, au ales Beţerul – în deşert – în podişul tribului lui Ruben; apoi Ramotul – în Ghilad – pe teritoriul tribului lui Gad şi Golanul – în Başan – pe teritoriul tribului lui Manase.


text:
Acestea erau oraşele alese pentru toţi israelienii şi pentru străinii care locuiau în mijlocul lor. Astfel, orice criminal care omora fără intenţie o persoană, putea să fugă acolo şi să nu fie omorât de cel care intenţiona să răzbune sângele celui mort, înainte ca acesta să se poată prezenta în faţa adunării.


text:
Conducătorii clanurilor levitice s-au apropiat de preotul Elazar, de Iosua – fiul lui Nun – şi de conducătorii clanurilor care aparţineau triburilor israelienilor.


text:
Ei au venit la Şilo, în Canaan; şi le-au zis: „Iahve a poruncit prin Moise să ni se dea oraşe de locuit şi păşuni pe care să le folosim pentru animalele noastre!”


text:
Atunci israelienii le-au dat leviţilor nişte oraşe împreună cu păşunile din jurul lor. Ele au fost oferite în teritoriul moştenirii celorlalţi israelieni – exact cum poruncise Iahve.


text:
A fost desemnată prin tragere la sorţi o anumită zonă pentru clanurile chehatiţilor. Ei erau urmaşii <i>(apropiaţi ai)</i> preotului Aaron. Lor li s-au dat treisprezece oraşe pe teritoriul <i>(urmaşilor)</i> lui Iuda, al urmaşilor lui Simeon şi al urmaşilor lui Beniamin.


text:
Celorlalţi urmaşi ai lui Chehat li s-au dat zece oraşe situate pe teritoriul tribului lui Efraim, al tribului lui Dan şi al jumătăţii tribului lui Manase.


text:
Urmaşilor lui Gherşon li s-au dat treisprezece oraşe situate în teritoriul clanurilor tribului lui Isahar, în teritoriul tribului lui Aşer, în teritoriul tribului lui Neftali şi în teritoriul jumătăţii tribului lui Manase, care ocupa Başanul.


text:
Urmaşilor lui Merari li s-au dat douăsprezece oraşe pe teritoriul pe care-l ocupau urmaşii lui Ruben, urmaşii lui Gad şi urmaşii lui Zabulon.


text:
Israelienii au dat astfel leviţilor aceste oraşe împreună cu păşunile din jurul lor – exact cum poruncise Iahve prin Moise.


text:
Pe teritoriul tribului format din urmaşii lui Iuda şi al tribului descendenţilor lui Simeon, au dat nişte oraşe menţionate pe nume.


text:
Acestea au revenit descendenţilor lui Aaron care formau clanurile chehatiţilor <i>(care erau şi ei urmaşii lui Levi)</i>; pentru că ei au fost nominalizaţi primii când a fost tragerea la sorţi.


text:
Le-au fost date: Chiriat-Arba, adică Hebron, împreună cu păşunile din jurul lui, în zona muntoasă a urmaşilor lui Iuda. Arba fusese tatăl lui Anac.


text:
Deci au dat Hebronul urmaşilor preotului Aaron. Acesta a fost un oraş de refugiu pentru criminali, împreună cu păşunile din jurul lui. Au mai dat: Libna, împreună cu păşunile din jurul lui;


text:
Aiin, împreună cu păşunile din jurul lui; Iuta, împreună cu păşunile din jurul lui; şi Bet-Şemeş, împreună cu păşunile din jurul lui. Acestea sunt cele nouă oraşe de pe teritoriul acestor două triburi.


text:
Pe teritoriul tribului lui Beniamin le-au dat: Ghivon, împreună cu păşunile din jurul lui; Gheva, împreună cu păşunile din jurul lui;


text:
Anatot, împreună cu păşunile din jurul lui; şi Almon, împreună cu păşunile din jurul lui – în total, patru oraşe.


text:
Oraşele preoţilor – urmaşi ai lui Aaron – împreună cu păşunile din jurul lor, erau treisprezece în total.


text:
Celorlalţi leviţi care au rămas din clanurile urmaşilor lui Chehat, li s-au oferit oraşe pe teritoriul tribului lui Efraim.


text:
Astfel, li s-au dat: Şehem, care era oraş de refugiu pentru criminali, împreună cu păşunile din jurul lui – în regiunea muntoasă a lui Efraim; Ghezer, împreună cu păşunile din jurul lui;


text:
Chibţaiim, împreună cu păşunile din jurul lui; şi Bet-Horon, împreună cu păşunile din jurul lui – în total, patru oraşe.


text:
În teritoriul tribului lui Dan, li s-au dat: Elteche, împreună cu păşunile din jurul lui; Ghibeton, împreună cu păşunile din jurul lui;


text:
Aialon, împreună cu păşunile din jurul lui; şi Gat-Rimon, împreună cu păşunile din jurul lui – în total, patru oraşe.


text:
În teritoriul jumătăţii tribului lui Manase, lui s-au dat: Taanah, împreună cu păşunile din jurul lui; şi Ibleam, împreună cu păşunile din jurul lui – în total, două oraşe.


text:
Deci oraşele date clanurilor care au rămas între urmaşii lui Chehat, împreună cu păşunile din jurul lor, erau zece în total.


text:
Gherşoniţilor, care formau unul dintre clanurile leviţilor, le-au fost date în teritoriul jumătăţii tribului lui Manase, următoarele oraşe: Golan – oraş de refugiu pentru criminali, care era în Başan, împreună cu păşunile din jurul lui; şi Aştarot, împreună cu păşunile din jurul lui – în total, două oraşe.


text:
În teritoriul tribului lui Isahar, le-au dat: Chişion, împreună cu păşunile din jurul lui; Dabrat, împreună cu păşunile din jurul lui;


text:
Iarmut, împreună cu păşunile din jurul lui; şi En-Ganim, împreună cu păşunile din jurul lui – în total, patru oraşe.


text:
În teritoriul tribului lui Aşer, le-au dat: Mişal, împreună cu păşunile din jurul lui; Abdon, împreună cu păşunile din jurul lui;


text:
Helcat, împreună cu păşunile din jurul lui; şi Rehob, împreună cu păşunile din jurul lui – în total, patru oraşe.


text:
În teritoriul tribului lui Neftali, le-au dat: Chedeş – oraş de refugiu pentru criminali, care era în Galileea – împreună cu păşunile din jurul lui; Hamot-Dor, împreună cu păşunile din jurul lui; şi Cartan, împreună cu păşunile din jurul lui – în total, trei oraşe.


text:
Astfel, oraşele clanurilor gherşoniţilor erau treisprezece în total. Fiecare oraş avea păşuni în jurul lui.


text:
Celorlalţi leviţi care mai rămăseseră ca urmaşi ai lui Merari, le-au fost date alte oraşe. În teritoriul tribului lui Zabulon, le-au dat: Iocneam, împreună cu păşunile din jurul lui; Carta, împreună cu păşunile din jurul lui;


text:
Dimna, împreună cu păşunile din jurul lui; şi Nahalal, împreună cu păşunile din jurul lui – în total, patru oraşe.


text:
În teritoriul tribului lui Ruben, le-au dat: Beţer, împreună cu păşunile din jurul lui; Iahaţ, împreună cu păşunile din jurul lui;


text:
Chedemot, împreună cu păşunile din jurul lui; şi Mefaat, împreună cu păşunile din jurul lui – în total, patru oraşe.


text:
În teritoriul tribului lui Gad, le-au dat: Ramot – oraş de refugiu pentru criminali, care era în Ghilad – împreună cu păşunile din jurul lui; Mahanaiim, împreună cu păşunile din jurul lui;


text:
Heşbon, împreună cu păşunile din jurul lui; şi Iazer, împreună cu păşunile din jurul lui – în total, patru oraşe.


text:
Deci oraşele date urmaşilor lui Merari, adică leviţilor care mai rămăseseră, erau douăsprezece în total.


text:
Astfel, toate oraşele leviţilor care erau pe teritoriul israelienilor, împreună cu păşunile din jurul lor, erau patruzeci şi opt în total.


text:
Iahve a dat astfel lui Israel tot teritoriul despre care jurase strămoşilor lor când a promis că li-l va da. Iar ei l-au luat în proprietate şi au locuit acolo.


text:
Iahve a făcut apoi ca ei să aibă odihnă; pentru că era pace în toate zonele ţării – exact cum jurase El părinţilor lor. Nimeni nu li s-a putut opune. Iahve a facilitat israelienilor învingerea tuturor duşmanilor lor.


text:
Nu a rămas nerespectat niciunul dintre lucrurile bune pe care Iahve le promisese urmaşilor lui Israel. Toate s-au întâmplat conform promisiunilor Lui.


text:
apoi le-a spus: „Voi aţi respectat tot ce v-a poruncit Moise – sclavul lui Iahve – şi aţi ascultat de mine, făcând tot ce v-am poruncit.


text:
Nu i-aţi abandonat pe cei care formează poporul vostru în toată această lungă perioadă de timp; ci aţi fost împreună cu ei până astăzi. Aţi respectat cu grijă porunca Dumnezeului vostru care se numeşte Iahve.


text:
Şi acum, pentru că Iahve – Dumnezeul vostru – le-a dat odihnă fraţilor voştri, aşa cum le-a promis, întoarceţi-vă şi plecaţi spre corturile voastre. Mergeţi în acel teritoriu pe care îl stăpâniţi şi pe care vi l-a dat Moise – sclavul lui Iahve – dincolo de Iordan.


text:
Dar să aveţi foarte mare grijă în ce priveşte respectarea poruncilor şi a legii pe care v-a dat-o Moise, sclavul lui Iahve: să Îl iubiţi pe Dumnezeul vostru numit Iahve, să vă comportaţi exact cum v-a cerut El, să ascultaţi de poruncile Lui, să vă ataşaţi de El şi să Îl slujiţi din toată inima voastră şi cu tot sufletul vostru!”


text:
Moise îi dăduse moştenirea unei jumătăţi a tribului lui Manase, în Başan; iar celeilalte jumătăţi îi dăduse Iosua moştenirea lângă fraţii lor, în partea de Vest a Iordanului. Atunci când Iosua i-a trimis la corturile lor, el i-a binecuvântat


text:
zicându-le: „Întoarceţi-vă la corturile voastre cu mulţimea bogăţiilor pe care le-aţi obţinut – cu nenumăratele cirezi, cu argintul, cu aurul, cu bronzul, cu fierul şi cu marele număr de haine adunate. Să împărţiţi apoi şi cu ceilalţi fraţi ai voştri toată această pradă luată de la duşmani!”


text:
Atunci rubeniţii, gadiţii şi cei care formau jumătatea tribului lui Manase, s-au despărţit de israelieni la Şilo, în Canaan. Astfel, ei au plecat spre Ghilad, adică spre teritoriul pe care l-au primit ca moştenire – aşa cum spusese Iahve prin Moise.


text:
Când au ajuns la Ghelilot – lângă Iordan, pe malul canaanit –, rubeniţii, gadiţii şi cei din jumătatea tribului lui Manase, au construit acolo un altar pe malul Iordanului. Acela era un altar care avea o mărime impresionantă.


text:
Israelienii au auzit că rubeniţii, gadiţii şi cei din jumătatea tribului lui Manase au construit un altar în apropierea limitelor teritoriale ale Canaanului – la Ghelilot, lângă Iordan – chiar pe teritoriul israelian.


text:
Când li s-a spus despre acest lucru, întreaga adunare s-a adunat la Şilo ca să plece să lupte împotriva lor.


text:
Atunci, ceilalţi israelieni l-au trimis pe Fineas – fiul preotului Elazar – în Ghilad, la rubeniţi, la gadiţi şi la cei care formau jumătatea tribului lui Manase.


text:
El s-a dus la ei împreună cu zece conducători – câte unul pentru fiecare trib al urmaşilor lui Israel – toţi fiind conducători în familiile lor, între miile de israelieni.


text:
Au ajuns la rubeniţi, la gadiţi şi la cei care formau jumătatea tribului lui Manase, în Ghilad; şi le-au zis:


text:
„Adunarea lui Iahve vă spune: «Ce înseamnă această faptă inacceptabilă pe care aţi făcut-o faţă de Dumnezeul lui Israel? Şi de ce aţi deviat astăzi de la porunca lui Iahve, construindu-vă un altar ca să vă revoltaţi împotriva Lui?


text:
A fost oare prea nesemnificativ păcatul comis în cazul lui Peor, de ale cărui consecinţe nu am reuşit să scăpăm nici astăzi, chiar dacă adunarea lui Iahve a fost lovită <i>(atunci)</i> cu dezastru?


text:
Iar voi deviaţi astăzi de la porunca dată de Iahve!? Dacă voi vă veţi revolta acum împotriva lui Iahve, mâine El se va mânia pe întreaga adunare a lui Israel!


text:
Dacă voi consideraţi că teritoriul pe care l-aţi primit ca moştenire este profanat, atunci reveniţi în teritoriul care este moştenirea lui Iahve: acolo unde este amplasat Cortul lui Iahve; şi luaţi-vă aici ca moştenire un teritoriu printre noi. Dar nu vă revoltaţi împotriva lui Iahve sau împotriva noastră, construindu-vă un altar – altul decât acela al Dumnezeului nostru numit Iahve!


text:
Atunci când Acan – fiul lui Zerah – a comis acea gravă faptă cu privire la ce trebuia distrus, oare nu au venit consecinţele mâniei lui Iahve împotriva întregii adunări a lui Israel? Astfel, el nu a fost singurul care a murit în urma păcatului lui!»”


text:
Rubeniţii, gadiţii şi cei care formau jumătate din tribul lui Manase, au răspuns conducătorilor miilor lui Israel:


text:
„Iahve – Dumnezeul Omnipotent – da, chiar Iahve care este acest Dumnezeu Omnipotent, ştie adevărul! Şi dorim ca şi Israel să ştie acest lucru: dacă este revoltă sau neascultare în noi faţă de Iahve, să nu ne scuteşti astăzi de pedeapsă!


text:
Dacă ne-am construit un altar ca să deviem de la închinarea faţă de Iahve şi ca să aducem pe el <i>(altor divinităţi)</i> arderi integrale şi daruri de mâncare sau ca să oferim sacrificii de pace <i>(lor)</i>, El să ne facă să plătim pentru aceste fapte!


text:
În realitate, noi am procedat aşa pentru că ne-am temut că într-o zi este posibil ca urmaşii voştri să le zică urmaşilor noştri: «Ce legătură este între voi şi Dumnezeul lui Israel care se numeşte Iahve?


text:
Urmaşi ai lui Ruben şi ai lui Gad, Iahve a pus Iordanul ca limită între noi şi voi. Iar voi nu aveţi nicio legătură cu moştenirea lui Iahve!» Astfel, urmaşii voştri i-ar putea determina pe urmaşii noştri să nu se mai teamă de Iahve.


text:
Aşa se explică de ce am decis să ne construim un altar – dar nu pentru ca să aducem pe el animale arse integral sau <i>(alt fel de)</i> sacrificii <i>(idolilor)</i>;


text:
ci ca să fie în primul rând o dovadă a legăturilor dintre noi şi voi. Apoi, acest altar va fi o evidenţă şi între urmaşii noştri şi ai voştri, arătându-le că dorim să slujim înaintea feţei lui Iahve prin arderile integrale, prin darurile de mâncare şi prin sacrificiile de pace. Deci urmaşii voştri nu le vor putea spune urmaşilor noştri: «Voi nu aparţineţi poporului pe care Şi l-a ales Iahve!»


text:
Dacă vreodată ne vor vorbi aşa nouă sau urmaşilor noştri, ne-am gândit să le răspundem: «Priviţi <i>(spre)</i> acest altar dedicat lui Iahve pe care l-au construit strămoşii noştri, nu pentru a aduce pe el arderi integrale şi sacrificii, ci pentru a fi o dovadă între noi şi voi!»


text:
În niciun caz nu ne-am gândit astăzi să ne revoltăm împotriva lui Iahve şi să deviem de la ascultarea de El, construindu-ne un altar pentru arderi integrale, pentru daruri de mâncare sau pentru sacrificii – altul decât acela al Dumnezeului nostru numit Iahve, care este înaintea Cortului Său!”


text:
Când preotul Fineas, conducătorii adunării şi conducătorii miilor lui Israel au auzit cuvintele spuse de urmaşii lui Ruben, de urmaşii lui Gad şi de urmaşii lui Manase, au fost satisfăcuţi.


text:
Preotul Fineas – fiul lui Elazar – a vorbit urmaşilor lui Ruben, urmaşilor lui Gad şi urmaşilor lui Manase. El le-a zis: „Ştim astăzi că Iahve este în mijlocul nostru, pentru că nu aţi comis această faptă împotriva legii Lui; şi i-aţi salvat astfel pe israelieni de la o posibilă pedeapsă care ar fi venit din partea Sa!”


text:
Apoi preotul Fineas – fiul lui Elazar – şi conducătorii poporului au plecat de la rubeniţi şi de la gadiţi. S-au dus la Ghilad; şi astfel, s-au întors la israelieni, în ţara Canaanului, relatându-le ce se întâmplase.


text:
Israelienii au fost mulţumiţi de lucrurile pe care le-au auzit. Atunci ei au binecuvântat pe Dumnezeu şi nu au mai plecat la război ca să distrugă teritoriul locuit de rubeniţi şi de gadiţi.


text:
Rubeniţii şi gadiţii au numit acel altar Ed, zicând: „Altarul este o dovadă între noi. El arată că numai Iahve este Dumnezeul nostru comun!”


text:
Trecuse mult timp de când Iahve oferise odihnă lui Israel; şi astfel, el nu mai era deranjat de niciunul dintre duşmanii care îl înconjurau. Iosua avansase în vârstă şi era deja bătrân.


text:
Atunci, el a adunat poporul întregului Israel, împreună cu: bătrânii, conducătorii, judecătorii şi comandanţii lui <i>(militari)</i>. Apoi le-a zis: „Eu am avansat în vârstă şi sunt deja bătrân.


text:
Voi aţi văzut ce a făcut Dumnezeul vostru, numit Iahve, tuturor acestor popoare. De dragul vostru, El personal s-a implicat în mod direct în luptă pentru voi.


text:
Am dat ca moştenire triburilor voastre care au mai rămas, toate teritoriile acestor popoare. Începând de la Iordan, toate locurile pe care le-am distrus, până la imensa Mare care este în partea de Vest, sunt ale voastre.


text:
Chiar Iahve – Dumnezeul vostru – în mod personal, va alunga aceste popoare din faţa voastră. El le va elimina din drumul vostru; iar voi le veţi lua teritoriul în proprietatea voastră – exact cum v-a promis Iahve, Dumnezeul vostru.


text:
Urmăriţi cu tot interesul să respectaţi tot ce scrie în cartea legii lui Moise şi să vă conformaţi poruncilor ei, fără să deviaţi: nici la stânga, nici la dreapta.


text:
Să nu vă împrieteniţi cu aceste popoare care au rămas printre voi! Nu invocaţi numelor zeilor lor şi nu juraţi pe numele acestora! Să nu le slujiţi şi nu vă închinaţi înaintea lor;


text:
Iahve a eliminat din faţa voastră popoare mari şi care aveau forţă militară remarcabilă. Astfel, a devenit evident tuturor că nimeni nu a putut să vi se opună până acum.


text:
Un singur om dintre voi făcea să fugă o mie de duşmani; pentru că Iahve – Dumnezeul vostru – lupta personal pentru voi, exact cum vă promisese.


text:
Acum, vă cer să fiţi atenţi faţă de sufletele voastre, urmărind să îl iubiţi pe Dumnezeul vostru numit Iahve.


text:
Să ştiţi că dacă veţi devia de la ce v-a cerut El şi dacă vă veţi ataşa de cei care au mai rămas printre voi din aceste popoare, dacă vă veţi uni cu ele prin căsătorii mergând la ele şi permiţându-le să vină la voi,


text:
vă asigur că Iahve – Dumnezeul vostru – nu le va mai alunga din faţa voastră! Ele vor fi atunci o capcană şi un laţ pentru voi. Vor fi şi ca un bici care va lovi spatele vostru; şi se vor comporta ca nişte spini care vă intră în ochii – până veţi dispărea din această ţară bună, pe care v-a oferit-o Iahve, Dumnezeul vostru.


text:
Observaţi că se apropie timpul când eu mă voi duce pe drumul pe care merge orice fiinţă care trăieşte pe pământ. Recunoaşteţi din toată inima voastră şi din tot sufletul vostru că nu a rămas nerespectată niciuna dintre promisiunile bune pe care vi le-a făcut Dumnezeul vostru numit Iahve. S-a întâmplat exact cum vi s-a spus; şi nici măcar una dintre acestea nu a rămas nerespectată!


text:
Dar aşa cum Iahve – Dumnezeul vostru – a respectat toate promisiunile bune pe care vi le-a făcut, tot El va aduce împotriva voastră toate lucrurile rele despre care aţi fost avertizaţi – până când veţi fi distruşi din această bună ţară pe care v-a dat-o Iahve, Dumnezeul vostru.


text:
Dacă veţi încălca legământul pe care vi l-a poruncit Dumnezeul vostru care se numeşte Iahve, începând să slujiţi altor <i>(dumne)</i>zei şi să vă închinaţi în faţa lor, atunci Iahve îşi va declanşa mânia împotriva voastră şi veţi dispărea repede din această bună ţară pe care v-a dat-o El!”


text:
Iosua a adunat toate triburile lui Israel la Şehem şi a convocat consiliul bătrânilor lui Israel, conducătorii, judecătorii şi comandanţii <i>(militari)</i>. Ei s-au prezentat toţi înaintea lui Iahve.


text:
Atunci Iosua a zis întregului popor: „Iahve – Dumnezeul lui Israel – vă vorbeşte astfel: «În vremurile străvechi, cei care au fost strămoşii voştri, adică Terah – tatăl lui Avraam şi al lui Nahor – locuiau pe teritoriul care este pe cealaltă parte a râului. Acolo, acei oameni se închinau altor <i>(dumne)</i>zei.


text:
Eu l-am luat pe strămoşul vostru numit Avraam de dincolo de râu, l-am dus prin tot teritoriul Canaanului şi i-am dat foarte mulţi descendenţi. Am făcut acest lucru dându-i-l iniţial pe Isaac.


text:
Apoi, lui Isaac i-am dat pe Iacov şi pe Esau. Lui Esau i-am dat în proprietate zona muntoasă a Seirului; iar Iacov s-a dus în Egipt împreună cu fiii lui.


text:
Apoi i-am trimis pe Moise şi pe Aaron; şi astfel am lovit Egiptul prin tot ce am făcut între oamenii care trăiau pe acel teritoriu. Apoi v-am scos de acolo.


text:
După ce i-am scos pe părinţii voştri din Egipt, au plecat spre mare; iar egiptenii i-au urmărit folosind care de luptă şi călăreţi – până la Marea Roşie.


text:
Atunci ei au strigat spre Iahve; iar El a pus întuneric între ei şi egipteni. Apoi a adus apele mării peste ei şi i-a acoperit cu ele. Aţi văzut astfel cu ochii voştri ce le-am făcut egiptenilor! Apoi aţi locuit în deşert mult timp.


text:
V-am dus prin teritoriul amoriţilor care locuiau în partea de est a Iordanului. Ei au luptat împotriva voastră; dar Eu i-am făcut să fie învinşi de voi şi i-am distrus din faţa voastră. Apoi, voi le-aţi ocupat teritoriul.


text:
Balac – fiul lui Ţipor, regele Moabului – s-a pregătit să lupte împotriva lui Israel; şi l-a chemat pe Balaam – fiul lui Beor – ca să vă blesteme.


text:
Dar Eu nu am vrut să îl ascult pe Balaam; şi atunci el v-a binecuvântat. Astfel, Eu v-am scăpat de tot ce intenţiona el să vă facă.


text:
Apoi aţi traversat Iordanul şi aţi plecat spre Ierihon. Atunci au venit să lupte împotriva voastră atât locuitorii Ierihonului, cât şi amoriţii, periziţii, canaaniţii, hitiţii, ghirgasiţii, hiviţii şi iebusiţii. Dar Eu i-am făcut să fie învinşi de voi.


text:
Am trimis înainte nişte viespi care i-au alungat din faţa voastră, exact cum am procedat şi în cazul celor doi regi amoriţi. Ei nu au fost alungaţi cu sabia voastră sau cu arcul vostru.


text:
V-am dat astfel o ţară pe care nu aţi lucrat-o voi; şi oraşe pe care nu le-aţi construit voi, dar în care locuiţi acum. Aici aveţi vii şi măslini pe care nu i-aţi plantat voi, dar din fructele cărora mâncaţi!».


text:
Acum, vă cer să vă temeţi de Iahve şi să îi slujiţi fără niciun compromis şi cu cea mai mare seriozitate! Abandonaţi zeii cărora le-au slujit strămoşii voştri dincolo de râu şi în Egipt. Astfel, voi să slujiţi <i>(numai)</i> lui Iahve!


text:
Iar dacă nu acceptaţi să slujiţi lui Iahve, alegeţi astăzi ai cui slujitori doriţi să fiţi: ori ai zeilor cărora le slujeau strămoşii voştri dincolo de râu, ori ai zeilor amoriţilor în a căror ţară locuiţi! Vă precizez că eu personal am decis ca împreună cu familia mea, să slujim lui Iahve!”


text:
Poporul a răspuns: „În niciun caz nu ne gândim să Îl abandonăm pe Iahve şi să slujim altor <i>(dumne)</i>zei!


text:
Iahve – Dumnezeul nostru – este Cel care ne-a scos atât pe părinţii noştri, cât şi pe noi, de pe teritoriul Egiptului – din casa unde trăiam ca sclavi; şi a făcut înaintea noastră aceste mari minuni. El ne-a păzit pe întregul drum pe care l-am parcurs şi printre toate popoarele pe unde am călătorit.


text:
Iahve a alungat din faţa noastră toate aceste popoare şi pe amoriţii care locuiau în ţară. Noi vom sluji în continuare lui Iahve; pentru că El este Dumnezeul nostru!”


text:
Iosua i-a zis poporului: „Voi nu veţi reuşi să îi slujiţi <i>(în mod acceptabil)</i> lui Iahve; pentru că El este un Dumnezeu sfânt şi gelos! El nu vă va ierta revoltele împotriva Sa şi păcatele voastre.


text:
Dacă <i>(după un timp)</i> Îl veţi abandona pe Iahve şi veţi sluji <i>(dumne)</i>zeilor străini, El se va întoarce Împotriva voastră şi vă va face rău, distrugându-vă – după ce vă făcuse bine!”


text:
Iosua le-a spus: „Voi sunteţi martori împotriva voastră că aţi ales să slujiţi lui Iahve!” Ei i-au răspuns: „Da, acceptăm să fim martori!”


text:
Iosua le-a zis: „Atunci renunţaţi la idolii care încă mai sunt în mijlocul vostru; şi întoarceţi-vă inima spre Dumnezeul lui Israel care se numeşte Iahve!”


text:
Atunci poporul i-a zis lui Iosua: „Vom sluji Dumnezeului nostru numit Iahve; şi vom asculta ce ne va spune El!”


text:
Iosua a scris aceste cuvinte în cartea legii lui Dumnezeu. Apoi a luat o piatră mare şi a pus-o acolo, sub stejarul care exista în acel loc sfânt închinat lui Iahve.


text:
Iosua a zis întregului popor: „Această piatră va fi un martor al discuţiei dintre noi; pentru că a auzit toate cuvintele pe care ni le-a spus Iahve. Ea va fi un martor împotriva voastră în cazul în care Îl veţi înşela pe Dumnezeul vostru!”


text:
După toate acestea, Iosua – fiul lui Nun –, sclavul lui Iahve, a murit la vârsta de o sută zece ani.


text:
L-au înmormântat pe teritoriul moştenirii lui, la Timnat-Serah, care era în zona muntoasă a urmaşilor lui Efraim, în partea de nord a muntelui Gaaş.


text:
Israel a slujit lui Iahve cât timp a trăit Iosua şi până au murit bătrânii care au urmat generaţiei lui. Ei erau cei care cunoscuseră <i>(personal)</i> toate lucrurile pe care le făcuse Iahve pentru Israel.


text:
Oasele lui Iosif, pe care israelienii le aduseseră din Egipt, au fost îngropate la Şehem, pe terenul cumpărat de Iacov de la hamoriţi cu o sută de chesita. Acel teren era moştenirea urmaşilor lui Iosif. Hamor fusese tatăl lui Şehem.


text:
Elazar – fiul lui Aaron – a murit şi el; şi a fost înmormântat la Ghiva, care fusese dată fiului lui, numit Fineas, în partea teritorială muntoasă a urmaşilor lui Efraim.


text:
După moartea lui Iosua, israelienii L-au întrebat pe Iahve, zicând: „Care dintre triburile noastre să înceapă primul lupta împotriva canaaniţilor?”


text:
Iahve le-a răspuns: „Să înceapă <i>(tribul lui)</i> Iuda. Să ştiţi că am dat <i>(anticipat)</i> acest teritoriu în mâna lui!”


text:
Israelienii care proveneau din tribul lui Iuda, le-au zis fraţilor lor din tribul lui Simeon: „Veniţi cu noi pe teritoriul care ne-a fost dat, ca să ne luptăm împotriva canaaniţilor! Apoi vom merge şi noi cu voi pe teritoriul vostru!” Astfel, simeoniţii s-au dus cu ei.


text:
Cei din tribul lui Iuda au plecat la luptă; şi Iahve a făcut ca atât canaaniţi cât şi periziţi, să fie învinşi de ei. Au omorât la Bezec zece mii de oameni.


text:
Acolo l-au găsit pe Adoni-Bezec. S-au luptat împotriva lui, învingându-i pe canaaniţi şi pe periziţi.


text:
Adoni-Bezec a reuşit să scape <i>(prin fugă)</i>; dar ei l-au urmărit, l-au prins şi i-au tăiat degetele mari de la mâini şi de la picioare.


text:
Atunci Adoni-Bezec a zis: „Şaptezeci de regi care aveau tăiate degetele mari de la mâini şi de la picioare, erau determinaţi să adune bucăţile mici de hrană care cădeau sub masa mea! Dumnezeu a făcut să mi se întâmple exact cum am procedat eu cu alţii!” L-au dus în <i>(teritoriul care urma să se numească)</i> Ierusalim; şi a murit acolo.


text:
Israelienii care aparţineau tribului lui Iuda, au atacat decisiv Ierusalimul şi l-au cucerit. Au omorât cu ajutorul sabiei toată populaţia de acolo; şi au dat foc oraşului.


text:
Apoi, israelienii care formau tribul lui Iuda, s-au dus să lupte împotriva canaaniţilor care locuiau în regiunea muntoasă din partea de est a ţării şi în câmpie.


text:
Mai întâi au început lupta împotriva canaaniţilor care locuiau la Hebron. Până atunci, Hebronul se numise Chiriat-Arba. Acolo i-au învins pe Şeşai, pe Ahiman şi pe Talmai.


text:
Din acea localitate, au continuat lupta împotriva locuitorilor Debirului. Înainte, Debirul se numea Chiriat-Sefer.


text:
Caleb a zis: „Îi voi da ca soţie pe fiica mea, numită Acsa, aceluia care va ataca şi va cuceri Chiriat-Seferul!”


text:
Otniel – fiul lui Chenaz care era fratele mai mic al lui Caleb – a cucerit oraşul. Atunci Caleb i-a dat-o ca soţie pe fiica lui numită Acsa.


text:
După un timp, Acsa i-a sugerat lui Otniel să îi ceară tatălui ei un teren. Când ea a coborât de pe măgar, Caleb a întrebat-o: „Ce doreşti?”


text:
Ea i-a răspuns: „Dă-mi o binecuvântare adevărată; pentru că mi-ai dat <i>(doar)</i> un teritoriu în Neghev! Oferă-mi şi izvoare de ape!” Astfel, Caleb i-a dat izvoarele de sus şi izvoarele de jos.


text:
Urmaşii chenitului care îi fusese socru lui Moise, au plecat din oraşul palmierilor împreună cu cei din tribul lui Iuda. Au mers spre deşertul lui Iuda, care este la sud de Arad. Au călătorit şi au rămas împreună cu oamenii din poporul israelian.


text:
Apoi, israelienii din tribul lui Iuda s-au dus împreună cu simeoniţii şi i-au atacat pe canaaniţii care locuiau la Ţefat. Au distrus tot oraşul; şi apoi l-au numit Horma.


text:
Iuda a mai cucerit Gaza şi teritoriul lui, Aşchelon împreună cu teritoriul lui şi Ecron împreună cu teritoriul lui.


text:
Iahve a fost cu Iuda; şi astfel, acest trib a luat în proprietatea lui regiunea muntoasă; dar nu i-a putut alunga pe locuitorii din câmpie, pentru că aceia aveau care de fier.


text:
Au dat lui Caleb oraşul Hebron, exact cum spusese Moise. Şi el i-a alungat de acolo pe cei trei fii ai lui Anac!


text:
Beniamiţii nu i-au alungat pe iebusiţii care locuiau în Ierusalim; şi astfel, iebusiţii au locuit în Ierusalim până astăzi.


text:
Israelienii care formau familia lărgită a lui Iosif, au spionat Betelul. Acest oraş se numise înainte Luz.


text:
Spionii au văzut un om care ieşise din oraş; şi i-au zis: „Arată-ne pe unde se poate intra în acest oraş; şi vom fi buni cu tine!”


text:
După ce le-a arătat intrarea în oraş, ei au tăiat cu sabia toată populaţia din el, cu excepţia acelui om pe care l-au lăsat să plece împreună cu toţi urmaşii lui.


text:
El a ajuns pe teritoriul hitiţilor, unde a construit un oraş. L-a numit <i>(tot)</i> Luz; şi i-a rămas acest nume până astăzi.


text:
Israelienii care formau tribul lui Manase, nu i-au alungat pe locuitorii din Bet-Şan şi pe cei care locuiau în satele din jurul lui; nici pe locuitorii din Taanah împreună cu cei care locuiau în satele din jurul lui; nici pe locuitorii din Dor, din Ibleam şi din Meghido împreună cu cei care erau în satele din jurul lor. Astfel, canaaniţii au continuat să locuiască în acele localităţi.


text:
Când Israel a ajuns să fie o forţă dominantă în acea zonă, i-a obligat pe canaaniţi la muncă forţată; dar nu i-a alungat din acele teritorii.


text:
Israelienii care formau tribul lui Efraim, nu i-au alungat nici ei pe canaaniţii care locuiau în Ghezer; şi astfel, canaaniţii au locuit <i>(de atunci)</i> printre ei.


text:
Cei care formau tribul lui Zabulon, nu i-au alungat pe locuitorii din Chitron, nici pe cei din Nahalol. În consecinţă, canaaniţii au locuit printre ei; dar au fost obligaţi să presteze o muncă forţată.


text:
Israelienii care formau tribul lui Aşer, nu i-au alungat nici pe locuitorii din Aco, nici pe cei din Sidon, din Ahlab, din Aczib, din Helba, din Afec şi din Rehob.


text:
Cei care formau tribul lui Neftali, nu i-au alungat nici pe locuitorii din Bet-Şemeş, dar nici pe cei din Bet-Anat; ci au trăit printre canaaniţii care locuiseră în acele teritorii. Totuşi, locuitorii din Bet-Şemeş şi din Bet-Anat au fost obligaţi să presteze o muncă forţată.


text:
Amoriţii au respins atacurile daniţilor spre regiunea muntoasă; şi nu le-au permis să coboare la câmpie.


text:
Amoriţii au continuat să locuiască pe muntele Heres, la Aialon şi la Şaalbim; dar au fost exploataţi de bărbaţii tribului lui Iosif. Aceştia i-au obligat să presteze pentru ei o muncă forţată.


text:
Teritoriul amoriţilor începea de la Înălţimea Scorpionului şi ajungea până la Sela; apoi conducea „în sus”.


text:
Îngerul lui Iahve s-a dus de la Ghilgal la Bochim; şi a zis <i>(poporului)</i>: „Eu v-am scos din Egipt şi v-am adus în ţara pe care le-am promis-o strămoşilor voştri! Am spus: «Niciodată nu voi rupe legământul Meu cu acest popor.


text:
Iar voi să nu ratificaţi legământ cu locuitorii acestor teritorii; ci să le dărâmaţi altarele!» Dar nu v-aţi conformat cerinţelor Mele! De ce aţi procedat aşa?


text:
Acum vă vorbesc din nou, spunându-vă: nu îi voi <i>(mai)</i> alunga din teritoriile voastre; ci vă vor fi ca nişte spini în coaste, iar <i>(închinarea la)</i> zeii lor va fi pentru voi o permanentă tentaţie <i>(păcătoasă)</i>!”


text:
După ce Iosua a dat oamenilor poporului ocazia să meargă fiecare în teritoriul lui, israelienii s-au dus să ia ţara în proprietate: fiecare, conform teritoriului primit <i>(prin tragere la sorţi)</i> ca moştenire.


text:
Poporul a slujit lui Iahve cât timp a trăit Iosua şi doar atât cât au mai existat bătrânii care l-au urmat. Ei fuseseră dintre cei care văzuseră toate marile lucrări pe care le făcuse Iahve pentru Israel.


text:
L-au înmormântat în teritoriul pe care îl primise ca moştenire – la Timnat-Heres – în regiunea muntoasă locuită de urmaşii lui Efraim care este în partea de nord a muntelui Gaaş.


text:
Apoi, toţi oamenii acelei generaţii au fost adăugaţi părinţilor lor. După ei a existat o altă generaţie care nu Îl cunoştea pe Iahve şi care nu ştia nici despre lucrările făcute de El pentru Israel.


text:
Abandonând pe Dumnezeul strămoşilor lor numit Iahve care îi scosese de pe teritoriul Egiptului, s-au dus să se închine zeilor popoarelor care îi înconjurau. S-au închinat înaintea lor, mâniindu-L pe Iahve.


text:
Iahve Şi-a declanşat mânia împotriva lui Israel; şi a făcut ca israelienii să ajungă la discreţia jefuitorilor lor care le-au devastat ţara. În acelaşi timp, israelienii au ajuns la discreţia duşmanilor ale căror teritorii erau lângă ale lor; şi nu au mai fost capabili să li se opună.


text:
Oriunde mergeau, mâna lui Iahve era împotriva lor ca să le facă rău, exact cum îi avertizase şi cum le jurase El cu mai mult timp în urmă. Au ajuns astfel într-o mare dificultate.


text:
Dar nu au ascultat nici de judecătorii lor; ci s-au prostituat cu acei zei, închinându-se înaintea lor. Foarte repede au deviat de la drumul pe care merseseră strămoşii lor în ascultare de poruncile lui Iahve; şi nu au trăit ca ei.


text:
Atunci când Iahve le desemna un judecător, El îl susţinea; şi astfel, îi elibera din opresiunea pe care o practicau duşmanii lor. Cât timp trăia acel judecător, ei erau liberi. Lui Iahve I se făcea milă de israelieni când îi vedea gemând înaintea celor care îi persecutau şi care îi exploatau.


text:
Dar după ce murea acel judecător, ei se întorceau la comportamentul lor <i>(greşit)</i>, deviind astfel de la drumul corect chiar mai mult decât predecesorii lor. Astfel, ei se duceau după alţi dumnezei, slujeau acestora şi se închinau înaintea lor. Nu au acceptat să renunţe la faptele şi la comportamentele lor rele.


text:
Atunci Iahve Şi-a declanşat mânia împotriva lui Israel; şi a zis: „Pentru că acest popor a încălcat legământul a cărui respectare o poruncisem încă din vremea strămoşilor lui şi nu a făcut ce i-am cerut,


text:
nu voi mai continua să alung din teritoriul lui pe niciunul dintre popoarele pe care le-a lăsat Iosua atunci când a murit.


text:
Astfel, prin existenţa lor, Eu voi testa poporul Israel, ca să văd dacă va trăi în mod consecvent ca strămoşii lui în ascultare de cerinţele poruncilor lui Iahve!”


text:
Atunci Iahve a lăsat acele popoare a căror eliminare nu a determinat-o în timpul vieţii lui Iosua. Ele au rămas acolo unde erau; şi Iahve nu le-a alungat din acele teritorii.


text:
Urmează prezentarea acelor popoare pe care Iahve le-a lăsat să trăiască acolo; pentru ca, prin intermediul lor, să îi testeze pe israelienii care nu participaseră la războaiele de cucerire a Canaanului.


text:
Astfel, cei din următoarele generaţii care nu cunoşteau războiul, l-au învăţat <i>(în aceste circumstanţe)</i>.


text:
Deci acele popoare erau: filistenii cu cei cinci regi ai lor, toţi canaaniţii, sidonienii şi hiviţii care locuiau în zona muntoasă a Libanului, de la muntele Baal-Hermon până la Lebo-Hamat.


text:
Ele au fost folosite pentru testarea israelienilor; pentru că Iahve dorea să vadă dacă vor respecta poruncile pe care El le dăduse <i>(poporului în vremea)</i> strămoşilor lor, prin Moise.


text:
Astfel, israelienii au locuit printre canaaniţi, printre hitiţi, printre amoriţi, printre periziţi, printre hiviţi şi printre iebusiţi.


text:
Israelienii au făcut fapte despre care Iahve le spusese că sunt rele. L-au uitat pe Dumnezeul lor care se numeşte Iahve; şi astfel au slujit imaginilor lui Baal şi Astartei.


text:
Atunci s-a declanşat mânia lui Iahve împotriva poporului Israel; şi El i-a vândut ca sclavi lui Cuşan-Rişataim care era rege în Aram-Naharaim. Israelienii i-au slujit opt ani lui Cuşan-Rişataim.


text:
Atunci ei au strigat spre Iahve; şi El le-a oferit un salvator care i-a eliberat. Acesta a fost Otniel – fiul lui Chenaz care fusese cel mai mic frate al lui Caleb.


text:
Spiritul lui Iahve a fost peste el; şi astfel, Otniel a judecat Israelul. A început războiul; şi Iahve l-a ajutat să îl învingă pe Cuşan-Rişataim care fusese regele Aramului. Mâna lui Otniel a acţionat în forţă împotriva lui Cuşan-Rişataim.


text:
Astfel, în ţară a fost apoi un timp de pace care a durat patruzeci de ani. Apoi Otniel, fiul lui Chenaz, a murit.


text:
Israelienii au păcătuit din nou împotriva lui Iahve. Atunci El l-a ajutat pe Eglon – regele Moabului – să îşi consolideze dominaţia acţionând împotriva lor.


text:
Eglon i-a chemat pe amoniţi şi pe amaleciţi ca să se alieze cu el; şi împreună cu ei, a început războiul. L-a învins pe Israel şi a ocupat oraşul palmierilor.


text:
Israelienii au strigat din nou spre Iahve. El le-a oferit un alt salvator: pe Ehud – fiul beniamitului Ghera – care era stângaci. Israelienii au trimis prin el tot ce erau obligaţi să dea lui Eglon, regele Moabului.


text:
Ehud şi-a făcut o sabie cu două tăişuri. Ea era lungă de un cot. A fixat-o sub haină pe piciorul drept, între şold şi genunchi.


text:
După ce i-a dat ce erau israelienii obligaţi să îi dea, i-a trimis înapoi pe oamenii care îl însoţiseră.


text:
Apoi, el personal s-a întors din dreptul idolilor de piatră care erau aproape de Ghilgal; şi i-a zis lui Eglon: „Stăpâne, vreau să vorbesc numai cu tine!” Atunci regele le-a zis <i>(subordonaţilor)</i>: „Tăcere”. Astfel, toţi cei care stăteau în jurul lui, au plecat.


text:
Ehud s-a apropiat de el. Eglon stătea singur în camera lui de vară care era pe acoperiş. Ehud i-a zis: „Am un mesaj din partea lui Dumnezeu pentru tine!” Atunci regele s-a ridicat de pe scaun.


text:
Lama a intrat cu tot cu mâner, iar grăsimea s-a strâns în jurul lamei <i>(din apropierea mânerului)</i>. Astfel, el nu i-a mai scos sabia din abdomen; şi i-au ieşit intestinele.


text:
Ehud a plecat trecând prin terasa acoperită. A închis în urma lui uşile camerei de pe acoperiş şi le-a încuiat.


text:
După ce a plecat Ehud, au venit slujitorii regelui; s-au uitat şi au observat că uşile camerei de pe acoperiş erau închise. Ei şi-au zis: „Cu certitudine că el îşi acoperă picioarele în camera de vară!”


text:
Atunci ei s-au deplasat prin apropiere până şi-au pierdut răbdarea. Când au văzut că nu deschide uşile camerei, au luat cheia, au deschis-o şi l-au găsit pe stăpânul lor zăcând mort pe pământ.


text:
În timp ce ei aşteptaseră <i>(ieşirea regelui Eglon)</i>, Ehud fugise, trecuse de zona idolilor de piatră şi scăpase ajungând în Seira.


text:
Imediat după ce a ajuns acolo, a sunat din corn prin toată regiunea muntoasă locuită de urmaşii lui Efraim. Israelienii au coborât împreună cu el de pe munte. Ehud mergea în faţa lor.


text:
El le-a zis: „Urmaţi-mă; pentru că Iahve i-a făcut pe duşmanii voştri moabiţi să ajungă la discreţia voastră!” Ei l-au urmat, au ocupat locurile unde Iordanul se putea traversa de pe un mal pe altul şi care conduc spre Moab. Astfel, ei nu au lăsat pe nimeni să treacă.


text:
Au omorât atunci aproximativ zece mii de moabiţi. Toţi erau bărbaţi care aveau o construcţie fizică remarcabilă. Nimeni nu a scăpat.


text:
În acea zi, Israel a umilit Moabul; şi astfel, în ţară a fost pace pentru o perioadă de optzeci de ani.


text:
După Ehud a urmat <i>(ca judecător)</i> Şamgar – fiul lui Anat. El a omorât şase sute de filisteni cu un băţ ascuţit la un capăt, folosit pentru vite; şi l-a eliberat astfel <i>(din nou)</i> pe Israel.


text:
Atunci Iahve a făcut să fie dominaţi de Iabin – un rege din Canaan – care guverna în Haţor. Sisera – conducătorul armatei lui – locuia în Haroşet-Goiim.


text:
Israelienii au strigat spre Iahve, pentru că Sisera avea nouă sute de care de fier; şi de douăzeci de ani îi exploata cu brutalitate.


text:
Ea locuia sub palmierul Deborei. Acest palmier era între Rama şi Betel, în teritoriul muntos locuit de descendenţii lui Efraim. Israelienii se duceau la ea pentru judecată.


text:
Debora a trimis pe cineva să îl cheme pe Barac – fiul lui Abinoam – din Chedeş, în teritoriul locuit de urmaşii lui Neftali; şi i-a zis: „Iahve – Dumnezeul lui Israel – îţi porunceşte: «Du-te spre muntele Tabor şi ia cu tine zece mii de bărbaţi. Ei să fie dintre urmaşii lui Neftali şi dintre ai lui Zabulon!


text:
Îl voi atrage pe Sisera – conducătorul armatei lui Iabin – spre tine, în zona văii Chişon. Va veni acolo cu toate carele şi cu toată armata lui. Dar va ajunge în mâinile tale!»”


text:
Barac i-a răspuns: „Dacă vei veni cu mine, atunci voi merge şi eu; dar dacă nu vei merge şi tu cu mine, eu nu mă voi duce!”


text:
Ea i-a zis: „Voi merge cu tine; dar să ştii că astfel, gloria nu va fi a ta; pentru că Iahve îl va face pe Sisera să ajungă <i>(prizonier)</i> în mâinile unei femei!” Apoi Debora a plecat cu Barac la Chedeş.


text:
Barac i-a chemat la Chedeş pe urmaşii lui Zabulon şi pe cei din teritoriile locuite de urmaşii lui Neftali. Astfel, s-au adunat zece mii de bărbaţi care mergeau în urma lui, însoţit de Debora.


text:
Chenitul Heber se separase de ceilalţi cheniţi care erau urmaşii lui Hobab – cel care fusese socrul lui Moise. El îşi stabilise cortul lângă terebintul din Ţaananim – în apropiere de Chedeş.


text:
Atunci Sisera s-a deplasat împreună cu toate cele nouă sute de care de fier, luând pentru luptă pe toţi oamenii care erau cu el. Au mers de la Haroşet-Goiim până la valea Chişon.


text:
Debora i-a zis lui Barac: „Ridică-te! Aceasta este ziua în care Iahve a dat pe Sisera în mâinile tale! Oare nu a mers Iahve înaintea ta?” Barac a coborât de pe muntele Tabor împreună cu cei zece mii de bărbaţi care veneau după el.


text:
Cu ajutorul sabiei <i>(acestora)</i>, Iahve l-a înfrânt pe Sisera în confruntarea lui cu Barac. A fost învins chiar dacă a folosit acele care şi toată armata lui. Sisera a coborât din car şi a fugit pe jos.


text:
Barac a urmărit carele şi armata până la Haroşet-Goiim; şi toată armata lui Sisera a fost decimată. Nu a mai rămas nici măcar unul.


text:
Dar Sisera a reuşit să fugă până la cortul Iaelei – soţia chenitului Heber; pentru că între Iabin – regele Haţorului – şi familia chenitului Heber, era pace.


text:
Iael l-a întâmpinat şi i-a zis: „Stăpâne, vino şi intră în cortul meu! Să nu îţi fie frică!” El a intrat în cort; şi ea l-a ascuns acolo sub o pânză.


text:
El i-a zis: „Te rog să îmi dai să beau puţină apă; pentru că sunt însetat!” Ea a deschis un burduf cu lapte şi i-a dat să bea. Apoi l-a ascuns din nou.


text:
El i-a mai zis: „Stai la intrarea cortului; şi dacă va veni cineva să te întrebe: «Este vreun bărbat aici?», tu să îi răspunzi: «Nu este nimeni!»”


text:
Apoi Iael – soţia lui Heber – a luat unul dintre ţăruşii cortului şi un ciocan. A intrat cu acestea în cort fără să fie văzută de cineva; şi i-a înfipt lui Sisera ţăruşul în tâmplă, bătându-l astfel în pământ. El adormise profund, pentru că era foarte obosit. Aşa a murit Sisera.


text:
În timp ce Barac îl urmărea pe Sisera, Iael l-a întâmpinat şi i-a zis: „Vino să ţi-l arăt pe omul pe care îl cauţi!” El a intrat la ea; şi l-a văzut pe Sisera zăcând mort, cu ţăruşul înfipt în tâmplă…


text:
Şi israelienii au avut o forţă din ce în e mai mare împotriva lui Iabin – acel rege din Canaan – până când l-au distrus <i>(total)</i>.


text:
„Atunci când conducătorii au venit în faţa lui Israel, poporul a fost dispus să meargă să lupte! Binecuvântaţi pe Iahve!


text:
Ascultaţi, regilor! Fiţi atenţi, guvernanţi! Eu, da chiar eu voi cânta lui Iahve! Voi cânta pentru lauda Dumnezeului lui Israel care se numeşte Iahve:


text:
«Doamne, când ai plecat din Seir şi când Te-ai deplasat în marş din teritoriul Edomului, s-a cutremurat pământul! S-a cutremurat chiar şi cerul; iar norii au turnat ape!


text:
Pe vremea lui Şamgar – fiul lui Anat – şi pe vremea Iaelei, drumurile erau abandonate; iar călătorii se deplasau pe trasee ocolitoare!


text:
Atunci încetase viaţa din satele lui Israel. Ea era obstrucţionată până când m-am ridicat eu, Debora! M-am implicat ca o mamă între cei din <i>(poporul)</i> Israel!


text:
Din momentul în care Israel şi-a ales <i>(să slujească)</i> alţi <i>(dumne)</i>zei, războiul a fost la porţile lui! Dar nu exista nici scut şi nici lance la niciunul dintre cei patruzeci de mii de oameni care existau în Israel!


text:
Inima mea este pentru conducătorii poporului Israel care au fost dispuşi să lupte! Binecuvântaţi pe Iahve!


text:
Voi, care încălecaţi pe măgăriţe gri; voi, care staţi pe covoare; voi, care umblaţi pe drum, ascultaţi!


text:
Auziţi vocea cântăreţilor de lângă izvoare. Acolo, ei amintesc realizările lui Iahve şi reuşitele vitejilor Lui în Israel! Atunci, poporul lui Iahve a venit la porţi.


text:
Trezeşte-te! Trezeşte-te, Debora! Trezeşte-te, trezeşte-te şi cântă un cântec! Ridică-te, Barac, fiu al lui Abinoam! Du-ţi în captivitate prizonierii!


text:
Atunci, cei care au rămas <i>(din Israel)</i>, s-au dus împotriva celor care deţineau forţa. Poporul lui Iahve a venit la mine cu luptători remarcabili.


text:
Unii au venit din Efraim – din locul unde altădată trăia Amalec. Te-a urmat Beniamin cu locuitorii lui. Din Machir au venit conducătorii; şi din Zabulon s-au prezentat cei care <i>(de)</i>ţin sceptrul conducerii.


text:
Conducătorii lui Isahar au fost aliaţii Deborei; şi descendenţii lui l-au însoţit pe Barac. Ei s-au grăbit să vină după el în vale. Dar în teritoriile lui Ruben a fost <i>(doar)</i> un mare consiliu!


text:
De ce ai rămas printre staule ca să asculţi behăitul turmelor? În teritoriile lui Ruben, acel consiliu a fost de mari proporţii!


text:
Ghilad a rămas în zona de pe celălalt mal al Iordanului. Oare de ce a rămas Dan indiferent pe corăbii<i>(le lui)</i>? Aşer a rămas pe malul mării şi s-a odihnit pe plajele lui…


text:
Urmaşii lui Zabulon formează un popor care şi-a riscat viaţa. La fel au procedat şi urmaşii lui Neftali pe dealurile ţării.


text:
Au venit regii şi au început lupta. Atunci, regii Canaanului s-au luptat la Taanah, lângă apele Meghido. Dar nu au luat ca pradă nici măcar un pic de argint!


text:
I-a înghiţit valea Chişon – acea vale veche şi largă numită Ghişon. Sufletul meu, mergi şi calcă peste duşmani! Fii curajos!


text:
Îngerul lui Iahve a zis: ‘Blestemaţi pe Meroza!’ Să blestemaţi foarte mult pe locuitorii lui, pentru că nu au venit în ajutorul lui Iahve; ei nu au ajutat pe Iahve împotriva celor care deţineau forţa <i>(în Canaan)</i>.


text:
Cea mai binecuvântată femeie este Iael – soţia chenitului Heber. Ea este cea mai binecuvântată dintre femeile care locuiesc în corturi.


text:
Apoi şi-a întins mâna spre ţăruş. A apucat ciocanul lucrătorului cu dreapta ei. L-a lovit pe Sisera, i-a sfărâmat capul, l-a strivit şi i-a perforat tâmpla!


text:
El a fost astfel învins stând culcat la picioarele ei. S-a aplecat şi a căzut, încovoindu-se. A căzut omorât în locul în care s-a ghemuit!


text:
Mama lui Sisera se uita pe fereastră printre gratii şi plângea, zicând: ‘De ce întârzie să vină carele lui? De ce rămâne în urmă zgomotul acelor care?’


text:
‘Oare nu se întâmplă acest lucru pentru că ei îşi numără şi îşi împart prada? O femeie, două femei pentru fiecare bărbat; pradă de stofă colorată pentru Sisera: pradă de stofă colorată, brodată; câte două stofe colorate, brodate – ca pradă pentru gâtul meu.’


text:
Doamne, aşa să fie exterminaţi toţi duşmanii Tăi! Dar cei care Îl iubesc pe Iahve, să ajungă ca soarele când luminează cu maximă intensitate!»” Apoi, în ţară a fost pace pentru patruzeci de ani.


text:
Israelienii au păcătuit din nou împotriva lui Iahve. Atunci, pentru o perioadă de şapte ani, El a permis lui Midian să îi domine.


text:
Midianiţii i-au exploatat pe israelieni cu mare intensitate. Din cauza lor, israelienii şi-au făcut grote în munţi şi au folosit peşterile şi fortăreţele.


text:
De fiecare dată când Israel semăna cereale în pământ, midianiţii împreună cu Amaleciţii şi popoarele din Est veneau împotriva lui.


text:
Ei îi invadau ţara şi distrugeau recoltele până aproape de Gaza. Nu lăsau să existe în Israel nici hrană <i>(vegetală)</i>, nici oi, nici boi şi nici măgari.


text:
Ei erau ca o mulţime de lăcuste. Veneau împreună cu vitele şi îşi instalau corturile acolo. Cămilele lor erau fără număr; şi intrau astfel în ţară ca să o distrugă.


text:
Din cauza midianiţilor, Israel decăzuse <i>(economic)</i> foarte mult. Israelienii au strigat spre Iahve.


text:
Iahve le-a trimis un profet care le-a zis: „Iahve – Dumnezeul lui Israel – vă vorbeşte astfel: «Eu v-am scos din Egipt. V-am smuls din casa unde eraţi ţinuţi ca sclavi.


text:
Astfel v-am eliberat din mâna egiptenilor şi a tuturor celor care vă exploatau! I-am alungat din faţa voastră şi v-am dat vouă ţara lor!


text:
V-am dat atunci porunci, precizând că <i>(doar)</i> Iahve este <i>(Dumne)</i>zeul vostru; şi v-am cerut să nu vă temeţi de zeii amoriţilor în a căror ţară locuiţi. Dar voi nu aţi ascultat ce v-am spus Eu.»!”


text:
Apoi a venit Îngerul lui Iahve şi S-a aşezat sub terebintul din Ofra, care era al abiezritului Ioaş. Fiul lui care se numea Ghedeon, măcina grâul în teasc, ca să îl ascundă de midianiţi.


text:
Ghedeon I-a răspuns: „Nu te supăra, domnule: dacă Iahve este cu noi, de ce ni s-au întâmplat toate aceste lucruri? Şi unde sunt toate minunile pe care ni le-au relatat părinţii noştri când ziceau: «Nu ne-a scos Iahve din Egipt?»? Acum constatăm că Iahve ne-a abandonat şi a permis să ajungem la discreţia midianiţilor!”


text:
Iahve S-a întors spre el şi i-a zis: „Du-te cu această forţă pe care o ai; şi eliberează Israelul din situaţia în care l-a adus poporul midianit! Oare nu te trimit Eu?”


text:
El I-a răspuns: „Iartă-mă, Doamne; dar cum <i>(ar fi posibil)</i> să eliberez eu pe Israel? Este evident că familia mea este cea mai mică între cele ale urmaşilor lui Manase; iar eu sunt cel mai tânăr în familia tatălui meu!”


text:
El I-a răspuns: „Dacă am obţinut bunăvoinţă din partea Ta, te rog să faci un miracol pentru mine ca să ştiu astfel că Tu care vorbeşti cu mine, eşti Cel care pretinzi că eşti!


text:
Te mai rog să nu Te depărtezi de acest loc până când nu voi reveni la Tine cu darul meu pe care doresc să Ţi-l ofer!” El i-a zis: „Voi rămâne până te vei întoarce!”


text:
Ghedeon a intrat <i>(în locuinţa lui)</i>, a gătit un ied şi a făcut turte dintr-o efă de făină. A pus carnea iedului într-un coş; iar zeama acestuia a turnat-o într-un vas. Apoi s-a dus spre El – sub terebint – şi I le-a oferit.


text:
Îngerul lui Iahve i-a zis: „Ia carnea şi turtele. Pune-le pe această stâncă; şi varsă zeama!” El a făcut aşa cum i se ceruse.


text:
Îngerul lui Iahve a întins toiagul care era în mâna Lui şi a atins cu vârful acestuia atât carnea, cât şi turtele. Atunci a ieşit foc din stâncă. El a ars carnea şi turtele până le-a consumat. Apoi Îngerul lui Iahve a dispărut.


text:
Atunci Ghedeon a înţeles că acela fusese Îngerul lui Iahve. El a zis: „Vai de mine, Doamne, Stăpânul meu! Am văzut pe Îngerul lui Iahve faţă în faţă!”


text:
Ghedeon a construit acolo un altar lui Iahve; şi l-a numit „Iahve este pace”. Acel altar mai există şi astăzi în Ofra – o localitate care aparţine abiezriţilor.


text:
În aceeaşi noapte, Iahve i-a zis <i>(lui Ghedeon)</i>: „Ia al doilea bou tânăr al tatălui tău, adică boul care are şapte ani! Dărâmă altarul consacrat de tatăl tău lui Baal; şi taie stâlpul Astartei care este lângă el.


text:
Apoi construieşte Dumnezeului tău – numit Iahve – un altar pe vârful acestei înălţimi. Ia boul şi adu-l pe el ca ardere integrală. Vei folosi ca lemn de foc tocmai stâlpul Astartei pe care îl vei tăia!”


text:
Ghedeon a luat zece oameni dintre slujitorii lui şi a făcut aşa cum îi poruncise Iahve. Dar fiindcă i-a fost frică de reacţia familiei lui şi a oamenilor din oraş, nu a acţionat ziua, ci noaptea.


text:
Când oamenii din oraş s-au sculat dimineaţa devreme, au observat că cineva dărâmase altarul dedicat lui Baal, că stâlpul de lângă el închinat Astartei era tăiat şi că acel bou fusese sacrificat pe un altar nou.


text:
Atunci s-au întrebat unii pe alţii: „Cine a făcut această faptă?” După ce au întrebat şi au făcut cercetări, au primit următorul răspuns: „Ghedeon – fiul lui Ioaş – a făcut această faptă!”


text:
Oamenii din oraş i-au zis lui Ioaş: „Adu-l afară pe fiul tău, ca să moară; pentru că a dărâmat altarul lui Baal şi a tăiat stâlpul de lângă el închinat Astartei!”


text:
Ioaş le-a răspuns tuturor acelora care i-au vorbit: „Oare trebuie să fiţi voi avocaţii lui Baal? Trebuie să îl apăraţi? Cine îl va răzbuna pe Baal, să fie omorât până dimineaţă! Dacă este <i>(dumne)</i>zeu, să se apere singur; pentru că i s-a dărâmat altarul!”


text:
În acea zi, ei au pus lui Ghedeon numele Ierub-Baal, zicând: „Să se certe Baal cu el pentru că i-a dărâmat altarul!”


text:
Toţi midianiţii s-au aliat cu amaleciţii şi cu popoarele din Est. Au traversat Iordanul şi şi-au stabilit tabăra în valea Izreel.


text:
Ghedeon a fost îmbrăcat cu Spiritul lui Iahve; şi a sunat din corn. Abiezer a fost chemat să meargă după el.


text:
A trimis din partea lui nişte oameni prin tot teritoriul locuit de urmaşii lui Manase. Aceia i-au anunţat pe manasiţii că sunt chemaţi să meargă împreună cu Ghedeon. A trimis oameni şi în zonele locuite de urmaşii lui Aşer, în teritoriile descendenţilor lui Zabulon şi în cele locuite de urmaşii lui Neftali. Ei au venit să îl susţină.


text:
Atunci Ghedeon I-a zis lui Dumnezeu: „Dacă este adevărat că vrei să îl eliberezi pe Israel prin mine, aşa cum ai spus,


text:
să ştii că voi pune o ţesătură de lână pe acest teren. Dacă roua va fi doar pe lână şi tot pământul <i>(din jurul ei)</i> va rămâne uscat, atunci voi avea dovada că vrei să eliberezi Israelul prin mine, aşa cum ai spus!”


text:
Apoi s-a întâmplat exact cum ceruse el. Când s-a sculat a doua zi dimineaţa devreme, a stors acea lână; şi din ea a curs rouă. A umplut astfel un vas cu acea apă.


text:
Atunci Ghedeon I-a zis din nou lui Dumnezeu: „Să nu Îţi declanşezi mânia împotriva mea; pentru că vreau să mai vorbesc doar o dată! Te rog să îmi permiţi să mai fac o verificare cu lâna! Doresc să faci ca numai ea să rămână uscată, în timp ce tot pământul să se acopere cu rouă!”


text:
Şi Dumnezeu a făcut aşa în acea noapte: ţesătura de lână a rămas uscată; şi tot pământul s-a acoperit cu rouă.


text:
Ierub-Baal – adică Ghedeon – s-a sculat dimineaţa devreme împreună cu tot poporul care era cu el. Au plecat şi şi-au stabilit tabăra lângă izvorul Harod. Tabăra lui Midian era la nord de ei, în vale, spre dealul Moreh.


text:
Iahve i-a zis lui Ghedeon: „Oamenii care au venit cu tine, sunt prea mulţi pentru ca Eu să fac pe Midian să ajungă în mâinile lor. Este posibil ca Israel să se laude ulterior; şi să pretindă că nu Eu l-am eliberat, ci că s-a eliberat singur.


text:
Din această cauză, fă acum în auzul oamenilor următorul anunţ: «Cine este fricos şi se teme, să se întoarcă şi să se depărteze de muntele Ghilad!»” În urma acestui anunţ, s-au întors douăzeci şi două de mii de oameni; şi astfel au rămas <i>(doar)</i> zece mii.


text:
Iahve i-a zis din nou lui Ghedeon: „Oamenii care au rămas, sunt încă prea mulţi! Coboară-i la ape; şi acolo ţi-i voi alege! Acela despre care îţi voi spune să meargă cu tine, va merge; iar toţi aceia despre care îţi voi spune să nu meargă cu tine, nu vor merge!”


text:
Ghedeon i-a dus pe oameni la apă; şi Iahve i-a zis: „Pe cei care vor sorbi apa cu limba ca un câine, să îi separi de toţi aceia care se vor apleca pe genunchi ca să o bea!”


text:
Numărul celor care au sorbit apa cu limba, a fost de trei sute de bărbaţi. Restul poporului, atunci când a băut apă, s-a aplecat pe genunchi.


text:
Iahve i-a zis lui Ghedeon: „Vă voi elibera <i>(doar)</i> cu cei trei sute de bărbaţi care au sorbit din apă ca un câine; şi îi voi face pe midianiţi să ajungă la discreţia ta! Toţi ceilalţi oameni să plece acasă!”


text:
După ce poporul <i>(care trebuia să rămână)</i> şi-a luat proviziile şi goarnele în mâini, Ghedeon i-a trimis pe toţi ceilalţi israelieni acasă. Apoi, Ghedeon s-a încurajat împreună cu cei trei sute de oameni. Tabăra lui Midian era în vale, în dreptul lui.


text:
Chiar în acea noapte, Iahve i-a zis lui Ghedeon: „Scoală-te şi atacă tabăra; pentru că am dat-o în mâinile tale!


text:
Să asculţi ce vor vorbi ei; pentru că astfel vei fi încurajat apoi să îi ataci!” Atunci Ghedeon şi cu Pura – slujitorul lui – au înaintat până la locul unde stăteau cei care îşi făceau serviciul de gardă pentru tabără.


text:
Midianiţii, Amaleciţii şi popoarele din Est erau răspândiţi în vale, ca o mulţime de lăcuste. Cămilele lor erau imposibil de numărat: ca particulele care formează nisipul de pe malul mării.


text:
Când a ajuns Ghedeon acolo, a văzut un om care îi povestea un vis prietenului lui. El zicea: „Am avut un vis în care am văzut că o turtă de orz se rostogolea în tabăra midianiţilor. A ajuns până la cort şi l-a lovit violent. Acesta a căzut răsturnându-se cu partea de sus în jos! Şi aşa a fost distrus cortul!”


text:
Prietenul lui i-a răspuns: „Aceasta nu este altceva decât sabia lui Ghedeon – fiul israelianului Ioaş! Înseamnă că Dumnezeu a făcut ca midianiţi împreună cu toată armata lor să fie învinşi de el!”


text:
După ce a auzit Ghedeon relatarea acelui vis şi interpretarea lui, s-a închinat şi s-a întors în tabăra lui Israel. El le-a zis: „Sculaţi-vă; pentru că Iahve v-a dat în mâini armata lui Midian!”


text:
A împărţit pe cei trei sute de oameni în trei grupuri. Apoi a dat fiecăruia câte o goarnă şi nişte ulcioare goale cu torţe în ele.


text:
El le-a zis: „Să vă uitaţi la mine şi să faceţi ce voi face eu! Când voi ajunge la capătul taberei, să mă imitaţi!


text:
Atunci când eu şi cei care vor fi cu mine vom suna din goarne, să sunaţi şi voi din ale voastre în jurul întregii tabere; şi să ziceţi: «Pentru Iahve şi pentru Ghedeon!»”


text:
Ghedeon şi cei o sută de bărbaţi care erau cu el, au ajuns la capătul taberei la începutul serviciul de gardă de la mijlocul nopţii, chiar când se schimbau gărzile. Atunci au început să sune din goarne şi să spargă ulcioarele pe care le aveau în mâini.


text:
Toate cele trei grupuri <i>(de israelieni)</i> au sunat din goarne şi au spart ulcioarele. Au apucat de torţe cu mâna stângă, în timp ce ţineau goarnele în mâna dreaptă, ca să sune cu ele. Apoi au strigat: „Sabia lui Iahve şi sabia lui Ghedeon!”


text:
Fiecare <i>(israelian)</i> rămăsese la locul lui în jurul taberei <i>(midianiţilor)</i>. Şi toţi cei din tabără au început să alerge, să ţipe şi să fugă.


text:
Atunci când cei trei sute de bărbaţi au sunat din goarne, Iahve a făcut ca cei adunaţi în acea tabără, să se omoare între ei. Armata a fugit spre Bet-Şita, aproape de Ţerera, lângă limita teritorială de la Abel-Mehola, spre Tabat.


text:
Israelienii din teritoriile urmaşilor lui Neftali, din cele locuite de descendenţii lui Aşer şi din întregul teritoriu locuit de urmaşii Manase, au fost chemaţi să îi urmărească pe midianiţi.


text:
Ghedeon a trimis din partea lui nişte oameni care au mers prin toată regiunea muntoasă a urmaşilor lui Efraim, spunând: „Coborâţi, urmăriţi-i pe midianiţi şi capturaţi-i atât la apele de lângă Bet-Bara, cât şi la Iordan!” Atunci toţi efraimiţii s-au strâns şi au blocat trecerile apelor de lângă Bet-Bara şi ale Iordanului.


text:
I-au prins pe cei doi comandanţi ai midianiţilor: pe Oreb şi pe Zeeb. Pe Oreb l-au omorât la Ţur-Oreb, iar pe Zeeb l-au omorât la Iecheb-Zeeb. După ce i-au urmărit pe midianiţi, au venit şi i-au adus lui Ghedeon capul lui Oreb şi al lui Zeeb, dincolo de Iordan.


text:
Efraimiţii i-au zis lui Ghedeon: „Cum ţi-ai permis să te comporţi astfel cu noi? De ce nu ne-ai chemat şi pe noi când te-ai dus să lupţi împotriva midianiţilor?” Ei au început astfel o mare ceartă cu el.


text:
Ghedeon le-a răspuns: „Ce-am făcut eu în comparaţie cu voi? Nu este mai bun culesul strugurilor lui Efraim decât culesul viilor lui Abiezer?


text:
Remarcaţi că Dumnezeu a făcut ca Oreb şi Zeeb – comandanţii midianiţilor – să ajungă tocmai în mâinile voastre! Oare am fost capabil să fac mai mult decât voi?” După ce le-a spus aceste cuvinte, mânia lor a încetat.


text:
Apoi Ghedeon a ajuns la Iordan şi l-a traversat împreună cu cei trei sute de oameni care mergeau împreună cu el. Deşi erau obosiţi, încă îşi urmăreau duşmanul.


text:
Ghedeon le-a zis oamenilor din Sucot: „Vă rog să le daţi câteva bucăţi de pâine celor care merg împreună cu mine; pentru că sunt obosiţi. Noi suntem încă în acţiune, urmărind pe Zebah şi pe Ţalmuna – regii Midianului!”


text:
Conducătorii din Sucot i-au răspuns: „Sunt deja Zebah şi Ţalmuna prizonierii tăi, ca să dăm pâine armatei tale?”


text:
Ghedeon le-a zis: „Am înţeles! Dacă acesta este răspunsul vostru, să ştiţi că după ce Iahve va face ca Zebah şi Ţalmuna să ajungă în mâinile mele, vă voi rupe carnea cu spinii deşertului şi cu mărăcini!”


text:
De acolo au plecat la Peniel şi a formulat aceeaşi cerere. Oamenii din Peniel i-au răspuns exact cum îi răspunseseră şi cei din Sucot.


text:
Atunci Ghedeon le-a zis <i>(şi)</i> celor din Peniel: „Când mă voi întoarce în pace, vă voi dărâma acest turn!”


text:
Zebah şi Ţalmuna erau în Carcor. Împreună cu ei era şi armata lor care mai avea doar cincisprezece mii de bărbaţi. Aceia erau singurii supravieţuitori din toată armata popoarelor Estului; pentru că o sută douăzeci de mii de luptători erau deja morţi.


text:
Ghedeon a ales să meargă pe drumul nomazilor, la Est de Nobah şi de Iogbeha. Astfel, el decis să atace acea armată care credea că nu este ameninţată de niciun pericol.


text:
Atunci cei doi regi ai Midianului – Zebah şi Ţalmuna – au fugit; dar el i-a urmărit, i-a capturat şi le-a învins toată armata.


text:
A prins un tânăr dintre oamenii din Sucot; şi i-a pus câteva întrebări. Acesta i-a dat în scris numele conducătorilor şi ale membrilor consiliului bătrânilor din Sucot: erau şaptezeci şi şapte de bărbaţi.


text:
Ghedeon s-a dus la oamenii din Sucot şi le-a zis: „Vi-i prezint pe Zebah şi pe Ţalmuna, din cauza cărora m-aţi ridiculizat <i>(şi aţi refuzat să ne ajutaţi)</i> zicând: Sunt deja Zebah şi Ţalmuna prizonierii tăi, ca să dăm pâine armatei tale?”


text:
I-a capturat pe cei din consiliul bătrânilor oraşului. Apoi a luat spini din deşert şi mărăcini, cu care i-a pedepsit pe oamenii din Sucot.


text:
Apoi le-a zis lui Zebah şi lui Ţalmuna: „Cum erau bărbaţii pe care i-aţi omorât la Tabor?” Ei i-au răspuns: „Toţi erau ca tine: fiecare semăna cu un fiu de rege!”


text:
El le-a zis: „Erau fraţii mei, fiii mamei mele! Vă jur pe Iahve care este viu, că dacă i-aţi fi lăsat să trăiască, nu v-aş omorî acum!”


text:
Apoi, el i-a zis lui Ieter care era primul copil născut în familia lui: „Omoară-i!” Dar tânărul nu a scos sabia; pentru că fiind încă un copil, îi era frică.


text:
Atunci Zebah şi Ţalmuna i-au zis: „De ce nu ne omori tu personal? Cum este omul <i>(ca vârstă)</i>, aşa este şi forţa lui!” Ghedeon s-a ridicat şi i-a omorât pe Zebah şi pe Ţalmuna. Apoi a luat podoabele valoroase care erau la gâtul cămilelor lor.


text:
Bărbaţii lui Israel i-au zis lui Ghedeon: „Guvernează tu peste noi; pentru că ne-ai eliberat de dominaţia midianiţilor! Fii tu regele nostru, urmat de fiul tău şi de nepotul tău!”


text:
Ghedeon le-a răspuns: „Nu eu voi fi regele vostru; şi nici urmaşul meu nu vă va guverna. Ci Iahve va fi conducătorul vostru!”


text:
Ghedeon le-a mai zis: „Totuşi, doresc să vă cer ceva: daţi-mi fiecare câte un cercel din prada voastră!” Duşmanii lor purtaseră cercei de aur, pentru că fuseseră ismaeliţi.


text:
Ei i-au răspuns: „Îţi vom da!” Apoi au pus jos o pânză; şi fiecare om a aruncat pe ea cerceii luaţi ca pradă.


text:
Greutatea cerceilor de aur adunaţi ca urmare a cererii lui Ghedeon, a fost de o mie şapte sute de şecheli de aur, fără să se ia în calcul alte podoabe, ornamente şi hainele de culoare roşiatică pe care le purtau regii Midianului. La acestea s-au adăugat lănţişoarele de la gâtul cămilelor lor.


text:
Ghedeon a făcut din ei o tunică pentru ceremonii religioase, pe care a pus-o în oraşul lui: la Ofra. Tot Israelul s-a prostituat, închinându-se la acea tunică acolo. Şi astfel, ea a devenit o capcană pentru Ghedeon şi pentru familia lui.


text:
Apoi midianiţii au fost obligaţi să îşi accepte situaţia umilitoare înaintea israelienilor; şi nu au mai avut curajul să îşi ridice capetele. Cât a trăit Ghedeon, ţara a avut odihnă – patruzeci de ani.


text:
Apoi Ierub-Baal – fiul lui Ioaş – s-a retras <i>(din orice activitate de conducător)</i> şi a locuit în casa lui.


text:
Ghedeon – fiul lui Ioaş – a murit după ce ajunsese foarte bătrân; şi a fost înmormântat în mormântul tatălui lui – Ioaş, la Ofra, pe proprietatea familiei lui Abiezer.


text:
După ce a murit Ghedeon, israelienii s-au întors la păcatele pe care le făcuseră înainte. Ei s-au prostituat prin închinarea înaintea baalilor. Astfel, l-au declarat şi l-au venerat pe Baal-Berit ca <i>(dumne)</i>zeu al lor.


text:
Israelienii nu şi-au mai amintit de Iahve care trebuia să fie singurul Dumnezeul al lor – Cel care îi eliberase de dominaţia tuturor duşmanilor din jur;


text:
şi nici nu au urmat în mod consecvent exemplul familiei lui Ierub-Baal – adică al lui Ghedeon –, deşi el făcuse bine <i>(poporu)</i>lui Israel.


text:
Abimelec – fiul lui Ierub-Baal – s-a dus la Şehem, unde erau rudele lui din partea mamei. El le-a vorbit atât lor, cât şi celorlalţi care formau clanul bunicului lui:


text:
„Vă rog să spuneţi în auzul tuturor locuitorilor din Şehem: «Ce este mai bine pentru voi: să vă guverneze şaptezeci de bărbaţi – adică toţi fiii lui Ierub-Baal –, sau să vă conducă un singur bărbat? Şi amintiţi-vă că oasele noastre şi carnea noastră au origine comună!»”


text:
Unchii lui au vorbit pentru el, spunând toate aceste cuvinte în auzul tuturor locuitorilor din Şehem. Atunci ei l-au acceptat în inima lor pe Abimelec; pentru că îşi ziceau: „Este fratele nostru!”


text:
I-au dat lui Abimelec şaptezeci de şecheli de argint din templul lui Baal-Berit. El i-a luat şi a plătit cu ei nişte bărbaţi care nu respectau niciun principiu moral.


text:
Apoi a venit <i>(cu ei)</i> la familia tatălui lui – în Ofra – şi şi-a omorât toţi fraţii pe o singură piatră. Cei omorâţi erau şaptezeci de bărbaţi – toţi fii ai lui Ierub-Baal. Dar Iotam – fiul cel mai tânăr al lui Ierub-Baal – a scăpat, pentru că se ascunsese.


text:
Apoi, toţi locuitorii din Şehem şi din Bet-Milo s-au adunat şi au venit să îl desemneze pe Abimelec ca rege lângă terebintul din apropierea stâlpului de la Şehem.


text:
Când a auzit Iotam despre acest lucru, s-a dus şi a stat pe vârful muntelui Garizim. De-acolo, le-a strigat astfel: „Locuitori ai Şehemului, ascultaţi-mă! Şi Dumnezeu să vă asculte răspunsul pe care mi-l veţi da!


text:
Copacii au plecat să îşi desemneze un rege care să îi guverneze; şi i-au zis măslinului: «Vino să fii regele nostru!»


text:
Dar măslinul le-a răspuns: «Să îmi abandonez eu uleiul care onorează atât pe Dumnezeu cât şi pe oameni – doar ca să fiu regele copacilor?»


text:
Dar smochinul le-a răspuns: «Să îmi abandonez eu dulceaţa şi gustoasele mele fructe – doar ca să fiu rege între copaci?»


text:
Dar ea le-a răspuns: «Să îmi abandonez eu mustul care produce bucurie zeilor şi oamenilor – doar ca să devin rege în lumea copacilor?»


text:
Tufişul de mărăcini le-a răspuns copacilor: «Dacă vreţi în mod real să mă desemnaţi ca rege al vostru, veniţi şi adăpostiţi-vă <i>(toţi)</i> la umbra mea. Dar dacă nu acceptaţi această condiţie, să iasă foc din acest tufiş şi să ardă până la dispariţie cedrii Libanului!»


text:
Oare aţi procedat în mod corect şi aţi demonstrat respect atunci când l-aţi făcut rege pe Abimelec? V-aţi comportat bine faţă de Ierub-Baal? Aţi acţionat just faţă de familia lui? Şi oare i-aţi făcut aşa cum merita?


text:
Dar voi aţi acţionat astăzi <i>(tocmai)</i> împotriva familiei tatălui meu; şi i-aţi omorât pe cei şaptezeci de fii ai lui, pe o singură piatră! Apoi l-aţi desemnat ca rege al locuitorilor Şehemului pe Abimelec care este fiul servitoarei lui. Şi aţi procedat aşa doar pentru că el este fratele vostru!


text:
Dacă aţi acţionat astăzi cu recunoştinţă şi în mod corect faţă de Ierub-Baal şi faţă de familia lui, atunci bucuraţi-vă de Abimelec! Şi Abimelec să se bucure de voi!


text:
Dar dacă nu se întâmplă acest lucru, să iasă foc din Abimelec şi să îi consume pe locuitorii din Şehem şi din Milo! Să iasă foc şi din locuitorii Şehemului, ca şi din cei care locuiesc în Bet-Milo – ca să îl consume pe Abimelec!”


text:
Apoi Iotam a fugit. A reuşit astfel să se salveze; şi s-a dus la Beer, unde a locuit departe de faţa fratelui lui numit Abimelec.


text:
Dumnezeu a trimis un spirit rău care a produs disensiuni între Abimelec şi locuitorii Şehemului; şi astfel, locuitorii Şehemului l-au trădat pe Abimelec.


text:
S-a întâmplat aşa pentru ca să fie răzbunată nedreptatea comisă faţă de cei şaptezeci de fii ai lui Ierub-Baal. Astfel, fratele lor numit Abimelec urma să plătească pentru vărsarea sângelui acelora pe care i-a omorât. În acelaşi timp, pedeapsa trebuia să vină şi împotriva locuitorilor din Şehem, care l-au ajutat pe Abimelec să îşi omoare fraţii.


text:
Locuitorii din Şehem puseseră pe vârfurile munţilor nişte oameni care stăteau ascunşi acolo; şi îi jefuiau pe cei care treceau pe lângă ei pe acel drum. Abimelec a fost informat despre acest lucru.


text:
Gaal – fiul lui Ebed – a venit în Şehem. Atunci locuitorii oraşului au avut speranţă că el îi va elibera.


text:
Gaal şi oamenii lui s-au dus la câmp, le-au cules viile şi au pus strugurii în teasc. Apoi au organizat un banchet. Au intrat în templul zeului lor, au mâncat, au băut şi l-au blestemat pe Abimelec!


text:
Gaal – fiul lui Ebed – zicea: „Cine este Abimelec şi cine este Şehem ca să îi slujim? Oare nu este el fiul lui Ierub-Baal? Iar Zebul este reprezentantul lui! E mai bine să fiţi sclavii oamenilor lui Hamor – tatăl lui Şehem! De ce să îi fim sclavi lui Abimelec?


text:
Ah, dacă ar exista cineva care să îi determine pe aceşti oameni să accepte să stea sub autoritatea mea! Aş răsturna pe Abimelec! Şi i-aş spune lui Abimelec: «Adună-ţi armata şi vino să ne luptăm!»”


text:
Atunci a trimis în secret nişte oameni la Abimelec, ca să îi spună: „Gaal – fiul lui Ebed – a venit împreună cu fraţii lui la Şehem; şi instigă oamenii oraşului la revoltă împotriva ta!


text:
Apoi să pleci dimineaţa, înainte de răsăritul soarelui, şi să vii în forţă împotriva oraşului! Când Gaal şi poporul care este cu el vor veni împotriva ta, să procedezi cu ei aşa cum vei avea oportunitatea!”


text:
Abimelec şi tot poporul care era cu el, s-au sculat noaptea şi au stat ascunşi în patru grupuri lângă Şehem.


text:
Când Gaal – fiul lui Ebed – a ieşit din oraş şi a stat în faţa porţii lui, Abimelec şi poporul care era cu el au ieşit din locul în care stătuseră ascunşi.


text:
Când a observat poporul <i>(venind spre oraş)</i>, Gaal i-a zis lui Zebul: „Văd un popor care coboară de pe vârfurile munţilor!” Zebul i-a răspuns: „Ce vezi, este umbra munţilor; nu sunt oameni!”


text:
Dar Gaal a zis din nou: „Este chiar un popor care coboară dinspre părţile înalte ale ţării; şi un grup vine pe drumul care conduce spre stejarul ghicitorilor!”


text:
Atunci Zebul i-a zis: „Unde îţi este acum curajul pe care îl aveai când ziceai: «Cine este Abimelec, ca să îi slujim?»? Oare nu este acesta tocmai poporul pe care l-ai desconsiderat? Acum, du-te şi luptă-te cu el!”


text:
Acesta l-a urmărit; dar Gaal a reuşit să fugă din faţa lui. Mulţi oameni au căzut omorâţi până în apropiere de poarta oraşului.


text:
Apoi Abimelec a rămas în Aruma; iar Zebul i-a alungat pe Gaal şi pe rudele lui. Astfel, niciunul dintre ei nu a mai rămas în Şehem.


text:
Atunci el şi-a luat oamenii, i-a împărţit în trei grupuri şi a stat ascuns în câmp. După ce s-a uitat şi a văzut că poporul ieşise din oraş, a început lupta împotriva lui, atacându-l.


text:
Abimelec a înaintat împreună cu grupurile care erau cu el; şi au ajuns până în apropiere de poarta oraşului. Două dintre grupurile care erau cu el, au venit în forţă împotriva tuturor celor care erau pe câmp; şi i-au omorât.


text:
Abimelec s-a luptat împotriva oraşului toată ziua. După ce l-au cucerit şi au omorât poporul care era în el, au dărâmat oraşul şi au presărat sare peste ruinele lui.


text:
Când au auzit acest lucru, toţi locuitorii turnului Şehemului au intrat <i>(să se adăpostească)</i> într-o zonă de refugiu din templul lui El-Berit.


text:
Atunci Abimelec şi tot poporul care era cu el, a urcat pe muntele Ţalmon. Apoi Abimelec a luat în mână un topor, a tăiat o creangă dintr-un copac şi a pus-o pe umăr. Apoi le-a zis oamenilor care erau cu el: „Aţi văzut ce am făcut eu. Faceţi şi voi la fel!”


text:
Fiecare bărbat care era cu el, a tăiat câte o creangă. Apoi l-au urmat pe Abimelec. Au aruncat crengile peste acea fortăreaţă de refugiu şi i-au dat foc. Ea a ars împreună cu oamenii care erau înăuntru. Aşa au murit toţi locuitorii din turnul Şehemului. Fuseseră aproape o mie de persoane – atât bărbaţi, cât şi femei.


text:
În mijlocul oraşului exista un turn fortificat. Locuitorii oraşului – atât bărbaţi cât şi femei – fugiseră acolo. Ei se încuiaseră înăuntru şi se urcaseră pe acoperişul turnului.


text:
Abimelec a ajuns până la turn şi l-a înconjurat. Când s-a apropiat de uşa turnului ca să îi dea foc,


text:
Atunci el l-a chemat repede pe cel care îi transporta armele; şi i-a zis: „Scoate-ţi sabia şi omoară-mă; să nu oferim ocazia să se zică despre mine că m-a omorât o femeie!” Atunci slujitorul lui a înfipt sabia în el. Aşa a murit Abimelec.


text:
Astfel, Dumnezeu a făcut să vină împotriva lui Abimelec răul pe care acesta îl făcuse tatălui lui atunci când şi-a omorât pe cei şaptezeci de fraţi.


text:
Dumnezeu a întors împotriva capului locuitorilor din Şehem, tot răul făcut de aceştia. Astfel a venit împotriva lor blestemul lui Iotam, fiul lui Ierub-Baal.


text:
După Abimelec, cel care a decis să elibereze <i>(din nou)</i> pe Israel, a fost Tola – fiul lui Pua – care era fiul lui Dodo, un bărbat dintre urmaşii lui Isahar. El locuia în Şamir, în partea muntoasă a teritoriului ocupat de urmaşii lui Efraim.


text:
Tola a judecat Israelul pentru o perioadă de douăzeci şi trei de ani. Apoi a murit şi a fost înmormântat la Şamir.


text:
După el a venit să conducă poporul israelian, ghiladitul Iair. El a judecat Israelul douăzeci şi doi de ani.


text:
Iair avea treizeci de fii. Fiecare dintre aceştia călărea pe câte un măgar. Ei deţineau împreună ca proprietate, treizeci de sate. Chiar şi astăzi, ele sunt numite Havot-Iair; şi sunt în teritoriul Ghiladului.


text:
Israelienii au păcătuit din nou împotriva lui Iahve, slujind baalilor şi închinându-se <i>(la stâlpii dedicaţi)</i> Astartei. Aceştia erau zeii Aramului, zeii Sidonului, zeii Moabului, zeii amoniţilor şi zeii filistenilor. L-au abandonat pe Iahve; şi nu I-au mai slujit.


text:
Atunci mânia lui Iahve s-a declanşat împotriva lui Israel; şi i-a făcut să ajungă la discreţia filistenilor şi a amoniţilor.


text:
Începând din acel an, ei i-au persecutat şi i-au exploatat pe israelieni pentru o perioadă de optsprezece ani. Au acţionat astfel împotriva acelor israelieni care erau dincolo de Iordan – pe teritoriul amoriţilor, în Ghilad.


text:
Amoniţii au traversat Iordanul, ca să se lupte împotriva tribului lui Iuda, împotriva tribului lui Beniamin şi a urmaşilor lui Efraim. Astfel, Israel ajunsese într-o mare dificultate.


text:
Atunci israelienii au cerut ajutor lui Iahve, zicând: „Am păcătuit împotriva Ta; pentru că Te-am abandonat, deşi tu eşti Dumnezeul nostru; dar noi am slujit baalilor!”


text:
Iahve le-a zis israelienilor: „Oare nu Eu sunt Cel care v-am scăpat de egipteni, de amoriţi, de amoniţi şi de filisteni?


text:
Atunci când Mi-aţi cerut ajutor pentru că vă exploatau sidonienii, amaleciţii şi maoniţii, oare nu v-am scăpat Eu de opresiunea lor?


text:
Dar voi M-aţi abandonat; şi aţi slujit altor <i>(dumne)</i>zei! Pentru că aţi procedat aşa, să ştiţi că acum nu vă voi mai salva!


text:
Duceţi-vă şi strigaţi <i>(după ajutor)</i> la zeii pe care vi i-aţi ales! Să vă salveze ei acum când aţi ajuns în dificultate!”


text:
Israelienii I-au zis lui Iahve: „Am păcătuit! Fă-ne ce vei vrea; numai Te rugăm să ne <i>(mai)</i> salvezi <i>(şi)</i> astăzi!”


text:
Apoi ei au renunţat la idoli; şi au slujit lui Iahve. El a avut compasiune pentru Israel, văzând situaţia dezastruoasă în care ajunsese.


text:
Când amoniţii s-au strâns ca să lupte <i>(împotriva lui Israel)</i> şi au venit în Ghilad, israelienii s-au organizat în mai multe grupuri; şi şi-au instalat tabăra la Miţpa.


text:
Poporul şi conducătorii Ghiladului şi-au zis unul altuia: „Acela care va conduce lupta împotriva amoniţilor, va fi comandantul tuturor ghiladiţilor!”


text:
Soţia lui Ghilad îi născuse fii; iar când aceştia au devenit maturi, l-au alungat pe Iefta, zicându-i: „Tu nu vei avea moştenire în familia noastră, pentru că eşti fiul unei alte femei!”


text:
Iefta a plecat dintre fraţii lui; şi a locuit în regatul <i>(condus de)</i> Tob. Acolo, nişte bărbaţi fără principii morale s-au adunat pe lângă Iefta; şi au început să îl însoţească.


text:
În timp ce amoniţii începuseră conflictul cu Israel, cei care formau consiliul bătrânilor Ghiladului s-au dus în regatul <i>(lui)</i> Tob, ca să îl aducă între ei pe Iefta.


text:
Dar Iefta i-a întrebat pe cei din consiliul bătrânilor Ghiladului: „Oare nu voi sunteţi aceia care m-aţi urât şi m-aţi alungat din familia tatălui meu? De ce aţi venit la mine <i>(tocmai)</i> acum, când sunteţi în pericol?”


text:
Cei care formau consiliul bătrânilor Ghiladului, i-au răspuns lui Iefta: „Ne întoarcem la tine pentru că dorim să vii cu noi şi să lupţi împotriva amoniţilor! Apoi tu vei fi conducătorul nostru: al tuturor locuitorilor Ghiladului!”


text:
Iefta i-a întrebat din nou: „Dacă mă aduceţi înapoi ca să lupt împotriva amoniţilor şi Iahve va face să fie învinşi de mine, este o certitudine că voi deveni conducătorul vostru?”


text:
Cei din consiliul bătrânilor Ghiladului, i-au răspuns: „Iahve să ne judece dacă nu vom face exact cum ai zis!”


text:
Iefta a plecat cu oamenii care formau consiliul bătrânilor Ghiladului; şi poporul l-a desemnat să îi fie conducător. Iefta a repetat acele cuvinte, înaintea lui Iahve, la Miţpa.


text:
Apoi Iefta a trimis nişte reprezentanţi la regele amoniţilor, ca să îi spună: „Ce motiv de conflict ai cu mine? De ce ai venit să lupţi împotriva ţării mele?”


text:
Regele amoniţilor i-a răspuns prin intermediul oamenilor trimişi de Iefta: „Vin împotriva ta pentru că atunci când venea din Egipt, Israel mi-a luat teritoriul: de la Arnon până la Iaboc şi până la Iordan. Acum, eu îţi cer să retrocedezi aceste teritorii fără război!”


text:
Te informez că atunci când veneau din Egipt, israelienii au mers prin deşert până la Marea Roşie; şi apoi şi-au continuat drumul până la Cadeş.


text:
Cu acea ocazie, Israel a trimis nişte oameni regelui Edomului. Prin intermediul lor, israelienii l-au rugat să îi lase să treacă prin teritoriul lui. Dar regele Edomului nu le-a permis trecerea. Au mai trimis nişte reprezentanţi şi regelui Moabului; dar nici acesta nu a acceptat cererea lor. Aşa a fost determinat Israel să rămână la Cadeş.


text:
Apoi au călătorit prin deşert, au înconjurat teritoriul Edomului şi pe cel al Moabului. Au ajuns în partea de Est; şi şi-au stabilit tabăra dincoace de Arnon. Deci nu au trecut pe teritoriul Moabului; pentru că Arnon era parte a teritoriului Moabului.


text:
Atunci Israel a trimis nişte reprezentanţi lui Sihon – conducătorul amoriţilor – care era rege al Heşbonului. Israel l-a rugat să îi permită să treacă prin teritoriul pe care îl deţinea, ca să ajungă în ţara lui.


text:
Dar Sihon nu a avut încredere în Israel ca să îi permită să treacă prin teritoriul lui; ci şi-a adunat poporul, a venit la Iahaţ şi s-a luptat cu Israel.


text:
Totuşi, Dumnezeul lui Israel care se numeşte Iahve, a făcut ca Sihon şi toţi oamenii lui să ajungă la discreţia celor din poporul lui Israel. Ei i-au învins; şi astfel Israel a ocupat tot teritoriul amoriţilor care locuiau în această zonă.


text:
Aşa au moştenit <i>(israelienii)</i> tot teritoriul amoriţilor de la Arnon până la Iaboc şi din deşert până la Iordan.


text:
Acum, după ce Dumnezeul lui Israel numit Iahve i-a alungat pe amoriţi din drumul poporului Său numit Israel, tu îţi permiţi să îi ocupi teritoriul?


text:
Oare nu vei moşteni tu tot ce îţi dă în proprietate zeul tău care se numeşte Chemoş? Deci şi noi vom moşteni tot ce va lua Dumnezeul nostru, numit Iahve, de la alţii, ca să ne dea nouă!


text:
Te consideri superior lui Balac – fiul lui Ţipor – care a fost regele Moabului? S-a certat el oare vreodată cu Israel? S-a luptat el împotriva acestui popor?


text:
Israel locuieşte de trei sute de ani în Heşbon şi în satele din jurul lui, în Aroer şi în satele din jurul acestuia, ca şi în toate oraşele care există pe malurile Arnonului. De ce nu le-aţi capturat în tot acest timp?


text:
Eu nu am făcut nimic greşit faţă de tine; iar tu îmi faci rău venind să lupţi împotriva mea! Iahve să judece astăzi! El să fie Judecător între israelieni şi amoniţi!»”


text:
Atunci Spiritul lui Iahve a venit peste Iefta. El a parcurs Ghiladul şi teritoriul locuit de urmaşii lui Manase. A mers mai departe, a trecut prin Miţpa Ghiladului şi a înaintat împotriva amoniţilor.


text:
Iefta a făcut lui Iahve o promisiune cu jurământ, zicându-I: „Dacă vei face ca amoniţii să ajungă la discreţia mea,


text:
oricine mă va întâmpina la porţile locuinţei mele, când mă voi întoarce în pace de la conflictul cu aceştia, va fi al lui Iahve; şi îl voi oferi ca sacrificiu ars integral <i>(pe altar)</i>!”


text:
El i-a tăiat <i>(cu sabia)</i> de la Aroer până la intrarea în Minit şi până la Abel-Cheramim. Astfel, în acest conflict, el a distrus douăzeci de oraşe. A fost un foarte mare masacru. Aşa au fost amoniţii umiliţi în faţa israelienilor.


text:
Iefta s-a întors acasă, la Miţpa. Şi tocmai atunci, fiica lui a ieşit să îl întâmpine cu tamburine şi dansând. Ea era singurul lui copil… Nu mai avea niciun alt fiu şi nici altă fiică!


text:
Atunci când a văzut-o, Iefta şi-a rupt hainele şi a zis: „Vai, fata mea! Mi se rupe inima de durere! Nu ştiu ce să fac; pentru că am făcut un jurământ lui Iahve. Şi nu îmi pot permite să nu îl respect!”


text:
Ea i-a răspuns: „Tată, dacă ai făcut un jurământ în faţa lui Iahve, fă-mi exact cum ai jurat; mai ales acum, când Iahve te-a răzbunat pe duşmanii tăi, pe amoniţi!”


text:
Ea a continuat, zicând: „Totuşi, permite-mi un lucru. Lasă-mă singură două luni; pentru că vreau să plec, să mă duc în munţi cu prietenele mele şi să îmi plâng aceşti ani în care am trăit virgină!”


text:
El i-a zis: „Du-te!” Astfel, el a lăsat-o singură două luni. Ea s-a dus cu prietenele ei şi şi-a plâns în munţi perioada <i>(tinereţii)</i> în care a trăit ca virgină.


text:
La sfârşitul celor două luni, s-a întors la tatăl ei care şi-a respectat jurământul pe care îl făcuse. Ea fusese fecioară <i>(tot timpul cât a trăit)</i>. De atunci s-a instituit în Israel un obicei:


text:
Efraimiţii au venit împreună, s-au dus în Ţafon şi i-au zis lui Iefta: „De ce te-ai dus să lupţi împotriva amoniţilor şi nu ne-ai chemat şi pe noi ca să mergem cu tine? Pentru că ai procedat aşa, vom da foc casei tale; şi te vom arde şi pe tine!”


text:
Iefta le-a răspuns: „Eu şi poporul meu am avut o mare dispută cu amoniţii; şi când v-am chemat, nu aţi venit să mă ajutaţi.


text:
Văzând că îmi refuzaţi cererea de ajutor, mi-am riscat viaţa şi am plecat să lupt împotriva amoniţilor; iar Iahve i-a făcut să fie învinşi de mâna mea. De ce veniţi astăzi să vă luptaţi cu mine?”


text:
Iefta i-a strâns pe toţi ghiladiţii. Apoi, împreună cu aceştia, s-a luptat cu cei care veneau din teritoriul urmaşilor lui Efraim. Ghiladiţii i-au omorât pe efraimiţi pentru că aceştia îi ridiculizau, zicând: „Voi, ghiladiţii, sunteţi nişte dezertori ai urmaşilor lui Efraim! Ghiladul aparţine <i>(urmaşilor)</i> lui Efraim şi <i>(ai lui)</i> lui Manase!”


text:
Ghiladiţii au cucerit şi teritoriul de la malul efraimit al Iordanului. Astfel, atunci când vreunul dintre efraimiţi care fugea de pericol, dorea să traverseze <i>(Iordanul)</i>, ghiladiţii îl întrebau dacă este efraimit. Dacă nega,


text:
îl puneau să zică „Şibolet”. Dar el nu putea pronunţa decât „Sibolet”. Atunci ei îl arestau şi îl omorau lângă vadurile Iordanului. Aşa au murit atunci patruzeci şi două de mii de efraimiţi.


text:
Iefta a judecat Israelul şase ani. Apoi ghiladitul Iefta a murit; şi a fost înmormântat într-unul dintre oraşele Ghiladului.


text:
El a avut treizeci de fii şi treizeci de fete. A măritat acele fete în afara clanului; şi şi-a căsătorit fiii cu femei din afara clanului de care aparţineau. El a judecat pe Israel pentru un timp de şapte ani.


text:
După el, cel care a judecat Israelul, a fost zabulonitul Elon. El a fost judecător în Israel pentru un timp de zece ani.


text:
Acesta avea patruzeci de fii şi treizeci de nepoţi. Toţi cei şaptezeci călăreau pe măgari. Abdon a judecat Israelul pentru un timp de opt ani.


text:
Apoi Abdon – fiul piratonitului Hilel – a murit; şi a fost înmormântat la Piraton, pe teritoriul urmaşilor lui Efraim, în partea muntoasă a Amaleciţilor.


text:
Israelienii au păcătuit din nou împotriva lui Iahve; şi din această cauză, Iahve i-a făcut să ajungă sub dominaţia filistenilor pentru un timp de patruzeci de ani.


text:
Era un om din Ţora. El aparţinea clanului format din urmaşii lui Dan; şi se numea Manoah. Soţia lui nu putea să nască, pentru că era sterilă.


text:
Îngerul lui Iahve a apărut în faţa femeii şi i-a zis: „Să ştii că deşi acum nu poţi să naşti pentru că eşti sterilă, tu vei rămâne însărcinată şi vei naşte un fiu!


text:
Acum, ai grijă şi abţine-te de la consumul de vin. Să nu bei niciun alt fel de băutură alcoolică şi să nu mănânci nimic necurat.


text:
Cu certitudine, tu vei rămâne însărcinată şi vei naşte un fiu. Capul lui nu va fi tuns, pentru că acest copil va fi un nazireu al lui Dumnezeu chiar înainte de naştere. El va fi acela care va începe să elibereze Israelul de dominaţia filistenilor!”


text:
Femeia s-a dus şi i-a povestit soţului ei ce i s-a întâmplat, zicându-i: „A venit la mine un om al lui Dumnezeu. Prezenţa lui m-a speriat; pentru că semăna cu Îngerul lui Dumnezeu. Nu L-am întrebat de unde venea şi nu mi-a spus cum se numeşte.


text:
El mi-a zis că voi rămâne însărcinată şi că voi naşte un fiu. Din această cauză, nu trebuie să beau nici vin, nici vreo altă băutură alcoolică. Mi-a mai spus că nu trebuie să mănânc nimic necurat; pentru că acest copil va fi un nazireu al lui Dumnezeu încă din perioada de dinaintea naşterii lui şi până în ziua când va muri.”


text:
Atunci Manoah s-a rugat lui Iahve; şi I-a zis: „Doamne, Te rog să faci să revină la noi omul lui Dumnezeu pe care L-ai trimis <i>(la soţia mea)</i>; şi să ne înveţe ce să facem cu băiatul care se va naşte!”


text:
Dumnezeu a răspuns rugăciunii lui Manoah. Astfel, Îngerul lui Iahve a venit din nou la femeie. Ea rămăsese la câmp; iar Manoah – soţul ei – nu era atunci împreună cu ea.


text:
Femeia a alergat repede să îşi anunţe bărbatul. Ea i-a zis: „Să ştii că omul care a venit în acea zi la mine, mi s-a revelat din nou!”


text:
Manoah s-a dus repede după soţia lui. Când a ajuns la acel om, I-a zis: „Tu eşti cel care i-a vorbit soţiei mele?” El i-a răspuns: „Da, Eu sunt acela!”


text:
Manoah I-a zis: „Când cuvintele Tale vor fi confirmate de fapte, ce reguli să respectăm referitoare la acest băiat în vederea activităţii lui <i>(ulterioare)</i>?”


text:
Îngerul lui Iahve i-a răspuns lui Manoah: „Femeia <i>(care-l va concepe)</i> să se abţină de la tot ce i-am spus!


text:
Să nu mănânce nimic care provine din <i>(fructele de la)</i> viţa-de-vie, să nu bea nici vin, nici alt fel de băutură alcoolică; şi să nu mănânce nimic necurat. Să respecte tot ce i-am poruncit!”


text:
Manoah I-a zis Îngerului lui Iahve: „Permite-ne să Te reţinem ca să Îţi pregătim <i>(să mănânci)</i> un ied!”


text:
Îngerul lui Iahve i-a răspuns lui Manoah: „Chiar dacă aş accepta să rămân aici, nu aş mânca din mâncarea ta. Dar dacă vrei să oferi un sacrificiu ars integral, fă acest lucru pentru Iahve!” Manoah nu ştia că este Îngerul lui Iahve.


text:
Atunci Manoah I-a zis Îngerului lui Iahve: „Care Îţi este numele? Îţi pun această întrebare pentru că dorim să Te onorăm când se vor confirma cuvintele Tale!”


text:
Îngerul lui Iahve i-a răspuns: „De ce Îmi ceri să îţi spun numele Meu? El este dincolo de orice semnificaţie cunoscută de oameni.”


text:
Manoah a luat iedul şi darul de mâncare şi le-a pus pentru Iahve pe stâncă. Stătea acolo şi privea împreună cu soţia lui. Atunci s-a întâmplat un miracol.


text:
În timp ce flacăra se ridica de pe altar spre cer, Îngerul lui Iahve a urcat în flacăra altarului. Văzând acest lucru, Manoah şi soţia lui au căzut cu faţa spre pământ.


text:
Îngerul lui Iahve nu S-a mai revelat lui Manoah şi nici soţiei lui. Atunci Manoah a înţeles că acela fusese Îngerul lui Iahve.


text:
Dar soţia lui i-a răspuns: „Dacă ar fi vrut Iahve să ne omoare, nu ar fi primit din mâinile noastre arderea integrală şi darul; nici nu ne-ar fi descoperit toate aceste lucruri şi nu ne-ar fi ascultat într-un timp ca acesta!”


text:
Când s-a întors, a vorbit tatălui şi mamei lui, zicându-le: „Am văzut la Timna o filisteancă. Luaţi-mi-o acum ca soţie!”


text:
Tatăl şi mama lui i-au răspuns: „Oare nu există nicio femeie între rudele tale sau în tot poporul <i>(israelian)</i>? De ce intenţionezi să îţi iei soţie dintre filisteni? Ei sunt un popor de oameni necircumcişi!” Dar Samson i-a răspuns tatălui lui: „Să mi-o luaţi pe aceasta; pentru că îmi place!”


text:
Tatăl şi mama lui nu ştiau că acest lucru era permis de Iahve; pentru că El urmărea să creeze o ocazie prin care să îi provoace pe filisteni. În acele vremuri, filistenii dominau poporul Israel.


text:
Samson s-a dus la Timna împreună cu tatăl şi cu mama lui. Când a ajuns la viile din Timna, a apărut înaintea lui un leu tânăr care răcnea.


text:
Atunci Spiritul lui Iahve a venit peste Samson; şi el a rupt leul în bucăţi, exact cum se rupe un ied – fără să aibă niciun alt obiect în mâini. Nu a spus tatălui şi mamei lui ce făcuse.


text:
După o perioadă de timp, s-a întors să o ia ca soţie; şi a deviat de la drumul pe care mergea la ea, ca să vadă corpul mort al acelui leu. Când a ajuns la el, a constatat că în „corpul” leului era un roi de albine care produseseră miere.


text:
A luat un fagure de miere în mână; şi a plecat mai departe, mâncând din el. La întoarcere, când a ajuns la tatăl şi la mama lui, le-a dat să mănânce şi lor din acea miere. Dar nu le-a spus că găsise acel fagure în „corpul mort” al leului.


text:
Apoi tatăl lui s-a dus la acea femeie. Acolo, Samson organizase un banchet; pentru că aşa aveau tinerii obiceiul să procedeze.


text:
Când cei de acolo l-au văzut <i>(pe Samson)</i>, au invitat treizeci de prieteni ca să fie împreună cu el.


text:
Samson le-a zis: „Vă voi spune o ghicitoare. Dacă în cele şapte zile ale banchetului îmi veţi putea explica despre ce vorbeşte ea, vă voi da treizeci de mantale şi încă treizeci de haine.


text:
Dar dacă nu veţi reuşi să îmi găsiţi răspunsul, voi îmi veţi da treizeci de mantale şi încă treizeci de haine!” Ei i-au răspuns: „Spune-ne ghicitoarea. Vrem să o auzim!”


text:
El le-a zis: „Din cel care mănâncă, a ieşit ce se mănâncă; şi din cel care are o mare forţă, a ieşit dulceaţă!” Trei zile, ei nu au putut să ştie semnificaţia ascunsă a ghicitorii.


text:
În a patra zi, i-au zis soţiei lui Samson: „Determină-l pe soţul tău să ne spună cumva la ce se referă ghicitoarea! Altfel îţi vom da foc; şi vom arde şi pe cei din familia ta! Ne-aţi chemat aici ca să ne jefuiţi?”


text:
Soţia lui Samson plângea lângă el, zicând: „Cu certitudine, tu nu mă iubeşti; ci mă urăşti! Ai spus o ghicitoare celor din poporul meu; dar mie nici nu mi-ai spus la ce se referă ea!” El i-a răspuns: „Din moment ce nu i-am arătat semnificaţia ei nici tatălui meu şi nici mamei mele, cum să ţi-o divulg ţie?”


text:
Dar ea a plâns lângă el în toate cele şapte zile cât a durat banchetul. Când au ajuns în a şaptea zi, el i-a spus la ce se referea ghicitoarea; pentru că îl deranja permanent <i>(cu insistenţele ei)</i>. Apoi acea femeie le-a spus celor din poporul ei despre sensul ascuns al ghicitorii.


text:
În a şaptea zi, înainte să apună soarele, oamenii din oraş i-au zis: „Ce este mai dulce decât mierea? Şi cine are mai mare forţă decât leul?” Samson le-a răspuns: „Dacă nu aţi fi arat cu viţeaua mea, nu aţi fi aflat sensul ghicitorii mele!”


text:
Spiritul lui Iahve a venit peste el; şi s-a dus la Aşchelon. Acolo a omorât treizeci de oameni; şi le-a luat îmbrăcămintea. Apoi a dat acele haine celor care îi spuseseră la ce se referea ghicitoarea lui. Astfel, Samson s-a întors foarte supărat în casa tatălui lui.


text:
După un timp, când era vremea recoltării grâului, Samson şi-a vizitat soţia. Avea atunci la el un ied. El a zis: „Vreau să intru în camera soţiei mele!” Dar tatăl ei nu i-a permis să intre;


text:
ci i-a spus: „Gândindu-mă la ce s-a întâmplat data trecută, mi-am zis că o urăşti foarte mult. În consecinţă, am dat-o ca soţie prietenului tău. Dar sora ei mai tânără, este mai frumoasă decât ea! Te rog să o iei ca soţie în locul ei!”


text:
Atunci Samson le-a răspuns părinţilor <i>(acelei femei)</i>: „De această dată voi fi nevinovat faţă de filisteni când le voi face rău!”


text:
Apoi Samson s-a dus şi a prins trei sute de vulpi. A luat nişte torţe, a legat vulpile coadă de coadă şi a pus câte o torţă între cele două cozi.


text:
Apoi a aprins torţele şi a dat drumul vulpilor în recoltele de cereale ale filistenilor. Aşa au ars atât căpiţele, cât şi grâul, împreună cu livezile de măslini.


text:
Atunci filistenii au întrebat: „Cine a făcut acest lucru?” Li s-a răspuns: „Samson, ginerele timnitului; pentru că acesta i-a luat soţia şi i-a dat-o prietenului lui!” Filistenii s-au dus şi au ars-o pe ea şi pe tatăl ei.


text:
Samson le-a zis: „Pentru că aţi procedat aşa, nu voi înceta să vă fac rău până nu mă voi răzbuna pe voi!”


text:
Şi a început să îi lovească peste picioare şi peste şolduri. A fost un mare masacru. Apoi el s-a dus şi a locuit în grota din stânca lui Etam.


text:
După toate acestea, filistenii au venit şi şi-au instalat tabăra în teritoriul locuit de urmaşii lui Iuda. Ei s-au dispersat până la Lehi.


text:
Bărbaţii lui Iuda i-au întrebat: „De ce aţi venit împotriva noastră?” Ei le-au răspuns: „Am venit ca să îl <i>(prindem şi să îl)</i> legăm pe Samson. Intenţionăm să îi facem aşa cum ne-a făcut şi el nouă!”


text:
Atunci trei mii de bărbaţi dintre urmaşii lui Iuda s-au dus la grota din Stânca lui Etam; şi l-au întrebat pe Samson: „Nu ai ştiut că suntem dominaţi de filisteni? De ce ai procedat aşa în dauna noastră?” El le-a răspuns: „Le-am făcut exact cum mi-au făcut şi ei mie!”


text:
Ei i-au zis: „Am venit ca să te legăm şi să te predăm filistenilor!” Samson le-a răspuns „Juraţi-mi că nu mă veţi omorî!”


text:
Ei i-au răspuns: „Doar te vom lega şi te vom preda lor! Dar nu te vom omorî!” L-au legat cu două funii noi şi l-au scos din grota unde era.


text:
Când au ajuns la Lehi, filistenii au început să strige, bucurându-se pentru că Samson fusese prins. Atunci Spiritul lui Iahve a venit peste el. Funiile pe care le avea în jurul braţelor, s-au făcut ca pânza arsă în foc; şi i s-au desfăcut legăturile de la mâini.


text:
A găsit o falcă de măgar, care încă nu se uscase. A luat-o în mână şi a omorât cu ea o mie de oameni.


text:
Apoi Samson a zis: „Cu o falcă de măgar, am făcut o grămadă, <i>(chiar)</i> două grămezi! Cu o falcă de măgar am omorât <i>(în total)</i> o mie de oameni!”


text:
Lui Samson i-a fost foarte sete. Atunci L-a chemat pe Iahve; şi I-a zis: „Tu ai facilitat prin mâna sclavului tău această mare salvare. Şi acum să mor de sete şi să ajung să fiu capturat de cei necircumcişi?”


text:
Dumnezeu a crăpat grota din Lehi; şi a ieşit apă din ea… După ce a băut, Samson şi-a revenit şi s-a încurajat. Aşa se explică de ce au numit acel loc En-Hacore. El este <i>(cunoscut)</i> şi astăzi în Lehi.


text:
Samson a judecat Israelul douăzeci de ani, în perioada de timp în care filistenii au fost dominanţi în acele teritorii.


text:
Cei din Gaza au fost anunţaţi: „Samson a intrat aici!” Atunci ei au înconjurat locul unde era Samson şi l-au urmărit toată noaptea, stând la poarta oraşului. În acea noapte, au stat liniştiţi, zicându-şi unii altora: „Când se va lumina, îl vom omorî!”


text:
Samson a rămas culcat până la jumătatea nopţii. Atunci el s-a trezit. S-a dus şi a prins cu mâinile lui porţile de la intrarea în oraş. Le-a smuls împreună cu cei doi stâlpi şi cu zăvorul lor, le-a pus pe umeri şi le-a dus pe vârful muntelui din faţa Hebronului.


text:
Conducătorii filistenilor s-au dus la ea şi i-au zis: „Determină-l să îţi spună de unde vine acea mare forţă a lui; şi cum l-am putea învinge, ca să îl legăm <i>(apoi)</i> şi să îl umilim! Iar noi îţi vom da fiecare câte o mie o sută de şecheli de argint!”


text:
Dalila i-a zis lui Samson: „Te rog să îmi spui de unde provine marea ta forţă şi cum ar trebui să fii legat ca să fii învins!”


text:
Samson i-a răspuns: „Dacă aş fi legat cu şapte frânghii noi, care să nu fi fost încă uscate, atunci aş rămâne fără forţă şi aş deveni ca oricare alt om!”


text:
Conducătorii filistenilor i-au adus <i>(Dalilei)</i> şapte frânghii noi, care încă nu fuseseră uscate; şi ea l-a legat cu ele.


text:
Cei care urmăreau să vadă ce se întâmplă, stăteau în camera ei. Ea i-a zis: „Samson, au venit filistenii împotriva ta!” Dar el a rupt funiile exact cum se rupe un fir de lână când este atins de foc. Astfel, ei nu au aflat de unde-i venea forţa.


text:
Dalila i-a zis lui Samson: „Ai glumit cu mine; tu, de fapt, mi-ai spus minciuni. Te rog să îi spui cu ce trebuie să fii legat!”


text:
El i-a răspuns: „Dacă m-ar lega cineva cu frânghii noi, cu care să nu se fi făcut nicio lucrare, atunci forţa mea ar dispărea; şi aş deveni ca oricare alt om!”


text:
Dalila a luat nişte frânghii noi şi l-a legat cu ele. Apoi i-a zis: „Samson, filistenii au venit împotriva ta!” Cei care îl urmăreau, stăteau în camera Dalilei. Dar el a rupt frânghiile de la braţe ca pe nişte aţe.


text:
Dalila i-a zis lui Samson: „Până acum te-ai jucat cu mine; şi mi-ai spus <i>(doar)</i> minciuni. Acum spune-mi cu ce trebuie să fii legat!” El i-a răspuns: „Dacă vei împleti cele şapte şuviţe de pe capul meu într-o ţesătură şi le vei înfige în pământ cu ajutorul unui ţăruş, îmi va dispărea forţa; şi voi deveni ca oricare alt om!” În timp ce Samson dormea, Dalila a luat cele şapte şuviţe de pe capul lui şi le-a împletit într-o ţesătură.


text:
Le-a înfipt în pământ cu ajutorul unui ţăruş. Apoi i-a zis: „Samson, filistenii au venit împotriva ta!” El s-a trezit din somn şi a smuls din pământ ţăruşul gherghefului împreună cu ţesătura care fusese făcută pe el.


text:
Atunci Dalila i-a zis lui Samson: „Cum poţi să spui că mă iubeşti, în timp ce inima ta nu este cu mine? M-ai ridiculizat de trei ori până acum; şi nu mi-ai spus de unde îţi provine acea mare forţă pe care o ai!”


text:
Pentru că ea îl deranja în fiecare zi prin cuvintele ei şi pentru că tot insista, el nu a mai rezistat.


text:
Atunci i-a spus tot ce era în mintea lui. El i-a zis: „Capul meu nu a fost tuns niciodată; pentru că eu sunt un nazireu: închinat lui Iahve încă de când eram în uterul mamei mele. Dacă aş fi ras, forţa mea ar pleca de la mine, aş slăbi şi aş deveni ca oricare alt om!”


text:
Când a constatat Dalila că i-a spus tot secretul lui, a trimis pe cineva să îi cheme pe conducătorii filistenilor; şi le-a zis: „Veniţi! Pentru că de această dată mi-a spus tot ce ştie!” Conducătorii filistenilor au venit la ea; şi i-au adus argint.


text:
Ea l-a adormit pe Samson chiar pe genunchii ei. Apoi a chemat un om care i-a ras cele şapte şuviţe de pe capul lui; şi astfel a început să îl ridiculizeze. Forţa lui dispăruse.


text:
Ea i-a zis: „Samson, filistenii au venit împotriva ta!” El s-a trezit din somn. Apoi şi-a zis: „Mă voi ridica la fel ca în toate celelalte ocazii; şi mă voi scutura!” Nu ştia că Iahve Se depărtase de el…


text:
Filistenii l-au arestat şi i-au scos ochii. Apoi l-au dus la Gaza şi l-au legat cu lanţuri de aramă. Acolo a fost pus să muncească învârtind la râşniţă într-o închisoare.


text:
Conducătorii filistenilor s-au adunat ca să ofere un mare sacrificiu zeului lor care se numea Dagon şi să se distreze. Ei ziceau: „Zeul nostru l-a făcut pe duşmanul nostru numit Samson să ajungă în mâinile noastre!”


text:
Când l-au văzut pe Samson, au început să îşi laude zeul, zicând: „Zeul nostru ni l-a făcut prizonier pe cel care ne era duşman şi care ne devasta ţara înmulţind morţii în ea.”


text:
În timp ce inima lor se bucura, au zis: „Chemaţi-l pe Samson, ca să ne distreze!” L-au luat pe Samson dintre cei care erau în închisoare; şi el a început să danseze înaintea lor. L-au aşezat între stâlpi<i>(i clădirii)</i>, în faţa lor.


text:
Samson i-a zis tânărului care îl ţinea de mână: „Permite-mi să ating stâlpii care susţin templul şi să mă sprijin de ei, ca să mă odihnesc!”


text:
Templul era plin de bărbaţi şi de femei. Toţi conducătorii filistenilor erau acolo; şi pe acoperiş se adunaseră aproape trei mii de bărbaţi şi de femei care îl priveau pe Samson dansând.


text:
Atunci Samson a strigat spre Iahve, zicând: „Iahve, Dumnezeule, Te rog să Îţi aminteşti de mine; şi mai dă-mi forţă doar de această dată, ca să mă răzbun pe filisteni pentru cei doi ochi ai mei!”


text:
Samson s-a rezemat de cei doi stâlpi care susţineau templul, aplecându-se spre ei. Unul era la dreapta lui, iar celălalt la stânga.


text:
Samson a zis: „Să mor împreună cu filistenii!” Apoi i-a împins în forţă; şi templul a căzut peste conducători<i>(i filistenilor)</i> şi peste tot poporul care era în el. Astfel, oamenii <i>(filisteni)</i> pe care i-a omorât Samson atunci când a murit şi el, au fost mai mulţi decât cei pe care îi omorâse în timpul vieţii.


text:
Fraţii şi rudele lui Samson au venit şi l-au luat de acolo. Apoi l-au dus şi l-au înmormântat între Ţora şi Eştaol, în mormântul tatălui lui numit Manoah. Samson fusese judecătorul lui Israel douăzeci de ani.


text:
El i-a zis mamei lui: „Cei o mie o sută de şecheli de argint care ţi s-au luat şi pentru care ai blestemat în prezenţa mea, sunt la mine. Eu luasem acel argint!” Mama lui i-a răspuns: „Să fie binecuvântat fiul meu de Iahve!”


text:
Mica a dat înapoi mamei lui cei o mie o sută de şecheli de argint. Atunci ea i-a zis: „Pun separat acest argint, închinându-l lui Iahve cu mâna mea, pentru ca fiul meu să îşi facă din el un idol realizat prin cioplire şi unul făcut prin turnare. Aşa îţi voi restitui acest argint!”


text:
El i-a dat înapoi mamei lui acel argint. Ea a luat două sute de şecheli de argint şi i-a dat celui care făcea obiecte de argint. Acela a făcut din el un idol cioplit şi unul turnat.


text:
Mica avea un templu. El şi-a făcut o tunică şi nişte imagini de zei. Apoi l-a instalat ca preot pe unul dintre fiii lui.


text:
Exista un tânăr levit care locuia în Betleem – localitate populată cu o parte dintre descendenţii lui Iuda.


text:
Acest om a plecat din Betleemul unde trăiau urmaşi ai lui Iuda, ca să îşi stabilească locuinţa acolo unde va găsi un loc adecvat. În drumul lui, a ajuns în partea muntoasă a teritoriului locuit de urmaşii lui Efraim, la casa lui Mica.


text:
Mica i-a zis: „De unde vii <i>(în această zonă)</i>?” El i-a răspuns: „Sunt un levit şi provin din Betleem, care este locuit de o parte dintre urmaşii lui Iuda. Călătoresc ca să îmi găsesc un teritoriu unde să locuiesc!”


text:
Mica i-a zis: „Rămâi la mine! Îţi propun să îmi fi părinte şi preot; iar eu îţi voi da zece şecheli de argint pe an, un set complet de haine şi tot ce vei mai avea nevoie ca să trăieşti.” Levitul a acceptat să rămână acolo.


text:
În acele zile, nu exista rege în Israel. Tribul lui Dan <i>(încă)</i> îşi căuta un teritoriu în care să se stabilească şi să locuiască; pentru că nici până atunci nu îşi însuşiseră proprietatea primită în mijlocul triburilor lui Israel.


text:
Daniţii au desemnat cinci bărbaţi luptători dintre familiile lor; şi i-au trimis prin ţară. Ei proveneau din Ţora şi din Eştaol. Au fost trimişi ca să umble prin ţară şi să o spioneze. Ei le-au zis: „Duceţi-vă şi spionaţi ţara!” Aceştia au ajuns în zona muntoasă locuită de urmaşii lui Efraim, aproape de casa lui Mica; şi au rămas acolo în timpul nopţii.


text:
Când erau aproape de casa lui Mica, au recunoscut vocea acelui tânăr levit; şi au plecat spre el. Ei i-au zis: „Cine te-a adus aici? Ce faci în acest loc? De ce eşti aici?”


text:
Ei i-au zis: „Te rugăm să îl întrebi pe Dumnezeu despre noi, ca să ştim dacă vom reuşi în călătoria pe care o facem!”


text:
Preotul le-a răspuns: „Mergeţi liniştiţi; pentru că această călătorie pe care o faceţi, este sub privirea lui Iahve!”


text:
Cei cinci bărbaţi au plecat şi au ajuns în Laiş. Acolo au văzut un popor care trăia fără niciun pericol, conform obiceiurilor sidonienilor. Acei oameni erau liniştiţi şi fără nicio teamă. Ei locuiau acolo fără să fie deranjaţi de cineva din ţară; şi nu erau subordonaţi nimănui. Locuiau departe de sidonieni şi nu aveau relaţii cu alţi oameni.


text:
Când s-au întors la rudele lor din Ţora şi din Eştaol, aceştia i-au întrebat: „Ce veste ne aduceţi?”


text:
Ei le-au răspuns: „Veniţi să îi atacăm; pentru că le-am văzut teritoriul; şi este unul foarte bun! Nu fiţi indiferenţi şi leneşi; ci duceţi-vă şi luaţi în proprietate acest teritoriu!


text:
Când veţi ajunge acolo, veţi găsi un popor care locuieşte fără frica vreunui pericol. Teritoriul este relativ mare; şi Dumnezeu l-a dat în proprietatea noastră. Este un loc în care nu lipseşte nimic din tot ce este pe pământ!”


text:
Atunci, şase sute de luptători înarmaţi din tribul lui Dan, provenind din Ţora şi din Eştaol, au plecat de acolo.


text:
Au înaintat şi şi-au instalat tabăra la Chiriat-Iearim, în teritoriul locuit de urmaşii lui Iuda. Astfel, acel loc s-a numit Mahane-Dan. El există şi astăzi în Chiriat-Iearim.


text:
De acolo au traversat în partea muntoasă a teritoriului locuit de urmaşii lui Efraim; şi au ajuns aproape de casa lui Mica.


text:
Cei cinci bărbaţi care spionaseră teritoriul numit Laiş, le-au zis rudelor lor: „Să ştiţi că într-una dintre aceste case există o tunică şi zei. Veţi găsi un idol cioplit şi unul turnat. Cred că ştiţi acum ce trebuie să faceţi!”


text:
S-au dus în acea direcţie şi au ajuns la casa unde slujea tânărul levit, adică la casa lui Mica. Ei l-au întrebat de sănătate.


text:
Apoi cei cinci spioni au plecat de lângă el; şi au intrat în casă. În timp ce preotul stătea la poarta casei cu cei şase sute de luptători înarmaţi, cei cinci bărbaţi care spionaseră teritoriul, s-au dus înăuntru şi au luat idolul cioplit, tunica, zeii şi idolul turnat.


text:
Când au intrat aceştia în casa lui Mica intenţionând să ia idolul cioplit, zeii şi idolul turnat, preotul le-a zis: „Ce faceţi?”


text:
Ei i-au răspuns: „Taci! Abţine-te şi vino cu noi; pentru că dorim să ne fi părinte şi preot! E mai bine să fii preot în casa unui singur om, sau să fii preotul unui trib şi al unui clan din Israel?”


text:
Preotul s-a bucurat în inima lui. Luând tunica, zeii şi idolul turnat, a plecat împreună cu poporul.


text:
După ce s-au depărtat de casa lui Mica, oamenii care locuiau lângă casa lui au fost chemaţi să plece în urmărirea daniţilor.


text:
Când au strigat după daniţi, aceştia s-au întors şi i-au zis lui Mica: „Care este problema ta? De ce strigi după noi?”


text:
El le-a răspuns: „De ce mă întrebaţi care îmi este problema? Mi-aţi luat idolii pe care mi-i făcusem. Mi-aţi luat şi preotul şi apoi aţi plecat! Eu cu ce mai rămân?”


text:
Daniţii i-au zis: „Să nu te mai auzim! Altfel, nişte oameni foarte determinaţi vor veni în forţă împotriva ta şi vă veţi pierde viaţa: atât tu, cât şi familia ta!”


text:
Apoi daniţii au mers mai departe. Când Mica a văzut că aceştia aveau o forţă mai mare decât a lui, s-a întors acasă.


text:
Astfel, după ce au luat preotul şi ce făcuse Mica, acei daniţi şi-au continuat drumul până când au ajuns în Laiş, la un popor care trăia liniştit şi fără frica vreunei invazii. I-au omorât locuitorii cu sabia şi au dat foc oraşului.


text:
Nimeni nu i-a salvat, pentru că erau departe de Sidon; şi nu aveau relaţii cu alţi oameni. Oraşul era în valea care conduce spre Bet-Rehob. Daniţii au reconstruit oraşul şi au locuit în el.


text:
Au numit oraşul Dan, aşa cum se numise strămoşul lor care fusese născut în familia lui Israel. Dar la început, oraşul se numise Laiş.


text:
Daniţii au pus acolo unul dintre idoli. A fost instalat pentru ei şi pentru Ionatan, fiul lui Gherşom, care fusese fiul lui Moise. El şi urmaşii lui au fost preoţii tribului lui Dan până când ţara a fost ocupată de alt popor.


text:
Cât timp a fost casa lui Dumnezeu la Şilo, daniţii au păstrat ca zeu al lor acel idol turnat al lui Mica.


text:
În acele zile, când nu era rege în Israel, un levit care trăia la marginea zonei muntoase a urmaşilor lui Efraim, îşi luase o concubină din Betleem, care aparţinea descendenţilor lui Iuda.


text:
Dar concubina i-a fost infidelă; şi s-a întors apoi la familia ei, în Betleem, unde locuiau urmaşii lui Iuda. Acolo a rămas patru luni.


text:
Apoi soţul ei s-a dus la ea, intenţionând să o convingă să se întoarcă. Era însoţit de slujitorul lui şi de o pereche de măgari. Ea l-a adus în locuinţa tatălui ei. Când l-a văzut, tatăl fetei l-a primit cu bucurie.


text:
Socrul lui, – tatăl fetei – l-a reţinut acolo. Şi astfel, ei au rămas la el trei zile. Au mâncat, au băut şi au rămas noaptea acolo.


text:
În a patra zi, s-au sculat dimineaţa devreme şi s-au pregătit să plece. Dar tatăl fetei i-a zis ginerelui lui: „Ia <i>(şi mănâncă)</i> o bucată de pâine, ca să ai forţă; apoi veţi pleca!”


text:
Astfel, ei au rămas, au mâncat şi au băut din nou împreună. Tatăl fetei i-a zis ginerelui lui: „Te rog să accepţi să rămâi aici în această noapte; şi fi vesel!”


text:
Bărbatul decisese să plece; dar socrul lui l-a convins să rămână. Astfel, el s-a întors şi a rămas noaptea din nou acolo.


text:
În a cincea zi, s-a sculat dimineaţa devreme, ca să plece. Tatăl fetei i-a zis: „Te rog să mai stai la mine până la prânz; şi încurajează-ţi inima!” Astfel, ei au mâncat din nou împreună.


text:
Apoi bărbatul s-a ridicat să plece împreună cu slujitorul şi cu acea concubină a lui. Dar socrul lui, – tatăl fetei – i-a zis: „Observ că se apropie seara! Te rog să rămâi la noapte aici; pentru că aproape a trecut ziua! Te rog, rămâi; şi fi vesel! Mâine te vei trezi ca să pleci; şi te vei duce acasă!”


text:
Dar bărbatul nu a vrut să mai rămână; ci s-a ridicat şi a plecat. A ajuns până în faţa Iebusului, adică a Ierusalimului, împreună cu cei doi măgari cu şaua pusă pe ei şi cu acea concubină a lui.


text:
Când erau aproape de Iebus, deja era târziu. Slujitorul i-a zis stăpânului lui: „Am putea să ne întoarcem în oraşul acestor iebusiţi, ca să dormim acolo la noapte!”


text:
Dar stăpânul lui i-a răspuns: „Nu ne întoarcem pentru un oraş străin, care nu are locuitori israelieni; ci vom merge până la Ghiva!”


text:
Slujitorul lui a mai spus: „Să încercăm să ne apropiem de una dintre aceste localităţi: de Ghiva sau de Rama!”.


text:
Astfel, ei au plecat mai departe. Când au ajuns aproape de Ghiva, care aparţine teritoriului locuit de urmaşii lui Beniamin, soarele apunea.


text:
S-au întors şi au intrat în Ghiva, ca să rămână acolo în acea noapte. După ce au intrat, ei s-au oprit în piaţa oraşului; dar nu a fost nimeni care să îi primească în casă şi să îi găzduiască.


text:
Chiar atunci, seara, un bătrân se întorcea de la lucrul câmpului. Acel om era din zona muntoasă a teritoriului locuit de urmaşii lui Efraim; dar locuia ca străin în Ghiva, deşi oamenii din acest oraş erau beniamiţi.


text:
Când a privit şi l-a văzut pe acel călător stând în piaţa oraşului, bătrânul i-a zis: „Unde mergi; şi de unde vi?”


text:
El i-a răspuns: „Călătoresc din Betleemul care aparţine urmaşilor lui Iuda; şi merg spre marginea zonei muntoase locuită de urmaşii lui Efraim; pentru că de acolo provin eu! Mă dusesem până în Betleemul locuit de urmaşii lui Iuda; iar acum merg la casa lui Iahve. Nu a existat nimeni care să mă primească în casa lui,


text:
deşi avem paie şi hrană pentru măgarii noştri. Avem şi pâine împreună cu vin pentru mine, pentru slujitoarea ta şi pentru tânărul care este cu slujitorii tăi. Deci nu ne lipseşte nimic!”


text:
Bătrânul i-a zis: „Fii liniştit! Mă voi îngriji eu de toate nevoile tale. Numai să nu rămâi noaptea în piaţă!”


text:
I-a dus în casa lui şi a dat mâncare măgarilor. După ce şi-au spălat picioarele, au mâncat şi au băut.


text:
În timp ce ei erau veseli, nişte oameni păcătoşi dintre locuitorii oraşului, au început să vină în jurul casei; şi au bătut la uşa ei. L-au strigat pe bătrânul care era stăpânul casei; şi i-au zis: „Scoate-l aici pe bărbatul care a intrat în casa ta; ca să îl cunoaştem întreţinând relaţii sexuale cu el!”


text:
Bătrânul, care era stăpânul casei, a ieşit, a vorbit cu ei şi le-a spus: „Fraţilor, vă rog să nu fiţi aşa răi. Acest om este oaspetele meu. Deci nu comiteţi această faptă ruşinoasă!


text:
Am o fiică virgină,; iar el are o concubină. Vi le voi aduce afară pe ele! Dezonoraţi-le şi faceţi-le ce vă va plăcea; dar nu comiteţi un lucru atât de ruşinos cu acest om!”


text:
Acei oameni nu au vrut să îl asculte. Atunci călătorul şi-a luat concubina şi le-a adus-o afară. Ei au dezonorat-o şi au abuzat-o <i>(sexual)</i> toată noaptea, până dimineaţa. Apoi, când a început să se lumineze, au lăsat-o să plece.


text:
Atunci femeia a venit şi a căzut la uşa casei bătrânului, unde se afla şi stăpânul ei. Ea a rămas acolo până când s-a luminat bine.


text:
Dimineaţa, stăpânul ei s-a trezit, a deschis uşile casei şi a ieşit, intenţionând să îşi continue drumul. Atunci a observat că acolo era concubina lui. Ea stătea întinsă lângă uşa casei, cu mâinile pe prag.


text:
El i-a zis: „Ridică-te; şi hai să mergem!” Dar ea nu a răspuns nimic. Atunci bărbatul a pus-o pe măgar şi a plecat spre casă.


text:
Când a ajuns la locuinţa lui, a luat un cuţit, şi-a apucat concubina şi a tăiat-o în douăsprezece bucăţi. Apoi le-a trimis prin tot teritoriul locuit de urmaşii lui Israel.


text:
Toţi cei care au văzut acest lucru, au zis: „Niciodată nu s-a întâmplat şi nu am mai văzut ceva asemănător, de când au venit israelienii din Egipt şi până astăzi! Fiţi atenţi la această faptă, discutaţi şi spuneţi ce trebuie făcut!”


text:
Toţi israelienii s-au adunat începând cu cei din teritoriile locuite de urmaşii lui Dan până la Beer-Şeba şi până în zona Ghiladului. Astfel, ei au venit împreună ca un singur om, înaintea lui Iahve, la Miţpa.


text:
Veniseră acolo şi conducătorii întregului popor – ai tuturor triburilor lui Israel. Ei erau prezenţi în adunarea poporului lui Dumnezeu. Se adunaseră acolo patru sute de mii de persoane.


text:
Beniamiţii au auzit că israelienii s-au strâns la Miţpa. Israelienii au zis: „Spuneţi-ne cum s-a întâmplat această nedreptate!”


text:
Atunci, levitul – bărbatul acelei femei care fusese omorâtă – le-a vorbit astfel: „Eu şi concubina mea intrasem în Ghiva, care aparţine de proprietatea urmaşilor lui Beniamin, ca să rămânem noaptea acolo.


text:
Dar locuitorii Ghivei au venit împotriva mea, au înconjurat noaptea casa în care eram şi au vrut să mă omoare. Ei mi-au dezonorat concubina până când a murit.


text:
Atunci am luat-o şi am tăiat-o în bucăţi, pe care le-am trimis prin toată ţara moştenită de Israel. Am procedat aşa pentru că ce au făcut ei, este o nedreptate şi un lucru oribil în Israel.


text:
Observ că toţi cei care aţi venit aici, sunteţi israelieni. Deci discutaţi şi daţi un verdict acum!”


text:
Poporul a luat o decizie; şi a zis: „Niciunul dintre noi nu va pleca! Nimeni nu se va întoarce la locuinţa lui!


text:
Acesta este planul pentru oraşul Ghiva: îl vom ataca în forţă mergând să luptăm împotriva lui în ordinea în care se va decide prin tragere la sorţi!


text:
Dintre toate triburile lui Israel, vom lua zece bărbaţi din o sută, apoi o sută din o mie şi o mie din zece mii. Aceştia vor transporta provizii pentru popor. Apoi, când se vor întoarce ei <i>(cu alimentele de care avem nevoie)</i>, vom pedepsi Ghiva locuită de urmaşii lui Beniamin. Vom proceda cu ei conform nedreptăţii pe care au comis-o în Israel!”


text:
Conducătorii triburilor lui Israel au trimis nişte bărbaţi printre toate familiile urmaşilor lui Beniamin, ca să le spună: „Ce înseamnă această nedreptate care a fost comisă printre voi?


text:
Aduceţi-i acum pe acei oameni păcătoşi, care sunt printre voi în Ghiva, ca să îi omorâm! Vom distruge astfel răul din mijlocul lui Israel!” Dar beniamiţii nu au vrut să asculte ce le spuneau fraţii lor israelieni.


text:
În acea zi s-au mobilizat douăzeci şi şase de mii de luptători beniamiţi, în afară de locuitorii Ghivei, care erau şapte sute de oameni pregătiţi de război.


text:
În toată această mulţime de oameni, existau şapte sute de bărbaţi foarte capabili. Toţi aceştia erau stângaci. Atunci când trăgeau cu praştia, ei puteau lovi cu mare precizie chiar şi un fir de păr, fără să îşi rateze ţinta.


text:
Mulţimea bărbaţilor lui Israel care se adunaseră ca să lupte împotriva urmaşilor lui Beniamin, era formată din patru sute de mii de luptători înarmaţi.


text:
Ei au plecat repede la Betel. Acolo, israelienii L-au întrebat pe Dumnezeu, zicând: „Care dintre noi să înceapă atacul împotriva beniamiţilor?” Iahve le-a răspuns: „Să înceapă lupta urmaşii lui Iuda!”


text:
Atunci israelienii s-au încurajat şi s-au aşezat din nou în linie pentru un nou atac, în locul în care îl începuseră în prima zi.


text:
Între timp, israelienii se duseseră să plângă înaintea lui Iahve până seara. L-au întrebat atunci din nou pe Iahve, zicându-I: „Să plecăm iar să luptăm împotriva beniamiţilor care sunt fraţii noştri?” Iahve le-a răspuns: „Înaintaţi împotriva lor!”


text:
Dar şi atunci, beniamiţii din Ghiva au venit împotriva lor; şi au omorât optsprezece mii de luptători înarmaţi.


text:
Atunci, tot acel popor al israelienilor s-a dus la Betel; şi au început să plângă acolo. În acea zi au rămas la Betel, în prezenţa lui Iahve, până seara; şi au adus înaintea lui Iahve animale pe care le-au ars integral, împreună cu sacrificii de pace.


text:
Fineas – fiul lui Elazar – fiul lui Aaron, slujea înaintea ei. Atunci israelienii I-au zis <i>(lui Iahve)</i>: „Să plecăm din nou la luptă împotriva fraţilor noştri, sau să ne oprim?” Iahve le-a răspuns: „Duceţi-vă; pentru că mâine îi voi face să ajungă la discreţia voastră!”


text:
A treia zi, israelienii au venit să lupte împotriva beniamiţilor şi s-au aşezat înaintea Ghivei – la fel ca înainte.


text:
Beniamiţii care au ieşit <i>(din Ghiva)</i>, au urmărit poporul; şi astfel, au fost determinaţi să se depărteze de oraş. Au început să lovească poporul şi să îi omoare oamenii ca în celelalte confruntări, luptând pe cele două drumuri care erau mai late: unul ducea spre Betel şi celălalt spre Ghiva. Ei s-au luptat şi în câmpie. Au omorât aproape treizeci de israelieni.


text:
Beniamiţii ziceau: „Priviţi-i cum cad învinşi în faţa noastră ca în celelalte ocazii!” Dar israelienii ziceau: „Să fugim şi să îi îndepărtăm de oraş, spre drumurile late!”


text:
Israelienii au fugit fiecare de pe poziţiile lor; şi s-au regrupat la Baal-Tamar. Atunci, israelienii care stăteau ascunşi, au venit în forţă din locul în care stătuseră: de la vest de Ghiva.


text:
Au înaintat împotriva Ghivei zece mii de oameni din tot Israelul. Ei erau antrenaţi în mod special ca să lupte. Confruntarea a fost foarte dură; şi beniamiţii nici nu îşi imaginau dezastrul care va veni împotriva lor.


text:
Iahve i-a distrus pe beniamiţi din faţa lui Israel. Astfel, israelienii au omorât în acea zi douăzeci şi cinci de mii o sută de beniamiţi.


text:
Beniamiţii au înţeles că au fost învinşi. Atunci când israelienii s-au lăsat urmăriţi de beniamiţii, ei s-au bazat pe oamenii care fuseseră puşi să stea ascunşi în apropierea Ghivei.


text:
Cei care stătuseră ascunşi acolo, au înaintat repede împotriva Ghivei, au venit în forţă împotriva ei şi au omorât cu sabia pe toţi cei care mai erau din oraş.


text:
Semnul pe care ceilalţi israelieni îl stabiliseră cu cei care stăteau ascunşi, era că ei vor înălţa în oraş un nor mare de fum.


text:
Doar atunci ar fi trebuit să se întoarcă în luptă bărbaţii lui Israel. Beniamiţii începuseră să lovească <i>(pe ceilalţi israelieni)</i>; şi pentru că numărul celor omorâţi era aproape de treizeci de oameni, ei îşi ziceau: „Suntem siguri că sunt distruşi din faţa noastră ca în prima luptă!”


text:
Dar când coloana de fum a început să se înalţe din oraş, beniamiţii au privit înapoi; şi au văzut fumul care se ridica spre cer din întregul oraş.


text:
Abia atunci s-au întors israelienii în luptă <i>(împotriva beniamiţilor)</i>. Când au văzut dezastrul care îi aştepta, beniamiţii au intrat în panică.


text:
Au fugit din faţa israelienilor spre drumul care conduce în deşert; dar nu au putut scăpa de luptă. Israelienii care ieşeau din oraş i-au omorât chiar acolo.


text:
Unii au fugit şi au reuşit să scape, ajungând în deşert, la stânca Rimon. Israelienii au omorât pe drumurile mari cinci mii dintre ei. Pe alţii i-au urmărit până la Ghidom, omorând astfel încă două mii de oameni.


text:
În total, numărul beniamiţilor care au murit în acea zi, a fost de douăzeci şi cinci de mii de luptători.


text:
Dintre cei care şi-au salvat viaţa fugind în deşert, la stânca Rimon, au mai rămas şase sute de oameni. Ei au locuit lângă stânca Rimon patru luni.


text:
Israelienii s-au întors spre beniamiţi şi au omorât cu sabia pe cei care <i>(mai)</i> erau în toate oraşele lor, împreună tot ce au găsit în ele: atât oameni, cât şi animale. Au dat foc tuturor acestor oraşe pe care le-au găsit în drumul lor.


text:
Israelienii juraseră la Miţpa, zicând: „Niciunul dintre noi să nu îşi dea fata ca soţie beniamiţilor!”


text:
După tot ce se întâmplase, poporul s-a dus la Betel; şi a rămas acolo, în prezenţa lui Iahve, până seara. Ei au început apoi să plângă;


text:
şi au zis: „Doamne, Dumnezeul lui Israel, de ce s-a întâmplat aşa ceva în Israel? Să lipsească astăzi un trib întreg din Israel?!”


text:
A doua zi poporul s-a sculat devreme, a construit acolo un altar şi a adus pe el animale pe care le-a ars integral, împreună cu sacrificii de pace.


text:
Apoi israelienii au zis: „Care dintre triburile lui Israel nu a venit la adunare, înaintea lui Iahve?” Făcuseră un jurământ şi stabiliseră categoric că oricine nu va veni înaintea lui Iahve la Miţpa, să fie pedepsit cu moartea.


text:
Israelienii regretau moartea celor care fuseseră din poporul lor; şi ziceau: „Astăzi a fost distrus un trib din Israel!


text:
Ce să facem pentru aceia care au rămas fără soţii? Am jurat pe Iahve că nu le vom da ca soţii pe fetele noastre.”


text:
Apoi au zis: „Este vreunul dintre triburile lui Israel care nu a venit înaintea lui Iahve, la Miţpa?” Li s-a spus că în tabără, la acea adunare, nu venise niciun bărbat din Iabeşul care aparţinea de Ghilad.


text:
Au adunat poporul; şi au constatat că acolo nu era niciun bărbat dintre locuitorii Iabeşului din Ghilad.


text:
Atunci adunarea a trimis împotriva lor douăsprezece mii de luptători, cărora le-a poruncit: „Duceţi-vă şi omorâţi cu sabia pe locuitorii din Iabeşul care aparţine de Ghilad, inclusiv pe femei şi pe copii!


text:
Dar fiţi atenţi la modul în care trebuie să procedaţi. Să distrugeţi pe toţi bărbaţii şi pe toate femeile care nu sunt fecioare!”


text:
Au găsit printre locuitorii din Iabeşul Ghiladului patru sute de fete fecioare; şi le-au adus în tabără la Şilo, în teritoriile Canaanului.


text:
Toată adunarea a trimis reprezentanţi care să le vorbească beniamiţilor de la stânca Rimon şi să le anunţe încetarea ostilităţilor.


text:
În acea vreme, beniamiţii s-au întors; şi li s-au dat ca soţii dintre acelea care au fost lăsate să trăiască. Ele erau dintre femeile găsite în Iabeşul Ghiladului. Totuşi, acelea nu erau suficiente pentru ei.


text:
Poporul regreta situaţia în care ajunsese tribul lui Beniamin; pentru că Iahve făcuse o ruptură între triburile lui Israel.


text:
Atunci cei care formau consiliul bătrânilor adunării, au zis: „Ce să facem cu cei care au rămas fără soţii? Beniamitele au fost distruse!”


text:
Au mai zis: „Supravieţuitorii urmaşilor lui Beniamin trebuie să aibă descendenţi, ca să nu fie eliminat un trib din Israel!


text:
Dar noi nu putem să le dăm ca soţii pe fiicele noastre; pentru că toţi israelienii au jurat spunând: «Să fie blestemat acela care va da vreo femeie urmaşilor lui Beniamin!»”


text:
Apoi au zis: „În fiecare an este o sărbătoare a lui Iahve la Şilo, în partea de nord a Betelului. Această zonă se află în partea de est a drumului care conduce de la Betel la Şehem şi la sud de Lebona!”


text:
Urmăriţi ce se întâmplă; şi când le veţi vedea pe fetele din Şilo că vor veni să danseze, să ieşiţi dintre vii şi să vă răpiţi fiecare câte o soţie dintre acele virgine. Apoi să vă duceţi în teritoriul lui Beniamin.


text:
Dacă părinţii sau fraţii lor vor veni la noi să reclame acest fapt, le vom spune: «Daţi-ni-le nouă; pentru că în timpul luptei nu am reuşit să luăm ca pradă câte o femeie pentru fiecare om. Dacă ni le daţi acum, nu veţi fi vinovaţi de încălcarea jurământului!»”


text:
Beniamiţii au făcut exact cum li se spusese. Astfel, ei şi-au luat soţii conform numărului lor, alegându-le dintre dansatoarele pe care le-au răpit. Apoi au plecat şi s-au întors la proprietatea lor teritorială. Au construit din nou oraşe în care locuit.


text:
Atunci au plecat şi israelienii de acolo; şi fiecare s-a dus la tribul şi la clanul lui. Astfel, fiecare om s-a reîntors la proprietatea lui.


text:
Pe vremea când evreii erau guvernaţi de judecători, a fost o foamete în ţară. Atunci, un bărbat din localitatea Betleem care aparţinea de teritoriul lui Iuda, a plecat împreună cu soţia lui şi cu cei doi fii ai lor, ca să locuiască în zona de câmpie a Moabului ca străin.


text:
Bărbatul se numea Elimelec, soţia lui se numea Naomi. Cei doi fii ai lor se numeau Mahlon şi Chilion. Ei erau efratiţi, originari din Betleemul care aparţinea zonei locuite de urmaşii lui Iuda. Când au ajuns în câmpiile Moabului, şi-au stabilit locuinţa acolo.


text:
Aceştia s-au căsătorit cu <i>(fete)</i> moabite; numele uneia era Orpa, iar numele celeilalte era Rut. După ce au locuit acolo aproape zece ani,


text:
cei doi fii ai Naomei – Mahlon şi Chilion – au murit şi ei. Atunci femeia <i>(– mama lor –)</i> a rămas singură: atât fără cei doi fii, cât şi fără soţul ei.


text:
Şi pentru că aflase că Iahve a fost binevoitor cu poporul <i>(ei)</i> şi că i-a dat din nou pâine, a decis să plece din câmpiile Moabului împreună cu cele două nurori ale ei.


text:
Astfel a plecat Naomi împreună cu ele din zona în care locuise. Intenţionau să se întoarcă <i>(împreună)</i> în teritoriul locuit de urmaşii lui Iuda.


text:
Dar după un timp, Naomi le-a zis celor două nurori ale ei: „Plecaţi! Întoarceţi-vă fiecare la casa mamei ei! Iahve să se poarte faţă de voi cu bunătatea pe care şi voi aţi manifestat-o faţă de cei care au murit şi faţă de mine!


text:
Să facă El ca fiecare dintre voi să fie împlinită în casa viitorului soţ!” Apoi le-a sărutat ca pentru ultima dată; iar ele au început să plângă.


text:
Naomi le-a răspuns: „Nu, copilele mele! Întoarceţi-vă! De ce să veniţi cu mine? Mai pot eu oare să concep fii care să fie apoi soţii voştri?


text:
Mergeţi înapoi, copilele mele! Plecaţi! Eu sunt prea bătrână să mai am un soţ. Chiar dacă aş zice că mai există speranţă pentru mine presupunând că aş fi în această noapte cu un bărbat şi aş naşte fii,


text:
aţi aştepta voi până vor fi ei maturi? Vă veţi păstra voi pentru ei, fără să vă măritaţi <i>(până atunci)</i>? Nu, copilele mele! Amărăciunea mea este prea mare gândindu-mă la voi; pentru că mâna lui Iahve s-a îndreptat împotriva mea!”


text:
Nurorile au început iarăşi să plângă. Orpa şi-a sărutat soacra de rămas bun şi a plecat. Dar Rut a rămas împreună cu ea.


text:
Naomi i-a zis: „Cumnata ta s-a întors la poporul ei şi la zeii pe care-i slujea iniţial. Du-te şi tu după ea!”


text:
Rut i-a răspuns: „Nu insista să te abandonez plecând de la tine. Unde mergi tu, vreau să merg şi eu. Unde locuieşti tu, vreau să locuiesc şi eu. Poporul tău va fi şi poporul meu, iar Dumnezeul tău va fi şi Dumnezeul meu.


text:
Unde vei muri tu, voi muri şi eu şi tot acolo vreau să fiu şi îngropată. Iahve să Îşi manifeste faţă de mine toată severitatea Lui dacă altceva decât moartea mă va despărţi de tine!”


text:
Constatând că este decisă <i>(irevocabil)</i> să meargă cu ea, Naomi a încetat să îi mai vorbească la fel ca până atunci.


text:
Au plecat amândouă şi au călătorit împreună, până au ajuns la Betleem. Când au intrat în Betleem, toţi cei din oraş şi-au manifestat interesul faţă de apariţia lor. Femeile se întrebau: „Aceasta este Naomi?!”


text:
Când am plecat, aveam tot ce îmi era necesar <i>(existenţei)</i>; dar Iahve m-a adus înapoi cu mâinile goale. De ce să mă mai numiţi Naomi, din moment ce Iahve – Cel Omnipotent – a pronunţat sentinţa, aducând <i>(apoi)</i> necazul împotriva mea?”


text:
Aşa s-a întors Naomi din câmpiile Moabului împreună cu moabita Rut care era nora ei. Ele au ajuns în Betleem, tocmai când începea sezonul pentru seceratul orzului.


text:
Naomi avea acolo o rudă din partea soţului ei. Acesta era un bărbat renumit care provenea din clanul lui Elimelec. Numele lui era Boaz.


text:
Într-o zi, moabita Rut i-a zis Naomei: „Te rog să îmi permiţi să merg pe câmpul cu cereale ca să strâng spice. Voi aduna ce rămâne <i>(după secerat)</i> de pe proprietatea aceluia care mă va accepta cu bunăvoinţă.” Ea i-a zis: „Du-te, copila mea.”


text:
Rut a plecat şi a ajuns pe un teren agricol unde a început să culeagă spicele rămase în urma secerătorilor. S-a întâmplat ca acel teren să fie tocmai proprietatea lui Boaz care provenea din clanul lui Elimelec.


text:
Chiar atunci, Boaz a venit din Betleem; şi le-a zis secerătorilor: „Iahve să fie cu voi!” Iar ei i-ai răspuns: „Iahve să te binecuvânteze!”


text:
Apoi Boaz a vorbit slujitorului care supraveghea secerătorii, întrebându-l: „A cui este această tânără?”


text:
Ea mi-a zis: «Te rog, permite-mi să culeg şi să strâng dintre snopi spicele rămase în urma secerătorilor!» Şi de azi dimineaţă de când a venit, a stat în picioare până acum şi nu s-a odihnit decât pentru puţin timp, în adăpost.”


text:
Boaz a vorbit cu Rut, zicându-i: „Ascultă-mă, fiică! Să nu mergi la cules <i>(de spice)</i> pe un alt teren agricol şi să nu pleci de aici! Rămâi cu slujitoarele mele.


text:
Uită-te unde vor secera ele câmpul şi urmează-le! Voi porunci slujitorilor să nu se atingă de tine. Iar când îţi va fi sete, vei putea să mergi la vase şi să bei din apa scoasă de slujitori.”


text:
Atunci ea s-a aruncat cu faţa spre pământ şi i-a zis: „Nu pot să îmi explic cum am găsit bunăvoinţă din partea ta! M-ai acceptat <i>(pe proprietatea ta)</i> chiar dacă eu sunt aici doar o străină!”


text:
Boaz i-a răspuns: „Mi s-a spus despre tot ce ai făcut pentru soacra ta după moartea soţului tău. Am auzit cum ţi-ai părăsit tatăl, mama şi ţara în care te-ai născut, ca să vii la un popor pe care nu l-ai cunoscut decât de puţin timp.


text:
Iahve să îţi recompenseze fapta. Să beneficiezi din partea Lui de o recompensă completă; pentru că tu ai venit să te adăposteşti sub aripile Dumnezeul lui Israel!”


text:
Rut i-a zis: „Stăpânul meu, sper să găsesc bunăvoinţă la tine şi în viitor. Să ştii că vorbele tale au încurajat sclava ta şi m-au impresionat. Şi totuşi, eu nu am nici măcar statutul uneia dintre aceste slujitoare ale tale.”


text:
Boaz i-a zis: „La ora când se va servi masa, să te apropii şi să mănânci din pâine; şi să îţi moi bucata în zeama cu oţet.” Ea s-a aşezat lângă secerători; iar el a servit-o cu cereale prăjite. A mâncat, s-a săturat şi i-a mai şi rămas.


text:
Apoi, când s-a ridicat să mai culeagă, Boaz le-a a dat slujitorilor următorul ordin: „Lăsaţi-o să culeagă <i>(spice)</i> chiar şi dintre snopi, fără să o umiliţi!


text:
În mod intenţionat să scoateţi spice din snopi şi să le aruncaţi pe jos, ca să le poată culege. Şi să nu îi faceţi niciun reproş!”


text:
Rut a cules spice de pe terenul cu cereale până seara. A bătut spicele culese; şi astfel i s-a strâns aproape o efă de orz.


text:
Apoi a luat ce strânsese şi s-a dus în oraş; iar soacra ei a văzut cât culesese. Rut i-a dat Naomei şi ce i-a rămas după ce a mâncat până s-a săturat la masă.


text:
Atunci soacra ei a întrebat-o: „Unde ai cules astăzi? Unde ai lucrat? Să fie binecuvântat acela care te-a acceptat!” Rut a început să îi povestească soacrei ei la cine a lucrat, zicând: „Numele bărbatului la care am lucrat astăzi este Boaz.”


text:
Naomi i-a zis nurorii ei: „Să fie binecuvântat de Iahve – Cel care nu a încetat să Îşi manifeste bunătatea atât pentru noi cei vii, cât şi pentru aceia care au murit!” Naomi i-a mai zis: „Acest bărbat este ruda noastră. El este dintre aceia care au drept de răscumpărare pentru noi.”


text:
Naomi i-a răspuns nurorii ei numită Rut, zicând: „Fiica mea, să ştii că este bine să lucrezi împreună cu sclavele lui. Procedând aşa, nu vei fi expusă niciunui pericol care ar exista pe vreun alt teren.”


text:
Astfel, Rut a stat aproape de femeile care slujeau pe proprietatea lui Boaz. Şi a cules spice până când s-a încheiat sezonul rezervat seceratului orzului şi al grâului. În tot acest timp, Rut locuia împreună cu soacra ei.


text:
După un timp, Naomi – soacra ei – i-a zis: „Fata mea, aş vrea să îţi găsesc un loc de odihnă, unde să îţi fie bine.


text:
Acel om numit Boaz, cu ale cărui angajate ai fost ieri, este rudă cu noi. Să ştii că la noapte, el îşi va vântura grâul.


text:
Îţi recomand să te speli, să te ungi <i>(cu ulei parfumat)</i>, să te îmbraci cu roba şi să te duci în zona lui de treierat. Dar să nu te vadă el până nu termină de mâncat şi de băut.


text:
Iar când se va duce să doarmă, să ţii minte locul unde se va culca. Apoi să te duci acolo, să îi dezveleşti picioarele şi să te culci <i>(şi tu lângă el)</i>. După ce vei proceda aşa, el personal îţi va spune ce trebuie să faci.”


text:
După ce a mâncat şi a băut, fiind mulţumit în inima lui, Boaz s-a întins să se culce la marginea unei grămezi de fân. Atunci ea s-a apropiat încet, i-a dezvelit picioarele şi s-a culcat acolo.


text:
El a întrebat: „Cine eşti tu?” Ea i-a răspuns: „Sunt eu, Rut, servitoarea ta! Întinde-ţi marginea hainei peste această slujitoare a ta, pentru că tu eşti acela care are drept de răscumpărare <i>(pentru ea)</i>!”


text:
El a zis: „Să fii binecuvântată de Iahve, copila mea. Dragostea pe care ai arătat-o la sfârşit spune mai mult decât ce ai făcut iniţial. Acest lucru este demonstrat de faptul că nu ai fost preocupată de cei tineri, indiferent că sunt săraci sau bogaţi.


text:
Fata mea, pentru că ai procedat aşa, să ştii că nu ai motive de îngrijorare! Voi face pentru tine tot ce mi-ai spus, pentru că în tot oraşul se ştie că eşti o femeie cinstită!


text:
Este adevărat că eu am drept de răscumpărare <i>(pentru tine)</i>. Dar mai există cineva care este chiar mai apropiat <i>(pentru voi)</i> decât mine. El este primul care are acest drept.


text:
Acum, rămâi aici în această noapte; iar mâine dimineaţă voi şti dacă acea persoană va dori să te răscumpere. Te asigur jurând pe Iahve care este viu, că dacă el va refuza răscumpărarea ta, te voi răscumpăra eu! Deci culcă-te aici până dimineaţă!”


text:
Ea a rămas culcată la picioarele lui până spre dimineaţă; şi s-a trezit mai înainte ca <i>(să se lumineze astfel încât)</i> oamenii să se poată vedea unii pe alţii. A procedat aşa pentru că Boaz îi spusese: „Să nu se ştie că a intrat o femeie în această zonă în timpul nopţii!”


text:
Tot Boaz i-a mai zis: „Adu-mi <i>(marginea de la)</i> roba ta şi ţine-o bine!” Ea a ţinut-o; iar el i-a pus acolo şase măsuri de orz. După ce i-a pus povara <i>(cu acest orz)</i> în spate, Boaz a plecat spre oraş.


text:
Când a ajuns Rut la soacra ei, aceasta a întrebat-o: „Cum a fost, fata mea?” Rut i-a relatat tot ce a făcut acel om pentru ea.


text:
Apoi a terminat de vorbit zicând: „Mi-a mai dat şi aceste şase măsuri de orz; şi mi-a spus: «Să nu te întorci cu mâinile goale la soacra ta!»”


text:
Naomi i-a zis: „Fata mea, aşteaptă până vei vedea ce se va întâmpla. Dar îţi spun că acest om nu va fi liniştit până nu se va lua o decizie definitivă cu privire la tine – chiar astăzi.”


text:
Boaz s-a dus şi a stat la poarta oraşului. Tocmai atunci trecea pe acolo acela care avea drept de răscumpărare. El era cel despre care vorbise Boaz cu Rut. Boaz i-a zis: „Prietene, te rog întoarce-te şi stai aici <i>(lângă mine)</i>!” Acel om s-a întors şi s-a aşezat.


text:
Boaz i-a adus acolo şi pe zece dintre bătrânii oraşului, zicându-le: „Luaţi loc aici!” Şi ei s-au aşezat acolo.


text:
Apoi i-a zis celui care avea drept de răscumpărare: „Naomi, care s-a întors din câmpiile Moabului, a vândut acel pământ care era al rudei noastre – al lui Elimelec.


text:
M-am gândit să îţi propun acum să o cumperi, avându-i ca martori pe locuitorii <i>(oraşului)</i> şi pe cei din sfatul bătrânilor poporului meu. Dacă vrei deci să o răscumperi, răscumpăr-o! Dar dacă nu vrei să faci acest lucru, atunci spune-mi; ca să ştiu ce să fac. Pentru că nu este nimeni înaintea ta cu drept de răscumpărare, iar după tine urmez eu.” Acel om i-a răspuns: „O voi răscumpăra eu.”


text:
Boaz i-a mai zis: „În ziua când vei cumpăra terenul Naomei, trebuie să îl cumperi şi pe al moabitei Rut – soţia celui care a murit – ca să păstrezi numele mortului în cadrul moştenirii lui.”


text:
Atunci cel care avea drept de răscumpărare, i-a răspuns: „Aşa nu îmi permit să o răscumpăr, pentru ca să nu îmi ajungă în pericol propria mea moştenire. Îţi ofer ocazia să o răscumperi tu! Poţi prelua tu dreptul meu de răscumpărare. Eu nu îmi permit să o răscumpăr!”


text:
În timpurile străvechi ale Israelului, pentru a garanta respectarea tuturor regulilor referitoare la răscumpărare şi pe acelea care prevedeau schimbarea dreptului de răscumpărare, unul îşi scotea sandala şi i-o dădea celuilalt. Ea era o dovadă a acelei înţelegeri în Israel.


text:
Atunci Boaz le-a zis celor din grupul bătrânilor oraşului şi întregului popor din el: „Astăzi sunteţi martori că am cumpărat din mâna Naomei tot ce a aparţinut lui Elimelec, lui Chilion şi lui Mahlon.


text:
Astfel, eu am cumpărat şi pe moabita Rut care este văduva lui Mahlon. Am cumpărat-o ca soţie, ca să păstrez numele mortului în cadrul moştenirii lui, astfel încât să nu se şteargă numele acestuia dintre rudele lui şi din oraşul unde a trăit. Astăzi, voi sunteţi martori ai acestui lucru!”


text:
Tot poporul care era la poartă şi oamenii din grupul bătrânilor oraşului, i-au răspuns: „Suntem martori! Să facă Iahve ca femeia care intră în casa ta, să fie ca Rahela şi ca Leea care au participat împreună la formarea naţiunii lui Israel! Să îţi crească forţa în Efrata şi să devii renumit în Betleem!


text:
Îţi urăm ca familia ta, prin urmaşul pe care ţi-l va da Iahve din această tânără, să fie ca familia lui Pereţ care i s-a născut lui Iuda din Tamar!”


text:
Boaz a luat-o pe Rut <i>(în familie)</i> şi ea a devenit soţia lui. El s-a culcat cu ea; şi Iahve a făcut-o să rămână însărcinată. Astfel, ea a născut apoi un fiu.


text:
Femeile i-au zis Naomei <i>(despre copil)</i>: „Să fie binecuvântat Iahve, Cel care nu te-a lăsat astăzi fără un răscumpărător. Îţi urăm ca el să fie renumit în Israel!


text:
Acesta îţi va reface sufletul şi va fi suport pentru tine la bătrâneţe; pentru că l-a născut nora ta care te iubeşte şi care valorează pentru tine mai mult decât şapte fii!”


text:
Vecinele i-au pus băiatului numele Obed, spunând: „I s-a născut un fiu Naomei!” El a fost tatăl lui Işai, iar Işai a fost tatăl lui David.


text:
Urmează lista care prezintă descendenţii lui Pereţ <i>(până la David)</i>. În familia lui Pereţ s-a născut Heţron.


text:
Era un bărbat din Ramataiim-Ţofim – o localitate din zona muntoasă a teritoriului locuit de urmaşii lui Efraim. El se numea Elcana şi era fiul lui Ieroham – fiul lui Elihu – fiul lui Tohu – fiul lui Ţuf. Acest Elcana era efratit.


text:
În fiecare an, acest bărbat pleca din oraşul lui şi se ducea la Şilo, ca să se închine şi să ofere sacrificii lui Iahve care este <i>(numit şi)</i> Dumnezeul Armatelor. Acolo erau cei doi fii ai lui Eli: Hofni şi Fineas. Ei slujeau ca preoţi ai lui Iahve.


text:
În ziua în care Elcana aducea animalul pentru sacrificiu, el dădea câte o parte soţiei care se numea Penina şi tuturor fiilor şi fiicelor pe care îi avea <i>(ca urmaşi)</i> de la ea.


text:
Dar Anei îi oferea o parte specială, pentru că <i>(pe ea)</i> o iubea <i>(mai mult de cât pe cealaltă soţie)</i>. Totuşi, Iahve făcuse ca Ana să nu poată avea copii.


text:
Oponenta ei avea obiceiul să o supere, ca să o facă să se mânie datorită faptului că Iahve o făcuse să fie sterilă.


text:
Penina proceda astfel în fiecare an. De fiecare dată când se ducea Ana la „casa” lui Iahve, ea o supăra în acest fel; iar Ana plângea şi nu mânca nimic.


text:
Atunci bărbatul ei care se numea Elcana, îi spunea: „Ana, de ce plângi şi nu mănânci? De ce te consumi în inima ta? Oare nu valorez eu pentru tine mai mult decât zece fii?”


text:
Odată, după ce a mâncat şi a băut la Şilo, Ana s-a ridicat de la locul ei. Preotul Eli stătea pe scaunul lui, lângă stâlpul care susţinea poarta „templului” lui Iahve.


text:
Atunci a făcut un jurământ, spunând: „Doamne al armatelor, doresc să priveşti, să constaţi chinul slujitoarei Tale şi în mod real să Îţi aminteşti de mine. Dacă nu o vei uita pe slujitoarea Ta şi dacă îi vei da un fiu, atunci îl voi oferi <i>(în slujba)</i> lui Iahve pentru toate zilele vieţii lui; şi părul capului lui nu va fi tăiat niciodată!”


text:
Ana vorbea în inima ei. Astfel, nu i se auzea vocea; ci i se mişcau numai buzele. Atunci, crezând că este beată, Eli i-a zis:


text:
Ana i-a răspuns: „Stăpânul meu, nu sunt beată; ci sunt o femeie supărată în sufletul ei. Nu am băut nici vin şi nici vreo altă băutură alcoolică; ci îmi prezentam durerea sufletului înaintea lui Iahve.


text:
Să nu consideri că slujitoarea ta ar fi o femeie cu obiceiuri nesănătoase; pentru că am vorbit până acum <i>(lui Iahve)</i> doar din cauza marii mele dureri şi supărări.”


text:
Atunci Eli i-a zis: „Mergi acasă liniştită; şi Dumnezeul lui Israel să răspundă cererii pe care I-ai făcut-o!”


text:
Ana i-a răspuns: „Îmi doresc ca slujitoarea ta să obţină bunăvoinţa ta!” După ce a spus aceste cuvinte, femeia a plecat. Apoi a început să mănânce; şi faţa ei nu a mai arătat vreo tristeţe interioară.


text:
În următoarea dimineaţă s-au trezit devreme cu toţii şi s-au închinat înaintea lui Iahve. Apoi s-au întors acasă, în localitatea Rama. Elcana a cunoscut-o <i>(intim)</i> pe soţia lui; iar Iahve Şi-a amintit de ea.


text:
Astfel, după un timp, Ana a rămas însărcinată şi a născut un băiat pe care l-a numit Samuel. I-a pus acest nume pentru că zisese: „L-am cerut <i>(şi l-am primit)</i> de la Iahve.”


text:
Elcana a plecat cu toată familia lui ca să ofere lui Iahve sacrificiul anual şi ca să îşi respecte jurământul.


text:
Dar Ana nu a mers împreună cu ceilalţi; ci i-a spus soţului ei: „După ce îl voi înţărca pe băiat, îl voi aduce şi îl voi prezenta înaintea lui Iahve, unde va locui pentru totdeauna.”


text:
Soţul ei, Elcana, i-a răspuns: „Fă aşa cum crezi că este bine! Rămâi până îl vei înţărca. Doresc doar ca Iahve să facă aşa cum a promis!” Femeia a rămas <i>(acasă)</i> şi a alăptat copilul până l-a înţărcat.


text:
După ce a înţărcat băiatul, l-a luat cu ea; şi a adus împreună cu el un taur de trei ani, o efă de făină şi un ulcior de vin. S-a prezentat cu acestea la „casa” lui Iahve: în localitatea Şilo. Atunci, copilul era <i>(încă destul de)</i> mic.


text:
Ana i-a zis lui Eli: „O, stăpânul meu! Îţi jur pe sufletul tău care este viu, că eu sunt femeia care stătea aici, lângă tine, şi se ruga lui Iahve.


text:
Acum îl ofer lui Iahve. Pentru toate zilele vieţii lui, el va fi oferit în slujba lui Iahve!” Apoi ei s-au închinat acolo lui Iahve.


text:
Ana s-a rugat zicând: „Inima mea se bucură în Iahve; şi în El mi se consolidează forţa. Gura îmi este larg deschisă împotriva duşmanilor mei; pentru că mă bucur de salvarea Ta.


text:
Nimeni nu este sfânt ca Iahve! Nu este niciun alt Dumnezeu în afară de Tine; şi nu mai există Dumnezeu ca <i>(al nostru stabil ca)</i> o stâncă.


text:
Nu mai vorbiţi cu atâta aroganţă; şi gura voastră să nu mai pronunţe cuvinte sfidătoare. Pentru că Iahve este un Dumnezeu care cunoaşte <i>(ce se întâmplă)</i>; şi El este Cel care evaluează corect faptele <i>(oamenilor)</i>!


text:
Sunt sfărâmate arcurile celor care deţin forţa; iar celor care se clătinau, li se oferă acum stabilitate.


text:
Cei care <i>(altădată)</i> erau sătui, se oferă <i>(sclavi)</i> ca garanţie pentru pâine. În acelaşi timp, cei care fuseseră flămânzi, nu mai suferă de foame. Femeia sterilă naşte şapte fii; iar cea care are mulţi copii, se ofileşte.


text:
Iahve este Cel care permite moartea; şi tot El aduce la viaţă. Iahve coboară <i>(pe cine vrea El)</i> în locuinţa morţilor; şi tot El învie.


text:
Iahve <i>(poate)</i> conduce <i>(pe oameni)</i> la sărăcie; şi tot El îmbogăţeşte. Iahve umileşte; şi tot El ridică pe om în poziţie onorabilă.


text:
Iahve ridică din praf pe cel sărac; şi îl înalţă pe cel defavorizat care ajunsese în grămada de cenuşă – ca să îi pună la un loc cu nobilii şi ca să le dea ca moştenire un tron acoperit cu glorie. Pentru că stâlpii pământului sunt ai lui Iahve; şi pe ei a aşezat El lumea.


text:
Iahve păzeşte paşii credincioşilor Săi; dar păcătoşii vor fi distruşi în întuneric! Pentru că omul nu este capabil să obţină rezultate remarcabile prin forţa lui.


text:
Iahve îi va sfărâma pe duşmanii Săi; şi va tuna din cer împotriva lor. Iahve va judeca marginile pământului. El va oferi forţă regelui Său; şi va înălţa forţa celui pe care l-a instalat în această funcţie prin ungerea cu ulei!”


text:
Apoi Elcana a plecat acasă, la Rama; iar băiatul <i>(Samuel)</i> a rămas să slujească lui Iahve în prezenţa preotului Eli.


text:
Aceşti preoţi aveau un obicei faţă de popor. În timp ce se fierbea carnea de la sacrificiul oricărui om, venea slujitorul preotului ţinând în mână o furculiţă.


text:
El o băga apoi în tigaie, în cratiţă, în cazan sau în oală; şi tot ce reuşea să apuce cu acea furculiţă, lua preotul pentru el. Astfel procedau <i>(fiii lui Eli)</i> cu toţi israelienii care veneau acolo, la Şilo.


text:
Apoi, înainte de arderea grăsimii, apărea slujitorul preotului şi îi spunea omului care venise să îşi ofere sacrificiul: „Dă pentru preot carne de fript; pentru că el nu va lua de la tine carne fiartă, ci doar crudă!”


text:
Dacă omul îi răspundea: „Întâi trebuie să ardem grăsimea; apoi vei lua atât cât doreşti”, slujitorul îi spunea: „Nu; ci trebuie să dai chiar acum! Dacă nu vrei să dai tu, voi lua eu cu forţa!”


text:
Păcatul acestor tineri era foarte mare în ochii lui Iahve; pentru că ei desconsiderau darurile <i>(care se ofereau ca să fie arse pe altar doar)</i> Lui.


text:
Mama lui îi făcea în fiecare an câte o haină mică pe care i-o aducea atunci când venea împreună cu soţul ei ca să ofere sacrificiul anual.


text:
Eli binecuvânta pe Elcana şi pe soţia acestuia, zicând: „Să îţi dea Iahve <i>(alţi)</i> copii din această femeie – în schimbul celui pe care ea I l-a oferit!” Apoi ei plecau acasă.


text:
Iahve a binecuvântat-o pe Ana; şi ea a rămas însărcinată <i>(de mai multe ori)</i>. Astfel, ea a <i>(mai)</i> născut trei fii şi două fiice. Tânărul Samuel creştea în prezenţa lui Iahve.


text:
Eli era foarte bătrân. El a auzit tot ce făceau fiii lui cu oamenii întregului Israel şi că întreţineau relaţii sexuale cu femeile care slujeau la intrarea în cortului întâlnirii.


text:
Atunci el le-a spus: „De ce faceţi asemenea fapte? Am auzit despre comportamentul vostru rău de la întregul popor!


text:
Dacă un om păcătuieşte împotriva altui om, este posibil ca Dumnezeu să îl apere pe cel care păcătuise. Dar dacă un om păcătuieşte împotriva lui Iahve, cine va interveni pentru el?” Totuşi, ei nu au ascultat de sfatul tatălui lor; pentru că Iahve intenţiona să îi omoare.


text:
A venit un om al lui Dumnezeu la Eli; şi i-a spus: „Iahve îţi zice: «Nu M-am revelat Eu familiei strămoşului tău atunci când erau în Egipt, sub opresiunea faraonului?


text:
Nu l-am ales pe el dintre toate triburile lui Israel ca să fie preotul Meu, să urce la altarul Meu, să ardă tămâia şi să poarte tunica specială înaintea Mea? Nu am dat eu urmaşilor strămoşului tău toate sacrificiile consumate de foc ale israelienilor?


text:
Atunci de ce aţi desconsiderat sacrificiul şi darurile oferite Mie – despre care am poruncit să fie aduse în locuinţa închinată Mie? Şi cum ţi-ai permis să onorezi pe fiii tăi mai mult decât pe Mine, îngrăşându-vă din carnea specială a fiecărui sacrificiu adus de poporul Meu, Israel?»


text:
Pentru că aţi procedat aşa, Dumnezeul lui Israel care se numeşte Iahve îţi zice: «Am promis familiei tale şi familiei tatălui tău că vor fi mereu <i>(în slujbă)</i> înaintea Mea. Dar acum Iahve îţi spune că acest lucru nu se va mai întâmpla! Voi respecta doar pe cei care Mă respectă; dar cei care Mă desconsideră, vor fi descalificaţi!


text:
Să ştii că va veni timpul când voi lua autoritatea ta şi pe cea care decurge din apartenenţa la familia strămoşului tău. Astfel, nu va mai exista niciun bătrân între urmaşii tăi.


text:
Vei privi din sanctuarul Meu cum vine această suferinţă împotriva ta. Israel va beneficia de tot ce este bine; dar în familia ta nu va mai exista niciodată vreun bătrân.


text:
Fiecăruia dintre urmaşii tăi pe care nu îl voi distruge în zona altarului Meu, i se vor topi ochii de durere şi i se va întrista sufletul. Toţi ceilalţi vor muri tineri.


text:
Ce se va întâmpla cu cei doi fii ai tăi – Hofni şi Fineas – va fi pentru tine semnul care va confirma că se va întâmpla tot ce ţi-am spus: amândoi vor muri în aceeaşi zi!


text:
Îmi voi pune <i>(în locul vostru)</i> un preot credincios, care va respecta cerinţele Mele şi dorinţa Mea. Eu personal îi voi asigura acestuia o casă stabilă; şi el va umbla pentru totdeauna înaintea celui uns de Mine cu uleiul dedicării în slujbă.


text:
Oricine va mai rămâne din familia ta, va veni să se aplece înaintea lui pentru un şechel de argint şi pentru o bucată de pâine; şi îl va ruga să îl pună într-una dintre slujbele preoţiei, ca să câştige o bucată de pâine!»”


text:
Tânărul Samuel slujea lui Iahve în prezenţa lui Eli. În acele zile, Cuvântul lui Iahve era rar, iar revelaţiile <i>(din partea Lui)</i> nu erau frecvente.


text:
<i>(Din cauza bătrâneţii,)</i> Eli era aproape orb. Într-o noapte, el stătea culcat în locul unde avea obiceiul să doarmă.


text:
Candela lui Dumnezeu încă nu se stinsese; iar Samuel era culcat în „Templul” lui Iahve, unde exista Cufărul lui Dumnezeu.


text:
A alergat la Eli şi i-a zis: „Am venit; pentru că m-ai chemat.” Eli i-a răspuns: „Nu te-am chemat. Întoarce-te şi culcă-te!” El s-a dus şi s-a culcat.


text:
Iahve l-a chemat din nou pe Samuel. El s-a sculat, s-a dus la Eli zicându-i: „Am venit; pentru că m-ai chemat.” Dar Eli i-a răspuns: „Nu te-am chemat, fiul meu! Întoarce-te şi culcă-te!”


text:
Iahve l-a chemat pe Samuel din nou – pentru a treia oară. Samuel s-a sculat, a venit <i>(din nou)</i> la Eli şi i-a spus: „Am venit, pentru că m-ai chemat.” Atunci Eli a înţeles că Iahve îl cheamă pe tânăr.


text:
El i-a spus lui Samuel: „Du-te şi culcă-te; iar dacă vei mai fi strigat, să spui: «Vorbeşte, Doamne; pentru că sclavul Tău ascultă!»” Samuel a plecat şi s-a culcat la locul lui.


text:
Iahve a venit, S-a prezentat <i>(din nou)</i> şi l-a chemat la fel ca înainte: „Samuel! Samuel!” El a răspuns: „Vorbeşte <i>(Doamne)</i>, pentru că sclavul Tău ascultă!”


text:
Atunci Iahve i-a spus lui Samuel: „Să ştii că sunt pregătit să fac în Israel un lucru care va fi ca un şuierat în urechile oricui îl va auzi.


text:
În acea zi, voi face să se întâmple cu Eli tot ce am spus despre familia lui – de la început până la sfârşit.


text:
L-am anunţat că îi voi judeca familia <i>(şi că o voi pedepsi)</i> pentru totdeauna – din cauza încălcărilor legii despre care a ştiut, atunci când prin faptele lor, fiii lui şi-au stricat reputaţia. Şi totuşi, el nu le-a făcut reproşurile adecvate <i>(pentru stilul lor de viaţă)</i>.


text:
Din această cauză, jur familiei lui Eli că vina ei nu va fi niciodată achitată prin vreun sacrificiu sau printr-un dar de mâncare.”


text:
Samuel a rămas culcat la locul lui până dimineaţa; apoi a deschis uşile „casei” lui Iahve. Şi îi era frică să îi relateze lui Eli despre conţinutul acelei revelaţii.


text:
Eli l-a întrebat: „Ce ţi-a zis Iahve? Să nu ascunzi nimic de mine! Iahve să se comporte cu tine cu toată duritatea Lui dacă vei ascunde de mine ceva din tot ce ţi-a spus El!”


text:
Samuel i-a relatat totul. Nu i-a ascuns nimic. Atunci Eli a zis: „Acesta este <i>(cu certitudine)</i> Iahve! El să facă ce va considera că trebuie făcut!”


text:
Samuel creştea <i>(fizic)</i>; iar Iahve care îl susţinea, a procedat <i>(cu Eli şi cu familia acestuia)</i> exact aşa cum <i>(îi)</i> spusese prin Cuvântul Său.


text:
Întreg Israelul, de la teritoriul locuit de urmaşii Dan şi până la Beer-Şeba, a recunoscut că Samuel a fost pus ca profet al lui Iahve.


text:
Mesajul lui Samuel <i>(din partea lui Iahve, pentru popor)</i> a ajuns să fie cunoscut de toţi oamenii din Israel. În acea vreme, Israel a plecat la război împotriva filistenilor; şi şi-a stabilit tabăra la Eben-Ezer, în timp ce filistenii şi-au organizat tabăra la Afec.


text:
Filistenii s-au aliniat împotriva Israelului; şi a început lupta. Israel a fost învins de filisteni care au omorât în zona conflictului aproape patru mii de luptători.


text:
Când s-au întors luptătorii <i>(israelieni)</i> în tabără, oamenii care formau consiliul bătrânilor lui Israel, au spus: „De ce a adus Iahve astăzi împotriva noastră această înfrângere pe care am suportat-o din partea filistenilor? Să aducem din Şilo acel Cufăr al legământului făcut cu Iahve, pentru ca el să meargă împreună cu noi şi să ne elibereze de dominaţia duşmanilor noştri.”


text:
Poporul a trimis nişte oameni la Şilo. Ei au adus de acolo Cufărul Legământului făcut cu Iahve – Cel care este numit Dumnezeul armatelor – care stă între heruvimi. Împreună cu acel Cufăr al legământului făcut cu Dumnezeu, au venit şi cei doi fii ai lui Eli: Hofni şi Fineas.


text:
Când a intrat în tabără Cufărul Legământului făcut cu Iahve, tot Israelul a strigat cu o intensitate atât de mare, încât a răsunat pământul.


text:
Auzind acel ecou, filistenii au zis: „Oare ce semnificaţie are faptul că evreii strigă în tabăra lor atât de tare?” Când au auzit că venise în tabără Cufărul lui Iahve,


text:
filistenilor le-a fost frică; pentru că îşi imaginau că venise acolo un zeu între ei. Ei au zis: „Vai de noi! Se întâmplă ceva care nu are precedent!


text:
Vai de noi! Cine ne va salva de dominaţia acestor zei care au o atât de mare forţă? Ei sunt acei zei care i-au lovit pe egipteni cu tot felul de dezastre în deşert!


text:
Rezistaţi, filistenilor! Fiţi bărbaţi! Nu acceptaţi să deveniţi inferiori evreilor, aşa cum au fost ei în perioada de timp în care voi i-aţi dominat! Fiţi bărbaţi şi luptaţi!”


text:
Filistenii au început lupta, în tipul căreia Israel a fost <i>(din nou)</i> învins. Fiecare bărbat <i>(israelian)</i> care mai trăia, a fugit din zona de conflict. Pierderea <i>(suferită de Israel)</i> a fost foarte mare. Cu acea ocazie, au murit în zona de conflict treizeci de mii de luptători care mergeau pe jos.


text:
În aceeaşi zi, un beniamit a fugit din zona de conflict şi a venit la Şilo. Hainele lui erau rupte, iar pe cap avea pământ.


text:
Când a ajuns, Eli stătea pe scaunul lui, aşteptând <i>(veşti)</i> lângă drum; pentru că îi era frică, din cauza Cufărului lui Dumnezeu. Bărbatul a intrat în oraş şi a relatat ce s-a întâmplat. Atunci oamenii din întregul oraş au început să ţipe.


text:
Când a auzit Eli zgomotul produs de aceste ţipete, a spus: „Ce înseamnă aceste sunete?” Bărbatul a venit repede şi l-a anunţat pe Eli <i>(despre ce se întâmplase)</i>.


text:
Bărbatul i-a spus lui Eli: „Tocmai am venit din zona de conflict; astăzi am fugit de acolo.” Eli l-a întrebat: „Ce s-a întâmplat, fiul meu?”


text:
Cel care a adus veştile, a răspuns: „Israel a fugit din faţa filistenilor; şi armata a suportat o mare înfrângere. Cei doi fii ai tăi – Hofni şi Fineas – au murit; iar Cufărul lui Dumnezeu a fost capturat!”


text:
Când a amintit despre Cufărul lui Dumnezeu, Eli a căzut pe spate de pe scaunul lui, pe care stătea lângă poartă. Astfel, el şi-a rupt gâtul şi a murit – pentru că era un om bătrân şi greu. Eli a judecat Israelul pentru o perioadă de patruzeci de ani.


text:
Nora lui – soţia lui Fineas – era însărcinată şi urma să nască. Atunci când a auzit ea vestea despre capturarea Cufărului lui Dumnezeu şi despre moartea socrului şi a soţului ei, a avut contracţii şi a născut; pentru că tocmai îi veniseră durerile naşterii.


text:
În timp ce era aproape moartă, femeile care o îngrijeau, i-au spus: „Nu te speria; pentru că ai născut un fiu!” Dar ea nu a răspuns şi nu a luat în considerare ce i se spunea.


text:
A pus copilului numele I-Cabod, zicând: „A dispărut gloria din Israel!” Spusese aceste cuvinte din cauza capturării Cufărului lui Dumnezeu şi pentru că muriseră atât socrul, cât şi soţul ei.


text:
Când s-au trezit dimineaţa devreme, aşdodiţii au văzut că Dagon era căzut cu faţa spre pământ înaintea Cufărului lui Iahve. Ei l-au luat pe Dagon şi l-au pus înapoi la locul lui.


text:
În următoarea dimineaţă, atunci când s-au trezit devreme, au văzut că Dagon era din nou căzut cu faţa spre pământ înaintea Cufărului lui Iahve. Dar cu acea ocazie, capul lui Dagon şi cele două palme ale lui erau tăiate pe prag. Îi rămăsese numai trunchiul.


text:
Acest fapt explică de ce până astăzi, preoţii lui Dagon şi toţi cei care intră în templul lui din Aşdod, nu calcă pe prag.


text:
Mâna lui Iahve aducea dezastre împotriva celor din Aşdod. Ea îi speriase; pentru că lovise cu infecţii ale pielii atât pe cei din Aşdod, cât şi populaţia existentă în vecinătăţile lui.


text:
Când bărbaţii din Aşdod au văzut ce se întâmplă, au zis: „Cufărul Dumnezeului lui Israel nu mai trebuie să rămână la noi; pentru că mâna Lui se manifestă împotriva noastră şi împotriva zeului nostru numit Dagon.”


text:
Atunci au convocat pe toţi conducătorii filistenilor şi i-au întrebat: „Ce să facem cu acest Cufăr al Dumnezeului lui Israel?” Ei au răspuns: „Cufărul Dumnezeului lui Israel să fie dusă la Gat!” Şi au dus acolo Cufărul Dumnezeului lui Israel.


text:
După ce l-au dus acolo, mâna lui Iahve a fost împotriva oraşului, declanşând acolo o foarte mare panică. Iahve a lovit oamenii din oraş – de la copil şi până la bătrân – cu multe infecţii ale pielii.


text:
Atunci au trimis Cufărul lui Dumnezeu la Ecron. Dar când a ajuns Cufărul lui Dumnezeu acolo, cei din Ecron au început să ţipe, zicând: „Au adus la noi Cufărul Dumnezeului lui Israel, ca să ne omoare pe noi şi pe poporul nostru!”


text:
Au convocat o întâlnire cu toţi conducătorii filistenilor şi le-au spus: „Trimiteţi de la noi Cufărul Dumnezeului lui Israel, ca să se întoarcă la locul lui; şi astfel, să nu ne omoare pe noi şi pe poporul nostru!” Au cerut acest lucru pentru că era o panică de moarte în tot oraşul, în timp ce mâna lui Iahve acţiona acolo cu mare forţă împotriva lor.


text:
Cei care nu mureau, erau loviţi cu infecţii ale pielii; iar zgomotul produs de oamenii oraşului care ţipau, ajungea până la cer.


text:
Aceştia i-au chemat pe preoţi şi pe vrăjitori; şi i-au întrebat: „Ce trebuie să facem cu acest Cufăr a lui Iahve? Spuneţi-ne cu ce să îl trimitem înapoi la locul lui?”


text:
Ei le-au răspuns: „Dacă veţi trimite înapoi Cufărul Dumnezeului lui Israel, să nu îl trimiteţi singur; ci, oricât ar fi de costisitor, oferiţi-I cu această ocazie şi un dar pentru vină. Atunci veţi fi vindecaţi; şi veţi şti de ce nu a încetat mâna Lui să acţioneze împotriva voastră.”


text:
Ei au mai întrebat: „Ce dar pentru vină să Îi oferim?” Atunci preoţii şi vrăjitorii le-au răspuns: „Cinci imitaţii ale infecţiei pielii făcute din aur şi cinci şoareci de aur – conform numărului conducătorilor filistenilor – pentru că aceeaşi epidemie v-a afectat atât pe voi toţi, cât şi pe conducătorii voştri.


text:
Deci faceţi nişte imagini reprezentative atât pentru infecţiile voastre, cât şi pentru şoarecii care vă devastează teritoriul; şi glorificaţi pe Dumnezeul lui Israel! Astfel este posibil ca El să Îşi ridice mâna de peste voi, de peste zeii voştri şi de peste teritoriul vostru.


text:
De ce să vă împietriţi inimile exact cum şi le-au împietrit egiptenii şi faraonul lor? Nu s-a comportat El dur cu ei şi nu i-a determinat apoi să lase pe evrei să plece?


text:
Acum, pregătiţi un car nou şi două vaci care alăptează şi care nu au mai fost puse <i>(să tragă)</i> la jug. Puneţi în jug vacile la acel car; şi trimiteţi viţeii lor înapoi acasă.


text:
Luaţi Cufărul lui Iahve şi puneţi-l în car. Lângă el, într-o ladă, puneţi acolo obiectele din aur pe care I le trimiteţi ca dar pentru vină. Apoi lăsaţi carul să plece.


text:
Uitaţi-vă după el! Şi dacă atunci când va fi pe drumul spre teritoriul lui, va merge spre Bet-Şemeş, vom şti că Iahve ne-a făcut acest mare rău. Dacă nu se va întâmpla aşa, vom înţelege că nu mâna Lui a fost cea care ne-a lovit; ci acest lucru a venit peste noi din întâmplare.”


text:
Acei oameni au făcut aşa cum li s-a spus. Au luat două vaci care alăptau, le-au pus în jug la acel car, iar pe viţeii lor i-au închis într-un ţarc.


text:
Au pus Cufărul lui Iahve în car împreună cu lada în care erau şoarecii de aur şi imaginile infecţiilor lor.


text:
Vacile au mers decise pe drumul care conduce spre Bet-Şemeş. Ele au continuat să meargă mereu pe acelaşi drum, mugind; şi nu au deviat nici la dreapta, nici la stânga. Conducătorii filistenilor au mers după ele până în apropierea oraşului Bet-Şemeş.


text:
Locuitorii din Bet-Şemeş secerau atunci grâul în vale. Privind, ei au observat <i>(venind)</i> Cufărul; şi s-au bucurat când l-au văzut.


text:
Carul a intrat în câmpul din Bet-Şemeş care fusese dat în proprietate lui Iosua; şi s-a oprit acolo, unde exista o mare piatră. Ei au despicat lemnele carului şi <i>(făcând focul cu ele,)</i> au oferit vacile lui Iahve ca ardere integrală.


text:
Leviţii au dat jos Cufărul lui Iahve împreună cu lada care era lângă el şi în care existau acele obiecte făcute din aur. Ei le-au pus pe acea mare piatră. Atunci, bărbaţii din Bet-Şemeş au adus lui Iahve o ardere integrală şi alte sacrificii.


text:
Cei cinci conducători ai filistenilor au văzut toate aceste lucruri şi s-au întors la Ecron în aceeaşi zi.


text:
Acestea sunt imitaţiile infecţiilor – făcute din aur – pe care le-au trimis filistenii lui Iahve ca dar pentru vină: una pentru Aşdod, una pentru Gaza, una pentru Aşchelon, una pentru Gat şi una pentru Ecron.


text:
Şoarecii făcuţi din aur erau conform numărului tuturor oraşelor filistenilor – începând cu oraşele fortificate şi până la sate. Acea mare piatră, pe care au aşezat Cufărul lui Iahve, a rămas până astăzi în câmpul <i>(dat ca proprietate)</i> lui Iosua – în localitatea Bet-Şemeş.


text:
Iahve i-a lovit mortal pe oamenii din Bet-Şemeş pentru că s-au uitat în Cufărul Lui. El a omorât atunci cincizeci de mii şaptezeci de bărbaţi dintre ei. Poporul a plâns din cauza acestui mare dezastru cu care i-a lovit Iahve.


text:
Atunci bărbaţii din Bet-Şemeş au zis: „Cine ar putea să stea înaintea lui Iahve – înaintea acestui Dumnezeu sfânt? Şi la cine trebuie să se ducă Cufărul atunci când va pleca de la noi?”


text:
Apoi au trimis mesageri la locuitorii din Chiriat-Iearim, ca să le spună: „Filistenii au adus înapoi Cufărul lui Iahve. Veniţi şi luaţi-l la voi!”


text:
Oamenii din Chiriat-Iearim au venit şi au luat Cufărul lui Iahve; l-au adus în casa lui Abinadab care era construită pe deal. L-au sfinţit pe fiul lui numit Elazar, ca să aibă grijă de Cufărul lui Iahve.


text:
Trecuse mult timp – aproximativ douăzeci de ani – de când Cufărul era la Chiriat-Iearim; şi întreaga familie <i>(lărgită)</i> a lui Israel regreta comportamentul pe care-l avuseseră <i>(israelienii)</i> în relaţia lor cu Iahve.


text:
Atunci Samuel a vorbit tuturor urmaşilor lui Israel, zicându-le: „Dacă vă întoarceţi la Iahve din toată inima voastră, atunci îndepărtaţi <i>(dumne)</i>zeii străini şi imaginile Astartei dintre voi, orientaţi-vă inima spre Iahve şi slujiţi-I numai Lui! Atunci El vă va scăpa de dominaţia filistenilor!”


text:
Israelienii au îndepărtat imaginile lui Baal şi pe cele ale zeiţei Astarte; şi au slujit numai lui Iahve.


text:
S-au adunat la Miţpa, unde au scos apă şi au turnat-o înaintea lui Iahve. În acea zi, ei au postit şi au recunoscut acolo că au păcătuit împotriva lui Iahve. Samuel îi judeca pe israelieni la Miţpa.


text:
Filistenii au auzit că israelienii au venit toţi la Miţpa. Atunci conducătorii filistenilor s-au au adunat împotriva lui Israel. Când au auzit israelienii acest lucru, le-a fost frică de filisteni;


text:
şi i-au zis lui Samuel: „Nu înceta să strigi pentru noi spre Dumnezeul nostru numit Iahve, ca să ne salveze de dominaţia filistenilor!”


text:
Samuel a luat un miel care încă era alăptat; şi l-a oferit lui Iahve întreg, ca ardere integrală. Apoi a strigat spre Iahve pentru Israel; şi El i-a răspuns.


text:
În timp ce Samuel oferea arderea integrală, filistenii se apropiau, intenţionând să se lupte cu Israel. Dar Iahve a tunat în acea zi împotriva filistenilor producând un sunet de mare intensitate. Ei au fost atât de şocaţi, încât au decis să fugă din faţa lui Israel.


text:
Bărbaţii lui Israel au ieşit din Miţpa, i-au urmărit pe filisteni şi i-au învins categoric până în apropiere de Bet-Car.


text:
Atunci Samuel a luat o piatră, a pus-o între Miţpa şi Şen; şi i-a pus numele Eben-Ezer, zicând: „Până aici, Iahve ne-a ajutat.”


text:
Astfel, filistenii au fost subordonaţi <i>(israelienilor)</i> şi nu au mai invadat teritoriul Israelului. Mâna lui Iahve a fost împotriva filistenilor atât timp cât a trăit Samuel.


text:
Oraşele pe care le-au capturat filistenii de la Israel – cele de la Ecron şi până la Gat – au fost luate înapoi <i>(de israelieni)</i>. Israel a eliberat teritoriile lor care fuseseră capturate şi deveniseră parte a teritoriului filistenilor. În acelaşi timp, a fost pace între Israel şi amoriţi.


text:
El mergea în fiecare an şi înconjura Betelul, Ghilgalul şi Miţpa, judecând pe Israel în toate aceste localităţi.


text:
Apoi se întorcea la Rama – pentru că acolo era casa lui. Şi judeca şi acolo pe Israel. În acel loc a construit şi un altar lui Iahve.


text:
Numele fiului lui care i se născuse primul, era Ioel; iar numele celui de-al doilea fiu era Abia. Ei erau judecători la Beer-Şeba.


text:
Dar fiii lui Samuel nu urmau exemplul lui; ci erau nişte profitori, luau mită şi pronunţau decizii care încălcau dreptatea.


text:
Ei i-au zis: „Tu eşti bătrân; iar fiii tăi nu urmează modelul tău de comportament. Acum, pune un rege care să ne guverneze – aşa cum au toate celelalte popoare!”


text:
Samuel a considerat ca fiind un lucru rău faptul că ei au cerut un rege ca să îi guverneze; şi s-a rugat lui Iahve.


text:
Dar Iahve i-a zis lui Samuel: „Fă tot ce îţi cere poporul şi exact cum îţi va spune; pentru că nu de tine se dezice el astfel, ci de Mine, ca să nu-i mai guvernez Eu!


text:
Aşa au procedat încă din ziua în care i-am scos din Egipt şi până astăzi! M-au abandonat şi au slujit altor <i>(dumne)</i>zei. Ei se comportă aşa şi cu tine.


text:
Deci ia în considerare cererea lor; dar avertizează-i şi anunţă-i care vor fi drepturile regelui care va guverna între ei.”


text:
El le-a zis: „Acestea vor fi drepturile regelui care vă va guverna: îi va lua pe fiii voştri şi îi va folosi la carele lui. Ei îi vor fi călăreţi şi vor alerga înaintea acelor care.


text:
Îi va folosi pentru el în calitate de conducători pentru mii de persoane şi pentru cincizeci de persoane. Îi va pune să presteze muncile specifice semănatului cerealelor; şi apoi îi va trimite să îi adune recoltele. Le va pretinde să îi facă echipament de război <i>(pentru luptători)</i> şi pentru carele lui.


text:
Va lua partea cea mai bună din terenurile voastre agricole, din viile voastre şi din smochinii voştri – ca să o dea slujitorilor lui.


text:
Va lua a zecea parte din producţia voastră de cereale şi din strugurii voştri. Ce va aduna astfel de la voi, va da conducătorilor şi slujitorilor lui.


text:
Îi va lua pe slujitorii voştri şi pe slujitoarele voastre împreună cu ce este mai bun între vitele şi măgarii voştri; şi îi va folosi pentru lucrările lui.


text:
Atunci veţi striga să fiţi salvaţi de implicaţiile comportamentului regelui pe care vi l-aţi ales; dar Iahve nu vă va răspunde!”


text:
Poporul nu a vrut să ia în considerare ce le spunea Samuel; şi a zis: „Nu vrem să facem cum zici tu; ci să fie un rege <i>(şi)</i> pentru noi!


text:
Astfel vom fi la fel ca toate celelalte popoare. Regele nostru ne va guverna <i>(ţara)</i> şi ne va conduce în războaiele noastre!”


text:
Atunci Iahve i-a zis lui Samuel: „Fă aşa cum cer ei şi pune un rege <i>(care să îi guverneze)</i>.” Samuel le-a zis israelienilor: „Întoarceţi-vă fiecare în oraşul lui!”


text:
Era un om renumit din tribul lui Beniamin. Numele lui era Chiş. El era fiul lui Abiel – fiul lui Ţeror – fiul lui Behorat – fiul lui Afiah – un beniamit.


text:
Acest om avea un fiu care se numea Saul. Acela era un tânăr frumos cum nu mai exista nimeni printre israelieni. El era mai înalt cu un cap decât toţi ceilalţi.


text:
Într-o zi, măgăriţele tatălui lui Saul care se numea Chiş, s-au pierdut. Atunci Chiş i-a zis fiului lui numit Saul: „Ia cu tine pe unul dintre slujitori şi duceţi-vă să căutaţi măgăriţele!”


text:
Au traversat teritoriul muntos al urmaşilor lui Efraim şi zona numită Şalişa – fără să le găsească. Apoi au trecut şi prin zona numită Şaalim – dar tot nu le-au găsit. Au căutat şi în teritoriul locuit de urmaşii lui Beniamin – fără a le găsi.


text:
Când au ajuns în localitatea Ţuf, Saul i-a zis slujitorului lui care era cu el: „Să ne întoarcem; pentru ca tatăl meu să nu fie mai îngrijorat pentru noi decât pentru măgăriţe!”


text:
Dar slujitorul i-a zis: „Să ştii că în acest oraş există un om al lui Dumnezeu. El este respectat; şi tot ce spune el, se confirmă. Să ne ducem acolo acum; şi poate ne va spune el pe ce drum să mergem.”


text:
Saul i-a răspuns slujitorului lui: „Dacă mergem acolo, ce am putea să îi ducem acelui om? Nu mai există mâncare în saci; şi nu avem nici vreun dar pentru omul lui Dumnezeu. Deci, ce mai avem?”


text:
Slujitorul i-a zis din nou lui Saul: „Să ştii că am găsit la mine un sfert de şechel de argint. Îl voi da omului lui Dumnezeu, ca să ne spună pe ce drum să mergem.”


text:
În vremurile străvechi, când cineva mergea în Israel să îl întrebe pe Dumnezeu, se zicea că merge la cel care vede. Acela care se numeşte astăzi profet, atunci se numea „omul care vede <i>(ce îi revelează Dumnezeu)</i>”.


text:
Saul i-a răspuns slujitorului lui: „Corect! Hai să mergem acolo!” Astfel au intrat în oraşul în care era atunci omul lui Dumnezeu.


text:
În timp ce urcau dealul spre oraş, au întâlnit nişte femei care ieşeau să scoată apă. Ei le-au întrebat: „Este aici omul care vede?”


text:
Iar ele le-au răspuns: „Da, el este aici: chiar în faţa voastră. Grăbiţi-vă să vă întâlniţi cu el! A sosit în oraş chiar astăzi, pentru că poporul aduce un sacrificiu pe înălţime.


text:
Imediat după ce veţi intra în oraş, îl veţi putea întâlni înainte să urce pe înălţime ca să mănânce. Poporul nu mănâncă până nu vine el. Doar el binecuvântează sacrificiul; şi abia apoi mănâncă cei care au fost invitaţi. Mergeţi chiar acum acolo; şi îl veţi găsi.”


text:
Ei au urcat dealul şi au ajuns în oraş. Cum au intrat în el, Samuel venea spre ei mergând spre locul înalt.


text:
„Mâine, aproximativ la această oră, voi trimite la tine un bărbat din teritoriul locuit de urmaşii lui Beniamin. Să îl ungi <i>(cu ulei)</i> pentru funcţia de conducător care să guverneze poporul Meu – Israel. El va elibera poporul Meu de dominaţia filistenilor. Se va întâmpla aşa pentru că am privit spre poporul Meu. Am auzit cum strigă… Şi acele sunete au ajuns până la Mine!”


text:
Când l-a văzut Samuel pe Saul, Iahve i-a zis: „Acesta este bărbatul despre care ţi-am vorbit! El va guverna poporul Meu!”


text:
Saul s-a apropiat de Samuel în dreptul porţii <i>(oraşului)</i>; şi i-a zis: „Te rog să îmi spui unde este casa celui care vede!”


text:
Samuel i-a răspuns: „Eu sunt omul care vede. Mergi înaintea mea pe acea zonă înaltă; pentru că astăzi vei mânca împreună cu mine. Dimineaţă te voi lăsa să pleci; şi îţi voi spune tot ce este în inima ta!


text:
În legătură cu măgăriţele pe care le-ai pierdut cu trei zile în urmă, îţi spun să nu te îngrijorezi; pentru că ele au fost găsite. Dar oare spre cine este îndreptată toată speranţa lui Israel, dacă nu spre tine şi spre întreaga ta familie?”


text:
Saul i-a răspuns: „Oare nu sunt eu un beniamit – din cel mai nesemnificativ trib al poporului Israel? Şi clanul meu este oare cel mai remarcabil între toate celelalte ale tribului lui Beniamin? De ce îmi vorbeşti astfel?”


text:
Atunci Samuel l-a luat pe Saul şi pe slujitorul lui, i-a dus în <i>(acea)</i> sală <i>(specială)</i> şi i-a pus în faţa celor invitaţi. Erau acolo vreo treizeci de persoane.


text:
Samuel i-a zis celui care pregătea mâncarea: „Adu bucata de carne pe care ţi-am dat-o şi despre care ţi-am spus să o pui într-un loc special!”


text:
Cel care pregătea mâncarea a luat pulpa cu ce era pe ea şi a pus-o în faţa lui Saul. Samuel a zis: „Aceasta a fost păstrată pentru tine. Mănâncă! Pentru că am pus-o separat pentru tine de când am chemat poporul.” Astfel, în acea zi, Saul a mâncat împreună cu Samuel.


text:
Apoi au coborât de pe acea zonă înaltă şi au mers în oraş; iar Samuel a vorbit cu Saul pe acoperiş<i>(ul casei lui)</i>.


text:
S-au trezit devreme – când începea să se lumineze – şi Samuel l-a chemat pe Saul pe acoperiş, zicându-i: „Scoală-te; pentru că urmează să te trimit acasă!” Saul s-a sculat şi s-a dus afară împreună cu Samuel.


text:
În timp ce se îndreptau spre zona limită a oraşului, Samuel i-a zis lui Saul: „Spune-i slujitorului să meargă înaintea noastră. Dar tu să te opreşti; pentru că îţi voi spune Cuvântul lui Dumnezeu.” Şi slujitorul a făcut exact cum i s-a cerut.


text:
Samuel a luat cornul cu ulei. Apoi a turnat acel ulei pe capul lui Saul şi l-a sărutat, zicând: „Oare nu te-a uns Iahve ca să fii conducătorul moştenirii Lui?


text:
După ce vei pleca de la mine, vei întâlni doi bărbaţi lângă mormântul Rahelei, spre marginea teritoriului locuit de urmaşii lui Beniamin – la Ţelţah. Ei îţi vor spune: «Măgăriţele pentru care ai plecat ca să le cauţi, au fost găsite. Acum, tatăl tău nu mai este îngrijorat pentru măgăriţe, ci pentru voi. El întreabă: ‘Ce să fac pentru fiul meu?’».


text:
Vei trece de acel loc şi vei merge mai departe până la stejarul din Tabor. Acolo te vor întâlni trei bărbaţi care se duc să se închine lui Dumnezeu la Betel. Unul dintre ei duce cu el trei iezi, altul trei pâini, iar celălalt un burduf cu vin.


text:
Apoi vei merge la «Ghiva lui Dumnezeu» unde există un grup înarmat al filistenilor. Cum vei intra în oraş, vei întâlni un grup de profeţi care coboară de pe înălţime cu harpe, cu tamburine, cu flaute şi cu lire <i>(care cântă)</i> înaintea lor. Ei vor profeţi.


text:
Spiritul lui Iahve va veni în forţă peste tine, vei profeţi împreună cu ei şi vei fi transformat într-un alt om.


text:
Când se vor întâmpla aceste lucruri care sunt pentru tine nişte semne, să faci ce vei considera că este de făcut; pentru că Iahve te susţine!


text:
Mergi înaintea mea la Ghilgal. Apoi voi veni şi eu la tine, ca să aduc arderi integrale şi sacrificii de pace. Vei aştepta şapte zile până voi veni la tine, ca să îţi spun ce să faci.”


text:
După ce Saul s-a întors cu spatele ca să se despartă de Samuel, Dumnezeu i-a dat imediat o altă inimă; şi toate aceste semne au fost confirmate în acea zi.


text:
Când au ajuns la Ghiva, Saul s-a întâlnit cu un grup de profeţi. Spiritul lui Dumnezeu a venit în forţă peste el. Atunci Saul a început să profeţească în mijlocul lor.


text:
Când toţi cei care îl cunoscuseră înainte au văzut că profeţea împreună cu ei, au zis unul celuilalt: „Ce i s-a întâmplat fiului lui Chiş? Face parte şi Saul dintre profeţi?”


text:
Iar un om care locuia acolo, a mai zis: „Şi cine este tatăl lor?” Astfel a ajuns celebră întrebarea: „Este cumva şi Saul printre profeţi?”


text:
Atunci unchiul lui l-a întrebat atât pe el cât şi pe slujitorul lui: „Pe unde aţi umblat?” Saul i-a răspuns: „Am fost să căutăm măgăriţele. Dar când am văzut că nu le putem găsi, ne-am dus la Samuel.”


text:
Saul i-a răspuns: „Ne-a zis că măgăriţele au fost găsite.” Dar nu i-a spus nimic din tot ce i-a vorbit Samuel despre guvernare.


text:
Acolo, el le-a spus: „Vă transmit un mesaj din partea Dumnezeului lui Israel numit Iahve. El zice: «Am scos pe Israel din Egipt şi v-am eliberat de autoritatea egiptenilor şi a tuturor regatelor care vă exploatau.»


text:
Dar voi Îl respingeţi astăzi pe Dumnezeul vostru care v-a scăpat din toate dezastrele şi din necazurile voastre. Voi ziceţi: «Nu vrem să facem cum spui tu; ci pune un rege care să ne guverneze!» Acum, dacă aceasta este dorinţa voastră, prezentaţi-vă înaintea lui Iahve, conform triburilor şi clanurilor voastre.”


text:
Apoi a apropiat tribul lui Beniamin, pe clanuri; şi a ieşit prin tragere la sorţi clanul lui Matri. În final, tragerea la sorţi l-a desemnat pe Saul – fiul lui Chiş. Dar când l-au căutat, nu l-au putut găsi.


text:
Ei l-au întrebat în continuare pe Iahve: „A venit acest om aici?” Iahve le-a răspuns: „Da! Este ascuns printre bagaje!”


text:
Ei s-au dus repede şi l-au scos de acolo. Când s-a ridicat în mijlocul poporului, era mai înalt cu un cap decât oricare alt israelian.


text:
Atunci Samuel a zis întregului popor: „Îl vedeţi pe acela pe care l-a ales Iahve? Nu este altul ca el în tot poporul!” Şi toţi au strigat: „Trăiască regele!”


text:
Samuel a informat poporul despre ce prevedea legea guvernării lui printr-un rege. El a scris această lege într-o carte; şi a pus-o înaintea lui Iahve. Apoi Samuel a trimis pe fiecare om din popor la casa lui.


text:
Saul a plecat şi el acasă – în Ghiva – însoţit de luptătorii remarcabili ale căror inimi le sensibilizase Iahve.


text:
Totuşi au fost şi nişte oameni sfidători, care au zis: „Cum ar putea acesta să ne elibereze?” L-au desconsiderat şi nu i-au adus niciun dar. Dar Saul s-a comportat ca atunci când nu i-ar fi auzit.


text:
Amonitul Nahaş a venit şi şi-a instalat tabăra <i>(ca să lupte)</i> împotriva Iabeşului din Ghilad. Atunci toţi bărbaţii din Iabeş i-au zis lui Nahaş: „Ratifică un legământ cu noi; şi astfel, îţi vom sluji!”


text:
Dar Nahaş – amonitul – le-a zis: „Voi ratifica un legământ cu voi doar dacă îmi permiteţi să vă scot tuturor ochiul drept şi să aduc astfel ruşinea peste întregul Israel!”


text:
Oamenii care formau consiliul bătrânilor Iabeşului, i-au zis: „Dă-ne un timp de şapte zile, ca să trimitem mesageri în toate teritoriile <i>(poporu)</i>lui Israel; şi dacă nu va fi nimeni care să ne elibereze, ne vom preda ţie!”


text:
Când au ajuns acei mesageri în Ghiva lui Saul şi au spus aceste cuvinte în auzul poporului, toţi au început să plângă în hohote.


text:
Saul tocmai se întorcea de la câmp în urma boilor; şi a întrebat: „Ce s-a întâmplat? De ce plânge poporul?” Atunci ei i-au relatat despre ce îi anunţaseră bărbaţii din Iabeş.


text:
Când a auzit Saul aceste cuvinte, Spiritul lui Dumnezeu a venit în forţă peste el; şi i s-a declanşat mânia.


text:
A luat o pereche de boi, i-a tăiat în bucăţi şi a trimis prin mesageri acele bucăţi în toate teritoriile locuite de urmaşii lui Israel, împreună cu următorul mesaj: „Aşa se va întâmpla cu boii celor care nu îl urmează pe Saul şi pe Samuel!” Teroarea lui Iahve a intrat în popor. Atunci ei au venit să lupte ca un singur om.


text:
Când Saul i-a numărat la Bezec, oamenii care veniseră din <i>(teritoriul numit mai târziu)</i> Israel erau trei sute de mii de bărbaţi; iar din <i>(cel numit)</i> Iuda veniseră treizeci de mii de bărbaţi.


text:
Atunci el le-a zis mesagerilor care veniseră: „Aşa să spuneţi bărbaţilor din Iabeş-Ghilad: «Mâine, când soarele va produce caniculă, veţi fi <i>(deja)</i> salvaţi!»” Când au ajuns acolo mesagerii, le-au spus aceste lucruri bărbaţilor din Iabeş. Atunci ei s-au bucurat.


text:
În următoarea zi, Saul a împărţit oamenii în trei grupuri. În timpul serviciului gărzii de dimineaţă, ei au pătruns în tabăra amoniţilor şi i-au lovit până când s-a instalat canicula. Cei care au supravieţuit, s-au dispersat. Astfel, nu au mai fost lăsaţi împreună nici măcar doi dintre ei.


text:
Atunci poporul i-a zis lui Samuel: „Cine sunt cei care nu au fost de acord ca Saul să ne guverneze? Aduceţi-i aici, ca să îi omorâm!”


text:
Dar Saul a zis: „Niciun om nu va fi omorât în această zi; pentru că astăzi Iahve l-a salvat pe Israel!”


text:
Atunci Samuel a spus poporului: „Să mergem la Ghilgal şi să recunoaştem încă o dată acolo conducerea prin acest rege!”


text:
Astfel, tot poporul s-a dus la Ghilgal şi l-au încoronat pe Saul ca rege, în prezenţa lui Iahve. Au adus acolo sacrificii de pace înaintea lui Iahve şi s-au bucurat foarte mult: atât Saul, cât şi toţi israelienii.


text:
Samuel a zis întregului Israel: „Am făcut tot ce mi-aţi cerut, punând un rege <i>(care să guverneze)</i> pentru voi.


text:
Acum, priviţi: aveţi un rege! Eu am îmbătrânit şi părul mi s-a albit; iar fiii mei sunt aici cu voi. Am fost conducătorul vostru din tinereţea mea şi până astăzi.


text:
Stau aici şi vă cer acum să spuneţi înaintea lui Iahve şi înaintea celui uns ca rege, ce aveţi să îmi reproşaţi! Cui i-am luat boul sau măgarul? Pe cine am înşelat sau am exploatat? Din mâna cui am primit mită ca să închid ochii faţă de vina lui? Spuneţi-mi; şi vă voi da înapoi!”


text:
Atunci el le-a mai zis: „Iahve este martor împotriva voastră; şi unsul Său <i>(ca rege)</i> este martor în această zi că nu m-aţi găsit vinovat cu absolut nimic!” Ei au răspuns: „El este martor.”


text:
Samuel a spus poporului: „Iahve este Cel care i-a ales pe Moise şi pe Aaron; şi tot El i-a scos pe strămoşii voştri din Egipt.


text:
Acum rămâneţi aici înaintea lui Iahve, ca să vă prezint toate faptele corecte pe care le-a făcut El pentru voi şi pentru strămoşii voştri.


text:
După ce Iacov a intrat în Egipt, strămoşii voştri au strigat spre Iahve; şi El l-a trimis atât pe Moise cât şi pe Aaron care i-au scos din Egipt şi i-au adus ca să locuiască în acest loc.


text:
Dar pentru că ei L-au uitat pe Dumnezeul lor care se numeşte Iahve, El i-a vândut făcându-i să ajungă la discreţia lui Sisera – conducătorul armatei Haţorului. Au fost dominaţi de filisteni şi de regele Moabului, care au luptat împotriva lor.


text:
Israelienii au strigat spre Iahve, zicând: «Am păcătuit când L-am abandonat pe Iahve şi am slujit imaginilor lui Baal şi ale Astartei. Dar acum Îţi cerem să ne eliberezi de sub dominaţia duşmanilor noştri; şi Îţi vom sluji <i>(numai)</i> Ţie!».


text:
Atunci Iahve i-a trimis pe Ierub-Baal, pe Barac, pe Iefta şi pe Samuel. Ei v-au eliberat de opresiunea duşmanilor din jurul vostru; şi aţi putut locui astfel în linişte şi fără frică.


text:
Dar când aţi văzut că Nahaş – regele amoniţilor – vine împotriva voastră, deşi Dumnezeul vostru numit Iahve vă era Rege, mi-aţi zis: «Nu vrem să facem cum zici tu; ci să guverneze un rege pentru noi!»


text:
Dacă vă veţi teme de Iahve şi Îi veţi sluji, dacă veţi asculta de tot ce vă spune El şi nu vă veţi revolta împotriva poruncilor Lui ci Îl veţi urma pe Dumnezeul vostru numit Iahve – atât voi, cât şi regele care guvernează pentru voi, – va fi bine.


text:
Dar dacă nu vă veţi conforma cerinţelor lui Iahve şi vă veţi opune poruncii Sale, mâna Lui va fi împotriva voastră, aşa cum a fost împotriva strămoşilor voştri.


text:
Oare nu este acum timpul pentru seceratul grâului? Voi striga spre Iahve; şi El va trimite tunet şi ploaie. Atunci veţi înţelege că aţi făcut un mare rău în ochii Lui când aţi cerut pentru voi un rege!”


text:
Samuel l-a chemat pe Iahve; şi El a trimis tunet şi ploaie în acea zi. Atunci întregul popor s-a temut foarte mult de Iahve şi de Samuel.


text:
I-au spus lui Samuel: „Roagă-te Dumnezeului tău care se numeşte Iahve pentru slujitorii tăi, ca să nu murim; pentru că am adăugat păcatelor noastre şi răul de a cere pentru noi un rege.”


text:
Samuel a răspuns poporului: „Să nu vă fie frică! Deşi aţi făcut tot acest rău, vă cer să nu încetaţi să Îl urmaţi pe Iahve; ci să Îl slujiţi cu toată inima voastră.


text:
Iahve nu Îşi va abandona poporul – din cauza numelui Lui care este mare. Lui I-a făcut plăcere să facă din voi poporul Său.


text:
În ce mă priveşte, nu voi accepta în niciun caz să păcătuiesc împotriva lui Iahve încetând să mă rog pentru voi. Eu voi continua să vă învăţ să trăiţi corect şi să mergeţi pe drumul drept.


text:
Cel mai important lucru pe care vi-l cer este să vă temeţi de Iahve şi să Îi slujiţi consecvent din toată inima voastră; pentru că vedeţi ce lucruri mari a făcut El pentru voi.


text:
Saul avea vârsta de treizeci de ani când a devenit rege; şi a guvernat patruzeci şi doi de ani pentru Israel.


text:
Şi-a ales trei mii de bărbaţi din <i>(poporul)</i> Israel: două mii erau cu el în Micmaş şi în regiunea muntoasă a Betelului, iar o mie era cu Ionatan în Ghiva unde locuiau urmaşii lui Beniamin. Pe toţi ceilalţi oameni din popor, el i-a trimis acasă.


text:
Ionatan a atacat tabăra filistenilor care era la Gheva. Toţi ceilalţi filisteni au auzit despre acest lucru. Atunci Saul a dat ordin să se sufle din corn în tot teritoriul locuit de israelieni, zicând: „Să audă evreii ce s-a întâmplat!”


text:
Astfel s-a ştiut în tot Israelul că Saul a atacat tabăra filistenilor şi că Israel s-a făcut urât acestora. Saul a chemat poporul să vină împreună cu el la Ghilgal.


text:
Filistenii s-au adunat ca să lupte cu Israel. Erau trei mii de care şi şase mii de călăreţi. Cei care veniseră să lupte, erau foarte mulţi – ca particulele de nisip de pe malul mării. Au venit şi şi-au instalat tabăra la Micmaş, în vestul Bet-Avenului.


text:
Când bărbaţii lui Israel au văzut că sunt în dificultate – pentru că armata lor nu era suficient de bine dotată –, au început să se ascundă în peşteri, în tufişuri, printre stânci, în gropi şi în fântâni.


text:
Unii dintre evrei chiar au traversat Iordanul şi au mers spre teritoriile locuite de urmaşii lui Gad şi în Ghilad. Saul era încă la Ghilgal; şi toţi cei care erau cu el, tremurau de frică.


text:
El a aşteptat şapte zile, pentru că acesta era timpul stabilit de Samuel. Dar pentru că Samuel nu venea la Ghilgal, oamenii lui Saul au început să se disperseze.


text:
Atunci Saul a zis: „Aduceţi la mine animalul care trebuie să fie ars integral şi sacrificiile de pace.” Apoi a omorât animalul care urma să fie ars integral.


text:
Tocmai în momentul în care terminase cu arderea integrală <i>(a animalului)</i>, a sosit şi Samuel. Saul a venit în întâmpinarea lui ca să îl salute.


text:
Samuel i-a zis: „Ce ai făcut?” Saul i-a răspuns: „Când am văzut că oamenii mei au început să se împuţineze, că tu nu vii la timpul stabilit şi că filistenii sunt adunaţi la Micmaş,


text:
mi-am zis: «Filistenii vor înainta împotriva mea la Ghilgal, iar eu încă nu am cerut ajutorul lui Iahve.» Astfel, am avut curajul să ofer eu animalul pentru arderea integrală.”


text:
Samuel i-a zis lui Saul: „Ai lucrat ca un nebun; şi nu ai respectat porunca pe care ţi-o dăduse Dumnezeul tău care se numeşte Iahve. Dacă ai fi ascultat, Iahve ţi-ar fi consolidat pentru totdeauna guvernarea poporului Israel.


text:
Dar acum, guvernarea ta nu va mai continua din generaţie în generaţie. Iahve Şi-a găsit un om compatibil cu inima Lui; şi l-a desemnat să fie conducătorul poporului Său! Se întâmplă aşa pentru că nu te-ai conformat poruncii lui Iahve!”


text:
Samuel s-a ridicat şi a plecat din Ghilgal la Ghiva – teritoriu locuit de urmaşii lui Beniamin. Saul a numărat oamenii care erau cu el; şi a rezultat un număr de şase sute de bărbaţi.


text:
Saul, împreună cu Ionatan – fiul lui – şi cu acei bărbaţi, au rămas la Ghiva, în teritoriile urmaşilor lui Beniamin. Filistenii îşi instalaseră tabăra la Micmaş.


text:
Din tabăra filistenilor au ieşit trei grupuri, ca să producă dezastru. Un grup s-a dus pe drumul care conduce la Ofra, în regiunea Şual.


text:
Un altul s-a deplasat pe drumul care conduce la Bet-Horon. Ultimul grup a mers pe drumul care conduce la limita teritorială din valea Ţeboim, spre deşert.


text:
În acele vremuri, în tot Israelul nu exista niciun fierar; pentru că filistenii ziseseră: „Nu trebuie să permitem evreilor să îşi facă săbii sau lănci.”


text:
În consecinţă, fiecare israelian se ducea la filisteni ca să îşi ascută fierul pentru plug, sapa, toporul şi secera.


text:
Preţul era de două treimi dintr-un şechel pentru ascuţirea fierului de plug şi al sapei; şi plăteau o treime dintr-un şechel pentru ascuţirea furcii, a toporului şi a fierului folosit la conducerea boilor.


text:
Astfel, în ziua conflictului, niciunul dintre luptătorii care erau cu Saul şi cu Ionatan, nu avea o sabie sau o lance în mână. Asemenea arme aveau doar Saul şi fiul lui, Ionatan.


text:
O unitate de luptă din tabăra filisteană a plecat şi a ajuns la Micmaş. Acolo a staţionat în locul unde se trecea dintr-o parte în alta.


text:
În una dintre zile, Ionatan – fiul lui Saul – i-a zis tânărului care îi transporta armele: „Vino să mergem până în tabăra armatei filistenilor. Ea este pe cealaltă parte!” Dar nu i-a spus nimic tatălui lui <i>(despre acest plan)</i>.


text:
În acest timp, Saul era la marginea oraşului Ghiva, sub rodiul din Migron. Erau acolo cu el aproape şase sute de bărbaţi.


text:
Între ei era şi Ahia care purta o tunică. El era fiul lui Ahitub şi fratele lui I-Cabod – fiul lui Fineas – nepotul lui Eli, care fusese preotul lui Iahve la Şilo. Dar nimeni nu ştia că Ionatan plecase.


text:
De fiecare parte a zonei unde se putea traversa şi pe unde intenţiona Ionatan să treacă pentru a ajunge la tabăra filistenilor, exista câte un colţ de stâncă. Numele unuia era Boţeţ, iar al celuilalt era Seneh.


text:
Ionatan i-a zis tânărului care îi transporta armele: „Vino să mergem până în tabăra acestor necircumcişi! Poate că Iahve va lucra pentru noi; pentru că nimic nu Îl împiedică pe Iahve să ofere salvarea prin puţini oameni la fel ca atunci când participă mulţi!”


text:
Cel care îi transporta armele, i-a răspuns: „Fă tot ce ai în gând! Să ştii că te voi susţine în tot ce intenţionezi să faci!”


text:
Dacă ne vor zice să aşteptăm să se apropie ei de noi, vom rămâne acolo unde suntem; şi nu vom înainta spre ei.


text:
Dar dacă ne vor zice să venim la ei, atunci vom urca; pentru că acesta ne va fi semnul că Iahve îi va face să fie învinşi de noi.”


text:
Astfel, ei au apărut amândoi în faţa taberei filistene. Atunci filistenii au zis: „Priviţi! Evreii ies din găurile în care s-au ascuns!”


text:
Bărbaţii din tabără au strigat spre Ionatan şi spre cel care îi transporta armele, zicând: „Veniţi sus la noi să vă arătăm ceva!” Atunci Ionatan i-a spus celui care îi transporta armele: „Vino după mine; pentru că Iahve îi va face să fie învinşi de Israel!”


text:
Ionatan a urcat folosindu-se de mâini şi de picioare; iar cel care îi transporta armele, îl urma. Filistenii cădeau înaintea lui Ionatan; iar cel care îi transporta armele venea în urma lui şi îi omora.


text:
În acest prim atac făcut de Ionatan şi de cel care îi transporta armele, au fost omorâţi aproape douăzeci de bărbaţi pe o suprafaţă de aproximativ o jumătate de hectar.


text:
Teroarea a afectat întreaga armată. S-au speriat atât cei din tabără, cât şi cei din câmpie. Au fost panicaţi nu numai cei din corpul de gardă, ci şi aceia care ieşiseră să distrugă. Şi se cutremura pământul… Această panică a fost trimisă de Dumnezeu.


text:
Gărzile lui Saul care erau în Ghiva locuită de urmaşii lui Beniamin, au privit şi au văzut că armata <i>(filistenilor)</i> se dispersează în toate părţile.


text:
Atunci Saul le-a zis bărbaţilor care erau cu el: „Număraţi şi vedeţi cine a plecat dintre noi.” Când au numărat, au văzut că lipseau Ionatan şi cel care îi transporta armele.


text:
Saul i-a zis lui Ahia: „Adu aici Cufărul lui Dumnezeu!” În acele vremuri, Cufărul lui Dumnezeu era în tabăra israelienilor.


text:
În timp ce Saul îi vorbea preotului, haosul din tabăra filistenilor a devenit din ce în ce mai mare. Atunci Saul i-a zis preotului: „Retrage-ţi mâna!”


text:
Apoi Saul şi oamenii lui s-au adunat şi au intrat în luptă. Au găsit o mare dezordine; pentru că filistenii se omorau între ei.


text:
Chiar şi aceia dintre evrei care fuseseră înainte cu filistenii şi se duseseră împreună cu aceştia în tabăra lor, s-au aliat cu israelienii care erau conduşi de Saul şi de Ionatan.


text:
Când toţi bărbaţii care se ascunseseră în regiunea muntoasă locuită de urmaşii lui Efraim au auzit că filistenii au fugit, au venit şi ei să lupte împotriva lor; şi i-au urmărit.


text:
Bărbaţii lui Israel au fost extenuaţi în acea zi; pentru că Saul decisese printr-un jurământ pentru ei, zicând: „Să fie blestemat bărbatul care va mânca ceva până seara, înainte să mă răzbun pe duşmanii mei!” Astfel, niciunul dintre ei nu a gustat niciun fel de mâncare.


text:
Când au intrat în pădure, au văzut că mierea curgea din faguri; dar nimeni nu a luat miere cu mâna să o ducă la gură, pentru că se temeau de blestem.


text:
Dar Ionatan nu auzise jurământul pe care tatăl lui îl făcuse împreună cu armata. Astfel, el a întins capătul băţului pe care îl avea în mâna lui; şi l-a înmuiat în mierea din fagure. Şi-a dus mierea cu mâna la gură; şi după ce a mâncat, i s-au luminat ochii.


text:
Atunci unul dintre bărbaţi i-a spus: „Tatăl tău a pus armata sub un jurământ sever, spunând: «Să fie blestemat bărbatul care va mânca ceva în această zi!» Aşa se explică de ce este extenuată armata acum.”


text:
Atunci Ionatan a răspuns: „Tatăl meu a pus ţara în pericol! Priviţi cum mi s-au luminat ochii pentru că am gustat puţin din această miere!


text:
Ar fi fost mult mai bine dacă oamenii ar fi mâncat astăzi din prada pe care au luat-o de la duşmanii lor! Oare atunci nu ar fi fost înfrângerea filistenilor mai mare?”


text:
În acea zi, după ce i-au anihilat pe filisteni de la Micmaş până la Aialon, oamenii erau foarte obosiţi.


text:
Au venit repede spre pradă, au luat oi, vite şi viţei, le-au tăiat pe pământ şi le-au mâncat carnea cu tot cu sânge.


text:
Dar unii i-au spus lui Saul: „Poporul păcătuieşte împotriva lui Iahve, mâncând carnea împreună cu sângele ei!” Saul a spus: „Nu respectaţi ce aţi promis! Acum, aduceţi aici o piatră mare.


text:
Anunţaţi printre oameni că trebuie ca fiecare să îşi aducă boul sau oaia; să le taie aici şi apoi să le mănânce – ca să nu mai păcătuiască împotriva lui Iahve mâncând carne cu sânge!” Astfel, în acea noapte, fiecare şi-a adus cu el animalul; şi l-a tăiat acolo.


text:
Saul a construit un altar dedicat lui Iahve. Acela a fost primul altar pe care l-a construit el pentru Iahve.


text:
Apoi a zis: „Veniţi să îi urmărim pe filisteni în timpul nopţii, să îi prădăm până când se luminează şi să nu lăsăm viu pe niciunul dintre ei!” Ei i-au răspuns: „Fă tot ce crezi că este bine!” Dar preotul a zis: „Să ne apropiem aici de Dumnezeu!”


text:
Saul L-a întrebat pe Dumnezeu, zicând: „Să îi urmăresc pe filisteni? Îi vei face să fie învinşi de Israel?” Dar Iahve nu i-a răspuns în acea zi.


text:
Atunci Saul a zis: „Să vină aici toţi conducătorii armatei, ca să descoperim ce păcat a fost comis astăzi.


text:
Jur pe Iahve care este viu – pe Cel care îl salvează pe Israel – că şi dacă ar fi vorba despre fiul meu Ionatan, chiar şi el trebuie să moară!” Dar nimeni din popor nu i-a dat vreun răspuns.


text:
Saul a zis întregului Israel: „Voi veţi sta într-o parte, iar eu împreună cu fiul meu Ionatan vom sta în cealaltă parte.” Poporul i-a răspuns: „Fă ce crezi că este bine.”


text:
Saul s-a rugat Dumnezeului lui Israel care se numeşte Iahve, zicând: „Doamne, arată-ne adevărul!” Apoi, prin tragere la sorţi, a ieşit Ionatan şi Saul. Astfel, ceilalţi bărbaţi au scăpat.


text:
Atunci Saul a zis: „Trageţi la sorţi între mine şi fiul meu Ionatan.” Tragerea la sorţi a desemnat pe Ionatan.


text:
Saul i-a zis lui Ionatan: „Spune-mi ce ai făcut!” Ionatan i-a răspuns: „Am gustat puţină miere din capătul băţului pe care îl aveam în mână. Stau aici, pregătit să mor!”


text:
Dar poporul i-a zis lui Saul: „Chiar trebuie să moară Ionatan – cel care a adus această mare victorie pentru Israel? În niciun caz! Jurăm pe Iahve care este viu că nici măcar un fir de păr nu va cădea pe pământ din capul lui; pentru că tocmai cu ajutorul lui Iahve a adus el victoria în această zi!” Astfel, bărbaţii <i>(armatei)</i> l-au salvat pe Ionatan; şi nu a fost omorât.


text:
După ce Saul a început să guverneze poporul Israel, a luptat împotriva tuturor duşmanilor lui din toate părţile: împotriva moabiţilor, împotriva amoniţilor, împotriva edomiţilor, împotriva regilor din Ţoba şi împotriva filistenilor. Oriunde se ducea, obţinea victorii.


text:
El a luptat într-un mod remarcabil şi i-a învins pe amaleciţi, eliberând Israelul de cei care îl devastau.


text:
Fiii lui Saul erau: Ionatan, Işvi şi Malchi-Şua. Cea mai mare fiică a lui se numea Merab, iar cea mică se numea Mihal.


text:
Soţia lui Saul se numea Ahinoam – fiica lui Ahimaaţ. Numele conducătorului armatei lui Saul era Abner – fiul lui Ner – unchiul lui Saul.


text:
Cât timp a trăit Saul, a existat un război sângeros între israelieni şi filistenii. Şi de fiecare dată când Saul vedea un bărbat care avea o forţă fizică remarcabilă sau care era curajos, îl lua cu el.


text:
Samuel a venit la Saul şi i-a zis: „Eu sunt cel pe care l-a trimis Iahve să te ungă cu ulei ca să fii rege al poporului Său, Israel. Deci ascultă mesajul lui Iahve.


text:
Iahve, Cel care este numit şi conducătorul armatelor, <i>(îţi)</i> zice: «Îi voi pedepsi pe amaleciţi pentru ce i-au făcut lui Israel atunci când i s-au opus pe drumul pe care venea din Egipt.


text:
Deci du-te şi atacă-i. Distruge tot ce le aparţine! Nu salva nimic; ci omoară bărbaţii şi femeile, copiii şi sugarii, vitele şi oile, cămilele şi măgarii!»”


text:
Saul a adunat armata şi a numărat-o la Telaim. Erau două sute de mii de oameni care se deplasau pe jos, dintre care zece mii de luptători proveneau din <i>(teritoriile numite mai târziu)</i> Iuda.


text:
El le-a spus cheniţilor: „Plecaţi! Ieşiţi din mijlocul amaleciţilor; ca să nu vă distrug împreună cu ei. Voi sunteţi cei care aţi fost binevoitori faţă de toţi israelienii atunci când ei au venit din Egipt.” Astfel, cheniţii au plecat din mijlocul amaleciţilor.


text:
Dar Saul şi armata au evitat să îl omoare pe Agag. Ei au mai lăsat să trăiască şi cele mai bune oi, cele mai bune vite, cei mai graşi viţei şi cei mai graşi miei. Astfel, ei au păstrat tot ce era mai bun. Nu au vrut să le distrugă; ci au făcut acest lucru doar cu ce era de desconsiderat şi fără valoare.


text:
„Regret că l-am pus pe Saul rege; pentru că a deviat de la drumul ascultării de Mine şi nu a respectat poruncile Mele.” Samuel a fost trist şi a strigat spre Iahve toată noaptea.


text:
S-a trezit dimineaţa devreme ca să îl întâlnească pe Saul; dar i s-a spus: „Saul a plecat la Carmel; şi să ştii că acolo şi-a ridicat un monument. Apoi s-a întors şi s-a dus la Ghilgal.”


text:
Când Samuel l-a întâlnit, Saul i-a zis: „Să fii binecuvântat de Iahve! M-am conformat poruncii Lui!”


text:
Dar Samuel i-a răspuns: „Atunci ce este acest behăit de oi care ajunge la urechile mele şi acest muget de vite pe care-l aud?”


text:
Saul i-a zis: „Luptătorii le-au adus de la amaleciţi. Au scăpat de la moarte cele mai bune oi şi cele mai bune vite, ca să le sacrifice Dumnezeului tău numit Iahve. Dar pe celelalte le-am distrus total!”


text:
Samuel i-a zis: „Opreşte-te! Îţi voi spune ce mi-a vorbit Iahve în această noapte!” Saul i-a zis: „Spune-mi!”


text:
Iar Samuel i-a zis: „Atunci când erai mic în ochii tăi, oare nu ai devenit tu conducătorul triburilor lui Israel? Iahve te-a uns ca rege al lui Israel


text:
şi te-a trimis într-o misiune, spunându-ţi: «Du-te şi distruge-i total pe acei amaleciţi păcătoşi! Luptă-te cu ei până vor fi distruşi!»


text:
De ce nu ai ascultat de ce ţi-a spus Iahve şi ai decis să reţii o parte din pradă, făcând astfel ce este rău în ochii Lui?”


text:
Saul i-a răspuns: „Eu am ascultat de Iahve. Vreau să spun că am plecat în misiunea pe care mi-a încredinţat-o; şi chiar l-am adus aici pe Agag – regele amaleciţilor; iar pe amaleciţi i-am distrus total.


text:
Dar luptătorii au luat din pradă oi şi vite – ce era mai bun din ce trebuia distrus – ca să le ofere ca sacrificiu la Ghilgal Dumnezeului tău care se numeşte Iahve.”


text:
Atunci Samuel i-a zis lui Saul: „Oare Îi plac lui Iahve mai mult arderile integrale şi sacrificiile decât ascultarea faţă de <i>(tot)</i> ce a spus El? Ascultarea este mai importantă decât sacrificiile; iar respectarea Cuvântului Lui valorează mai mult decât grăsimea berbecilor!


text:
Revolta şi neascultarea echivalează cu păcatul ghicirii; iar aroganţa intră în categoria sfidării legii şi a păcatului idolatriei. Pentru că ai refuzat să te conformezi Cuvântului lui Iahve, El ţi-a retras recunoaşterea ca rege!”


text:
Saul i-a zis lui Samuel: „Am păcătuit; pentru că am încălcat porunca lui Iahve şi nu am respectat <i>(tot)</i> ce mi-a spus El. Mi-a fost frică de oamenii armatei; şi astfel am aprobat ce propuneau ei.


text:
Acum, te rog să îmi ierţi păcatul; şi întoarce-te împreună cu mine, ca să mă pot închina lui Iahve.”


text:
Samuel i-a zis: „Nu mă voi întoarce împreună cu tine. Pentru că ai respins Cuvântul lui Iahve, şi El te-a respins acum ca rege al lui Israel!”


text:
În timp ce Samuel se întorcea să plece, Saul l-a apucat de marginea hainei lui lungi; şi ea s-a rupt.


text:
Atunci Samuel i-a zis: „Iahve a rupt astăzi guvernarea ta pentru poporul Israel; şi a dat-o altuia care este mai bun decât tine.


text:
Cel care este numit Gloria lui Israel, nu minte şi nu Se răzgândeşte; pentru că El nu este om ca să Îşi schimbe deciziile!”


text:
Saul a zis: „Am păcătuit. Totuşi, te rog să mă onorezi înaintea consiliului bătrânilor poporului meu şi înaintea lui Israel, întorcându-te cu mine ca să mă pot închina înaintea Dumnezeului tău numit Iahve!”


text:
Apoi Samuel a zis: „Aduceţi-l înaintea mea pe regele amaleciţilor numit Agag!” Atunci Agag a venit spre el curajos, spunându-şi: „Este o certitudine că a trecut ameninţarea morţii.”


text:
Samuel i-a zis lui Agag: „Aşa cum sabia ta a lăsat femei fără fii, la fel va fi lăsată şi mama ta fără fiu printre femei!” Apoi l-a tăiat pe Agag în bucăţi înaintea lui Iahve, la Ghilgal.


text:
Samuel nu s-a mai dus să îl vadă pe Saul până în ziua morţii lui; dar a plâns pentru el. Iahve a regretat că l-a încoronat pe Saul ca rege al Israelului.


text:
Iahve i-a zis lui Samuel: „Până când îl vei mai plânge pe Saul pentru că i-am anulat guvernarea pentru Israel? Umple-ţi cornul cu ulei şi du-te acolo unde te voi trimite: la Işai din Betleem; pentru că l-am ales pe unul dintre fiii lui ca să fie regele Meu!”


text:
Dar Samuel I-a zis: „Cum aş putea să plec? Saul va auzi despre acest lucru şi mă va omorî!” Iahve i-a răspuns: „Să iei cu tine o vită tânără şi să zici: «Am venit să aduc lui Iahve un sacrificiu.».


text:
Invită la oferirea sacrificiului tău şi pe Işai; iar Eu îţi voi arăta atunci ce trebuie să faci. Vei unge pentru Mine pe acela pe care ţi-l voi arăta!”


text:
Samuel a făcut aşa cum îi spusese Iahve; şi a venit la Betleem. Cei din consiliul bătrânilor oraşului au venit să îl întâmpine tremurând de frică. L-au întrebat: „Vii cu pace?”


text:
Iar el le-a răspuns: „Da, cu pace. Vin ca să aduc un sacrificiu lui Iahve. Sfinţiţi-vă şi veniţi cu mine la oferirea acestui sacrificiu.” Samuel i-a sfinţit atât pe Işai cât şi pe fiii lui; şi i-a invitat la oferirea sacrificiului.


text:
Când au venit ei, Samuel l-a văzut <i>(întâi)</i> pe Eliab; şi atunci s-a gândit: „Cu certitudine, unsul lui Iahve este aici, înaintea Lui.”


text:
Dar Iahve i-a zis: „Nu te uita la faţă sau la înălţimea lui; pentru că pe acesta l-am respins. Iahve nu se uită la ce poate vedea omul. În timp ce omul priveşte şi vede <i>(doar)</i> partea exterioară, Iahve se uită la inimă!”


text:
Atunci Işai l-a chemat pe Abinadab şi l-a prezentat lui Samuel, care i-a zis: „Nici pe acesta nu l-a ales Iahve.”


text:
Aşa i-a prezentat Işai lui Samuel pe şapte dintre fiii lui. Dar Samuel i-a zis lui Işai: „Iahve nu a ales pe niciunul dintre aceştia.”


text:
Apoi a spus: „Aceştia sunt toţi fiii pe care îi ai?” Işai i-a răspuns: „A mai rămas cel mai tânăr dintre ei. Dar acela păzeşte oile la păscut.” Samuel i-a zis: „Trimite pe cineva să îl cheme; pentru că nu vom mânca până nu vine el aici!”


text:
Işai a făcut cum i s-a cerut; şi astfel, fiul lui a fost adus. Tânărul era roşcat, cu ochii frumoşi şi avea o faţă încântătoare. Iahve i-a zis lui Samuel: „Ridică-te şi unge-l; pentru că el este!”


text:
Samuel a luat cornul cu ulei şi l-a uns în mijlocul fraţilor lui; iar Spiritul lui Iahve a venit decisiv peste David începând din acea zi. Apoi Samuel s-a întors la Rama.


text:
Spiritul lui Iahve S-a îndepărtat de la Saul. Astfel, el a început să fie chinuit de un spirit rău trimis de Iahve.


text:
Stăpânul nostru, porunceşte slujitorilor tăi care sunt la dispoziţia ta, să caute un om care ştie să cânte cu lira. Atunci când spiritul rău trimis de Dumnezeu va veni peste tine, acela va cânta cu mâna lui; şi tu te vei simţi mai bine.”


text:
Atunci unul dintre tinerii slujitori, a zis: „L-am văzut pe unul dintre fiii lui Işai din Betleem. El cântă foarte bine, este un bărbat remarcabil şi bun luptător. Ştie să vorbească, are un aspect fizic plăcut şi Iahve este cu el.”


text:
Saul a trimis reprezentanţii lui la Işai, prin intermediul cărora i-a transmis următorul mesaj: „Trimite-mi pe fiul tău care se numeşte David – pe acela care <i>(îţi)</i> îngrijeşte oile.”


text:
Işai a luat un măgar încărcat cu pâine, un burduf cu vin şi un ied, pe care le-a trimis lui Saul prin fiul lui care se numea David.


text:
Apoi David a venit şi s-a prezentat în faţa lui Saul. Lui Saul i-a plăcut foarte mult de David; şi l-a luat cu el ca să îi transporte armele.


text:
A trimis pe cineva la Işai ca să îi spună: „Permite-i lui David să rămână în slujba mea; pentru că a fost agreat de mine!”


text:
De fiecare dată când venea spiritul trimis de Dumnezeu peste Saul, David lua lira şi cânta. Atunci Saul se calma, se simţea mai bine şi acel spirit rău pleca de la el.


text:
În acea vreme, filistenii şi-au organizat corpurile de armată ca să înceapă un conflict <i>(cu israelienii)</i> la Soco, în teritoriul lui Iuda. Ei şi-au stabilit tabăra la Efes-Damim, între Soco şi Azeca.


text:
Împreună cu bărbaţii lui Israel, Saul a organizat tabăra în valea Ela. Apoi s-au aşezat în linie, pregătiţi de luptă împotriva filistenilor.


text:
Din tabăra filistenilor a ieşit un luptător care se numea Goliat. Provenea din Gat şi avea o înălţime de şase coţi şi o palmă.


text:
Avea pe cap un coif de bronz şi era îmbrăcat cu o armură făcută din zale de bronz. Aceasta avea greutatea de cinci mii de şecheli.


text:
Lemnul lăncii lui era ca sulul unui ţesător; iar vârful ei avea greutatea de şase sute de şecheli de fier. Cel care îi transporta scutul, mergea înaintea lui.


text:
Goliat s-a oprit şi a strigat grupurilor armatei lui Israel aşezate în linie pentru război: „De ce aţi ieşit şi v-aţi aliniat pentru luptă? Oare nu sunt eu un filistean, iar voi slujitorii lui Saul? Alegeţi pentru voi un bărbat şi trimiteţi-l să vină spre mine.


text:
Dacă va fi capabil să lupte cu mine şi să mă omoare, atunci noi vom deveni slujitorii voştri. Dar dacă eu voi fi superior lui în forţă şi îl voi omorî, voi veţi deveni sclavii noştri şi ne veţi sluji!”


text:
Filisteanul a continuat: „Ridiculizez şi sfidez astfel unităţile de luptă ale lui Israel! Daţi-mi un bărbat care să fie capabil să se lupte cu mine!”


text:
Când au auzit Saul şi întregul Israel acele cuvinte spuse de filistean, s-au speriat şi le-a fost frică.


text:
David era fiul acelui efratit din Betleemul locuit de urmaşii lui Iuda, numit Işai, care avea opt fii. În vremea guvernării regelui Saul, Işai era bătrân, avansat în vârstă.


text:
Cei trei fii mai mari ai lui, au mers cu Saul la război. Numele primului născut în familia lui Işai era Eliab. Al doilea fiu se numea Abinadab, iar al treilea Şama.


text:
David era ultimul dintre fiii lui Işai. Cei trei fii mai mari ai lui, l-au urmat pe Saul, mergând la război.


text:
Acel filistean a venit înaintea lui Israel, procedând sfidător împotriva lui patruzeci de zile: atât dimineaţa, cât şi seara.


text:
Într-o zi, Işai i-a spus fiului lui care se numea David: „Ia pentru fraţii tăi această efă de grâu prăjit şi zece pâini. Le vei duce repede în tabără.


text:
Ia şi aceste zece bucăţi de brânză; şi du-le comandantului care conduce grupul format din mie de oameni. Acolo sunt ei. Vezi cum trăiesc fraţii tăi; şi adu-mi veşti de la ei.


text:
Îi vei găsi împreună cu Saul şi cu ceilalţi bărbaţi ai lui Israel în valea Ela, unde se luptă cu filistenii.”


text:
David s-a trezit dimineaţa devreme, a lăsat oile cu un paznic, a luat cu el tot ce i-a poruncit Işai şi a plecat. A ajuns în tabără tocmai când armata se alinia în poziţie de luptă şi producea sunete ca pentru război.


text:
David şi-a lăsat lucrurile în grija celui care păzea bagajele; şi a fugit în zona de conflict. Cum a ajuns, şi-a întrebat fraţii despre cum trăiesc acolo.


text:
În timp ce vorbeau ei, din rândurile filistenilor a ieşit luptătorul Goliat din Gat. Acesta a spus aceleaşi cuvinte ca mai înainte; şi David le-a auzit.


text:
zicând: „L-aţi văzut pe acel bărbat înaintând? A ieşit ca să ridiculizeze pe Israel. Dacă va fi cineva capabil să îl omoare, regele îl va recompensa cu mari bogăţii, îi va da pe fiica lui ca soţie şi îi va scuti familia de impozite în Israel.”


text:
David i-a întrebat pe luptătorii care erau lângă el: „Ce i se va face aceluia care îl va omorî pe acest filistean şi va face să înceteze această insultă la adresa poporului Israel? Cine este acest filistean – acest necircumcis – ca să desconsidere armatele Dumnezeului care este viu?”


text:
Ei i-au repetat ce spuseseră mai înainte, zicând: „Acestea sunt avantajele pe care le va avea cel care îl va omorî.”


text:
Eliab – fratele cel mai mare al lui David –, l-a auzit vorbind cu luptătorii. Atunci i s-a declanşat mânia împotriva lui; şi i-a spus: „De ce ai venit aici şi cu cine ai lăsat acele puţine oi în deşert? Îţi cunosc eu mândria şi răutatea inimii. Ai venit să asişti la conflict!”


text:
Apoi s-a întors de la el spre un altul; şi l-a întrebat acelaşi lucru. Toţi i-au dat răspunsul pe care îl mai auzise.


text:
Dar cuvintele lui David au fost reţinute şi apoi transmise lui Saul. Atunci el a trimis pe cineva să îl cheme.


text:
David i-a zis lui Saul: „Nimeni să nu fie descurajat din cauza acestui filistean! Slujitorul tău va merge şi se va lupta cu el!”


text:
Saul i-a răspuns: „Nu poţi să mergi împotriva acestui filistean ca să te lupţi cu el; pentru că tu eşti doar un tânăr, în timp ce el este un luptător <i>(antrenat)</i> încă din tinereţea lui!”


text:
Dar David i-a răspuns: „Slujitorul tău era păstor la oile tatălui lui. Când venea un leu sau un urs şi lua o oaie din turmă,


text:
mergeam după el, îl loveam şi salvam oaia scoţând-o din gura lui. Dacă venea împotriva mea, îl apucam de coamă şi îl loveam până îl omoram.


text:
Slujitorul tău a reuşit să omoare şi leul şi ursul; iar cu acest filistean necircumcis, se va întâmpla la fel – pentru că a insultat armatele Dumnezeului care este <i>(singurul Dumnezeu)</i> viu!”


text:
David a mai zis: „Iahve care m-a scăpat din laba leului şi a ursului, mă va salva şi din mâna acestui filistean!” Atunci Saul i-a spus lui David: „Du-te; şi Iahve să fie cu tine!”


text:
Saul l-a îmbrăcat pe David cu armura lui: i-a pus un coif de bronz pe cap şi l-a îmbrăcat cu o apărătoare făcută din zale.


text:
David a legat sabia lui Saul peste armură; şi a încercat să meargă, pentru că nu era obişnuit cu ele. Dar apoi s-a dezbrăcat de ele, zicându-i lui Saul: „Nu pot să merg cu ele; pentru că nu sunt obişnuit cu acest echipament!”


text:
Apoi şi-a luat toiagul în mână, a ales din vale cinci pietre fără asperităţi şi le-a pus în buzunarul traistei lui de păstor. Luând praştia în mână, s-a deplasat spre filistean.


text:
Filisteanul se apropia din ce în ce mai mult de David, iar cel care îi transporta scutul, era înaintea lui.


text:
Filisteanul a privit; şi când l-a văzut pe David, l-a desconsiderat; pentru că el nu era decât un tânăr cu părul roşcat şi cu faţa frumoasă.


text:
El i-a zis lui David: „Oare eu sunt un câine, ca să vii la mine cu beţe?” Apoi a început să îl blesteme invocând numele zeilor lui.


text:
Filisteanul i-a mai zis lui David: „Vino la mine; şi voi da corpul tău păsărilor zburătoare şi animalelor sălbatice de pe câmp!”


text:
David i-a răspuns: „Tu vii la mine cu sabie şi cu lance; dar eu vin la tine în numele lui Iahve – Cel care mai este numit şi Dumnezeul Armatelor. El este Dumnezeul armatelor lui Israel – Cel pe care tu L-ai insultat!


text:
Astăzi, Iahve te va face să fii învins şi culcat la pământ de mâna mea! Te voi lovi şi îţi voi tăia capul! Astăzi voi da păsărilor zburătoare şi animalelor sălbatice de pe pământ să mănânce din corpurile moarte ale oamenilor din armata filistenilor; şi întreg pământul va şti că Israel are un Dumnezeu!


text:
Toţi cei care sunt adunaţi aici, vor şti că Iahve nu salvează numai cu sabia şi cu lancea – pentru că rezultatul luptei va fi decis de Iahve; şi El va face să fiţi învinşi de noi!”


text:
Când filisteanul a început să se apropie de David, acesta a fugit repede spre liniile de luptă, ca să îl întâlnească.


text:
David şi-a introdus mâna în traistă, de unde a scos o piatră. A aruncat piatra cu ajutorul praştiei; şi l-a lovit pe filistean <i>(chiar)</i> în frunte. Acea piatră a pătruns în craniul lui. Filisteanul a căzut cu faţa întoarsă spre pământ.


text:
Astfel a obţinut David victoria împotriva filisteanului. Deşi David nu avea sabie, el l-a lovit pe filistean şi l-a omorât doar cu o praştie şi cu o piatră…


text:
Apoi David a alergat şi s-a oprit lângă filistean. I-a luat sabia, a scos-o din teaca ei şi i-a tăiat capul cu ea. Atunci când au văzut că impunătorul lor luptător era mort, filistenii au fugit.


text:
Imediat, luptătorii <i>(poporu)</i>lui <i>(numit mai târziu)</i> Israel şi cei din <i>(teritoriile numite ulterior)</i> Iuda s-au încurajat, au strigat ca pentru război şi i-au urmărit pe filisteni până la intrarea în Gat şi până la porţile Ecronului. Filistenii, răniţi mortal, au căzut pe drumul Şaaraimului, până la Gat şi la Ecron.


text:
David a luat capul filisteanului şi l-a adus la Ierusalim. A luat şi armele filisteanului, pe care le-a adus la el în cort.


text:
Când l-a văzut Saul pe David înaintând împotriva filisteanului, l-a întrebat pe Abner care era conducătorul armatei: „Abner, al cui fiu este acest tânăr?” El i-a răspuns: „Regele meu, îţi jur pe sufletul tău, care este viu, că nu ştiu!”


text:
După ce David s-a întors de la omorârea filisteanului, Abner l-a luat şi l-a adus înaintea lui Saul. David avea în mână capul filisteanului.


text:
Saul l-a întrebat: „Al cui fiu eşti, tinere?” David i-a răspuns: „Sunt fiul slujitorului tău numit Işai care locuieşte Betleem.”


text:
După ce David a terminat discuţia cu Saul, sufletul lui Ionatan s-a ataşat de sufletul lui David; şi l-a iubit ca pe sine însuşi.


text:
I-a oferit lui David pelerina pe care o purta el. I-a dat şi echipamentul lui de război, inclusiv sabia, arcul şi centura.


text:
Oriunde îl trimitea Saul, David se ducea şi reuşea. Aşa se explică de ce Saul l-a desemnat să fie comandant al soldaţilor <i>(care erau în slujba lui)</i>; şi acest lucru a fost văzut <i>(şi apreciat)</i> de întregul popor şi chiar de slujitorii lui Saul.


text:
În timp ce armata se întorcea acasă, după ce David l-a omorât pe filistean, femeile din toate oraşele lui Israel au ieşit să îl întâmpine pe regele Saul. Ele cântau cântece de bucurie şi dansau în timp ce sunau din tamburine şi foloseau instrumentele cu coarde.


text:
Lui Saul nu i-au plăcut aceste cuvinte; şi a fost foarte supărat. El a zis: „I-au dat lui David zecile de mii, iar mie doar miile! Acum nu îi mai lipseşte decât regatul!”


text:
În următoarea zi, spiritul rău trimis de Dumnezeu a <i>(re)</i>venit în forţă peste Saul care avea un comportament necontrolat în interiorul casei lui. David cânta la liră, aşa cum făcea în fiecare zi, iar Saul avea în mână o lance.


text:
Saul a aruncat lancea, gândind: „Îl voi imobiliza pe David înfigând-o prin el în zid.” Dar David s-a ferit de Saul de două ori.


text:
Aşa se explică faptul că l-a îndepărtat pe David de lângă el şi l-a desemnat comandant al unui grup <i>(de luptători)</i> de o mie de oameni. David conducea grupurile armatei în războaie;


text:
dar întregul <i>(teritoriu care urma să se numească)</i> Israel şi cei <i>(numiţi ulterior)</i> Iuda îl iubeau pe David, pentru că acesta îi conducea în războaie.


text:
Atunci Saul i-a zis lui David: „Îţi voi da ca soţie pe fiica mea mai mare numită Merab; dar cu condiţia să mă slujeşti cu eroism şi să mergi în războaiele lui Iahve.” Dar, de fapt, Saul se gândise astfel: „Să nu moară lovit de mâna mea, ci de mâna filistenilor!”


text:
David i-a răspuns: „Cine sunt eu şi cine este familia mea sau ce reprezintă celelalte rude ale mele în Israel, pentru a <i>(avea onoarea de a)</i> fi ginerele regelui?”


text:
Dar atunci când a venit timpul ca Merab – fiica lui Saul – să îi fie dată lui David ca soţie, ea a fost dată lui Adriel din Mehola.


text:
Mihal – o altă fiică a lui Saul – îl iubea pe David. I s-a spus lui Saul despre acest lucru; şi lui i-a plăcut ce a auzit.


text:
Atunci şi-a zis: „I-o voi da ca să îi fie o capcană; şi astfel, filistenii vor fi provocaţi să vină împotriva lui.” I-a spus lui David a doua oară: „Astăzi vei fi ginerele meu!”


text:
Apoi le-a zis slujitorilor lui: „Vorbiţi-i lui David în secret; şi spuneţi-i: «Regelui îi place de tine; şi toţi slujitorii lui te iubesc. Deci acceptă să fii ginerele regelui!»”


text:
Slujitorii lui Saul i-au spus aceste cuvinte lui David; iar el a răspuns: „Credeţi că este un lucru simplu să fii ginerele regelui? Eu sunt un om sărac şi cu mică reputaţie.”


text:
acesta le-a zis: „Aşa să îi vorbiţi lui David: «Ca să îţi dea mireasa, regele nu doreşte alt preţ decât pielea care acoperă glandul de la o sută de filisteni; şi astfel, regele să fie răzbunat pe duşmanii lui!»” De fapt, punându-i această condiţie, Saul dorea să îl facă pe David să fie omorât de mâinile filistenilor.


text:
Slujitorii lui Saul i-au spus aceste cuvinte lui David; iar lui i-a plăcut ideea de a fi ginerele regelui. Înainte să expire timpul stabilit,


text:
David a plecat împreună cu oamenii lui; şi a omorât două sute de filisteni. A adus pielea care acoperea glandul lor; şi a dat-o numărând exact cât ceruse regele, pentru a putea deveni ginerele lui. Atunci Saul i-a dat-o ca soţie pe fiica lui numită Mihal.


text:
Conducătorii filisteni plecau la război; şi de câte ori începeau un conflict, David obţinea succese mai mari decât toţi slujitorii lui Saul. Astfel, numele lui a ajuns foarte apreciat.


text:
Saul a vorbit cu fiul lui care se numea Ionatan şi cu toţi slujitorii lui, spunându-le să îl omoare pe David. Dar Ionatan îl îndrăgise foarte mult pe David.


text:
Datorită acestui fapt, el l-a anunţat, spunându-i: „Tatăl meu – Saul – intenţionează să te omoare. Deci fereşte-te mâine dimineaţă şi stai ascuns într-un loc.


text:
Eu voi veni şi voi sta lângă tatăl meu în câmpul în care vei fi tu. Îi voi vorbi despre tine; şi apoi îţi voi spune ce voi afla <i>(că va zice)</i>.”


text:
Ionatan a pledat în favoarea lui David când a vorbit cu tatăl lui numit Saul; şi i-a spus: „Să nu păcătuiască regele împotriva slujitorului lui numit David; pentru că el nu a păcătuit împotriva ta. Ci dimpotrivă: acţiunile lui în slujirea pe care a făcut-o, ţi-au fost foarte utile.


text:
Şi-a riscat viaţa atunci când l-a omorât pe filistean; iar Iahve a adus o mare victorie pentru întregul <i>(popor numit)</i> Israel. Tu ai văzut acest lucru şi te-ai bucurat. Atunci de ce să păcătuieşti împotriva unui om nevinovat, omorându-l pe David fără niciun motiv?”


text:
Saul a ascultat de Ionatan; şi a jurat, zicând: „Jur pe Iahve care este viu, că David nu va fi omorât.”


text:
Atunci Ionatan l-a chemat pe David şi i-a spus toate aceste cuvinte. Apoi l-a adus la Saul. David a continuat să îi slujească la fel ca înainte.


text:
După un timp, s-a declanşat din nou războiul. David a luptat împotriva filistenilor şi le-a cauzat o atât de mare înfrângere, încât aceştia au fugit din faţa lui.


text:
Într-o zi, în timp ce Saul stătea în casa lui, spiritul rău trimis de Iahve a venit peste el. Saul ţinea în mână o lance, iar David cânta cu lira.


text:
Saul a încercat să îl prindă pe David aruncând lancea ca să intre prin el şi să rămână înfiptă în perete; dar David s-a ferit de Saul. El a înfipt lancea doar în perete. Apoi David a fugit şi a scăpat <i>(de Saul)</i> în acea noapte.


text:
Atunci Saul a trimis nişte oameni la casa lui David, ca să stea ascunşi şi să îl urmărească; iar dimineaţa, să îl omoare. Dar Mihal – soţia lui David – l-a anunţat, spunându-i: „Dacă nu îţi salvezi viaţa în această noapte, mâine vei fi omorât.”


text:
Apoi Mihal a luat statuia zeului, a pus-o în pat, i-a pus pe cap nişte păr de capră şi a acoperit-o cu o pătură.


text:
Dar Saul a trimis oamenii înapoi să îl vadă pe David şi le-a zis: „Aduceţi-l la mine, în patul lui, ca să îl omor!”


text:
Atunci Saul a întrebat-o pe Mihal: „De ce m-ai trădat în acest fel şi l-ai lăsat pe duşmanul meu să plece şi să scape?” Mihal i-a răspuns: „El mi-a zis: «Lasă-mă să plec; altfel te omor!»”


text:
David a fugit şi a scăpat; s-a dus la Samuel, în localitatea Rama şi i-a spus tot ce i-a făcut Saul. Apoi, împreună cu Samuel, a plecat şi a locuit la Naiot.


text:
Atunci Saul a trimis nişte oameni să îl prindă pe David. Dar când au întâlnit un grup de profeţi conduşi de Samuel şi care profeţeau, Spiritul lui Dumnezeu a venit peste oamenii lui Saul. Atunci şi ei au început să profeţească.


text:
Când i s-a spus lui Saul despre acest lucru, el a trimis alţi oameni; dar şi aceia au început să profeţească. Saul a trimis din nou oameni – pentru a treia oară – dar şi aceia au profeţit.


text:
La final, a plecat el personal spre Rama. A ajuns la fântâna mare, care este în Secu; şi a întrebat: „Unde sunt Samuel şi David?” Cineva i-a răspuns: „Sunt la Naiot, în Rama.”


text:
Atunci Saul s-a dus spre Naiot care era în Rama. Dar Spiritul lui Dumnezeu a venit şi peste el; iar Saul şi-a continuat drumul profeţind până a ajuns la Naiot, în Rama.


text:
S-a dezbrăcat şi el de hainele lui; şi a profeţit ca toţi ceilalţi în prezenţa lui Samuel. A zăcut dezbrăcat <i>(de hainele regeşti)</i> toată ziua şi toată acea noapte. Aşa a apărut întrebarea: „Este oare şi Saul printre profeţi?”


text:
David a fugit din Naiot – din Rama – şi a venit la Ionatan, pe care l-a întrebat: „Ce am făcut? Care este păcatul meu şi cu ce am greşit împotriva tatălui tău care caută să mă omoare?”


text:
Ionatan i-a răspuns: „În niciun caz nu se va întâmpla aşa! Nu vei muri! Tatăl meu nu face niciun lucru – indiferent că este mare sau mic – fără să îmi vorbească despre el. De ce mi-ar ascunde tatăl meu tocmai această intenţie a lui? Nu poate fi adevărat.”


text:
Dar David a jurat din nou, zicând: „Este o certitudine faptul că tatăl tău a auzit că sunt apreciat de tine; şi s-a gândit: «Să nu ştie Ionatan acest lucru; pentru că s-ar întrista.» Dar cât este de adevărat că Iahve este viu şi că sufletul tău este viu, te asigur că între mine şi moarte nu mai este decât un pas!”


text:
David i-a zis: „Mâine va fi lună nouă; şi ar trebui să stau la masă împreună cu regele. Dar permite-mi să plec şi să mă ascund în câmp, până în seara zilei a treia.


text:
Dacă tatăl tău va observa lipsa mea, să îi spui: «David m-a rugat să îi permit să meargă până la Betleem – oraşul în care s-a născut – pentru că acolo va fi adus sacrificiul anual pentru tot clanul de care aparţine el.»


text:
Dacă va accepta, atunci va fi pace pentru slujitorul tău. Dar dacă i se va declanşa mânia, să ştii că a decis să îmi facă rău.


text:
Iar tu manifestă bunătate faţă de slujitorul tău; pentru că ai făcut cu el un legământ înaintea lui Iahve. Dacă există vreun păcat în mine, omoară-mă tu personal! De ce să mă mai aduci înaintea tatălui tău?”


text:
Ionatan i-a zis: „Niciodată! Dacă aş fi ştiut că tatăl meu a decis să îţi facă rău, oare nu ţi-aş fi spus?”


text:
şi acolo, Ionatan i-a spus lui David: „Iahve – Dumnezeul lui Israel – este martor că voi spiona pe tatăl meu mâine şi poimâine aproximativ pe la această oră. Dacă are gânduri bune pentru tine, te voi anunţa.


text:
Iahve să se comporte cu Ionatan cu toată duritatea, dacă tatăl meu va dori să îţi facă rău iar eu nu îţi voi desecretiza acest lucru şi nu te voi lăsa să pleci ca să îţi protejezi viaţa. Iahve să fie cu tine aşa cum a fost şi cu tatăl meu.


text:
Dacă voi mai trăi, să demonstrezi faţă de mine un comportament ca al lui Dumnezeu, astfel încât să nu fiu omorât;


text:
şi să nu îţi îndepărtezi niciodată bunăvoinţa faţă de urmaşii mei, atunci când Iahve va şterge de pe pământ pe fiecare dintre duşmanii lui David!”


text:
Acestea au fost cuvintele pe care le-a spus Ionatan când a ratificat un legământ cu familia lui David, spunând: „Iahve să pedepsească pe duşmanii lui David!”


text:
Ionatan l-a pus pe David să îşi reafirme jurământul făcut în baza dragostei pe care o manifesta pentru el; pentru că Ionatan îl iubea ca pe sufletul lui.


text:
Poimâine să pleci repede de aici; să te duci la locul în care te-ai ascuns prima dată şi să aştepţi lângă stânca Ezel.


text:
Apoi voi trimite băiatul, poruncindu-i să caute săgeţile. Dacă îi voi spune: «Vezi că săgeţile sunt dincoace de tine. Adu-le la mine!», atunci să vii; pentru că, îţi jur pe Iahve care este viu, că acesta va fi semnul care îţi va spune că eşti acceptat şi că nu există niciun pericol pentru tine.


text:
Dar dacă îi voi spune băiatului: «Vezi că săgeţile sunt dincolo de tine», să pleci; pentru că Iahve te trimite.


text:
David s-a ascuns în câmp. Atunci când a început <i>(să apară)</i> luna nouă, regele a stat la masă, ca să mănânce.


text:
El s-a aşezat pe locul lui obişnuit, lângă perete, avându-l pe Ionatan în faţa lui şi pe Abner lângă el. Dar locul lui David era gol.


text:
Saul nu a spus nimic în acea zi, pentru că se gândea că s-a întâmplat ceva cu David. Îşi zicea: „El nu este sincer; cu certitudine, David îmi ascunde ceva!”


text:
În următoarea zi – a doua de la luna nouă – locul lui David era tot gol. Atunci Saul l-a întrebat pe fiul lui numit Ionatan: „De ce nu a venit fiul lui Işai nici ieri şi nici astăzi la masă?”


text:
El mi-a spus: «Te rog să îmi permiţi să merg acasă. Clanul nostru va aduce un sacrificiu în oraş; iar fratele meu mi-a poruncit să fiu acolo. Te rog să fii bun cu mine şi permite-mi să merg să îmi văd fraţii!» Din această cauză nu a venit la masa regelui.”


text:
Saul s-a mâniat foarte rău împotriva lui Ionatan; şi i-a spus: „Eşti <i>(ca)</i> un copil nelegitim care se revoltă împotriva mea! Crezi că nu ştiu că ţi-ai ales ca prieten pe fiul lui Işai – fapt care înseamnă o ruşine a ta şi a mamei tale care te-a născut?


text:
Atât timp cât fiul lui Işai trăieşte pe acest pământ, nici tu şi nici regatul tău nu veţi avea linişte! Trimite pe cineva şi adu-l la mine; pentru că trebuie să moară!”


text:
Atunci Saul a aruncat lancea spre el, ca să îl lovească. Astfel, Ionatan a înţeles că tatăl lui intenţiona să îl omoare pe David.


text:
S-a ridicat de la masă foarte supărat; şi în acea zi – a doua a lunii noi – nu a mâncat nimic; pentru că era întristat din cauza lui David şi pentru că tatăl lui îl umilise.


text:
În următoarea dimineaţă, Ionatan s-a dus în câmp pentru întâlnirea cu David. Împreună cu el era un băiat.


text:
Ionatan i-a spus băiatului: „Aleargă să găseşti săgeţile pe care le-am tras.” Băiatul a alergat; iar Ionatan a tras o săgeată dincolo de el.


text:
Când băiatul a ajuns la locul în care căzuse săgeata trasă de Ionatan, el i-a strigat: „Nu-i aşa că săgeata e dincolo de tine?”


text:
Ionatan a strigat apoi după el: „Repede! Grăbeşte-te! Nu te opri!” Băiatul a strâns săgeţile şi s-a întors la stăpânul lui.


text:
După ce a plecat băiatul, David s-a ridicat din partea de sud a stâncii, a căzut cu faţa spre pământ şi s-a închinat de trei ori. Apoi s-au sărutat şi au plâns împreună; dar David a plâns mai mult.


text:
Ionatan i-a zis lui David: „Mergi liniştit! Să se întâmple aşa cum am jurat amândoi în numele lui Iahve, când am zis: «Iahve să fie <i>(martor)</i> între mine şi tine şi între urmaşii mei şi urmaşii tăi pentru totdeauna!»” Apoi David s-a ridicat şi a plecat; iar Ionatan s-a întors în oraş.


text:
David a venit la Nob şi s-a dus la preotul Ahimelec. Acesta l-a întâmpinat tremurând; şi l-a întrebat: „De ce eşti singur? Cum se explică faptul că nu este nimeni cu tine?”


text:
David i-a răspuns preotului Ahimelec: „Regele mi-a poruncit să fac ceva, spunându-mi: «Misiunea în care te-am trimis şi pe care ţi-am încredinţat-o, să fie un secret pentru orice alt om!» Şi am decis împreună cu oamenii mei un anume loc de întâlnire.


text:
Acum, vreau să ştiu ce ai <i>(de mâncare)</i> prin apropiere. Dă-mi vreo cinci pâini sau ce vei găsi.”


text:
Dar preotul i-a zis: „Nu am aici pâine obişnuită. Pot să îţi dau doar pâine sfinţită; cu condiţia ca oamenii tăi să se fi ferit de relaţii intime cu femei.”


text:
David i-a răspuns preotului: „Cu certitudine îţi pot spune că femeile au fost ţinute la depărtare de noi de când am plecat. Corpurile tinerilor ar fi fost <i>(până acum)</i> sfinte, chiar dacă ar fi fost implicaţi într-o misiune obişnuită. Dar cu atât mai mult vor fi sfinte corpurile lor astăzi?”


text:
Atunci preotul i-a dat pâine sfinţită; pentru că nu exista acolo altfel de pâine decât aceea care fusese pusă ca să fie prezentată înaintea lui Iahve; şi aceea tocmai fusese înlocuită cu altă pâine caldă.


text:
În acea zi, exista acolo, închis înaintea lui Iahve, unul dintre slujitorii lui Saul. Acela era edomitul Doeg, conducătorul păstorilor lui.


text:
David l-a întrebat pe Ahimelec: „Nu ai aici în apropiere o lance sau o sabie? Eu nu mi-am luat cu mine sabia şi nici armele, pentru că porunca regelui trebuia pusă în aplicare de urgenţă!”


text:
Preotul i-a răspuns: „Există aici sabia filisteanului Goliat, pe care l-ai omorât în valea Ela! Este înfăşurată într-o pânză, în spatele locului unde stă pusă tunica pentru ceremonii. Dacă doreşti, poţi să o iei; pentru că nu mai există altă sabie aici!” David a zis: „Nu este alta ca ea! Dă-mi-o!”


text:
Slujitorii lui Achiş i-au zis regelui lor: „Nu este acesta David – regele ţării – şi nu despre el cântau dansând şi spunând: «Saul a omorât miile lui; iar David, zecile lui de mii?»”


text:
Când ei au privit la el, David şi-a schimbat comportamentul. Se prefăcea, făcându-i să creadă că este nebun. Zgâria uşile şi lăsa să îi curgă saliva pe barbă.


text:
Atunci Achiş le-a zis slujitorilor lui: „Sper să fi observat şi voi că acest om este nebun. De ce mi l-aţi adus?


text:
Oare am eu lipsă de nebuni? De ce să asist la manifestările lui nebuneşti? Oare credeţi că voi accepta ca el să intre în casa mea?”


text:
David a plecat de acolo şi a fugit în peştera Adulam. Când au auzit acest lucru, fraţii lui şi întreaga familie a tatălui lui au venit acolo la el.


text:
Toţi cei care erau în dificultăţi ori datori şi nemulţumiţi, s-au adunat la el; iar David a devenit conducătorul lor. S-au adunat astfel aproximativ patru sute de bărbaţi.


text:
David a plecat de acolo la Miţpa, în zona Moabului. Atunci i-a transmis regelui Moabului următoarea cerere: „Te rog să permiţi tatălui meu şi mamei mele să vină <i>(şi să stea)</i> la voi, până voi şti ce va face Dumnezeu cu mine.”


text:
David i-a lăsat cu regele Moabului; iar ceilalţi au locuit împreună cu el tot timpul cât David a stat în fortăreaţă.


text:
Dar profetul Gad i-a spus lui David: „Să nu rămâi în fortăreaţă; ci du-te în teritoriul locuit de urmaşii lui Iuda!” Astfel, David a plecat şi a ajuns în pădurea Heret.


text:
Saul a auzit că David şi oamenii care erau cu el au fost descoperiţi. Atunci, Saul stătea sub tamariscul de pe zona înaltă numită Ghiva. Avea în mână o lance; şi era înconjurat de toţi slujitorii lui.


text:
Saul le-a zis: „Ascultaţi, beniamiţi! Vă va da fiul lui Işai tuturor terenuri agricole şi vii? Vă va face el pe voi toţi comandanţi pentru mii de oameni şi conducători pentru sute <i>(de luptători)</i>?


text:
Totuşi voi toţi aţi complotat împotriva mea; şi nimeni nu m-a anunţat când fiul meu a făcut un legământ cu fiul lui Işai. Niciunul dintre voi nu a avut grijă de mine şi nu m-a anunţat că fiul meu l-a provocat pe slujitorul meu să se revolte împotriva mea, ca să mă urmărească aşa cum o face astăzi!”


text:
Edomitul Doeg – cel care stătea lângă slujitorii lui Saul – a zis: „Eu l-am văzut pe fiul lui Işai venind în localitatea Nob, la Ahimelec – fiul lui Ahitub.


text:
Acela a întrebat pe Iahve pentru David şi i-a oferit provizii. I-a dat şi sabia filisteanului Goliat!”


text:
Atunci regele a trimis pe cineva să cheme pe preotul Ahimelec – fiul lui Ahitub – şi pe toţi cei care aparţineau acelei familii lărgite a preoţilor din localitatea Nob. Aceia au venit toţi la rege.


text:
Saul i-a spus: „De ce ai complotat împotriva mea împreună cu fiul lui Işai, dându-i pâine, o sabie şi întrebând pe Dumnezeu pentru el? Ca să se revolte împotriva mea şi să urmărească să mă omoare, aşa cum o face astăzi?”


text:
Ahimelec i-a răspuns regelui: „Care dintre toţi subordonaţii tăi este atât de credincios ca David? El este ginerele regelui, conducătorul gărzii tale; şi are un renume în familia ta!


text:
Oare de astăzi am început să întreb pe Dumnezeu pentru el? Nu este deloc adevărat ce crezi despre mine! Să nu acuze regele în vreun fel pe slujitorului lui; şi nici faţă de vreunul din familia tatălui meu să nu pronunţe acuzaţii; pentru că slujitorul tău nu a ştiut de niciunul dintre toate aceste lucruri.”


text:
Apoi le-a zis gărzilor care stăteau lângă el: „Omorâţi-i pe preoţii lui Iahve; pentru că şi ei sunt aliaţi cu David. Au ştiut că este un fugar; şi nu m-au anunţat!” Dar slujitorii regelui nu au vrut să lovească ei personal pe preoţii lui Iahve.


text:
Atunci regele i-a spus lui Doeg: „Loveşte-i tu pe preoţi!” Edomitul Doeg i-a lovit el pe acei preoţi. Astfel, a omorât în acea zi optzeci şi cinci de bărbaţi care purtau tunica făcută din fire de in.


text:
Doeg a omorât chiar şi pe toţi ceilalţi care aparţineau familiilor de preoţi din oraşul Nob, tăindu-i cu sabia: bărbaţi şi femei, copii şi sugari, boi, măgari şi oi. Toţi au fost omorâţi cu sabia.


text:
Unul dintre urmaşii lui Ahimelec – fiul lui Ahitub – numit Abiatar, a reuşit să scape. El a fugit şi s-a dus în locul unde era David.


text:
Atunci David i-a spus lui Abiatar: „Am ştiut cu certitudine că edomitul Doeg care era acolo, îl va anunţa pe Saul despre tot ce s-a întâmplat atunci. Să ştii că sunt vinovat de moartea tuturor celor din familia tatălui tău…


text:
Rămâi cu mine şi să nu îţi fie frică; pentru că cel care intenţionează să mă omoare, vrea să te omoare şi pe tine. Cu mine vei fi protejat!”


text:
David a fost anunţat: „Filistenii luptă împotriva Cheilei; şi capturează <i>(tot)</i> ce găsesc în aceste teritorii!”


text:
Atunci David L-a întrebat pe Iahve: „Să mă duc să lupt împotriva acestor filisteni?” Iahve i-a răspuns: „Du-te! Luptă împotriva filistenilor şi salvează Cheila!”


text:
Dar oamenii lui David i-au zis: „Nouă ne este frică şi aici – în teritoriile locuite de urmaşii lui Iuda. Deci cu atât mai mult ne vom teme dacă vom merge la Cheila, împotriva armatelor filistene!”


text:
Atunci David L-a întrebat din nou pe Iahve; şi El i-a răspuns: „Ridică-te şi mergi la Cheila; pentru că Eu voi face ca filistenii să ajungă la discreţia ta.”


text:
David a plecat la Cheila împreună cu oamenii lui. A luptat împotriva filistenilor, le-a luat turmele şi le-a cauzat mari pierderi. Astfel, David i-a salvat pe locuitorii Cheilei.


text:
Saul a fost anunţat că David a venit la Cheila. Atunci el a zis: „Dumnezeu l-a făcut să ajungă în mâna mea, pentru că s-a închis: a intrat într-un oraş cu porţi şi cu zăvoare!”


text:
Saul a chemat tot poporul la război, ca să meargă împotriva Cheilei şi să asedieze astfel pe David şi pe oamenii lui.


text:
Dar David a fost informat despre faptul că Saul a conceput planuri rele împotriva lui; şi i-a zis preotului Abiatar: „Adu tunica aici!”


text:
Apoi David a zis: „Doamne – Dumnezeul lui Israel – sclavul Tău a auzit că Saul vrea să vină la Cheila ca să distrugă oraşul din cauza mea.


text:
Oare mă vor trăda locuitorii Cheilei predându-mă lui Saul? Va veni oare Saul – aşa cum a auzit sclavul Tău? Doamne – Dumnezeul lui Israel – Te rog să îi răspunzi sclavului Tău!” Iahve i-a răspuns: „Va veni!”


text:
David a continuat: „Ne vor trăda locuitorii Cheilei, predându-ne lui Saul?” Iahve i-a răspuns: „Da, vă vor trăda!”


text:
Astfel, David şi oamenii lui care erau aproximativ şase sute de bărbaţi, au plecat din Cheila şi au mers în anumite zone unde au putut să se ascundă. Când Saul a fost anunţat că David a reuşit să plece din Cheila, nu s-a mai dus acolo.


text:
David a locuit într-o zonă aridă, stând în fortificaţii. Locul muntos al acelui deşert se numea Zif. Saul îl căuta în fiecare zi; dar Dumnezeu nu îi permitea capturarea lui David.


text:
Ionatan – fiul lui Saul – s-a dus la David, în zona numită Horeş; şi i-a consolidat acolo încrederea în Dumnezeu.


text:
El i-a zis: „Să nu îţi fie frică; pentru că Saul – tatăl meu – nu te va găsi! Tu vei guverna poporul Israel; iar eu voi fi al doilea <i>(conducător)</i>, după tine. Chiar şi tatăl meu – Saul – ştie că aşa se va întâmpla!”


text:
Apoi au făcut amândoi un <i>(nou)</i> legământ înaintea lui Iahve. David a rămas la Horeş, iar Ionatan s-a întors acasă.


text:
Zifiţii au venit la Saul – la Ghiva – şi i-au zis: „Oare nu ştii că David se ascunde printre noi, în fortificaţiile de la Horeş care sunt pe dealul Hachila, la sudul localităţii Ieşimon?


text:
Acum, regele nostru, vino; pentru că aceasta este toată dorinţa sufletului tău! Ţi-l vom preda bucuroşi!”


text:
Vă rog să vă duceţi să mai verificaţi! Descoperiţi locul în care este şi vorbiţi cu cine l-a văzut acolo; pentru că am fost informat că este foarte abil.


text:
Aflaţi toate locurile în care se ascunde; şi întoarceţi-vă la mine cu informaţii exacte. Atunci voi veni cu voi; şi dacă există în acel teritoriu, îl voi căuta printre toate miile urmaşilor lui Iuda!”


text:
Zifiţii s-au ridicat şi au plecat la Zif, înaintea lui Saul. David şi oamenii lui erau în deşertul Maon – în zona numită Araba – la sudul localităţii Ieşimon.


text:
Saul a plecat împreună cu oamenii lui să îl caute; dar David a fost anunţat despre acest lucru. A coborât la stâncă şi a rămas acolo, în deşertul Maon. Când a auzit Saul acest lucru, l-a urmărit pe David în deşertul Maon.


text:
Saul mergea pe o parte a muntelui, iar David cu oamenii lui se deplasau pe cealaltă parte. David se grăbea să se depărteze de Saul. În acest timp, Saul şi oamenii lui încercau să îi înconjoare pe David şi pe oamenii care erau cu el, ca să îi prindă.


text:
Dar atunci a venit un mesager la Saul. Acela i-a spus: „Grăbeşte-te să vii; pentru că filistenii au invadat ţara!”


text:
Atunci Saul a abandonat urmărirea lui David; şi a plecat să lupte împotriva filistenilor. Au numit acel loc Sela Hamahlecot.


text:
Când Saul s-a întors de la urmărirea filistenilor, a fost anunţat că David este în deşertul En-Ghedi.


text:
Atunci Saul a luat din tot Israelul trei mii de bărbaţi selectaţi <i>(pentru această misiune)</i> şi a plecat în căutarea lui David şi a oamenilor lui, în partea de est a Stâncilor Ţapilor Sălbatici.


text:
A ajuns la stânele care erau lângă drum. Acolo exista o peşteră; şi Saul a intrat în ea să îşi acopere picioarele <i>(odihnindu-se)</i>. David şi oamenii lui erau la capătul <i>(celălalt al)</i> peşterii.


text:
Oamenii lui David i-au zis: „Aceasta este ziua despre care ţi-a vorbit Iahve când ţi-a spus: «Eu îl voi face pe duşmanul tău să ajungă prizonier în mâinile tale; iar tu vei face tot ce vei dori cu el.»!” David s-a ridicat şi a tăiat colţul hainei lungi a lui Saul – fără să fie observat de nimeni dintre cei care erau acolo.


text:
El le-a spus oamenilor lui: „Să mă ferească Iahve să fac un asemenea lucru stăpânului meu, care este uns la porunca Lui ca rege. Refuz să îl lovesc cu mâna mea. Este uns în slujba lui Iahve ca rege <i>(pentru Israel)</i>!”


text:
Zicând aceste cuvinte, David i-a oprit pe oamenii lui şi nu le-a permis să îl atace pe Saul. Apoi Saul s-a sculat, a plecat din peşteră şi şi-a continuat drumul.


text:
După plecarea lui, s-a sculat şi David şi a ieşit din peşteră. Apoi el a strigat după Saul: „Rege, stăpânul meu!” Când s-a uitat Saul în urma lui, David s-a aplecat cu faţa până spre pământ şi s-a închinat.


text:
În această zi, ochii tăi au văzut că Iahve te-a făcut să ajungi la discreţia mea – chiar acolo, în peşteră. Cineva mi-a spus să te omor; dar eu am avut milă de tine şi am decis să nu fac nimic cu mâna mea împotriva stăpânului meu; pentru că el este uns ca rege din porunca lui Iahve.


text:
Părintele meu, priveşte aici şi vezi colţul robei tale care este în mâna mea. Tăind acest colţ al robei tale şi pentru că nu te-am omorât, trebuie să înţelegi şi să recunoşti că nu sunt vinovat de răutate sau de revoltă; şi că nu am păcătuit împotriva ta. Totuşi, tu mă urmăreşti, ca să mă omori…


text:
Iahve să judece între mine şi tine; şi El să mă răzbune faţă de tine! Dar mâna mea nu va acţiona împotriva ta!


text:
Vechiul proverb spune: «Răul provine de la cei răi.» Totuşi, să ştii că nu voi acţiona cu mâna mea împotriva ta.


text:
Iahve să fie judecător şi să pronunţe sentinţa în acest conflict dintre mine şi tine. El să privească, să îmi susţină cauza şi să mă salveze de tot ce intenţionezi să îmi faci cu mâna ta!”


text:
Când David a terminat de spus aceste cuvinte lui Saul, el i-a zis: „Fiul meu, tu eşti chiar David – cel care îmi vorbeşte?” Apoi a plâns cu voce tare,


text:
zicându-i lui David: „Tu eşti mai corect decât mine; pentru că tu mi-ai demonstrat bunăvoinţă, chiar dacă eu m-am comportat rău cu tine.


text:
Astăzi, tu ai demonstrat bunătate faţă de mine; pentru că deşi Iahve făcuse ca eu să ajung la discreţia ta, nu m-ai omorât.


text:
Dacă un om îşi întâlneşte duşmanul, oare îl lasă să plece fără să îi facă niciun rău? Iahve să te recompenseze astăzi cu bine, având în vedere ce ai făcut pentru mine!


text:
Jură-mi pe Iahve că nu îi vei extermina pe urmaşii mei după ce nu voi mai trăi eu şi că nu îmi vei şterge numele din familia strămoşului meu!”


text:
David i-a jurat lui Saul. Apoi Saul a plecat acasă. În acest timp, David a urcat în fortăreaţă împreună cu oamenii lui.


text:
Samuel murise. Tot Israelul s-a adunat şi a plâns pentru moartea lui. Apoi l-au înmormântat în zona unde locuise: la Rama. După ce l-au înmormântat pe Samuel, David a plecat în deşertul Maon.


text:
În Maon trăia un bărbat a cărui avere era în Carmel. El devenise un om foarte bogat. Avea trei mii de oi şi o mie de capre. Tocmai atunci venise în Carmel ca să îşi tundă oile.


text:
Numele acelui bărbat era Nabal. Soţia lui se numea Abigail. Această femeie era inteligentă şi frumoasă. Dar bărbatul ei era dur, rău în comportamentul lui şi provenea din Caleb.


text:
şi a trimis zece tineri, cărora le-a zis: „Duceţi-vă la Carmel! Când ajungeţi la Nabal, să îl salutaţi în numele meu;


text:
Am auzit că tunzi oile! Păstorii tăi au fost <i>(pentru o perioadă de timp)</i> împreună cu noi. Nu i-am jignit şi nici nu s-a pierdut nimic <i>(din ce era al lor)</i> tot timpul cât au fost în Carmel.


text:
Întreabă-ţi slujitorii; şi ei îţi vor confirma aceste lucruri. Mă aştept ca tinerii <i>(trimişi de mine)</i> să fie trataţi cu bunăvoinţă de tine; pentru că venim într-o zi de bucurie. Acum te rog să le dai ce poţi slujitorilor tăi şi fiului tău care se numeşte David.»”


text:
Tinerii lui David au venit la Nabal; şi i-au spus toate aceste cuvinte în numele lui. Apoi ei au aşteptat răspunsul lui Nabal.


text:
Dar el le-a spus tinerilor lui David: „Cine este David şi cine este fiul lui Işai? Astăzi sunt mulţi slujitori care fug de la stăpânii lor.


text:
Oare să iau pâinea mea, apa mea şi carnea pe care am pregătit-o pentru oamenii care îmi tund oile, ca să o dau unora care sunt dintr-un loc necunoscut?”


text:
Atunci David le-a spus oamenilor lui: „Fiecare să se echipeze cu sabia!” Astfel, toţi cei care erau cu David, şi-au luat sabia. David şi-a luat şi el sabia. Au decis să meargă împreună cu David aproximativ patru sute de bărbaţi. Încă două sute de bărbaţi au rămas cu bagajele.


text:
Unul dintre slujitori i-a spus Abigailei care era soţia lui Nabal: „David a trimis nişte mesageri din deşert ca să îl salute pe stăpânul nostru. Dar acesta a vorbit dur cu ei.


text:
Totuşi, aceşti oameni au fost foarte buni cu noi, nu ne-au jignit şi nu am pierdut nimic cât timp am mers împreună cu ei, atunci când eram pe câmp.


text:
Au fost <i>(ca)</i> un zid <i>(protector)</i> pentru noi atât ziua, cât şi noaptea – tot timpul cât am fost împreună cu ei – păzind oile.


text:
Acum, gândeşte-te şi decide ce să faci; pentru că s-a decis ceva rău pentru stăpânul nostru şi pentru întreaga lui familie. El este un om atât de rău, încât nimeni nu poate să îi vorbească.”


text:
Abigail a luat repede o sută de pâini, două burdufuri cu vin, cinci oi pregătite, cinci cantităţi de grâu prăjit, o sută de ciorchini de stafide şi două sute de prăjituri făcute din smochine. Ea le-a pus pe măgari.


text:
Apoi le-a spus slujitorilor ei: „Mergeţi înaintea mea; iar eu vă voi urma!” Dar soţului ei care se numea Nabal, nu i-a spus nimic.


text:
În timp ce venea ea călare pe măgar prin zona umbrită a muntelui, David şi oamenii lui tocmai veneau din direcţia opusă. Astfel, femeia i-a întâlnit.


text:
David zisese: „Degeaba am păzit în deşert tot ce avea acest om, astfel încât nu i s-a pierdut nimic. El m-a recompensat cu rău pentru binele pe care i l-am făcut…


text:
Dumnezeu să se comporte cu toată duritatea cu David, dacă până <i>(mâine)</i> dimineaţă voi lăsa să mai trăiască vreun bărbat dintre toţi cei care sunt ai lui Nabal!”


text:
Când Abigail l-a văzut pe David, a descălecat repede de pe măgar, şi-a aplecat faţa înaintea lui şi i s-a închinat până la pământ.


text:
Apoi a căzut la picioarele lui şi i-a zis: „Stăpânul meu, numai împotriva mea să vină pedeapsa. Te rog să permiţi slujitoarei tale să îţi vorbească; şi ascultă cuvintele ei.


text:
Te rog, stăpânul meu, nu reacţiona violent faţă de acest om rău, care este Nabal; pentru că se comportă exact cum îi este numele. Se numeşte Nabal; şi îl caracterizează nebunia. Dar eu, slujitoarea ta, nu i-am văzut pe tinerii trimişi de stăpânul meu.


text:
Acum, îţi jur, stăpânul meu, pe Iahve care este viu şi pe sufletul tău care este viu, că Iahve te-a oprit astfel de la vărsare de sânge şi de la răzbunare. Duşmanii tăi şi cei care vor răul stăpânului meu, să ajungă la fel ca Nabal!


text:
Acest dar pe care l-a adus slujitoarea ta stăpânului meu, să fie dat tinerilor care îl urmează pe stăpânul meu!


text:
Te rog să ierţi păcatul slujitoarei tale. Este o certitudine faptul că Iahve îi va consolida stăpânului meu o casă; pentru că stăpânul meu se implică în războaiele lui Iahve. Să nu fie răutate în tine în niciuna dintre zilele tale.


text:
Iar dacă va veni vreun om ca să te urmărească şi ca să te omoare, viaţa stăpânului meu va fi legată în mănunchiul celor vii şi se va duce la Dumnezeul tău care se numeşte Iahve. Dar El va arunca viaţa duşmanilor tăi ca pe o piatră trasă cu praştia.


text:
Atunci când Iahve îi va face stăpânului meu tot binele pe care i l-a promis şi când îl va pune să conducă pe Israel,


text:
să nu devină această vărsare de sânge şi această răzbunare un motiv de regret sau o piedică în inima stăpânului meu. Când Iahve îi va face bine stăpânului meu, atunci să îţi aminteşti de slujitoarea ta!”


text:
David i-a răspuns Abigailei: „Să fie binecuvântat Iahve – Cel care este Dumnezeul lui Israel – pentru că El te-a trimis astăzi să mă întâlneşti.


text:
Să fie binecuvântată judecata ta; şi fi binecuvântată şi tu, cea care m-ai oprit în această zi de la vărsare de sânge şi de la răzbunare!


text:
Jur pe Iahve care este viu – pe Dumnezeul lui Israel care m-a oprit să îţi fac rău – că dacă nu te-ai fi grăbit să vii înaintea mea, până dimineaţă nu ar fi fost lăsat să mai trăiască niciun bărbat dintre cei care aparţin lui Nabal!”


text:
Apoi David a luat din mâna ei ce îi adusese; şi i-a zis: „Du-te liniştită la casa ta! Să ştii că am luat în considerare ce ai spus şi că ţi-am aprobat cererea.”


text:
Atunci când Abigail a ajuns la Nabal, acesta organizase un banchet în casa lui, unde se mânca la fel ca la masa unui rege. Inima lui Nabal era „veselă” pentru că el era foarte afectat de băuturi alcoolice. Ea nu i-a spus nimic până în următoarea dimineaţă.


text:
După ce trecuse efectul beţiei lui Nabal, soţia lui i-a relatat tot ce se întâmplase. Atunci inima lui Nabal a primit o lovitură mortală; şi el s-a făcut ca o piatră.


text:
Când David a auzit că Nabal a murit, a zis: „Să fie binecuvântat Iahve care mi-a apărat cauza pentru situaţia în care am fost defăimat de Nabal; şi l-a oprit pe sclavul Său de la comiterea unui lucru rău. Iahve a făcut ca răutatea lui Nabal să se întoarcă împotriva capului lui!” Apoi David a anunţat-o pe Abigail că vrea să o ia ca soţie.


text:
Când slujitorii lui David au ajuns la Abigail, la Carmel, i-au zis: „David ne-a trimis la tine să te luăm ca să îi fi soţie!”


text:
Atunci ea s-a ridicat şi s-a aplecat cu faţa până faţa la pământ, zicând: „Slujitoarea ta este aici, pregătită să spele picioarele slujitorilor stăpânului meu!”


text:
Apoi Abigail s-a ridicat repede, a încălecat pe un măgar şi a plecat împreună cu cinci femei care o slujeau. Ea a mers împreună cu oamenii lui David; şi apoi a devenit soţia lui.


text:
Saul o luase pe fiica lui numită Mihal, care fusese soţia lui David, şi o dăduse lui Paltiel – fiul lui Laiş – care era din Galim.


text:
Zifiţii au venit la Saul, la Ghiva şi i-au spus: „David se ascunde pe dealul Hachila, în partea de sud a localităţii Ieşimon!”


text:
Saul şi-a ridicat tabăra şi s-a dus în deşertul Zif împreună cu trei mii de bărbaţi selectaţi din Israel, ca să îl caute acolo pe David.


text:
Şi-a stabilit tabăra lângă drum, pe dealul Hachila, în partea de sud a localităţii Ieşimon. David era în deşert. Când a auzit că Saul a venit după el în deşert,


text:
Atunci David a plecat şi a venit chiar în zona în care îşi organizase Saul tabăra. David a văzut astfel locul în care era culcat Saul împreună cu Abner – fiul lui Ner – conducătorul armatei lui. Saul era culcat în interiorul taberei; iar armata era aşezată în jurul lui.


text:
Atunci David i-a întrebat pe hititul Ahimelec şi pe Abişai – fiul Ţeruiei – care era fratele lui Ioab: „Cine va veni împreună cu mine în tabăra lui Saul?” Abişai i-a răspuns: „Eu voi veni cu tine!”


text:
Astfel, David şi Abişai au plecat noaptea spre acea tabără. Saul dormea în mijlocul taberei, cu lancea înfiptă în pământ, în dreptul capului lui. Abner şi armata erau culcaţi în jurul lui Saul.


text:
Abişai i-a zis lui David: „Dumnezeu l-a făcut astăzi pe duşmanul tău să ajungă la discreţia ta. Te rog să îmi permiţi să trec cu lancea prin el până va intra în pământ. Voi face acest lucru dintr-o singură lovitură, fără să mai fie nevoie de a doua!”


text:
Dar David i-a zis lui Abişai: „Nu-l omorî! Cine şi-ar permite să se atingă de cel care este unsul lui Iahve ca rege şi să fie apoi nevinovat?”


text:
David a adăugat: „Îţi jur pe Iahve care este viu, că El îl va lovi. Ori va veni timpul să moară, ori va muri participând la o luptă.


text:
Să mă ferească Iahve să mă ating de unsul Său! Dar acum ia lancea care este lângă capul lui şi ulciorul cu apă; apoi să plecăm!”


text:
David a luat lancea şi ulciorul cu apă care erau lângă capul lui Saul; şi au plecat. Nimeni nu a văzut şi nu a ştiut nimic. Nici nu s-a trezit cineva. Toţi dormeau; pentru că venise peste ei un somn profund trimis de Iahve.


text:
David a trecut pe partea cealaltă şi a stat pe vârful dealului, la mare distanţă. Între ei era o mare suprafaţă de teren.


text:
Apoi David a strigat spre popor şi l-a numit pe Abner – fiul lui Ner – zicând: „Abner, mă auzi?” Abner a răspuns: „Cine-l strigă pe rege?”


text:
David i-a zis lui Abner: „Ce fel de bărbat eşti tu? Cine mai are funcţia ta în Israel? Şi totuşi, de ce nu ţi-ai păzit stăpânul care este chiar regele? Cineva din popor a venit ca să îl omoare!


text:
Nu este bine ce ai făcut. Îţi jur pe Iahve care este viu că meritaţi moartea – voi, cei care nu aţi supravegheat pe stăpânul vostru uns ca rege al lui Iahve! Verifică acum unde este lancea regelui şi ulciorul cu apă – care fuseseră lângă capul lui!”


text:
Saul a recunoscut vocea lui David şi a zis: „Tu eşti fiul meu, David?” David a răspuns: „Da, rege, stăpânul meu; eu sunt!”


text:
Apoi a continuat: „De ce îl urmăreşte stăpânul meu pe slujitorul lui? Ce am făcut rău? Care este acea faptă rea de care mă fac vinovat?


text:
Acum, să asculte regele – stăpânul meu – cuvintele slujitorului lui: dacă Iahve este Cel care te provoacă împotriva mea, atunci să primească un sacrificiu; dar dacă aceia sunt oamenii, atunci să fie blestemaţi înaintea lui Iahve; pentru că ei mă alungă astăzi din moştenirea Lui, zicând: «Du-te şi slujeşte altor <i>(dumne)</i>zei!».


text:
Acum, eu spun că doresc să nu îmi cadă sângele pe acel pământ care este departe de faţa lui Iahve. Constat că regele a plecat în căutarea unui singur purice. Este ca unul care urmăreşte o pasăre sălbatică în munţi!”


text:
Saul a zis: „Am păcătuit! Întoarce-te, fiul meu, David; pentru că nu îţi voi mai face <i>(niciun)</i> rău. Înţeleg acum că astăzi, viaţa mea a avut valoare pentru tine. M-am comportat ca un nebun; şi am greşit foarte mult!”


text:
Iahve recompensează fiecăruia conform dreptăţii şi în acord cu seriozitatea lui. El te-a făcut astăzi să ajungi la discreţia mea; dar eu n-am vrut să mă ating de cel care este uns ca rege al lui Iahve.


text:
Îmi doresc ca aşa cum eu am apreciat astăzi viaţa ta, să aprecieze şi Iahve viaţa mea; şi El să mă salveze din toate necazurile mele!”


text:
Saul i-a zis: „Fii binecuvântat, fiul meu David. Cu certitudine că tu vei face lucruri mari; şi vei avea succes!” Apoi David a plecat pe drumul lui, iar Saul s-a întors acasă.


text:
David şi-a zis: „Într-o zi voi muri lovit de mâna lui Saul. Cel mai bine pentru mine ar fi să fug pe teritoriul locuit de filisteni. Astfel, Saul va renunţa să mă mai caute în teritoriul poporului Israel; şi voi scăpa de urmărirea lui.”


text:
David a plecat împreună cu cei şase sute de bărbaţi care erau cu el; şi s-a dus la Achiş – fiul lui Maoc – care era regele Gatului.


text:
David şi oamenii lui au locuit cu Achiş în Gat. Fiecare trăia acolo împreună cu familia lui. David era împreună cu cele două soţii ale lui: cu Ahinoam din Izreel şi cu Abigail – văduva lui Nabal din Carmel.


text:
David i-a zis lui Achiş: „Dacă am găsit bunăvoinţă la tine, te rog să accepţi să mi se dea un loc în unul dintre oraşele ţării; şi voi locui acolo. De ce să locuiască slujitorul tău împreună cu tine, în oraşul regelui?”


text:
Astfel, în acea zi, Achiş i-a dat lui David Ţiclagul. Aşa se explică faptul că acest oraş a fost al regilor <i>(regatu)</i>lui Iuda până astăzi.


text:
El şi oamenii lui veneau în forţă împotriva gheşuriţilor, împotriva ghirziţilor şi împotriva amaleciţilor. Aceştia locuiau din vremuri străvechi pe teritoriul care începea cu localitatea Şur şi ajungea până spre Egipt.


text:
David ataca acea zonă; şi nu lăsa să trăiască niciun bărbat şi nicio femeie. Lua oile, vitele, măgarii, cămilele şi hainele. Apoi se întorcea la Achiş.


text:
Când Achiş întreba: „Ce teritoriu aţi invadat astăzi?”, David răspundea: „Neghevul <i>(din partea teritoriu)</i>lui Iuda!” sau „Neghevul ierahmeeliţilor!” ori „Neghevul cheniţilor!”.


text:
David nu lăsa să trăiască niciun bărbat şi nicio femeie, pentru ca să nu existe nimeni care să vină la Gat şi să vorbească împotriva lor, spunând: „Aşa a făcut David!”. Acesta a fost obiceiul lui tot timpul cât a locuit în ţara filistenilor.


text:
Achiş avea încredere în David; şi zicea: „Este o certitudine că el nu este agreat în poporul lui Israel; şi va fi slujitorul meu pentru totdeauna.”


text:
În acele zile, filistenii şi-au adunat grupurile de armată; şi au plecat la război, ca să lupte împotriva lui Israel. Achiş i-a zis lui David: „Să ştii că tu şi oamenii tăi veţi veni cu mine în tabără.”


text:
David i-a răspuns lui Achiş: „Astfel vei constata tu personal ce este capabil să facă slujitorul tău.” Achiş i-a zis: „Te voi pune să fii protectorul capului meu pentru totdeauna!”


text:
Samuel murise. Tot Israelul îl plânsese şi îl înmormântase în oraşul lui: la Rama. Saul îndepărtase din ţară pe cei care cheamă spiritele morţilor şi pe vrăjitori.


text:
Filistenii s-au adunat şi au venit, intenţionând să îşi instaleze tabăra la Şunem. Saul a adunat tot Israelul; şi şi-au stabilit tabăra la Ghilboa.


text:
Saul L-a întrebat pe Iahve; dar El nu i-a răspuns nici prin vise, nici prin Urim şi nici prin profeţi.


text:
Atunci Saul le-a ordonat slujitorilor lui: „Căutaţi-mi o femeie care cheamă spiritele morţilor, ca să merg la ea şi să o întreb!” Slujitorii lui i-au răspuns: „Să ştii că în En-Dor există o femeie care cheamă spiritele morţilor.”


text:
Saul s-a deghizat îmbrăcându-se cu alte haine şi a plecat însoţit de doi bărbaţi. Au ajuns la acea femeie noaptea; şi i-a zis: „Te rog să chemi pentru mine un spirit pe care ţi-l voi preciza!”


text:
Femeia i-a răspuns: „Tu ştii ce a făcut Saul: cum a distrus din ţară pe cei care cheamă spiritele morţilor şi pe vrăjitori. Tu îmi pui astfel o capcană, ca să fiu ulterior omorâtă?”


text:
Saul i-a jurat pe Iahve, zicând: „Îţi jur pe Iahve care este viu, că nu vei fi pedepsită pentru acest lucru.”


text:
Când l-a văzut femeia pe Samuel, a ţipat cu mare intensitate; şi i-a zis lui Saul: „De ce m-ai înşelat? Tu eşti Saul!”


text:
Regele a zis: „Nu te teme! Spune-mi ce vezi!” Femeia i-a răspuns lui Saul: „Văd o fiinţă dumnezeiască ridicându-se din pământ…”


text:
El a întrebat-o: „Cum arată?” Ea i-a răspuns: „Este un om bătrân învelit cu o haină lungă!” Saul a înţeles că acesta era Samuel. S-a aplecat cu faţa spre pământ şi s-a închinat.


text:
Samuel i-a zis lui Saul: „De ce m-ai deranjat chemându-mă?” Saul i-a răspuns: „Sunt într-o mare dificultate! Filistenii luptă împotriva mea; iar Dumnezeu s-a depărtat de mine. Nu mi-a mai vorbit nici prin profeţi şi nici prin vise. Atunci am decis să te chem pe tine, ca să îmi arăţi ce să fac!”


text:
Dar Samuel i-a zis: „Dacă Iahve S-a depărtat de tine şi ţi-a devenit duşman, de ce mă mai întrebi pe mine?


text:
Pentru că nu te-ai conformat poruncilor lui Iahve şi nu i-ai făcut pe amaleciţi să simtă marea Lui mânie, acum Iahve face să ţi se întâmple aceste lucruri.


text:
În plus, Iahve îl va face pe Israel ca împreună cu tine să fie învins de filisteni; iar mâine, tu şi fiii tăi, veţi fi <i>(aici)</i> cu mine! Iahve va face ca armata lui Israel să fie prada filistenilor!”


text:
Imediat, Saul a căzut la pământ – cât era de lung – foarte afectat de frică, din cauza cuvintelor lui Samuel. Nu mai era nicio forţă în el; pentru că nu mâncase nimic toată ziua şi toată noaptea.


text:
Când a venit acea femeie la Saul şi l-a văzut aşa de speriat, i-a zis: „Vezi că slujitoarea s-a conformat cerinţelor tale. Mi-am riscat viaţa; şi am făcut aşa cum mi-ai spus.


text:
Acum, te rog să iei în considerare şi tu cuvintele slujitoarei tale. Permite-mi să îţi pun înainte o bucată de pâine. Să mănânci din ea, ca să ai energia necesară pentru a merge pe drum.”


text:
Saul nu a vrut să mănânce; dar slujitorii lui împreună cu femeia au insistat până când a mâncat. Apoi el s-a ridicat de la pământ şi s-a aşezat pe pat.


text:
Femeia avea acasă un viţel îngrăşat. Ea l-a tăiat repede. Apoi a luat făină, a frământat-o şi a făcut turte pe care le-a copt.


text:
Le-a pus înaintea lui Saul şi a slujitorilor lui; iar ei au mâncat. Apoi s-au ridicat şi au plecat chiar în acea noapte.


text:
Filistenii şi-au adunat toate forţele armate la Afec, în timp ce israelienii şi-au instalat tabăra în apropiere de izvorul din Izreel.


text:
Conducătorii <i>(armatei)</i> filistenilor veneau deplasându-şi sutele şi miile lor de luptători; iar David cu oamenii lui veneau în urmă, cu Achiş.


text:
Dar conducătorii filistenilor au zis: „Ce caută aceşti evrei aici?” Achiş le-a răspuns: „Acesta este David – slujitorul lui Saul, regele lui Israel. El locuieşte la mine de mai mult de un an; şi de când a venit la mine până astăzi, nu am avut ce să îi reproşez!”


text:
Conducătorii filistenilor s-au mâniat pe el; şi i-au zis: „Trimite-l înapoi pe acest om. Să se întoarcă la locul în care l-ai pus; ca să nu ne devină duşman în timpul luptei. Altfel cum ar putea el să se facă din nou acceptat de stăpânul lui? Oare nu cu capetele oamenilor noştri?


text:
Nu este acesta David despre care cântau dansând şi zicând: «Saul a omorât miile lui, iar David zecile lui de mii?»!”


text:
Achiş l-a chemat pe David şi i-a zis: „Îţi jur pe Iahve care este viu că ai fost corect cu mine <i>(până acum)</i> şi îmi place să te văd slujind pentru mine în armată. Nu am găsit în tine nimic rău – începând din ziua venirii tale la mine şi până astăzi. Dar nu eşti agreat de conducători.


text:
Întoarce-te şi mergi liniştit <i>(acasă)</i>; pentru că nu este bine să faci ceva împotriva conducătorilor filisteni!”


text:
Dar David i-a răspuns lui Achiş: „Nu înţeleg ce am făcut! Ce rău ai găsit la slujitorul tău, începând din ziua în care am intrat în slujba ta şi până astăzi – ca să nu mi se permită să merg şi să lupt împotriva duşmanilor stăpânului meu care este rege?”


text:
Achiş i-a răspuns: „Ştiu că în ochii mei eşti apreciat ca un înger al lui Dumnezeu. Totuşi, conducătorii filistenilor au zis: «Să nu vină cu noi în luptă!»


text:
Deci, mâine dimineaţă să te trezeşti devreme împreună cu slujitorii stăpânului tău care au venit cu tine; şi să plecaţi imediat după ce se luminează.”


text:
David şi oamenii lui s-au trezit devreme ca să plece de dimineaţă şi să se întoarcă pe teritoriul filistenilor; iar filistenii s-au dus la Izreel.


text:
Când David şi oamenii lui au ajuns a treia zi la Ţiclag, amaleciţii invadaseră Neghevul şi Ţiclagul. Ei capturaseră Ţiclagul şi îi dăduseră foc.


text:
Au luat captive femeile şi pe toţi aceia care mai erau în oraş – de la copii până la bătrâni. Nu au omorât pe nimeni; ci doar i-au luat cu ei şi au plecat.


text:
Când David şi oamenii lui au ajuns în oraş, l-au găsit ars. Soţiile, fiii şi pe fiicele lor erau duşi în captivitate.


text:
Fuseseră luate captive şi cele două soţii ale lui David: Ahinoam din Izreel şi Abigail – văduva lui Nabal din Carmel.


text:
David a fost într-o mare dificultate; pentru că bărbaţii <i>(din jurul lui)</i> intenţionau să îl omoare cu pietre. Toţi erau supăraţi – fiecare pentru fiii şi pentru fiicele lui. Dar David s-a încurajat, încrezându-se în Dumnezeul lui care se numeşte Iahve.


text:
David i-a spus preotului Abiatar care era fiul lui Ahimelec: „Te rog să îmi aduci tunica!” Abiatar a adus tunica la David.


text:
Atunci David L-a întrebat pe Iahve: „Să urmăresc acest grup <i>(de invadatori)</i>? Îl voi <i>(mai)</i> ajunge?” Iahve i-a răspuns: „Urmăreşte-l; pentru că îl vei ajunge; şi vei salva pe cei care au ajuns captivi!”


text:
David a plecat cu cei şase sute de bărbaţi care erau împreună cu el. Au ajuns la valea Besor, unde s-au oprit aceia care rămâneau în urmă.


text:
David a continuat urmărirea cu patru sute de bărbaţi. Ceilalţi două sute de luptători erau prea obosiţi. Ei nu au mai traversat valea Besor, ci s-au oprit acolo.


text:
Au găsit pe câmp un egiptean; şi l-au adus la David. I-au dat să mănânce; şi el a mâncat. Apoi i-au dat şi apă.


text:
I-au mai dat o parte dintr-o turtă de smochine şi două legături de stafide. După ce a mâncat, şi-a revenit; pentru că nu mâncase şi nu băuse apă de trei zile şi trei nopţi.


text:
David l-a întrebat: „Al cui eşti; şi de unde vii?” Tânărul a răspuns: „Sunt egiptean şi aparţin ca sclav unui amalecit. Stăpânul meu m-a abandonat în urmă cu trei zile; pentru că m-am îmbolnăvit.


text:
Noi am invadat Neghevul cheretiţilor, pe cel locuit de urmaşii lui Iuda şi Neghevul urmaşilor lui Caleb; apoi am dat foc Ţiclagului.”


text:
Atunci David l-a întrebat: „Poţi să mă duci până la acest grup <i>(de invadatori)</i>?” Egipteanul i-a zis: „Jură-mi pe Dumnezeu că nu mă vei omorî şi că nu mă vei preda stăpânului meu; şi atunci te voi duce la acest grup!”


text:
L-a dus acolo; şi au observat că aceia erau împrăştiaţi peste tot, mâncând, bând şi bucurându-se din cauza marii prăzi pe care o luaseră din teritoriile filistenilor şi din cele locuite de urmaşii lui Iuda.


text:
David i-a bătut şi i-a învins de când apunea soarele până în seara următoarei zile. Nu a scăpat niciun bărbat dintre ei, cu excepţia a patru sute de tineri care au încălecat pe cămile şi au fugit.


text:
Nu le lipsea nimic: nici tânăr, nici bătrân, nici fii, nici fiice – nimic din pradă, nimic din ce li se luase. David a adus înapoi totul.


text:
Atunci David a luat toate oile şi toate vitele. Oamenii lui conduceau acea turmă mergând în faţa ei; şi spuneau: „Aceasta este prada lui David.”


text:
David a ajuns la cei două sute de bărbaţi care fuseseră prea extenuaţi ca să îl urmeze. Ei fuseseră lăsaţi în valea Besor. Aceştia au venit în întâmpinarea lui David şi a poporului care era cu el. David s-a apropiat de ei şi i-a salutat.


text:
Toţi oamenii răi şi păcătoşi dintre cei care merseseră cu David, au zis: „Pentru că nu au mers împreună cu noi, nu le vom da din prada pe care am recuperat-o! Fiecare să îşi ia doar soţia şi copiii; şi să plece!”


text:
Dar David le-a zis: „Să nu procedaţi aşa, fraţilor, cu ce ne-a dat Iahve! Pentru că El ne-a păzit şi ne-a ajutat să învingem grupul de invadatori care venise împotriva noastră.


text:
Oricum, vă asigur că nimeni nu va aproba propunerea voastră! Aceeaşi parte o vor avea atât cei care au fost în luptă, cât şi cei care au rămas cu bagajele. Toţi vor împărţi prada în mod egal!”


text:
Aceasta a fost regula începând din acea zi. David a făcut lege din această regulă; şi a impus respectarea ei printr-o decizie care a rămas definitivă în Israel până astăzi.


text:
După ce a ajuns la Ţiclag, David a trimis din pradă şi celor din consiliul bătrânilor urmaşilor lui Iuda – prietenii lui – spunându-le: „Acesta este pentru voi un dar din prada luată de la duşmanii lui Iahve!”


text:
Filistenii s-au luptat cu Israel; iar israelienii au fugit din faţa filistenilor şi au căzut învinşi pe muntele Ghilboa.


text:
Filistenii i-au urmărit pe Saul şi pe fiii lui. Ei i-au omorât pe Ionatan, pe Abinadab şi pe Malchi-Şua care erau fiii lui Saul.


text:
Lupta devenise foarte violentă în jurul lui Saul. Cei care trăgeau <i>(săgeţi)</i> cu arcul, l-au lovit şi l-au rănit foarte grav.


text:
Atunci Saul i-a zis celui care îi transporta armele: „Scoate-ţi sabia şi omoară-mă tu cu ea; ca să nu vină la mine aceşti necircumcişi şi să mă omoare ei, ridiculizându-mă!” Dar cel care îi transporta armele nu a vrut să facă acest lucru, pentru că îi era frică. Atunci Saul şi-a luat sabia şi s-a aruncat în ea.


text:
Când cel care îi transporta armele a văzut că Saul a murit, s-a aruncat şi el în sabia lui; şi a murit împreună cu el.


text:
Astfel au murit împreună, în aceeaşi zi: Saul, cei trei fii ai lui, cel care îi transporta armele şi toţi oamenii lui.


text:
Când israelienii care erau în cealaltă parte a văii şi cei care se trăiau dincolo de Iordan au văzut că ceilalţi israelieni au fugit şi că Saul împreună cu fiii lui au murit, şi-au abandonat oraşele şi au fugit şi ei. Atunci filistenii au venit şi au locuit în ele.


text:
Dimineaţa, când filistenii au venit să îi jefuiască pe cei omorâţi, l-au găsit pe Saul împreună cu cei trei fii ai lui căzuţi pe muntele Ghilboa.


text:
I-au tăiat capul şi i-au luat armele. Apoi au trimis mesageri în tot teritoriul filistenilor, ca să ducă această veste zeilor lor şi poporului.


text:
toţi luptătorii s-au sculat şi au călătorit toată noaptea. Când au ajuns acolo, au luat corpul lui Saul şi ale fiilor lui de pe zidul oraşului Bet-Şan. S-au întors apoi la Iabeş şi le-au ars acolo.


text:
După ce Saul murise, trecuseră două zile de când David se întorsese de la înfrângerea amaleciţilor; şi era în localitatea Ţiclag.


text:
A treia zi a venit un bărbat din tabăra lui Saul. El era cu hainele rupte şi avea pământ pe cap. Când a ajuns înaintea lui David, a căzut cu faţa spre pământ şi i s-a închinat.


text:
David i-a zis: „Spune-mi ce s-a întâmplat acolo!” El i-a răspuns: „Oamenii au fugit din zona de conflict; şi mulţi dintre ei au murit! A murit atât Saul cât şi fiul lui numit Ionatan.”


text:
David l-a mai întrebat pe tânărul care îi adusese aceste veşti: „De unde ştii că Saul şi fiul lui care se numeşte Ionatan au murit?”


text:
Tânărul a răspuns: „Eram pe muntele Ghilboa. Acolo l-am văzut pe Saul care se sprijinea pe lancea lui; iar carele şi călăreţii inamicului veneau din ce în ce mai aproape de el.


text:
Când Saul a privit în urmă şi m-a văzut, m-a chemat; iar eu i-am răspuns: «Sunt aici, la dispoziţia ta!»


text:
Atunci el mi-a zis: «Apropie-te de mine şi omoară-mă; pentru că sunt în agonia morţii, chiar dacă încă trăiesc!»


text:
Atunci m-am apropiat de el şi l-am omorât, ştiind că dacă este rănit, nu va mai trăi mult timp. Apoi i-am luat coroana de pe cap şi brăţara de la braţ. Le-am adus aici, stăpânului meu.”


text:
Atunci David şi-a apucat hainele şi le-a rupt. Apoi toţi bărbaţii care erau cu el, au făcut acelaşi lucru.


text:
Au plâns şi au postit până seara pentru <i>(moartea lui)</i> Saul, pentru fiul lui numit Ionatan, pentru armata lui Iahve şi pentru urmaşii lui Israel; pentru că muriseră loviţi de sabie.


text:
Apoi David l-a întrebat pe tânărul care i-a adus veştile: „De unde eşti?” El i-a răspuns: „Sunt fiul unui străin amalecit.”


text:
Atunci David i-a zis: „Cum ai avut curajul să acţionezi împotriva celui care este unsul lui Iahve şi nu ţi-a fost frică să îl omori?”


text:
Apoi David l-a chemat pe unul dintre oamenii lui; şi i-a zis: „Apropie-te şi doboară-l!” El l-a lovit; şi astfel, acel om a murit.


text:
David i-a zis: „Doar tu vei responsabil de vărsarea sângelui tău; pentru că ai făcut cu gura ta declaraţii care te incriminează, zicând: «L-am omorât pe cel care este uns <i>(în funcţia de rege)</i> al lui Iahve.»!”


text:
David a plâns pentru Saul şi pentru fiul lui numit Ionatan, compunând <i>(şi)</i> un cântec de jale <i>(în onoarea lor)</i>.


text:
El a poruncit apoi urmaşilor lui Iuda să înveţe acest cântec care a fost numit Cântecul Arcului. El este scris în Cartea lui Iaşar:


text:
«Nu vorbiţi despre acest lucru în Gat; şi nu îl anunţaţi pe străzile Aşchelonului; pentru ca să nu se bucure fetele filistenilor şi să nu sară de satisfacţie fiicele celor necircumcişi.»


text:
«O, voi, munţi ai Ghilboei! Nici roua şi nici ploaia să nu mai cadă peste voi! Nici recolte pe câmpiile voastre să nu mai aveţi pentru darurile de mâncare! Pentru că acolo au fost profanate scuturile vitejilor – scutul lui Saul care nu va mai fi uns cu ulei.»


text:
De la sângele celor omorâţi, de la grăsimea vitejilor, săgeata lui Ionatan nu venea înapoi; iar sabia lui Saul nu se învârtea fără să lovească pe cineva.


text:
Saul şi Ionatan – cei care atunci când trăiau, s-au iubit şi s-au agreat – nici măcar în moarte nu au fost despărţiţi. Erau mai rapizi decât vulturii; şi aveau o forţă mai mare decât a leilor.


text:
«Fiice ale lui Israel, plângeţi-l pe Saul – pe cel care vă îmbrăca în roşu-aprins şi cu multă eleganţă; pe acela care vă împodobea hainele cu ornamente de aur.»


text:
«Frate Ionatan, sunt deprimat din cauza morţii tale! Mi-ai fost atât de drag! Dragostea ta pentru mine a fost specială: superioară dragostei pe care o pot oferi femeile.»


text:
După toate aceste lucruri, David L-a întrebat pe Iahve: „Să mă duc în vreunul dintre oraşele <i>(teritoriu)</i>lui <i>(numit)</i> Iuda?” Iahve i-a răspuns: „Du-te!” David L-a mai întrebat: „Unde să mă duc?” Iahve i-a răspuns: „La Hebron.”


text:
David s-a dus acolo împreună cu soţiile lui: cu izreelita Ahinoam şi cu Abigail – văduva carmelitului Nabal.


text:
David i-a luat şi pe oamenii care merseseră împreună cu el – pe fiecare împreună cu familia lui; iar aceştia au locuit în apropierea Hebronului.


text:
Bărbaţii din teritoriile locuite de urmaşii lui Iuda au venit şi l-au uns acolo pe David ca rege pentru teritoriul numit Iuda. I s-a spus lui David că bărbaţii din Iabeş-Ghilad l-au înmormântat pe Saul.


text:
Atunci el a trimis nişte mesageri la ei, spunându-le prin intermediul lor: „Să fiţi binecuvântaţi de Iahve pentru că aţi manifestat această bunătate faţă de stăpânul vostru – faţă de Saul – înmormântându-l.


text:
Doresc ca Iahve să Îşi manifeste bunătatea faţă de voi şi să vă recompenseze! Pentru fapta pe care aţi făcut-o, mă voi comporta şi eu personal faţă de voi cu aceeaşi bunătate!


text:
Acum, încurajaţi-vă şi fiţi luptători remarcabili; pentru că stăpânul vostru – Saul – a murit; iar oamenii din tribul lui Iuda m-a uns pe mine ca rege pentru ei.”


text:
În acest timp, Abner – fiul lui Ner – conducătorul armatei lui Saul, l-a luat pe Iş-Boşet care era fiul lui Saul; şi l-a traversat Iordanul, în dreptul localităţii Mahanaiim.


text:
Acolo l-a declarat rege în zona numită Ghilad, pentru aşuriţi, pentru Izreel, pentru teritoriul urmaşilor lui Efraim, pentru cel locuit de urmaşii lui Beniamin şi pentru întregul <i>(teritoriu care s-a numit)</i> Israel.


text:
Iş-Boşet – fiul lui Saul – avea patruzeci de ani când a început să guverneze în Israel; şi a fost astfel rege pentru doi ani. Dar tribul lui Iuda l-a urmat pe David.


text:
Timpul cât a guvernat David la Hebron ca rege al tribului lui Iuda, a fost de şapte ani şi şase luni.


text:
Abner – fiul lui Ner – împreună cu slujitorii lui Iş-Boşet, a plecat din Mahanaiim şi s-a dus la Ghivon.


text:
Atunci Ioab – fiul Ţeruiei – împreună cu slujitorii lui David, au plecat şi ei din locul în care erau; şi i-au întâlnit la iazul din Ghivon. Un grup stătea pe un mal al iazului şi altul pe celălalt mal.


text:
Abner i-a zis lui Ioab: „Să se lupte tinerii între ei; iar noi vom asista!” Ioab a răspuns: „Sunt de acord!”


text:
S-au prezentat nişte tineri în număr egal: erau doisprezece reprezentanţi pentru tribul lui Beniamin şi pentru Iş-Boşet; şi doisprezece reprezentanţi care îi slujeau lui David.


text:
Fiecare şi-a apucat adversarul de cap şi i-a înfipt sabia între coaste. Astfel au murit toţi. Aşa se explică de ce acel loc din Ghivon s-a numit de atunci Helcat-Haţurim.


text:
Lupta a fost foarte dură în acea zi; iar Abner şi bărbaţii lui Israel au fost bătuţi de slujitorii lui David.


text:
Între ei erau acolo şi cei trei fii ai Ţeruiei: Ioab, Abişai şi Asael. Asael alerga rapid: ca o capră sălbatică.


text:
Atunci Abner i-a zis: „Treci în dreapta sau în stânga, prinde pe unul dintre tineri şi ia-i armura!” Dar Asael nu a încetat să îl urmărească.


text:
Abner i-a zis din nou lui Asael: „Nu mă mai urmări! De ce să fiu determinat să te omor? Cum îl voi privi atunci pe fratele tău – pe Ioab – în ochi?”


text:
Dar Asael a refuzat să se oprească din acea urmărire. Atunci Abner l-a lovit în stomac cu vârful lăncii; şi ea i-a ieşit prin spate. Asael a murit pe loc; şi toţi cei care ajungeau la locul în care murise, se opreau.


text:
Ioab şi Abişai au continuat să îl urmărească pe Abner. Când se însera, au ajuns la dealul Ama – în estul localităţii Ghiah – pe drumul care conduce spre deşertul Ghivon.


text:
În acest timp, beniamiţii s-au adunat în jurul lui Abner şi au format un grup care s-a dus pe vârful unui alt deal.


text:
Abner l-a strigat pe Ioab şi i-a zis: „Chiar este nevoie ca sabia să distrugă în continuare? Nu realizezi că se va sfârşi dramatic <i>(pentru tine)</i>? Cât timp va mai trece până când vei porunci oamenilor tăi să nu îşi mai urmărească fraţii?”


text:
Ioab i-a răspuns: „Jur pe Dumnezeul care este viu că dacă nu ai fi vorbit, oamenii mei ar fi continuat urmărirea fraţilor lor până dimineaţă!”


text:
Apoi Ioab a sunat din corn; şi toţi oamenii lui au încetat lupta. Nu i-au mai urmărit pe israelieni şi nici nu s-au mai luptat împotriva lor.


text:
Atunci Abner împreună cu oamenii lui au mers toată acea noapte prin Araba. Au traversat Iordanul, au parcurs tot teritoriul Bitronul şi au ajuns la Mahanaiim.


text:
În acest timp, Ioab s-a întors de la urmărirea lui Abner; şi şi-a adunat toţi oamenii. Dintre slujitorii lui David, cu excepţia lui Asael, muriseră doar nouăsprezece bărbaţi.


text:
Dar slujitorii lui David omorâseră trei sute şaizeci de bărbaţi beniamiţii care fuseseră împreună cu Abner.


text:
Apoi au luat corpul lui Asael şi l-au pus în mormântul familiei lui din Betleem. Ioab şi oamenii lui au mers toată noaptea şi au ajuns la Hebron când se lumina.


text:
Războiul dintre urmaşii lui Saul şi cei ai lui David a durat mult timp. David devenea o forţă din ce în ce mai mare, în timp ce familia lui Saul îşi perdea influenţa.


text:
Fiii lui David care i s-au născut la Hebron, au fost: Amnon – primul născut. El era fiul izreelitei Ahinoam.


text:
Chileab – era al doilea – fiul Abigailei, văduva carmelitului Nabal. Absalom a fost al treilea fiu al lui David. El era fiul Maacăi – fiica lui Talmai, regele Gheşurului.


text:
Al şaselea a fost Itream – fiul soţiei lui David numită Egla. Aceştia sunt fiii care i s-au născut lui David în localitatea Hebron.


text:
În timpul războiului dintre urmaşii lui Saul şi cei ai lui David, Abner a devenit un luptător remarcabil între urmaşii lui Saul.


text:
Saul avusese o concubină care se numea Riţpa. Ea era fiica lui Aia. Iş-Boşet i-a zis lui Abner: „De ce ai intrat la concubina tatălui meu?”


text:
Abner s-a supărat foarte rău din cauza cuvintelor lui Iş-Boşet; şi i-a zis: „Ce sunt eu <i>(pentru tine)</i> – cap de câine? Susţin oare pe urmaşii lui Iuda? Astăzi am demonstrat loialitate faţă de urmaşii tatălui tău – Saul –, faţă de fraţii şi faţă prietenii lui. Nu te-am trădat oamenilor lui David; iar tu mă declari astăzi vinovat din cauza acestei femei!?


text:
Dumnezeu să Îşi manifeste toată duritatea faţă de Abner dacă de acum înainte nu voi susţine pe David în tot ce Iahve i-a promis prin jurământ


text:
când a zis că va lua guvernarea de la familia lui Saul şi va înălţa tronul lui David care va guverna în Israel şi pentru urmaşii Iuda, de la teritoriile locuite de către urmaşii Dan până la Beer-Şeba!”


text:
Apoi Abner a trimis din partea lui nişte mesageri la David, ca să îi spună: „A cui este ţara?” Apoi a adăugat: „Ratifică un legământ cu mine; şi eu te voi ajuta să determini întregul Israel să fie în favoarea ta.”


text:
David a răspuns: „Sunt de acord. Voi face un legământ cu tine; dar cu o singură condiţie: să nu apari înaintea mea dacă nu mi-o aduci pe Mihal – fiica lui Saul – atunci când vii la mine!”


text:
David a trimis mesageri la Iş-Boşet – fiul lui Saul – să îi spună: „Dă-mi-o pe soţia mea – pe Mihal – cu care m-am logodit după ce am adus <i>(lui Saul)</i> o sută de organe genitale exterioare de-ale filistenilor!”


text:
Iş-Boşet a trimis pe cineva să o aducă; şi ea a fost luată de la soţul ei – de la Paltiel – fiul lui Laiş.


text:
Soţul ei a mers împreună cu ea – plângând în urma ei – până la Bahurim. Abner i-a zis: „Întoarce-te acasă!” El s-a întors şi s-a dus acasă.


text:
Apoi Abner a vorbit cu cei care formau consiliul bătrânilor lui Israel; şi le-a zis: „Cu mai mult timp în urmă l-aţi dorit ca rege pe David.


text:
Acum confirmaţi-l ca rege; pentru că Iahve a spus despre el: «Prin mâna sclavului Meu – David – Îmi voi salva poporul numit Israel de opresiunea filistenilor şi a tuturor duşmanilor lui.»”


text:
Abner le-a vorbit şi beniamiţilor. Apoi s-a dus la Hebron, ca să îi spună lui David tot ce doreşte să facă Israel şi întregul trib al urmaşilor lui Beniamin.


text:
A ajuns la David, la Hebron, însoţit de douăzeci de bărbaţi. David a organizat un banchet pentru ei.


text:
Abner i-a zis lui David: „Permite-mi să plec şi să adun întregul Israel la stăpânul meu care este rege. Intenţionez astfel să îi determin să ratifice un legământ cu tine, ca să guvernezi oriunde doreşte sufletul tău!” David i-a permis lui Abner să se retragă; şi astfel el a plecat în pace.


text:
Imediat după ce plecase Abner, a venit Ioab împreună cu slujitorii lui David. Se întorceau de la un jaf, aducând o mare pradă cu ei. Abner nu mai era împreună cu David la Hebron, pentru că îi permisese să plece; iar el plecase liniştit.


text:
Când a venit Ioab împreună cu armata care era cu el, i s-a spus că Abner – fiul lui Ner – a fost la rege, că acesta i-a permis să plece şi că astfel el a plecat în pace.


text:
Ioab a venit la rege şi i-a zis: „Ce ai făcut? Abner a fost la tine, iar tu i-ai permis să plece. De ce?


text:
Îl cunoşti bine pe Abner – fiul lui Ner! El a venit să te înşele, să îţi cunoască intenţiile şi să ştie tot ce faci!”


text:
După ce a plecat de la David, Ioab a trimis mesageri la Abner. Astfel, prin intermediul lor, el l-a adus înapoi de la fântâna lui Sira. Dar David nu ştia nimic.


text:
Atunci când a ajuns Abner la Hebron, Ioab l-a luat separat, lângă poartă, prefăcându-se că ar dori să îi vorbească ceva în mod secret. Şi ca să îl răzbune pe fratele lui numit Asael, Ioab l-a lovit pe Abner în stomac. Astfel a murit Abner.


text:
Când David a fost informat despre ce s-a întâmplat, a zis: „Eu şi regatul meu suntem nevinovaţi înaintea lui Iahve, pentru totdeauna, de moartea lui Abner – fiul lui Ner.


text:
Declar că vina acestei morţi trebuie să fie în exclusivitate a lui Ioab şi a familiei tatălui lui! Să se întâmple ca între urmaşii lui să existe totdeauna cineva care să aibă o hemoragie, cineva lepros, cineva care să se sprijine în cârjă, cineva care să cadă omorât de sabie şi cineva care să nu aibă ce să mănânce!”


text:
Ioab împreună cu fratele lui numit Abişai l-au omorât pe Abner pentru că în lupta de la Ghivon, acesta îl omorâse pe fratele lor numit Asael.


text:
David i-a zis lui Ioab şi întregului popor care era cu el: „Rupeţi-vă hainele, înconjuraţi-vă cu saci şi mergeţi plângând pentru <i>(moartea lui)</i> Abner!” Regele David mergea în urma sicriului în care era transportat Abner.


text:
L-au înmormântat pe Abner la Hebron. Regele a plâns în hohote la mormântul lui; şi întregul popor a făcut acelaşi lucru.


text:
Nu aveai mâinile legate şi nici picioarele imobilizate cu lanţuri! Ai murit ca unul care este învins de oameni laşi!” Şi tot poporul a plâns din nou pentru Abner.


text:
Tot cei care erau prezenţi acolo, s-au apropiat de David ca să îl determine să mănânce cât mai era încă ziuă. Dar el a făcut următorul jurământ: „Dumnezeu să se comporte cu mine cu toată duritatea dacă voi gusta pâine sau orice altceva înainte de apusul soarelui!”


text:
Acest lucru a fost cunoscut de întregul popor; şi a plăcut tuturor. De fapt, tot ce făcea regele a fost agreat de popor.


text:
Astfel, în acea zi, tot poporul şi tot Israelul au ştiut că nu regele l-a omorât pe Abner, fiul lui Ner.


text:
Apoi David le-a zis slujitorilor lui: „Nu înţelegeţi că astăzi a căzut în Israel un prinţ care a fost un om remarcabil?


text:
Astăzi, deşi sunt uns ca rege, eu nu am suficientă forţă <i>(să acţionez împotriva lor)</i>; iar aceşti bărbaţi – fiii Ţeruiei – îmi sunt superiori. Doresc ca Iahve să îl recompenseze pe cel rău conform răutăţii lui!”


text:
Când fiul lui Saul care se numea Iş-Boşet a auzit că Abner a fost omorât în localitatea Hebron, i-a dispărut curajul; şi întregul Israel s-a cutremurat.


text:
Fiul lui Saul avea doi conducători care comandau grupurile de prădători. Unul se numea Baana, iar celălalt Recab. Aceştia erau fiii lui Rimon, un om care locuia în Beerot şi care provenea din clanul lui Beniamin. Se consideră că Beerot este unul dintre urmaşii lui Beniamin


text:
Ionatan – fiul lui Saul – avea un fiu care era afectat de paralizie la ambele picioare. Acela avea vârsta de cinci ani când a venit cineva din Izreel aducând vestea că Saul şi Ionatan muriseră. Femeia care îl îngrijea, l-a luat şi a fugit cu el; dar pentru că se grăbea, copilul a căzut; şi astfel a paralizat. Numele lui era Mefiboşet.


text:
Într-o zi, aceşti fii ai lui Rimon care locuia în Beerot, numiţi Recab şi Baana, au plecat spre casa lui Iş-Boşet; şi au ajuns acolo în timpul caniculei zilei: tocmai când el se odihnea – la prânz.


text:
Au mers până în interiorul casei – ca atunci când ar fi dorit să ia de acolo nişte grâu; şi l-au înjunghiat în stomac. Apoi Recab şi fratele lui numit Baana, au reuşit să fugă.


text:
Ei intraseră în casă în timp ce Iş-Boşet era culcat pe pat, în dormitorul lui. După ce l-au înjunghiat şi l-au omorât, i-au tăiat capul. Apoi i l-au luat cu ei şi au mers toată noaptea prin zona numită Araba.


text:
Au adus capul lui Iş-Boşet la David – la Hebron – şi i-au zis regelui: „Priveşte capul lui Iş-Boşet – fiul lui Saul – duşmanul tău, care te-a tot urmărit ca să te omoare. Astăzi, Iahve l-a răzbunat pe stăpânul meu – care acum este rege – împotriva lui Saul şi a urmaşilor lui!”


text:
Dar David le-a răspuns lui Recab şi fratelui lui numit Baana – care erau fiii lui Rimon din Beerot: „Jur pe Iahve care este viu şi care m-a salvat din toate necazurile,


text:
că pe cel care mi-a zis: «Saul este mort!», crezând că îmi aduce veşti bune, l-am prins şi l-am omorât la Ţiclag. Aceasta a fost recompensa pentru vestea pe care mi-a adus-o.


text:
Oare nu voi proceda cu atât mai mult cu nişte oameni condamnabili <i>(ca voi)</i>, care omoară un om nevinovat în casa şi în patul lui? Credeţi că nu vă voi considera vinovaţi de moartea lui şi nu vă voi şterge de pe pământ?”


text:
David a dat ordin oamenilor lui, care i-au omorât. Le-au tăiat mâinile şi picioarele; şi le-au atârnat corpurile lângă iazul din Hebron. Apoi au luat capul lui Iş-Boşet şi l-au înmormântat în mormântul lui Abner din Hebron.


text:
Toate triburile lui Israel au venit la David – în localitatea Hebron – şi i-au zis: „Atât oasele cât şi carnea noastră, au origine comună!


text:
Mai demult, când Saul era regele nostru, tu conduceai Israelul în războaie. De fapt, Iahve ţi-a promis: «Tu vei păstori poporul Meu numit Israel; şi vei fi conducătorul lui!»”


text:
Toţi cei care formau consiliul bătrânilor lui Israel veniseră la rege – în localitatea Hebron. Astfel, regele David a ratificat un legământ cu ei înaintea lui Iahve, la Hebron. Apoi ei l-au uns pe David ca rege al Israelului.


text:
La Hebron a guvernat în teritoriul numit <i>(ulterior)</i> Iuda o perioadă de şapte ani şi şase luni. La Ierusalim a guvernat treizeci şi trei de ani, atât pentru cei din teritoriul numit <i>(ulterior)</i> Israel, cât şi pentru cei din teritoriul numit <i>(mai târziu)</i> Iuda.


text:
Regele a înaintat spre Ierusalim însoţit de gărzile lui, mergând împotriva iebusiţilor care locuiau acolo. Aceştia i-au zis lui David: „Nu vei intra aici; pentru că ţi se vor opune chiar şi orbii împreună cu ologii; şi vei fi astfel respins!” Ei credeau că David nu va reuşi să intre în oraş.


text:
El zisese în acea zi: „Oricine vrea să îi învingă pe iebusiţi, să se folosească de tunelul de apă ca să ajungă la acei «ologi» şi la acei «orbi», care sunt duşmanii lui David!” De atunci s-a zis: „Orbilor şi ologilor nu li se permite să intre în palat.”


text:
David s-a stabilit în fortăreaţă şi a numit-o „Oraşul lui David”. Apoi el a reconstruit oraşul şi l-a fortificat începând cu Milo până la partea de interior.


text:
David a devenit o forţă care a ajuns din ce în ce mai mare, pentru că Iahve – Cel care Se numeşte şi Dumnezeul Armatelor – era cu el.


text:
Hiram – regele Tirului – i-a trimis nişte reprezentanţi lui David. Aceia i-au adus lemn de cedru, tâmplari şi zidari care i-au construit un palat.


text:
David a înţeles că Iahve l-a pus rege pentru Israel şi că El i-a consolidat guvernarea având în vedere <i>(planul Lui faţă de)</i> poporul Său numit Israel.


text:
După ce a plecat din Hebron, David şi-a luat mai multe concubine şi soţii din Ierusalim; şi astfel, în familia lui s-au <i>(mai)</i> născut mulţi fii şi multe fiice.


text:
Urmează prezentarea numelor celor care i s-au născut lui David la Ierusalim: Şamua, Şobab, Natan, Solomon,


text:
Când au auzit filistenii că David a fost uns ca rege al Israelului, au plecat toţi să îl caute. Dar David a fost informat despre acest lucru; şi s-a adăpostit în fortăreaţă.


text:
David L-a întrebat pe Iahve: „Să mă duc <i>(să lupt)</i> împotriva filistenilor? Îi vei face să ajungă la discreţia mea?” Iahve i-a răspuns lui David: „Du-te; pentru că în mod cert voi face ca filisteni să fie învinşi de mâna ta!”


text:
David s-a dus la Baal-Peraţim; şi i-a învins acolo. El a zis: „Iahve i-a învins într-un mod categoric pe duşmanii care stăteau în faţa mea, acţionând împotriva lor ca apele care rup totul în drumul lor!” De atunci, <i>(israelienii)</i> au numit acel loc Baal-Peraţim.


text:
David L-a întrebat pe Iahve; iar El i-a răspuns: „Să nu îi ataci din faţă; ci du-te împotriva lor pe la spate şi atacă-i în dreptul arbuştilor de balsam.


text:
Când vei auzi zgomotul de marş în vârful arbuştilor de balsam, să pleci la atac; pentru că atunci Iahve va merge în faţa ta, ca să învingă armata filistenilor.”


text:
David i-a strâns din nou pe toţi luptătorii remarcabili din Israel. Ei erau treizeci de mii de bărbaţi.


text:
Apoi David şi toţi oamenii care erau împreună cu el au plecat din Baala care era în teritoriul numit Iuda; şi au adus de acolo Cufărul lui Dumnezeu: acel Cufăr care poartă Numele lui Iahve – Dumnezeul Armatelor – Cel care stă între heruvimii de deasupra <i>(capacului)</i> ei.


text:
După ce au luat Cufărul lui Dumnezeu din casa lui Abinadab, de pe deal, l-au pus într-un car nou. Uza şi Ahio – fiii lui Abinadab – conduceau acel nou car.


text:
Ei au venit cu el, aducând Cufărul lui Dumnezeu din casa lui Abinadab, de pe deal. Ahio mergea în faţa Cufărului.


text:
David, împreună cu toţi urmaşii lui Israel, sărbătoreau înaintea lui Iahve cu toată energia lor, cântând din lire, din harpe, din tamburine, din fluiere şi din cinele.


text:
Când au ajuns la teritoriul lui Nahon, Uza şi-a întins mâna ca să prindă şi să susţină Cufărul lui Dumnezeu; pentru că altfel ar fi fost posibil ca boii să îl facă să cadă <i>(din car)</i>.


text:
Atunci s-a declanşat mânia lui Iahve împotriva lui Uza; şi Dumnezeu l-a lovit acolo pentru că se atinsese de Cufăr. Uza a murit acolo, lângă Cufărul lui Dumnezeu.


text:
David s-a întristat pentru că mânia lui Iahve se declanşase împotriva lui Uza; şi a numit acel loc Pereţ-Uza. Acest nume a rămas până astăzi.


text:
Şi David nu a vrut să mai aducă Cufărul lui Iahve în oraşul lui; ci l-a dus în casa lui Obed-Edom, ghititul.


text:
Cufărul lui Iahve a rămas în casa lui Obed-Edom, ghititul, pentru trei luni; iar Iahve i-a binecuvântat atât pe cei care formau familia lui pe Obed-Edom, cât şi pe el.


text:
I s-a spus regelui David că Iahve a binecuvântat familia lui Obed-Edom şi tot ce are el din cauza Cufărului lui Dumnezeu. Atunci David s-a dus şi a adus Cufărul lui Dumnezeu din casa lui Obed-Edom în oraşul lui, în mijlocul bucuriei.


text:
După fiecare şase paşi pe care îi făceau cei care duceau Cufărul lui Iahve, David sacrifica un bou şi un viţel gras.


text:
David dansa cu toată forţa lui înaintea lui Iahve, fiind îmbrăcat cu o tunică făcută din fire de in.


text:
Împreună cu toţi descendenţii lui Israel, David aducea Cufărul lui Iahve în mijlocul strigătelor şi al sunetului de corn.


text:
În timp ce Cufărul lui Iahve intra în Oraşul lui David, Mihal – fiica lui Saul – privea pe fereastră. Când l-a văzut pe regele David sărind şi dansând înaintea lui Iahve, l-a desconsiderat în inima ei.


text:
Au adus Cufărul lui Iahve şi l-au aşezat la locul lui, în mijlocul cortului pe care i l-a instalat David. Apoi David a venit înaintea lui Iahve cu animale pe care le-a ars integral şi cu sacrificii de pace.


text:
După ce a terminat de oferit arderile integrale şi sacrificiile de pace, David a binecuvântat poporul în numele lui Iahve numit Dumnezeul Armatelor


text:
şi a împărţit tuturor celor care formau poporul – adică întregii adunări a lui Israel: fiecărui bărbat şi fiecărei femei – câte o pâine, câte o bucată de carne şi câte o turtă cu stafide. Apoi tot poporul a plecat. Fiecare s-a dus la casa lui.


text:
Atunci când David s-a întors să îşi binecuvânteze familia, Mihal – fiica lui Saul – a venit să îl întâmpine; şi i-a zis: „Cât de onorabil s-a comportat regele lui Israel astăzi, descoperindu-se în faţa servitoarelor slujitorilor lui, aşa cum s-ar fi descoperit un om de nimic!”


text:
David i-a răspuns Mihalei: „Dacă am dansat, am făcut-o înaintea lui Iahve care m-a ales să fiu deasupra tatălui tău şi superior oricui din familia lui, punându-mă conducător peste poporul Lui, peste Israel!


text:
Mă voi comporta chiar mai jos decât atât şi mă voi desconsidera şi mai mult în ochii mei. Dar în faţa servitoarelor despre care vorbeai, mă voi comporta astfel încât voi fi apreciat!”


text:
După ce regele David s-a instalat în palatul lui şi după ce Iahve i-a dat odihnă salvându-l de toţi duşmanii care erau jurul <i>(ţării)</i> lui,


text:
i-a zis profetului Natan: „Priveşte! Eu locuiesc într-un palat făcut din <i>(lemn de)</i> cedru, în timp ce Cufărul lui Dumnezeu stă sub nişte pânze…”


text:
„Du-te şi spune-i sclavului Meu – lui David – astfel: «Iahve îţi zice: ‘Oare tu Îmi vei construi o casă de locuit?


text:
<i>(Este evident că)</i> Eu nu am locuit într-o casă din ziua în care am scos poporul Israel din Egipt şi până astăzi; ci locuinţa în care am călătorit, a fost un cort.


text:
Oriunde am călătorit împreună cu tot poporul Israel, oare am cerut vreunuia dintre judecătorii lui – cărora le-am poruncit să păstorească poporul Meu, Israel – să îmi construiască o casă din cedru?’».


text:
Deci să îi spui sclavului Meu numit David, următoarele cuvinte: «Iahve care este Dumnezeul Armatelor, îţi zice: ‘Eu te-am luat de la stână, de la păstoritul oilor, ca să fii conducătorul poporului Meu numit Israel.


text:
Am fost cu tine permanent pe unde ai mers, am distrus din faţa ta pe toţi duşmanii tăi şi ţi-am făcut un mare nume – ca al celor renumiţi de pe pământ.


text:
Am păstrat un loc pentru poporul Meu – pentru Israel – şi l-am plantat acolo ca să locuiască singur, fără să mai fie deranjat şi fără ca cei nedrepţi să îl mai poată exploata aşa cum se întâmplase mai înainte.


text:
Am făcut acest lucru încă din zilele în care stabilisem judecători pentru poporul Meu – pentru Israel. Şi ţie îţi <i>(promisesem că îţi)</i> voi da odihnă, scăpându-te de provocările care ar putea veni din partea duşmanilor tăi. Acum Iahve te anunţă că El personal îţi va face o familie remarcabilă.


text:
Astfel, când ţi se vor termina zilele <i>(de viaţă)</i> şi vei fi adăugat la <i>(grupul format din)</i> strămoşii tăi <i>(decedaţi)</i>, îl voi pune pe tron pe urmaşul tău care va proveni din corpul tău; şi îi voi consolida guvernarea.


text:
El va fi acela care va construi o casă dedicată numelui Meu; şi Eu îi voi consolida pentru totdeauna tronul de pe care va guverna.


text:
Eu voi fi Tatăl lui; iar el va fi fiul Meu. Când va păcătui, îi voi face reproşuri lovindu-l cu o nuia omenească şi dându-i lovituri asemănătoare celor date de oameni;


text:
dar nu voi îndepărta mila Mea de la el aşa cum am îndepărtat-o de la Saul pe care l-am eliminat din faţa ta.


text:
Ci familia ta şi regatul tău vor fi etern înaintea Mea; iar tronul tău va fi consolidat şi va exista pentru totdeauna!’»”


text:
Natan l-a informat pe David cu exactitate despre toate aceste cuvinte şi despre toată această viziune.


text:
Regele David a venit şi s-a prezentat înaintea lui Iahve, spunând: „Cine sunt eu, Doamne, Stăpânul meu, şi ce reprezintă familia mea, ca să mă aduci până aici?


text:
Apoi, Doamne, Stăpânul meu, ca şi cum ar fi fost prea puţin ce ai făcut <i>(pentru mine până în prezent)</i>, ai vorbit şi despre viitorul familiei sclavului Tău. Doamne, Stăpânul meu, oare acesta să fie modul Tău de a lucra cu omul?


text:
Tu ai făcut toate aceste lucrări speciale bazat pe cuvântul Tău şi pe <i>(dorinţele din)</i> inima Ta. Apoi le-ai revelat sclavului Tău!


text:
Doamne, Stăpânul meu, ce extraordinar eşti Tu! Din tot ce am auzit cu urechile noastre, rezultă că nu este nimeni ca Tine şi nu există alt <i>(dumne)</i>zeu cu excepţia Ta!


text:
Apoi, cine este ca poporul Tău – ca Israel – singura naţiune de pe pământ, pentru care a venit Dumnezeu să o recupereze pentru Sine, ca să fie poporul prin intermediul căruia numele Lui să ajungă faimos? Tu ai făcut pentru ţara Ta lucrări extraordinare care au produs frică în ceilalţi. Ai reabilitat poporul Tău scoţându-l din Egipt; şi ai alungat din drumul lui <i>(multe)</i> popoare împreună cu zeii lor.


text:
Ai decis ca <i>(oamenii din)</i> poporul Tău, Israel, să fie proprietatea Ta. Ai făcut ca ei să fie poporul Tău pentru totdeauna; iar Tu – Doamne – ai acceptat să le fii Dumnezeu!


text:
Şi acum, Doamne, Dumnezeule, consolidează pentru totdeauna promisiunea pe care ai făcut-o cu privire la sclavul Tău şi despre familia lui. Îmi doresc să faci aşa cum ai zis.


text:
Şi <i>(astfel)</i> să fie onorat numele Tău! Etern să se spună că Iahve – numit şi Comandantul Armatelor – este Dumnezeu în Israel; iar familia sclavului Tău David să aibă mereu continuitate înaintea Ta!


text:
Tu, Doamne, Comandant al Armatelor – Dumnezeul lui Israel – ai revelat sclavului Tău că îi vei forma o familie <i>(remarcabilă)</i>. Acesta este motivul pentru care a avut curaj sclavul Tău să îţi facă această rugăciune!


text:
Deci Doamne, Stăpânul meu, Tu – Cel care eşti Dumnezeu şi ale cărui cuvinte sunt adevăr – i-ai promis sclavului Tău aceste lucruri bune.


text:
Deci Te rog să fii binevoitor şi să binecuvântezi familia sclavului Tău, ca să continue să existe pentru totdeauna înaintea Ta. Pentru că Tu, Doamne, Stăpânul meu, ai vorbit; şi prin binecuvântarea Ta va fi binecuvântată pentru eternitate familia sclavului Tău!”


text:
Apoi David i-a învins pe filisteni, i-a subordonat <i>(israelienilor)</i> şi a luat de sub autoritatea filistenilor oraşul Meteg-Ama.


text:
Apoi i-a învins şi pe moabiţi. Pe aceştia i-a culcat la pământ şi i-a măsurat cu o funie. Cei care se încadrau la măsura de două lungimi de frânghie, erau omorâţi; iar aceia care se încadrau în a treia lungime de frânghie, erau lăsaţi să trăiască. Moabiţii i-au fost subordonaţi lui David şi i-au plătit o taxă obligatorie.


text:
David l-a învins şi pe Hadad-Ezer – fiul lui Rehob – care era regele Ţobei, atunci când acesta s-a dus să recucerească un teritoriu de lângă Râul Eufrat.


text:
David a capturat de la el o mie de care, şapte sute de călăreţi şi douăzeci de mii de luptători care se deplasau şi luptau mergând pe jos. David a tăiat tendoanele tuturor cailor de la care, salvând dintre ei doar atâţi cât a fost necesar pentru o sută de care.


text:
Arameii din Damasc au venit să îl ajute pe Hadad-Ezer care era regele Ţobei; dar David a omorât douăzeci şi două de mii dintre ei.


text:
David a instalat grupuri de luptători în regatul arameu al Damascului. Astfel, arameii au fost subordonaţi lui David şi i-au plătit o taxă obligatorie. Iahve îl ajuta pe David să obţină victorie oriunde mergea.


text:
iar din Tebah şi din Berotai care erau oraşele lui Hadad-Ezer, regele David a luat foarte mult bronz.


text:
l-a trimis pe fiul lui numit Ioram la regele David, ca să îl întrebe de sănătate. El intenţiona şi să îl laude, pentru că s-a luptat cu Hadad-Ezer – cu acela cu care şi el era în conflict – şi pentru că l-a învins. Ioram a adus cu el lucruri făcute din argint, din aur şi din bronz.


text:
Regele David le-a închinat şi pe acestea lui Iahve, aşa cum făcuse cu argintul şi cu aurul luat de la toate celelalte popoare pe care şi le-a subordonat.


text:
El luase acele metale preţioase de la Edom, de la Moab, de la amoniţi, de la filisteni şi de la Amalec. Ele au provenit şi din prada luată de la Hadad-Ezer – fiul lui Rehob – care fusese regele Ţobei.


text:
Astfel, David a devenit renumit <i>(în acea zonă)</i>. La întoarcere a omorât optsprezece mii de edomiţi în Valea Sării.


text:
El a pus corpuri de armată şi în Edom. Pe tot teritoriul edomiţilor, el a instalat grupuri de luptători; şi toţi edomiţii au devenit servitorii lui David. Iahve făcea ca David să învingă oriunde mergea.


text:
Ioab – fiul Ţeruiei – era conducătorul <i>(suprem al)</i> armatei; Iehoşafat – fiul lui Ahilud – era cronicar.


text:
Benaia – fiul lui Iehoiada – era conducătorul cheretiţilor şi al peletiţilor; iar fiii lui David erau primii oameni <i>(importanţi)</i> de lângă rege.


text:
David a întrebat: „Mai trăieşte cineva din familia lui Saul – căruia să îi pot arăta bunătate din cauza lui Ionatan?”


text:
Familia lui Saul avusese un slujitor care se numea Ţiba. El a fost chemat la David. Regele l-a întrebat: „Tu eşti Ţiba?” El i-a răspuns: „Da, eu, slujitorul tău, sunt acela!”


text:
Regele l-a întrebat: „Mai trăieşte vreun bărbat din familia lui Saul, căruia să îi pot arăta o bunătate ca cea a lui Dumnezeu?” Ţiba i-a răspuns: „Da: unul dintre fiii lui Ionatan încă trăieşte; dar are ambele picioare paralizate.”


text:
Regele l-a mai întrebat: „Unde este acesta acum?” Ţiba i-a răspuns: „În casa lui Machir – fiul lui Amiel, din Lo-Debar.”


text:
Regele David a trimis pe cineva la el; şi l-a adus din Lo-Debar, din casa lui Machir, fiul lui Amiel.


text:
Atunci când Mefiboşet – fiul lui Ionatan şi nepotul lui Saul – a ajuns în faţa lui David, şi-a aplecat faţa şi s-a închinat. David i-a zis: „Mefiboşet!” El i-a răspuns: „Slujitorul tău este aici, la dispoziţia ta!”


text:
David i-a zis: „Nu te speria; pentru că vreau să mă comport cu tine cu bunătate – <i>(ca recunoştinţă)</i> pentru tatăl tău numit Ionatan. Îţi voi da înapoi toate terenurile care au fost ale bunicului tău – ale lui Saul – şi vei mânca mereu la masa mea!”


text:
Mefiboşet i s-a închinat şi i-a zis: „Ce este slujitorul tău, ca să fii atent la un câine mort cum sunt eu?”


text:
Regele l-a chemat apoi pe Ţiba care fusese slujitorul lui Saul şi i-a zis: „I-am redat nepotului stăpânului tău tot ce aparţinuse lui Saul şi întregii lui familii.


text:
Tu, fiii tăi şi slujitorii tăi îi veţi lucra pământul şi îi veţi culege recolta – pentru ca nepotul stăpânului tău să aibă hrană. Mefiboşet – nepotul stăpânului tău – va mânca <i>(de-acum înainte)</i> mereu la masa mea.” Ţiba avea cincisprezece fii şi douăzeci de slujitori.


text:
El i-a răspuns regelui: „Slujitorul tău va face tot ce i-a poruncit să facă regele care este stăpânul meu!” Astfel, Mefiboşet a mâncat la masa lui David ca unul dintre fiii acestuia.


text:
Mefiboşet avea un fiu tânăr care se numea Mica. Toţi cei care locuiau în casa lui Ţiba, erau slujitorii lui Mefiboşet.


text:
Mefiboşet locuia la Ierusalim, pentru că mânca mereu la masa regelui. El avea ambele picioare paralizate.


text:
David a zis: „Îi voi arăta loialitate lui Hanun – fiul lui Nahaş – exact cum s-a comportat şi tatăl lui faţă de mine.” David şi-a trimis slujitorii ca să îl susţină spiritual pe Hanun pentru moartea tatălui lui. Dar atunci când slujitorii lui David au ajuns în ţara amoniţilor,


text:
conducătorii amoniţi i-au zis stăpânului lor care se numea Hanun: „Chiar crezi că David doreşte să îţi omagieze tatăl când trimite aceşti oameni ca să te susţină spiritual? David i-a trimis la tine pe aceşti slujitori ai lui ca să observe oraşul, să îl spioneze şi apoi să îl cucerească!”


text:
Atunci Hanun i-a luat pe slujitorii lui David, le-a ras bărbile până la jumătate, le-a tăiat până la brâu jumătate din hainele cu care erau îmbrăcaţi şi i-a lăsat să plece aşa.


text:
Când David a fost anunţat de acest lucru, a trimis pe cineva să le spună bărbaţilor care fuseseră atât de mult ridiculizaţi: „Rămâneţi în Ierihon până vă va creşte din nou barba; şi abia apoi să vă întoarceţi!”


text:
Văzând că se făcuseră urâţi lui David, amoniţii au plătit douăzeci de mii de luptători care mergeau pe jos din armata arameilor existentă în Bet-Rehob şi în regatul arameu al Ţobei, ca să îl ajute <i>(împotriva lui David)</i>. A solicitat şi regelui din Maaca un ajutor format din o mie de luptători şi încă douăsprezece mii de luptători adunaţi dintre bărbaţii din Tob.


text:
Când a auzit David acest lucru, l-a trimis împotriva lor pe Ioab împreună cu toată armata – formată numai din luptători remarcabili.


text:
Amoniţii au ieşit din oraş şi şi-au ocupat poziţiile de luptă în faţa porţii. În acest timp, arameii din Ţoba şi din Rehob, luptătorii din Tob şi cei din Maaca şi-au pregătit armata în câmp deschis.


text:
Ioab a văzut că urma să lupte atât cu cei din faţă, cât şi cu cei din spate. Atunci a ales o parte dintre vitejii lui Israel şi i-a organizat să lupte împotriva arameilor.


text:
Apoi a pus restul armatei sub comanda fratelui lui numit Abişai. Pe aceia i-a organizat să lupte împotriva amoniţilor.


text:
Ioab i-a zis lui Abişai: „Dacă arameii îmi vor decima armata, să vii să mă ajuţi; iar dacă amoniţii îţi vor decima armata, voi veni eu să te ajut.


text:
Fii o forţă remarcabilă şi încurajează-te pentru poporul nostru şi pentru oraşele Dumnezeului nostru. Să se întâmple ce va dori Iahve!”


text:
Văzând că arameii au fugit, amoniţii s-au retras şi ei din faţa lui Abişai, fugind în oraş. Atunci Ioab a oprit lupta şi s-a întors la Ierusalim.


text:
Hadad-Ezer a chemat arameii care erau dincolo de râu. Aceia au venit la Helam. Erau comandaţi de Şobac – conducătorul armatei lui Hadad-Ezer.


text:
Când a aflat David acest lucru, i-a adunat pe toţi israelienii, a trecut Iordanul şi a ajuns la Helam. Arameii s-au aşezat în poziţie de luptă împotriva lui David. După ce a început lupta,


text:
arameii au fugit din faţa lui Israel. David le-a omorât arameilor şapte sute de oameni care conduceau carele şi patruzeci de mii de luptători care se deplasau pe jos. L-a rănit şi pe Şobac care era conducătorul armatei lor. El a murit acolo.


text:
Văzând că au fost învinşi de Israel, regii care luptau pentru Hadad-Ezer au acceptat pacea cu Israel şi s-au subordonat israelienilor. De atunci, arameilor le-a fost frică să îi mai ajute pe amoniţi.


text:
La începutul anului, atunci când regii plecau la război, David l-a trimis pe Ioab să participe la acele conflicte împreună cu slujitorii lui şi cu întreaga armată a lui Israel. Ei i-au distrus pe amoniţi şi au asediat Raba. Dar David rămăsese la Ierusalim.


text:
Într-o seară, regele s-a sculat de pe patul lui şi se plimba pe acoperişul palatului. De acolo a observat o femeie foarte frumoasă care se îmbăia.


text:
David a trimis pe cineva să ştie cine este acea femeie. I s-a spus că se numeşte Batşeba – fiica lui Eliam – şi că este soţia hititului Urie.


text:
David a trimis nişte oameni ca să o aducă la el. Ea a venit la el; şi David a întreţinut relaţii sexuale cu ea. Înainte de venirea la David, femeia tocmai terminase procesul de curăţare specific femeilor. Apoi ea s-a întors acasă.


text:
Atunci David i-a transmis lui Ioab: „Trimite-l la mine pe hititul Urie!” Ioab l-a trimis pe Urie la David.


text:
Când a ajuns Urie la David, acesta l-a întrebat ce se întâmplă cu Ioab, în ce situaţie este armata şi despre modul în care avansează lupta.


text:
Apoi David i-a spus lui Urie: „Du-te acasă şi spală-ţi picioarele!” Urie a ieşit din palatul regelui. Apoi, după el a fost trimis un dar din partea regelui.


text:
Dar Urie nu s-a dus acasă; ci s-a culcat la intrarea în palat, lângă toţi slujitorii stăpânului lui.


text:
Când i s-a spus lui David că Urie nu s-a dus acasă, el l-a întrebat: „Oare nu vii din călătorie? De ce nu te duci acasă?”


