# verses

text:
Urie i-a răspuns: „Cufărul lui Iahve împreună luptătorii din Israel şi cei din teritoriul urmaşilor lui Iuda stau în corturi. Stăpânul meu – Ioab – şi slujitorii stăpânului meu şi-au stabilit tabăra în câmp. Deci, cum aş putea să merg acasă să mănânc, să beau şi să mă culc cu soţia mea? Cât este de adevărat că eşti viu şi că sufletul tău trăieşte, este adevărat şi faptul că nu voi face acest lucru!”


text:
David i-a zis: „Rămâi şi astăzi aici; iar mâine te voi trimite înapoi.” Urie a rămas în Ierusalim atunci şi în următoarea zi.


text:
David l-a invitat să mănânce şi să bea împreună cu el; şi l-a îmbătat. Dar seara, în loc să meargă să se culce acasă, Urie s-a culcat în patul lui, lângă slujitorii stăpânului lui.


text:
În ea a scris: „Trimiteţi-l pe Urie în prima linie a conflictului, unde lupta este cea mai violentă; şi apoi retrageţi-vă de lângă el, ca să fie lovit şi să moară.”


text:
După primirea acestei scrisori, în timp ce asedia oraşul, Ioab l-a pus pe Urie într-un loc despre care ştia că este apărat de luptători remarcabili.


text:
Luptătorii din oraş au ieşit şi s-au luptat împotriva lui Ioab. Au murit câţiva dintre luptătorii lui David. Şi astfel a murit odată cu ei şi hititul Urie.


text:
A ordonat mesagerului, spunând: „Când vei termina de relatat regelui ce s-a întâmplat în această luptă,


text:
dacă el se va mânia şi te va întreba: «De ce v-aţi luptat atât de aproape de oraş? Nu ştiaţi că vor arunca săgeţi de pe zid?


text:
Cine l-a eliminat pe Abimelec – fiul lui Ierub-Beşet? Oare nu tocmai o femeie care a aruncat de pe zid o piatră de moară, cu care l-a omorât astfel la Tebeţ? Deci de ce v-aţi apropiat de zid?», atunci să îi spui: «Slujitorul tău – hititul Urie – a murit şi el în acest conflict.»”


text:
El i-a zis: „Acei oameni au fost superiori nouă în forţa pe care o deţineau. Au venit împotriva noastră în câmpie. Noi i-am respins până în faţa porţii oraşului.


text:
Dar luptătorii de pe zid au tras cu arcul în slujitorilor tăi; şi unii dintre cei care luptau pentru rege, au murit. În acest conflict a murit şi hititul Urie – slujitorul tău.”


text:
Atunci David i-a zis mesagerului: „Spune-i lui Ioab: «Să nu te descurajeze acest lucru; pentru că sabia omoară când pe unul, când pe altul. Intensifică asediul împotriva oraşului şi distruge-l.» Iar tu să îl încurajezi!”


text:
După ce au trecut zilele de jale, David a trimis pe cineva la ea; şi a adus-o în palatul lui. Ea i-a devenit soţie; şi i-a născut un fiu. Dar această faptă a lui David nu a plăcut lui Iahve.


text:
Iahve l-a trimis pe Natan la David. Ajungând la David, Natan i-a zis: „Într-un anume oraş trăiau doi oameni. Unul era bogat, iar celălalt era sărac.


text:
Dar omul sărac nu avea altceva decât o oaie tânără pe care o cumpărase. Avea grijă de ea şi o creştea împreună cu el şi cu copiii lui. Mânca din aceeaşi bucată de pâine cu el, bea din cana lui şi dormea la pieptul lui. Îi era ca o fiică.


text:
A venit un călător la omul bogat. Dar el nu şi-a permis să ia niciuna dintre oile sau dintre vitele lui ca să îi pregătească <i>(acelui vizitator)</i> să mănânce; ci a luat de la omul sărac acea oaie tânără şi i-a gătit-o celui care venise la el!”


text:
David a devenit foarte mânios faţă de acel om <i>(bogat)</i>; şi i-a zis lui Natan: „Jur pe Iahve care este viu că omul care a făcut acest lucru, trebuie pedepsit cu moartea!


text:
Atunci Natan i-a zis: „Tu eşti acel om! Dumnezeul lui Israel care se numeşte Iahve, îţi zice: «Te-am uns ca rege pentru Israel şi te-am scăpat de ameninţările lui Saul.


text:
Ţi-am dat familia stăpânului tău şi ţi-am pus în braţe soţiile stăpânului tău. Ţi-am dat autoritate în <i>(teritoriul numit)</i> Israel şi în <i>(cel numit)</i> Iuda. Dacă toate acestea ar fi fost insuficiente, aş fi adăugat altele.


text:
De ce ai sfidat Cuvântul lui Iahve şi ai păcătuit împotriva Lui? L-ai omorât pe hititul Urie cu sabia; iar pe soţia lui ai luat-o ca să fie soţia ta… L-ai omorât pe Urie cu sabia amoniţilor.


text:
Pentru că ai făcut aceste fapte, să ştii că sabia nu se va îndepărta de familia ta niciodată. Prin aceste fapte, tu M-ai sfidat luând-o pe soţia hititului Urie ca să îţi fie soţie.»


text:
Acum, ascultă ce îţi mai spune Iahve: «Voi aduce dezastrul împotriva ta; şi el va veni chiar din propria ta familie! Îţi voi lua soţiile sub privirea ta şi le voi da altuia; iar el se va culca cu ele la lumina zilei!


text:
Tu ai lucrat în secret; dar Eu voi face să se întâmple la lumina zilei ce am spus prin aceste cuvinte – înaintea întregului Israel!»”


text:
David i-a zis lui Natan: „Am păcătuit împotriva lui Iahve!” Natan i-a răspuns: „Iahve ţi-a iertat păcatul; şi nu vei muri.


text:
Totuşi, pentru că prin această faptă ai făcut pe duşmanii lui Iahve să Îl desconsidere, copilul care ţi s-a născut, va muri!”


text:
Natan a plecat acasă; iar Iahve a lovit copilul pe care i-l născuse soţia lui Urie lui David. El s-a îmbolnăvit grav.


text:
David s-a rugat lui Dumnezeu pentru copil şi a postit; apoi a intrat în palat şi a stat culcat la pământ toată noaptea.


text:
Consilierii palatului lui au insistat, rugându-l să se ridice de la pământ; dar el nu a acceptat şi nici nu a vrut să mănânce cu ei.


text:
În a şaptea zi, copilul a murit. Slujitorii lui David s-au temut să îi vorbească despre acest lucru; pentru că îşi ziceau: „Când copilul trăia, îi vorbeam şi el nu ne asculta. Cum să avem acum curajul să îi spunem că a murit copilul? I s-ar face mai mult rău!”


text:
David a observat că slujitorii lui vorbeau în şoaptă între ei; şi a înţeles că murise copilul. I-a întrebat: „A murit copilul?” Ei i-au răspuns: „Da, a murit.”


text:
Atunci David s-a ridicat de la pământ, s-a spălat, s-a uns şi şi-a schimbat hainele. Apoi a intrat în casa lui Iahve şi s-a închinat. După ce s-a întors acasă, a cerut să i se dea să mănânce; şi a mâncat.


text:
Slujitorii lui l-au întrebat: „Ce înseamnă ce faci tu? Atunci când trăia copilul, posteai şi plângeai; iar acum, când el a murit, te ridici de la pământ şi mănânci!”


text:
David le-a răspuns: „Cât timp trăia copilul, posteam şi plângeam pentru că îmi ziceam: «Este posibil ca Iahve să aibă milă de mine; şi poate copilul va trăi.»


text:
Dar acum, după ce deja a murit, de ce să mai postesc? Aş putea oare să îl aduc înapoi? Eu voi merge la el; dar el nu se va mai întoarce la mine!”


text:
David a consolat-o pe soţia lui – pe Batşeba. A intrat la ea <i>(şi au avut din nou relaţii intime)</i>. Ea a născut un fiu pe care l-au numit Solomon. Iahve îl iubea.


text:
El a transmis prin profetul Natan că ar fi bine să îl numească Iedidia – care înseamnă „de dragul lui Iahve”.


text:
Apoi a trimis mesageri la David să îi spună: „Am luptat împotriva Rabei; şi acum deţinem controlul surselor de apă ale oraşului.


text:
Strânge restul luptătorilor, asediază oraşul şi cucereşte-l, ca să nu îl cuceresc eu şi să primească astfel numele meu.”


text:
David a strâns toată armata <i>(de care mai dispunea)</i>, s-a îndreptat spre Raba, a luptat împotriva ei şi a cucerit-o.


text:
A luat coroana de pe capul regelui lor. Ea cântărea un talant de aur şi era împodobită cu pietre preţioase. Acea coroană fost pusă pe capul lui David. Prada luată din oraş era foarte multă.


text:
Pe locuitorii oraşului i-a dat afară din el, i-a pus să presteze <i>(pentru israelieni)</i> munci folosind fierăstraie, grape de fier şi seceri de fier. I-a obligat să lucreze şi la fabricarea cărămizilor. La fel a procedat şi cu celelalte oraşe amonite. Apoi David s-a întors la Ierusalim împreună cu întreaga armată.


text:
După ce trecuse o perioadă de timp, Absalom – fiul lui David – avea o soră frumoasă care se numea Tamar. Unul dintre fiii lui David care se numea Amnon, s-a îndrăgostit de ea.


text:
Amnon era atât de chinuit din această cauză, încât s-a îmbolnăvit dorind-o pe Tamar. Ea era fecioară; şi pentru Amnon era dificil să îi facă ceva.


text:
Amnon avea un prieten care se numea Ionadab – fiul lui Şimea – fratele lui David. Ionadab era un om foarte abil.


text:
El l-a întrebat pe Amnon: „De ce tu care eşti fiul regelui, arăţi din ce în ce mai slăbit în fiecare dimineaţă? Nu vrei să îmi spui?” Amnon i-a răspuns: „Sunt îndrăgostit de Tamar – adică de sora fratelui meu numit Absalom.”


text:
Ionadab i-a zis: „Culcă-te în patul tău şi prefă-te că eşti bolnav. Atunci când tatăl tău va veni să te vadă, să îi spui: «Te rog, să vină sora mea Tamar şi să îmi dea să mănânc ceva. Să îmi prepare mâncarea sub privirea mea, ca să o pot vedea; şi astfel, să pot mânca din mâna ei.»”


text:
Amnon s-a culcat şi s-a prefăcut bolnav. Regele a venit să îl vadă; iar Amnon i-a zis: „Te rog, să vină sora mea – Tamar – să îmi coacă două turte sub privirea mea şi să mănânc din mâna ei.”


text:
David a trimis pe cineva acasă la Tamar ca să îi spună: „Te rog să te duci acasă la fratele tău care se numeşte Amnon şi să îi pregăteşti ceva ca să mănânce.”


text:
Tamar s-a dus acasă la fratele ei numit Amnon. Ea l-a găsit culcat. A făcut nişte cocă din care i-a copt turtele sub privirea lui.


text:
Apoi a luat tigaia şi l-a servit. Dar Amnon nu a vrut să mănânce. El a zis: „Toţi ceilalţi să iasă din casă!” Şi toţi slujitorii au ieşit.


text:
Atunci Amnon i-a zis Tamarei: „Adu mâncarea în dormitor, pentru ca să pot mânca din mâna ta.” Tamar a luat turtele pe care le făcuse şi le-a adus fratelui lui numit Amnon în dormitor.


text:
Când ea s-a apropiat de el ca să îi dea să mănânce, el a apucat-o şi a ţinut-o cu forţa, zicând: „Soro, vino şi culcă-te cu mine!”


text:
Tamar i-a răspuns: „Nu, frate, nu mă viola! Nu comite această faptă păcătoasă oribilă; pentru că un asemenea lucru nu este permis să se întâmple în <i>(poporul)</i> Israel.


text:
Unde mă voi duce cu ruşinea mea? Iar tu vei fi considerat un om foarte vinovat în poporul Israel. Te rog să vorbeşti cu regele; şi el nu se va opune când îi voi cere să fiu a ta!”


text:
Dar el nu a vrut să o asculte; şi pentru că avea o forţă mai mare decât a ei, a obligat-o să se culce cu el; şi astfel a dezonorat-o…


text:
Apoi Amnon a urât-o foarte mult pe Tamar – chiar mai mult decât o iubise. Amnon i-a zis: „Ridică-te şi pleacă!”


text:
Ea i-a zis: „Nu! Alungându-mă, faci un rău mai mare decât cel pe care deja l-ai făcut!” Dar Amnon nu a vrut să o asculte.


text:
El l-a chemat pe tânărul care-l slujea şi i-a zis: „Daţi-o afară pe această femeie şi închideţi uşa după ea!”


text:
Slujitorul lui a făcut exact cum i se poruncise. Tamar era îmbrăcată cu o robă decorată. Aşa se îmbrăcau fiicele regelui care erau fecioare.


text:
După ce a fost alungată <i>(din casa lui Amnon)</i>, ea şi-a presărat cenuşă pe cap, şi-a rupt roba decorată pe care o purta, şi-a pus mâinile pe cap şi a plecat ţipând.


text:
Absalom – fratele ei – a întrebat-o: „Fratele tău numit Amnon a fost cu tine? Acum, sora mea, taci şi nu fi supărată pentru ce s-a întâmplat; pentru că el este fratele tău.” Atunci Tamar a rămas cu durerea <i>(sufletească)</i> în casa fratelui ei numit Absalom.


text:
Absalom nu a mai vorbit deloc cu Amnon; dar îl ura pe Amnon pentru că o dezonorase pe sora lui numită Tamar.


text:
După doi ani, Absalom îşi tundea oile la Baal-Haţor, lângă teritoriul locuit de urmaşii lui Efraim. Absalom i-a invitat acolo pe toţi fiii regelui.


text:
El s-a dus la rege şi i-a zis: „Să ştii că slujitorul tău îşi tunde oile. Te rog să vii cu slujitorii lui la slujitorul tău!”


text:
Dar regele i-a zis lui Absalom: „Nu, fiule; nu vom veni toţi, ca să nu îţi fie greu din cauza noastră.” Deşi Absalom a insistat, regele nu a vrut să meargă; dar l-a binecuvântat.


text:
Atunci Absalom i-a zis: „Te rog să permiţi ca măcar fratele meu numit Amnon să vină cu noi!” Regele l-a întrebat: „De ce să vină tocmai Amnon cu tine?”


text:
Dar Absalom a insistat şi l-a determinat pe rege să îl trimită pe Amnon împreună cu toţi ceilalţi fii ai lui care au mers cu el.


text:
Absalom le-a dat slujitorilor lui următoarea poruncă: „Aşteptaţi până când inima lui Amnon va fi veselă din cauza vinului; şi când vă voi zice: «Loviţi-l pe Amnon!», atunci să îl omorâţi. Să nu vă fie frică să faceţi acest lucru! Oare nu v-am dat eu această poruncă? Fiţi curajoşi şi demonstraţi-vă abilitatea de luptători!”


text:
Slujitorii lui Absalom au procedat cu Amnon exact cum le poruncise stăpânul lor. Atunci toţi ceilalţi fii ai regelui au încălecat fiecare pe catârul lui şi au fugit.


text:
În timp ce veneau ei spre palat, regele a fost anunţat că Absalom i-a omorât pe toţi fiii regelui şi că nu a lăsat să trăiască pe niciunul dintre ei.


text:
Atunci regele s-a sculat, şi-a rupt hainele şi s-a culcat la pământ. Slujitorii lui stăteau în picioare, având şi ei hainele rupte.


text:
Dar Ionadab – fiul lui Şimea – care era fratele lui David, i-a spus regelui: „Să nu creadă stăpânul meu vestea care spune că toţi tinerii, fii ai regelui, au fost omorâţi. Numai Amnon a murit. Acest lucru a fost planificat de Absalom încă din ziua în care Amnon a dezonorat-o pe sora lui numită Tamar.


text:
Deci să nu se supere stăpânul meu – regele – din cauza acestui zvon care spune că fiii regelui au murit; pentru că doar Amnon a murit!”


text:
În acest timp, Absalom fugise. Când paznicul de pe zid a privit, a observat la depărtare un mare grup de oameni care coborau muntele venind pe drumul dinspre vest.


text:
Fiii regelui au ajuns înainte să termine el de vorbit. Ei au început să plângă în hohote. Atunci chiar şi regele împreună cu slujitorii lui au început să plângă foarte tare.


text:
Absalom a fugit şi s-a dus la Talmai – la fiul lui Amihud – care era regele Gheşurului. Regele David plângea după fiul lui în fiecare zi.


text:
Regele David a încetat să îl urmărească pe Absalom, pentru că se obişnuise cu faptul că Amnon a murit.


text:
A trimis pe cineva la Tecoa şi a adus de acolo o femeie înţeleaptă. Apoi el i-a zis femeii: „Prefă-te că eşti în doliu. Îmbracă-te cu haine de doliu şi să nu te ungi cu ulei. Să arăţi ca o femeie care de multă vreme plânge după un mort.


text:
Să te duci astfel la rege şi să îi vorbeşti cum te voi învăţa eu.” Şi Ioab i-a precizat acelei femei ce să spună <i>(regelui)</i>.


text:
Când femeia din Tecoa a ajuns la rege, a căzut cu faţa spre pământ şi i s-a închinat. Ea i-a zis: „Regele meu, ajută-mă!”


text:
Regele a întrebat-o: „Ce necaz ai?” Femeia i-a răspuns: „Eu sunt o femeie văduvă. Soţul meu a murit.


text:
Slujitoarea ta mai avea doi fii care într-o zi se băteau pe câmp; şi nu era nimeni acolo care să îi despartă. Astfel, unul l-a lovit pe celălalt şi l-a omorât.


text:
Acum, tot clanul a venit împotriva slujitoarei tale, spunându-i: «Predă-ni-l pe cel care şi-a omorât fratele, ca să îl omorâm; pentru că i-a luat viaţa fratelui lui. Îl vom distruge şi pe moştenitor!» Ei vor stinge astfel singurul cărbune care mi-a mai rămas. Vor face ca soţul meu să rămână fără nume şi fără moştenitor pe pământ…”


text:
Femeia din Tecoa i-a zis regelui: „O, rege, stăpânul meu, să fiu vinovată eu şi familia tatălui meu. Iar regele şi tronul lui să rămână fără vină!”


text:
Atunci femeia i-a făcut regelui următoarea rugăminte: „Doresc ca regele să îşi amintească de numele Dumnezeul lui – de Iahve – pentru ca să îl împiedice pe cel care doreşte să răzbune sângele celui mort mărind dezastrul prin omorârea fiului meu <i>(care încă trăieşte)</i>!” Regele i-a zis: „Jur pe Iahve care este viu, că niciun fir de păr din capul fiului tău nu va cădea la pământ!”


text:
Atunci femeia i-a mai zis: „Te rog să permiţi slujitoarei tale să îi spună ceva regelui – stăpânului meu.” Regele i-a zis: „Vorbeşte!”


text:
Ea i-a spus: „De ce ai planificat un astfel de lucru împotriva poporului lui Dumnezeu? Pentru că din vorbele lui, regele se face vinovat prin faptul că nu îl aduce înapoi pe cel pe care l-a alungat.


text:
Desigur, noi toţi vom muri până la urmă – ca nişte ape care cad pe pământ şi nu se mai adună. Dar Dumnezeu nu doreşte să ia viaţa; ci concepe metode prin care cel alungat să se poată întoarce la El!


text:
Aşa se explică de ce am venit să îi vorbesc regelui – stăpânului meu; pentru că ce fac oamenii, m-a speriat. Slujitoarea ta şi-a zis: «Să-i vorbesc regelui; şi poate el va aproba cererea slujitoarei lui.


text:
Poate că regele o va asculta şi o va scăpa pe slujitoarea lui de cei care vor să o şteargă pe ea şi pe fiul ei din moştenirea lui Dumnezeu.»


text:
Acum, slujitoarea ta îţi mai spune: «Îmi doresc să îmi aducă pace cuvintele stăpânului meu care este rege! Pentru că stăpânul meu – regele – este ca un înger al lui Dumnezeu. El ştie să înţeleagă binele şi răul. Şi Dumnezeul tău numit Iahve să fie cu tine!»”


text:
Regele i-a zis femeii: „Să nu eviţi răspunsul <i>(corect)</i> la întrebarea pe care ţi-o voi pune.” Femeia i-a zis: „Să întrebe stăpânul meu, regele!”


text:
Atunci regele a întrebat-o: „Oare nu este cu tine mâna lui Ioab în toate aceste lucruri?” Femeia i-a răspuns: „Jur pe sufletul tău care este viu – rege, stăpânul meu – că nimeni nu poate devia nici la dreapta nici la stânga de la tot ce ai zis. Da, slujitorul tău – Ioab – mi-a poruncit <i>(să vin la tine)</i> şi tot el a pus în gura slujitoarei tale toate aceste cuvinte.


text:
Slujitorul tău – Ioab – a procedat aşa ca să schimbe situaţia. Dar stăpânul meu are o înţelepciune ca a unui înger al lui Dumnezeu; şi astfel, el cunoaşte tot ce se întâmplă în ţară.”


text:
Regele i-a zis atunci lui Ioab: „Să ştii că vreau să fac acest lucru! Deci du-te şi adu-l pe tânărul Absalom!”


text:
Ioab a căzut cu faţa spre pământ, s-a închinat şi l-a binecuvântat pe rege. El a zis: „Astăzi slujitorul tău ştie că a obţinut favoarea stăpânului lui care este rege; pentru că regele a făcut aşa cum i-a cerut slujitorului lui!”


text:
Dar regele a zis: „Să se ducă în casa lui; şi să nu îmi vadă faţa!” Astfel, Absalom s-a întors acasă la el; şi nu a văzut faţa regelui.


text:
În tot Israelul nu era niciun om atât de cunoscut pentru frumuseţea lui cum era Absalom. Din partea de sus a capului şi până la talpa piciorului, el nu avea niciun defect şi nimic neplăcut.


text:
Când îşi tundea părul – iar el făcea acest lucru în fiecare an, pentru că părul crescut îi devenea prea greu –, acesta cântărea două sute de şecheli, conform unităţii regale pentru greutăţi.


text:
În familia lui Absalom s-au născut trei fii şi o fiică. Acea fiică a fost numită Tamar. Ea era foarte frumoasă.


text:
Apoi Absalom l-a chemat pe Ioab, intenţionând să îl trimită la rege. Dar Ioab nu a vrut să vină. L-a chemat a doua oară; dar el tot nu a acceptat să vină.


text:
Atunci Absalom le-a zis slujitorilor lui: „Terenul agricol al lui Ioab este aproape de al meu; şi are semănat orz pe el. Mergeţi acolo şi daţi-i foc!” Slujitorii lui au făcut exact cum le poruncise.


text:
Când a aflat Ioab ce se întâmplase, s-a dus acasă la Absalom şi l-a întrebat: „De ce au dat foc slujitorii tăi recoltelor de pe terenul meu agricol?”


text:
Absalom a răspuns: „Pentru că nu ai venit când te-am chemat. Am vrut să te trimit la rege să îi spui: «De ce am venit din Gheşur? Nu ar fi fost mai bine pentru mine să fi rămas acolo?» Acum te anunţ că doresc să văd faţa regelui; şi dacă este vreun păcat în mine, atunci să mă omoare!”


text:
Ioab s-a dus la rege şi i-a spus acest lucru. Atunci regele l-a chemat la el pe Absalom. El a venit la rege şi i s-a închinat cu faţa spre pământ; iar regele l-a sărutat pe Absalom.


text:
După toate acestea, Absalom avea un car tras de cai; şi îl serveau cincizeci de oameni care alergau înaintea lui.


text:
Se trezea dimineaţa devreme şi stătea pe marginea drumului care conducea spre poarta oraşului. Oricine venea la rege cu vreo neînţelegere pe care acesta trebuia să o judece, era chemat de Absalom care îl întreba de unde provine; şi astfel, acela îi spunea clanul de care aparţine.


text:
Atunci Absalom îi zicea: „Tu ai dreptate: cauza ta este justă; dar nimeni din partea regelui nu te va asculta.”


text:
Apoi adăuga: „Dacă aş fi pus judecător al poporului, oricine ar avea vreo neînţelegere sau vreo cauză de judecat, ar veni la mine şi eu i-aş face dreptate!”


text:
Aşa se comporta Absalom faţă de toţi israelienii care veneau la rege ca să le judece cazurile <i>(de nedreptate)</i>. Astfel, Absalom câştiga <i>(în favoarea lui)</i> inima bărbaţilor lui Israel.


text:
După o perioadă de patru ani, Absalom i-a zis regelui: „Te rog să îmi permiţi să merg la Hebron ca să respect un jurământ pe care I l-am făcut lui Iahve;


text:
pentru că atunci când era în Aram – la Gheşur – slujitorul tău a făcut un jurământ spunând: «Dacă Iahve mă va aduce înapoi – la Ierusalim –, Îi voi sluji Lui!»”


text:
De acolo, el a trimis mesageri la toate triburile lui Israel, ca să le spună: „Atunci când veţi auzi sunetul cornului, să ziceţi: «Absalom s-a urcat pe tron la Hebron!»”


text:
Absalom era însoţit de două sute de oameni din Ierusalim. Ei fuseseră invitaţi de el. În naivitatea lor, îl însoţeau fără să bănuiască nimic.


text:
În timp ce aducea sacrificiile, Absalom a trimis pe cineva în oraşul Ghilo ca să se ducă la ghilonitul Ahitofel – consilierul lui David. Complotul lua amploare; şi tot mai mulţi din popor treceau de partea lui Absalom.


text:
Cineva a venit şi i-a zis lui David: „Israelienii au trecut de partea lui Absalom <i>(ca rege)</i>!”


text:
Atunci David le-a zis tuturor slujitorilor lui: „Să fugim repede! Altfel, nu vom scăpa de Absalom! Să plecăm cât de repede putem; ca să nu fie el mai rapid decât noi şi să ne ajungă! Pentru că astfel va aduce dezastrul împotriva noastră; şi va omorî populaţia oraşului cu sabia!”


text:
Ei i-au răspuns: „Slujitorii tăi sunt pregătiţi să facă tot ce va decide stăpânul nostru care <i>(încă)</i> este rege!”


text:
Astfel, regele a plecat urmat de întreaga lui familie. A lăsat totuşi zece concubine pentru îngrijirea palatului.


text:
Regele a plecat împreună cu toţi cei care îl urmau; şi s-au oprit într-un loc, la o anumită distanţă <i>(de oraş)</i>.


text:
Toţi slujitorii care îl urmau, au trecut prin faţa lui: cheretiţii, peletiţii şi cei şase sute de gatiţi care îl însoţiseră din Gat.


text:
Atunci regele i-a zis gatitului Itai: „Tu de ce vii cu noi? Întoarce-te şi rămâi cu regele Absalom; pentru că eşti un străin; şi ai fost alungat din ţara ta!


text:
Eşti venit de puţin timp; şi acum crezi că îmi permit să fac din tine un rătăcitor – cum suntem noi care nu ştim unde vom merge!? Nu! Întoarce-te împreună cu oamenii tăi; şi îţi doresc ca bunătatea şi seriozitatea să te însoţească!”


text:
Itai i-a răspuns: „Jur pe Iahve care este viu şi pe stăpânul meu – regele – care este viu, că acolo unde se va duce stăpânul meu – regele – indiferent că va însemna moarte sau viaţă, acolo va fi şi slujitorul tău!”


text:
Regele i-a răspuns: „Bine; atunci vino şi treci înaintea mea!” Astfel, gatitul Itai, împreună cu toţi oamenii şi toţi cu copiii care erau cu el, au trecut înaintea lui David.


text:
Locuitorii din acel teritoriu plângeau în hohote în timp ce îi vedeau trecând. Regele a trecut şi el valea Chidron; şi toţi cei care îl însoţeau, s-au deplasat mergând spre deşert.


text:
Exista acolo şi Ţadoc împreună cu toţi leviţii care transportau Cufărul Legământului făcut <i>(de Israel)</i> cu Dumnezeu. Leviţii au pus jos Cufărul lui Dumnezeu; iar Abiatar a oferit <i>(lui Iahve)</i> sacrificii până când au ieşit toţi din oraş.


text:
Apoi regele i-a zis lui Ţadoc: „Du Cufărul lui Dumnezeu înapoi în oraş. Dacă voi găsi acceptare la Iahve, atunci El mă va aduce înapoi şi mă va lăsa să revăd acest Cufăr şi locuinţa lui.


text:
Dar dacă va spune: «Nu te agreez!», sunt pregătit ca El să facă cu mine ce consideră că trebuie făcut!”


text:
Apoi regele l-a mai întrebat: „Oare nu eşti tu omul care vede <i>(ce toţi ceilalţi nu pot vedea)</i>? Întoarceţi-vă liniştiţi în oraş: atât tu împreună cu fiul tău Ahimaaţ, cât şi Abiatar împreună cu fiul lui numit Ionatan.


text:
David urca Muntele Măslinilor plângând, cu capul acoperit şi desculţ. Toţi cei care erau cu el, şi-au acoperit capetele; şi urcau şi ei plângând.


text:
David a fost anunţat că Ahitofel a trecut de partea lui Absalom şi că el este printre trădători. Atunci David a zis: „Te rog, Doamne, să faci ca Ahitofel să îi dea sfaturi greşite lui Absalom!”


text:
Când a ajuns în vârf, în locul unde oamenii aveau obiceiul să I se închine lui Dumnezeu, architul Huşai îl aştepta acolo <i>(pe David)</i> cu tunica sfâşiată şi având pus pământ pe cap.


text:
Dar ai putea să te întorci în oraş şi să îi spui lui Absalom: «Regele meu, voi fi slujitorul tău. Până acum am fost slujitorul tatălui tău; dar acum doresc să fiu slujitorul tău!». Atunci vei putea dejuca sfaturile lui Ahitofel <i>(date lui Absalom)</i>, făcându-le să fie în favoarea mea.


text:
Vei avea acolo cu tine pe Ţadoc şi pe Abiatar care sunt preoţi. Orice vei auzi vorbindu-se în palatul regelui, să le transmiţi lor.


text:
Împreună cu ei mai există acolo şi fiii lor: Ahimaaţ – fiul lui Ţadoc – şi Ionatan – fiul lui Abiatar. Să îmi transmiteţi prin ei orice veţi afla.”


text:
Imediat după ce a trecut de vârful muntelui, Ţiba – slujitorul lui Mefiboşet – l-a întâmpinat pe David. Ţiba avea cu el o pereche de măgari care cărau două sute de pâini, o sută de turte de stafide, o sută de turte de smochine şi un burduf cu vin.


text:
Regele l-a întrebat: „Ce vrei să faci cu aceste lucruri?” Ţiba a răspuns: „Măgarii sunt pentru familia regelui, ca să călătorească pe ei; iar pâinile şi turtele sunt aduse pentru hrana tinerilor. Vinul va fi foarte util când vor umbla prin deşert şi vor fi extenuaţi din cauza setei.”


text:
Regele l-a mai întrebat: „Unde este nepotul stăpânului tău?” Ţiba i-a răspuns: „A rămas în Ierusalim; pentru că a zis: «Astăzi, urmaşii lui Israel îmi vor da înapoi proprietăţile bunicului meu!»”


text:
Atunci regele i-a zis: „Tot ce aparţinuse lui Mefiboşet, este acum al tău!” Ţiba i-a zis: „Mă închin în faţa ta! Îmi doresc ca regele – stăpânul meu – să manifeste bunăvoinţă faţă de mine.”


text:
În timp ce regele David se apropia de Bahurim, a ieşit din oraş un bărbat care a început să blesteme. El se numea Şimei – fiul lui Ghera – şi aparţinea clanului lui Saul.


text:
A început să arunce cu pietre în David şi în toţi slujitorii lui, în timp ce întreaga armată <i>(care era cu el)</i> şi toţi luptătorii remarcabili stăteau la dreapta şi la stânga regelui.


text:
În timp ce îl blestema pe David, Şimei striga: „Pleacă! Pleacă, om al sângelui – cel care face acte de nedreptate!


text:
Iahve a întors împotriva ta tot sângele pe care l-ai vărsat în familia lui Saul căruia i-ai luat guvernarea. Astfel, acum Iahve i-a dat guvernarea fiului tău numit Absalom; iar tu ai ajuns să fii distrus, pentru că eşti un om al sângelui!”


text:
Abişai – fiul Ţeruiei – i-a zis regelui: „Cum îşi permite acest câine mort să îl blesteme pe stăpânul meu, pe rege? Permite-mi să mă duc şi să îi retez capul!”


text:
Dar regele a zis: „Ce am eu în comun cu voi, fii ai Ţeruiei? El procedează astfel pentru că Iahve i-a zis: «Blestemă-l pe David!» Deci cine va avea curajul să îi zică: «De ce faci acest lucru?»?”


text:
Apoi David le-a zis atât lui Abişai cât şi tuturor slujitorilor lui: „Chiar fiul meu intenţionează să mă omoare. Cu atât mai mult şi-ar dori acum acest beniamit să mă vadă mort! Lăsaţi-l să blesteme; pentru că Iahve i-a spus să facă acest lucru!


text:
David şi oamenii lui şi-au continuat drumul. Şimei mergea pe coasta muntelui, în dreptul lui David, blestemând. El arunca pietre şi praf după David.


text:
În final, David şi toţi cei care îl însoţeau, au ajuns foarte obosiţi la un anume loc; şi s-au odihnit acolo.


text:
În acest timp, Absalom şi toţi israelienii care îl însoţeau au ajuns la Ierusalim. Împreună cu el era acolo şi Ahitofel.


text:
După ce au ajuns la Ierusalim – architul Huşai – prietenul lui David, a venit la Absalom şi a zis: „Să trăiască regele! Să trăiască regele!”


text:
Absalom l-a întrebat: „Aşa îţi demonstrezi loialitatea pe care o ai faţă de prietenul tău <i>(David)</i>? De ce nu te-ai dus împreună cu el?”


text:
Huşai i-a răspuns: „Pentru că voi fi de partea celui pe care l-a ales atât Iahve cât şi acest popor format din toţi israelienii. Cu acela voi rămâne!


text:
De fapt, cui ar trebui să îi slujesc? Oare nu fiului lui? Cum am slujit tatălui tău, aşa îţi voi sluji şi ţie.”


text:
Ahitofel l-a sfătuit, zicându-i: „Intră la concubinele regelui care au fost lăsate să îngrijească palatul! Astfel, tot Israelul va afla că te-ai făcut urât regelui; şi aşa vor fi încurajaţi toţi cei care sunt de partea ta!”


text:
Atunci au instalat un cort pentru Absalom pe acoperiş; şi el a intrat la concubinele tatălui lui sub privirea întregului Israel.


text:
În acele vremuri, sfatul care venea de la Ahitofel, avea aceeaşi autoritate ca atunci când ar fi fost un răspuns direct de la Dumnezeu. Aşa erau considerate toate sfaturile pe care le dădea Ahitofel: atât lui David, cât şi lui Absalom.


text:
Ahitofel l-a rugat pe Absalom, zicându-i: „Permite-mi să aleg douăsprezece mii de oameni şi să plec repede la noapte în urmărirea lui David.


text:
Îl voi ataca prin surprindere, tocmai când va fi obosit şi slăbit. Voi aduce teroarea în tabăra lui; şi toţi cei care o formează, vor fugi. Atunci îl voi omorî numai pe rege.


text:
Astfel voi întoarce tot poporul la tine; şi moartea omului pe care îl cauţi va însemna revenirea celorlalţi <i>(luptători)</i> de partea ta. Apoi toţi ceilalţi <i>(israelieni)</i> se vor întoarce în pace <i>(acasă)</i>!”


text:
Atât Absalom, cât şi toţi cei care formau consiliul bătrânilor lui Israel, au considerat că acest sfat este unul bun.


text:
Când a venit Huşai, Absalom i-a zis: „Acesta este sfatul lui Ahitofel. Să facem aşa cum a zis el? Dacă nu, propune-ne tu o alternativă!”


text:
Tu ştii că tatăl tău şi oamenii lui sunt luptători remarcabili; iar acum sunt înfuriaţi ca o ursoaică rămasă în câmp după ce i-au fost răpiţi puii. În plus, pentru că tatăl tău este un om învăţat cu războiul, nu va sta noaptea împreună cu poporul.


text:
Chiar acum este ascuns în vreo peşteră sau în vreun alt loc. Dacă unul dintre grupurile tale înarmate va fi învins de la început, atunci oricine va auzi despre acest lucru, va spune: «Armata care este de partea lui Absalom, a fost învinsă <i>(de cea condusă de David)</i>.»


text:
Astfel, chiar şi celor mai curajoşi luptători – care au un curaj ca de leu – li se va topi inima de frică; pentru că tot Israelul ştie că tatăl tău este un erou şi că are nişte luptători renumiţi împreună cu el.


text:
Deci sfatul meu este acesta: adună tot Israelul la tine, de la teritoriile locuite de urmaşii lui Dan şi până la Beer-Şeba – o mulţime cât nisipul de pe malul mării – şi condu-i tu personal în această luptă.


text:
Apoi îl vom ataca <i>(pe David)</i> acolo unde îl vom găsi; vom veni împotriva lui în forţă aşa cum cade roua pe pământ; şi nu va fi lăsat să trăiască nici el, nici vreunul dintre oamenii lui.


text:
Dacă se va retrage în vreun oraş, toţi israelienii vor aduce funii şi îl vom trage spre vale până nu va mai rămâne din el nici măcar o pietricică!”


text:
Absalom şi tot consiliul bătrânilor lui Israel, au zis: „Sfatul architului Huşai este mai bun decât cel al lui Ahitofel!” S-a întâmplat aşa pentru că Iahve decisese să îi facă să ignore sfatul bun al lui Ahitofel, ca să aducă dezastrul împotriva lui Absalom.


text:
Huşai a vorbit atât preoţilor Ţadoc şi Abiatar care au fost la sfatul dat de Ahitofel lui Absalom, cât şi celor din consiliul bătrânilor lui Israel care fuseseră prezenţi la sfatul pe care l-a dat el personal.


text:
El le-a zis: „Trimiteţi-i imediat un mesaj lui David şi spuneţi-i: «Să nu stai în această noapte lângă vadurile deşertului; ci să traversezi repede, ca să nu fie omorât regele împreună cu toţi oamenii care sunt cu el.»”


text:
Ionatan şi Ahimaaţ aşteptau veştile la En-Roghel; pentru că nu aveau curajul să intre în oraş. Exista o slujitoare care venea şi îi informa despre ce se întâmpla <i>(în tabăra adversă)</i>; iar ei se duceau şi îl anunţau pe regele David.


text:
Totuşi, un tânăr i-a văzut şi i-a spus lui Absalom despre ce se întâmpla. După ce au aflat despre acest lucru, cei doi au plecat repede şi au ajuns la casa unui om din localitatea Bahurim. Acela avea în curte o fântână; iar cei doi au coborât în ea.


text:
Soţia omului a luat o pătură pe care a întins-o peste fântână; şi a împrăştiat grâu pe ea, pentru ca nimeni să nu poată bănui ceva.


text:
Slujitorii lui Absalom au ajuns la casa femeii şi au întrebat-o: „Unde sunt Ahimaaţ şi Ionatan?” Femeia le-a răspuns: „Au traversat pârâul!” Ei i-au căutat pe cei doi, dar nu i-au găsit; şi astfel s-au întors la Ierusalim.


text:
După ce s-au îndepărtat oamenii lui Absalom, cei doi au ieşit din fântână şi s-au dus să îl anunţe pe regele David. Ei i-au zis lui David: „Ridicaţi-vă şi traversaţi repede râul; pentru că acesta este sfatul pe care l-a dat Ahitofel împotriva voastră!”


text:
David, împreună cu cei care erau cu el, au traversat rapid Iordanul; şi până s-a luminat, nu a mai rămas niciunul care să nu fi traversat râul.


text:
Văzând că sfatul lui nu a fost luat în considerare, Ahitofel şi-a pus şaua pe măgar şi a plecat repede acasă, în oraşul lui. Şi-a organizat treburile în familie şi apoi s-a spânzurat. Astfel a murit Ahitofel; şi a fost înmormântat în mormântul tatălui lui.


text:
Absalom l-a desemnat pe Amasa ca şi conducător al armatei, în locul lui Ioab. Amasa era fiul unui israelian numit Ieter, care fusese căsătorit cu Abigail – fiica lui Naha – şi sora Ţeruiei, mama lui Ioab.


text:
Atunci când David a ajuns la Mahanaiim, Şobi – fiul lui Nahaş – din Raba amoniţilor, împreună cu Machir – fiul lui Amiel – din Lo-Debar şi cu ghiladitul Barzilai – din Roghelim –


text:
au adus paturi, ligheane, vase făcute din pământ frământat, grâu, orz, făină, grâu prăjit, fasole şi linte.


text:
Mai aveau miere, lapte bătut, oi şi brânză de vaci – pentru ca David şi cei care erau cu el să aibă ce să mănânce. Ei îşi ziceau: „Poporul este flămând, obosit şi însetat în urma călătoriei prin deşert.”


text:
David a numărat pe cei care formau acea armată venită împreună cu el; şi a desemnat comandanţi pentru grupuri de mii şi pentru grupuri de sute de luptători.


text:
A pus o treime din armată sub comanda lui Ioab, o altă treime sub comanda lui Abişai – fiul Ţeruiei şi frate al lui Ioab –, iar cealaltă treime a pus-o sub comanda ghititului Itai. Apoi le-a zis oamenilor: „Desigur că voi veni şi eu cu voi!”


text:
Cei care formau armata, i-au răspuns: „Nu este bine să vii cu noi. Dacă vom fugi, duşmanii nu se vor uita atât de mult la situaţia noastră chiar dacă jumătate dintre noi ar muri. Dar tu faci cât zece mii dintre noi. Deci considerăm că ar fi mai bine să ne susţii acţionând din oraş!”


text:
Regele le-a răspuns: „Voi face cum consideraţi voi că este mai bine!” Apoi regele a stat lângă poartă, în timp ce toată armata ieşea cu sutele şi cu miile.


text:
Regele le-a ordonat lui Ioab, lui Abişai şi lui Itai să se comporte delicat cu tânărul Absalom; şi întreaga armată a auzit această poruncă pe care regele a dat-o fiecărui conducător referitor la Absalom.


text:
Armata a ieşit în câmp ca să lupte împotriva lui Israel; iar lupta a fost intensă în pădurea din teritoriul locuit de urmaşii lui Efraim.


text:
Armata lui Israel a fost învinsă acolo de slujitorii lui David; şi a fost un mare masacru în acea zi. În acea luptă au fost omorâţi douăzeci de mii de oameni.


text:
Lupta s-a extins pe întreg teritoriul; şi în acea zi, pădurea a consumat mai mulţi oameni decât cei care muriseră loviţi cu sabia.


text:
Absalom era călare pe un catâr. El a fost surprins descoperit în faţa slujitorilor lui David. Încercând să scape, a intrat cu acel catâr pe sub ramurile încurcate ale unui mare stejar. Capul lui Absalom s-a prins între ramurile stejarului; şi el a rămas astfel atârnat între cer şi pământ, în timp ce catârul lui a plecat mai departe.


text:
Unul dintre luptători a văzut acest lucru; şi i-a spus lui Ioab: „L-am văzut pe Absalom, atârnând de un stejar!”


text:
Ioab l-a întrebat: „Cum? L-ai văzut? Atunci de ce nu l-ai omorât acolo pe loc? Ţi-aş fi dat zece şecheli de argint şi o centură!”


text:
Acel om i-a răspuns lui Ioab: „Chiar dacă aş cântări în mâna mea o mie de şecheli de argint, nu aş ridica mâna împotriva fiului regelui! Ştiu că în auzul nostru v-a poruncit regele – atât ţie, cât şi lui Abişai şi lui Itai – să aveţi grijă să nu i se întâmple vreun rău tânărului Absalom.


text:
Dacă l-aş fi omorât ca un laş, acest lucru nu ar fi rămas necunoscut regelui; iar tu nu m-ai fi apărat!”


text:
Ioab i-a răspuns: „Nu am timp de pierdut cu tine!” A luat trei lănci şi le-a înfipt în pieptul lui Absalom, în timp ce el era încă viu, prins între ramurile stejarului.


text:
Au venit în continuare zece dintre tinerii care transportau armele lui Ioab, l-au înconjurat pe Absalom şi l-au lovit până când a murit.


text:
L-au luat pe Absalom, l-au aruncat în pădure, într-o mare groapă şi au aruncat cu pietre, făcând din ele o movilă deasupra lui. Israelienii au fugit fiecare acasă.


text:
În timp ce trăia, Absalom îşi construise un monument în Valea Regelui, pentru că nu avea niciun fiu care să îi perpetueze numele. A pus monumentului propriul lui nume; şi chiar până astăzi, acela se numeşte „Monumentul lui Absalom”.


text:
Ahimaaţ – fiul lui Ţadoc – i-a zis lui Ioab: „Permite-mi să alerg şi să îi duc regelui vestea bună că Iahve l-a salvat din mâna duşmanilor lui!”


text:
Ioab i-a răspuns: „Nu tu vei duce veştile astăzi! Tu le vei duce altă dată. Astăzi nu tu vei merge cu veştile; pentru că a murit fiul regelui.”


text:
Apoi i-a poruncit unui cuşit astfel: „Du-te şi spune-i regelui ce ai văzut!” Cuşitul s-a închinat înaintea lui Ioab şi a plecat fugind.


text:
Ahimaaţ – fiul lui Ţadoc – i-a zis din nou lui Ioab: „Orice s-ar întâmpla, permite-mi şi mie să alerg după cuşit!” Ioab l-a întrebat: „Fiule, de ce vrei să alergi? Nu sunt nişte veşti pentru care să fii recompensat!”


text:
Ahimaaţ i-a zis: „Orice s-ar întâmpla, vreau să alerg!” Ioab i-a spus: „Bine; aleargă!” Ahimaaţ a alergat pe drumul care traversează Araba şi l-a depăşit pe cuşit.


text:
În timp ce David stătea între cele două porţi, paznicul s-a urcat pe acoperişul porţii, spre zid. Privind de acolo, a observat un om singur care alerga.


text:
Atunci l-a strigat pe rege şi i-a vorbit despre acest lucru. Regele a zis: „Dacă este singur, înseamnă că aduce veşti.” Omul se apropia din ce în ce mai mult.


text:
După un timp, paznicul a văzut un alt om care alerga; şi a strigat spre portar, zicând: „Văd un alt om singur, care aleargă!” Regele a zis: „Şi acela aduce veşti!”


text:
Paznicul a spus: „Felul de alergare al primului om, pare să fie al lui Ahimaaţ – fiul lui Ţadoc.” Regele a zis: „Înseamnă că aduce veşti bune; pentru că acesta este un om bun!”


text:
Ahimaaţ i-a strigat regelui: „Totul este bine!” Apoi s-a închinat cu faţa spre pământ înaintea lui; şi i-a zis: „Să fie binecuvântat Iahve – Dumnezeul tău – Cel care i-a făcut să fie învinşi de noi pe cei ce se revoltaseră împotriva stăpânului meu care este rege!”


text:
Apoi regele a întrebat: „Tânărul Absalom este bine?” Ahimaaţ a răspuns: „Atunci când a fost trimis de Ioab, slujitorul tău a văzut o mare mulţime de oameni în dezordine; dar nu ştie despre ce era vorba.”


text:
Imediat a venit şi cuşitul, care a zis: „Am veşti bune pentru stăpânul meu, pentru rege. Iahve te-a salvat astăzi din mâna tuturor celor care deciseseră să lupte împotriva ta!”


text:
Regele l-a întrebat: „Tânărul Absalom este bine?” Cuşitul i-a răspuns: „Ca acest tânăr să fie toţi duşmanii stăpânului meu – regele – împreună cu toţi cei care decid să vină împotriva ta ca să îţi facă vreun rău!”


text:
Atunci regele, foarte afectat, s-a dus în camera care era construită deasupra porţii; şi a început să plângă. În timp ce mergea, el spunea: „O, fiul meu Absalom! O, fiul meu, fiul meu Absalom! De ce n-am murit eu în locul tău? O, Absalom, fiul meu, fiul meu!”


text:
Astfel, acea zi în care trebuia să se sărbătorească victoria, s-a transformat într-o zi de jale pentru întregul popor; pentru că israelienii a aflat atunci că regele plânge pentru moartea fiului lui.


text:
În aceeaşi zi, cei care formau armata, au intrat în oraş ca nişte oameni ruşinaţi care ar fi fugit din luptă.


text:
Ioab a intrat în palatul regelui şi i-a zis: „Tu acoperi astăzi de ruşine feţele tuturor slujitorilor tăi – ale celor care ţi-au salvat viaţa ţie, fiilor, fiicelor, soţiilor şi concubinelor tale.


text:
Tu îi iubeşti pe cei care te urăsc şi îi urăşti pe cei ce te iubesc. Astăzi ne-ai arătat că pentru tine, aceşti conducătorii şi luptători nu înseamnă nimic. Înţeleg că dacă Absalom ar fi acum viu iar noi toţi am fi morţi, tu ai fi mai mulţumit…


text:
Deci ridică-te, ieşi şi vorbeşte slujitorilor tăi aşa cum aşteaptă ei de la tine; pentru că dacă nu vei face acest lucru, îţi jur pe Iahve că toţi te vor părăsi în această noapte! Dezastrul ar fi astfel mai mare decât tot ce ţi s-a întâmplat din tinereţe şi până astăzi!”


text:
Regele s-a dus la poartă şi a stat acolo. Poporul a fost anunţat: „Să ştiţi că regele stă la poartă!” Atunci toţi au venit înaintea regelui, după ce israelienii fugiseră la corturile lor.


text:
În toate clanurile urmaşilor lui Israel, toţi oamenii vorbeau între ei, zicând: „Regele ne-a eliberat de opresiunea duşmanilor noştri. El a fost cel care ne-a salvat de dominaţia filistenilor; iar acum a fost obligat să fugă din ţară, alungat de Absalom.


text:
Dar acest Absalom, pe care l-am uns să guverneze pentru noi, a murit în timpul conflictului. Deci de ce nu spuneţi nimic ca să îl aduceţi pe rege înapoi?”


text:
Când a auzit regele David ce vorbesc între ei toţi israelienii, a trimis preoţilor Ţadoc şi Abiatar următorul mesaj: „Întrebaţi-i pe cei din consiliul bătrânilor care sunt pe teritoriul urmaşilor lui Iuda: «De ce trebuie să fiţi voi ultimii care să îl aduceţi pe rege înapoi acasă?


text:
Voi aparţineţi aceluiaşi trib din care provin şi eu. Deci de ce să fiţi ultimii care să îl aduceţi acasă pe rege?»


text:
Iar lui Amasa să îi spuneţi: «Nu ştii că oasele şi carnea noastră au origine comună? Dumnezeu să se comporte cu mine cu toată duritatea Lui, dacă începând de astăzi nu vei fi tu conducătorul armatei, în locul lui Ioab!»”


text:
Regele a câştigat astfel inima tuturor bărbaţilor din teritoriile numite Iuda. Ei s-au comportat ca şi cum ar fi fost un singur om. Au trimis un mesaj regelui, spunându-i: „Întoarce-te împreună cu slujitorii tăi.”


text:
Regele s-a întors; şi ajunsese la Iordan. În acest timp, israelienii din teritoriile urmaşilor lui Iuda veniseră la Ghilgal, ca să îl întâmpine pe rege şi să îl traverseze Iordanul.


text:
Beniamitul Şimei – fiul lui Ghera – din Bahurim, s-a grăbit să vină înaintea regelui David împreună cu oamenii din teritoriile lui Iuda.


text:
Îl însoţeau o mie de bărbaţi din teritoriile locuite de urmaşii lui Beniamin. Împreună cu ei era şi Ţiba – slujitorul familiei lui Saul –, cei cincizeci de fii ai lui şi cei douăzeci de slujitori. Au venit repede la Iordan, acolo unde era regele.


text:
El a traversat vadul ca să ajute familia regelui să treacă pe cealaltă parte şi ca să facă orice ar mai fi dorit regele. După ce a trecut Iordanul – Şimei – fiul lui Ghera, s-a aplecat înaintea regelui;


text:
apoi i-a zis: „Îmi doresc ca stăpânul meu să nu ia în considerare nedreptatea mea şi să nu îşi amintească de răul pe care slujitorul lui i l-a făcut atunci când stăpânul meu – regele – pleca din Ierusalim. Să nu fie supărat regele pentru ce s-a întâmplat.


text:
Slujitorul tău recunoaşte că a păcătuit; dar să ştii că astăzi vin primul din întregul trib al lui Iosif ca să îl întâmpin pe stăpânul meu, pe rege!”


text:
Abişai – fiul Ţeruiei – a zis: „Nu trebuie oare ca Şimei să moară pentru că l-a blestemat pe unsul lui Iahve?”


text:
Regele i-a răspuns: „Fiii Ţeruiei, noi nu gândim deloc la fel! De ce sunteţi astăzi împotriva mea? Să fie oare pedepsit cu moartea vreun om în Israel tocmai astăzi? Nu este evident că de-acum sunt <i>(din nou)</i> rege pentru tot Israelul?”


text:
Mefiboşet – nepotul lui Saul – a venit şi el acolo să îl întâmpine pe rege. Din ziua în care regele plecase şi până când revenise în pace, Mefiboşet nu îşi îngrijise picioarele, nu îşi tunsese barba şi nu îşi spălase hainele.


text:
Când a venit de la Ierusalim ca să întâmpine regele, David l-a întrebat: „Mefiboşet, de ce nu ai venit cu mine?”


text:
Mefiboşet i-a răspuns: „O, rege, stăpânul meu! Slujitorul tău, fiind handicapat, s-a gândit: «Voi pune şaua pe un măgar şi voi putea merge cu regele.» Dar slujitorul meu m-a trădat.


text:
L-a defăimat pe slujitorul tău înaintea stăpânului meu care este rege. Totuşi, stăpânul meu – regele – este ca un înger al lui Dumnezeu! Acum fă ce consideri că este cazul să faci!


text:
Toţi urmaşii bunicului meu nu merită nimic decât moartea din partea stăpânului meu, din partea regelui. Şi totuşi, tu i-ai permis slujitorului tău să mănânce la masa ta… Ce alte drepturi aş mai putea cere de la rege?”


text:
Regele i-a zis: „De ce tot vorbeşti atât de mult? Am decis deja: tu şi Ţiba veţi împărţi teritoriul moştenit!”


text:
Mefiboşet i-a răspuns: „Din moment ce stăpânul meu – regele – s-a întors cu bine acasă, este posibil ca Ţiba să ia acum totul.”


text:
Ghiladitul Barzilai a venit şi el din Roghelim şi l-a însoţit pe rege până a ajuns dincolo de Iordan; apoi l-a lăsat să meargă mai departe.


text:
Barzilai era foarte bătrân. El avea optzeci de ani: şi pentru că era un om foarte bogat, îngrijise de rege cât timp locuise la Mahanaiim.


text:
Am ajuns la vârsta de optzeci de ani. Pot eu să mai disting între ce este bun şi ce este rău? Poate slujitorul tău să mai simtă gustul mâncării şi al băuturii? Oare pot eu să mai aud <i>(ca altădată)</i> cântecele cântăreţilor şi ale cântăreţelor? De ce să fie slujitorul tău o complicaţie în plus pentru stăpânul meu, pentru rege?


text:
Slujitorul tău îl va însoţi pe rege dincolo de Iordan, dar numai puţin. Oricum, de ce mi-ar oferi regele o asemenea recompensă?


text:
Te rog să permiţi slujitorului tău să se întoarcă şi să moară în oraşul lui, unde sunt înmormântaţi tatăl şi mama lui. Dar să ştii că este aici slujitorul tău: Chimham. Să îl ia stăpânul meu – regele – cu el; şi să se comporte cu acesta cum va dori!”


text:
Regele i-a zis: „Bine. Chimham va veni cu mine şi mă voi comporta cu el aşa cum vei dori tu; iar ţie îţi voi oferi orice vei cere de la mine.”


text:
Întregul popor a traversat Iordanul. Apoi l-a traversat şi regele. El l-a sărutat şi l-a binecuvântat pe Barzilai, care s-a întors apoi acasă.


text:
Regele s-a îndreptat spre Ghilgal împreună cu Chimham. Îl însoţeau întreaga armată a urmaşilor lui Iuda şi jumătate din armata lui Israel.


text:
Toţi bărbaţii lui Israel au venit la rege şi i-au zis: „De ce bărbaţii <i>(teritoriu)</i>lui <i>(numit)</i> Iuda – fraţii noştri – te-au furat şi l-au traversat pe rege Iordanul împreună cu familia lui şi cu toţi oamenii care îl însoţesc pe David?”


text:
Bărbaţii <i>(teritoriu)</i>lui <i>(numit)</i> Iuda au răspuns bărbaţilor lui Israel: „Pentru că regele este rudă cu noi. Deci de ce vă supăraţi pentru acest lucru? Am mâncat noi pe cheltuiala regelui? Am primit noi vreun dar din partea lui?”


text:
Bărbaţii <i>(teritoriu)</i>lui <i>(numit)</i> Israel le-au zis bărbaţilor <i>(teritoriu)</i>lui <i>(numit)</i> Iuda: „Noi avem dreptul la a ne revendica regele de zece ori mai mult decât voi! Deci pentru David, noi avem mai multe drepturi decât voi! Acum, de ce ne desconsideraţi? Noi am fost primii care l-am chemat pe regele nostru înapoi!” Cuvintele bărbaţilor din teritoriul numit <i>(mai târziu)</i> Iuda au avut mai mare autoritate decât cuvintele bărbaţilor din teritoriul numit <i>(ulterior)</i> Israel.


text:
Exista acolo şi un om păcătos care se numea Şeba – fiul lui Bicri – din tribul lui Beniamin. Acela a sunat din corn şi a zis: „Noi nu avem nimic în comun cu David şi nicio moştenire împreună cu fiul lui Işai. Israel, mergi la corturile tale!”


text:
Atunci toţi bărbaţii lui Israel l-au abandonat pe David şi l-au urmat pe Şeba – fiul lui Bicri. Dar bărbaţii <i>(teritoriu)</i>lui <i>(numit)</i> Iuda au rămas fideli regelui lor tot drumul pe care el l-a parcurs de la Iordan până la Ierusalim.


text:
După ce a ajuns acasă – la Ierusalim – David le-a luat pe cele zece concubine pe care le lăsase să îngrijească palatul şi le-a ţinut într-o casă, sub supraveghere. Le-a îngrijit, dar nu a mai avut relaţii intime cu ele. Acestea au rămas închise până în ziua morţii lor; şi au trăit astfel ca nişte văduve.


text:
Regele i-a zis lui Amasa: „Cheamă-i aici la mine pe bărbaţii din teritoriul numit Iuda. În trei zile să îi aduci înaintea mea! Să fii şi tu prezent împreună cu ei, aici!”


text:
Atunci David i-a zis lui Abişai: „Să ştii că Şeba – fiul lui Bicri – ne va face mai mult rău decât ne-a făcut Absalom. Ia împreună cu tine pe slujitorii stăpânului tău şi urmăreşte-l; ca să nu găsească oraşe fortificate şi să scape de noi!”


text:
Astfel, oamenii lui Ioab, cheretiţii, peletiţii şi toţi luptătorii remarcabili au plecat din Ierusalim, comandaţi de Abişai, ca să îl urmărească pe Şeba, fiul lui Bicri.


text:
În timp ce erau ei la acea mare stâncă din Ghivon, a venit şi Amasa să îi întâlnească. Ioab era îmbrăcat cu o manta de război; şi peste ea avea la şold o centură cu o sabie în teacă. În timp ce mergea spre Amasa, i-a ieşit sabia din teacă.


text:
Ioab l-a salutat pe Amasa şi i-a zis: „Ce mai faci, frate?” Apoi l-a apucat cu mâna dreaptă de barbă ca să îl sărute.


text:
Amasa nu a observat sabia pe care Ioab o avea în mână. Astfel, el l-a lovit cu ea în stomac şi a făcut să îi iasă organele interne pe pământ. Amasa a murit fără să fie nevoie de încă o lovitură. Apoi Ioab, împreună cu fratele lui numit Abişai, a continuat să îl urmărească pe Şeba – fiul lui Bicri.


text:
Unul dintre slujitorii lui Ioab a rămas lângă corpul lui Amasa şi striga: „Cine este de partea lui Ioab şi cine este de partea lui David, să îl urmeze pe Ioab!”


text:
Corpul lui Amasa stătea pe pământ în sânge, în mijlocul drumului. Slujitorul lui Ioab a văzut că toţi luptătorii se opreau. Când a constatat el că fiecare om se oprea în dreptul lui Amasa, i-a tras corpul de pe drum pe câmp şi l-a învelit cu o haină.


text:
După ce corpul lui Amasa a fost luat din drum, toţi oamenii l-au urmat pe Ioab care îl urmărea pe Şeba, fiul lui Bicri.


text:
El a parcurs toate teritoriile locuite de clanurile lui Israel; şi a mers spre Abel-Bet-Maaca. Toţi beriţii s-au adunat şi l-au urmat.


text:
Ioab împreună cu oamenii lui, au venit şi l-au asediat pe Şeba în localitatea Abel-Bet-Maaca. Au organizat asaltul oraşului până la înălţimea unde era partea superioară a zidului; şi au început să îl dărâme.


text:
Atunci o femeie înţeleaptă din oraş a strigat: „Ascultaţi! Ascultaţi! Spuneţi-i lui Ioab să se apropie ca să îi vorbesc!”


text:
Ioab s-a apropiat; iar femeia l-a întrebat: „Tu eşti Ioab?” El i-a răspuns: „Da, eu sunt!” Femeia i-a zis: „Ascultă ce doreşte să îţi spună slujitoarea ta!” Ioab i-a zis: „Ascult!”


text:
Femeia a continuat: „Mai demult exista obiceiul să se spună: «Să întrebăm la Abel!» Şi atunci totul se termina.


text:
Noi suntem unul dintre oraşele pacifiste şi loiale <i>(lui David)</i> din Israel; iar tu intenţionezi să distrugi un oraş care este <i>(ca)</i> o mamă în acest teritoriu. De ce vrei să decimezi moştenirea lui Iahve?”


text:
Nu vreau acest lucru! Dar un om din regiunea muntoasă a urmaşilor lui Efraim – numit Şeba – fiul lui Bicri, s-a revoltat împotriva regelui: împotriva lui David. Daţi-mi-l doar pe el; şi mă voi îndepărta de oraş!” Femeia i-a zis lui Ioab: „Bine. Capul lui îţi va fi aruncat de pe zid!”


text:
Femeia i-a convins pe toţi cei din oraş cu sfatul ei înţelept. Aceştia i-au tăiat capul lui Şeba – fiul lui Bicri – şi i l-au aruncat lui Ioab. Atunci el a sunat din corn; şi oamenii lui s-au retras de lângă oraş. Apoi fiecare a plecat la cortul lui. Ioab s-a întors la rege, în Ierusalim.


text:
Ioab era conducătorul întregii armate a lui Israel. Benaia – fiul lui Iehoiada – era conducătorul cheretiţilor şi al peletiţilor.


text:
Adoniram era comandantul celor care prestau munci obligatorii. Iehoşafat – fiul lui Ahilud – era cronicar.


text:
În timpul guvernării lui David, a fost o foamete care a durat trei ani consecutivi. David L-a întrebat pe Iahve <i>(de ce se întâmpla aşa)</i>; şi El i-a zis: „Această foamete a venit din cauza lui Saul şi a familiei lui sângeroase, pentru că i-a omorât pe ghivoniţi!”


text:
Atunci regele David i-a chemat pe ghivoniţi ca să le vorbească. Ghivoniţii nu erau israelieni, ci nişte supravieţuitori ai amoriţilor. Israelienii le-au jurat că le vor permite să trăiască; dar Saul, în pasiunea lui pentru <i>(cauza celor numiţi)</i> Israel şi <i>(a celor numiţi)</i> Iuda, a vrut să îi extermine.


text:
David i-a întrebat pe ghivoniţi: „Ce ar trebui să fac pentru voi? Cum aş putea să mă achit de datoria pe care o avem faţă de voi, ca să binecuvântaţi moştenirea lui Iahve?”


text:
Ghivoniţii i-au răspuns: „Nu vrem să luăm de la Saul şi de la familia lui nici argint şi nici aur. În acelaşi timp, nu este datoria noastră să omorâm pe cineva din Israel.” Regele le-a zis: „Voi face tot ce îmi cereţi!”


text:
Atunci ei i-au zis regelui: „Pentru că acest om <i>(numit Saul)</i> ne-a decimat poporul şi intenţiona să ne extermine total ca să dispărem de pe tot teritoriul lui Israel,


text:
să ni se dea şapte bărbaţi dintre fiii lui ca să îi spânzurăm înaintea lui Iahve, în Ghiva lui Saul – omul special ales de Iahve!” Regele le-a răspuns: „Bine; vi-i voi da!”


text:
Dar din cauza jurământului făcut înaintea lui Iahve între el şi Ionatan – fiul lui Saul – David l-a scăpat pe Mefiboşet – fiul lui Ionatan – fiul lui Saul.


text:
I-a luat pe Armoni şi pe Mefiboşet care erau cei doi fii născuţi de Riţpa – fiica lui Aia – în familia lui Saul, împreună cu cei cinci fii pe care îi născuse Merab – fiica lui Saul – în familia meholatitului Adriel – fiul lui Barzilai;


text:
şi i-a predat ghivoniţilor. Aceştia i-au spânzurat pe un deal, înaintea lui Iahve. Toţi cei şapte au murit împreună. Ei au fost omorâţi în primele zile ale seceratului, când se secara orzul.


text:
Riţpa – fiica lui Aia – a luat un sac şi l-a pus sub ea pe o stâncă. De la începutul seceratului şi până când a început să cadă ploaia peste acele corpuri <i>(moarte)</i>, ea le-a păzit în timpul zilei de păsările prădătoare şi în timpul nopţii de animalele sălbatice.


text:
Atunci regele s-a dus şi a adus osemintele lui Saul şi ale fiului lui numit Ionatan de la locuitorii din Iabeş-Ghilad. Aceia le furaseră din zona numită Bet-Şan, unde le puseseră filistenii în ziua când l-au omorât pe Saul la Ghilboa.


text:
David a adus de acolo osemintele lui Saul şi ale fiului lui numit Ionatan. Au fost adunate şi ale celor care tocmai fuseseră spânzuraţi.


text:
Au înmormântat osemintele lui Saul şi ale fiului lui numit Ionatan în teritoriul lui Beniamin – la Ţela – în mormântul tatălui lui care se numise Chiş. Astfel, slujitorii <i>(lui David)</i> au făcut tot ce poruncise regele. După ce au procedat astfel, Dumnezeu a răspuns rugăciunilor făcute pentru ţară.


text:
Între filisteni şi Israel a fost un nou conflict; iar David a plecat la luptă împotriva lor împreună cu oamenii lui. Dar, după un timp, David a obosit.


text:
Işbi-Benob – unul dintre urmaşii lui Rafa – care avea o lance cu un vârf de bronz cu greutatea de trei sute de şecheli – şi care era echipat cu o sabie nouă – intenţiona să îl omoare pe David.


text:
Dar a venit Abişai – fiul Ţeruiei – şi l-a ajutat pe David care l-a lovit pe filistean şi l-a omorât. Atunci oamenii lui David i-au spus jurându-i: „Nu vei mai merge împreună cu noi la război; pentru ca să nu stingi lumina lui Israel!”


text:
Apoi a mai existat o luptă împotriva filistenilor, la Gob. Atunci, huşatitul Sibecai l-a omorât pe Saf care era unul dintre urmaşii lui Rafa.


text:
În timpul unei alte lupte cu filistenii la Gob, Elhanan – fiul betleemitului Iaare-Oreghim – l-a omorât pe Goliat din Gat, care avea o lance al cărei mâner era ca sulul unui ţesător.


text:
A mai fost o luptă la Gat. Acolo era un bărbat uriaş, care avea câte şase degete la ambele mâini şi la ambele picioare, adică douăzeci şi patru de degete în total. Şi acesta provenea din Rafa.


text:
El a ridiculizat poporul Israel. Dar Ionatan – fiul lui Şimea care era fratele lui David, l-a omorât.


text:
După ce Iahve l-a salvat de toţi duşmanii lui şi de Saul, David a compus un cântec pe care l-a dedicat lui Iahve.


text:
Dumnezeu este Stânca mea în care mă adăpostesc. El este: Scutul meu, Cornul salvării mele, Fortificaţia mea, Scăparea mea şi Salvatorul meu! «Tu mă scapi de opresiune!»


text:
Dar în această situaţie de necaz, L-am chemat pe Iahve; am strigat spre Dumnezeul meu. El mi-a auzit vocea din Templul Său; şi apelul meu a ajuns până la urechile Sale.


text:
Atunci s-a zguduit şi s-a cutremurat pământul. Chiar şi temeliile cerului s-au cutremurat. Ele s-au agitat pentru că El se mâniase!


text:
Când a făcut Iahve reproşuri şi când a suflat cu nările Lui, s-au văzut albiile apelor şi s-au descoperit temeliile lumii!


text:
M-a scăpat de duşmanul meu care deţinea o forţă superioară. M-a salvat de duşmanii mei care îmi erau superiori în forţă.


text:
Iahve m-a recompensat conform dreptăţii mele; El s-a comportat cu mine conform mâinilor mele curate.


text:
A procedat aşa pentru că m-am conformat cerinţelor Sale şi nu am fost vinovat faţă de Dumnezeul meu.


text:
Iahve m-a recompensat conform dreptăţii mele; şi a făcut ca ce mi s-a întâmplat, să fie exact cum am fost eu de curat înaintea ochilor Săi.


text:
Când mă uit la Dumnezeu, văd cum metodele Lui sunt perfecte; iar Cuvântul lui Iahve este confirmat <i>(de tot ce se întâmplă)</i>. El este o protecţie pentru toţi cei care se încred în El!


text:
Tot El mi-a susţinut picioarele, făcându-le să fie ca ale caprelor sălbatice; şi m-a aşezat pe înălţimi.


text:
Tu mă scapi de acuzaţiile poporului meu; mă păstrezi în funcţia de conducător al celorlalte naţiuni. Îmi slujeşte un popor pe care nu îl cunosc.


text:
Iahve este viu! Să fie binecuvântată Stânca mea! Dumnezeu să fie aclamat. El este Stânca Salvării mele!


text:
Iahve mă scapă de duşmanii mei. «Tu mă ridici deasupra celor care mă duşmănesc; Tu mă scapi de omul exploatator.


text:
Şi pentru că aşa procedezi Tu cu mine, Te voi lăuda printre celelalte popoare, Doamne; şi voi cânta, lăudând numele Tău!»


text:
El face ca regele Său să obţină mari victorii. Manifestă milă faţă de unsul Său – faţă de David – şi faţă de urmaşii lui pentru totdeauna!”


text:
Urmează prezentarea ultimelor cuvinte ale lui David. Acesta este mesajul lui David – fiul lui Işai – omul pe care l-a înălţat Dumnezeu, unsul Dumnezeului lui Iacov şi cântăreţul plăcut al lui Israel:


text:
Dumnezeul lui Israel a vorbit; Stânca lui Israel mi-a zis: «Cel care îi conduce pe oameni cu dreptate, stăpânind cu frică de Dumnezeu,


text:
este ca lumina dimineţii atunci când răsare soarele pe cerul senin. El seamănă cu razele soarelui după ploaie – care fac să crească iarba din pământ».


text:
Oare nu este aşa familia mea în faţa lui Dumnezeu? El a ratificat cu mine un legământ valabil pentru totdeauna, bine conceput în toate aspectele şi pe care îl respectă în cele mai mici amănunte. Oare nu va face El să rezulte din respectarea acestui legământ tot ce conduce la salvarea şi bucuria mea?


text:
Urmează lista care cuprinde numele luptătorilor remarcabili pe care îi avea David: Ioşeb-Başebet – un tahchemonit. El era comandant între primii trei dintre cei mai remarcabili luptători. Ioşeb-Başebet şi-a ridicat lancea şi a luptat împotriva a opt sute de duşmani, pe care i-a omorât într-un conflict.


text:
Următorul era Elazar – fiul lui Dodo – urmaşul lui Ahohi. Şi el a fost unul dintre cei trei luptători remarcabili care, împreună cu David, s-a opus filistenilor adunaţi la Pas-Damim pentru război. Atunci, israelienii se retrăgeau;


text:
dar el a rămas pe loc şi a omorât filisteni până când i-a obosit mâna şi i-a rămas încleştată pe sabie. Iahve a facilitat o mare victorie în acea zi. Armata s-a întors la Elazar doar ca să ia prada.


text:
Un alt luptător remarcabil a fost Şama – fiul hararitului Aghe. Odată, filistenii se adunaseră la Lehi, unde exista un teren pe care crescuse linte. Armata <i>(israeliană)</i> fugise din faţa filistenilor;


text:
dar Şama a stat în mijlocul acelui teren şi l-a apărat, omorându-i pe filisteni. Iahve a favorizat atunci o mare victorie.


text:
Altădată, în timpul seceratului, cei trei care făceau parte dintr-un grup de treizeci de comandanţi, au venit la David, la peştera Adulam, în timp ce un grup înarmat al filistenilor îşi stabilise tabăra în valea Refaim.


text:
Lui David i s-a făcut sete; şi a întrebat: „Cine îmi va aduce apă din fântâna de lângă poarta Betleemului?”


text:
Cei trei luptători remarcabili au reuşit să treacă neobservaţi prin tabăra filistenilor, au scos apă din fântâna de lângă poarta Betleemului şi au adus-o la David evitând orice <i>(posibil)</i> incident. Dar el nu a vrut să o bea; ci a vărsat-o înaintea lui Iahve,


text:
spunând: „Doamne, în niciun caz nu voi face aşa ceva! Să beau eu sângele bărbaţilor care şi-au riscat viaţa?” Şi astfel nu a băut din acea apă. Acesta este un exemplu care arată în ce acţiuni riscante se puteau implica cei trei luptători.


text:
Abişai – fratele lui Ioab – fiul Ţeruiei, era conducătorul lor. El a luptat cu lancea împotriva a trei sute de duşmani; şi i-a omorât. Astfel, el şi-a câştigat un renume în faţa celor trei luptători.


text:
Era mai respectat decât ceilalţi; şi a ajuns chiar comandantul lor; dar nu s-a ridicat la valoarea celor trei luptători.


text:
Benaia – fiul lui Iehoiada – era şi el un luptător remarcabil; şi provenea din Cabţeel. Benaia a făcut lucruri extraordinare. El i-a omorât pe doi dintre cei mai renumiţi luptători moabiţi; iar într-o zi în care ninsese, a coborât într-o fântână, unde a omorât un leu.


text:
A omorât şi un egiptean uriaş. Acela era înarmat cu o lance, în timp ce Benaia s-a dus spre el doar cu un toiag. El a smuls lancea din mâna egipteanului şi l-a omorât cu propria lui lance.


text:
Asemenea acţiuni făcea Benaia – fiul lui Iehoiada; şi a devenit la fel de apreciat ca cei trei luptători remarcabili.


text:
Era mai respectat decât cei treizeci; dar nu a avut performanţele celor trei. David l-a desemnat să îi fie conducătorul gărzii personale.


text:
Mânia lui Iahve s-a declanşat încă o dată împotriva lui Israel; şi l-a provocat pe David împotriva lor, spunându-i: „Du-te şi fă recensământul celor din teritoriul <i>(poporu)</i>lui <i>(numit)</i> Israel şi al celor din teritoriul <i>(poporului)</i> numit Iuda!”


text:
Regele le-a zis lui Ioab şi conducătorilor armatei care erau cu el: „Mergeţi prin teritoriul tuturor triburilor lui Israel – de la cel locuit de urmaşii lui Dan până la Beer-Şeba – şi faceţi recensământul poporului, ca să ştiu la cât a ajuns numărul <i>(bărbaţilor)</i> lui!”


text:
Dar Ioab i-a zis regelui: „Dumnezeul tău care se numeşte Iahve să înmulţească poporul de o sută de ori mai mult; şi doresc ca stăpânul meu – regele – să considere că acest lucrul nu este suficient! Totuşi, de ce doreşte regele – care este stăpânul meu – să facă acest recensământ?”


text:
Dar porunca regelui dată lui Ioab şi conducătorilor armatei nu s-a modificat. Atunci Ioab şi conducătorii armatei au plecat de la rege ca să facă recensământul oamenilor din poporul Israel.


text:
După ce au traversat Iordanul, şi-au stabilit tabăra la Aroer – la sudul oraşului – în mijlocul unei văi înguste. Apoi au traversat teritoriul numit Gad şi s-au deplasat spre Iazer.


text:
Au ajuns în Ghilad şi în teritoriul lui Tahtim-Hodşi; apoi au mers la Dan-Iaan şi prin vecinătăţile acestuia până înspre Sidon.


text:
Au ajuns până la oraşul Tir şi în toate oraşele hiviţilor, ale canaaniţilor, îndreptându-se spre Beer-Şeba, în partea de sud a teritoriului numit Iuda.


text:
Ioab i-a dat regelui numărul bărbaţilor care formau poporul. În <i>(teritoriul numit mai târziu)</i> Israel erau opt sute de mii de bărbaţi apţi pentru război; iar în <i>(cel numit ulterior)</i> Iuda – cinci sute de mii de bărbaţi.


text:
După ce a făcut acest recensământ al poporului, David a simţit reproşuri în conştiinţa lui. El I-a zis lui Iahve: „Am comis un mare păcat prin ce am făcut! Dar acum, Doamne, Te rog să ierţi păcatul sclavului Tău; pentru că am lucrat total ca un nebun!”


text:
În următoarea dimineaţă, atunci când David s-a trezit, Cuvântul lui Iahve a venit la profetul Gad – cel care primea viziuni pentru David – şi i-a zis:


text:
„Du-te şi spune-i lui David: «Aşa vorbeşte Iahve: ‘Îţi prezint trei dezastre! Alege unul dintre ele; şi te voi lovi cu acela!’»”


text:
Gad a venit la David şi l-a anunţat, spunându-i: „Ce alegi? Şapte ani de foamete în ţară, trei luni în timpul cărora să fugi din faţa duşmanilor tăi în timp ce ei te vor urmări, sau trei zile în timpul cărora să fie în ţară o epidemie? Acum, gândeşte-te şi decide ce trebuie să răspund Celui care m-a trimis!”


text:
David i-a răspuns lui Gad: „Sunt într-o mare încurcătură! Mai bine să fim pedepsiţi direct de mâna lui Iahve – pentru că mila Lui este nelimitată – decât să ajung la discreţia oamenilor!”


text:
Iahve a trimis o epidemie în Israel. Ea a acţionat începând din acea dimineaţă şi până la expirarea timpului stabilit. Din teritoriile locuite de urmaşii lui Dan şi până la Beer-Şeba, au murit şaptezeci de mii de oameni din popor.


text:
În timp ce îngerul stătea cu mâna întinsă spre Ierusalim şi îl distrugea, Iahve a regretat faptul că se întâmpla acel dezastru; şi i-a zis îngerului care distrugea poporul: „Suficient! Retrage-ţi mâna!” Îngerul lui Iahve era lângă terenul agricol al iebusitului Aravna.


text:
Când a văzut îngerul care lovea poporul, David I-a zis lui Iahve: „Este deja un lucru ştiut de toţi: că eu sunt cel care a păcătuit! Eu am comis păcatul! Dar oare ce au făcut aceste oi? Te rog, fă ca mâna Ta să acţioneze numai împotriva mea şi împotriva familiei mele!”


text:
Gad a venit la David în acea zi; şi i-a zis: „Du-te şi construieşte-I lui Iahve un altar pe terenul agricol al iebusitului Aravna!”


text:
Aravna s-a uitat; şi a văzut atât pe rege cât şi pe slujitorii lui venind spre el. Atunci a ieşit din acel teren şi s-a aplecat cu faţa spre pământ înaintea regelui.


text:
El l-a întrebat: „De ce a venit stăpânul meu – regele – la slujitorul lui?” David i-a răspuns: „Doresc să îţi cumpăr acest teren, ca să construiesc aici un altar <i>(dedicat)</i> lui Iahve; şi astfel să înceteze dezastrul care a venit împotriva poporului.”


text:
Aravna, i-a zis lui David: „Stăpânul meu – regele – poate să îşi aducă animale şi să le sacrifice aşa cum doreşte. Aici sunt şi boii care vor fi arşi integral; iar uneltele de treierat şi jugul pot fi folosite ca lemne.


text:
Aravna le va dona pe toate acestea regelui!” Apoi a mai zis: „Doresc ca Dumnezeul tău care se numeşte Iahve, să te primească!”


text:
Dar regele i-a zis lui Aravna: „Nu aşa! Vreau să cumpăr toate acestea de la tine. Îţi voi plăti pentru ele! Nu voi aduce lui Iahve – Stăpânului meu – arderi integrale care să nu mă coste nimic!” Astfel, David a cumpărat terenul şi boii cu cincizeci de şecheli de argint.


text:
Apoi David a construit acolo un altar <i>(închinat)</i> lui Iahve; şi I-a adus arderi integrale şi sacrificii de pace. Iahve a răspuns rugăciunilor făcute pentru ţară; şi astfel a fost oprit dezastrul care venise peste Israel.


text:
Slujitorii lui i-au zis: „Permite-ne să căutăm pentru stăpânul nostru – pentru rege – o tânără fecioară, care să fie la dispoziţia lui şi să îl servească. Ea să se culce la pieptul tău; şi astfel, regele – stăpânul nostru – se va încălzi.”


text:
Ei au căutat în tot teritoriul <i>(poporu)</i>lui <i>(numit)</i> Israel o tânără frumoasă; şi au găsit-o pe Abişag din Şunem. Apoi au adus-o la rege.


text:
Tânăra era foarte frumoasă. Ea a devenit servitoarea regelui; şi a avut grijă de el. Dar regele nu a cunoscut-o intim.


text:
Adonia – fiul Haghitei – s-a manifestat arogant şi a zis: „Eu voi deveni rege <i>(în locul tatălui meu)</i>!” El şi-a pregătit un car şi călăreţi. Avea cincizeci de bărbaţi care alergau înaintea lui.


text:
Tatăl lui nu îi făcuse niciodată reproşuri zicându-i: „De ce ai procedat astfel?” Adonia se născuse după Absalom. Era şi el un bărbat foarte frumos.


text:
A vorbit cu Ioab – fiul Ţeruiei – şi cu preotul Abiatar. Aceştia l-au susţinut pe Adonia în tentativa lui.


text:
Dar preotul Ţadoc, Benaia – fiul lui Iehoiada –, profetul Natan, Şimei, Rei şi luptătorii remarcabili ai lui David, nu s-au aliat cu Adonia.


text:
El a tăiat oi, vite şi viţei îngrăşaţi lângă Piatra lui Zohelet care este în apropiere de En-Roghel. Adonia i-a invitat pe toţi fraţii lui care erau fiii regelui şi pe toţi bărbaţii din teritoriile numite Iuda care erau dintre slujitorii regelui.


text:
Natan i-a spus mamei lui Solomon numită Batşeba: „N-ai auzit că Adonia – fiul Haghitei – s-a declarat rege? Şi stăpânul nostru – David – nu ştie nimic despre acest lucru!


text:
Du-te, intră la regele David şi spune-i: «Stăpâne – regele meu –, oare nu i-ai jurat tu personal slujitoarei tale că Solomon – fiul meu – va guverna după tine şi că el va stea pe tron? Atunci de ce guvernează Adonia?»


text:
În timp ce vei vorbi acolo cu regele, eu personal voi veni în urma ta; şi voi susţine cuvintele tale.”


text:
Ea a răspuns: „Stăpânul meu, tu personal ai jurat slujitoarei tale pe Dumnezeul tău care se numeşte Iahve, spunând: «Solomon – fiul tău – va fi rege. El este cel care va guverna <i>(poporul israelian)</i> după ce nu voi mai fi eu!»


text:
El a tăiat vite, viţei îngrăşaţi şi multe oi. I-a invitat pe toţi fiii regelui, pe preotul Abiatar şi pe Ioab – conducătorul armatei. Dar nu l-a invitat pe slujitorul tău – pe Solomon!


text:
Acum, să ştii rege – stăpânul meu – că ochii întregului Israel privesc atenţi spre tine, ca să le spui cine va urma să guverneze ţara după ce regele – stăpânul meu – nu va mai fi.


text:
Altfel, atunci când stăpânul meu – regele – se va culca lângă părinţii lui, eu şi fiul meu Solomon vom fi consideraţi vinovaţi!”


text:
L-au anunţat pe rege despre venirea profetului Natan. El s-a prezentat înaintea regelui şi s-a aplecat cu faţa spre pământ înaintea lui.


text:
Natan a zis: „Stăpâne – regele meu –, oare ai spus tu că Adonia va guverna după tine şi că el va sta pe tronul tău?


text:
Vorbesc astfel pentru că el a plecat astăzi, a tăiat vite, viţei îngrăşaţi şi un mare număr de oi. I-a invitat acolo pe toţi fiii regelui, pe conducătorii armatei şi pe preotul Abiatar. Chiar acum ei mănâncă şi beau în compania lui; şi strigă: «Să trăiască regele Adonia!»


text:
Şi totuşi, pe mine – slujitorul tău –, pe preotul Ţadoc, pe Benaia – fiul lui Iehoiada – şi pe Solomon – slujitorul tău – nu ne-a invitat!


text:
Oare din porunca stăpânului meu – a regelui – s-a făcut acest lucru? Oare să fi decis cine va sta pe tronul stăpânului meu – regele – după el, fără să fi anunţat pe slujitorul tău?”


text:
că voi face astăzi aşa cum ţi-am jurat pe Dumnezeul lui Israel numit Iahve, când am zis: «Solomon – fiul tău – va guverna după mine; el va sta pe tron în locul meu.»!”


text:
Batşeba s-a aplecat cu faţa spre pământ şi s-a închinat înaintea regelui. Apoi a zis: „Să trăiască etern stăpânul meu, regele David!”


text:
Apoi regele David a zis: „Chemaţi-i pe preotul Ţadoc, pe profetul Natan şi pe Benaia – fiul lui Iehoiada!” Ei au venit în faţa regelui;


text:
iar el le-a poruncit: „Mergeţi împreună cu slujitorii stăpânului vostru, puneţi-l pe fiul meu – pe Solomon – să călărească pe catârul meu; şi duceţi-l la Ghihon.


text:
Acolo, preotul Ţadoc şi profetul Natan să îl ungă <i>(cu ulei)</i> ca rege al întregului teritoriu locuit de urmaşii lui Israel. Să sunaţi din goarnă şi să strigaţi: «Să trăiască regele Solomon!»


text:
Apoi să mergeţi după el. Solomon să vină şi să se urce pe tronul meu, ca o confirmare a faptului că el va guverna ţara în locul meu; pentru că la el m-am gândit să fie conducător pentru <i>(cei din teritoriul numit)</i> Israel şi pentru <i>(cei din teritoriul numit)</i> Iuda!”


text:
Benaia – fiul lui Iehoiada – i-a răspuns regelui astfel: „Amin! Aşa să decidă Iahve – Dumnezeul stăpânului meu care <i>(încă)</i> este rege!


text:
Cum a fost Iahve cu stăpânul meu – care este rege –, la fel să fie şi cu Solomon; şi să îi înalţe tronul mai sus decât acela al stăpânului meu – regele David!”


text:
Preotul Ţadoc, profetul Natan, Benaia – fiul lui Iehoiada –, cheretiţii şi peletiţii s-au dus şi l-au pus pe Solomon să călărească pe catârul regelui David. Apoi au mers împreună cu el la Ghihon.


text:
Preotul Ţadoc a luat cornul cu ulei din Cort şi l-a uns pe Solomon. Apoi au sunat din goarnă; şi tot poporul a strigat: „Să trăiască regele Solomon!”


text:
Tot poporul s-a dus după el, cântând din fluiere şi bucurându-se foarte mult, astfel încât se cutremura pământul când strigau ei.


text:
Adonia şi toţi oaspeţii care erau cu el, au auzit poporul strigând. Atunci ei au încetat să mai mănânce. Ioab a auzit sunetul goarnei; şi a întrebat: „De ce se aude acest zgomot în oraş?”


text:
În timp ce vorbea el, a venit Ionatan – fiul preotului Abiatar. Adonia i-a zis: „Vino; pentru că tu eşti un om capabil; şi aduci veşti bune!”


text:
Ionatan i-a răspuns: „În niciun caz, ele nu sunt bune! Stăpânul nostru – regele David – l-a desemnat ca rege pe Solomon!


text:
Regele i-a trimis cu el pe preotul Ţadoc, pe profetul Natan, pe Benaia – fiul lui Iehoiada –, pe cheretiţi şi pe peletiţi. Aceştia l-au pus pe Solomon să călărească pe catârul regelui.


text:
Preotul Ţadoc şi profetul Natan au mers cu el în localitatea Ghihon şi l-au uns ca rege! Apoi au plecat de acolo bucuroşi; iar populaţia oraşului este plină de entuziasm. Aşa se explică zgomotul pe care l-aţi auzit.


text:
Slujitorii regelui au venit să îl binecuvânteze pe stăpânul nostru – pe regele David – şi au zis: «Dumnezeul tău să facă numele lui Solomon mai renumit decât numele tău; şi să îi înalţe tronul mai sus decât tronul tău!» Apoi regele s-a închinat în patul lui.


text:
David a mai zis: «Să fie binecuvântat Iahve – Dumnezeul lui Israel – Cel care mi-a dat astăzi un urmaş care să stea pe tronul meu şi pe care să îl văd cu ochii mei!»”


text:
Toţi oaspeţii care erau cu Adonia, au început să tremure. S-au ridicat; şi fiecare a plecat unde a vrut.


text:
Lui Adonia i-a fost frică de Solomon. S-a ridicat din locul în care era, s-a dus la cort<i>(ul religiei mozaice)</i> şi s-a prins de „coarnele” altarului.


text:
Solomon a fost anunţat că Adonia se teme de el şi că se ţine de coarnele altarului, zicând: „Să-mi jure regele Solomon astăzi că nu îl va omorî pe slujitorul lui cu sabia!”


text:
Solomon a răspuns: „Dacă este un om corect, niciun fir de păr nu îi va cădea la pământ; dar, dacă se va constata că există răutate în el, va muri!”


text:
Regele Solomon şi-a trimis oamenii ca să îl aducă de la altar. Adonia a venit şi s-a închinat înaintea regelui Solomon, care i-a zis: „Du-te acasă!”


text:
Ai grijă să respecţi învăţăturile Dumnezeului tău numit Iahve, promovând metodele Lui şi respectându-I legile, poruncile, deciziile şi cerinţele Lui – aşa cum este scris în legea lui Moise – ca să prosperi în tot ce vei face şi oriunde vei merge;


text:
Astfel, Iahve Îşi va respecta promisiunea pe care mi-a făcut-o atunci când a zis: «Dacă fiii tăi vor fi atenţi la comportamentul lor, trăind corect înaintea Mea din toată inima lor şi cu tot sufletul lor, nu vei fi lipsit niciodată de un urmaş care să ocupe tronul lui Israel.»


text:
Tu ştii ce mi-a făcut Ioab – fiul Ţeruiei – şi ce le-a făcut celor doi conducători ai armatelor lui Israel: lui Abner – fiul lui Ner – şi lui Amasa – fiul lui Ieter. El i-a omorât! A vărsat sânge ca în timp de război, deşi era o perioadă de pace; şi a pus astfel sângele de război pe teaca de la centură şi pe sandalele pe care le purta.


text:
Procedează cu el conform înţelepciunii tale; dar să nu permiţi ca părul lui alb să coboare liniştit în locuinţa morţilor!


text:
Să manifeşti bunătate faţă de fiii ghiladitului Barzilai. Ei să fie printre cei care mănâncă la masa ta; pentru că au stat lângă mine şi m-au susţinut atunci când fugeam de fratele tău, de Absalom.


text:
Îl ai cu tine pe Şimei – fiul lui Ghera – acel beniamit din Bahurim. El a pronunţat blesteme dure împotriva mea în ziua în care mergeam la Mahanaiim; dar când a venit în întâmpinarea mea la Iordan, i-am jurat pe Iahve că nu îl voi omorî cu sabia.


text:
Totuşi, tu să nu îl laşi nepedepsit; pentru că eşti un om înţelept şi vei şti ce să îi faci. Să îi cobori părul alb amestecat cu sânge în locuinţa morţilor!”


text:
El guvernase poporul Israel o perioadă de patruzeci de ani. La Hebron a guvernat şapte ani, iar la Ierusalim a guvernat treizeci şi trei de ani.


text:
Astfel, Solomon i-a urmat la tron tatălui lui – David; şi guvernarea lui s-a consolidat foarte mult.


text:
Adonia – fiul Haghitei – a venit la Batşeba care era mama lui Solomon. Ea l-a întrebat: „Vii cu <i>(gânduri de)</i> pace?” El a răspuns: „Da, cu <i>(gânduri de)</i> pace!”


text:
Şi el i-a spus: „Ştii că guvernarea era a mea şi că tot Israelul se aştepta ca eu să îl guvernez. Dar guvernarea i-a revenit fratelui meu; pentru că i-a dat-o Iahve.


text:
El a zis: „Te rog să ceri regelui Solomon ca Abişag din Şunem să îmi fie dată ca soţie; fiindcă ştiu că nu te va refuza.”


text:
Batşeba s-a dus la regele Solomon ca să vorbească pentru Adonia. Regele s-a ridicat să o întâmpine. S-a aplecat înaintea ei şi apoi s-a aşezat pe tron. El a ordonat să se aducă un tron şi pentru mama lui; iar ea i s-a aşezat la dreapta.


text:
Apoi a zis: „Te voi ruga ceva. Şi doresc să nu mă refuzi!” Regele i-a răspuns: „Vorbeşte, mamă; pentru că nu te voi refuza.”


text:
Ea i-a făcut următoarea cerere: „Aş vrea ca Abişag din Şunem să îi fie dată ca soţie fratelui tău – lui Adonia”


text:
Regele Solomon i-a răspuns mamei lui: „De ce o ceri doar pe Abişag din Şunem pentru Adonia? Cere şi guvernarea pentru el; pentru că este fratele meu mai în vârstă decât mine! Cere-o pentru el, pentru preotul Abiatar şi pentru Ioab – fiul Ţeruiei!”


text:
Atunci regele Solomon a jurat pe Iahve, zicând: „Dumnezeu să se comporte cu mine cu toată duritatea Lui, dacă aceste cuvinte nu îl vor costa viaţa pe Adonia!


text:
Jur pe Iahve care este viu, care m-a ajutat să stau pe tronul tatălui meu – David – şi care mi-a făcut o familie exact cum a promis, că Adonia va muri astăzi!”


text:
Regele Solomon l-a trimis pe Benaia – fiul lui Iehoiada – să îl omoare pe Adonia. Şi astfel a murit Adonia.


text:
Apoi regele i-a zis preotului Abiatar: „Du-te la proprietăţile tale de la Anatot; pentru că meriţi să mori. Totuşi, nu te voi omorî astăzi; pentru că ai transportat Cufărul lui Iahve – a Celui care este Stăpânul <i>(lumii)</i> – în vremea tatălui meu – David; şi pentru că ai suportat şi tu tot ce a venit în viaţa tatălui meu.”


text:
Astfel, Solomon l-a îndepărtat pe Abiatar din slujba de preot al lui Iahve. El a făcut să se întâmple exact cum spusese Iahve la Şilo despre familia lui Eli.


text:
Când a primit vestea despre moartea lui Adonia, Ioab care fusese aliatul lui – deşi nu susţinuse pe Absalom – a fugit la cortul lui Iahve; şi s-a prins de „coarnele” altarului.


text:
Regele Solomon a fost anunţat că Ioab a fugit la cortul lui Iahve şi că era la altar. Atunci Solomon l-a trimis pe Benaia – fiul lui Iehoiada – căruia i-a ordonat: „Du-te şi omoară-l!”


text:
Benaia s-a dus la cortul lui Iahve şi i-a zis lui Ioab: „Regele a poruncit să vii afară!” Ioab a răspuns: „Nu! Vreau să mor aici!” Benaia s-a întors la rege şi i-a spus cuvintele lui Ioab.


text:
Regele i-a ordonat: „Fă-i exact cum a cerut. Omoară-l; apoi înmormântează-l şi îndepărtează astfel de peste mine şi de peste familia tatălui meu sângele nevinovat pe care l-a vărsat Ioab!


text:
Iahve îl va pedepsi pentru sângele vărsat; pentru că i-a lovit pe cei doi bărbaţi care erau mai corecţi şi mai buni decât el. I-a omorât cu sabia pe Abner – fiul lui Ner –, conducătorul armatei lui Israel şi pe Amasa – fiul lui Ieter –, conducătorul armatei lui Iuda, fără ca tatăl meu – David – să ştie acest lucru.


text:
Pentru vărsarea sângelui acestora să fie vinovat Ioab şi urmaşii lui pentru totdeauna. Dar pentru David, pentru urmaşul lui, pentru familia acestuia şi pentru tronul lui, să vină pace mereu de la Iahve.”


text:
Atunci Benaia – fiul lui Iehoiada – s-a dus, l-a lovit pe Ioab şi l-a omorât. Apoi a fost înmormântat în terenul lui din deşert.


text:
Regele l-a desemnat pe Benaia – fiul lui Iehoiada – în funcţia de conducător al armatei în locul lui Ioab; iar pe preotul Ţadoc l-a pus în locul lui Abiatar.


text:
Apoi regele l-a chemat pe Şimei şi i-a zis: „Construieşte-ţi o casă în Ierusalim şi locuieşte acolo; dar să nu pleci în altă parte!


text:
Fii sigur că în ziua în care vei pleca şi vei trece prin valea pârâului Chidron, vei muri. Atunci doar tu vei fi vinovat de vărsarea sângelui tău!”


text:
Dar după trei ani, doi dintre slujitorii lui Şimei au fugit la Achiş – fiul lui Maaca – regele Gatului. Şimei a fost anunţat: „Să ştii că slujitorii tăi sunt în localitatea Gat!”


text:
Atunci Şimei şi-a pus şaua pe măgar şi s-a dus la Achiş – în localitatea Gat – ca să îşi caute slujitorii. Şimei a ajuns acolo şi şi-a adus slujitorii înapoi din Gat.


text:
Atunci regele l-a chemat pe Şimei; şi apoi i-a zis: „Nu te-am pus eu să juri pe Iahve şi nu te-am avertizat că în mod cert vei muri în ziua în care vei ieşi din Ierusalim ca să pleci în altă parte? Şi nu mi-ai răspuns tu: «Bine! Mă voi conforma acestei porunci!»?


text:
De ce nu ţi-ai respectat jurământul făcut <i>(în faţa)</i> lui Iahve şi nu te-ai conformat poruncii pe care ţi-am dat-o?”


text:
Regele i-a mai zis lui Şimei: „Tu ştii în inima ta tot răul pe care i l-ai făcut tatălui meu – lui David. Acum Iahve a întors răutatea ta împotriva capului tău!


text:
Dar regele Solomon va fi binecuvântat, iar tronul lui David va fi apărat înaintea lui Iahve pentru totdeauna.”


text:
Apoi regele i-a poruncit lui Benaia – fiul lui Iehoiada – să îl omoare. El a venit, l-a lovit pe Şimei şi l-a omorât. Astfel, guvernarea lui Solomon se consolida din ce în ce mai mult.


text:
Solomon a devenit rudă a faraonului. El a luat-o ca soţie pe fiica monarhului Egiptului; şi a adus-o în „Oraşul lui David” până când a terminat construirea palatului, a casei lui Iahve şi a zidului din jurul Ierusalimului.


text:
Poporul încă mai oferea sacrificii pe locuri înalte, pentru că nu fusese construită o casă pentru numele lui Iahve.


text:
Solomon Îl iubea pe Iahve şi respecta deciziile tatălui lui numit David; dar aducea sacrificii şi ardea tămâie pe înălţimi.


text:
Regele s-a dus la Ghivon ca să aducă <i>(lui Iahve)</i> sacrificii, pentru că acolo era cea mai renumită înălţime. El a adus pe acel altar o mie de arderi integrale.


text:
Iahve i S-a revelat lui Solomon la Ghivon noaptea într-un vis; şi i-a zis: „Cere-Mi orice vrei să îţi ofer!”


text:
Solomon a răspuns: „Tu ai fost foarte binevoitor cu sclavul Tău numit David – tatăl meu – pentru că el a umblat înaintea Ta cu seriozitate, în dreptate şi având o inimă curată. Ţi-ai manifestat această mare bunătate faţă de el şi i-ai dat un fiu care stă astăzi pe tronul lui.


text:
Doamne, Dumnezeul meu, Tu l-ai confirmat ca rege pe slujitorul Tău în locul tatălui meu, David. Dar eu sunt tânăr şi nu am multă experienţă în ce priveşte responsabilităţile mele.


text:
Slujitorul Tău este în mijlocul poporului pe care l-ai ales – un popor atât de numeros, încât nu poate fi calculat sau numărat.


text:
Dă-i slujitorului Tău o minte înţeleaptă. Doresc să pot judeca poporul Tău şi să am capacitatea de a face diferenţa între bine şi rău; pentru că cine ar putea să judece acest popor numeros care este al Tău?”


text:
şi i-a zis: „Pentru că ai cerut acest lucru şi nu ai dorit pentru tine nici viaţă lungă, nici bogăţii şi nici moartea duşmanilor tăi – ci ai solicitat înţelepciune ca să poţi face dreptate –,


text:
voi face aşa cum ai cerut. Îţi voi da o minte înţeleaptă şi practică – aşa cum nu a avut nimeni înaintea ta şi nici nu va mai avea după tine.


text:
În plus, îţi voi oferi şi ce nu ai cerut: bogăţii şi faimă – astfel încât nu va fi niciun alt rege ca tine în tot timpul vieţii tale.


text:
Dacă Mă vei asculta, respectând legile şi poruncile Mele – aşa cum a făcut tatăl tău, David –, îţi voi mări numărul zilelor vieţii!”


text:
Solomon s-a trezit şi a înţeles că fusese un vis. El s-a întors la Ierusalim, s-a dus înaintea Cufărului Legământului <i>(făcut de Israel)</i> cu Iahve şi a adus arderi integrale şi sacrificii de pace. Apoi a organizat un banchet pentru toţi slujitorii lui.


text:
Prima a zis: „Stăpânul meu, eu locuiesc împreună cu această femeie în aceeaşi casă. Am născut un copil în timp ce eram cu ea în casă.


text:
După trei zile de la naşterea fiului meu, a născut un copil şi această femeie. Eram doar noi, singure. Nu mai era altcineva în casă; ci doar noi două.


text:
Atunci ea s-a sculat pe la jumătatea nopţii, mi-a luat fiul de lângă mine în timp ce dormeam şi l-a aşezat la pieptul ei; iar pe fiul ei – cel care murise – l-a aşezat lângă mine.


text:
M-am sculat dimineaţa ca să îmi alăptez fiul; dar el era mort. Când m-am uitat atentă la el în lumina zilei, am văzut că nu era fiul pe care-l născusem.”


text:
Cealaltă femeie a zis: „Ba nu! Fiul meu este cel viu, iar cel mort este al tău!” Dar prima a răspuns: „Nu, nu! Fiul tău este cel mort, iar fiul meu este copilul viu!” Aşa se certau ele înaintea regelui.


text:
Atunci regele a spus: „Una zice: «Fiul meu este copilul viu, iar fiul tău este cel mort!», iar cealaltă zice: «Ba nu, ci fiul tău este cel mort, iar fiul meu este acela viu!»”


text:
Atunci el a zis: „Tăiaţi copilul care este viu în două; şi daţi-i o jumătate uneia şi o jumătate celeilalte!”


text:
Atunci femeia al cărei fiu era viu, a fost profund afectată pentru fiul ei; şi a zis: „Te rog – stăpânul meu – dă-i ei copilul; dar nu îl omorî!” Dar cealaltă zicea: „Să nu fie nici al meu, nici al tău! Tăiaţi-l în două!”


text:
Când a auzit decizia luată de rege în acest caz, tot Israelul s-a temut de el; pentru că a înţeles că înţelepciunea lui Dumnezeu era în Solomon, ca să facă dreptate.


text:
Elihoref şi Ahia – fiii lui Şişa – care erau scribi; Iehoşafat – fiul lui Ahilud – care era cronicar.


text:
Azaria – fiul lui Natan – era şeful administratorilor din teritorii. Zabud – fiul lui Natan – era preot şi prieten al regelui.


text:
Ahişar era responsabil cu palatul; iar Adoniram – fiul lui Abda – era şeful celor care prestau muncă obligatorie.


text:
Solomon avea în tot Israelul doisprezece administratori de teritorii. Aceia aveau grijă de hrana regelui şi a familiei lui – fiecare pentru o perioadă de o lună pe an.


text:
Ben-Abinadab avea în administrare toate înălţimile Dorului; iar Tafat – fiica lui Solomon – era soţia acestuia.


text:
Baana – fiul lui Ahilud – era administrator în Taanah, în Meghido şi în tot Bet-Şanul care este lângă Ţortan, sub Izreel. Apoi, el mai administra de la Bet-Şan până la Abel-Mehola şi până dincolo de Iocmeam.


text:
Ben-Gheber era administrator în Ramot-Ghilad. El avea în administrare teritoriile lui Iair – fiul lui Manase – care sunt în Ghilad, plus teritoriul numit Argob, care este în Başan. Acolo erau şaizeci de oraşe mari cu ziduri şi zăvoare de bronz.


text:
Ahimaaţ era administrator în <i>(teritoriul locuit de urmaşii lui)</i> Neftali. El o luase ca soţie pe Bosmat – fiica lui Solomon.


text:
Iehoşafat – fiul lui Paruah – era administrator în <i>(teritoriul locuit de urmaşii lui)</i> Isahar.


text:
Gheber – fiul lui Uri – era administrator în teritoriul Ghiladului, în fostul teritoriu al lui Sihon – regele amoriţilor – şi a lui Og – regele Başanului. El era singurul administrator în toată această zonă.


text:
Oamenii din teritoriul numit Iuda şi din acela numit Israel, erau foarte mulţi: ca nisipul de pe malul mării. Ei mâncau, beau şi se bucurau.


text:
Solomon mai guverna toate regatele de la râu până în teritoriul filistenilor şi până la limita teritorială a Egiptului. Oamenii din toate aceste zone îi plăteau o taxă; şi i-au fost subordonaţi lui Solomon cât timp a trăit el.


text:
Hrana care se pregătea pentru fiecare zi în casa lui Solomon, era făcută din: treizeci de cori de făină fină şi şaizeci de cori de făină integrală,


text:
zece boi graşi hrăniţi în grajd, douăzeci de boi îngrăşaţi la păşune şi o sută de oi. La toate acestea se adăugau cerbi, capre sălbatice, căpriori şi păsări îngrăşate.


text:
Solomon guverna în toată regiunea situată dincoace de râu: de la Tifsah până la Gaza, în toate zonele conduse de regii care erau în acea parte; şi trăia în pace cu toate popoarele vecine.


text:
Israelienii din teritoriul numit Iuda şi din cel numit Israel – de la Dan până la Beer-Şeba – au locuit în totală securitate, stând fiecare sub via şi sub smochinul lui în tot timpul guvernării lui Solomon.


text:
Solomon avea patru mii de iesle – pentru caii care erau folosiţi la carele lui – şi douăsprezece mii de cai.


text:
Fiecare dintre administratorii lui avea grijă ca în luna în care presta acest serviciu, să fie asigurată hrana regelui şi a tuturor celor care veneau la masa lui Solomon. Ei urmăreau să nu lipsească nimic din tot ce era nevoie acolo.


text:
Administratorii aduceau şi orz şi paie pentru cai şi pentru armăsari. Fiecare îşi îndeplinea sarcina lui.


text:
Dumnezeu i-a dat lui Solomon înţelepciune, foarte mare capacitate de a face investigaţii şi o nelimitată abilitate de înţelegere. Toate acestea erau ca nisipul de pe malul mării.


text:
Înţelepciunea lui Solomon era mai mare decât aceea a tuturor înţelepţilor din Est şi depăşea înţelepciunea Egiptului.


text:
El era mai înţelept decât orice alt om: mai înţelept decât ezrahitul Etan, mai înţelept decât Heman şi mai înţelept decât Calcol şi Darda – fiii lui Mahol. Faima lui s-a răspândit printre toate popoarele din jur.


text:
A vorbit despre copaci – de la cedrul din Liban, până la isopul care creşte pe ziduri –, despre animale, despre păsări, despre reptile şi despre peşti.


text:
Oameni din toate popoarele, trimişi de toţi regii de pe pământ care auziseră despre înţelepciunea lui Solomon, veneau ca să asculte ce spunea el.


text:
Hiram – regele Tirului – şi-a trimis slujitorii la Solomon; pentru că auzise despre ungerea acestuia ca rege în locul tatălui lui. Şi Hiram îl iubise pe David toată viaţa lui.


text:
„Tu ştii că tatăl meu – David – nu a putut construi o casă pentru <i>(a onora)</i> numele Dumnezeului lui numit Iahve – din cauza războaielor la care a participat împotriva tuturor duşmanilor lui din toate părţile – până când Iahve i-a pus <i>(pe toţi)</i> sub picioarele lui.


text:
Acum Iahve – Dumnezeul meu – mi-a dat odihnă din toate părţile. Nu mai am niciun duşman şi nu mă ameninţă niciun dezastru.


text:
În aceste condiţii, intenţionez să construiesc o casă pentru numele Dumnezeului meu care se numeşte Iahve – exact cum îi spusese Iahve tatălui meu – David – când a zis: «Fiul tău, pe care îl voi pune să stea pe tronul tău şi care te va înlocui, va construi o casă pentru numele Meu.»


text:
Deci dă ordin să se taie cedrii din Liban pentru mine. Slujitorii mei vor lucra împreună cu slujitorii tăi; iar eu îţi voi plăti pentru munca făcută de slujitorii tăi. Îţi voi da tot ce îmi vei cere; pentru că tu ştii că nimeni dintre noi nu poate să taie lemne ca sidonienii.”


text:
Când a auzit Hiram cuvintele lui Solomon, s-a bucurat foarte mult; şi a zis: „Să fie binecuvântat astăzi Iahve; pentru că i-a dat lui David un fiu înţelept, care să guverneze acest popor numeros!”


text:
Hiram i-a trimis un mesaj lui Solomon, spunându-i: „Am primit mesajul pe care mi l-ai trimis. Voi face tot ce doreşti cu lemnele de cedru şi de chiparos.


text:
Slujitorii mei le vor aduce din Liban la mare; şi de acolo le voi trimite cu plutele pe apă, până la locul pe care mi-l vei preciza. Le voi descărca acolo, iar tu le vei putea transporta mai departe. Pentru aceste lemne îţi cer să trimiţi hrană familiei mele.”


text:
iar Solomon i-a dat lui Hiram douăzeci de mii de cori de grâu – ca hrană pentru familia lui – şi douăzeci de mii de cori de ulei făcut din măsline presate. Aceasta era cantitatea de alimente pe care i le dădea Solomon lui Hiram în fiecare an.


text:
Iahve îi dăduse lui Solomon înţelepciune – aşa cum promisese. Între Hiram şi Solomon a fost pace; şi au ratificat împreună un legământ.


text:
Regele Solomon a luat din tot Israelul treizeci de mii de oameni care să presteze muncă obligatorie.


text:
I-a trimis în Liban prin rotaţie, câte zece mii de persoane pe lună. O lună lucrau în Liban, iar două luni stăteau acasă. Adoniram era şeful celor care prestau această muncă.


text:
În afară de aceştia, existau trei mii trei sute de conducători ai lui Solomon care supravegheau lucrarea şi poporul care muncea.


text:
Conform ordinului regelui, ei au adus pietre mari care se transportau cu mare dificultate. Ele erau pietre cioplite, pregătite să fie folosite pentru temelia casei.


text:
Astfel, constructorii lui Solomon împreună cu cei ai lui Hiram şi cu oamenii din Ghebal, au cioplit şi au pregătit lemnele şi pietrele pentru construirea casei <i>(lui Iahve)</i>.


text:
Regele Solomon a început construirea casei lui Iahve în al patrulea an al guvernării lui pentru poporul Israel, în a doua lună, adică luna Ziv – după patru sute optzeci de ani de la plecarea israelienilor de pe teritoriul Egiptului.


text:
Casa pe care regele Solomon a construit-o pentru Iahve, avea şaizeci de coţi lungime, douăzeci de coţi lăţime şi treizeci de coţi înălţime.


text:
Porticul din faţa principalei săli a casei, era făcut pe toată lăţimea ei; şi avea douăzeci de coţi. Începând din faţa casei, acest portic avea o lungime de zece coţi.


text:
Pe toate părţile laterale ale zidului casei, atât pe acela al principalei săli, cât şi pe cel al sanctuarului interior, el a construit mai multe rânduri de săli.


text:
Rândul de jos era lat de cinci coţi. Cel de la mijloc avea lăţimea de şase coţi; iar al treilea – de sus – avea lăţimea de şapte coţi. La partea exterioară, pe toate laturile casei, a făcut nişte borduri, astfel încât grinzile care sprijineau sălile să nu fie fixate în zidurile ei.


text:
Pentru construirea casei s-au folosit pietre cioplite în carieră. Astfel, atunci când s-a făcut asamblarea ei, nu s-a folosit nici ciocanul, nici toporul şi nici vreo altă unealtă de fier.


text:
Intrarea în sălile de jos era prin partea dreaptă a casei. Exista o scară pe care se putea ajunge la nivelul din mijloc. De acolo, ea continua până la al treilea nivel.


text:
După ce a terminat construirea casei, a acoperit-o cu grinzi şi cu scânduri făcute din lemn de cedru.


text:
Fiecare dintre rândurile de săli construite pe laturile casei, avea înălţimea de cinci coţi. Ele erau legate de casă prin grinzi făcute din lemn de cedru.


text:
„Îţi vorbesc acum în legătură cu această casă pe care o construieşti. Dacă vei trăi conform cerinţelor legilor Mele, dacă vei respecta deciziile Mele şi vei pune în aplicare toate poruncile Mele, atunci Îmi voi respecta promisiunea pe care am făcut-o tatălui tău, David, iar tu vei fi beneficiarul ei.


text:
El a acoperit zidurile de la interiorul ei cu lemn de cedru – de la pardoseală până la tavan; şi a acoperit pardoseala cu scânduri făcute din lemn de chiparos.


text:
A acoperit cu scânduri făcute din lemn de cedru o suprafaţă de douăzeci de coţi – în partea din spate a casei – de la pardoseală până la tavan; şi a făcut la interior un sanctuar numit „Locul Foarte Sfânt”.


text:
Pe lemnul de cedru din interiorul casei, erau sculptate <i>(ornamental)</i> plante agăţătoare şi flori cu petale deschise. Totul era acoperit cu <i>(lemn de)</i> cedru. Nu se vedea nicio piatră.


text:
Solomon a pregătit sanctuarul interior în incinta casei, ca să pună acolo Cufărul Legământului <i>(făcut de Israel)</i> cu Iahve.


text:
Sanctuarul interior avea lungimea de douăzeci de coţi, lăţimea de douăzeci de coţi şi înălţimea de douăzeci de coţi. El l-a „îmbrăcat” cu aur curat. A poleit cu aur şi altarul care fusese făcut din lemn de cedru.


text:
Solomon a poleit partea interioară a casei cu aur curat; şi a suspendat lănţişoare de aur înaintea sanctuarului interior, pe care l-a poleit cu aur curat.


text:
Astfel, el a acoperit toată casa cu aur curat. A mai poleit cu aur şi altarul care era pus în sanctuarul interior.


text:
Lungimea fiecăreia dintre aripile primului heruvim era de cinci coţi, astfel încât de la capătul uneia până la capătul celeilalte, era o lungime de zece coţi.


text:
Al doilea heruvim avea o lungime de zece coţi. Heruvimii erau identici în ce priveşte măsura şi forma lor.


text:
Solomon a pus heruvimii în mijlocul sanctuarului interior. Ei stăteau acolo cu aripile întinse. Aripa unuia atingea un zid, iar aripa celui de-al doilea atingea celălalt zid. Cealaltă aripă a fiecărui heruvim se atingea de aripa celuilalt la mijlocul acelui spaţiu.


text:
Pe toate zidurile casei, atât în sanctuarul interior, cât şi în principala sală, a sculptat heruvimi, palmieri şi flori cu petale deschise.


text:
El a mai placat cu aur şi pardoseala celor două săli <i>(principale de la primul nivel)</i>, din spatele casei şi până în faţa ei.


text:
Pentru intrarea în sanctuarul aflat la interiorul casei, a făcut uşi din lemn de măslin, cu tocuri în cinci muchii.


text:
Pe cele două uşi făcute din lemn de măslin, a sculptat heruvimi, palmieri şi flori cu petale deschise. Pe toate acestea le-a poleit apoi cu aur. A poleit cu aur şi heruvimii şi palmierii.


text:
La fel a procedat şi pentru intrarea în principala sală a casei. A făcut tocuri din lemn de măslin, în patru muchii.


text:
Apoi a construit două uşi din lemn de chiparos. Fiecare uşă avea două părţi mobile şi se putea întoarce pe balamalele ei.


text:
A făcut zidul curţii interioare din trei rânduri de pietre cioplite şi un rând de grinzi din lemn de cedru.


text:
Temelia casei lui Iahve a fost pusă în luna Ziv din al patrulea an <i>(al guvernării lui Solomon)</i>.


text:
În al unsprezecelea an, în luna Bul, adică a opta lună, casa a fost terminată în totalitate, conform tuturor indicaţiilor. Solomon a construit-o în şapte ani.


text:
Acela a fost „palatul Pădurii Libanului” care avea o sută de coţi lungime, cincizeci de coţi lăţime şi treizeci de coţi înălţime. El era susţinut de patru rânduri de stâlpi făcuţi din lemn de cedru, pe care pusese grinzi tot de cedru.


text:
Acest palat era acoperit cu cedru deasupra camerelor susţinute de patruzeci şi cinci de stâlpi. Erau câte cincisprezece stâlpi pe un rând.


text:
Toate uşile şi toate tocurile lor erau făcute în patru muchii; iar ferestrele erau poziţionate una în faţa celeilalte, pe trei nivele.


text:
Solomon a făcut o galerie din coloane. Aceasta avea cincizeci de coţi lungime şi treizeci de coţi lăţime. În faţa ei era un portic cu stâlpi; iar la marginea acestuia făcuse o prelungire protectoare ca o streaşină.


text:
Solomon a mai construit porticul tronului unde judeca. Era numit „Porticul de judecată”. El l-a acoperit cu lemn de cedru începând de la pardoseală şi până la tavan.


text:
Palatul în care urma să locuiască Solomon, era poziţionat într-o altă curte: în spatele porticului; şi era construit în acelaşi fel. Solomon a construit un alt palat asemănător acestui <i>(edificiu cu)</i> portic. El a fost făcut pentru fiica faraonului pe care Solomon o luase ca soţie.


text:
Toate aceste clădiri au fost făcute din pietre scumpe, tăiate cu fierăstrăul conform dimensiunilor stabilite – atât pe faţa lor pentru interior, cât şi pe faţa pentru exterior a zidului – de la temelie până la cea mai înaltă parte a construcţiei şi din exterior până la marea curte.


text:
Temeliile erau făcute din pietre mari şi valoroase. Unele aveau latura de zece coţi, iar altele de opt coţi.


text:
Deasupra erau puse <i>(alte)</i> pietre valoroase, tăiate conform dimensiunilor stabilite; şi peste ele erau puse grinzi făcute din lemn de cedru.


text:
Curtea mare era înconjurată cu un zid făcut din trei rânduri de pietre cioplite şi un rând de grinzi din lemn de cedru – exact ca acea curte interioară a casei lui Iahve şi ca porticul ei.


text:
care era fiul unei văduve din tribul urmaşilor lui Neftali. Tatăl lui fusese un tirian care făcea lucrări în bronz. Hiram era plin de înţelepciune, de inteligenţă şi de cunoaştere pentru conceperea oricărei lucrări din bronz. El a venit la regele Solomon şi i-a făcut toată această lucrare.


text:
A turnat doi stâlpi de bronz. Un stâlp avea o înălţime de optsprezece coţi, iar grosimea lui se putea măsura cu un fir care avea lungimea de doisprezece coţi. Al doilea stâlp era identic cu primul.


text:
Hiram a turnat şi două ornamente de bronz, ca să le pună pe vârfurile stâlpilor. Fiecare ornament avea o înălţime de cinci coţi.


text:
Apoi a făcut nişte reţele de lanţuri împletite pentru ornamentele de legătură care erau pe vârful stâlpilor. A turnat câte şapte reţele pentru fiecare ornament.


text:
A făcut nu numai stâlpii, ci şi două şiruri de rodii. Acestea înconjurau fiecare reţea şi erau făcute ca podoabă pentru ornamentele de pe vârful stâlpilor. A făcut acelaşi lucru pentru fiecare ornament.


text:
Ornamentele de legătură care erau pe vârful stâlpilor porticului semănau cu nişte crini şi aveau dimensiunea de patru coţi.


text:
Pe ornamentele de pe cei doi stâlpi – deasupra zonei în formă de cupă de lângă reţea – erau două sute de rodii aşezate în şiruri care le înconjurau.


text:
A pus stâlpii în poziţie verticală în faţa porticului care era în faţa principalei săli. L-a pus iniţial pe cel din dreapta; şi l-a numit Iachin. Apoi l-a pus pe cel din stânga; şi l-a numit Boaz.


text:
Ornamentele de pe vârful stâlpilor erau făcute în formă de crin. Astfel s-a finalizat lucrarea stâlpilor.


text:
Apoi a făcut „marea” turnată. Aceasta era rotundă şi avea diametrul de zece coţi. Înălţimea ei era de cinci coţi; şi se putea măsura diametrul de la bază cu un fir de treizeci de coţi.


text:
Sub marginea ei erau ornamente în formă de plantă agăţătoare care o înconjurau – câte zece la fiecare muchie, pe toate părţile „mării”. Ornamentele erau aşezate în două şiruri, fiind turnate dintr-o singură piesă cu „marea”.


text:
Această „mare” era aşezată pe doisprezece boi: trei orientaţi spre Nord, trei orientaţi spre Vest, trei orientaţi spre Sud şi trei orientaţi spre Est. „Marea” era pusă deasupra boilor. Partea din spate a corpurilor boilor era spre interior.


text:
Grosimea „mării” era cât lăţimea palmei; iar marginea ei era prelucrată ca aceea a unei cupe, asemănătoare florii de crin. „Marea” avea o capacitate două mii de baţi de lichid.


text:
Hiram a făcut şi zece postamente de bronz. Fiecare postament avea patru coţi lungime, patru coţi lăţime şi trei coţi înălţime.


text:
Pe aceste ornamente fixate în rame, cât şi pe rame, erau sculptaţi lei, boi şi heruvimi. Deasupra leilor şi a boilor, cât şi sub aceştia, erau ghirlande suspendate.


text:
Fiecare postament avea câte patru roţi de bronz, cu osii de bronz; iar la cele patru colţuri ale lui existau suporturi decorate cu ghirlande pe fiecare parte pe care era fixat un bazin.


text:
Deschizătura unui asemenea bazin din interiorul centurii pe care erau făcute gravuri, se prelungea în exterior cu un cot şi era rotundă. Împreună cu baza ei, aceasta avea lungimea de un cot şi jumătate. Ramele postamentelor erau pătrate, nu rotunde.


text:
Cele patru roţi erau fixate sub ornamente, iar osiile lor erau prinse de postament. Diametrul fiecărei roţi era de un cot şi jumătate.


text:
Roţile erau făcute ca cele ale unui car: atât osiile, obezile, spiţele cât şi butucii lor se executaseră prin turnare.


text:
La cele patru colţuri ale fiecărui postament erau patru suporturi care formau o singură piesă cu postamentul.


text:
În partea de sus a postamentului era o centură rotundă. Ea avea o jumătate de cot înălţime; iar suporturile şi ramele din partea de sus a postamentului formau o singură piesă cu acesta.


text:
Pe suprafeţele ramelor şi ale suporturilor au fost sculptaţi heruvimi, lei şi palmieri, înconjuraţi de ghirlande.


text:
Aşa a făcut Hiram cele zece postamente. Toate au fost turnate după acelaşi tipar. Ele aveau aceleaşi dimensiuni şi aceeaşi formă.


text:
Apoi el a construit zece bazine de bronz. Fiecare dintre acestea avea patru coţi şi capacitatea de patruzeci de baţi. Fiecare bazin era aşezat pe câte unul dintre cele zece postamente.


text:
A pus cinci dintre postamente în partea dreaptă şi cinci în partea stângă a casei; şi a pus „marea” în partea dreaptă, în colţul de sud-est al clădirii.


text:
Hiram a mai făcut şi ligheanele, lopeţile şi cupele. Astfel a finalizat Hiram toată lucrarea pe care a făcut-o regelui Solomon pentru casa lui Iahve.


text:
El a construit: cei doi stâlpi, cele două cupe ale ornamentelor care erau pe vârfurile lor şi cele două seturi de reţele care împodobeau cele două cupe ale ornamentelor de pe vârfurile stâlpilor.


text:
Mai lucrase la realizarea celor patru sute de rodii pentru cele două seturi de reţele. Apoi a făcut cele două şiruri de rodii care erau pe fiecare reţea, reţelele care acopereau cele două cupe ale ornamentelor de pe vârfurile stâlpilor,


text:
oalele, lopeţile şi cupele. Toate aceste obiecte pe care Hiram i le-a făcut regelui Solomon pentru casa lui Iahve, erau din bronz lustruit.


text:
Regele le-a turnat într-un pământ argilos din Câmpia Iordanului, într-o zonă care era între Sucot şi Ţortan.


text:
Solomon a lăsat toate aceste obiecte necântărite, pentru că erau foarte multe. Astfel, greutatea bronzului folosit pentru aceste obiecte, nu s-a putut cântări.


text:
Solomon a făcut şi toate celelalte obiecte care erau în casa lui Iahve: altarul de aur, masa de aur pentru pâinea care era prezentată înaintea lui Iahve,


text:
suporturile pentru sursele de lumină făcute din aur curat: cinci în partea dreaptă şi cinci în partea stângă – în faţa sanctuarului interior. Solomon a mai făcut mugurii, candelele şi cleştii – din aur –,


text:
ligheanele, uneltele pentru stingerea focului, cupele, ceştile şi tăviţele din aur curat. A făcut din aur chiar şi balamalele atât pentru uşile din interiorul casei, unde era intrarea în Locul Foarte Sfânt, cât şi pentru uşile de la principala sală a casei.


text:
După ce a fost terminată toată lucrarea pe care o făcuse la casa lui Iahve, regele Solomon a adus lucrurile pe care tatăl lui – David – le închinase lui Iahve: argintul, aurul şi vasele. El le-a pus pe toate în locul unde se aduna tezaurul casei lui Iahve.


text:
Atunci Solomon a chemat la Ierusalim consiliul bătrânilor lui Israel, toţi conducătorii triburilor şi pe cei ai clanurilor israeliene, ca să mute din „Oraşul lui David”, adică din Sion, Cufărul Legământului făcut cu Iahve.


text:
Toţi bărbaţii poporului Israel s-au adunat la regele Solomon cu ocazia sărbătorii din luna Etanim, adică a şaptea lună.


text:
După ce au venit toţi aceia care formau consiliul bătrânilor lui Israel, preoţii au ridicat Cufărul.


text:
Preoţii şi leviţii au mutat Cufărul lui Iahve, cortul întâlnirii şi toate obiectele sfinte care erau în cort.


text:
Regele Solomon, împreună cu toată adunarea poporului Israel care venise înaintea lui, au stat <i>(toţi)</i> înaintea Cufărului şi au sacrificat atât de multe oi şi vite, încât nu au putut fi numărate sau calculate.


text:
Preoţii au adus la locul lui Cufărul Legământului făcut <i>(de poporul Israel)</i> cu Iahve. Ei l-au pus în sanctuarul interior al casei, adică în locul foarte sfânt – sub aripile heruvimilor.


text:
Heruvimii aveau aripile întinse deasupra locului unde era pus Cufărul. Ei acopereau atât Cufărul, cât şi barele acestuia.


text:
Barele fuseseră tăiate la o dimensiune care să facă posibilă vederea capetelor lor din locul sfânt care era în faţa sanctuarului interior; dar nu se vedeau de afară. Ele sunt acolo şi astăzi.


text:
În Cufăr nu mai erau decât cele două table de piatră puse de Moise la Horeb, atunci când Iahve a ratificat un legământ cu israelienii, după ce ei plecaseră de pe teritoriul Egiptului.


text:
Din cauza norului, preoţii nu au putut să rămână acolo să îşi facă slujba; pentru că gloria lui Iahve umpluse casa Lui.


text:
Apoi regele s-a întors cu faţa spre întreaga adunare a poporului Israel; şi a binecuvântat-o. Întreaga adunare a poporului Israel stătea în picioare.


text:
El a zis: „Să fie binecuvântat Iahve – Dumnezeul lui Israel – care a acţionat cu forţa Sa şi a făcut ce i-a promis tatălui meu – David – atunci când a zis:


text:
«Din ziua în care am scos poporul Meu – Israel – din Egipt, nu am ales niciun oraş dintre toate triburile lui Israel ca să îmi construiesc acolo o casă pentru numele Meu; ci l-am ales pe David ca să guverneze poporul Meu, Israel.»


text:
Tatăl meu – David – intenţiona să construiască o casă pentru numele lui Iahve – pentru Dumnezeul lui Israel.


text:
Dar Iahve i-a zis tatălui meu, David: «Tu te-ai gândit să construieşti o casă numelui Meu; şi este bine că ai avut acest gând!


text:
Totuşi, nu tu vei construi casa; ci ea va fi construită de fiul tău. Cel care ţi s-a născut, va construi o casă numelui Meu!»


text:
Iahve a făcut exact ce a promis. Eu am venit la guvernare în locul tatălui meu – David. Acum stau pe tronul lui Israel – aşa cum a promis Iahve – şi am construit această casă pentru numele lui Iahve, care este Dumnezeul lui Israel.


text:
Am pregătit acolo un loc pentru Cufăr în care este legământul lui Iahve, pe care El l-a ratificat cu strămoşii noştri după ce i-a scos de pe teritoriul Egiptului.”


text:
Apoi Solomon a stat înaintea altarului lui Iahve; şi fiind acolo în prezenţa întregii adunări a poporului Israel, şi-a întins mâinile spre cer


text:
şi a zis: „Doamne, Dumnezeul lui Israel, nu este niciun <i>(dumne)</i>zeu ca Tine – nici sus în cer, nici jos pe pământ! Tu menţii valabilitatea legământului şi bunătatea faţă de slujitorii Tăi care umblă înaintea Ta <i>(ascultându-Te)</i> din toată inima lor!


text:
Ţi-ai respectat promisiunea făcută sclavului Tău – tatăl meu – David. Ce ai spus cu gura Ta, ai pus în aplicare cu mâna Ta, aşa cum se vede astăzi!


text:
Doamne, Dumnezeul lui Israel, fă să se întâmple ce ai promis sclavului Tău – tatălui meu numit David – când ai zis: «Dacă fiii tăi vor trăi atenţi cu privire la comportamentul lor şi dacă vor umbla înaintea Mea la fel ca tine, nu vei fi lipsit niciodată de un urmaş care să stea înaintea Mea pe tronul lui Israel.»


text:
Acum, Dumnezeul lui Israel, îmi doresc să se întâmple aşa cum spune promisiunea pe care ai făcut-o sclavului Tău numit David – tatălui meu.


text:
Dar oare va locui Dumnezeu în mod real pe pământ? Este evident că nici chiar cerul şi cerul cerului nu Te pot cuprinde; cu atât mai puţin ar putea face acest lucru tocmai casa pe care am construit-o eu!


text:
Doamne, Dumnezeul meu, ia în considerare rugăciunea slujitorului Tău şi ascultă cererea lui! Auzi ce îţi spune slujitorul Tău şi ascultă rugăciunea pe care el Ţi-o face astăzi!


text:
Doresc să vegheze ochii Tăi ziua şi noaptea şi să privească la această casă, la locul despre care ai zis: «Acolo va fi numele Meu!» Ascultă rugăciunea pe care Ţi-o face slujitorul Tău pentru acest loc.


text:
Ascultă cererea slujitorului Tău şi a poporului Tău – Israel – când se va ruga privind spre acest loc. Ascultă din cer – de unde locuieşti; ascultă şi iartă!


text:
Se va putea întâmpla ca cineva să păcătuiască împotriva semenului lui; şi apoi va fi obligat să facă un jurământ. Când va veni astfel să jure înaintea altarului din această casă,


text:
ascultă din cer, lucrează şi judecă-i pe slujitorii Tăi, condamnându-l pe cel nedrept. Aruncă împotriva capului aceluia, faptele lui. Fă dreptate celui care este om corect şi recompensează-l conform dreptăţii lui!


text:
Va fi posibil ca poporul Tău – Israel – să fie învins de duşman pentru că a păcătuit împotriva Ta. Dar când el se va întoarce la Tine, va glorifica numele Tău, Ţi se va ruga şi va căuta bunătatea Ta în această casă,


text:
ascultă din cer, iartă păcatul poporului Tău – Israel – şi adu-l înapoi în ţara pe care le-ai dat-o strămoşilor lui!


text:
Se va întâmpla că cerul va fi închis şi nu va mai fi ploaie – pentru că au păcătuit împotriva Ta. Dacă ei se vor ruga privind spre acest loc, vor glorifica numele Tău şi se vor întoarce de la păcatul lor pentru că i-ai pedepsit,


text:
ascultă-i din cer! Iartă păcatul slujitorilor Tăi şi pe acela făcut de poporul Tău, Israel. Învaţă-i drumul bun pe care trebuie să meargă; şi trimite ploaie peste ţara Ta pe care i-ai dat-o ca moştenire poporului Tău!


text:
Când va fi în ţară foamete, epidemie, filoxeră, mană, lăcuste sau omizi, ori când duşmanul lor le va asedia oraşele – indiferent de dezastrul sau de boala care ar veni –


text:
este posibil ca cineva din popor sau chiar tot poporul Tău – Israel – să facă rugăciuni şi cereri, recunoscându-şi fiecare murdăria inimii lui şi să întindă mâinile spre această casă.


text:
Atunci ascultă din cer – care este teritoriul locuinţei Tale – şi iartă-l! Acţionează şi recompensează pe fiecare conform faptelor lui – Tu, Cel care cunoşti inima fiecăruia; pentru că numai Tu cunoşti inimile tuturor oamenilor!


text:
Astfel, ei se vor teme de Tine tot timpul cât vor trăi în ţara pe care le-ai dat-o strămoşilor noştri.


text:
Este posibil ca străinul care nu este din poporul Tău – Israel – să vină dintr-o ţară îndepărtată datorită faimei numelui Tău.


text:
Şi se va întâmpla aşa pentru că oamenii vor auzi despre faima numelui Tău, despre forţa pe care o are mâna Ta şi despre <i>(cum acţionează)</i> braţul Tău întins. Când va veni şi se va ruga privind spre această casă,


text:
ascultă din cer unde este locuinţa Ta şi oferă-i acelui străin tot ce Îţi va cere; pentru ca toate popoarele pământului să Îţi cunoască numele şi să aibă teamă de Tine aşa cum se teme poporul Tău – Israel – şi să ştie că numele Tău este chemat peste această casă pe care am construit-o!


text:
Când poporul Tău va fi în război cu duşmanul lui – acolo unde îl vei trimite – şi se va ruga lui Iahve cu mâinile îndreptate spre oraşul pe care l-ai ales Tu şi spre casa pe care am construit-o pentru numele Tău,


text:
Când vor păcătui împotriva Ta – pentru că nu este om care să nu păcătuiască –, Te vei mânia pe ei. Îi vei face să ajungă la discreţia duşmanilor lor, care îi vor duce captivi într-o ţară – depărtată sau apropiată – în care nu vor fi bine primiţi.


text:
Este posibil ca acolo, în ţara în care au fost luaţi captivi, să îşi analizeze comportamentul, să se întoarcă la Tine şi să caute bunătatea Ta pe teritoriul celor care i-au luat captivi. Atunci vor spune: «Am păcătuit, am greşit şi am comis răul!»


text:
Şi de acolo – din ţara duşmanilor lor care i-au luat captivi – se vor întoarce la Tine din toată inima lor şi din tot sufletul lor. Dacă Ţi se vor ruga cu mâinile îndreptate spre ţara lor pe care le-ai dat-o strămoşilor lor, spre oraşul pe care Tu l-ai ales şi spre casa pe care am construit-o eu pentru numele Tău,


text:
Iartă poporul Tău care a păcătuit faţă de Tine! Iartă toate nedreptăţile pe care le-au comis împotriva Ta; şi fă ca aceia care i-au luat captivi, să se comporte cu milă şi cu bunătate faţă de ei;


text:
pentru că aceştia sunt poporul Tău şi moştenirea Ta – poporul pe care l-ai scos din Egipt, din mijlocul cuptorului de fier!


text:
Doresc ca ochii Tăi să fie deschişi la cererea slujitorului Tău şi la cererea poporului Tău – Israel – ca să îi asculţi de fiecare dată când vor striga spre Tine după ajutor.


text:
Pentru că Tu – Doamne, Stăpânul nostru – i-ai separat dintre toate popoarele pământului ca să fie moştenirea Ta, aşa cum i-ai spus sclavului Tău – lui Moise – când i-ai scos pe strămoşii noştri din Egipt!”


text:
Când a terminat Solomon toată această rugăciune cu cereri adresate lui Iahve, s-a ridicat din faţa altarului lui Iahve – unde stătuse îngenuncheat – cu mâinile ridicate spre cer;


text:
„Să fie binecuvântat Iahve, Cel care i-a dat odihnă poporului Său, Israel. Dintre toate promisiunile pe care le-a făcut prin sclavul Său numit Moise, nici măcar una nu a rămas nerespectată!


text:
Dumnezeul nostru numit Iahve să fie cu noi aşa cum a fost cu strămoşii noştri; să nu ne abandoneze şi să nu ne lase;


text:
ci să ne direcţioneze inimile spre El, ca să ne comportăm în totalitate conform metodelor Lui şi să respectăm poruncile, legile şi deciziile Lui pe care le-a dat strămoşilor noştri.


text:
Doresc ca aceste cuvinte pe care le-am pronunţat înaintea lui Iahve, să fie ziua şi noaptea înaintea Dumnezeului nostru numit Iahve; pentru ca El să facă dreptate slujitorului Lui şi poporului Său – Israel – aşa cum va avea nevoie în fiecare zi.


text:
Astfel, toate popoarele pământului să ştie că Iahve este Dumnezeu şi că nu mai există <i>(un)</i> altul.


text:
Dar inimile trebuie să vă fie în totalitate ale Dumnezeului nostru numit Iahve; şi să trăiţi conform deciziilor Lui şi respectând poruncile Lui – aşa cum procedaţi astăzi.”


text:
Solomon I-a adus lui Iahve douăzeci şi două de mii de boi şi o sută douăzeci de mii de oi ca sacrificiu de pace. Astfel, regele şi tot poporul Israel „au sfinţit” casa lui Iahve.


text:
În aceeaşi zi, regele „a sfinţit” mijlocul curţii – acel loc din faţa casei lui Iahve – pentru că acolo a adus arderile integrale, darurile de mâncare şi grăsimea sacrificiilor de pace. Au procedat astfel pentru că altarul de bronz din faţa <i>(sanctuarului)</i> lui Iahve era prea mic pentru a susţine <i>(toate)</i> arderile integrale, darurile de mâncare şi grăsimea sacrificiilor de pace.


text:
Solomon a celebrat atunci împreună cu tot Israelul. O mare mulţime de oameni veniţi de la Lebo-Hamat şi până spre Râul Egiptului, au sărbătorit înaintea Dumnezeului nostru numit Iahve – o perioadă de şapte zile; şi au continuat cu alte şapte zile – adică paisprezece zile în total.


text:
În a opta zi, Solomon a trimis poporul acasă. Ei l-au binecuvântat pe rege şi au plecat la corturile lor bucuroşi şi cu inimile satisfăcute pentru tot binele făcut de Iahve sclavului Său numit David şi poporului Său numit Israel.


text:
El i-a zis: „Ţi-am ascultat rugăciunea şi am aprobat cererea pe care Mi-ai făcut-o. Am sfinţit această casă pe care ai construit-o ca să pui numele Meu acolo pentru totdeauna. Inima Mea va fi interesată de ea; şi ochii Mei o vor privi în fiecare zi.


text:
Iar dacă tu vei trăi înaintea Mea aşa cum a trăit tatăl tău – David – cu o inimă curată şi în dreptate, respectând tot ce ţi-am poruncit şi conformându-te legilor şi deciziilor Mele,


text:
voi consolida pentru totdeauna tronul suveranităţii tale faţă de poporul Israel. Se va întâmpla aşa cum i-am promis tatălui tău – David – atunci când am spus: «Nu vei fi lipsit niciodată de un urmaş care să stea pe tronul lui Israel!»


text:
Dar dacă voi sau urmaşii voştri vă veţi întoarce de la <i>(ascultarea de)</i> Mine, dacă nu veţi respecta poruncile şi legile pe care vi le-am dat, dacă vă veţi depărta, dacă veţi sluji altor <i>(dumne)</i>zei şi vă veţi închina înaintea lor,


text:
atunci îl voi îndepărta pe Israel din ţara pe care i-am dat-o şi voi abandona casa pe care am sfinţit-o pentru numele Meu; iar Israel va ajunge de râs şi va fi cel mai ridiculizat popor între toate celelalte.


text:
Oricât de impunătoare este această casă acum, toţi cei care vor trece pe lângă ea atunci, vor fi şocaţi, vor fluiera şi vor întreba: «De ce a procedat Iahve aşa cu această ţară şi cu această casă?»


text:
Atunci li se va răspunde: «Pentru că L-au abandonat pe Dumnezeul lor numit Iahve – pe Cel care i-a scos pe strămoşii lor de pe teritoriul Egiptului; şi pentru că s-au ataşat de alţi <i>(dumne)</i>zei, închinându-se înaintea lor şi slujindu-le. Aşa se explică de ce a adus Iahve împotriva lor tot acest dezastru!»”


text:
La sfârşitul celor douăzeci de ani în care Solomon construise cele două clădiri – casa lui Iahve şi palatul regelui –


text:
după ce Hiram, regele Tirului, îi dăduse lui Solomon lemne de cedru şi de chiparos şi aur cât a dorit, regele Solomon i-a dat acestuia douăzeci de oraşe din zona Galileea.


text:
Atunci el a zis lui Solomon: „Ce fel de oraşe mi-ai dat, frate?” Şi de-atunci le-a numit „ţara Cabul”. Acel teritoriu are acest nume şi astăzi.


text:
Aşa s-au întâmplat lucrurile cu oamenii care executau muncă obligatorie şi pe care i-a folosit regele Solomon ca să construiască acea casă a lui Iahve, palatul lui, edificiile din localitatea Milo, zidul Ierusalimului şi oraşele Haţor, Meghido şi Ghezer.


text:
Faraonul – regele Egiptului – se dusese să lupte împotriva Ghezerului, îl capturase şi îi dăduse foc. Îi omorâse pe canaaniţii din oraş şi apoi i-l dăduse ca zestre fiicei lui care era soţia lui Solomon.


text:
El a reconstruit şi toate oraşele pentru proviziile pe care le avea, oraşele pentru carele armatei lui şi oraşele pentru cavalerie. Solomon a realizat tot ce şi-a dorit, făcând construcţii în Ierusalim, în Liban şi în tot teritoriul care era guvernat de el.


text:
În ţară mai erau urmaşi ai amoriţilor, ai hitiţilor, ai periziţilor, ai hiviţilor şi ai iebusiţilor – care nu făceau parte din poporul Israel.


text:
Toţi aceştia rămăseseră acolo. Israelienii nu i-au putut distruge în totalitate. Solomon i-a folosit ca sclavi care prestau munci obligatorii; şi situaţia lor nu s-a schimbat până astăzi.


text:
Dar Solomon nu i-a folosit pe israelieni ca sclavi. Ei îl serveau ca soldaţi, ca slujitori, ca demnitari, ca ofiţeri şi conducători ai carelor şi în armata care lupta călare pe cai.


text:
Existau cinci sute cincizeci de comandanţi puşi <i>(de Solomon)</i> să supravegheze munca şi poporul care o executa.


text:
Fiica lui Faraon a plecat din „Oraşul lui David” şi s-a dus la palatul pe care Solomon îl construise pentru ea. Atunci a construit el Milo.


text:
De trei ori pe an, Solomon aducea arderi integrale şi sacrificii de pace pe altarul pe care îl construise pentru Iahve; şi ardea tămâie înaintea lui Iahve împreună cu acele sacrificii. Astfel a terminat el acea casă <i>(pentru Iahve)</i>.


text:
Regele Solomon a construit şi nişte corăbii la Eţion-Gheber – localitate care este lângă Elat, pe teritoriul Edomului, lângă malul Mării Roşii.


text:
Hiram a trimis dintre slujitorii lui pe aceia care cunoşteau marea, ca să slujească împreună cu slujitorii lui Solomon.


text:
Ei s-au dus la Ofir, au luat de acolo patru sute douăzeci de talanţi de aur şi l-au adus regelui Solomon.


text:
Atunci când regina din Şeba a auzit vorbindu-se despre faima lui Solomon asociată cu numele lui Iahve, a venit ca să îl testeze punându-i întrebări care aveau un înalt nivel de dificultate.


text:
A ajuns la Ierusalim însoţită de o caravană formată din multe persoane şi având cu ea cămile încărcate cu substanţe alimentare aromate. Adusese foarte mult aur şi pietre preţioase. A venit la Solomon şi i-a vorbit despre tot ce avea pe inimă.


text:
Solomon i-a răspuns la toate întrebările. Nu a fost niciun lucru prea dificil pe care regele să nu fi ştiut să i-l clarifice.


text:
mâncarea care se servea la masa lui, locuinţa slujitorilor lui, felul în care îl slujeau servitorii lui şi hainele acestora. A mai remarcat pe cei care se ocupau cu băutura regelui; şi a văzut arderile lui integrale pe care le aducea la casa lui Iahve. Atunci a rămas foarte impresionată de toate acestea.


text:
Apoi i-a zis regelui: „Constat că este adevărat ce am auzit în ţara mea despre faptele tale şi despre înţelepciunea ta!


text:
Dar nu am crezut aceste lucruri până când nu am venit să le văd cu ochii mei. Acum, să ştii că nu mi se relatase nici măcar pe jumătate din tot ce am văzut aici! Ai mai multă înţelepciune şi bogăţie decât se spune în tot ce am auzit vorbindu-se despre tine!


text:
Cei din jurul tău sunt nişte oameni fericiţi; şi la fel trebuie să fie şi aceşti slujitori ai tăi care stau mereu înaintea ta şi care aud înţelepciunea ta!


text:
Să fie binecuvântat Iahve – Dumnezeul tău – care te-a agreat şi care te-a pus pe tronul lui Israel. Iahve îl iubeşte pentru totdeauna pe Israel! El te-a pus rege ca să judeci şi să faci dreptate!”


text:
Ea i-a oferit regelui o sută douăzeci de talanţi de aur, o mare cantitate de substanţe alimentare aromate şi pietre preţioase. Niciodată nu au mai fost aduse atât de multe substanţe ca acelea pe care regina din Şeba i le-a oferit regelui Solomon.


text:
Corăbiile lui Hiram, care au adus aur din Ofir, au mai adus de acolo şi mari cantităţi de lemn parfumat din arbori remarcabili şi pietre preţioase.


text:
Din acel lemn, regele a făcut trepte pentru casa lui Iahve şi pentru palatul regelui. A mai construit lire şi harpe pentru cântăreţi. Niciodată nu a mai fost adus <i>(în Israel)</i> atât lemn de acel fel; şi nici nu a mai existat aşa ceva de atunci încoace.


text:
Faţă de lucrurile pe care regele Solomon i le-a oferit din generozitate reginei din Şeba, i-a mai dat tot ce ea şi-a dorit şi tot ce a cerut. Apoi a plecat şi s-a întors în ţara ei împreună cu slujitorii pe care îi avea.


text:
Cantitatea de aur care intra anual în tezaurul lui Solomon era de şase sute şaizeci şi şase de talanţi de aur,


text:
în afară de cel care venea de la comercianţii care îl obţineau prin activitatea lor de la toţi regii Arabiei şi de la guvernatorii acelei ţări.


text:
Regele Solomon a făcut două sute de scuturi mari din aur bătut. Pentru fiecare scut a folosit câte şase sute de şecheli de aur.


text:
El a mai făcut trei sute de scuturi mici din aur bătut. Pentru fiecare dintre aceste scuturi a folosit câte trei mine de aur. Regele a pus acele scuturi în palatul Pădurii Libanului.


text:
Tronul avea şase trepte; iar partea de sus era rotundă în spate. Pe fiecare parte laterală a tronului era câte un spătar; şi lângă fiecare dintre acestea era aşezat câte un leu.


text:
Pe cele şase trepte erau aşezaţi lei pe o parte şi pe cealaltă. Erau în total doisprezece lei aşezaţi pe trepte. Aşa ceva nu se mai făcuse pentru niciun regat.


text:
Toate vasele de băut ale regelui Solomon erau din aur; şi toate vasele din palatul Pădurii Libanului erau din aur pur. Niciunul nu era din argint; pentru că argintul nu avea mare valoare în zilele guvernării lui Solomon.


text:
Regele avea pe mare corăbii făcute de oamenii din Tarşiş. Acestea navigau împreună cu cele ale lui Hiram; şi o dată la trei ani aduceau: aur, argint, fildeş, maimuţe şi păuni.


text:
Toată lumea dorea să îl vadă pe Solomon, ca să îi asculte înţelepciunea pe care Dumnezeu o pusese în mintea lui.


text:
În fiecare an, orice om care venea <i>(să-l vadă pe Solomon)</i>, îşi aducea darul: vase de argint şi de aur, haine, arme, substanţe alimentare aromate, cai şi măgari.


text:
Solomon a adunat care şi cai. Avea o mie patru sute de care şi douăsprezece mii de cai, pe care îi ţinea în oraşele destinate carelor şi la Ierusalim.


text:
Regele a făcut ca argintul să fie în Ierusalim la fel de mult ca pietrele, iar cedrii la fel de mulţi ca sicomorii de pe dealuri.


text:
Caii pe care îi avea Solomon erau aduşi din Egipt şi din Cue. Comercianţii regelui îi cumpărau din Cue pe un preţ stabilit.


text:
Un car era cumpărat din Egipt cu şase sute de şecheli de argint, iar un cal cu o sută cincizeci de şecheli. Prin intermediul acelor comercianţi erau vânduţi apoi cai şi care tuturor regilor hitiţilor şi regilor Aramului.


text:
În afară de fiica faraonului, Solomon a mai avut şi a iubit multe femei străine: moabite, amonite, edomite, sidoniene şi hitite.


text:
Ele erau dintre popoarele despre care Iahve le poruncise israelienilor: „Să nu vă căsătoriţi cu ele; pentru că în mod cert, acestea vă vor întoarce inimile spre <i>(dumne)</i>zeii lor!” Dar Solomon s-a alipit de zeii lor şi i-a iubit.


text:
El avea ca soţii şapte sute de prinţese şi trei sute de concubine; iar soţiile lui i-au pervertit inima.


text:
Când Solomon a îmbătrânit, soţiile lui i-au întors inima spre alţi <i>(dumne)</i>zei. Astfel, inima lui nu a mai fost în totalitate a Dumnezeului lui numit Iahve, aşa cum fusese inima tatălui lui, David.


text:
Solomon a făcut ce este rău înaintea lui Iahve şi nu L-a urmat în totalitate pe Iahve ca tatăl lui – ca David.


text:
Solomon a construit pe muntele din faţa Ierusalimului o înălţime pentru Chemoş, oribilul zeu al moabiţilor, şi pentru Moleh, oribilul zeu al amoniţilor.


text:
Aşa a făcut pentru toate soţiile lui străine care ardeau tămâie şi care aduceau sacrificii zeilor lor.


text:
Iahve s-a mâniat pe Solomon pentru că îşi îndepărtase inima de El – de Dumnezeul lui Israel – care i Se revelase de două ori.


text:
El îi poruncise să nu slujească altor <i>(dumne)</i>zei; dar Solomon nu s-a conformat poruncii lui Iahve.


text:
Atunci El i-a spus lui Solomon: „Pentru că ai făcut acest lucru şi nu ai respectat legământul Meu şi legile Mele pe care ţi le-am dat, voi smulge regatul de la tine şi îl voi da slujitorului tău!


text:
Dar nu voi face acest lucru în timpul vieţii tale, din cauza tatălui tău – David; ci îl voi smulge din mâna fiului tău!


text:
Totuşi nu voi smulge întregul regat de la el, ci îi voi lăsa fiului tău un trib – din cauza sclavului Meu numit David şi a Ierusalimului pe care l-am ales!”


text:
Apoi Iahve a făcut să existe un duşman împotriva lui Solomon. El l-a adus astfel pe edomitul Hadad care era descendent al regilor Edomului.


text:
În timpul guvernării lui David, Ioab – conducătorul armatei –, mergând să îi înmormânteze pe cei morţi, i-a omorât pe toţi bărbaţii din Edom.


text:
Dar Hadad fugise în Egipt; şi împreună cu el plecaseră câţiva edomiţi dintre slujitorii tatălui lui. Atunci, Hadad era doar un copil.


text:
Ei plecaseră din Midian şi se duseseră în Paran. Din Paran au luat cu ei nişte bărbaţi şi s-au dus în Egipt, la faraon, monarhul Egiptului. Acela i-a dat lui Hadad o casă, un teren agricol şi a îngrijit de hrana lui.


text:
Hadad a fost atât de agreat de faraon, încât i-a dat-o ca soţie pe sora soţiei lui – pe regina Tahpenes.


text:
Sora reginei Tahpenes i-a născut un fiu care a fost numit Ghenubat. Pe acesta, Tahpenes l-a crescut la curtea faraonului. Ghenubat a locuit împreună cu fiii faraonului în palatul acestuia.


text:
În timp ce era în Egipt, Hadad a fost informat că David a adormit lângă părinţii lui şi că Ioab – conducătorul armatei – era mort. Atunci Hadad i-a zis faraonului: „Permite-mi să mă întorc în ţara mea!”


text:
Faraonul l-a întrebat: „De ce vrei să te întorci în ţara ta? Ce îţi lipseşte aici la mine?” El a răspuns: „Nimic; dar permite-mi să plec!”


text:
Dumnezeu a făcut să apară un alt duşman care a venit împotriva lui Solomon: pe Rezon – fiul lui Eliada – care fugise de la stăpânul lui, Hadad-Ezer, regele din Ţoba.


text:
Rezon a adunat în jurul lui nişte bărbaţi. Apoi a devenit conducătorul unei bande de prădători în vremea când David i-a omorât pe cei din Ţoba. Ei s-au dus la Damasc, şi-au stabilit reşedinţa în acea localitate şi au guvernat acolo.


text:
Rezon a fost un duşman al lui Israel tot timpul vieţii lui Solomon. Acţiunile lui s-au adăugat la răul pe care Hadad i l-a făcut lui Solomon. Rezon guverna în Aram; şi l-a urât pe Israel.


text:
Apoi slujitorul lui Solomon – Ieroboam, fiul lui Nebat, un efraimit din Ţereda, a cărui mamă se numea Ţeruia – a complotat împotriva regelui.


text:
Ocazia în care el a complotat împotriva regelui, a fost aceasta: Solomon construia Milo şi astupa spărturile oraşului tatălui lui numit David.


text:
Ieroboam era un luptător remarcabil; iar când Solomon a văzut cum îşi îndeplinea slujba acest tânăr, i-a oferit postul de supraveghetor al tuturor oamenilor din tribul lui Iosif care executau munci obligatorii.


text:
În acele vremuri, Ieroboam a plecat din Ierusalim şi s-a întâlnit pe drum cu profetul Ahia din Şilo. El era îmbrăcat cu o manta nouă. Cei doi erau singuri pe câmp.


text:
Apoi i-a zis lui Ieroboam: „Ia-ţi zece bucăţi; pentru că Iahve – Dumnezeul lui Israel – spune: «Voi rupe regatul din mâinile lui Solomon; şi îţi voi da ţie zece triburi.


text:
Lui îi va rămâne <i>(doar)</i> un trib – din cauza sclavului Meu numit David şi având în vedere oraşul Ierusalim, pe care l-am ales dintre toate teritoriile triburilor lui Israel!


text:
Voi face acest lucru pentru că M-a abandonat. Solomon s-a închinat zeiţei sidonienilor numită Aştoret, lui Chemoş – zeul moabiţilor şi lui Moleh – zeul amoniţilor. El nu a mers pe drumul indicat de Mine ca să facă ce este corect în relaţia cu Mine şi nu a respectat legile şi deciziile Mele – ca David – tatăl lui.


text:
Dar nu voi lua întregul regat din mâinile lui Solomon, pentru că l-am declarat guvernator toată viaţa lui din cauza sclavului Meu numit David pe care l-am ales şi care a respectat poruncile şi legile Mele.


text:
Dar îi voi da <i>(numai)</i> un trib fiului lui – pentru ca sclavul Meu numit David să aibă permanent o lumină înaintea Mea – la Ierusalim – în oraşul pe care l-am ales ca să îmi pun numele acolo.


text:
Iar pe tine te voi lua şi vei guverna în toate teritoriile unde îţi va dori sufletul! Vei fi rege al poporului <i>(numit)</i> Israel!


text:
Dacă vei asculta de tot ce îţi voi porunci, dacă vei alege să trăieşti conform metodelor Mele şi vei face tot ce este corect în relaţia cu Mine, respectând legile şi poruncile Mele – aşa cum a făcut sclavul Meu David –, voi fi cu tine. Îţi voi face o familie stabilă – ca aceea pe care i-am făcut-o lui David – şi îţi voi da ţie pe Israel.


text:
Solomon a încercat să îl omoare pe Ieroboam; dar el a fugit în Egipt, la monarhul Şişac; şi a rămas acolo până când a murit Solomon.


text:
Celelalte fapte ale lui Solomon, tot ce a făcut el şi înţelepciunea pe care a avut-o, oare nu sunt scrise în „Cartea cronicilor lui Solomon”?


text:
Guvernarea lui Solomon a durat patruzeci de ani la Ierusalim; şi a fost exercitată în tot teritoriul locuit de poporul Israel.


text:
Solomon s-a culcat lângă părinţii lui; şi a fost înmormântat în oraşul tatălui lui numit David. Apoi, în locul lui a guvernat fiul lui numit Roboam.


text:
Când Ieroboam – fiul lui Nebat – a auzit despre acest lucrul, era în Egipt, acolo unde fugise de regele Solomon. Atunci Ieroboam s-a întors din Egipt.


text:
Israelienii au trimis pe cineva să îl cheme; iar Ieroboam şi întreaga adunare a lui Israel au venit şi i-au zis lui Roboam:


text:
„Tatăl tău a făcut jugul nostru din ce în e mai greu. Acum, îţi cerem să ne absolvi de obligaţia acestei dificile slujbe din vremea tatălui tău. Scapă-ne de jugul greu pe care l-a pus el peste noi; şi îţi vom sluji!”


text:
Regele Roboam a discutat cu bătrânii care i-au slujit tatălui lui – Solomon – în timpul vieţii acestuia. El i-a întrebat: „Ce îmi sugeraţi să răspund acestui popor?”


text:
Ei i-au zis: „Dacă astăzi vei fi un slujitor pentru oamenii acestui popor, dacă vei fi de acord cu ei şi dacă le vei răspunde prin cuvinte acceptabile, ei vor fi slujitorii tăi toată viaţa lor.”


text:
Dar Roboam nu a luat în considerare sfatul pe care i l-au dat bătrânii; ci a cerut şi părerea tinerilor din generaţia lui care îi slujeau.


text:
El i-a întrebat: „Ce propunere aveţi? Cum să răspund acestui popor care mi-a cerut să îi iau de pe umeri greul jug pe care tatăl meu l-a pus peste el?”


text:
Tinerii care crescuseră împreună cu el, i-au răspuns: „Vorbeşte acestui popor care ţi-a spus că tatăl tău i-a făcut jugul greu şi că tu trebuie să îl iei de peste el, zicându-i astfel: «Cel mai mic deget al meu este mai gros decât şoldurile tatălui meu.


text:
Tatăl meu a pus un jug greu peste voi; dar eu voi adăuga alte greutăţi jugului vostru. Tatăl meu v-a pedepsit cu bici subţire; dar eu vă voi pedepsi cu un bici gros, împletit.»”


text:
Ieroboam, însoţit de tot poporul, a venit la Roboam a treia zi, exact cum le poruncise regele când le zisese: „Reveniţi la mine peste trei zile!”


text:
Regele i-a răspuns poporului cu duritate. El nu a luat în considerare sfatul pe care i l-au dat bătrânii;


text:
şi astfel le-a vorbit aşa cum îi sugeraseră tinerii: „Tatăl meu v-a făcut jugul greu; dar eu vi-l voi face mult mai greu. Tatăl meu v-a pedepsit cu bice subţiri; dar eu vă voi pedepsi cu bice groase, împletite.”


text:
Astfel, regele nu a luat în considerare cererea poporului. Dar această situaţie venea de la Iahve, pentru ca El să îşi respecte cuvântul pe care îl spusese despre Ieroboam – fiul lui Nebat – prin Ahia din Şilo.


text:
Când toţi israelienii au văzut că regele nu le-a luat în considerare plângerea, i-au răspuns: „Ce avem noi în comun cu David? Nu avem nicio moştenire împreună cu fiul lui Işai. Israel, du-te la corturile tale! David, ai grijă de familia ta!” Şi astfel, poporul Israel a plecat acasă.


text:
Dar Roboam a continuat să îi guverneze pe israelienii care locuiau în oraşele din teritoriul numit Iuda.


text:
Regele Roboam l-a trimis la israelieni pe Adoniram. El era şeful celor care prestau munci obligatorii. Dar toţi israelienii l-au omorât lovindu-l cu pietre. Atunci regele Roboam s-a grăbit să se urce în car şi să fugă la Ierusalim.


text:
Astfel a început revolta lui Israel împotriva familiei lui David; şi aşa au şi rămas relaţiile dintre ei până astăzi.


text:
Atunci când israelienii au auzit că Ieroboam se întorsese, l-au chemat să vină între oamenii adunaţi; şi l-au numit rege pentru tot teritoriul numit Israel. Cu excepţia descendenţilor din tribul lui Iuda, niciunul dintre ceilalţi israelieni nu s-a dus după familia lui David.


text:
Atunci când Roboam a ajuns la Ierusalim, a adunat pe toţi urmaşii lui Iuda şi pe cei din tribul lui Beniamin. Erau o sută optzeci de mii de bărbaţi selectaţi, pregătiţi să lupte. Ei au mers la război împotriva celor din teritoriul numit Israel, intenţionând să readucă tot regatul sub guvernarea lui Roboam, fiul lui Solomon.


text:
„Vorbeşte atât lui Roboam – fiul lui Solomon – regele lui Iuda şi întregului clan al lui Iuda şi al lui Beniamin, cât şi celor rămaşi din popor,


text:
spunându-le că Iahve vă previne: «Nu mergeţi să luptaţi împotriva fraţilor voştri israelieni! Întoarceţi-vă fiecare acasă; pentru că de la Mine a venit acest lucru!»” Ei au ascultat Cuvântul lui Iahve; şi astfel s-au întors acasă, conform poruncii lui Iahve.


text:
Ieroboam a construit oraşul Şehem în partea muntoasă a teritoriului locuit de urmaşii lui Efraim; şi a locuit acolo. Apoi a plecat din acea zonă şi a construit oraşul Peniel.


text:
Dacă acest popor se va duce la casa lui Iahve – în Ierusalim – ca să ofere acolo sacrificii, inima lui va trece de partea stăpânului lor – Roboam – regele lui Iuda. Astfel, pe mine mă vor omorî; şi se vor întoarce la Roboam, regele lui Iuda.”


text:
După ce a discutat cu cei din jurul lui, regele a făcut doi viţei de aur; şi a zis poporului: „Este prea dificil pentru voi să vă deplasaţi până la Ierusalim. Israel, aceştia sunt zeii tăi care te-au scos de pe teritoriul Egiptului!”


text:
Acest lucru a devenit o ocazie de păcătuire. Poporul mergea până în teritoriul urmaşilor lui Dan ca să se închine înaintea unuia dintre viţei.


text:
Ieroboam a construit un sanctuar pe înălţimi; şi a desemnat preoţi luaţi din tot poporul, deşi ei nu erau dintre leviţi.


text:
Ieroboam a stabilit o sărbătoare în a cincisprezecea zi din a opta lună, asemănătoare celei din teritoriul urmaşilor lui Iuda; şi cu acea ocazie, aducea sacrificii pe altar. El s-a dus la Betel; şi acolo a adus sacrificii viţeilor pe care îi făcuse şi a desemnat preoţi pentru înălţimile pe care le construise.


text:
În a cincisprezecea zi din a opta lună – pe care o alesese singur –, Ieroboam a adus sacrificii pe altarul pe care îl construise la Betel. Astfel, el a stabilit o sărbătoare pentru israelieni; şi se ducea la altar ca să ardă tămâie.


text:
Atunci, un om al lui Dumnezeu a venit din teritoriul numit Iuda la Betel – aşa cum îi spusese Cuvântul lui Iahve – în timp ce Ieroboam stătea lângă altar, arzând tămâie.


text:
El a strigat împotriva altarului, conform Cuvântului lui Iahve, zicând: „Altar, altar! Iahve spune: «Să ştii că se va naşte un fiu care va fi dintre descendenţii lui David. Numele lui va fi Iosia. El îi va înjunghia deasupra ta pe preoţii înălţimilor care aduc sacrificii aici; şi pe tine se vor arde oase de om!»”


text:
El a vorbit în aceeaşi zi despre un semn, spunând: „Acesta este semnul pe care l-a stabilit Iahve <i>(ca dovadă că se va întâmpla aşa)</i>: altarul se va despica, iar cenuşa de pe el se va împrăştia.”


text:
Când a auzit cuvântul pe care îl pronunţase omul lui Dumnezeu împotriva altarului din Betel, regele Ieroboam şi-a întins mâna de deasupra altarului spre el; şi a ordonat: „Prindeţi-l!” Dar acea mână pe care o întinsese spre omul lui Dumnezeu, s-a uscat. Astfel, regele nu a mai putut să şi-o retragă…


text:
Altarul s-a despicat şi a căzut cenuşa care era pe el – conform semnului pe care îl precizase omul lui Dumnezeu prin Cuvântul lui Iahve.


text:
Atunci regele l-a rugat pe omul lui Dumnezeu, zicând: „Intervino rugându-te lui Iahve – Dumnezeului tău – pentru mine, ca să îmi pot trage mâna înapoi!” Omul lui Dumnezeu s-a rugat lui Iahve. Atunci mâna regelui s-a refăcut şi a devenit cum fusese mai înainte.


text:
Regele i-a zis omului lui Dumnezeu: „Vino cu mine acasă şi refă-ţi energia <i>(mâncând)</i>; iar eu îţi voi da un dar!”


text:
Omul lui Dumnezeu i-a răspuns: „Chiar dacă mi-ai oferi jumătate din averile tale, nu voi veni cu tine, nu voi mânca pâine, nici nu voi bea apă în acest loc;


text:
pentru că mi s-a poruncit prin Cuvântul lui Iahve: «Să nu mănânci pâine, să nu bei apă şi să nu te întorci pe acelaşi drum pe care te vei duce!»”


text:
În Betel locuia un profet bătrân. Fiii lui au venit şi i-au relatat tatălui lor tot ce făcuse omul lui Dumnezeu în Betel în acea zi. I-au spus şi cuvintele pe care i le adresase acela regelui.


text:
Atunci tatăl lor i-a întrebat: „Pe ce drum a plecat?” Fiii lui văzuseră pe ce drum plecase omul lui Dumnezeu care venise din teritoriul numit Iuda.


text:
Apoi el le-a zis fiilor lui: „Puneţi-mi şaua pe măgar!” După ce i-au înşeuat măgarul, el l-a încălecat


text:
şi s-a dus după omul lui Dumnezeu. L-a găsit stând sub un stejar; şi l-a întrebat: „Tu eşti omul lui Dumnezeu care a venit din teritoriul numit Iuda?” El a răspuns: „Eu sunt.”


text:
Omul lui Dumnezeu i-a răspuns: „Nu pot să mă întorc şi să merg cu tine. Nu-mi permit să mănânc pâine şi nici să beau apă în acest loc;


text:
pentru că prin Cuvântul lui Iahve mi s-a spus: «Să nu mănânci pâine şi să nu bei apă acolo. Să nu te întorci pe acelaşi drum pe care te vei duce!»”


text:
Acel profet bătrân i-a zis: „Şi eu sunt profet ca tine; şi mi-a vorbit un înger prin Cuvântul lui Iahve, zicând: «Adu-l înapoi acasă împreună cu tine, ca să mănânce pâine şi să bea apă!»” Îl minţea.


text:
şi atunci el a strigat împotriva omului lui Dumnezeu care venise din teritoriul numit Iuda: „Iahve îţi zice: «Pentru că nu M-ai ascultat şi nu ai respectat porunca pe care ţi-a dat-o Dumnezeul tău numit Iahve,


text:
ci te-ai întors acceptând să mănânci pâine şi ai băut apă în locul despre care îţi poruncise să nu mănânci şi nici să nu bei, corpul tău nu va fi înmormântat în mormântul părinţilor tăi!»”


text:
După ce omul lui Dumnezeu a mâncat şi a băut, profetul care îl adusese înapoi i-a pus şaua pe măgar.


text:
El a plecat; dar s-a întâlnit pe drum cu un leu care l-a omorât. Corpul lui a fost aruncat pe acel drum. Atât măgarul, cât şi leul stăteau lângă acel corp.


text:
Nişte bărbaţi care treceau pe acolo, au văzut corpul lui întins pe drum şi leul stând lângă el. Atunci au venit şi au relatat despre acest lucru în oraşul în care locuia profetul bătrân.


text:
Când profetul care îl întorsese din drumul lui a auzit ce s-a întâmplat, a zis: „Acesta este omul lui Dumnezeu care nu a ascultat de Cuvântul Său. Iahve l-a făcut să ajungă în ghearele leului care l-a sfâşiat şi l-a omorât, conform cuvântului pe care îl spusese El.”


text:
Apoi el a plecat; şi a găsit corpul <i>(omului lui Dumnezeu)</i> întins pe drum, cu măgarul şi leul stând lângă el. Leul nu mâncase corpul profetului şi nici nu sfâşiase măgarul.


text:
Atunci profetul a ridicat corpul omului lui Dumnezeu, l-a pus pe măgar şi s-a întors în oraş ca să îl jelească şi să îl înmormânteze.


text:
După ce l-a înmormântat, profetul le-a spus fiilor lui: „Când voi muri, să mă înmormântaţi în mormântul în care a fost pus omul lui Dumnezeu. Să îmi puneţi oasele lângă ale lui;


text:
pentru că ce a spus el conform poruncii lui Iahve împotriva altarului din Betel şi împotriva tuturor sanctuarelor de pe înălţimile oraşelor Samariei, se va întâmpla!”


text:
Ieroboam nu şi-a schimbat comportamentul lui rău nici după acest eveniment; ci a desemnat israelieni luaţi din tot poporul care să fie preoţi pentru înălţimi. Cei care doreau, erau investiţi de el ca preoţi pentru înălţimi.


text:
Acesta a fost păcatul familiei lui Ieroboam – care a determinat ştergerea şi distrugerea ei de pe pământ.


text:
Ieroboam i-a zis soţiei lui: „Te rog să te deghizezi astfel încât să nu te recunoască nimeni că eşti soţia lui Ieroboam; şi du-te la Şilo. Acolo este profetul Ahia – cel care mi-a spus că eu voi fi regele acestui popor.


text:
Ia cu tine zece pâini, nişte plăcinte şi un ulcior cu miere. Du-te la el; şi îţi va spune ce se va întâmpla cu acest copil.”


text:
Soţia lui Ieroboam a făcut ce i s-a spus: s-a pregătit şi s-a dus la Ahia acasă, în localitatea Şilo. Ahia nu mai putea să vadă <i>(bine)</i>, pentru că îi slăbise vederea din cauza bătrâneţii;


text:
dar Iahve îi spusese: „Va veni la tine soţia lui Ieroboam ca să te întrebe despre fiul ei; pentru că este bolnav. Să îi spui aceste cuvinte […]. Când va ajunge, se va prezenta ca fiind altcineva.”


text:
Când Ahia a auzit zgomotul făcut de paşii ei, chiar în momentul în care intra, i-a zis: „Intră, soţia lui Ieroboam! De ce pretinzi că eşti altă femeie? Am un mesaj dur pentru tine.


text:
Du-te şi spune-i lui Ieroboam ce a zis Dumnezeul lui Israel numit Iahve: «Te-am luat din mijlocul poporului, te-am ridicat şi te-am desemnat conducător al poporului Meu, Israel.


text:
Am rupt regatul care fusese al familiei lui David şi ţi l-am dat ţie; dar tu nu ai fost ca sclavul Meu numit David, care a respectat poruncile Mele şi care M-a urmat din toată inima, făcând doar ce este corect în relaţia lui cu Mine.


text:
Tu ai făcut mai mult rău decât toţi cei care au fost înainte de tine. Te-ai dus şi ţi-ai făcut alţi <i>(dumne)</i>zei şi idoli turnaţi, ca să Îmi provoci mânia; iar pe Mine M-ai aruncat la spatele tău…


text:
Pentru că ai procedat aşa, voi aduce dezastrul împotriva familiei lui Ieroboam; voi distruge orice bărbat din Israel care este al lui Ieroboam, indiferent că ar fi sclav sau om liber. Voi arde familia lui Ieroboam aşa cum arde cineva bălegarul – până va dispărea.


text:
Orice urmaş al lui Ieroboam care va muri în oraş, va fi mâncat de câini. Şi păsările zburătoare îl vor mânca pe cel care va muri pe câmp!» Iahve a vorbit astfel!


text:
Tot Israelul îl va plânge şi îl va înmormânta. Acesta este singurul dintre urmaşii lui Ieroboam care va fi pus într-un mormânt; pentru că el a fost singurul din familia lui Ieroboam în care s-a găsit ceva bun pentru Dumnezeul lui Israel numit Iahve.


text:
Iahve Îşi va pune un rege care să guverneze Israelul. El va extermina familia lui Ieroboam. Şi acest lucru a început să se întâmple astăzi, chiar acum!


text:
Iahve îl va lovi pe Israel; şi astfel, el va fi ca o trestie care se clatină în apă. El îl va dezrădăcina pe Israel din această ţară bună pe care le-o dăduse strămoşilor lor; şi îi va dispersa dincolo de râu, pentru că L-au mâniat făcându-şi idoli.


text:
Iahve îl va abandona pe Israel din cauza păcatelor pe care le-a comis Ieroboam, determinând în acelaşi timp şi pe Israel să le facă!”


text:
Soţia lui Ieroboam a plecat şi s-a întors la Tirţa. Când a păşit peste pragul palatului, copilul a murit.


text:
L-au înmormântat; şi toţi israelienii l-au plâns – exact cum spusese Iahve prin sclavul Său, prin profetul Ahia.


text:
Celelalte fapte ale lui Ieroboam – războaiele la care a participat şi felul în care a guvernat – nu sunt oare scrise în „cartea cronicilor regilor lui Israel”?


text:
Ieroboam a guvernat pentru o perioadă de douăzeci şi doi de ani; apoi s-a culcat lângă părinţii lui. În locul lui a guvernat fiul lui numit Nadab.


text:
Roboam – fiul lui Solomon – guverna în teritoriul numit Iuda. El avea patruzeci şi unu de ani când a început să îşi exercite guvernarea; şi a fost rege şaptesprezece ani în Ierusalim – oraşul pe care Iahve îl alesese dintre toate cele locuite de triburile lui Israel – pentru ca să îşi pună numele Său în el. Mama lui Roboam era amonită şi se numea Naama.


text:
Oamenii din teritoriul numit Iuda au făcut ce este rău în relaţia lor cu Iahve. Ei I-au provocat gelozia prin păcatele pe care le-au comis – chiar mai mult decât o provocaseră strămoşii lor.


text:
Existau în ţară chiar şi bărbaţi care practicau prostituţia. Ei au făcut toate faptele oribile specifice popoarelor pe care Iahve le alungase din faţa israelienilor.


text:
În al cincilea an de guvernare a regelui Roboam, Şişac – monarhul Egiptului – a înaintat împotriva Ierusalimului.


text:
El a luat lucrurile valoroase ale casei lui Iahve şi comorile palatului regelui. Şişac a luat totul: chiar şi scuturile de aur făcute de Solomon.


text:
În locul lor, regele Roboam a făcut nişte scuturi de bronz, pe care le-a dat comandanţilor gărzilor care păzeau intrarea palatului regelui.


text:
De fiecare dată când regele mergea la casa lui Iahve, comandanţii gărzilor le purtau înaintea lui. Apoi le duceau înapoi în camera <i>(armamentului)</i> gărzilor.


text:
Celelalte fapte ale lui Roboam şi tot ce a făcut el, oare nu sunt scrise în „cartea cronicilor regilor lui Iuda”?


text:
Roboam s-a culcat lângă părinţii lui; şi a fost înmormântat alături de ei, în „oraşul lui David”. Mama lui Roboam fusese amonita Naama. Apoi, în locul lui a guvernat fiul lui numit Abia.


text:
În al optsprezecelea an de guvernare a regelui Ieroboam – fiul lui Nebat – a început să guverneze Abia în teritoriul numit Iuda.


text:
El a guvernat la Ierusalim pentru o perioadă de trei ani. Mama lui se numea Maaca şi era fiica lui Absalom.


text:
Abia a trăit în toate păcatele pe care le văzuse făcute de tatăl lui; şi inima nu i-a fost devotată în totalitate Dumnezeului lui numit Iahve aşa cum fusese inima strămoşului lui care se numea David.


text:
Totuşi Iahve – Dumnezeul lui – i-a dat o lumină în Ierusalim din cauza lui David, facilitând ajungerea pe tron a fiului lui şi consolidând astfel Ierusalimul;


text:
pentru că David a făcut ce este corect în relaţia lui cu Iahve; şi cât timp a trăit, nu a deviat de la niciuna dintre poruncile pe care El i le dăduse, cu excepţia cazului hititului Urie.


text:
Celelalte fapte ale lui Abia şi tot ce a făcut el, oare nu sunt scrise în „cartea cronicilor regilor lui Iuda”? Între Abia şi Ieroboam a fost război.


text:
Abia s-a culcat lângă părinţii lui; şi l-au înmormântat în oraşul lui David. În locul lui a guvernat fiul lui care se numea Asa.


text:
În al douăzecilea an al guvernării lui Ieroboam – regele lui Israel –, Asa a început să guverneze în teritoriul numit Iuda.


text:
El a guvernat având ca reşedinţă Ierusalimul – pentru o perioadă de patruzeci şi unu de ani. Bunica lui se numea Maaca şi era fiica lui Absalom.


text:
A distrus din ţară pe bărbaţii care se prostituau şi a îndepărtat toţi idolii pe care îi făcuseră părinţii lui.


text:
Nici chiar pe bunica lui – numită Maaca – nu a mai lăsat-o să fie regină; pentru că ea făcuse un idol oribil. Asa i-a sfărâmat idolul şi l-a ars lângă valea Chidron.


text:
Totuşi, înălţimile nu au fost desfiinţate, deşi inima lui Asa I-a fost loială lui Iahve tot timpul vieţii lui.


text:
El a adus în casa lui Iahve lucrurile pe care împreună cu tatăl lui I le dedicaseră: argintul, aurul şi vasele.


text:
Başa – regele lui Israel – a venit să lupte împotriva celor din teritoriul numit Iuda. El a început să fortifice Rama, ca să nu permită nimănui să iasă sau să intre în teritoriul lui Asa care era regele lui Iuda.


text:
Asa a luat tot argintul şi aurul care rămăsese în tezaurul casei lui Iahve şi în cel al palatului regelui; şi l-a dat slujitorilor lui. Apoi, regele Asa şi-a trimis slujitorii la Ben-Hadad – fiul lui Tab-Rimon, fiul lui Hezion –, regele Aramului, care locuia în Damasc. Prin intermediul lor, el i-a transmis următorul mesaj:


text:
„Îţi propun să fie un legământ între mine şi tine, aşa cum a fost între tatăl meu şi tatăl tău. Să ştii că îţi trimit un dar care constă în argint şi în aur! Du-te şi anulează legământul tău pe care l-ai făcut cu Başa – regele lui Israel – pentru ca el să se retragă din faţa mea.”


text:
Ben-Hadad a aprobat cererea pe care i-a făcut-o regele Asa; şi i-a trimis pe conducătorii armatelor lui împotriva oraşelor lui Israel. Ei au cucerit oraşele Iion, Dan, Abel-Bet-Maaca, tot Chineretul şi tot teritoriul locuit de urmaşii lui Neftali.


text:
Atunci regele Asa i-a chemat pe toţi oamenii care locuiau teritoriul numit Iuda – astfel încât niciunul nu a fost scutit – şi le-a poruncit să ia pietrele şi lemnele pe care le folosise Başa pentru fortificarea Ramei. Regele Asa le-a folosit pentru a fortifica Gheva – din teritoriul locuit de urmaşii lui Beniamin – şi a Miţpa.


text:
Celelalte fapte ale lui Asa – toată autoritatea pe care a avut-o, tot ce a făcut el şi oraşele pe care le-a construit – oare nu sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor lui Iuda”? La bătrâneţe, Asa a avut o boală de picioare.


text:
El s-a culcat lângă părinţii lui; şi a fost înmormântat lângă ei, în oraşul strămoşului lui numit David. Apoi, în locul lui a guvernat fiul lui numit Iehoşafat.


text:
Nadab – fiul lui Ieroboam – şi-a început guvernarea în teritoriul numit Israel, în al doilea an al guvernării lui Asa – regele lui Iuda – şi a guvernat o perioadă de doi ani în „Israel”.


text:
El a făcut ce este rău în relaţia lui cu Iahve; şi a trăit ca tatăl lui. A practicat păcatele prin care acela îi determinase <i>(prin forţa exemplului)</i> şi pe oamenii din Israel să le facă.


text:
Başa – fiul lui Ahia – din tribul lui Isahar, a complotat împotriva lui şi l-a omorât la Ghibeton, localitate care aparţinea filistenilor. A făcut acest lucru în timp ce Nadab şi tot Israelul asediau Ghibetonul.


text:
Başa l-a omorât în al treilea an al guvernării lui Asa – regele lui Iuda; şi a guvernat el în locul lui.


text:
Când a devenit rege, Başa a omorât toată familia lui Ieroboam. Nu a lăsat să trăiască pe nimeni care aparţinea familiei lui Ieroboam; ci i-a omorât pe toţi – conform cuvântului profeţit de Iahve prin sclavul Său Ahia din Şilo.


text:
S-a întâmplat aşa din cauza păcatelor pe care Ieroboam le făcuse şi prin care îl determinase şi pe Israel să păcătuiască şi să provoace mânia Dumnezeului lui Israel numit Iahve.


text:
Celelalte fapte ale lui Nadab şi tot ce a făcut el, oare nu sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor lui Israel”?


text:
În al treilea an al guvernării lui Asa – regele lui Iuda –, Başa – fiul lui Ahia – a început să guverneze în tot teritoriul numit Israel. Reşedinţa lui a fost în Tirţa; şi a guvernat douăzeci şi patru de ani.


text:
El a făcut ce este rău în relaţia lui cu Iahve, trăind ca Ieroboam. A practicat păcatele prin care acela îl determinase şi pe Israel să păcătuiască.


text:
„Te-am ridicat din praful pământului şi te-am numit conducător al poporului Meu – Israel; dar tu ai trăit ca Ieroboam şi ai determinat poporul Meu – Israel – să păcătuiască, provocându-Mi mânia prin păcatele lor.


text:
Pentru că ai procedat aşa, îl voi distruge pe Başa împreună cu familia lui. Voi proceda cu această familie ca în cazul lui Ieroboam, fiul lui Nebat.


text:
Aceia din familia lui Başa care vor muri în oraş, vor fi mâncaţi de câini; iar cei care vor muri pe câmp, vor fi mâncaţi de păsările zburătoare <i>(carnivore)</i>.”


text:
Celelalte fapte ale lui Başa – ce a făcut el şi autoritatea lui – oare nu sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor lui Israel”?


text:
Başa s-a culcat lângă părinţii lui; şi a fost înmormântat la Tirţa. Fiul lui numit Ela a guvernat în locul lui.


text:
Cuvântul lui Iahve vorbise împotriva lui Başa şi împotriva familiei lui prin profetul Iehu – fiul lui Hanani – atât din cauza tuturor relelor pe care le făcuse înaintea lui Iahve provocându-I mânia din cauza faptelor lui şi prin care semăna cu Ieroboam, cât şi pentru că exterminase familia lui Ieroboam.


text:
În al douăzeci şi şaselea an al guvernării lui Asa – regele lui Iuda, Ela – fiul lui Başa – a început să guverneze în teritoriul numit Israel. El a guvernat la Tirţa pentru un timp de doi ani.


text:
Slujitorul lui care se numea Zimri – conducător pentru jumătate dintre carele acestuia – a complotat împotriva lui. Ela era la Tirţa şi se îmbăta în casa lui Arţa – cel care era responsabil de palatul din Tirţa.


text:
Zimri a intrat şi l-a omorât în al douăzeci şi şaptelea an al guvernării lui Asa – regele lui Iuda. Apoi a început să guverneze în locul lui.


text:
Imediat după ce a devenit rege şi s-a aşezat pe tronul lui, a omorât toată familia lui Başa. Nu a lăsat să trăiască niciun bărbat din acea familie şi nici pe cineva dintre rudele lui. I-a omorât chiar şi pe cei care îi fuseseră prieteni lui Başa.


text:
Astfel, Zimri a distrus toată familia lui Başa – conform cuvintelor spuse de Iahve împotriva lui Başa prin profetul Iehu.


text:
S-a întâmplat aşa din cauza tuturor păcatelor pe care le-au comis Başa şi fiul lui numit Ela. Prin ce făcuseră ei, au determinat şi pe Israel să păcătuiască şi să Îl mânie astfel pe Iahve – Dumnezeul lui Israel – prin idolii lor fără valoare.


text:
Celelalte fapte ale lui Ela şi ce a făcut el, oare nu sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor lui Israel”?


text:
În al douăzeci şi şaptelea an al guvernării lui Asa – regele lui Iuda –, Zimri a guvernat la Tirţa pentru <i>(numai)</i> şapte zile, în timp ce poporul asedia Ghibetonul care aparţinea filistenilor.


text:
Poporul care era în tabără, a auzit că Zimri a complotat împotriva regelui şi că l-a omorât. În acea zi, chiar acolo în tabără, toţi israelienii l-au declarat rege pe Omri pentru teritoriul numit Israel. El fusese conducătorul armatei.


text:
Apoi Omri, împreună cu toţi israelienii care erau cu el, s-au retras de la Ghibeton şi au asediat Tirţa.


text:
Când Zimri a văzut că oraşul a fost capturat, a intrat în fortăreaţa palatului regal şi a dat foc palatului. El a murit astfel, arzând acolo împreună cu palatul.


text:
S-a întâmplat astfel din cauza păcatelor pe care le-a comis făcând ce este rău în relaţia lui cu Iahve şi pentru că a copiat comportamentul lui Ieroboam şi a trăit în păcatele pe care acela le făcuse determinând şi pe oamenii din Israel să păcătuiască.


text:
Celelalte fapte ale lui Zimri şi complotul pe care l-a făcut, oare nu sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor lui Israel”?


text:
Atunci, poporul Israel s-a împărţit în două grupuri: jumătate din popor dorea să îl declare rege pe Tibni – fiul lui Ghinat –, iar cealaltă jumătate dorea ca Omri să le fie rege.


text:
Poporul care îl susţinea pe Omri, a triumfat în faţa celor care îl urmau pe Tibni – fiul lui Ghinat. Astfel, Tibni a murit; iar Omri a devenit rege.


text:
Omri a început să guverneze în teritoriul numit Israel în anul treizeci şi unu al guvernării lui Asa – regele lui Iuda; şi a guvernat pentru o perioadă de doisprezece ani, dintre care şase a avut reşedinţa la Tirţa.


text:
El a cumpărat de la Şemer dealul Samariei cu doi talanţi de argint. Apoi a construit un oraş pe deal; şi i-a pus numele Samaria – pentru că fostul proprietar al dealului se numise Şemer.


text:
Dar Omri a făcut ce este rău în relaţia lui cu Iahve. El a făcut mai mult rău decât toţi cei care fuseseră înainte de el.


text:
Omri a trăit în totalitate ca Ieroboam – fiul lui Nebat. El a comis păcatele prin care acela îi determinase şi pe oamenii din Israel să păcătuiască şi să îl mânie pe Dumnezeul lui Israel numit Iahve – prin idolii lor fără valoare.


text:
Celelalte fapte ale lui Omri, ce a făcut el şi autoritatea pe care şi-a demonstrat-o, oare nu sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor lui Israel”?


text:
Omri s-a culcat lângă părinţii lui; şi a fost înmormântat în Samaria. Apoi fiul lui numit Ahab a început să guverneze în locul lui.


text:
Ahab – fiul lui Omri – şi-a început guvernarea în teritoriul numit Israel în anul treizeci şi opt al guvernării lui Asa – regele lui Iuda. Ahab – fiul lui Omri – a guvernat douăzeci şi doi de ani pentru cei din teritoriul numit Israel. El a avut reşedinţa în Samaria.


text:
Ahab – fiul lui Omri – a făcut mai mult rău în relaţia lui cu Iahve decât toţi cei care fuseseră înainte de el.


text:
Ca şi cum nu ar fi fost suficient să trăiască în păcatele lui Ieroboam – fiul lui Nebat –, el şi-a mai luat-o ca soţie pe Izabela – fiica lui Etbaal – care era regele sidonienilor. Astfel, Ahab i-a slujit lui Baal şi i s-a închinat.


text:
şi a făcut un stâlp al Astartei. Ahab a făcut mai mult rău decât toţi regii lui Israel care au fost înainte de el. Astfel, el a provocat <i>(mai mult decât ceilalţi regi dinaintea lui)</i> mânia Dumnezeului lui Israel numit Iahve.


text:
În timpul guvernării lui, Hiel din Betel a reconstruit Ierihonul. I-a pus temeliile cu preţul primului lui născut numit Abiram; şi i-a instalat porţile cu preţul lui Segub care era cel mai tânăr dintre fiii lui – conform cuvântului spus de Iahve prin Iosua, fiul lui Nun.


text:
Ilie tişbitul – un ghiladit – i-a zis lui Ahab: „Jur pe Dumnezeul lui Israel numit Iahve care este viu şi căruia Îi slujesc, că nu va fi nici rouă şi nici ploaie în aceşti ani decât atunci când voi spune eu!”


text:
„Pleacă de aici, du-te spre Est şi ascunde-te lângă valea <i>(pârâului)</i> Cherit, în partea de est a Iordanului!


text:
Vei bea apă din pârâul care curge prin acea vale. Le-am poruncit corbilor să îţi aducă mâncare acolo”.


text:
El a făcut aşa cum i-a spus Cuvântul lui Iahve. S-a dus lângă valea <i>(pârâului)</i> Cherit, care este la estul Iordanului.


text:
Corbii îi aduceau pâine şi carne dimineaţa şi seara; şi bea apă din pârâul care curgea prin acea vale.


text:
Dar după un timp, pârâul care curgea prin vale a secat; pentru că nu mai plouase <i>(de mult timp)</i> în ţară.


text:
„Pleacă de aici. Du-te la Sarepta care aparţine de Sidon; şi locuieşte în acea zonă! I-am poruncit unei văduve de acolo să te hrănească.”


text:
El a plecat şi s-a dus la Sarepta. Când a ajuns la poarta oraşului, a văzut o văduvă care strângea lemne. El a strigat-o şi i-a zis: „Te rog să îmi aduci puţină apă într-un vas, ca să beau!”


text:
Ea a plecat să îi aducă apă; dar Ilie a strigat-o din nou şi i-a zis: „Te rog să îmi aduci şi o bucată de pâine!”


text:
Ea i-a răspuns: „Jur pe Dumnezeul tău numit Iahve care este viu, că nu am pâine, ci doar un pumn de făină într-un vas şi puţin ulei într-un ulcior. Strâng acum câteva lemne; apoi mă voi întoarce acasă şi voi pregăti mâncarea pentru mine şi pentru fiul meu, ca să mâncăm <i>(ce mai avem)</i>; apoi vom muri!”


text:
Ilie i-a zis: „Să nu te temi <i>(că vei muri)</i>. Du-te şi fă aşa cum ai spus. Dar mai întâi fă, din ce ai, o bucată mică de pâine pentru mine; şi adu-mi-o. Apoi vei face pâine pentru tine şi pentru fiul tău;


text:
pentru că Dumnezeul lui Israel numit Iahve, spune: «Făina din vas nu se va consuma, iar uleiul din ulcior nu se va termina până în ziua când Iahve va da ploaie pe pământ.»”


text:
Ea s-a dus şi a făcut exact cum i-a cerut Ilie. Şi astfel, atât ea cât şi Ilie şi familia ei, au avut mâncare în fiecare zi!


text:
Făina din oală nu s-a consumat şi uleiul din ulcior nu s-a terminat – conform Cuvântului lui Iahve spus prin Ilie.


text:
Apoi s-a îmbolnăvit fiul acelei femei care era proprietara casei. Boala lui a fost atât de severă, încât a murit.


text:
Atunci femeia i-a zis lui Ilie: „Ce ai împotriva mea, om al lui Dumnezeu? Ai venit aici să îmi aminteşti păcatul pe care l-am comis şi să aduci astfel moartea împotriva fiului meu?”


text:
Ilie i-a zis: „Adu-mi-l aici pe fiul tău.” El l-a luat din braţele ei, l-a dus în camera de sus unde locuia el şi l-a aşezat pe patul lui.


text:
Apoi a strigat spre Iahve, zicând: „Doamne – Dumnezeul meu –, de ce ai adus acest necaz peste văduva la care locuiesc, permiţând ca fiul ei să moară?”


text:
El s-a întins de trei ori peste copil şi a strigat spre Iahve, zicând: „Doamne – Dumnezeul meu –, Te rog să faci ca sufletul acestui copil să se întoarcă în el!”


text:
Iahve a acceptat <i>(şi a ascultat)</i> cererea făcută de Ilie. Atunci sufletul copilului s-a întors în el; şi astfel a revenit la viaţă.


text:
Ilie a luat copilul, l-a coborât din camera de sus la parterul casei, i l-a dat mamei lui şi i-a zis: „Acesta este fiul tău: trăieşte!”


text:
Femeia i-a zis lui Ilie: „Acum ştiu că eşti un om al lui Dumnezeu, iar Cuvântul lui Iahve pe care îl proclami tu, este adevăr!”


text:
Trecuseră multe zile <i>(de atunci)</i>; iar Iahve i-a vorbit lui Ilie în al treilea an, zicându-i: „Du-te şi prezintă-te în faţa lui Ahab; pentru că voi trimite ploaie pe pământ!”


text:
Atunci când Izabela i-a omorât pe profeţii lui Iahve, Obadia a luat o sută de profeţi pe care i-a ascuns – câte cincizeci într-o peşteră; şi i-a hrănit acolo cu pâine şi cu apă.


text:
Ahab i-a zis lui Obadia: „Du-te prin ţară, pe la toate izvoarele de apă şi pe la toate văile acestora! Poate vom găsi iarbă, ca să păstrăm caii şi măgarii vii. Astfel, sper să nu fim obligaţi să omorâm vreunul dintre animale.”


text:
Apoi şi-au împărţit între ei teritoriul pe care urma să îl parcurgă fiecare. Ahab a plecat singur pe un drum, iar Obadia a plecat singur pe un alt drum.


text:
În timp ce era pe drum, Obadia s-a întâlnit cu Ilie. El l-a recunoscut, a căzut cu faţa spre pământ şi l-a întrebat: „Tu eşti, stăpânul meu numit Ilie?”


text:
Obadia a întrebat: „Oare care este păcatul meu? De ce vrei ca slujitorul tău să ajungă să fie omorât de mâna lui Ahab?


text:
Jur pe Iahve – pe Dumnezeul tău care este viu – că nu a rămas niciun popor şi niciun regat unde stăpânul meu să nu fi trimis oamenii lui să te caute. Iar când spuneau că nu eşti acolo, punea acel regat sau acel popor să jure că nu te-a găsit.


text:
Ştiu eu oare unde te va duce Spiritul lui Iahve după ce mă voi despărţi de tine? Dacă mă voi duce să îi spun lui Ahab că ai venit, iar el nu te va găsi, mă va omorî. Totuşi, slujitorul tău se teme de Iahve din tinereţea lui!


text:
Nu i s-a spus oare stăpânului meu ce am făcut atunci când Izabela i-a omorât pe profeţii lui Iahve? Am ascuns o sută dintre profeţii lui Iahve – câte cincizeci într-o peşteră – şi i-am hrănit acolo cu pâine şi cu apă.


text:
Ilie i-a spus: „Jur pe Iahve – pe Dumnezeu armatelor – care este viu şi Căruia Îi slujesc, că astăzi mă voi prezenta în faţa lui Ahab!”


text:
Obadia a plecat să îl întâmpine pe Ahab şi să îl anunţe despre acest fapt. Apoi Ahab s-a dus să îl întâlnească pe Ilie.


text:
Ilie i-a răspuns: „Nu eu l-am distrus pe Israel; ci tu şi familia tatălui tău – prin faptul că aţi ignorat poruncile lui Iahve şi l-aţi urmat pe Baal.


text:
Strânge acum pe toţi oamenii din Israel la mine – pe muntele Carmel. Să fie prezenţi acolo cei patru sute cincizeci de profeţi ai lui Baal şi cei patru sute de profeţi ai Astartei – care sunt hrăniţi la masa Izabelei!”


text:
Atunci Ilie s-a apropiat de tot poporul; şi a zis: „Până când veţi oscila între două alternative? Dacă Iahve este <i>(adevăratul)</i>Dumnezeu, urmaţi-L pe El! Iar dacă Baal este Dumnezeu, mergeţi după el!” Poporul nu i-a răspuns nimic…


text:
Apoi Ilie a zis poporului: „Numai eu am rămas dintre profeţii lui Iahve, în timp ce profeţii lui Baal sunt patru sute cincizeci…


text:
Să ni se dea doi tauri! Ei să îşi aleagă un taur, să îl taie în bucăţi şi să îl aşeze pe lemnele de pe altar; dar să nu dea foc <i>(lemnelor)</i>. Eu voi pregăti celălalt taur şi îl voi aşeza pe lemne, fără să le dau foc.


text:
Apoi, voi să invocaţi numele <i>(dumne)</i>zeului vostru, iar eu voi chema numele lui Iahve. Dumnezeul care va răspunde prin foc, este adevăratul Dumnezeu!” Tot poporul a răspuns: „Aşa să fie!”


text:
Ilie le-a zis profeţilor lui Baal: „Alegeţi-vă un taur şi pregătiţi-l voi mai întâi, pentru că sunteţi mai mulţi. Apoi invocaţi numele <i>(dumne)</i>zeului vostru; dar să nu aprindeţi voi lemnele.”


text:
Ei au luat taurul care le-a fost dat; şi l-au pregătit. Apoi au invocat numele lui Baal de dimineaţa până la prânz, zicând: „Baal, răspunde-ne <i>(cu foc)</i>!” Dar nu s-a auzit niciun sunet <i>(şi nu s-a întâmplat nimic)</i>. Nimeni nu le-a răspuns, deşi ei săreau în jurul altarului pe care îl construiseră.


text:
La prânz, Ilie i-a ridiculizat, zicând: „Strigaţi mai tare – pentru că, totuşi, el este <i>(dumne)</i>zeu. Poate că se gândeşte la ceva sau o fi <i>(temporar)</i> ocupat. Probabil că este într-o călătorie sau poate că doarme. Dacă veţi striga astfel, se va trezi!”


text:
Ei au strigat mai tare; şi conform obiceiului lor, şi-au făcut tăieturi cu săbiile şi cu lăncile până a început să le curgă sângele pe ei.


text:
După ce a trecut vremea prânzului, ei şi-au continuat invocarea până la timpul când se aducea sacrificiul de seară; dar nu s-a auzit nici măcar o voce. Nu a fost niciun răspuns şi nici nu a apărut vreun semn <i>(din partea zeului)</i>.


text:
Atunci Ilie a zis întregului popor: „Apropiaţi-vă de mine!” Tot poporul s-a apropiat de el. Apoi Ilie a reparat altarul lui Iahve – altar care fusese distrus.


text:
Ilie a luat douăsprezece pietre, conform numărului triburilor formate din urmaşii lui Iacov, căruia Iahve îi vorbise zicând: „Numele tău va fi Israel!”


text:
Cu acele pietre, el a construit un altar pentru numele lui Iahve. A săpat şi un şanţ în jurul altarului. În acel şanţ încăpeau două măsuri de sămânţă.


text:
Apoi Ilie le-a zis: „Umpleţi patru vase cu apă şi goliţi-le peste animalul pregătit pentru arderea integrală şi peste lemne!” El le-a zis din nou: „Turnaţi apă încă o dată!” Ei au turnat apă încă o dată. Apoi Ilie le-a zis: „Faceţi acest lucru şi a treia oară!” Atunci ei au turnat apă şi a treia oară.


text:
La momentul în care se aducea sacrificiul de seară, profetul Ilie s-a apropiat şi a zis: „Doamne – Dumnezeul lui Avraam, Isaac şi Israel – fă să se cunoască astăzi că Tu eşti Dumnezeu în Israel, că eu sunt sclavul Tău şi că am făcut toate aceste lucruri conform poruncii Tale.


text:
Răspunde-mi, Doamne! Răspunde-mi, ca să cunoască acest popor că Tu – Doamne – eşti Dumnezeu şi că Tu <i>(doreşti să)</i> le întorci inimile spre Tine!”


text:
Atunci a căzut foc de la Iahve, a consumat arderea integrală, lemnele, pietrele şi pământul. Acel foc a înghiţit chiar şi apa care era în şanţ…


text:
Când tot poporul a văzut acest lucru, a căzut cu faţa spre pământ şi a zis: „Iahve este <i>(adevăratul)</i> Dumnezeu! Iahve este <i>(adevăratul)</i> Dumnezeu!”


text:
Ilie le-a zis: „Prindeţi-i pe profeţii lui Baal! Niciunul dintre ei să nu scape!” I-au prins; iar Ilie i-a dus în valea Chişon şi i-a înjunghiat acolo.


text:
Apoi Ilie i-a zis lui Ahab: „Du-te, mănâncă şi bea; pentru că se aude zgomotul specific unei mari ploi!”


text:
Ahab s-a dus să mănânce şi să bea; dar Ilie a urcat pe vârful Carmelului, s-a aplecat la pământ, şi-a aşezat faţa între genunchi


text:
şi i-a zis slujitorului lui: „Du-te şi uită-te spre mare!” El s-a dus şi s-a uitat. Slujitorul i-a zis: „Nu se vede nimic!” Ilie i-a zis de şapte ori să se ducă să privească <i>(spre mare)</i>.


text:
A şaptea oară, slujitorul i-a zis: „Se ridică din mare un nor mic – cât o palmă de om!” Ilie i-a zis: „Du-te şi spune-i lui Ahab: «Pregăteşte-ţi carul şi pleacă. Vine ploaia!»”


text:
Între timp, cerul s-a înnegrit de nori, a început să bată vântul şi a venit o mare ploaie. Ahab s-a urcat în car şi s-a dus la Izreel.


text:
Mâna lui Iahve a venit peste Ilie. Atunci el s-a echipat şi a alergat înaintea lui Ahab până la intrarea în Izreel.


text:
Ahab i-a relatat Izabelei tot ce făcuse Ilie şi cum îi omorâse pe toţi profeţii <i>(lui Baal şi ai Astartei)</i> cu sabia.


text:
Izabela a trimis un mesager la Ilie, ca să îi transmită <i>(din partea ei)</i>: „Zeii să se comporte cu mine cu toată duritatea lor, dacă mâine, la această oră, nu voi face cu viaţa ta ce ai făcut tu cu viaţa fiecăruia dintre aceşti profeţi!”


text:
Când a auzit acest lucru, Ilie a fugit imediat ca să îşi salveze viaţa. A ajuns la Beer-Şeba, care aparţine teritoriului numit Iuda. Şi-a lăsat slujitorul acolo;


text:
iar el a plecat şi a mers prin deşert o zi. A ajuns la o plantă asemănătoare unei verigi, s-a aşezat sub ea şi s-a rugat dorind să moară. El a zis: „Suficient, Doamne! Ia-mi viaţa acum; pentru că nu sunt mai bun decât strămoşii mei.”


text:
Apoi s-a culcat sub acea plantă şi a adormit. A fost surprins de un înger care l-a trezit; şi i-a zis: „Scoală-te şi mănâncă!”


text:
Uitându-se, Ilie a văzut la capul lui o turtă coaptă pe nişte pietre încălzite şi un vas cu apă. După ce a mâncat şi a băut, s-a culcat din nou.


text:
Îngerul lui Iahve a venit a doua oară, l-a trezit şi i-a zis: „Scoală-te şi mănâncă, pentru că următoarea călătorie pe care o vei face, este prea lungă pentru tine!”


text:
El s-a sculat, a mâncat şi a băut. Apoi, cu resursele pe care i le asigurase această mâncare, a mers patruzeci de zile şi patruzeci de nopţi până la Horeb – la muntele lui Dumnezeu.


text:
A intrat într-o peşteră şi a stat acolo în acea noapte. Iahve i-a vorbit, zicându-i: „Ce faci aici, Ilie?”


text:
El a răspuns: „Am fost plin de pasiune pentru Iahve – pentru Dumnezeul armatelor – pentru că israelienii au încălcat legământul Tău, Ţi-au dărâmat altarele şi Ţi-au omorât profeţii cu sabia. Numai eu singur am mai rămas; şi acum ei încearcă să mă omoare şi pe mine.”


text:
Iahve i-a spus: „Ieşi şi stai înaintea lui Iahve pe munte; pentru că Iahve va trece pe acolo!” Atunci a venit un mare vânt înaintea lui Iahve. El avea atâta forţă, încât despica munţii şi sfărâma stâncile. Dar Iahve nu era în acel vânt. După vânt, a fost un cutremur de pământ; dar Iahve nu era în acel cutremur.


text:
După cutremur, a venit un foc; dar Iahve nu era în acel foc. Şi după acel foc, a venit un sunet delicat.


text:
Când l-a auzit, Ilie şi-a acoperit faţa cu mantaua. A ieşit din peşteră şi a stat la intrarea ei. Atunci, o voce i-a vorbit astfel: „Ce faci aici, Ilie?”


text:
El a răspuns: „Am fost plin de pasiune pentru Iahve – pentru Dumnezeul armatelor – pentru că israelienii au încălcat legământul Tău, Ţi-au dărâmat altarele şi Ţi-au omorât profeţii cu sabia. Am rămas numai eu singur; şi acum, ei încearcă să mă omoare şi pe mine!”


text:
Iahve i-a zis: „Întoarce-te pe drumul pe care ai venit; şi du-te până în deşertul Damascului. Când vei ajunge acolo, să îl ungi <i>(cu ulei)</i> pe Hazael ca rege al Aramului.


text:
Să îl ungi <i>(cu ulei)</i> şi pe Iehu – fiul lui Nimşi – ca rege al teritoriului numit Israel; iar pe Elisei – fiul lui Şafat din Abel-Mehola – să îl ungi <i>(cu ulei)</i> ca profet în locul tău.


text:
Se va întâmpla că cel care va scăpa de sabia lui Hazael, va fi omorât de Iehu; iar cel care va scăpa de sabia lui Iehu, va fi omorât de Elisei.


text:
Dar să ştii că Mi-am păstrat în Israel şapte mii de bărbaţi care nu şi-au plecat genunchii înaintea lui Baal şi care nu l-au sărutat!”


text:
Ilie a plecat de acolo; şi l-a întâlnit pe Elisei – fiul lui Şafat – arând cu douăsprezece perechi de boi. El personal conducea a douăsprezecea pereche. Ilie a trecut pe lângă Elisei şi şi-a aruncat mantaua peste el.


text:
Elisei a lăsat boii şi a alergat după Ilie. Atunci Elisei i-a zis: „Permite-mi să îmi iau rămas bun de la tatăl meu şi de la mama mea; şi apoi te voi urma!” Ilie i-a zis: „Bine! Du-te. Dar gândeşte-te la ce ţi-am făcut!”


text:
După ce a plecat de lângă Ilie, Elisei a luat o pereche de boi pe care i-a înjunghiat. A dat foc uneltelor folosite la arat, a fiert carnea boilor şi le-a dat-o oamenilor să o mănânce. Apoi l-a urmat pe Ilie; şi i-a slujit.


text:
Ben-Hadad, regele Aramului, şi-a convocat întreaga armată. Însoţit de treizeci şi doi de regi care aveau cai şi care, s-a dus şi a înconjurat Samaria, începând lupta împotriva ei.


text:
să-i spună: „Ben-Hadad îţi transmite: «Argintul şi aurul tău, sunt ale mele; soţiile şi cei mai buni dintre fiii tăi, sunt ai mei!»”


text:
Regele lui Israel a răspuns: „Să ştii, rege – stăpânul meu – că eu împreună cu tot ce am, suntem ai tăi, aşa cum ai spus!”


text:
Emisarii s-au întors a doua oară şi i-au spus: „Ben-Hadad îţi spune: «Tocmai mi-am trimis reprezentanţii, ca să îmi dai argintul, aurul, soţiile şi fiii tăi.


text:
Deci mâine, pe la această oră, îţi voi trimite pe slujitorii mei, care vor căuta prin palatul tău şi prin casele slujitorilor tăi. Vor găsi toate obiectele de valoare; şi le vor lua cu ei.»”


text:
Regele lui Israel i-a chemat pe toţi aceia care formau consiliul bătrânilor ţării; şi le-a zis: „Vedeţi că acest om intenţionează să ne facă rău; pentru că şi-a trimis reprezentanţii ca să ia soţiile mele, fiii mei, argintul şi aurul meu; iar eu nu l-am refuzat!”


text:
Toţi aceia care formau consiliul bătrânilor şi tot poporul, i-au zis: „Nu-l asculta; şi să nu accepţi propunerea lui!”


text:
Atunci Ahab le-a zis emisarilor lui Ben-Hadad: „Spuneţi-i stăpânului meu care este rege: «Voi face tot ce i-ai cerut slujitorului tău prima dată; dar acest lucru nu îl pot face!»” Emisarii au plecat şi i-au transmis regelui Ben-Hadad răspunsul dat de Ahab.


text:
Apoi Ben-Hadad i-a trimis un alt mesaj lui Ahab, zicându-i: „Zeii să se comporte cu mine cu toată duritatea lor dacă va mai rămâne în Samaria praf cât încape în mâna tuturor celor care mă urmează!”


text:
Regele lui Israel a răspuns: „Spuneţi-i <i>(lui Ben-Hadad)</i>: «Cine se înarmează, să nu se laude ca acela care deja pune armele jos!»”


text:
Ben-Hadad a primit acest mesaj în timp ce bea vin împreună cu regii – în tabără. Atunci, el le-a ordonat slujitorilor lui: „Pregătiţi-vă de atac!” Ei s-au pregătit de atac împotriva oraşului.


text:
În acest timp, un profet s-a apropiat de Ahab – regele lui Israel – şi i-a zis: „Iahve îţi spune: «Vezi toată această mare mulţime de oameni? Astăzi o voi face să ajungă în mâinile tale; şi vei şti că Eu sunt Iahve!»”


text:
Ahab a întrebat: „Prin cine se va întâmpla acest lucru?” Profetul a răspuns: „Iahve a zis: «Vor intra în acţiune slujitorii conducătorilor de provincii!»” Ahab a întrebat: „Cine va începe lupta?” Profetul i-a răspuns: „Tu!”


text:
Ahab i-a numărat pe slujitorii conducătorilor de provincii. Aceia erau două sute treizeci şi doi. Apoi a numărat pe toţi israelienii; şi erau şapte mii.


text:
Ei au plecat pe la prânz, în timp ce Ben-Hadad se îmbăta în tabără împreună cu cei treizeci şi doi de regi care îl ajutau.


text:
Întâi au plecat slujitorii conducătorilor de provincii. Ben-Hadad a trimis nişte oameni în recunoaştere. Ei l-au anunţat că au ieşit nişte bărbaţi din Samaria.


text:
Ben-Hadad le-a zis: „Dacă vin ca să propună pacea, prindeţi-i vii; şi chiar dacă au ieşit pentru război, să îi prindeţi tot vii!”


text:
şi fiecare l-a lovit pe omul care era în faţa lui. Astfel, arameii au început să fugă; iar israelienii i-au urmărit. Dar Ben-Hadad a scăpat şi a fugit pe un cal împreună cu nişte călăreţi.


text:
Regele lui Israel a înaintat şi a atacat caii şi carele. El le-a provocat astfel arameilor o mare înfrângere.


text:
Apoi profetul s-a apropiat de regele lui Israel; şi i-a zis: „Du-te şi consolidează-ţi forţele armatei! Analizează şi vezi ce trebuie să faci; pentru că regele Aramului te va ataca din nou în primăvară!”


text:
Slujitorii regelui Aramului i-au spus acestuia: „Dumnezeul lor este un zeu al munţilor. Aşa ne explicăm de ce au avut o forţă mai mare decât a noastră. Dar dacă ne vom lupta cu ei în câmpie, este o certitudine că vom fi superiori lor în forţă militară.


text:
Avem o propunere: să îi îndepărtezi pe regi de la posturile lor şi să îi înlocuieşti cu nişte comandanţi.


text:
Pregăteşte-ţi şi o armată la fel de numeroasă ca aceea pe care ai pierdut-o – cu tot atâţia cai şi tot atâtea care; şi să mergem să ne luptăm cu ei în câmpie. Atunci, cu certitudine vom fi superiori lor!” El i-a ascultat şi a făcut exact cum i s-a propus.


text:
În următoarea primăvară, Ben-Hadad i-a convocat pe aramei; şi s-a dus la Afec, ca să lupte împotriva lui Israel.


text:
După ce s-au adunat şi li s-au dat provizii, israelienii au mers ca să îi întâmpine; şi şi-au organizat tabăra în faţa lor – ca două turme mici de capre – în timp ce arameii umpleau ţara.


text:
Atunci a venit un om al lui Dumnezeu care s-a apropiat de regele lui Israel; şi i-a zis: „Iahve spune: «Pentru că arameii au zis că Iahve este un <i>(Dumne)</i>zeu al munţilor dar nu şi al văilor, voi face ca această numeroasă armată să ajungă în mâinile tale; şi veţi şti că Eu sunt Iahve!»”


text:
Pentru o perioadă de şapte zile, ei au rămas în taberele lor – stând unii în faţa altora. Dar în a şaptea zi, au început lupta. Israelienii au omorât într-o singură zi o sută de mii de luptători aramei care se deplasau pe jos.


text:
Ceilalţi au fugit în oraşul Afec, unde s-a prăbuşit zidul peste douăzeci şi şapte de mii dintre ei. Ben-Hadad a fugit în oraş şi s-a ascuns într-o cameră interioară.


text:
Slujitorii lui i-au zis: „Am auzit că regii lui Israel sunt miloşi. Permite-ne să ne punem saci pe şold până spre genunchi, să ne legăm cu funii la cap şi să mergem astfel la regele lui Israel! Poate că te va lăsa să trăieşti.”


text:
Ei şi-au înfăşurat saci pe şolduri şi s-au legat cu funii la cap. Apoi s-au dus la regele lui Israel; şi i-au zis: „Slujitorul tău – Ben-Hadad – te roagă: «Lasă-mă să mai trăiesc!»” Ahab a întrebat: „Încă mai trăieşte? Atunci, el este fratele meu!”


text:
Acei oameni au luat cuvintele lui Ahab ca pe un semn bun; şi s-au grăbit să răspundă, zicând: „Da, fratele tău, Ben-Hadad, este încă viu!” Ahab le-a zis: „Duceţi-vă şi aduceţi-l la mine.” Ben-Hadad a venit la el; iar Ahab l-a urcat în carul lui.


text:
Apoi Ben-Hadad i-a spus: „Îţi voi da înapoi oraşele pe care tatăl meu le-a luat de la tatăl tău; şi vei putea să îţi faci pieţe în Damasc, exact cum a făcut tatăl meu în Samaria!” Ahab i-a spus: „Eu îţi voi permite să pleci liber şi voi ratifica un legământ cu tine.” După ce a ratificat un legământ cu el, Ahab i-a permis <i>(lui Ben-Hadad)</i> să plece acasă.


text:
Unul dintre profeţi i-a spus fratelui lui prin Cuvântul lui Iahve: „Loveşte-mă!” Dar acela nu a vrut să îl lovească.


text:
Atunci profetul i-a zis: „Pentru că nu ai ascultat de Cuvântul lui Iahve, când vei pleca de la mine, te va omorî un leu!” După ce a plecat de la el, a întâlnit un leu care l-a omorât.


text:
Apoi profetul s-a dus şi l-a aşteptat pe regele Ahab, stând la marginea drumului. El s-a deghizat acoperindu-şi ochii cu un bandaj.


text:
Când a trecut regele pe acolo, el a strigat zicându-i: „În timp ce slujitorul tău era în cel mai greu moment al bătăliei, un bărbat a venit şi mi-a adus un prizonier, spunându-mi: «Păzeşte acest om. Dacă va scăpa, vei răspunde cu viaţa pentru el; sau vei plăti un talant de argint!»


text:
Dar în timp ce slujitorul tău avea anumite activităţi, el a fugit.” Regele lui Israel i-a răspuns: „Aceasta îţi este condamnarea! Tu personal ai pronunţat-o!”


text:
Atunci, acel profet şi-a dat imediat jos bandajul de pe ochi. Regele lui Israel l-a recunoscut că era dintre profeţi.


text:
El i-a spus regelui: „Iahve îţi zice: «Pentru că i-ai permis să plece omului despre care decisesem că trebuie să fie distrus, vei răspunde cu viaţa pentru el; şi poporul tău va răspunde pentru poporul lui!»”


text:
Atunci, regele lui Israel a plecat; şi când a ajuns în Samaria, a intrat supărat şi mâniat în palatul lui.


text:
După toate aceste evenimente, s-a întâmplat că Nabot din Izreel avea o vie în Izreel, aproape de palatul lui Ahab – regele Samariei.


text:
Acesta i-a zis lui Nabot: „Dă-mi via ta, ca să îmi fac din ea o grădină de zarzavaturi; pentru că este aproape de palatul meu. Îţi voi da în locul ei o vie mai bună decât aceasta; sau, dacă ţi se pare mai avantajos, îţi voi plăti în argint cât valorează ea.”


text:
Ahab s-a dus acasă supărat şi mâniat pentru că Nabot din Izreel îi zisese „Nu îţi voi da moştenirea părinţilor mei!” S-a aşezat pe pat, şi-a întors faţa şi nu a vrut să mănânce nimic.


text:
El i-a răspuns: „Pentru că i-am cerut lui Nabot din Izreel să îmi dea via lui pe un preţ de argint, sau, dacă vrea, să îi dau altă vie în locul ei. Dar el mi-a răspuns că nu îmi dă via lui!”


text:
Izabela – soţia lui – i-a spus: „Oare nu eşti tu stăpân în Israel? Ridică-te, mănâncă şi fi vesel! Pentru că eu îţi voi da via lui Nabot din Izreel!”


text:
Ea a scris nişte scrisori în numele lui Ahab, a pus sigiliul lui pe ele şi le-a trimis bătrânilor şi conducătorilor care locuiau în acelaşi oraş cu Nabot.


text:
Aduceţi împotriva lui doi oameni care vor pronunţa acuzaţii mincinoase, zicând: «Tu L-ai blestemat atât pe Dumnezeu, cât şi pe rege!» Apoi scoateţi-l din oraş şi omorâţi-l cu pietre!”


text:
Bătrânii şi conducătorii care locuiau în oraşul lui Nabot, au făcut exact cum le-a cerut Izabela în scrisorile pe care ea le trimisese <i>(în numele lui Ahab)</i>.


text:
Cei doi oameni incorecţi au venit, s-au aşezat înaintea lui şi l-au acuzat în prezenţa poporului, zicând: „Nabot L-a blestemat atât pe Dumnezeu, cât şi pe rege!” Apoi l-au scos din oraş şi l-au omorât cu pietre.


text:
Când a auzit Izabela că Nabot fusese omorât cu pietre, i-a zis lui Ahab: „Ridică-te şi ia-ţi în proprietate via lui Nabot din Izreel – cel care nu a vrut să ţi-o dea pe un preţ de argint – pentru că Nabot nu mai trăieşte. El a murit.”


text:
Când a auzit Ahab că Nabot este mort, s-a dus imediat să ia în proprietatea lui via lui Nabot din Izreel.


text:
„Pleacă şi du-te să îl întâlneşti pe Ahab – regele lui Israel – care guvernează în Samaria. El este în via lui Nabot, unde s-a dus să o ia în proprietatea lui.


text:
Spune-i că Iahve îi zice: «Oare nu eşti tu cel care ai omorât un om şi ţi-ai însuşit proprietatea lui?» Să îi mai spui că Iahve îi zice: «Chiar în locul în care câinii au lins sângele lui Nabot, vor linge şi sângele tău!»”


text:
Ahab i-a zis lui Ilie: „M-ai găsit, duşmanule?” El i-a răspuns: „Te-am găsit; pentru că te-ai vândut ca să faci ce este rău în relaţia ta cu Iahve!


text:
Acum, Iahve îţi spune: «Voi aduce dezastrul împotriva ta, îţi voi distruge urmaşii şi voi omorî pe fiecare bărbat care ţi-a mai rămas în Israel – indiferent că este sclav sau om liber.


text:
Voi proceda cu familia ca în cazul familiei lui Ieroboam – fiul lui Nebat – şi al lui Başa – fiul lui Ahia – pentru că M-ai mâniat şi pentru că l-ai făcut şi pe Israel să păcătuiască!»”


text:
Ei îi vor mânca şi pe cei din familia lui Ahab, care vor muri în oraş; iar păsările zburătoare <i>(carnivore)</i> îi vor mânca pe cei care vor muri pe câmp.”


text:
N-a mai fost nimeni <i>(între regii lui Israel)</i> care să se fi vândut ca să facă ce este rău în relaţia lui cu Iahve – aşa cum a procedat Ahab, pe care Izabela, soţia lui, îl provoca la aceste fapte.


text:
El s-a profanat foarte mult, mergând după idoli, exact cum procedau amoriţii pe care Iahve îi alungase din faţa israelienilor.


text:
Atunci când Ahab a auzit aceste cuvinte, şi-a rupt hainele, şi-a pus un sac pe corp şi a postit. Se culca înfăşurat în acel sac şi mergea încet.


text:
„Ai văzut cum s-a smerit Ahab în faţa Mea? Pentru că a procedat astfel, nu voi aduce dezastrul împotriva familiei lui cât timp va trăi el, ci în timpul vieţii fiului lui.”


text:
Regele lui Israel le spusese slujitorilor lui: „Ştiţi că oraşul Ramot-Ghilad este al nostru; iar noi nu facem nimic pentru a-l lua înapoi de la regele Aramului!”


text:
El l-a întrebat pe Iehoşafat: „Vrei să mergi cu mine la război împotriva Ramot-Ghiladului?” Iehoşafat i-a răspuns regelui lui Israel: „Eu şi cu tine vom fi aliaţi, iar poporul meu va fi împreună cu poporul tău şi caii mei vor merge unde merg ai tăi!”


text:
Regele lui Israel i-a adunat pe profeţi. Ei erau aproape patru sute de bărbaţi. Atunci el i-a întrebat: „Să mă duc la război împotriva Ramot-Ghiladului, sau să renunţ?” Ei i-au răspuns: „Du-te; pentru că Iahve îl va da regelui!”


text:
Regele lui Israel i-a răspuns: „Mai este unul care se numeşte Micaia – fiul lui Imla – prin care-L putem întreba pe Iahve; dar eu îl urăsc, pentru că nu profeţeşte nimic bun pentru mine, ci numai rău…” Iehoşafat i-a zis: „Să nu vorbească regele aşa!”


text:
Atunci regele lui Israel a chemat un comandant şi i-a zis: „Adu-l aici repede pe Micaia, fiul lui Imla!”


text:
Regele lui Israel şi Iehoşafat – regele lui Iuda – erau îmbrăcaţi în hainele regale şi stăteau pe câte un tron, pe locul unde se treiera, în zona din faţa porţilor Samariei; şi toţi profeţii profeţeau înaintea lor.


text:
Zedechia – fiul lui Chenaana – îşi făcuse nişte coarne de fier; şi spunea: „Iahve zice: «Cu aceste coarne îi vei omorî pe aramei până îi vei distruge!»”


text:
Toţi ceilalţi profeţi îi făceau profeţii asemănătoare, zicând: „Atacă Ramot-Ghiladul şi învinge-l! Iahve îl va face să ajungă în mâna regelui!”


text:
Mesagerul care s-a dus să îl cheme pe Micaia, i-a spus: „Toţi profeţii îi dau mesaje de aprobare regelui. Să fie şi cuvântul tău ca al fiecăruia dintre ei; şi să anunţi ceva bun!”


text:
Când a ajuns, regele l-a întrebat: „Micaia, să ne ducem la război împotriva Ramot-Ghiladului, sau să renunţăm?” El i-a răspuns: „Du-te şi fi victorios; pentru că Iahve îl va face să ajungă în mâna regelui!”


text:
Dar regele l-a întrebat: „De câte ori trebuie să te pun să juri că nu îmi vei spune decât adevărul în numele lui Iahve?”


text:
Atunci Micaia a răspuns: „Am văzut tot Israelul risipit pe munţi ca o turmă de oi care nu are păstor; iar Iahve a zis: «Aceşti oameni nu au stăpân! Să se întoarcă fiecare liniştit acasă!»”


text:
Regele lui Israel i-a zis lui Iehoşafat: „Nu ţi-am spus că nu profeţeşte nimic încurajator pentru mine, ci numai ceva rău?”


text:
Micaia a mai zis: „Ascultă Cuvântul lui Iahve! L-am văzut pe Iahve stând pe tronul Său; şi toată mulţimea de fiinţe cereşti stătea în picioare lângă El, la dreapta şi la stânga Lui.


text:
Atunci Iahve a întrebat: «Cine-l va înşela pe Ahab ca să se ducă la Ramot-Ghilad şi să moară acolo?» Unul a răspuns într-un fel, altul a răspuns în alt fel.


text:
Apoi a venit un spirit care s-a prezentat înaintea lui Iahve; şi I-a zis: «Eu îl voi înşela.» Iahve l-a întrebat: «Cum vei proceda?»


text:
El a răspuns: «Mă voi duce şi voi fi un spirit de minciună în gura tuturor profeţilor lui.» Şi Iahve i-a zis: «Aşa vei reuşi să îl înşeli! Du-te şi fă cum ai zis!»


text:
Deci Iahve a permis să existe un spirit de minciună în gura tuturor acestor profeţi ai tăi… Iahve a anunţat <i>(deja)</i> dezastrul împotriva ta!”


text:
Atunci Zedechia – fiul lui Chenaana – s-a apropiat, l-a lovit pe Micaia peste obraz şi i-a zis: „Pe unde a ieşit Spiritul lui Iahve din mine ca să îţi vorbească ţie <i>(astfel)</i>?”


text:
Micaia i-a răspuns: „Vei vedea în acea zi în care vei fugi dintr-o cameră în alta ca să te ascunzi!”


text:
Apoi regele lui Israel a zis: „Ia-l pe Micaia, du-l înapoi la Amon – conducătorul oraşului – şi la Ioaş, fiul regelui;


text:
şi spune-le acestora că regele le zice: «Puneţi acest om în închisoare şi hrăniţi-l cu pâinea întristării şi cu apa întristării până mă voi întoarce în pace!»”


text:
Dar Micaia a spus: „Dacă te vei întoarce în pace, înseamnă că nu a vorbit Iahve prin mine!” El a adăugat: „Voi, cei prezenţi aici, reţineţi toţi ce am spus!”


text:
Regele lui Israel i-a zis lui Iehoşafat: „Eu mă voi deghiza; şi voi intra în luptă îmbrăcat aşa. Dar tu îmbracă-te cu hainele tale regale.” Regele lui Israel s-a deghizat; şi s-a dus să lupte îmbrăcat astfel.


text:
Regele Aramului le dăduse celor treizeci şi doi de comandanţi ai carelor lui, următorul ordin: „Să nu vă luptaţi nici cu cei mici, nici cu cei mari, ci numai cu regele lui Israel!”


text:
Atunci când comandanţii carelor l-au văzut pe Iehoşafat, şi-au zis: „Cu certitudine, acesta este regele lui Israel!” Şi s-au deplasat spre el, ca să îl atace. Atunci Iehoşafat a strigat după ajutor.


text:
Apoi, un luptător cu arcul a tras la întâmplare; şi l-a lovit <i>(cu o săgeată)</i> pe regele lui Israel între zalele armurii. Regele a vorbit celui care conducea carul şi i-a dat următoarea poruncă: „Întoarce şi scoate-mă din zona de conflict; pentru că am fost rănit!”


text:
Lupta s-a intensificat în acea zi, în timp ce regele <i>(Ahab)</i> a rămas în picioare în car, sub privirile arameilor; dar seara a murit. Sângele din rană i-a curs în interiorul carului.


text:
Când au spălat carul într-un iaz din Samaria, au venit câinii şi i-au lins sângele; iar prostituatele s-au îmbăiat acolo cu acea apă – conform cuvântului pe care-l spusese Iahve.


text:
Celelalte fapte ale lui Ahab – tot ce a făcut el, palatul de fildeş şi toate oraşele pe care le-a construit – oare nu sunt scrise în „cartea cronicilor regilor lui Israel”?


text:
Iehoşafat – fiul lui Asa – a început să guverneze în teritoriul numit Iuda în al patrulea an al guvernării lui Ahab – regele lui Israel.


text:
Iehoşafat avea treizeci şi cinci de ani când a devenit rege; şi a guvernat la Ierusalim douăzeci şi cinci de ani. Mama lui se numea Azuba şi era fiica lui Şilhi.


text:
El a copiat în totalitate comportamentul tatălui lui numit Asa; şi nu a deviat de la modelul oferit de el, ci a făcut ce este corect în relaţia lui cu Iahve. Totuşi, înălţimile nu au fost desfiinţate; iar poporul mai aducea încă sacrificii şi ardea tămâie pe ele.


text:
Celelalte fapte ale lui Iehoşafat – autoritatea pe care a avut-o şi războaiele la care a participat – oare nu sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor lui Iuda”?


text:
El i-a distrus pe bărbaţii care se prostituau şi care rămăseseră în ţară de pe vremea tatălui lui numit Asa.


text:
Iehoşafat a făcut nişte corăbii pentru comerţ. Acelea ar fi trebuit să meargă la Ofir după aur; dar nu au mai plecat acolo, pentru că au fost sfărâmate la Eţion-Gheber.


text:
Atunci Ahazia – fiul lui Ahab – i-a zis lui Iehoşafat: „Să meargă slujitorii mei împreună cu slujitorii tăi în corăbii!” Dar Iehoşafat nu a acceptat.


text:
Iehoşafat s-a culcat lângă părinţii lui; şi a fost înmormântat lângă ei în oraşul strămoşului lui numit David. Apoi, în locul lui Iehoşafat a guvernat fiul lui care se numea Iehoram.


text:
Ahazia – fiul lui Ahab – a început să guverneze în teritoriul numit Israel – la Samaria – în al şaptesprezecelea an al guvernării lui Iehoşafat – regele lui Iuda; şi a guvernat doi ani în Israel.


text:
El a făcut ce este rău în relaţia lui cu Iahve şi a trăit ca tatăl lui, ca mama lui şi ca Ieroboam – fiul lui Nebat – care l-a determinat pe Israel să păcătuiască.


text:
Ahazia i-a slujit lui Baal şi i s-a închinat. Astfel, el a provocat mânia Dumnezeului lui Israel numit Iahve – aşa cum procedase şi tatăl lui.


text:
Ahazia era în palatul Samariei; şi a căzut printre gratiile camerei lui de la etaj. Apoi a zăcut la pat. Atunci el a trimis nişte mesageri la Baal-Zebub, zicându-le: „Duceţi-vă şi întrebaţi-l pe zeul Ecronului dacă mă voi vindeca de această boală.”


text:
Dar un înger al lui Iahve i-a zis tişbitului Ilie: „Pleacă şi du-te să îi întâlneşti pe mesagerii regelui Samariei. Când îi vei întâlni, să le spui: «Oare nu este Dumnezeu în Israel? De ce mergeţi să îl întrebaţi pe Baal-Zebub – zeul Ecronului?


text:
Pentru că aţi procedat aşa, Iahve îţi zice: ‘Nu te vei mai da jos din patul în care ai urcat; ci în mod cert, vei muri!’»” Apoi Ilie a plecat.


text:
Ei i-au răspuns: „Ne-am întâlnit cu un om care ne-a vorbit astfel: «Întoarceţi-vă la regele care v-a trimis şi spuneţi-i: ‘Iahve îţi zice: Oare nu este Dumnezeu în Israel? De ce ai trimis oameni să îl întrebe pe Baal-Zebub – zeul Ecronului? Pentru că ai procedat astfel, nu te vei mai da jos din patul în care ai urcat; ci în mod cert, vei muri!’»”


text:
Atunci ei i-au zis: „Era un om îmbrăcat cu o manta de păr; şi la mijloc avea prinsă o centură de piele.” Regele a zis: „Este tişbitul Ilie!”


text:
Atunci regele a trimis la el un comandant al unei grupe de cincizeci de oameni, împreună cu subordonaţii aceluia. Comandantul a venit la Ilie care stătea pe vârful unui deal; şi i-a zis: „Omul lui Dumnezeu, regele îţi porunceşte să vii <i>(la el)</i>!”


text:
Dar Ilie i-a răspuns acelui comandant: „Dacă sunt omul lui Dumnezeu, să coboare foc din cer şi să vă facă scrum: atât pe tine, cât şi pe cei cincizeci de oameni ai tăi!” Atunci a coborât foc din cer; şi el a ars total atât pe comandant, cât şi pe cei cincizeci de oameni care erau împreună cu el.


text:
Apoi regele a trimis un alt comandant al unei grupe de cincizeci de oameni împreună cu subordonaţii lui. Comandantul i-a zis: „Omul lui Dumnezeu, regele îţi porunceşte să vii repede <i>(la el)</i>!”


text:
Dar Ilie i-a răspuns: „Dacă sunt omul lui Dumnezeu, să coboare foc din cer şi să vă consume pe toţi!” Atunci a coborât focul lui Dumnezeu din cer şi i-a ars integral pe toţi.


text:
Regele a trimis un al treilea comandant al unei grupe de cincizeci de oameni împreună cu subordonaţii lui. Al treilea comandant s-a dus şi s-a aplecat pe genunchi înaintea lui Ilie; apoi l-a implorat, zicându-i: „Omul lui Dumnezeu, te rog să protejezi viaţa mea şi viaţa acestor cincizeci de slujitori ai tăi!


text:
Ştim că focul care a coborât din cer, i-a consumat deja pe primii doi comandanţi ai grupelor formate din cincizeci de oameni şi pe subordonaţii lor. Dar acum aş prefera ca viaţa mea să aibă valoare în faţa ta!”


text:
Atunci îngerul lui Iahve i-a zis lui Ilie: „Pleacă împreună cu el; şi să nu îţi fie frică!” Ilie s-a dus imediat la rege împreună cu acel comandant.


text:
El i-a zis regelui: „Iahve îţi spune: «Nu este în Israel Dumnezeu, al cărui Cuvânt să îl poţi întreba? De ce trimiţi mesageri să îl întrebe pe Baal-Zebub – zeul Ecronului? Pentru că ai procedat astfel, nu vei mai coborî din patul în care ai urcat; ci, cu certitudine, vei muri!»”


text:
Ahazia a murit – conform Cuvântului lui Iahve pe care l-a proclamat Ilie. Pentru că nu avea niciun fiu, în locul lui a devenit rege Ioram. Era al doilea an al guvernării lui Iehoram – fiul lui Iehoşafat – care era rege în teritoriul numit Iuda.


text:
Celelalte fapte pe care le-a făcut Ahazia, oare nu sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor din teritoriul numit Israel”?


text:
Când a vrut Iahve să îl ridice pe Ilie la cer într-un vârtej de vânt, Ilie şi Elisei plecau împreună din Ghilgal.


text:
Ilie i-a zis lui Elisei: „Te rog să rămâi aici; pentru că Iahve mă trimite până la Betel.” Elisei i-a răspuns: „Jur pe Iahve care este viu şi pe sufletul tău care trăieşte, că nu mă voi despărţi de tine!” Astfel, ei au mers împreună la Betel.


text:
Profeţii care erau în localitatea Betel, l-au întâmpinat pe Elisei şi i-au zis: „Ştii că Iahve îl va răpi astăzi pe stăpânul tău de lângă tine?” Elisei le-a răspuns: „Da, ştiu; dar tăceţi!”


text:
Apoi Ilie i-a zis lui Elisei: „Te rog să rămâi aici; pentru că Iahve mă trimite la Ierihon.” Elisei i-a răspuns: „Jur pe Iahve care este viu şi pe sufletul tău care trăieşte, că nu mă voi despărţi de tine!” Astfel, ei au mers împreună la Ierihon.


text:
Profeţii care erau în localitatea Ierihon, l-au întâmpinat pe Elisei şi i-au zis: „Ştii că Iahve îl va răpi astăzi pe stăpânul tău de lângă tine?” El le-a răspuns: „Da, ştiu; dar tăceţi!”


text:
Apoi Ilie i-a zis lui Elisei: „Te rog să rămâi aici; pentru că Iahve mă trimite la Iordan.” Elisei i-a răspuns: „Jur pe Iahve care este viu şi pe sufletul tău care trăieşte, că nu mă voi despărţi de tine!” Astfel, ei au plecat împreună.


text:
Au venit cincizeci de bărbaţi dintre profeţi; şi s-au oprit la o anumită distanţă de ei. Ilie şi Elisei stăteau amândoi pe malul Iordanului.


text:
Atunci Ilie şi-a luat mantaua, a făcut-o sul şi a lovit cu ea apele <i>(Iordanului)</i>. Ele s-au dat într-o parte şi în cealaltă; şi astfel, cei doi au traversat pe uscat până pe malul celălalt.


text:
După ce au traversat <i>(Iordanul)</i>, Ilie i-a zis lui Elisei: „Spune-mi ce favor aş putea să îţi fac înainte de a fi luat de la tine!” Elisei i-a răspuns: „Îmi doresc să vină peste mine o măsură dublă din spiritul tău.”


text:
Ilie i-a spus: „Ai cerut un lucru dificil; dar dacă mă vei vedea când voi fi luat de lângă tine, ţi se va întâmpla exact cum ai cerut. Dacă nu mă vei vedea, nu ţi se va întâmpla aşa.”


text:
În timp ce mergeau şi vorbeau unul cu altul, a apărut un car de foc şi nişte cai de foc. Aceştia i-au despărţit pe unul de celălalt; şi Ilie s-a înălţat la cer într-un vârtej de vânt.


text:
Elisei <i>(îi)</i> privea şi striga: „Părinte! Părinte! Carul lui Israel şi călăreţii lui!” După ce nu l-a mai văzut, Elisei şi-a luat hainele şi le-a rupt în două.


text:
A luat mantaua pe care o lăsase Ilie să cadă, a lovit cu ea apele <i>(Iordanului)</i> şi a zis: „Unde este acum Dumnezeul lui Ilie numit Iahve?” Imediat după ce a lovit apele, ele s-au despărţit într-o parte şi în alta; iar Elisei a traversat pe celălalt mal.


text:
Când au văzut ce se întâmplase, profeţii care erau în faţa Ierihonului au zis: „Spiritul lui Ilie a venit peste Elisei!” Au venit să îl întâmpine; şi i s-au închinat aplecându-se până la pământ.


text:
Ei i-au zis: „Între slujitorii tăi sunt cincizeci de oameni curajoşi. Te rugăm să le permiţi să îl caute pe stăpânul tău. Poate că Spiritul lui Iahve l-a dus şi l-a aruncat pe vreun munte sau în vreo vale.” Elisei le-a răspuns: „Să nu îi trimiteţi.”


text:
Dar ei au insistat până când Elisei, deranjat, le-a zis: „Trimiteţi-i!” I-au trimis pe cei cincizeci de oameni care l-au căutat trei zile fără să îl găsească.


text:
Elisei îi aştepta la Ierihon. Când s-au întors la el, le-a zis: „Nu v-am spus că nu este cazul să vă duceţi să îl căutaţi?”


text:
Apoi bărbaţii din oraş i-au zis lui Elisei: „Stăpâne, după cum vezi, poziţia şi locul pe care este construit oraşul, sunt bune; dar apele sunt rele şi pământul este arid.”


text:
Apoi Elisei s-a dus la izvorul apelor, a aruncat în el sare şi a zis: „Iahve spune: «Vindec aceste ape! Ele nu vor mai cauza niciodată moartea; şi nici nu vor mai face pământul neproductiv!»”


text:
Elisei a plecat apoi de acolo şi s-a dus la Betel. În timp ce mergea pe drum, nişte copii au ieşit din oraş şi l-au ridiculizat, strigându-i: „Du-te, chelule! Du-te, chelule!”


text:
El s-a uitat în spate, i-a văzut şi i-a blestemat în numele lui Iahve. Atunci au venit din pădure două ursoaice care au sfâşiat patruzeci şi doi dintre acei copii.


text:
Ioram – fiul lui Ahab – a început să guverneze în teritoriul numit Israel, la Samaria, în al optsprezecelea an al guvernării lui Iehoşafat – regele din teritoriul numit Iuda; şi a guvernat doisprezece ani.


text:
El a făcut ce este rău în relaţia lui cu Iahve. Totuşi, nu s-a comportat la fel de rău ca tatăl lui şi ca mama lui, pentru că a desfiinţat pietrele sacre închinate lui Baal pe care le făcuse Ahab.


text:
Dar Ioram a comis păcatele lui Ieroboam – fiul lui Nebat – care-l făcuse pe Israel să păcătuiască; şi nu le-a abandonat.


text:
Meşa – regele Moabului – avea turme mari şi era obligat să dea regelui lui Israel o sută de mii de miei şi o sută de mii de berbeci împreună cu lâna adunată după tunderea lor.


text:
Apoi a trimis un mesaj lui Iehoşafat – regele lui Iuda – spunându-i: „Regele Moabului s-a revoltat împotriva mea. Vrei să vii cu mine să luptăm împotriva Moabului?” El i-a răspuns lui Ioram: „Da, voi veni. Eu şi cu tine vom fi aliaţi, poporul meu va merge împreună cu poporul tău şi caii mei vor fi împreună cu ai tăi.


text:
Vreau să ştiu pe ce drum vom merge.” Ioram i-a răspuns: „Vom merge pe drumul care conduce prin deşertul Edomului.”


text:
Atunci regele Israelului, regele lui Iuda şi regele Edomului au plecat împreună. Dar după ce au înaintat făcând un ocol de zile, nu au mai găsit apă pentru armată şi pentru animale.


text:
Atunci regele Israelului a zis: „Ah! Iahve i-a chemat pe aceşti trei regi ca să îi facă să fie învinşi de Moab!”


text:
Dar Iehoşafat a zis: „Nu este aici niciun profet al lui Iahve prin care să Îl întrebăm pe El <i>(ce să facem)</i>?” Atunci unul dintre slujitorii regelui din teritoriul numit Israel, a răspuns: „Este aici Elisei – fiul lui Şafat – care avea obiceiul să toarne apă pe mâinile <i>(profetu)</i>lui Ilie.”


text:
Iehoşafat a zis: „Ştiu că îl însoţeşte Cuvântul lui Iahve!” Atunci regele teritoriului numit Israel, Iehoşafat şi regele Edomului s-au dus împreună la profet.


text:
Elisei i-a zis regelui lui „Israel”: „Ce avem noi în comun? Du-te la profeţii tatălui tău şi la profeţii mamei tale!” Regele „Israelului” a răspuns: „Nu; pentru că Iahve a chemat pe aceşti trei regi ca să îi facă să ajungă în mâinile Moabului!”


text:
Elisei a zis: „Jur pe Iahve – pe Dumnezeul armatelor – care este viu şi pe care Îl slujesc, că dacă nu aş avea în vedere pe Iehoşafat – regele lui Iuda – nici nu te-aş lua în considerare şi nici nu m-aş uita la tine!


text:
Acum, aduceţi-mi un cântăreţ cu o harpă!” În timp ce cântăreţul cânta, mâna lui Iahve a coborât peste Elisei.


text:
pentru că Iahve vă anunţă că deşi nu veţi avea vânt sau ploaie, valea se va umple cu apă şi veţi bea atât voi, cât şi vitele şi animalele voastre!


text:
Totuşi, acesta este doar un lucru nesemnificativ pentru Iahve. El va face ca şi Moabul să ajungă în mâinile voastre.


text:
Voi îi veţi distruge toate oraşele fortificate şi pe toate cele remarcabile; veţi tăia fiecare copac bun, veţi astupa izvoarele de apă şi veţi strica cu pietre fiecare teren agricol bun!»”


text:
În următoarea dimineaţă, în timp ce se oferea <i>(lui Iahve)</i> sacrificiul, a început să vină apă de pe drumul dinspre Edom; şi pământul s-a umplut de apă.


text:
Când au auzit toţi moabiţii că regii vin să lupte împotriva lor, i-au chemat pe toţi aceia care erau capabili să folosească armele – atât tineri cât şi bătrâni – şi au stat la marginea teritoriului lor.


text:
Când s-au trezit dimineaţa devreme, soarele strălucea deasupra apelor; şi moabiţii au văzut în faţa lor apele roşii ca sângele.


text:
Ei au zis: „Acesta este sânge! Regii s-au luptat între ei şi s-au omorât unii pe alţii! Acum, vino să îţi iei prada, Moab!”


text:
Dar când au intrat în tabăra lui Israel, israelienii au venit şi i-au bătut pe moabiţi până când au fugit din faţa lor. Apoi au pătruns pe teritoriul lor şi i-au omorât pe moabiţi.


text:
Le-au distrus oraşele; şi toţi bărbaţii au aruncat pietre în terenurile lor agricole. Toate acele terenuri au fost umplute de pietre. Au astupat toate izvoarele de apă şi au tăiat toţi copacii buni. Mai rămăseseră doar zidurile oraşului Chir-Hareset; dar cei care trăgeau cu praştia, l-au înconjurat şi l-au cucerit.


text:
Când regele Moabului a văzut că a fost învins în acea luptă, a luat cu el şapte sute de oameni care luptau folosind sabia; şi intenţiona să îşi facă drum până la regele Edomului; dar nu au putut.


text:
Atunci a luat pe primul copil născut în familia lui, care urma să fie rege în locul lui; şi l-a oferit <i>(zeilor)</i> ca ardere integrală pe zidul oraşului. Văzând acest lucru, Israel a fost afectat de o mare indignare. Astfel, Israel s-a retras din Moab; şi fiecare s-a întors acasă.


text:
Soţia unuia dintre profeţi a venit la Elisei plângând; şi i-a zis: „Discipolul tău – soţul meu – a murit; şi tu ştii că acest discipol al tău se temea de Iahve. Cel care îl împrumutase, vine acum să îi ia pe cei doi copii ai mei şi să îi facă sclavii lui!”


text:
Elisei a întrebat-o: „Ce aş putea să fac pentru tine? Spune-mi: ce ai în casa ta?” Ea a răspuns: „Slujitoarea ta nu mai are nimic în casă – cu excepţia unui vas cu ulei.”


text:
Când te vei întoarce, încuie uşa şi rămâi acolo în casă împreună cu fiii tăi. Apoi toarnă ulei în fiecare dintre aceste vase. Atunci când vor fi pline, pune-le separat într-un loc.”


text:
Femeia a plecat şi a încuiat uşa după ce a intrat în casă împreună cu fiii ei. Aceia îi apropiau vasele, iar ea turna ulei în ele.


text:
Atunci când vasele au fost pline, acea femeie i-a zis fiului ei: „Mai adu-mi un vas!” El i-a zis: „Nu mai este nici <i>(măcar)</i> unul!” De atunci, uleiul nu a mai curs.


text:
Apoi femeia s-a dus şi i-a relatat omului lui Dumnezeu despre ce se întâmplase. El i-a zis: „Du-te şi vinde uleiul. Apoi plăteşte-ţi datoria; iar cu ce va rămâne, vei putea trăi împreună cu fiii tăi.”


text:
Într-o zi Elisei trecea prin Sunem. Acolo era o femeie bogată care a insistat ca el să mănânce în casa ei. Şi de fiecare dată când trecea pe acolo, Elisei se oprea la ea ca să mănânce.


text:
Acea femeie i-a zis soţului ei: „Am constatat că acest om care trece frecvent pe la noi, este un sfânt al lui Dumnezeu.


text:
Să facem pe acoperiş o cameră mică. Să punem în ea un pat pentru el, o masă, un scaun şi un suport pentru sursa de lumină; pentru ca atunci când va veni la noi, să stea acolo.”


text:
Apoi a zis slujitorului lui care se numea Ghehazi: „Cheam-o pe această sunamită!” Ghehazi a chemat-o; şi ea a venit.


text:
Elisei i-a zis lui Ghehazi: „Spune-i: «Tu te-ai deranjat făcând toate aceste lucruri pentru noi. Acum, ce am putea să facem pentru tine ca recompensă? Să vorbim pentru tine regelui sau conducătorului armatei?»” Ea a răspuns: „Eu locuiesc în mijlocul poporului meu.”


text:
Elisei a întrebat: „Ce putem face pentru ea?” Ghehazi a răspuns: „Ei bine, ea nu are niciun fiu: iar soţul ei este bătrân.”


text:
Elisei a zis: „La anul, în această perioadă, vei ţine în braţe un fiu.” Ea a zis: „Nu, stăpâne! Omul lui Dumnezeu, nu o determina pe slujitoarea ta să îşi facă iluzii!”


text:
Dar acea femeie a rămas însărcinată; şi a născut un fiu chiar în acea perioadă de timp, în următorul an – exact cum îi spusese Elisei.


text:
După ce slujitorul l-a luat şi l-a dus la mama lui, copilul a stat pe genunchii ei până la prânz; şi apoi a murit.


text:
L-a chemat pe soţul ei şi i-a zis: „Te rog să îmi trimiţi un slujitor şi o măgăriţă, ca să pot merge repede la omul lui Dumnezeu; apoi mă voi întoarce.”


text:
Dar el a întrebat-o: „De ce te duci astăzi la el? Nu este nici lună nouă, nici Sabat!” Ea i-a răspuns: „Fii liniştit!”


text:
Şi după ce a pus şaua pe măgăriţă, a zis slujitorului ei: „Mână şi pleacă! Să nu te opreşti pentru mine decât atunci când îţi voi spune!”


text:
Ea a plecat şi a ajuns la omul lui Dumnezeu – pe muntele Carmel. Când a văzut-o de la depărtare, omul lui Dumnezeu i-a zis slujitorului lui care se numea Ghehazi: „Priveşte! Ea este acea sunamită!


text:
Aleargă să o întâmpini şi întreab-o dacă totul este bine în legătură cu ea, cu soţului ei şi referitor la copilului ei.” Ea i-a răspuns: „Toate sunt bune!”


text:
După ce a ajuns la omul lui Dumnezeu pe munte, femeia i-a îmbrăţişat picioarele. Atunci Ghehazi s-a apropiat ca să o îndepărteze; dar omul lui Dumnezeu i-a zis: „Las-o, pentru că are tristeţe în suflet. Iahve mi-a ascuns acest lucru şi nu mi l-a revelat.”


text:
Elisei i-a zis lui Ghehazi: „Echipează-te, ia toiagul meu în mână şi fugi. Dacă te vei întâlni cu cineva pe drum, să nu îl saluţi: şi dacă te va saluta cineva, să nu îi răspunzi. Să pui toiagul meu pe faţa copilului.”


text:
Dar mama copilului a zis: „Jur pe Iahve care este viu şi pe sufletul tău care trăieşte, că nu voi pleca de lângă tine!” El s-a ridicat apoi; şi a urmat-o.


text:
Ghehazi s-a dus înainte şi a pus toiagul pe faţa băiatului; dar el nu a produs niciun sunet şi nu a oferit nicio dovadă că ar fi revenit la viaţă. Apoi Ghehazi s-a întors să îl întâlnească pe Elisei; şi i-a zis: „Băiatul nu s-a trezit!”


text:
Apoi s-a dus şi s-a aşezat pe<i>(ste)</i> copil. S-a întins deasupra lui, astfel încât a ajuns cu gura lui pe gura copilului, cu ochii lui în dreptul ochilor copilului şi cu mâinile lui pe mâinile copilului. Astfel, corpul copilului s-a încălzit.


text:
Elisei s-a întors şi s-a plimbat prin casă; apoi a urcat din nou şi s-a întins peste copil. Băiatul a strănutat de şapte ori; apoi şi-a deschis ochii.


text:
Elisei l-a chemat pe Ghehazi şi i-a zis: „Cheamă sunamita!” El a chemat-o. Când a ajuns la el, Elisei i-a zis: „Ia-ţi fiul!”


text:
Ea a venit şi a căzut la picioarele lui, închinându-i-se <i>(prin aplecare)</i> până la pământ. Apoi s-a ridicat şi a ieşit împreună cu fiul ei.


text:
Elisei s-a întors la Ghilgal. În ţară era foamete. În timp ce profeţii primeau învăţătură, Elisei i-a zis slujitorului lui: „Pune acea mare oală <i>(deasupra focului)</i> şi fierbe ciorbă pentru profeţi!”


text:
Unul dintre ei s-a dus pe câmp ca să adune plante; şi a găsit o viţă sălbatică. A cules din ea dovleci sălbatici – până şi-a umplut partea de jos a hainei. Când s-a întors, i-a tăiat şi i-a pus în oala cu ciorbă – pentru că nu ştia ce sunt.


text:
Apoi au dat oamenilor să mănânce din acea ciorbă. Dar când au început să mănânce din ea, ei au strigat astfel: „Omul lui Dumnezeu, să ştii că este moartea în oală!” Şi nu au putut să mănânce din ea.


text:
Elisei a zis: „Aduceţi făină!” El a aruncat făină în oală; şi apoi a zis: „Daţi-le acum oamenilor să mănânce!” Şi nu a mai fost nimic otrăvitor în acea oală.


text:
A venit un om din Baal-Şalişa care i-a adus omului lui Dumnezeu douăzeci de pâini de orz – făcute din primele recolte adunate – şi spice proaspete, transportate într-un sac. Elisei i-a zis <i>(slujitorului)</i>: „Dă-le oamenilor să mănânce!”


text:
Dar slujitorul lui i-a răspuns: „Cum pot să împart acestea la o sută de oameni?” Atunci Elisei i-a zis: „Dă-le oamenilor să mănânce; pentru că Iahve spune: «Vor mânca; şi va mai şi rămâne!»”


text:
Atunci au fost serviţi cu pâine; iar ei au mâncat şi le-a mai şi rămas – conform Cuvântului lui Iahve.


text:
Naaman – comandantul armatei regelui Aramului – era un om important pentru stăpânul lui; şi i se acorda un mare respect, pentru că prin el a facilitat Iahve victoria arameilor. Dar acest om care ajunsese cunoscut ca fiind un luptător remarcabil, era lepros.


text:
Arameii plecaseră la război împărţiţi în mai multe grupuri; şi luaseră prizonieri o tânără din teritoriul numit Israel. Ea a ajuns să fie folosită ca slujitoare a soţiei lui Naaman.


text:
Într-o zi, fata a zis stăpânei ei: „Dacă stăpânul meu ar merge la profetul din Samaria, acela l-ar vindeca de lepra lui!”


text:
Regele Aramului i-a zis: „Du-te; pentru că voi trimite o scrisoare regelui lui Israel!” Naaman a plecat; şi a luat cu el zece talanţi de argint, şase mii se şecheli de aur şi zece seturi complete de haine.


text:
El i-a dat regelui lui Israel acea scrisoare, care conţinea următorul mesaj: „Când îţi va fi înmânată această scrisoare, vei şti că trebuie să îl vindeci pe slujitorul meu – pe Naaman – de lepra lui.”


text:
După ce a citit scrisoarea, regele lui Israel şi-a rupt hainele; şi a zis: „Sunt eu Dumnezeu ca să omor şi să învii? De ce pretinde ca eu să vindec un om de lepra lui? Să ştiţi şi să înţelegeţi că el caută motiv de ceartă cu mine!”


text:
Când a auzit Elisei – omul lui Dumnezeu – că regele lui Israel şi-a rupt hainele, a trimis pe cineva la el, să îi spună: „De ce ţi-ai rupt hainele? Trimite-l la mine; şi va şti că există un profet în Israel!”


text:
Naaman a venit cu mulţimea lui de însoţitori călare pe cai şi în care; şi s-au oprit în faţa casei lui Elisei.


text:
Atunci Elisei i-a trimis un mesager, prin intermediul căruia i-a transmis: „Du-te şi spală-te în Iordan de şapte ori. Astfel, carnea ţi se va vindeca şi vei fi curat!”


text:
Dar Naaman s-a supărat şi a plecat zicând: „Eu credeam că va veni la mine, se va opri în faţa mea şi va chema numele Dumnezeului lui – invocând pe Iahve – şi apoi îşi va pune mâna peste rană şi mă va vindeca de lepră.


text:
Oare nu sunt Abana şi Parpar – râurile Damascului – mai bune decât toate apele Israelului? Nu puteam să mă spăl în ele şi să fiu astfel curăţat <i>(de lepră)</i>?” Apoi s-a întors şi a plecat plin de mânie.


text:
Dar slujitorii lui s-au apropiat de el şi i-au zis: „Părinte, dacă profetul ţi-ar fi cerut să faci un lucru greu, oare nu l-ai fi făcut? Cu atât mai mult acum, când ţi-a spus <i>(doar)</i> să te speli ca să fii curat!”


text:
Atunci a coborât şi s-a scufundat de şapte ori în Iordan – cum îi spusese omul lui Dumnezeu. Şi carnea lui a devenit din nou ca a unui copil<i>(aş)</i>. Astfel s-a curăţat <i>(Naaman)</i> de lepră.


text:
Apoi Naaman, împreună cu toţi însoţitorii lui, s-au întors la omul lui Dumnezeu. Când a ajuns, s-a oprit în faţa lui şi i-a zis: „Acum ştiu că nu există alt Dumnezeu <i>(real)</i> pe tot pământul, cu excepţia Celui pe care-L are Israel! Te rog să primeşti un dar din partea slujitorului tău!”


text:
Dar Elisei i-a răspuns: „Jur pe Iahve care este viu şi pe care-L slujesc, că nu voi lua nimic!” Chiar dacă Naaman a insistat, Elisei a refuzat darul lui.


text:
Atunci Naaman a zis: „Dacă nu vrei <i>(acest dar)</i>, te rog să permiţi slujitorului tău să încarce pământ – atât cât pot duce doi măgari; pentru că de acum înainte, slujitorul tău nu va mai aduce arderi integrale sau sacrificii altor <i>(dumne)</i>zei, ci numai lui Iahve!


text:
Totuşi Îl rog pe Iahve să îl ierte pe slujitorului tău atunci când stăpânul meu intră în templul lui Rimon să se închine acolo; pentru că în acea situaţie, când el se ţine de braţul meu, mă închin şi eu în templul lui Rimon. Deci doresc ca Iahve să îl ierte pe slujitorul tău când mă voi închina în templul lui Rimon!”


text:
Elisei i-a răspuns: „Du-te liniştit!” După ce Naaman a plecat de la el şi a parcurs o anumită distanţă,


text:
Ghehazi – slujitorul lui Elisei, omul lui Dumnezeu – şi-a zis: „Stăpânul meu l-a refuzat pe Naaman – pe acest arameu; şi nu a luat de la el ce i-a adus. Jur pe Iahve care este viu, că voi alerga şi voi lua ceva de la el!”


text:
Astfel, Ghehazi s-a dus după Naaman. Când l-a văzut Naaman alergând după el, a coborât din car ca să îl întâmpine; şi i-a zis: „Este totul bine?”


text:
Ghehazi a răspuns: „Totul este bine. Dar stăpânul meu m-a trimis să îţi spun: «Au venit chiar acum la mine doi profeţi tineri din regiunea muntoasă a urmaşilor lui Efraim. Te rog să îmi dai pentru ei un talant de argint şi două seturi complete de haine.»”


text:
Naaman i-a zis: „Te rog să îmi permiţi plăcerea de a-ţi oferi doi talanţi!” Naaman a insistat şi i-a pus doi talanţi de argint în doi saci, împreună cu două seturi de haine. I-a mai dat şi doi slujitori care să îl ajute la transportul acelor lucruri grele.


text:
Când a ajuns la deal, Ghehazi le-a luat din mâinile lor şi le-a pus în casă. Apoi le-a dat ocazia acelor oameni să plece; iar ei s-au întors <i>(la stăpânul lor)</i>.


text:
Ghehazi s-a dus la stăpânul lui – la Elisei. Atunci Elisei l-a întrebat: „De unde vii, Ghehazi?” El a răspuns: „Slujitorul tău nu a fost nicăieri.”


text:
Dar Elisei i-a zis: „Oare nu a fost spiritul meu cu tine, când a coborât acel om din car şi te-a întâmpinat? Chiar este acum timpul pentru luat argint, haine, măslini, vii, oi, boi, slujitori şi slujitoare?


text:
Lepra lui Naaman se va lipi de tine şi de urmaşii tăi, pentru totdeauna!” Apoi Ghehazi a plecat din faţa lui Elisei lepros – alb ca zăpada.


text:
Profeţii i-au zis lui Elisei: „Să ştii că locul unde ne întâlnim cu tine, este prea strâmt pentru noi.


text:
Permite-ne să mergem la Iordan. Fiecare dintre noi va lua de acolo câte un buştean; şi vom face un loc unde să putem locui.” El le-a răspuns: „Duceţi-vă!”


text:
Atunci unul dintre ei a zis: „Te rog să fii bun şi să vii cu slujitorii tăi.” El le-a răspuns: „Voi veni.”


text:
Dar s-a întâmplat că în timp ce unul dintre ei tăia un copac, fierul de la topor a căzut în apă. Atunci el a strigat <i>(la Elisei)</i>: „Ah, stăpâne, era împrumutat!”


text:
Omul lui Dumnezeu l-a întrebat: „Unde a căzut?” Şi după ce acela i-a arătat locul, Elisei a tăiat un băţ şi l-a aruncat acolo. Atunci fierul toporului a început să plutească.


text:
Regele Aramului era în război cu cei din teritoriul numit Israel. După ce a avut o şedinţă cu slujitorii lui, a zis: „Îmi voi organiza tabăra în următorul loc: […].”


text:
Dar omul lui Dumnezeu a trimis pe cineva să spună regelui lui Israel: „Fii atent şi nu trece prin acel loc; pentru că arameii s-au dus acolo.”


text:
Regele lui Israel a trimis nişte oameni să spioneze acel loc despre care îl avertizase omul lui Dumnezeu. Şi a procedat aşa nu o dată, ci de mai multe ori.


text:
Regele Aramului s-a enervat din cauza acestor lucruri. El şi-a chemat slujitorii şi le-a zis: „Care dintre voi este de partea regelui lui Israel?”


text:
Atunci unul dintre slujitorii lui i-a răspuns: „O, rege, stăpânul meu, nimeni nu te trădează. Dar profetul Elisei – cel care trăieşte în Israel – spune regelui lui Israel cuvintele pe care le spui chiar şi în camera ta de dormit!”


text:
Atunci regele a zis: „Duceţi-vă şi vedeţi unde este <i>(acest profet)</i>; apoi voi trimite <i>(oameni)</i> să îl prindă!” Când s-au întors, ei i-au zis: „Este la Dotan!”


text:
Slujitorul omului lui Dumnezeu s-a trezit dimineaţa devreme; s-a ridicat, s-a dus afară şi a văzut o armată care avea cai şi care, înconjurând oraşul. Slujitorul s-a întors şi i-a zis: „Ah, stăpâne, ce vom face?”


text:
El i-a răspuns: „Nu te speria; pentru că aliaţii noştri sunt mai mulţi decât aceia care s-au aliat cu ei.”


text:
Apoi Elisei s-a rugat, zicând: „O, Doamne, deschide-i ochii să poată vedea!” Şi Iahve a deschis ochii slujitorului. Astfel, el a putut să vadă muntele plin de cai şi de care de foc în jurul lui Elisei.


text:
În timp ce arameii veneau, Elisei s-a rugat lui Iahve; şi a zis: „Te rog, loveşte-i pe aceşti oameni cu orbire!” Şi Iahve i-a lovit cu orbire – exact cum a cerut Elisei.


text:
Atunci Elisei le-a zis: „Nu acesta este drumul şi nu acesta este oraşul. Urmaţi-mă; şi vă voi conduce la omul pe care îl căutaţi!” El i-a dus în Samaria.


text:
După ce au intrat în Samaria, Elisei a zis: „Doamne, deschide ochii acestor oameni, ca să poată vedea!” Şi Iahve le-a deschis ochii; iar ei au văzut că erau în mijlocul Samariei.


text:
Elisei a răspuns: „Nu-i omorî! Oare i-ai omorî pe aceia pe care-i iei prizonieri cu sabia şi cu arcul tău? Serveşte-i cu pâine şi cu apă, ca să mănânce şi să bea. Apoi să se întoarcă la stăpânul lor!”


text:
Atunci regele a organizat un mare banchet. După ce au mâncat şi au băut, le-a permis să plece; iar ei s-au întors la stăpânul lor. De atunci încolo, acele grupuri înarmate ale arameilor nu s-au mai întors pe teritoriul lui Israel.


text:
După mai mult timp, Ben-Hadad – regele Aramului – şi-a adunat întreaga armată, a înaintat şi a asediat Samaria.


text:
Pentru că asediul s-a prelungit, foametea s-a intensificat foarte mult în Samaria – astfel încât un cap de măgar ajunsese să valoreze optzeci de şecheli de argint, iar un sfert de măsură de excremente de porumbel se vindea cu cinci şecheli.


text:
În timp ce regele lui Israel trecea mergând pe zid, o femeie a strigat: „O, rege, stăpânul meu, salvează-mă!”


text:
Dar el i-a zis: „Dacă nu te salvează Iahve, cu ce te-aş putea salva eu? Cu ce există pe terenul unde adunăm recolta sau cu ce este în teasc?”


text:
Apoi regele a continuat: „Ce dificultate ai?” Ea a răspuns: „Această femeie mi-a zis: «Dă-l pe fiul tău ca să îl mâncăm astăzi; iar pe fiul meu îl vom mânca mâine.»


text:
Noi l-am fiert pe fiul meu şi l-am mâncat. Iar în următoarea zi, când i-am zis: «Dă-l pe fiul tău ca să îl mâncăm», ea şi-a ascuns fiul!”


text:
Când a auzit regele cuvintele femeii, şi-a rupt hainele în timp ce era încă pe zid… Atunci oamenii au privit la el; şi au văzut că regele avea pe corpul lui un sac.


text:
El a zis: „Dumnezeu să se comporte cu mine cu toată duritatea, dacă va mai rămâne astăzi capul lui Elisei – fiul lui Şafat – pe umeri lui!”


text:
Elisei stătea în casă; iar cei care formau consiliul bătrânilor, stăteau lângă el. Regele a trimis pe cineva la Elisei. Dar înainte să ajungă mesagerul, Elisei le-a zis celor care formau consiliul bătrânilor: „Vedeţi că acest criminal trimite pe cineva să îmi ia capul! Ascultaţi! Când va veni mesagerul, închideţi uşa şi ţineţi-l în exterior. Oare nu se aude zgomotul paşilor stăpânului lui care vine după el?”


text:
În timp ce el încă le vorbea, mesagerul a ajuns la ei. Atunci el a zis: „Acest dezastru vine de la Iahve. De ce să mai sperăm în intervenţia <i>(salvatoare a)</i> Lui?”


text:
Elisei a zis: „Ascultaţi ce vă spune Cuvântul lui Iahve! El afirmă: «Mâine, la această oră, se va vinde la poarta Samariei o măsură de făină cu un şechel şi două măsuri de orz tot cu un şechel!»”


text:
Dar comandantul pe braţul căruia se rezema regele, i-a răspuns omului lui Dumnezeu: „Acest lucru nu s-ar putea întâmpla nici dacă ar face Iahve ferestre în cer!” Elisei i-a răspuns: „Vei vedea cu ochii tăi, dar nu vei <i>(putea)</i> mânca!”


text:
La intrarea oraşului, dincolo de poartă, erau patru leproşi care au zis unul altuia: „De ce să stăm aici până vom muri?


text:
Dacă vom intra în oraş, vom muri din cauza foametei din el. Dar şi dacă vom sta aici, <i>(oricum)</i> vom muri. Veniţi deci să ne predăm arameilor. Dacă ne vor lăsa să trăim, vom mai trăi; iar dacă ne vor omorî, vom muri.”


text:
Astfel, atunci când apunea soarele, ei au plecat şi s-au dus în tabăra arameilor. Dar când au ajuns la intrarea în tabără, au văzut că nu mai era nimeni acolo;


text:
pentru că Iahve făcuse ca arameii să audă zgomot de cai şi de care – exact ca zgomotul pe care-l face o mare armată – şi s-au gândit că regele lui Israel a plătit pe regii hitiţilor şi pe conducătorii egipteni ca să vină <i>(să lupte)</i> împotriva lor.


text:
Astfel, la apusul soarelui, arameii au plecat şi au fugit, abandonându-şi corturile, caii şi măgarii. Au lăsat tabăra aşa cum era; şi au fugit ca să îşi salveze viaţa.


text:
Când au ajuns în tabăra acestora, leproşii au intrat într-un cort. După ce au mâncat şi au băut, au luat de acolo argint, aur şi haine. Apoi s-au dus şi au ascuns ce găsiseră acolo. S-au întors şi au intrat într-un alt cort. Au luat şi din el câteva lucruri. S-au dus şi le-au ascuns şi pe acelea.


text:
Apoi şi-au zis unul altuia: „Nu este bine ce facem! Aceasta este o zi a veştilor bune. Dacă vom tăcea şi vom aştepta până când se luminează, vom fi pedepsiţi. Să mergem şi să anunţăm pe cei care sunt în palat!”


text:
S-au dus şi au chemat santinelele de la poarta oraşului; şi le-au zis: „Noi am intrat în tabăra arameilor; şi am văzut că nu era nimeni acolo. Nu se auzea nicio voce de om; ci erau doar cai şi măgari legaţi, iar corturile erau la locul lor.”


text:
Regele s-a trezit în mijlocul nopţii şi le-a zis slujitorilor lui: „Vă spun eu ce vor să ne facă arameii. Ştiind că suntem înfometaţi, au plecat din tabără şi s-au ascuns în câmpie, zicând: «Când vor ieşi din oraş, îi vom prinde vii; şi apoi vom intra în el!»”


text:
Unul dintre slujitorii lui i-a răspuns: „Permite-ne să luăm cinci cai dintre cei care au mai rămas în oraş. Dacă vor rămâne aici, li se va întâmpla acelaşi lucru care i se întâmplă acum întregii mulţimi de oameni a lui Israel, adică vor muri aşa cum moare tot poporul lui Israel. Deci să trimitem pe cineva acolo, ca să vedem ce s-a întâmplat.”


text:
Au luat două care şi caii care le tractau. Apoi regele i-a trimis să urmărească armata Aramului, zicându-le: „Duceţi-vă şi vedeţi ce s-a întâmplat.”


text:
Au mers pe urma lor până la Iordan; şi au observat că tot drumul era plin cu haine şi cu lucruri pe care le aruncaseră arameii în fuga lor. Mesagerii s-au întors şi l-au anunţat pe rege despre toate acestea.


text:
Apoi poporul <i>(israelian)</i> a venit şi a jefuit tabăra arameilor. O măsură de făină s-a vândut cu un şechel, iar două măsuri de orz tot cu un şechel – conform Cuvântului lui Iahve.


text:
Regele încredinţase paza porţii <i>(oraşului)</i> comandantului pe mâna căruia se rezema el; dar acesta a murit călcat în picioare de poporul de la poartă – conform mesajului proclamat de omul lui Dumnezeu când venise regele la el.


text:
S-a întâmplat exact cum a profeţit regelui acel om al lui Dumnezeu, când zisese: „Mâine, la această oră, se va vinde la poarta Samariei o măsură de făină cu un şechel şi două măsuri de orz tot cu un şechel!”


text:
Atunci comandantul regelui îi spusese omului lui Dumnezeu: „Nici dacă ar face Iahve ferestre în cer, nu s-ar putea întâmpla un asemenea lucru!” Iar omul lui Dumnezeu îi răspunsese: „Vei vedea cu ochii tăi că se va întâmpla aşa; dar tu nu vei mânca din ele.”


text:
Elisei i-a spus femeii căreia îi înviase fiul: „Pregăteşte-te şi pleacă din ţară împreună cu familia ta. Locuieşte unde vei putea; pentru că Iahve a decis să facă să vină peste ţară o foamete care va dura şapte ani; şi aceasta deja a început!”


text:
Femeia a procedat imediat aşa cum îi spusese omul lui Dumnezeu. A plecat împreună cu familia ei şi a locuit în Filistia pentru un timp de şapte ani.


text:
La sfârşitul celor şapte ani, femeia s-a întors din Filistia şi a venit la rege ca să îi prezinte o cerere pentru casa şi pentru pământul ei.


text:
Regele tocmai vorbea cu Ghehazi – slujitorul omului lui Dumnezeu – şi-i zicea: „Te rog să îmi relatezi toate lucrurile remarcabile făcute de Elisei!”


text:
Chiar în momentul în care Ghehazi îi povestea regelui cum a înviat Elisei un mort, a intrat acea femeie al cărei fiu fusese înviat de Elisei. Ea venise acolo ca să îi prezinte regelui acea cerere referitoare la casa şi la pământul ei. Atunci Ghehazi a zis: „O, rege, stăpânul meu, aceasta este femeia despre care vorbeam; şi acela este fiul ei care a fost înviat de Elisei!”


text:
Regele a întrebat-o pe femeie <i>(despre acest lucru)</i>; şi ea i-a relatat totul. Apoi regele i-a dat un servitor care să o slujească <i>(pentru rezolvarea problemei ei)</i>, zicându-i: „Să i se retrocedeze tot ce a fost al ei, împreună cu tot venitul pământului pe care l-a avut în proprietate – din ziua în care a plecat din ţară şi până acum!”


text:
Elisei venise la Damasc. În acest timp, Ben-Hadad – regele Aramului – era bolnav. El a fost anunţat că a venit omul lui Dumnezeu.


text:
Regele i-a zis lui Hazael: „Ia cu tine un dar, du-te, întâlneşte-te cu omul lui Dumnezeu şi întreabă-L pe Iahve prin el, spunându-i: «Mă voi vindeca de această boală?»”


text:
Hazael s-a dus să se întâlnească cu Elisei; şi a luat cu el – ca dar – patruzeci de cămile încărcate cu tot ce era mai bun în Damasc. Când a ajuns la Elisei, s-a prezentat în faţa lui şi i-a zis: „Fiul tău – Ben-Hadad, regele Aramului – m-a trimis la tine să te întreb dacă se va vindeca de boala lui.”


text:
Elisei i-a răspuns: „Du-te şi spune-i: «Cu certitudine, te vei vindeca», deşi Iahve mi-a arătat că va muri.”


text:
Apoi el a privit fix spre Hazael şi s-a uitat la el până când acesta s-a jenat. Apoi omul lui Dumnezeu a început să plângă.


text:
Hazael l-a întrebat: „De ce plângi, stăpâne?” Iar el a răspuns: „Pentru că ştiu răul pe care îl vei face israelienilor. Vei da foc oraşelor lor fortificate, îi vei omorî cu sabia pe tinerii lor, îi vei tăia în bucăţi pe copiii lor şi le vei rupe uterul femeilor însărcinate!”


text:
Hazael i-a zis: „Cum ar putea slujitorul tău – un biet câine – să facă un lucru atât de mare?” Elisei i-a răspuns: „Iahve mi-a arătat că vei fi regele Aramului.”


text:
Apoi Hazael a plecat de la Elisei şi s-a întors la stăpânul lui, care l-a întrebat: „Ce ţi-a spus Elisei?” El i-a răspuns: „Mi-a zis că în mod cert, te vei vindeca.”


text:
Dar a doua zi, Hazael a luat o pânză netedă; şi după ce a înmuiat-o în apă, a întins-o pe faţa regelui care a murit… Apoi, în locul lui a guvernat Hazael.


text:
În al cincilea an al guvernării lui Ioram – fiul lui Ahab, regele teritoriului numit Israel – în timp ce Iehoşafat era rege în teritoriului numit Iuda, a început să guverneze Iehoram – fiul lui Iehoşafat –, ca rege în „Iuda”.


text:
El avea vârsta de treizeci şi doi de ani când a devenit rege; şi a guvernat la Ierusalim un timp de opt ani.


text:
Iehoram a trăit conform modelului regilor lui Israel; şi a făcut ce este rău în relaţia lui cu Iahve – exact cum procedase familia lui Ahab – pentru că soţia lui era chiar o fiică a lui Ahab.


text:
Totuşi Iahve nu a dorit să distrugă total pe cei care locuiau în teritoriul numit Iuda – din cauza lui David – sclavul Său – pentru că îi promisese că va da pentru totdeauna o lumină atât lui cât şi urmaşilor lui.


text:
Pe vremea guvernării lui Iehoram, Edom s-a revoltat împotriva dominării israelienilor din teritoriul numit Iuda; şi astfel, şi-a ales propriul lui rege.


text:
Atunci Iehoram a traversat în Ţair împreună cu toate carele lui. Edomiţii îl înconjuraseră – atât pe el, cât şi pe conducătorii carelor. Dar Iehoram s-a sculat în mijlocul nopţii şi a scăpat din încercuire; iar armata lui s-a retras.


text:
Revolta lui Edom împotriva dominării exercitate de israelienii din teritoriul numit Iuda, continuă de atunci şi până astăzi. Tot în acea perioadă de timp, s-a revoltat şi Libna.


text:
Celelalte fapte ale lui Iehoram şi tot ce a făcut el, oare nu sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor din teritoriul numit Iuda”?


text:
Iehoram s-a culcat lângă părinţii lui şi a fost înmormântat lângă ei, în „Oraşul lui David”. În locul lui a început să guverneze Ahazia, fiul lui.


text:
În al doisprezecelea an al guvernării lui Ioram – fiul lui Ahab, regele lui „Israel” – a început să guverneze Ahazia – fiul lui Iehoram – ca rege al celor din „Iuda”.


text:
Ahazia avea vârsta de douăzeci şi doi de ani când a devenit rege; şi a guvernat la Ierusalim un an. Numele mamei lui era Atalia – o nepoată a lui Omri, regele lui „Israel”.


text:
Şi Ahazia a trăit asemănător familiei lui Ahab, făcând ce este rău în relaţia lui cu Iahve. A procedat exact ca familia lui Ahab, pentru că era căsătorit cu cineva din familia lui Ahab.


text:
El s-a dus cu Ioram – fiul lui Ahab – ca să lupte împotriva lui Hazael – regele Aramului – la Ramot-Ghilad. Dar acolo arameii l-au rănit pe Ioram.


text:
Regele Ioram s-a întors la Izreel, ca să se vindece de rănile pe care i le cauzaseră arameii la Rama în timpul luptei cu Hazael, regele Aramului. Atunci Ahazia – fiul lui Iehoram, regele lui „Iuda” – s-a dus la Izreel ca să îl vadă pe Ioram – fiul lui Ahab – pentru că era rănit.


text:
Profetul Elisei l-a chemat pe unul dintre profeţi; şi i-a zis: „Echipează-te, ia acest recipient cu ulei şi du-te la Ramot-Ghilad.


text:
Când vei ajunge acolo, caută-l pe Iehu – fiul lui Iehoşafat, fiul lui Nimşi. Intră acolo, ia-l dintre prietenii lui şi du-l separat într-o cameră.


text:
Apoi să iei recipientul cu ulei şi să torni uleiul pe capul lui, zicându-i: «Iahve spune: ‘Te ung ca rege în teritoriul numit Israel!’» Apoi să deschizi uşa şi să fugi fără să te opreşti.”


text:
Când a ajuns acolo, comandanţii armatei stăteau împreună. El a zis: „Comandant, am un mesaj pentru tine!” Iehu a întrebat: „Pentru care dintre noi?” Acel profet a răspuns: „Pentru tine, comandant!”


text:
Iehu s-a ridicat şi a intrat în casă. Tânărul i-a turnat uleiul pe cap şi i-a zis: „Dumnezeul lui Israel numit Iahve îţi zice: «Te ung ca rege în teritoriul numit Israel, pentru poporul Său.


text:
Să distrugi familia lui Ahab – stăpânul tău – pentru ca astfel să răzbun sângele slujitorilor Mei – profeţii – şi sângele tuturor slujitorilor lui Iahve pe care l-a vărsat Izabela!


text:
Va fi exterminată toată familia lui; şi voi distruge pe orice bărbat care aparţine lui Ahab – indiferent că este sclav sau om liber în Israel!


text:
Voi acţiona împotriva familiei lui Ahab aşa cum m-am comportat cu familia lui Ieroboam – fiul lui Nebat – şi la fel cum am procedat în cazul familiei lui Başa, fiul lui Ahia.


text:
Izabela va fi mâncată de câini pe terenul din Izreel; şi nu o va înmormânta nimeni!»” Apoi a închis uşa şi a fugit.


text:
Când a venit Iehu la slujitorii stăpânului lui, aceştia l-au întrebat: „Toate lucrurile sunt bune? De ce a venit acest nebun la tine?” Iehu le-a răspuns: „Voi îl cunoaşteţi pe acest om şi ştiţi ce poate spune.”


text:
Ei i-au zis: „Minciuni! Povesteşte-ne!” Iehu le-a răspuns: „El mi-a vorbit astfel: «Iahve îţi zice: ‘Te ung ca rege pentru teritoriul numit Israel!’»”


text:
Ei s-au grăbit să îşi ia robele şi să le pună sub el, pe treptele goale. Apoi au sunat din goarnă şi au zis: „Iehu este rege!”


text:
Astfel a complotat Iehu – fiul lui Iehoşafat, fiul lui Nimşi – împotriva lui Ioram. În acel timp, armata lui Ioram era la Ramot-Ghilad ca să îl apere de atacurile lui Hazael, regele Aramului.


text:
Regele Ioram a fost rănit şi s-a întors la Izreel ca să se vindece de rănile pe care i le făcuseră arameii în timpul războiului cu Hazael, regele Aramului. Iehu a continuat zicând: „Dacă aceasta este şi dorinţa voastră, atunci nu lăsaţi pe nimeni să scape din oraş; pentru că altfel riscăm să se ducă cineva să anunţe despre acest lucru la Izreel.”


text:
Apoi Iehu a încălecat şi s-a dus la Izreel, pentru că Ioram se odihnea acolo; iar Ahazia – regele teritoriului numit Iuda – se dusese să îl vadă.


text:
Santinela turnului din Izreel a văzut oamenii înarmaţi ai lui Iehu apropiindu-se; şi a zis: „Văd nişte grupe de soldaţi venind!” Ioram a zis: „Trimite un călăreţ ca să îi întâmpine şi să îi întrebe dacă totul este bine!”


text:
Călăreţul a plecat; şi când l-a întâlnit pe Iehu, i-a zis: „Regele te întreabă: «Totul este bine?»” Iehu i-a răspuns: „Ce-ţi pasă ţie dacă totul este bine? Urmează-mă!” Santinela l-a anunţat pe rege, zicându-i: „Mesagerul s-a dus până la ei, dar nu se mai întoarce!”


text:
Atunci a fost trimis un al doilea călăreţ care s-a dus la ei; şi le-a zis: Regele vă întreabă: „Este totul bine?” Iehu i-a răspuns: „Ce-ţi pasă ţie dacă totul este bine? Urmează-mă!”


text:
Santinela l-a anunţat pe rege, zicându-i: „Mesagerul s-a dus până la ei, dar nu se mai întoarce; iar acele grupe de soldaţi care vin, se deplasează cu viteza specifică lui Iehu – fiul lui Nimşi; pentru că el este cel care aleargă ca un nebun!”


text:
Atunci Ioram a ordonat: „Înhamă!” După ce au pregătit carul, Ioram – regele lui „Israel” – şi Ahazia – regele lui „Iuda” – au plecat fiecare în carul lui ca să îl întâlnească pe Iehu. Ei l-au întâlnit în terenul care era proprietatea izreelitului Nabot.


text:
Când l-a văzut Ioram pe Iehu, i-a zis: „Totul este bine, Iehu?” El i-a răspuns: „Cum pot fi toate lucrurile bune atât timp cât adulterul mamei tale – Izabela – şi vrăjitoriile ei sunt atât de multe?”


text:
Dar Iehu a luat arcul, a tras cu toată forţa lui şi l-a lovit pe Ioram între umeri. Săgeata i-a trecut prin inimă; iar el s-a prăbuşit în car.


text:
Iehu i-a zis comandantului numit Bidcar: „Ia-l şi aruncă-l în terenul izreelitului Nabot. Aminteşte-ţi că atunci când călăream împreună, în urma tatălui lui – Ahab –, Iahve a pronunţat împotriva lui această decizie:


text:
«Am văzut ieri sângele lui Nabot şi sângele fiilor lui. Iahve îţi zice: ‘Te voi face să plăteşti chiar în acest teren!’». Deci ia-l şi aruncă-l pe teren – conform Cuvântului lui Iahve.”


text:
Când a văzut acest lucru, Ahazia – regele lui „Iuda” – a fugit spre Bet-Hagan. Iehu l-a urmărit şi a zis: „Omorâţi-l şi pe el!” L-au lovit în car, la înălţimea Gur, care este lângă Ibleam; dar el a fugit la Meghido şi a murit acolo.


text:
Slujitorii lui l-au dus într-un car la Ierusalim şi l-au înmormântat în mormântul lui, lângă părinţii lui, în „Oraşul lui David”.


text:
Ahazia ajunsese rege în teritoriul locuit de urmaşii lui Iuda în al unsprezecelea an al guvernării lui Ioram, fiul lui Ahab.


text:
Apoi Iehu a venit la Izreel. Când a auzit Izabela <i>(că vine Iehu)</i>, şi-a vopsit ochii, şi-a împodobit capul şi s-a dus să privească de la fereastră.


text:
El s-a uitat spre fereastră şi a strigat: „Cine este de partea mea? Cine?” Atunci doi sau trei eunuci s-au uitat în jos spre el.


text:
Iehu le-a zis: „Aruncaţi-o de-acolo!” Ei au aruncat-o de la acea fereastră; iar sângele ei a ţâşnit pe zid şi pe caii care au călcat-o cu picioarele.


text:
Apoi Iehu a intrat în palat. După ce a mâncat şi a băut, el a ordonat: „Îngrijiţi-vă de această blestemată şi îngropaţi-o; pentru că a fost fiică de rege.”


text:
Dar când au ajuns la ea ca să o îngroape, nu i-au mai găsit decât craniul, picioarele şi palmele mâinilor.


text:
Ei s-au întors şi l-au anunţat pe Iehu, care a zis: „Aşa a profeţit Iahve prin sclavul lui – prin tişbitul Ilie: «Carnea Izabelei va fi mâncată de câini în terenul din Izreel;


text:
iar corpul ei va fi – în acest teren din Izreel – ca bălegarul de pe suprafaţa terenurilor agricole. Astfel, nimeni nu va mai putea zice vreodată: ‘Aceasta este Izabela!’»”


text:
În Samaria trăiau şaptezeci de oameni dintre urmaşii lui Ahab. Iehu a scris scrisori şi le-a trimis în Samaria atât conducătorilor localităţii Izreel şi celor din consiliul bătrânilor, cât şi celor care se îngrijeau de urmaşii lui Ahab. Prin intermediul acelor scrisori, el le-a transmis:


text:
„Urmaşii stăpânului vostru trăiesc pe teritoriul vostru într-un oraş fortificat, care are arme, care şi cai. Imediat după ce va ajunge această scrisoare la voi,


text:
alegeţi-l pe cel mai bun şi mai capabil dintre urmaşii stăpânului vostru, puneţi-l pe tronul tatălui lui şi luptaţi pentru familia stăpânului vostru!”


text:
Dar ei au fost foarte speriaţi; şi au zis: „Dacă doi regi nu au putut să i se opună, cum vom putea să îi rezistăm noi?”


text:
Administratorul palatului, responsabilul oraşului, cei care formau consiliul bătrânilor şi oamenii care se îngrijeau de familia lui Ahab, i-au trimis lui Iehu următorul mesaj: „Noi suntem slujitorii tăi şi vom face tot ce ne vei spune. Nu vom desemna pe nimeni ca rege. Deci fă ce consideri că este cazul să faci.”


text:
Iehu le-a scris o a doua scrisoare, transmiţându-le: „Dacă sunteţi de partea mea şi dacă vreţi să mă ascultaţi, tăiaţi capetele urmaşilor stăpânului vostru, luaţi-le cu voi şi veniţi cu ele la mine în Izreel – mâine, la această oră!” Cei şaptezeci de urmaşi ai regelui erau păziţi de conducătorii oraşului care îi crescuseră.


text:
Când a ajuns scrisoarea la ei, i-au luat pe cei şaptezeci de urmaşi ai regelui şi i-au omorât. Le-au pus capetele în coşuri; şi apoi i le-au trimis lui Iehu, la Izreel.


text:
Mesagerul a venit şi l-a anunţat pe Iehu, zicându-i: „Au adus capetele urmaşilor regelui!” Iehu le-a zis: „Faceţi cu ele două grămezi înaintea porţii <i>(oraşului)</i>; şi lăsaţi-le acolo până dimineaţă!”


text:
Dimineaţa, el s-a dus şi a stat înaintea întregului popor, zicând: „Voi sunteţi fără vină! Să ştiţi că eu am complotat împotriva stăpânului meu şi l-am omorât. Dar cine i-a omorât pe toţi aceştia?


text:
Să înţelegeţi acum că se întâmplă tot ce a anunţat Cuvântul lui Iahve împotriva familiei lui Ahab. Iahve a făcut ce a spus prin sclavul lui numit Ilie!”


text:
Iehu a omorât pe toţi cei care rămăseseră din familia lui Ahab în Izreel: pe toţi demnitarii lui, pe prietenii şi pe preoţii lui – astfel încât nu a mai rămas nimeni în viaţă.


text:
Apoi s-a ridicat, a plecat şi s-a dus spre Samaria. Pe drum, când ajunsese la Bet-Echedul Păstorilor,


text:
Iehu a întâlnit nişte oameni care erau rude cu Ahazia – regele din teritoriul numit Iuda. El a întrebat: „Cine sunteţi voi?” Ei i-au răspuns: „Noi suntem rudele lui Ahazia; şi ne ducem să îi salutăm pe urmaşii regelui şi pe cei ai reginei.”


text:
Atunci Iehu a ordonat: „Prindeţi-i vii!” Ei i-au prins vii şi i-au înjunghiat lângă fântâna Bet-Echedului. Erau patruzeci şi doi de oameni; şi nu au lăsat pe niciunul în viaţă.


text:
După ce a plecat de acolo, s-a întâlnit cu Iehonadab – fiul lui Recab – care venea să îl întâmpine. Iehu l-a binecuvântat şi i-a zis: „Inima ta este tot atât de sinceră cum este şi inima mea faţă de tine?” Iehonadab i-a răspuns: „Da, este!” Iehu i-a zis: „Dacă este aşa, dă-mi mâna!” Iehonadab i-a dat mâna; şi Iehu l-a urcat în car.


text:
În timp ce îl urca în carul lui, Iehu i-a zis: „Vino cu mine; şi vei vedea devotamentul meu pentru Iahve!”


text:
Când a ajuns Iehu în Samaria, i-a omorât pe toţi aceia care aparţinuseră lui Ahab şi care mai erau acolo. I-a distrus conform cuvântului pe care-l spusese Iahve prin profeţia lui Ilie.


text:
Apoi Iehu a adunat tot poporul; şi le-a zis: „Ahab i-a slujit puţin lui Baal. Dar Iehu îi va sluji mult!


text:
Chemaţi-i la mine pe toţi profeţii lui Baal – pe toţi aceia care îl slujesc şi pe toţi preoţii lui. Aveţi grijă să nu lipsească niciunul, pentru că doresc să aduc un mare sacrificiu lui Baal. Toţi cei care vor lipsi, vor muri!” În realitate, Iehu proceda strategic, intenţionând să îi omoare pe toţi slujitorii lui Baal.


text:
Iehu a continuat, zicând: „În consecinţă, anunţaţi o adunare în cinstea lui Baal!” Şi ei au anunţat acea adunare.


text:
Iehu a informat tot Israelul despre acest lucru; şi astfel au venit toţi slujitorii lui Baal. Nu a rămas nici măcar unul care să nu fi venit… Au intrat în templul lui Baal până când el s-a umplut de la un capăt la celălalt.


text:
Apoi Iehu i-a zis celui care păzea hainele speciale de preot: „Adu haine pentru toţi slujitorii lui Baal!” El a adus haine tuturor.


text:
Iehu şi Iehonadab – fiul lui Recab – au intrat în templul lui Baal. Ei au spus slujitorilor lui Baal: „Uitaţi-vă în jurul vostru şi vedeţi să fie printre voi vreun slujitor al lui Iahve, ci numai slujitori ai lui Baal!”


text:
Astfel, ei au intrat în templu ca să ofere <i>(lui Baal)</i> sacrificii şi arderi integrale. Iehu pusese afară optzeci de oameni, cărora le spusese: „Cine va lăsa să scape pe vreunul dintre aceia pe care îi dau în mâinile voastre, va plăti cu propria lui viaţă pentru viaţa acelui om!”


text:
Imediat după ce a terminat de oferit arderile integrale, Iehu a ordonat gărzilor şi comandanţilor: „Intraţi şi omorâţi-i fără să permiteţi cuiva să vă scape!” După ce i-au omorât cu sabia, gărzile şi comandanţii i-au aruncat afară din templu. Apoi s-au dus până în sanctuarul templului lui Baal,


text:
Au dărâmat atât stâlpul lui Baal, cât şi templul lui Baal. Ei l-au folosit apoi ca hazna până astăzi.


text:
Dar Iehu nu a renunţat la păcatele lui Ieroboam – fiul lui Nebat, cel care a făcut Israelul să păcătuiască – prin închinarea înaintea viţeilor de aur din localitatea Betel şi din aceea numită Dan.


text:
Iahve i-a zis lui Iehu: „Pentru că ai procedat bine – făcând ce este corect în relaţia cu Mine – şi ai executat faţă de familia lui Ahab tot ce doream Eu, urmaşii tăi vor guverna în teritoriul numit Israel până la a patra generaţie!”


text:
Totuşi Iehu nu a urmărit să respecte din toată inima lui legea Dumnezeului lui Israel numit Iahve. El nu a renunţat la păcatele lui Ieroboam care a făcut Israelul să păcătuiască.


text:
În acele vremuri, Iahve a început să reducă teritoriul „Israelului”. Hazael i-a învins pe israelieni în toate teritoriile din ţară unde a luptat contra lor:


text:
de la Iordan, spre Est, tot teritoriul Ghiladului. Concret, acela era teritoriul urmaşilor lui Gad, al urmaşilor lui Ruben şi al urmaşilor lui Manase. Apoi, el a redus teritoriul israelienilor de la Aroer, care este lângă valea Arnon, până la Ghilad şi Başan.


text:
Celelalte fapte ale lui Iehu – tot ce a făcut el şi toate faptele lui remarcabile – oare nu sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor din teritoriul numit Israel”?


text:
Iehu s-a culcat lângă părinţii lui şi a fost înmormântat în Samaria. În locul lui a guvernat fiul lui numit Iehoahaz.


text:
Atunci când Atalia – mama lui Ahazia – a văzut că fiul ei a murit, a planificat să îi omoare pe toţi urmaşii familiei regale.


text:
Dar Iehoşeba – fiica regelui Iehoram şi sora lui Ahazia – l-a luat în secret pe Ioaş – fiul lui Ahazia – dintre fiii regelui, înainte ca ei să fi fost omorâţi; şi l-a băgat într-un dormitor împreună cu femeia care îl îngrijea. Aşa l-a ascuns ea de Atalia; şi astfel, el nu a fost omorât.


text:
Pentru un timp de şase ani, Ioaş a rămas ascuns împreună cu doica lui în casa lui Iahve. În acei ani, Atalia guverna ţara.


text:
În al şaptelea an, Iehoiada i-a chemat pe comandanţii care aveau în subordinea lor o sută de oameni, pe cariţi şi gărzile. După ce au ajuns la el, în casa lui Iahve, a ratificat cu ei un legământ; şi i-a pus să jure – acolo, în casa lui Iahve – că îl vor respecta. Apoi le-a arătat pe fiul regelui;


text:
şi le-a ordonat: „Să procedaţi astfel: organizaţi o treime din numărul vostru – adică pe aceia care intraţi în slujbă în ziua destinată Sabatului şi care păziţi palatul regelui –


text:
împreună cu o altă treime din numărul vostru – adică aceia care sunteţi la poarta Sur. Acestora li se va adăuga o altă treime din numărul vostru – adică aceia care sunteţi la poartă, în spatele gărzilor şi care păziţi casa prin rotaţie –


text:
împreună cu cele două grupuri ale voastre – adică toţi aceia care ieşiţi de la slujbă în ziua destinată Sabatului. Voi toţi veţi păzi casa lui Iahve în care este regele.


text:
Trebuie să staţi în jurul regelui; şi fiecare om va fi cu arma în mână. Oricine se va apropia de rândurile voastre, trebuie omorât. Staţi aproape de rege când va pleca şi când va reveni!”


text:
Comandanţii care aveau în subordine sute de oameni, au făcut exact cum le-a poruncit preotul Iehoiada. Şi-au luat fiecare oamenii – atât pe cei care intrau în slujbă în ziua destinată Sabatului, cât şi pe cei care ieşeau de la slujbă în acea zi de Sabat – şi au venit la preotul Iehoiada.


text:
Apoi preotul le-a dat celor care comandau o sută de oameni, atât lăncile cât şi scuturile care aparţinuseră regelui David şi care erau în casa lui Iahve.


text:
Cei care formau gărzile, fiecare cu arma în mână, s-au aşezat în jurul regelui, din partea dreaptă a casei până în partea stângă a ei – aproape de altar şi de casă.


text:
Atunci Iehoiada l-a adus pe fiul regelui, i-a pus coroana pe cap şi i-a înmânat Declaraţia. L-au declarat rege şi l-au uns <i>(cu uleiul investirii)</i> bătând din palme şi strigând: „Trăiască regele!”


text:
Când a auzit Atalia zgomotul produs de gărzi şi de popor, a venit spre mulţimea de oameni care era adunată în casa lui Iahve.


text:
A privit şi a constatat că regele stătea lângă stâlp, conform obiceiului. Comandanţii şi cei care sunau cu goarna, erau lângă rege; iar toţi ceilalţi din popor se bucurau şi sunau din goarne. Atunci Atalia şi-a rupt hainele şi a strigat: „Trădare! Trădare!”


text:
Preotul Iehoiada le-a ordonat comandanţilor care aveau în subordine o sută de oameni – adică celor care conduceau armata – zicându-le: „Daţi-o afară dintre rânduri; şi oricine o va urma, să fie omorât cu sabia!” Au procedat aşa pentru că preotul mai zisese: „Să nu fie omorâtă în casa lui Iahve!”


text:
Au prins-o în momentul în care trecea prin locul pe unde intră caii în palatul regelui; şi au omorât-o acolo.


text:
Iehoiada a ratificat un legământ între Iahve – pe de o parte – şi regele împreună cu poporul – pe de altă parte. Conform acestui legământ, ei <i>(au promis că)</i> vor fi poporul lui Iahve. Iehoiada a mai ratificat un legământ făcut între rege şi popor.


text:
Tot poporul ţării s-a dus la templul lui Baal şi l-a dărâmat. Ei au sfărâmat altarele şi statuile; iar pe Matan – preotul lui Baal – l-au omorât în faţa altarelor. Apoi preotul a pus supraveghetori pentru casa lui Iahve.


text:
După toate acestea, Iehoiada a luat cu el pe comandanţii sutelor de oameni, pe cariţi, pe cei care formau gărzile şi pe tot poporul ţării. Aceştia au venit împreună cu regele de la casa lui Iahve; şi au mers la palatul regelui pe drumul care conduce spre poarta gărzilor. Apoi regele s-a aşezat pe tronul regal.


text:
Atunci tot poporul ţării s-a bucurat; iar oraşul s-a liniştit, pentru că Atalia fusese omorâtă cu sabia la palatul regelui.


text:
Ioaş a devenit rege în al şaptelea an al guvernării lui Iehu; şi a guvernat la Ierusalim patruzeci de ani. Mama lui se numea Ţibia şi era din Beer-Şeba.


text:
Ioaş a făcut ce este corect în relaţia lui cu Iahve – tot timpul în care a fost consiliat de preotul Iehoiada.


text:
Rămăseseră doar înălţimile. Ele nu au fost îndepărtate; şi astfel, poporul încă mai aducea sacrificii şi tămâie pe înălţimi.


text:
Ioaş le-a zis preoţilor: „Strângeţi tot argintul care a fost adus ca dar sfânt la casa lui Iahve, pe acela strâns la numărătoarea poporului, şi tot ce s-a adunat pentru răscumpărarea lucrurilor închinate Lui. Apoi adunaţi aici tot argintul pe care cineva îl aduce benevol la casa lui Iahve.


text:
Fiecare preot să îl ia de la colectorii de daruri şi să îl folosească la restaurarea casei <i>(lui Iahve)</i> – oriunde va constata că este ceva de restaurat!”


text:
Dar în al douăzeci şi treilea an al guvernării lui Ioaş, preoţii încă nu restauraseră casa <i>(lui Iahve)</i>.


text:
Atunci regele Ioaş i-a chemat pe preotul Iehoiada şi pe ceilalţi preoţi; şi le-a zis: „De ce nici acum nu aţi restaurat Templul? Din acest moment să nu mai luaţi argint de la colectorii voştri de daruri; ci să îl daţi pentru restaurarea casei lui Iahve!”


text:
Preoţii au vorbit între ei şi au decis să nu mai ia argint de la popor şi să nu mai coordoneze ei restaurarea Templului.


text:
În consecinţă, preotul Iehoiada a luat o ladă mare, i-a făcut o gaură în capac şi a pus-o lângă altar, pe partea dreaptă faţă de intrarea în casa lui Iahve. Preoţii care păzeau poarta, puneau în ea tot argintul care se aducea la casa lui Iahve.


text:
Atunci când vedeau că era prea mult argint în ladă, venea acolo scribul regelui împreună cu marele preot. Ei numărau tot argintul care era adus la casa lui Iahve şi îl puneau în saci.


text:
Apoi luau acel argint cântărit şi îl dădeau oamenilor care erau însărcinaţi cu lucrarea la casa lui Iahve. Argintul era folosit pentru plata tâmplarilor şi a constructorilor care lucrau la casa lui Iahve.


text:
Din el erau plătiţi şi zidarii, ca şi cioplitorii în piatră – pentru cumpărarea lemnelor şi a pietrelor care urmau să fie cioplite – necesare restaurării casei lui Iahve. Acel argint era folosit şi pentru orice altă cheltuială care se făcea în vederea restaurării casei <i>(lui Iahve)</i>.


text:
Argintul care era adus la casa lui Iahve nu a fost folosit pentru facerea ligheanelor de argint, a uneltelor de stins focul, a cupelor, a trompetelor şi nici pentru altfel de vase de aur sau de argint din Templu;


text:
Oamenii cărora li se încredinţa argintul, nu erau niciodată verificaţi în legătură cu <i>(modul în care făceau)</i> plata lucrătorilor – pentru că erau corecţi.


text:
Argintul de la sacrificiile pentru vină şi argintul de la sacrificiile pentru păcat, nu se aducea la casa lui Iahve; ci era pentru preoţi.


text:
În acele vremuri, Hazael – regele Aramului – a venit, a asaltat Gatul şi l-a capturat. Apoi a înaintat împotriva Ierusalimului.


text:
Atunci Ioaş – regele lui Iuda – a luat toate lucrurile sfinte care fuseseră închinate lui Iahve de predecesorii lui – de regii lui Iuda, adică de Iehoşafat, de Iehoram şi de Ahazia – împreună cu tot aurul care era adunat în tezaurul casei lui Iahve şi în palatul regelui. El a trimis totul lui Hazael – regele Aramului – care nu a mai înaintat împotriva Ierusalimului.


text:
Celelalte fapte ale lui Ioaş şi tot ce a făcut el, oare nu sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor din teritoriul numit Iuda”?


text:
Slujitorii lui Ioaş s-au revoltat şi au complotat împotriva lui la Bet-Milo, pe drumul care conduce spre Sila.


text:
Iozabad – fiul lui Şimat – şi Iehozabad – fiul lui Şomer – slujitorii lui, l-au lovit acolo; şi el a murit. L-au înmormântat lângă părinţii lui, în „Oraşul lui David”. Apoi, în locul lui a guvernat fiul lui numit Amaţia.


text:
Iehoahaz – fiul lui Iehu – a început să guverneze în teritoriul numit Israel – la Samaria – în al douăzeci şi treilea an al guvernării lui Ioaş – fiul lui Ahazia; şi a guvernat şaptesprezece ani.


text:
El a făcut ce este rău în relaţia cu Iahve. A trăit în păcatele lui Ieroboam – fiul lui Nebat – care făcuse Israelul să păcătuiască; şi nu a abandonat practicarea lor.


text:
Atunci s-a declanşat mânia lui Iahve împotriva lui Israel; şi astfel, El l-a făcut să fie dominat de Hazael – regele Aramului – şi de Ben-Hadad – fiul acestuia – tot timpul cât au trăit ei.


text:
Iehoahaz a insistat <i>(cu rugăciuni)</i> înaintea lui Iahve. Atunci Iahve l-a ascultat, văzând felul în care era dominat Israel; pentru că regele Aramului îi exploata pe israelieni.


text:
Atunci Iahve i-a dat lui Israel un eliberator; şi poporul a scăpat de opresiunea arameilor. Astfel, israelienii au locuit în corturile lor ca mai înainte.


text:
Dar deşi Iahve a făcut pentru israelieni toate acestea, ei nu au abandonat practicarea păcatelor familiei lui Ieroboam care făcuse Israelul să păcătuiască, ci şi-au trăit viaţa comiţându-le. Chiar şi stâlpul Astartei rămăsese în Samaria.


text:
Din toată armata lui Iehoahaz, nu au mai rămas decât cincizeci de călăreţi, zece care şi zece mii de luptători care se deplasau pe jos; pentru că regele Aramului îi distrusese <i>(pe ceilalţi)</i> şi îi făcuse ca praful pe care îl calci cu picioarele.


text:
Celelalte fapte ale lui Iehoahaz, tot ce a făcut el şi realizările lui, oare nu sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor teritoriului numit Israel”?


text:
Iehoahaz s-a culcat lângă părinţii lui şi a fost înmormântat în Samaria. Apoi, în locul lui Iehoahaz a guvernat fiul lui numit Iehoaş.


text:
În al treizeci şi şaptelea an al guvernării lui Ioaş – regele teritoriului numit Iuda – a început să guverneze în teritoriul numit Israel, la Samaria, Iehoaş – fiul lui Iehoahaz. El a guvernat acolo şaisprezece ani.


text:
Iehoaş a făcut ce este rău în relaţia lui cu Iahve; şi nu s-a depărtat de niciunul dintre păcatele lui Ieroboam – fiul lui Nebat – care determinase Israelul să păcătuiască.


text:
Celelalte fapte ale lui Iehoaş, tot ce a făcut el şi realizările lui din războiul împotriva lui Amaţia – regele celor din teritoriul numit Iuda – oare nu sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor din teritoriul numit Israel”?


text:
Iehoaş s-a culcat lângă părinţii lui. Apoi, în locul lui Iehoaş a guvernat Ieroboam. Iehoaş a fost înmormântat în Samaria, lângă regii lui Israel.


text:
Elisei s-a îmbolnăvit de o boală care i-a cauzat moartea. Iehoaş – regele celor din teritoriul numit Israel – venise la el ca să îl vadă şi plânsese în faţa lui. Bocind, el a zis: „Părintele meu! Părintele meu! Carul lui Israel şi călăreţii lui!”


text:
Elisei i-a zis regelui lui Israel: „Acum încordează arcul cu mâna ta!” După ce a încordat arcul cu mâna lui, Elisei şi-a pus mâinile pe mâinile regelui.


text:
Apoi el i-a zis: „Deschide fereastra dinspre Est!” Şi regele a deschis-o. Elisei i-a spus: „Trage!” Şi el a tras. Atunci Elisei i-a zis: „Aceasta este săgeata victoriei care vine de la Iahve – o săgeată a victoriei împotriva lui Aram; pentru că tu îi vei lovi pe aramei la Afec până îi vei distruge.”


text:
Apoi i-a zis: „Ia săgeţile!” Şi el le-a luat. Elisei i-a mai zis regelui celor numiţi Israel: „Loveşte pământul cu ele!” El a lovit pământul de trei ori; apoi s-a oprit.


text:
Omul lui Dumnezeu s-a mâniat pe el; şi i-a zis: „Ar fi trebuit să loveşti de cinci sau de şase ori. Atunci i-ai fi lovit pe aramei până i-ai fi distrus total. Dar dacă ai procedat aşa, îi vei învinge doar de trei ori!”


text:
Când nişte israelieni care îngropau un mort, au văzut unul dintre aceste grupuri, s-au grăbit şi au aruncat corpul mortului în mormântul lui Elisei. Dar când corpul mortului a atins oasele lui Elisei, cel care murise, a înviat şi s-a ridicat pe picioarele lui.


text:
Totuşi Iahve şi-a manifestat mila faţă de israelieni; şi astfel Şi-a întors faţa spre ei – din cauza legământului Lui făcut cu Avraam, cu Isaac şi cu Iacov. Nici până astăzi nu a intenţionat să îi distrugă <i>(total)</i> sau să îi alunge din prezenţa Lui <i>(pentru totdeauna)</i>.


text:
Atunci Iehoaş – fiul lui Iehoahaz – a luat înapoi din teritoriul lui Ben-Hadad – fiul lui Hazael – acele oraşe pe care le cucerise Hazael de la Iehoahaz, tatăl lui. Iehoaş l-a învins de trei ori; şi astfel a luat înapoi oraşele lui Israel.


text:
În al doilea an al guvernării lui Iehoaş – fiul lui Iehoahaz – care era regele celor din teritoriul numit Israel – a început să guverneze Amaţia – fiul lui Ioaş – ca regele al celor din teritoriul numit Iuda.


text:
El avea vârsta de douăzeci şi cinci de ani când a devenit rege; şi a guvernat la Ierusalim douăzeci şi nouă de ani. Mama lui se numea Iehoadin şi era din Ierusalim.


text:
Amaţia a făcut ce este bine în relaţia lui cu Iahve, dar nu cum procedase strămoşul lui numit David; ci în toate lucrurile, el s-a comportat la fel ca tatăl lui numit Ioaş.


text:
După ce şi-a consolidat guvernarea, el i-a omorât pe slujitorii care îl omorâseră pe tatăl lui, pe regele Ioaş.


text:
Totuşi, pe fiii acelor criminali nu i-a omorât, din cauza interdicţiei care este scrisă în cartea legii lui Moise. Acolo, Iahve porunceşte: „Să nu îi omori pe părinţi pentru copii şi nici pe copii pentru părinţi; ci fiecare om să fie omorât pentru păcatul lui!”


text:
Amaţia a omorât zece mii de edomiţi în Valea Sării; şi a cucerit Sela prin luptă, numind-o apoi Iocteel. Acest nume s-a păstrat până astăzi pentru acea localitate.


text:
Apoi Amaţia şi-a trimis nişte reprezentanţi la Iehoaş – fiul lui Iehoahaz, care la rândul lui fusese fiul lui Iehu – regele celor din teritoriul numit Israel. Prin intermediul lor, Amaţia i-a zis: „Vino să ne confruntăm!”


text:
Dar Iehoaş – regele celor din teritoriul numit Israel – i-a răspuns astfel lui Amaţia – regele celor din „Iuda”: „Spinul din Liban şi-a trimis un reprezentant să îi spună cedrului din Liban: «Dă-o pe fiica ta ca soţie fiului meu!» Dar imediat, animalele sălbatice au trecut pe acolo şi au călcat spinul cu picioarele lor.


text:
Este adevărat că ai învins Edomul; şi astfel ţi s-a înălţat inima! Bucură-te de gloria ta şi rămâi acasă! De ce să provoci un dezastru care ar putea determina căderea ta şi a celor din teritoriul numit Iuda?”


text:
Dar Amaţia nu a ascultat <i>(sfatul lui Iehoaş)</i>. Astfel, Iehoaş – regele celor din teritoriul numit Israel – a plecat la atac. El şi Amaţia – regele celor din teritoriul numit Iuda – s-au confruntat la Bet-Şemeş care este pe teritoriul numit Iuda.


text:
Iehoaş – regele celor din teritoriul numit Israel – l-a prins pe Amaţia – regele al celor numiţi „Iuda” şi care era fiul lui Ioaş, fiul lui Ahazia – la Bet-Şemeş. Apoi a venit la Ierusalim şi a spart zidul oraşului de la Poarta numită Efraim până la Poarta Colţului – pe o lungime de patru sute de coţi.


text:
A luat tot aurul şi tot argintul împreună cu toate obiectele pe care le-a găsit în casa lui Iahve şi în camerele tezaurului palatului regelui. A luat şi prizonieri. Apoi s-a întors în Samaria.


text:
Celelalte fapte ale lui Iehoaş, ce a făcut el şi realizările lui din războiul împotriva lui Amaţia – regele celor din teritoriul numit Iuda – oare nu sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor teritoriului numit Israel”?


text:
Iehoaş s-a culcat lângă părinţii lui şi a fost înmormântat în Samaria, lângă regii lui Israel. Apoi, în locul lui a guvernat fiul lui numit Ieroboam.


text:
Amaţia – fiul lui Ioaş – care era rege în teritoriul numit Iuda, a mai trăit încă cincisprezece ani după moartea lui Iehoaş – fiul lui Iehoahaz – care era rege în „Israel”.


text:
Celelalte fapte ale lui Amaţia, oare nu sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor teritoriului numit Iuda”?


text:
Slujitorii lui Amaţia au conceput un complot împotriva lui, la Ierusalim. El a fugit la Lachiş; dar ei au trimis nişte oameni după el. Şi aceia l-au omorât acolo.


text:
Atunci tot poporul din teritoriul numit Iuda l-a luat pe Azaria care avea vârsta de şaisprezece ani; şi l-a numit rege în locul tatălui lui, Amaţia.


text:
După ce regele Amaţia a murit, Azaria a reconstruit Elatul şi l-a adus din nou între teritoriile numite Iuda.


text:
Ieroboam – fiul lui Iehoaş – regele celor numiţi „Israel”, a început să guverneze la Samaria în al cincisprezecelea an al guvernării lui Amaţia – fiul lui Ioaş – rege al celor numiţi „Iuda”. El a guvernat patruzeci şi unu de ani.


text:
Ieroboam a făcut ce este rău în relaţia lui cu Iahve; şi nu s-a depărtat de niciunul dintre păcatele lui Ieroboam – fiul lui Nebat – care făcuse Israelul să păcătuiască.


text:
Ieroboam a luat înapoi teritoriile lui Israel – de la Lebo-Hamat până la Marea Arabei – exact cum spusese Cuvântul Dumnezeului lui Israel care se numeşte Iahve – proclamat prin sclavul lui numit Iona – fiul lui Amitai – acel profet din Gat-Hefer.


text:
S-a întâmplat aşa pentru că Iahve văzuse câte era de mare necazul fiecărui israelian, indiferent că era sclav sau om liber; şi nu exista niciun <i>(alt)</i> ajutor pentru Israel.


text:
Iahve nu decisese că va şterge numele lui Israel de sub cer. Astfel, El i-a salvat prin Ieroboam, fiul lui Iehoaş.


text:
Celelalte fapte ale lui Ieroboam, tot ce a făcut el şi realizările lui din războiul în care a luat înapoi pentru Israel Damascul şi Hamatul – care aparţinuseră teritoriului numit Iuda – oare nu sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor teritoriului numit Israel”?


text:
Ieroboam s-a culcat lângă părinţii lui care fuseseră regi în teritoriul numit Israel. Apoi, în locul lui Ieroboam a guvernat fiul lui numit Zaharia.


text:
Azaria – fiul lui Amaţia – rege al celor numiţi „Iuda” – a început să guverneze în al douăzeci şi şaptelea an al guvernării lui Ieroboam, regele lui „Israel”.


text:
Azaria avea vârsta de şaisprezece ani când a devenit rege; şi a guvernat la Ierusalim cincizeci şi doi de ani. Mama lui se numea Iecolia şi era din Ierusalim.


text:
Singurul lucru care i se poate reproşa este faptul că nu a îndepărtat înălţimile; şi astfel poporul încă mai aducea sacrificii şi tămâie pe ele.


text:
Iahve l-a lovit pe rege cu lepră; şi a rămas lepros până la moarte. El a locuit izolat într-o casă. Cel care supraveghea palatul şi judeca poporul ţării, era Iotam – fiul regelui.


text:
Celelalte fapte ale lui Azaria, tot ce a făcut el, oare nu sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor din teritoriul numit Iuda”?


text:
Azaria s-a culcat lângă părinţii lui şi a fost înmormântat lângă ei – în „Oraşul lui David”. Apoi, în locul lui Azaria a guvernat fiul lui numit Iotam.


text:
Zaharia – fiul lui Ieroboam – a început să guverneze în teritoriul numit Israel – la Samaria – în al treizeci şi optulea an al guvernării lui Azaria – regele celor numiţi „Iuda”; şi a guvernat acolo şase luni.


text:
El a făcut ce este rău în relaţia lui cu Iahve – la fel ca strămoşii lui. Nu s-a depărtat de păcatele lui Ieroboam – fiul lui Nebat – care făcuse Israelul să păcătuiască.


text:
Şalum – fiul lui Iabeş – a complotat împotriva lui, l-a lovit înaintea poporului şi l-a omorât; apoi a guvernat el în locul lui Zaharia.


text:
Celelalte fapte ale lui Zaharia sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor din teritoriul numit Israel”.


text:
Aşa a fost confirmat de fapte Cuvântul lui Iahve referitoare la Iehu, care spusese: „Urmaşii tăi vor guverna în teritoriul numit Israel până la a patra generaţie.”


text:
Şalum – fiul lui Iabeş – a început să guverneze în al treizeci şi nouălea an al guvernării lui Uzia – regele celor numiţi „Iuda”. El a guvernat la Samaria – <i>(doar)</i> o lună.


text:
Atunci Menahem – fiul lui Gadi – a plecat din Tirţa şi a venit în Samaria. El l-a omorât pe Şalum – fiul lui Iabeş – în Samaria; apoi a guvernat în locul lui.


text:
Celelalte fapte ale lui Şalum şi complotul pe care l-a făcut el, sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor teritoriului numit Israel”.


text:
În acele vremuri, Menahem a devastat Tifsa şi a distrus tot ce era în ea. A procedat la fel şi cu zonele din jurul ei care ajungeau spre Tirţa – pentru că cei de acolo nu au vrut să îşi deschidă porţile. El a distrus Tifsa şi a spart uterul tuturor femeilor însărcinate.


text:
Menahem – fiul lui Gadi – a început să guverneze în teritoriul numit Israel în al treizeci şi nouălea an al lui Azaria – regele celor numiţi „Iuda”; şi a guvernat la Samaria zece ani.


text:
Tot timpul cât a trăit, el a făcut ce este rău în relaţia lui cu Iahve; şi nu s-a depărtat de păcatele lui Ieroboam – fiul lui Nebat – care făcuse Israelul să păcătuiască.


text:
Atunci când Pul – regele Asiriei – a invadat ţara, Menahem i-a dat o mie de talanţi de argint pentru ca să îl ajute să îşi consolideze guvernarea.


text:
Menahem a cerut acest argint de la toţi oamenii bogaţi din Israel. Fiecare i-a dat regelui Asiriei câte cincizeci de şecheli de argint. Astfel, regele Asiriei s-a întors; şi nu a mai staţionat în ţară.


text:
Celelalte fapte ale lui Menahem şi tot ce a făcut el, oare nu sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor din teritoriul numit Israel”?


text:
Menahem s-a culcat lângă părinţii lui. Apoi, în locul lui Menahem a guvernat fiul lui numit Pecahia.


text:
Pecahia – fiul lui Menahem – a început să guverneze în teritoriul numit Israel – la Samaria – în al cincizecilea an al guvernării lui Azaria – regele celor numiţi „Iuda”. El a guvernat acolo doi ani.


text:
Pecahia a făcut ce este rău în relaţia lui cu Iahve şi nu s-a depărtat de păcatele lui Ieroboam – fiul lui Nebat – care făcuse pe Israel să păcătuiască.


text:
Unul dintre comandanţii armatei lui Pecahia – numit Pecah – fiul lui Remalia, a complotat împotriva lui; şi acţionând împreună cu cincizeci de ghiladiţi, l-a omorât pe rege. Apoi au mai omorât pe Argob şi pe Arieh – la Samaria – în fortăreaţa palatului regelui. Deci Pecah l-a omorât pe Pecahia. Apoi a guvernat în locul lui.


text:
Celelalte fapte ale lui Pecahia şi tot ce a făcut el, sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor teritoriului numit Israel”.


text:
Pecah – fiul lui Remalia – a început să guverneze pentru cei din teritoriul numit Israel – la Samaria – în al cincizeci şi doilea an al guvernării lui Azaria – regele al celor numiţi „Iuda” – şi a guvernat acolo douăzeci de ani.


text:
El a făcut ce este rău în relaţia lui cu Iahve şi nu s-a depărtat de păcatele lui Ieroboam – fiul lui Nebat – care a făcut Israelul să păcătuiască.


text:
În timpul guvernării lui Pecah – regele celor numiţi „Israel”, Tiglat-Pileser – regele Asiriei – a capturat oraşele: Iion, Abel-Bet-Maaca, Ianoah, Chedeş, Haţor, Ghilad şi Galileea. El a mai ocupat tot teritoriul locuit de urmaşii lui Neftali; şi i-a dus pe locuitorii lor în captivitate, în Asiria.


text:
Apoi Osea – fiul lui Ela – a complotat împotriva lui Pecah – fiul lui Remalia – şi l-a omorât. Osea a început să guverneze în locul lui, în al douăzecilea an al guvernării lui Iotam, fiul lui Uzia.


text:
Celelalte fapte ale lui Pecah şi tot ce a făcut el, sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor din teritoriul numit Israel”.


text:
Iotam – fiul lui Uzia – a început să guverneze în teritoriul numit Iuda în al doilea an al guvernării lui Pecah – fiul lui Remalia – regele celor numiţi „Israel”.


text:
El avea vârsta de douăzeci şi cinci de ani când a început să guverneze; şi a guvernat la Ierusalim şaisprezece ani. Mama lui se numea Ieruşa şi era fiica lui Ţadoc.


text:
Totuşi, nici el nu a desfiinţat înălţimile; şi astfel, poporul încă mai aducea sacrificii şi tămâie pe ele. Iotam a construit poarta de sus a casei lui Iahve.


text:
Celelalte fapte ale lui Iotam, oare nu sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor teritoriului numit Iuda”?


text:
În acele zile, Iahve a început să trimită împotriva lui Iuda pe Reţin – regele Aramului – şi pe Pecah, fiul lui Remalia.


text:
Iotam s-a culcat lângă părinţii lui şi a fost înmormântat lângă ei – în oraşul strămoşului lui numit David. Apoi, în locul lui Iotam a guvernat fiul lui numit Ahaz.


text:
Ahaz – fiul lui Iotam – regele din teritoriul numit Iuda – a devenit rege în al şaptesprezecelea an al guvernării lui Pecah, fiul lui Remalia.


text:
Ahaz avea vârsta de douăzeci de ani când a început să guverneze; şi a guvernat la Ierusalim şaisprezece ani. El nu a făcut ce este corect în relaţia cu Dumnezeul lui numit Iahve – aşa cum procedase strămoşul lui numit David –


text:
ci a trăit conform modelului oferit de regii din teritoriul numit Israel. El l-a trecut chiar şi pe fiul lui prin foc – aşa cum era obiceiul idolatru al popoarelor pe care Iahve le alungase din faţa israelienilor.


text:
Ahaz a ajuns în situaţia de a aduce sacrificii şi tămâie pe înălţimi, pe dealuri şi sub orice copac verde.


text:
Atunci Reţin – regele Aramului – şi Pecah – fiul lui Remalia – care era rege în teritoriul numit Israel, au declanşat un război împotriva Ierusalimului. L-au asediat pe Ahaz, dar nu l-au putut învinge.


text:
În acea vreme, Reţin – regele Aramului – a readus Elatul între graniţele Aramului; şi i-a alungat de acolo pe iudei. Astfel, edomiţii s-au întors la Elat; şi au locuit acolo până astăzi.


text:
Ahaz şi-a trimis nişte reprezentanţi la Tiglat-Pileser – regele Asiriei – ca să îi spună: „Eu sunt slujitorul şi fiul tău! Vino şi salvează-mă de regele Aramului şi de regele lui Israel – care au declanşat un război împotriva mea.”


text:
Ahaz a luat argintul şi aurul care erau în casa lui Iahve şi în tezaurul palatului regelui; şi le-a trimis ca dar regelui Asiriei.


text:
Regele Asiriei l-a ascultat. Atunci regele Asiriei a venit, a luptat împotriva Damascului şi l-a capturat. Apoi i-a dus pe locuitori în captivitate la Chir; şi l-a omorât pe Reţin.


text:
Regele Ahaz a plecat la Damasc ca să îl întâlnească pe Tiglat-Pileser, regele Asiriei. Când a văzut altarul care era în Damasc, regele Ahaz a trimis preotului Urie copia şi modelul lui împreună cu toate dimensiunile.


text:
Preotul Urie a construit un altar conform modelului pe care regele Ahaz i l-a trimis din Damasc. Acel preot l-a terminat înainte de întoarcerea regelui din Damasc.


text:
Când s-a întors regele <i>(Ahaz)</i> din Damasc şi a văzut altarul, s-a apropiat şi a adus sacrificii pe el.


text:
A oferit pe altar arderile integrale şi darurile de mâncare, a turnat darurile de băutură şi a vărsat sângele sacrificiilor pentru pace.


text:
A luat din faţa casei altarul de bronz care era înaintea lui Iahve – pentru ca el să nu fie între noul altar şi casa lui Iahve. Apoi l-a pus în partea de nord a noului altar.


text:
Regele Ahaz i-a dat următoarea poruncă preotului Urie: „Să aduci pe marele altar arderea integrală de dimineaţă şi darul de mâncare de seară, arderea integrală a regelui şi darul lui de mâncare, arderea integrală a întregului popor din ţară, darul lor de mâncare şi darurile lor de băutură. Să torni pe el tot sângele arderilor integrale şi tot sângele sacrificiilor. Voi folosi altarul de bronz ca să mă ghideze în luarea deciziilor!”


text:
Regele Ahaz a sfărâmat ornamentele suporturilor bazinelor şi apoi a luat bazinele de pe ele. A dat jos şi „marea”. El a luat-o de pe boii de bronz care erau sub ea; şi a pus-o pe un planşeu de piatră.


text:
Respectând dorinţa regelui Asiriei, Ahaz a desfiinţat din casa lui Iahve atât arcada Sabatului – care fusese construită la interiorul Casei –, cât şi partea de afară numită intrarea regelui.


text:
Celelalte fapte pe care le-a făcut Ahaz, oare nu sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor din teritoriul numit Iuda”?


text:
Ahaz s-a culcat lângă părinţii lui şi a fost înmormântat lângă ei, în „Oraşul lui David”. Apoi, în locul lui a guvernat fiul lui numit Ezechia.


text:
Osea – fiul lui Ela – a început să guverneze în teritoriul numit Israel – la Samaria – în al doisprezecelea an al guvernării lui Ahaz – regele din teritoriul numit Iuda; şi a guvernat acolo nouă ani.


text:
El a făcut ce este rău în relaţia lui cu Iahve; dar nu a procedat ca regii lui Israel care trăiseră înaintea lui.


text:
Salmanasar – regele Asiriei – a venit împotriva lui. Astfel, Osea a devenit vasalul acestui rege; şi i-a plătit periodic o taxă <i>(de subordonare)</i>.


text:
Dar regele Asiriei a descoperit un complot organizat de Osea care îi trimisese lui So – monarhul Egiptului – nişte oameni din partea lui; şi nu îi mai plătea regelui Asiriei acea taxă anuală. În consecinţă, regele Asiriei l-a prins şi l-a băgat în închisoare.


text:
Regele Asiriei a parcurs toată ţara şi a venit să lupte împotriva Samariei. A asediat-o într-o perioadă de trei ani.


text:
În al nouălea an al guvernării lui Osea, regele Asiriei a cucerit Samaria; şi apoi i-a dus pe israelieni captivi în Asiria. El i-a adus acolo să locuiască în Halah şi în Gozan – pe traseul râului Habor şi în oraşele mezilor.


text:
Aceste lucruri s-au întâmplat pentru că poporul Israel a păcătuit împotriva Dumnezeului lor numit Iahve – Cel care i-a scos de pe teritoriul Egiptului de sub dominaţia faraonului, monarhul Egiptului. Ei s-au închinat înaintea altor <i>(dumne)</i>zei


text:
şi au copiat atât obiceiurile popoarelor pe care Iahve le alungase din faţa israelienilor, cât şi obiceiurile stabilite de regii din teritoriul numit Israel.


text:
Israelienii au făcut, în secret, împotriva Dumnezeului lor numit Iahve, fapte nepermise de El. Ei şi-au construit înălţimi în toate oraşele lor, din turnurile santinelelor până în oraşele fortificate.


text:
Şi-au ridicat pietre <i>(pe care le-au considerat)</i> sacre şi „astarte” – pe orice deal înalt şi sub orice copac verde.


text:
Au ars tămâie pe toate înălţimile – exact ca popoarele pe care Iahve le alungase din faţa lor; şi au făcut lucruri rele cu care L-au mâniat pe Iahve.


text:
Iahve a avertizat pe Israel şi pe Iuda prin toţi profeţii şi prin oamenii care vedeau lucrurile revelate de El. Aceia le ziseseră <i>(din partea lui Iahve)</i>: „Întoarceţi-vă de la comportamentul vostru rău şi respectaţi poruncile şi deciziile Mele, conform întregii Legi pe care am poruncit-o strămoşilor voştri şi pe care v-am trimis-o prin sclavii Mei – prin profeţi!”


text:
Dar ei nu L-au ascultat; ci s-au opus acestor cerinţe la fel ca strămoşii lor care nu crezuseră în Dumnezeul lor numit Iahve.


text:
I-au respins deciziile, legământul ratificat cu strămoşii lor şi declaraţiile pe care li le-a dat. Au umblat după lucruri fără valoare; şi astfel au devenit chiar ei nişte oameni demni de desconsiderare. Israelienii au urmat exemplul celorlalte popoare care erau în jurul lor, deşi Iahve le poruncise să nu se asemene cu ele.


text:
Ei au renunţat la toate poruncile Dumnezeului lor care se numeşte Iahve; şi şi-au turnat ca idoli doi viţei şi un stâlp închinat Astartei. S-au închinat tuturor constelaţiilor care se puteau observa pe cer; şi i-au slujit lui Baal.


text:
Au trecut prin foc pe fiii şi pe fiicele lor, au practicat ghicirea şi vrăjitoria; şi s-au vândut să facă ce este rău în relaţia lor cu Iahve, declanşându-I astfel mânia <i>(împotriva lor)</i>.


text:
Iahve s-a mâniat foarte mult pe Israel şi l-a îndepărtat din prezenţa Lui. Astfel, nu au mai rămas <i>(pe teritoriul locuit cândva de israelieni)</i> decât urmaşii lui Iuda.


text:
Dar nici israelienii din teritoriul numit Iuda nu au respectat legământul ratificat cu Dumnezeul lor care se numeşte Iahve; ci au copiat obiceiurile pe care le avuseseră cei din teritoriul numit Israel.


text:
Atunci Iahve i-a abandonat pe toţi urmaşii lui Israel, i-a chinuit, a permis să ajungă la discreţia jefuitorilor; iar în final i-a alungat din prezenţa Lui.


text:
El a procedat aşa cu ei pentru că cei care s-au numit Israel, se despărţiseră de familia lui David şi îl făcuseră rege pe Ieroboam, fiul lui Nebat – cel care l-a înstrăinat pe Israel de Iahve şi l-a determinat să comită un mare păcat.


text:
până când Iahve l-a îndepărtat pe Israel din prezenţa Sa – exact cum anunţase prin toţi sclavii Săi: prin profeţi. Astfel, cei din teritoriul numit Israel au fost luaţi din ţara lor şi duşi captivi în Asiria, unde au rămas până astăzi.


text:
Regele Asiriei a adus oameni de la Babilon: din Cuta, din Ava, din Hamat şi din Sefarvaim. El i-a pus să trăiască în oraşele care aveau capitala la Samaria, în locul israelienilor. Ei au devenit proprietarii Samariei; şi au locuit <i>(inclusiv)</i> în oraşele <i>(din jurul)</i> ei.


text:
Când au început să locuiască acolo, nu se temeau de Iahve. Atunci Iahve a trimis împotriva lor nişte lei care au omorât pe câţiva dintre ei.


text:
Aceia i-au zis regelui Asiriei: „Popoarele pe care le-ai adus ca să locuiască în oraşele <i>(care aparţin)</i> Samariei, nu cunosc legea Dumnezeului acestei ţări. El a trimis împotriva lor nişte lei; şi oamenii au fost omorâţi de ei – pentru că nu ştiu ce prevede legea Dumnezeului acestei ţări!”


text:
Atunci regele Asiriei a ordonat: „Trimiteţi pe unul dintre preoţii care au fost luaţi captivi din Samaria. El să meargă şi să locuiască acolo – ca să îi înveţe <i>(să respecte)</i> legea Dumnezeului acelui teritoriu!”


text:
Unul dintre preoţi, care fusese luat captiv din Samaria, s-a întors şi a locuit la Betel. El i-a învăţat cum să se teamă de Iahve.


text:
Dar fiecare popor şi-a făcut proprii lui zei în oraşele în care locuiau ei; şi i-au pus atât în temple cât şi pe înălţimile construite de samariteni.


text:
Oamenii din Babilon l-au făcut pe zeul Sucot-Benot, oamenii din Cuta l-au făcut pe zeul Nergal, oamenii din Hamat l-au făcut pe zeul Aşima,


text:
iar cei din Ava i-au făcut pe zeii Nibhaz şi Tartac. Cei din Sefarvaim îşi ardeau fiii în foc, ca sacrificiu oferit lui Adra-Melec şi lui Ana-Melec – zeii din Sefarvaim.


text:
Ei se închinau <i>(şi)</i> lui Iahve; dar în acelaşi timp şi-au desemnat pentru ei mulţi preoţi ai înălţimilor, care aduceau sacrificii în acele temple de pe înălţimi.


text:
Astfel, acei oameni se închinau lui Iahve, dar slujeau şi zeilor lor, conform obiceiului popoarelor din care au fost aduşi.


text:
Până astăzi, ei au aceleaşi obiceiuri vechi. Nu se tem doar de Iahve. Nu respectă doar deciziile şi regulile lor <i>(religioase)</i> şi nici doar poruncile pe care le-a dat Iahve urmaşilor lui Iacov, căruia i-a fost pus numele Israel.


text:
Iahve ratificase cu israelienii un legământ şi le poruncise astfel: „Să nu vă temeţi de alţi <i>(dumne)</i>zei şi să nu vă închinaţi lor; să nu le slujiţi şi să nu le aduceţi sacrificii;


text:
ci să vă temeţi de Iahve – de Cel care v-a scos de pe teritoriul Egiptului cu o mare demonstraţie de forţă şi cu braţul întins! Să vă închinaţi doar Lui; şi numai acestui Dumnezeu să îi aduceţi sacrificii!


text:
Fiţi atenţi totdeauna, ca să respectaţi învăţăturile, regulile, legile şi poruncile pe care le-a scris pentru voi; şi să nu vă temeţi de alţi <i>(dumne)</i>zei.


text:
Să nu uitaţi <i>(să respectaţi)</i> legământul pe care Eu l-am ratificat cu voi; şi să nu vă temeţi de alţi <i>(dumne)</i>zei;


text:
ci să vă temeţi de Dumnezeul vostru care se numeşte Iahve; şi atunci El vă va scăpa de toţi duşmanii voştri.”


text:
Deci aceste popoare se temeau de Iahve, dar slujeau şi idolilor lor. Până astăzi, copiii lor şi copiii copiilor lor fac ce au făcut şi părinţii lor.


text:
Ezechia – fiul lui Ahaz – rege în teritoriul numit Iuda, a început să guverneze în al treilea an al guvernării lui Osea – fiul lui Ela – regele celor din teritoriul numit Israel.


text:
El avea vârsta de douăzeci şi cinci de ani când a devenit rege; şi a guvernat la Ierusalim douăzeci şi nouă de ani. Mama lui se numea Abia şi era fiica lui Zaharia.


text:
Ezechia a desfiinţat închinarea pe înălţimi şi a sfărâmat pietrele <i>(considerate)</i> sacre, a tăiat stâlpul închinat Astartei şi a spart în bucăţi şarpele de bronz pe care îl făcuse Moise – pentru că israelienii aveau obiceiul să ardă tămâie în faţa lui şi îl numeau Nehuştan.


text:
Ezechia a crezut în Dumnezeul lui Israel numit Iahve. Niciunul dintre regii din teritoriul numit Iuda care fuseseră înaintea lui sau care au trăit după aceea, nu a mai fost ca el.


text:
Ezechia s-a ataşat de Iahve, nu s-a depărtat de El şi a respectat poruncile pe care Iahve i le dăduse <i>(pentru Israel)</i> lui Moise.


text:
Iahve a fost cu Ezechia; şi oriunde mergea, avea victorie. El s-a revoltat împotriva regelui Asiriei; şi nu i s-a mai subordonat.


text:
Ezechia i-a distrus pe filisteni până la Gaza; şi le-a devastat teritoriile: de la turnurile de pază şi până la oraşele fortificate.


text:
În al patrulea an al guvernării lui Ezechia – care era al şaptelea an al guvernării lui Osea, fiul lui Ela, regele celor din teritoriul numit Israel –, Salmanasar – regele Asiriei – a venit să lupte împotriva Samariei şi a asediat-o;


text:
şi după trei ani de asediu, asirienii au cucerit-o. Deci Samaria a fost cucerită în al şaselea an al guvernării lui Ezechia – an care corespundea cu al nouălea din timpul guvernării lui Osea, regele celor din teritoriul numit Israel.


text:
Regele Asiriei i-a dus pe israelieni captivi în Asiria şi i-a pus să locuiască în Halah, în Gozan, pe traseul râului Habor şi în oraşele mezilor.


text:
S-a întâmplat aşa pentru că nu au ascultat ce le-a spus Dumnezeul lor care se numeşte Iahve; ci au încălcat legământul Lui. Nu s-au conformat cerinţelor lui şi nici nu au respectat tot ce le-a poruncit Moise, sclavul lui Iahve.


text:
În al paisprezecelea an al guvernării regelui Ezechia, Sanherib – regele Asiriei – a înaintat împotriva tuturor oraşelor fortificate din teritoriul numit Iuda; şi le-a cucerit.


text:
Apoi Ezechia – regele celor din teritoriul numit Iuda – a trimis următorul mesaj regelui Asiriei care era atunci în Lachiş: „Am greşit! Depărtează-te de mine; şi îţi voi da orice îmi vei cere!” Regele Asiriei a cerut de la Ezechia – regele celor din teritoriul numit Iuda – trei sute de talanţi de argint şi treizeci de talanţi de aur.


text:
În acea situaţie, Ezechia a desprins aurul pe care tot el, Ezechia – regele celor din teritoriul numit Iuda – îl folosise ca să acopere uşile şi stâlpii Templului lui Iahve; şi l-a dat <i>(şi pe acela)</i> regelui Asiriei.


text:
Regele Asiriei i-a trimis din Lachiş pe Tartan, pe Rab-Saris şi pe Rab-Şache – însoţiţi de o mare armată. Ei au venit la regele Ezechia, la Ierusalim. Au plecat spre Ierusalim; şi când au ajuns, s-au oprit la canalul de apă al lacului de sus, pe drumul care conduce la terenul spălătorului.


text:
Apoi l-au chemat <i>(la ei)</i> pe rege. Eliachim – fiul lui Hilchia –, administratorul palatului, scribul Şebna şi cronicarul Ioah – fiul lui Asaf – s-au dus la ei.


text:
Rab-Şache le-a zis: „Spuneţi-i lui Ezechia: «Marele rege al Asiriei îţi vorbeşte astfel: ‘Pe ce se bazează această încredere pe care o ai?


text:
Tu spui că ai strategie şi forţă pentru război; dar acestea sunt doar nişte vorbe fără acoperire în fapte. În cine te încrezi tu acum, astfel încât ai decis să te revolţi împotriva mea?


text:
Constat că ai decis să te încrezi în Egipt – în acel toiag de trestie ruptă, care înţeapă şi răneşte mâna oricui se sprijină pe el. Aşa este faraonul – monarhul Egiptului – pentru toţi aceia care se încred în el!


text:
Poate că îmi veţi spune că vă încredeţi în Dumnezeul vostru care se numeşte Iahve. Dar oare nu este El Acela ale Cărui înălţimi şi altare le-a îndepărtat tocmai Ezechia, zicând oamenilor din teritoriul numit Iuda şi Ierusalimului ca să se închine înaintea altarului din Ierusalim!’»?


text:
Acum îţi propun să vii şi să faci o înţelegere cu stăpânul meu, cu regele Asiriei. Eu îţi voi da două mii de cai; şi să vedem dacă tu vei putea găsi călăreţi pentru ei…


text:
Este interesant de urmărit cum vei putea elimina tu măcar un singur conducător dintre cei mai nesemnificativi slujitori ai stăpânului meu – când te bazezi pe Egipt ca să îţi dea care şi călăreţi!


text:
În plus, crezi oare că am înaintat fără aprobarea lui Iahve împotriva acestui loc, ca să îl distrug? Iahve personal mi-a zis: «Înaintează împotriva acestei ţări şi distruge-o!»”


text:
Atunci Eliachim – fiul lui Hilchia –, Şebna şi Ioah i-au răspuns lui Rab-Şache: „Te rugăm să vorbeşti slujitorilor tăi în limba aramaică, pentru că <i>(noi)</i> o înţelegem. Nu ne vorbi în limba ebraică, în auzul poporului care este pe zid!”


text:
Dar Rab-Şache le-a zis: „Oare stăpânul meu m-a trimis să spun aceste cuvinte stăpânului vostru şi vouă? Nu m-a trimis la aceşti oameni, care stau pe zid şi care, la fel ca voi, vor ajunge să îşi mănânce propriile fecale şi să îşi bea propria urină?”


text:
Atunci Rab-Şache s-a ridicat şi a strigat cu mare intensitate în limba ebraică, astfel: „Ascultaţi ce vă vorbeşte marele regele al Asiriei!


text:
El vă spune: «Nu îi permiteţi lui Ezechia să vă ducă în eroare; pentru că el nu va putea să vă salveze din mâna mea!


text:
Nu îi permiteţi lui Ezechia să vă convingă <i>(zicându-vă că este mai bine)</i> să vă încredeţi în Iahve, când vă spune: ‘Este o certitudine că Iahve ne va salva; şi acest oraş nu va fi dat în mâinile regelui Asiriei!’


text:
Nu-l ascultaţi pe Ezechia. Regele Asiriei vă spune: ‘Faceţi pace cu mine; şi veniţi afară la mine. Atunci, fiecare dintre voi va mânca din via lui şi din smochinul lui; şi veţi bea apă din fântânile voastre –


text:
până voi veni şi vă voi lua într-o ţară ca a voastră. Aceea este o ţară cu abundenţă de cereale şi de vin, cu abundenţă de pâine şi de vii şi cu abundenţă de măsline şi de miere. Astfel, veţi trăi şi nu veţi muri. Nu îl ascultaţi pe Ezechia; pentru că el vă conduce greşit când pretinde că vă va salva Iahve!


text:
Unde sunt zeii Hamatului şi ai Arpadului? Unde sunt zeii Sefarvaimului, ai Henei şi ai Ivei? Au putut ei să salveze Samaria din mâna mea?


text:
Care dintre toţi zeii acestor ţări şi-au scăpat ţara din mâna mea? În consecinţă, cum ar putea Iahve să salveze Ierusalimul din mâna mea?’»”


text:
Atunci Eliachim – fiul lui Hilchia –, administratorul palatului, scribul Şebna şi cronicarul Ioah – fiul lui Asaf – au venit la Ezechia cu hainele rupte; şi i-au spus cuvintele lui Rab-Şache.


text:
După ce regele Ezechia a auzit despre toate acestea, şi-a rupt hainele, s-a acoperit cu un sac şi s-a dus la casa lui Iahve.


text:
Apoi i-a trimis la profetul Isaia – fiul lui Amoţ – pe Eliachim – administratorul palatului lui –, pe scribul Şebna şi pe cei bătrâni dintre preoţi. Toţi s-au dus la el acoperiţi cu saci.


text:
Ei i-au zis: „Ezechia îţi vorbeşte astfel: «Aceasta este o zi de necaz, de pedeapsă şi de ruşine. Copiii au ajuns la termenul la care trebuie să se nască, dar nu mai există nicio forţă pentru naşterea lor.


text:
Poate că Dumnezeul tău – Cel care se numeşte Iahve – a auzit toate cuvintele lui Rab-Şache. El a fost trimis de stăpânul lui – de regele Asiriei – ca să Îl ridiculizeze pe Dumnezeul care este <i>(singurul)</i> viu. Poate că Iahve – Dumnezeul tău – îi va reproşa cuvintele pe care le-a spus. Deci fă o rugăciune <i>(adresată lui Iahve)</i> pentru cei care au mai rămas!»”


text:
el le-a zis: „Să îi spuneţi stăpânului vostru că Iahve îi vorbeşte astfel: «Nu te speria de cuvintele pe care le-ai auzit şi prin care slujitorii regelui Asiriei M-au blasfemiat.


text:
Te anunţ că voi pune în el un asemenea spirit, încât la auzirea unui zvon, se va întoarce în ţara lui. Şi îl voi determina să cadă omorât de sabie chiar pe teritoriul lui!»”


text:
Când Rab-Şache a auzit că regele Asiriei plecase din Lachiş, s-a întors şi l-a găsit luptând împotriva Libnei.


text:
Apoi, când regele Asiriei a auzit că Tirhaca – regele din Cuş –, a plecat să lupte împotriva lui, a trimis din nou reprezentanţi la Ezechia. Prin intermediul lor, a transmis:


text:
„Să îi vorbiţi lui Ezechia, regele celor din teritoriul numit Iuda, astfel: «Nu Îi permite Dumnezeului tău, în care te încrezi, să te păcălească promiţându-ţi că Ierusalimul nu va ajunge în mâna regelui Asiriei.


text:
Sunt sigur că ai auzit ce au făcut regii Asiriei tuturor ţărilor cucerite: cum le-a distrus în totalitate! Şi crezi oare că tu vei fi salvat?


text:
Şi-au salvat oare zeii popoarele pe care părinţii mei le-au distrus: pe Gozan, pe Haran, pe Reţef şi pe fiii lui Eden – care erau în Tel-Asar?


text:
Unde este regele Hamatului, regele Arpadului şi regele oraşului Sefarvaim. Unde este acela al oraşului Hena sau al oraşului Iva?»”


text:
Ezechia a luat scrisoarea din mâna solilor şi a citit-o. Apoi s-a dus în casa lui Iahve şi a pus-o acolo deschisă, înaintea Lui.


text:
Ezechia s-a rugat lui Iahve şi a zis: „O, Doamne, Dumnezeul lui Israel; Tu, Cel care tronezi deasupra heruvimilor! Tu eşti singurul Dumnezeu al tuturor regatelor pământului! Tu ai făcut cerul şi pământul!


text:
Doamne, apleacă-Ţi urechea şi ascultă! Doamne, deschide-Ţi ochii şi priveşte! Auzi cuvintele pe care le-a trimis Sanherib ca să Îl ridiculizeze pe Dumnezeul <i>(care este)</i> viu!


text:
Ştim şi că le-au aruncat zeii în foc. Dar ei i-au distrus pentru că aceia nu erau Dumnezeu, ci lucrări făcute de mâna omului. Acei zei erau doar lemn şi piatră.


text:
Acum, Doamne, Dumnezeul nostru, Te rugăm, scapă-ne de ameninţarea lui – ca să ştie toate regatele pământului că Tu, Doamne, eşti singurul Dumnezeu!”


text:
Atunci Isaia – fiul lui Amoţ – a trimis pe cineva la Ezechia, ca să îi spună: „Iahve, Dumnezeul lui Israel, vorbeşte astfel: «Ţi-am auzit rugăciunea pe care Mi-ai făcut-o, referitoare la Sanherib, regele Asiriei.


text:
Să ştii că Iahve a pronunţat deja următoarele cuvinte împotriva lui: ‘Fecioara – fiica Sionului – te desconsideră şi râde de tine! Fiica Ierusalimului dă din cap în timp ce tu fugi!’


text:
Ştii pe Cine ai ridiculizat şi împotriva Cui ai blasfemiat? Ştii împotriva Cui ai vorbit? Ştii împotriva Cui ţi-ai înălţat mândru privirea? Împotriva Sfântului lui Israel!


text:
Prin intermediul solilor tăi, L-ai ridiculizat pe Iahve, zicând: ‘Cu mulţimea carelor mele, am escaladat înălţimile munţilor până la cele mai înalte piscuri ale Libanului! I-am tăiat cei mai înalţi cedri şi cei mai remarcabili chiparoşi. Am ajuns la cele mai îndepărtate locuri şi la pădurea cea mai deasă.


text:
Am săpat fântâni şi am băut ape străine. Am secat toate pâraiele Egiptului pe unde am trecut cu tălpile picioarelor mele!’


text:
N-ai auzit? Eu am conceput toate aceste lucruri cu mult timp în urmă – din zile străvechi – şi le-am planificat. Iar acum am făcut ca ele să se întâmple. Astfel, ţi-am permis să transformi oraşele fortificate în mormane de dărâmături.


text:
Locuitorii lor sunt fără forţă, surprinşi şi făcuţi de ruşine. Au ajuns ca iarba de pe câmp şi ca verdeaţa fragedă – ca iarba de pe acoperişuri, care se usucă înainte să crească.


text:
Pentru că te-ai mâniat pe Mine şi pentru că aroganţa ta a ajuns la urechile Mele, voi pune veriga Mea în nasul tău şi zăbala Mea în gura ta. Astfel, te voi întoarce pe drumul pe care ai venit!


text:
Iar pentru tine, Ezechia, îţi dau un semn care îţi va confirma că se va întâmpla aşa: în acest an veţi mânca ce va creşte de la sine; iar în al doilea an veţi consuma ce va răsări din ce a rămas! Abia în al treilea an veţi semăna şi veţi secera, veţi planta vii şi le veţi mânca fructele.


text:
Supravieţuitorii din teritoriul numit Iuda – cei care vor rămâne –, vor avea din nou rădăcini sub ei: şi vor produce fructe deasupra.


text:
Se va întâmpla aşa, pentru că din Ierusalim va apărea un grup al urmaşilor <i>(poporului)</i>; şi din muntele Sion vor veni câţiva supravieţuitori. Pasiunea lui Iahve care este Dumnezeul Armatelor <i>(pentru ei)</i> va face ca acest lucru să se întâmple!»


text:
Deci, Iahve spune despre regele Asiriei astfel: «Nu va intra în acest oraş şi nu va trage nicio săgeată acolo. Nu va veni în faţa lui cu vreun scut şi nu va ridica împotriva lui nicio rampă de asalt.


text:
În acea noapte, îngerul lui Iahve s-a dus în tabăra asirienilor; şi a omorât o sută optzeci şi cinci de mii de oameni. Când s-au trezit ceilalţi dimineaţa devreme, au văzut că toţi aceia erau nişte corpuri moarte.


text:
Atunci Sanherib – regele Asiriei – şi-a ridicat tabăra şi a plecat. El s-a întors la Ninive şi a locuit acolo.


text:
În timp ce se închina în templul zeului lui numit Nisroc, fiii lui – Adra-Melec şi Sareţer – l-au omorât cu sabia; şi apoi au fugit în ţara Ararat. În locul lui Sanherib a guvernat fiul lui numit Esar-Hadon.


text:
În acele zile, Ezechia s-a îmbolnăvit şi era aproape de moarte. Profetul Isaia – fiul lui Amoţ – a venit la el şi i-a zis: „Iahve îţi spune: «Organizează-ţi familia care va rămâne după tine; pentru că tu vei muri! Nu te vei mai însănătoşi!»”


text:
„Doamne, Te rog să Îţi aminteşti că am umblat în faţa Ta cu responsabilitate şi devotament din toată inima şi că am făcut ce este bine în relaţia mea cu Tine!” Şi Ezechia a plâns cu mari regrete.


text:
Isaia încă nu plecase din curtea de mijloc <i>(a palatului)</i>. Atunci Cuvântul lui Iahve a venit la el şi i-a zis:


text:
„Întoarce-te şi spune-i lui Ezechia care este conducătorul poporului Meu că Iahve, Dumnezeul strămoşului lui numit David, îi vorbeşte astfel: «Ţi-am auzit rugăciunea şi ţi-am văzut lacrimile. Să ştii că te voi vindeca! În a treia zi te vei duce la casa lui Iahve.


text:
Voi adăuga vieţii tale încă cincisprezece ani; şi te voi salva împreună cu acest oraş din mâna regelui Asiriei. Voi apăra acest oraş de dragul Meu şi de dragul sclavului Meu numit David!»”


text:
Apoi Isaia a zis: „Aduceţi o turtă de smochine!” Ei au adus-o; şi după ce i-au pus-o lui Ezechia pe rană, s-a vindecat.


text:
Ezechia îl întrebase pe Isaia: „Care va fi semnul care-mi va confirma că Iahve mă va vindeca şi că mă voi duce la casa Lui a treia zi?”


text:
Isaia îi răspunsese: „Semnul din partea lui Iahve pentru tine, care te va ajuta să cunoşti că Iahve va face să se întâmple conform cuvântului pe care l-a pronunţat, este cel pe care ţi-l vei alege: Să treacă umbra zece trepte înainte sau înapoi?”


text:
Ezechia a răspuns: „Este ceva nesemnificativ ca umbra să treacă zece trepte înainte. Mai bine să treacă zece trepte înapoi!”


text:
Profetul Isaia L-a chemat pe Iahve; şi El a făcut ca umbra să treacă înapoi zece trepte pe cadranul lui Ahaz.


text:
În acele vremuri, Merodac-Baladan – fiul lui Baladan, rege al Babilonului – i-a trimis lui Ezechia scrisori şi un dar – pentru că auzise că fusese bolnav.


text:
Ezechia i-a primit reprezentanţii şi le-a arătat tot ce era în tezaurul lui: argintul, aurul, condimentele şi uleiul valoros, armamentul lui şi tot ce era în depozitele pe care le avea. Nu a rămas nimic în palatul sau în regatul lui, pe care Ezechia să nu li-l fi arătat.


text:
Atunci profetul Isaia a venit la regele Ezechia şi l-a întrebat: „Ce au zis acei oameni şi de unde au venit?” Ezechia i-a răspuns: „Au venit dintr-o ţară îndepărtată: din Babilon.”


text:
Profetul l-a mai întrebat: „Ce au văzut în palatul tău?” Ezechia a răspuns: „Au văzut tot ce este în el. Nu a rămas nimic în depozitele mele pe care să nu li-l fi arătat.”


text:
«Să ştii că vin zile când tot ce este în palatul tău şi tot ce au adunat cu sacrificiu strămoşii tăi până astăzi, va fi dus în Babilon. Iahve îţi spune că nu va mai fi lăsat nimic aici.


text:
Unii dintre proprii tăi fii – care ţi s-au născut în această perioadă – îţi vor fi luaţi; şi vor fi făcuţi eunuci în palatul regelui Babilonului!»”


text:
Ezechia i-a zis lui Isaia: „Cuvântul lui Iahve pe care l-ai proclamat, este bun.” El îşi zicea: „De ce să îmi pese, dacă mi se garantează că în timpul vieţii mele va fi pace şi ţara va fi protejată?”


text:
Celelalte fapte ale lui Ezechia – toate lucrurile remarcabile ale lui, cum a făcut lacul şi canalul prin care a adus apă în oraş –, oare nu sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor din teritoriul numit Iuda”?


text:
Manase avea vârsta de doisprezece ani când a devenit rege; şi a guvernat la Ierusalim o perioadă de cincizeci şi cinci de ani. Mama lui se numea Hefţiba.


text:
El a făcut ce este rău în relaţia lui cu Iahve, urmând obiceiurile idolatre ale popoarelor pe care Iahve le alungase din faţa israelienilor.


text:
A reconstruit înălţimile pe care le distrusese tatăl lui numit Ezechia, a ridicat altare lui Baal şi a făcut un stâlp al Astartei – exact cum făcuse Ahab – regele celor din teritoriul numit Israel. S-a închinat înaintea întregii mulţimi de stele de pe cer şi le-a slujit.


text:
A construit altare în casa lui Iahve despre care vorbise El atunci când a spus: „Îmi voi pune numele în Ierusalim!”


text:
A construit altare tuturor constelaţiilor observate pe cer; şi le-a pus în cele două curţi ale casei lui Iahve.


text:
Şi-a trecut fiul prin foc, a practicat vrăjitoria şi ghicitul, apelând la cei care cheamă spiritele morţilor şi la vrăjitori. El a făcut mult rău în relaţia lui cu Iahve, declanşându-I mânia.


text:
A luat idolul Astartei – pe care îl făcuse şi l-a pus în casa lui Iahve – loc despre care Iahve îi spusese lui David şi lui Solomon, fiul lui, astfel: „În această casă şi în Ierusalim – pe care l-am ales dintre toate oraşele locuite de triburile lui Israel – Îmi voi pune numele pentru totdeauna.


text:
Nu voi mai permite ca picioarele lui Israel să rătăcească afară din ţara pe care le-am dat-o strămoşilor lor – dacă vor urmări cu atenţie să respecte tot ce le-am poruncit, conform tuturor prevederilor legii pe care le-a dat-o sclavul Meu Moise.”


text:
Dar ei nu au ascultat; şi Manase i-a dus în rătăcire. Astfel, ei au făcut mai mult rău decât toate popoarele pe care le distrusese Iahve din faţa israelienilor.


text:
„Manase – regele celor din teritoriul numit Iuda – a făcut aceste fapte oribile; a făcut mai mult rău decât tot ce făcuseră amoriţii înainte de el; şi i-a determinat şi pe cei care locuiau pe teritoriul numit Iuda să păcătuiască prin idolii lui.


text:
Deci pentru că a procedat astfel, Dumnezeul lui Israel numit Iahve spune: «Voi aduce un dezastru peste Ierusalim şi peste cei care locuiesc pe teritoriul numit Iuda. Va fi o calamitate care va face să ţiuie urechile oricui va auzi vorbindu-se despre ea!»


text:
Voi pune peste Ierusalim funia folosită împotriva Samariei şi firul de plumb folosit împotriva familiei lui Ahab. Voi şterge Ierusalimul cum şterge cineva farfuria, curăţând-o şi întorcând-o cu faţa în jos!


text:
Voi abandona pe cei care vor mai rămâne din moştenirea Mea; şi îi voi face să ajungă în mâinile duşmanilor lor. Ei vor fi jefuiţi; şi vor ajunge prada duşmanilor lor.


text:
Se va întâmpla aşa pentru că au făcut ce este rău în relaţia cu Mine şi M-a mâniat – din ziua în care strămoşii lor au plecat din Egipt şi până astăzi.”


text:
În plus, Manase a umplut Ierusalimul de la un capăt la celălalt cu sângele nevinovat pe care l-a vărsat. În timp ce a determinat pe cei din teritoriul numit Iuda să păcătuiască şi să comită ce este rău în relaţia lor cu Iahve, Manase a făcut personal toate aceste lucruri.


text:
Celelalte fapte ale lui Manase – tot ce a făcut el şi păcatele pe care le-a comis – oare nu sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor din teritoriul numit Iuda”?


text:
Manase s-a culcat lângă părinţii lui; şi a fost înmormântat în grădina palatului lui numită Grădina lui Uza. Apoi, în locul lui a guvernat fiul lui numit Amon.


text:
Amon avea vârsta de douăzeci şi doi de ani când a devenit rege; şi a guvernat la Ierusalim doi ani. Mama lui se numea Meşulemet şi era fiica lui Haruţ din Iotba.


text:
A copiat în totalitate comportamentul tatălui lui. Astfel, el a slujit şi s-a închinat idolilor cărora le slujise şi Manase.


text:
Dar poporul ţării i-a omorât pe toţi aceia care complotaseră împotriva regelui Amon. Apoi, în locul lui Amon, poporul ţării l-a desemnat ca rege pe fiul lui, pe Iosia.


text:
Celelalte fapte pe care le-a făcut Amon, oare nu sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor din teritoriul numit Iuda”?


text:
El a fost înmormântat în mormântul lui: în Grădina lui Uza. Apoi, în locul lui a guvernat fiul lui numit Iosia.


text:
Iosia avea vârsta de opt ani când a devenit rege; şi a guvernat la Ierusalim treizeci şi unu de ani. Mama lui se numea Iedida şi era fiica lui Adaia din Boţcat.


text:
El a făcut ce este corect în relaţia lui cu Iahve; şi a trăit în totalitate ca strămoşul lui numit David, fără să devieze de la acel model la dreapta sau la stânga.


text:
În al optsprezecelea an al guvernării lui, regele Iosia a trimis pe scribul lui numit Şafan – fiul lui Aţalia, fiul lui Meşulam – la casa lui Iahve. El îi zisese:


text:
„Du-te la marele preot Hilchia şi spune-i să strângă argintul care a fost adus la casa lui Iahve – acela care fusese adunat de la oameni de paznicii porţii.


text:
Acest argint să fie dat celor care supraveghează lucrarea la casa lui Iahve. Şi aceia să îl dea lucrătorilor care sunt în casa lui Iahve, adică celor care lucrează la restaurarea ei:


text:
tâmplarilor, constructorilor şi zidarilor. Să li se mai dea <i>(argint)</i> şi pentru cumpărarea lemnelor şi a pietrelor cioplite necesare pentru restaurarea casei.


text:
Atunci marele preot Hilchia i-a zis scribului Şafan: „Am găsit cartea legii în casa lui Iahve!” Hilchia i-a dat acea carte lui Şafan; şi el a citit-o.


text:
Scribul Şafan s-a dus la rege şi i-a spus: „Slujitorii tăi au strâns argintul care era în casă; şi l-au dat celor care supraveghează lucrarea la casa lui Iahve.”


text:
Apoi scribul Şafan l-a informat pe rege, zicându-i: „Preotul Hilchia mi-a dat o carte.” Astfel, Şafan a citit din ea în faţa regelui.


text:
Apoi regele le-a poruncit preotului Hilchia, lui Ahicam – fiul lui Şafan –, lui Acbor – fiul lui Micaia –, scribului Şafan şi lui Asaia – slujitorul regelui – astfel:


text:
„Duceţi-vă şi întrebaţi-L pe Iahve pentru mine, pentru popor şi pentru întreg teritoriul numit Iuda, în legătură cu ce este scris în această carte care a fost găsită; pentru că am înţeles că mânia lui Iahve este mare. Ea s-a declanşat împotriva noastră, pentru că strămoşii noştri nu s-au conformat cerinţelor precizate de cuvintele acestei cărţi şi nu au respectat tot ce este scris în ea despre noi!”


text:
Preotul Hilchia, Ahicam, Acbor, Şafan şi Asaia s-au dus la profetesa Hulda – soţia lui Şalum, fiul lui Ticva, fiul lui Hasra, paznicul hainelor – care locuia în Ierusalim, în noul cartier. Ei au vorbit cu ea;


text:
şi ea le-a răspuns: „Dumnezeul lui Israel care se numeşte Iahve, zice: «Să spuneţi omului care v-a trimis la mine


text:
că Iahve îi vorbeşte astfel: ‘Să ştii că voi aduce dezastrul împotriva acestui loc şi împotriva locuitorilor lui – în conformitate cu tot ce este scris în cartea pe care a citit-o regele lui Iuda –


text:
pentru că M-au abandonat şi au adus tămâie altor <i>(dumne)</i>zei, provocându-Mi mânia prin toate faptele lor. Da, mânia Mea se va declanşa împotriva acestui loc şi nu se va stinge!’


text:
Mai spuneţi-i regelui lui Iuda, care v-a trimis să îl întrebaţi pe Iahve, astfel: ‘Iahve, Dumnezeul lui Israel, îţi transmite un mesaj referitor la cuvintele pe care le-ai auzit.


text:
Am observat că ţi s-a înmuiat inima şi că te-ai smerit înaintea lui Iahve când ai auzit ce am declarat împotriva acestui loc şi împotriva locuitorilor lui, spunând că vor ajunge de spaimă şi de blestem. Am remarcat şi faptul că ţi-ai rupt hainele şi că ai plâns în faţa Mea. Iahve te asigură că a auzit!


text:
Pentru că ai procedat astfel, te voi adăuga la strămoşii tăi şi vei fi aşezat liniştit în mormântul tău. Astfel, tu nu vei vedea tot dezastrul pe care îl voi aduce împotriva acestui loc şi împotriva locuitorilor lui.’»” Ei i-au adus regelui acest răspuns.


text:
Atunci regele Iosia i-a convocat pe toţi aceia care formau consiliul bătrânilor teritoriului numit Iuda şi pe cei din Ierusalim.


text:
Apoi s-a dus la casa lui Iahve împreună cu toţi bărbaţii din teritoriul numit Iuda, cu toţi locuitorii Ierusalimului, cu preoţii şi cu profeţii – cu întreg poporul – de la cel mai mic până la cel mai mare. Acolo a citit în auzul lor toate cuvintele cărţii legământului care fusese găsită în casa lui Iahve.


text:
Regele a stat în picioare lângă stâlpul lui şi a ratificat un <i>(nou)</i> legământ înaintea lui Iahve. În baza acelui legământ, el a decis ca din toată inima şi din tot sufletul lui să îl urmeze pe Iahve şi să respecte poruncile, declaraţiile şi deciziile Sale. Astfel s-a angajat el să se conformeze cuvintelor legământului care erau scrise în acea carte. Şi tot poporul a fost inclus în acel legământ.


text:
Regele a poruncit marelui preot numit Hilchia, preoţilor din al doilea nivel de autoritate şi paznicilor porţii să scoată din Templul lui Iahve toate obiectele care fuseseră făcute pentru Baal, pentru Astarte şi pentru toate constelaţiile cerului. El le-a ars în exteriorul Ierusalimului, în valea Chidron. Apoi le-a dus cenuşa la Betel.


text:
A îndepărtat pe preoţii păgâni care fuseseră puşi de regii celor din teritoriul numit Iuda să ardă tămâie pe înălţimi, în oraşele lor şi în jurul Ierusalimului. Iosia a alungat şi pe cei care ardeau tămâie lui Baal, soarelui, lunii, stelelor şi tuturor astrelor de pe cer.


text:
A scos stâlpul Astartei din casa lui Iahve şi l-a dus în valea Chidron, în exteriorul Ierusalimului. L-a ars lângă valea Chidron, transformându-l în cenuşă. Apoi i-a împrăştiat cenuşa pe mormintele oamenilor.


text:
A dărâmat locuinţele bărbaţilor care practicau prostituţia în casa lui Iahve. Tot acolo erau şi femeile care împleteau corturi pentru Astarte.


text:
Iosia i-a alungat pe toţi preoţii idolatri din oraşele teritoriului numit Iuda; şi a distrus înălţimile unde aceia ardeau tămâie: de la Gheva până la Beer-Şeba. A dărâmat şi înălţimile de la porţi: pe cele care erau la intrarea porţii lui Iosua – conducătorul oraşului – amplasate în partea stângă a porţii oraşului.


text:
Deşi preoţii înălţimilor nu slujeau la altarul lui Iahve din Ierusalim, ei mâncau turte printre rudele lor.


text:
Regele a profanat şi Tofetul – localitate care este în valea hinomiţilor – pentru ca nimeni să nu îşi mai treacă fiul sau fiica prin foc pentru Moleh.


text:
El a desfiinţat de la intrarea în casa lui Iahve, acei cai pe care regii din teritoriul numit Iuda îi închinaseră soarelui. Ei erau lângă acea cameră din curte care aparţinea conducătorului numit Natan-Melec. Apoi Iosia a ars carele închinate soarelui.


text:
Regele a dărâmat altarele pe care le făcuseră regii din teritoriul numit Iuda pe acoperişul camerei de la etaj care era camera lui Ahaz. El a demolat şi altarele pe care le făcuse Manase în cele două curţi ale casei lui Iahve. Le-a luat de acolo şi le-a aruncat molozul în valea Chidron.


text:
Regele a profanat înălţimile care erau în faţa Ierusalimului, în partea dreaptă a „muntelui depravării” – înălţimi pe care le construise Solomon, regele lui Israel. El făcuse acele înălţimi pentru Aştoret – oribilul zeu al sidonienilor –, pentru Chemoş – oribilul zeu al Moabului – şi pentru Milcom, oribilul zeu al amoniţilor.


text:
Iosia a distrus pietrele sacre, a dărâmat statuile închinate Astartei şi a umplut locurile lor cu oase de oameni.


text:
El a demolat chiar şi altarul care era la Betel. A procedat la fel cu înălţimea pe care o făcuse Ieroboam – fiul lui Nebat –, cel care determinase Israelul să păcătuiască. Deci a desfiinţat atât altarul, cât şi înălţimea pe care fusese el construit. Iosia a dat foc nu doar înălţimii, transformând-o în cenuşă, ci şi stâlpului Astartei.


text:
Când Iosia a privit în jurul lui şi a văzut mormintele care erau acolo, pe deal, a trimis oameni cărora le-a poruncit să ia oasele din morminte. A ars oasele pe altar, profanându-l exact cum spusese Cuvântul lui Iahve proclamat prin omul lui Dumnezeu care anunţase <i>(că)</i> aceste lucruri <i>(se vor întâmpla)</i>.


text:
După un timp, el a întrebat: „Al cui este acest mormânt din piatră pe care îl văd?” Oamenii oraşului i-au răspuns: „Acesta este mormântul omului lui Dumnezeu care a venit din teritoriul numit Iuda şi a profeţit împotriva altarului din Betel aceste lucruri pe care <i>(deja)</i> le-ai făcut!”


text:
Atunci el a zis: „Lăsaţi-l; şi nimeni să nu îi mişte oasele!” Ei au lăsat <i>(nederanjate)</i> oasele acelui om împreună cu ale profetului care venise din Samaria.


text:
Iosia a mai demolat toate templele care erau pe înălţimile din oraşele Samariei. Ele fuseseră construite de regii care au guvernat în teritoriul numit Israel – ca să Îl mânie pe Iahve. A procedat cu ele exact ca la Betel.


text:
Iosia i-a înjunghiat pe altare pe toţi preoţii înălţimilor care erau acolo; şi a ars pe ele oase de oameni. Apoi s-a întors la Ierusalim.


text:
Regele a ordonat întregului popor: „Sărbătoriţi Paştele Dumnezeului vostru numit Iahve – exact cum este scris în această carte a legământului!”


text:
Paşte ca acela nu se mai sărbătorise din vremea judecătorilor care judecau pe Israel: în toată perioada de guvernare a regilor din teritoriul numit Israel sau a regilor din acela numit Iuda.


text:
Acest Paşte a fost sărbătorit în cinstea lui Iahve la Ierusalim abia în al optsprezecelea an al guvernării regelui Iosia.


text:
Iosia a mai alungat pe aceia care chemau spiritele morţilor şi pe cei care practicau vrăjitoria. El a desfiinţat terafimii, idolii şi toate celelalte lucruri oribile care se puteau vedea pe teritoriul numit Iuda şi la Ierusalim. Astfel, Iosia a făcut ce prevedeau cuvintele legii scrise în cartea pe care o găsise preotul Hilchia în casa lui Iahve.


text:
Niciunul dintre predecesorii lui Iosia nu a fost ca el. Nimeni nu s-a întors ca el la Iahve din toată inima, din tot sufletul şi cu toate capacităţile lui – exact cum cere toată legea lui Moise. Nici după Iosia nu a mai fost nimeni ca el.


text:
Totuşi, Iahve nu Şi-a anulat efectul marii Lui mânii. Ea fusese declanşată împotriva celor din teritoriul numit Iuda din cauza tuturor faptelor lui Manase.


text:
Iahve a zis: „Voi îndepărta din prezenţa Mea pe aceia care se numesc Iuda – exact cum am îndepărtat pe locuitorii din teritoriul numit Israel; şi voi abandona atât acest oraş – Ierusalimul – pe care l-am ales, cât şi casa despre care ziceam că acolo va fi <i>(mereu)</i> numele Meu!”


text:
Celelalte fapte ale lui Iosia şi tot ce a făcut el, oare nu sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor din teritoriul numit Iuda”?


text:
În vremea guvernării lui, faraonul Neco – conducătorul suveran al Egiptului – a înaintat şi a ajuns la râul Eufrat: până la regele Asiriei. Regele Iosia a plecat să lupte împotriva lui. Neco s-a luptat cu Iosia la Meghido şi l-a omorât.


text:
Slujitorii lui Iosia l-au luat mort din Meghido, l-au adus într-un car la Ierusalim şi l-au înmormântat în mormântul lui. Apoi poporul ţării l-a luat pe Iehoahaz – fiul lui Iosia – şi l-a uns, declarându-l rege în locul tatălui lui.


text:
Iehoahaz avea vârsta de douăzeci şi trei de ani când a devenit rege; şi a guvernat la Ierusalim trei luni. Mama lui se numea Hamutal şi era fiica lui Ieremia din Libna.


text:
Faraonul Neco l-a pus în lanţuri la Ribla – în ţara Hamat – ca să nu mai guverneze în Ierusalim. Apoi a cerut ţării o taxă obligatorie de o sută de talanţi de argint şi un talant de aur.


text:
Faraonul Neco l-a pus acolo rege pe Eliachim – fiul lui Iosia – în locul tatălui lui; şi i-a schimbat numele în Iehoiachim. Pe Iehoahaz l-a luat şi l-a dus în Egipt. El a murit acolo.


text:
Iehoiachim i-a dat faraonului aurul şi argintul <i>(cerut)</i>; dar el a îndatorat ţara ca să poată da argintul cerut de faraon. A stabilit pentru fiecare om o anumită rată de participare la acea taxă obligatorie. Astfel a dat el faraonului Neco argintul şi aurul luat de la poporul ţării.


text:
Iehoiachim avea vârsta de douăzeci şi cinci de ani când a devenit rege; şi a guvernat la Ierusalim unsprezece ani. Mama lui se numea Zebida şi era fiica lui Pedaia din Ruma.


text:
El a făcut ce este rău în relaţia lui cu Iahve – conform exemplului <i>(greşit)</i> dat de strămoşii lui.


text:
În timpul guvernării lui Iehoiachim, Nabucodonosor – regele Babilonului – a declanşat un război împotriva lui; şi Iehoiachim i s-a subordonat pentru trei ani. Dar după acei ani a renunţat la această decizie; şi s-a revoltat împotriva lui Nabucodonosor.


text:
Iahve a trimis împotriva lui Iehoiachim <i>(nişte)</i> grupuri de caldeeni, de aramei, de moabiţi şi de amoniţi. El le-a făcut să vină împotriva celor din teritoriul numit Iuda ca să îl distrugă – conform Cuvântului lui Iahve pe care îl proclamase prin sclavii Săi, prin profeţii.


text:
Acest lucru s-a întâmplat numai conform poruncii lui Iahve; şi urmărea îndepărtarea celor numiţi Iuda din prezenţa Lui – din cauza tuturor păcatelor făcute de Manase


text:
şi din cauza sângelui nevinovat pe care îl vărsase. El a umplut Ierusalimul de sânge care a curs, fără ca cei care muriseră astfel, să fi fost vinovaţi. Acesta a fost motivul pentru care Iahve nu a vrut să îl ierte.


text:
Celelalte fapte ale lui Iehoiachim şi tot ce a făcut el, oare nu sunt scrise în „Cartea cronicilor regilor din teritoriul numit Iuda”?


text:
Conducătorul suveran al Egiptului nu a mai plecat din ţara lui – pentru că regele Babilonului îi luase tot ce îi aparţinea, de la Râul Egiptului până la râul Eufrat.


text:
Iehoiachin avea vârsta de optsprezece ani când a devenit rege; şi a guvernat la Ierusalim trei luni. Mama lui se numea Nehuşta şi era fiica lui Elnatan din Ierusalim.


text:
În acea vreme, slujitorii lui Nabucodonosor – regele Babilonului – au înaintat, venind să lupte împotriva Ierusalimului; şi au asediat oraşul.


text:
Nabucodonosor – regele Babilonului – a venit personal înaintea oraşului în timp ce slujitorii lui îl asediau.


text:
Iehoiachin – regele teritoriului numit Iuda – s-a predat regelui Babilonului împreună cu mama lui, cu slujitorii lui, cu cei care erau conducătorii lui şi care formau administraţia lui. Regele Babilonului l-a luat prizonier în al optulea an al guvernării lui.


text:
Nabucodonosor a luat de acolo toate comorile Templului lui Iahve şi toate comorile palatului regelui. El a sfărâmat toate obiectele de aur pe care le făcuse Solomon – regele lui Israel – pentru casa lui Iahve. Astfel, s-a întâmplat exact cum spusese Iahve.


text:
I-a dus în captivitate pe toţi locuitorii Ierusalimului: pe toţi conducătorii şi pe toţi luptătorii remarcabili. Au fost luaţi captivi zece mii de prizonieri, între care erau toţi tâmplarii şi toţi fierarii. Nabucodonosor a lăsat în ţară doar pe cei care formau poporul sărac.


text:
L-a dus pe Iehoiachin în captivitate la Babilon. El a mai dus în captivitate, din Ierusalim la Babilon, pe mama regelui, pe soţiile lui, pe administratorii lui şi pe oamenii bogaţi ai ţării.


text:
A mai luat şapte mii de oamenii capabili să lupte. Toţi aveau forţa care se cerea pentru participarea la război. Între cei luaţi au fost şi o mie de tâmplari şi de fierari. Regele Babilonului i-a dus pe toţi în captivitate la Babilon.


text:
În locul lui Iehoiachin, regele Babilonului l-a pus rege pe Matania care era unchiul lui Iehoiachin. Dar i-a schimbat numele din Matania în Zedechia.


text:
Zedechia avea vârsta de douăzeci şi unu de ani când a devenit rege; şi a guvernat la Ierusalim unsprezece ani. Mama lui se numea Hamutal şi era fiica lui Ieremia din Libna.


text:
Aceste lucruri s-au întâmplat în Ierusalim şi în tot teritoriul numit Iuda din cauza mâniei lui Iahve. Şi în final, El i-a alungat din prezenţa Sa. Zedechia s-a revoltat împotriva regelui Babilonului.


text:
În al nouălea an al guvernării lui Zedechia, în a zecea zi din a zecea lună a anului, Nabucodonosor – regele Babilonului – a înaintat împotriva Ierusalimului cu toată armata lui. Ei şi-au instalat tabăra în faţa oraşului şi au construit un parapet în jurul lui.


text:
În a noua zi din a patra lună a anului, foametea din oraş a devenit atât de mare, încât poporul ţării nu mai avea deloc mâncare.


text:
Atunci s-a făcut o gaură în zidul oraşului. Astfel, toţi soldaţii au fugit noaptea, ieşind pe poarta dintre cele două ziduri, prin locul de lângă grădina regelui. Acest lucru s-a întâmplat în timp ce caldeenii înconjurau oraşul. Cei care au ieşit din oraş, s-au deplasat pe drumul care conduce spre Araba.


text:
Dar armata caldeenilor l-a urmărit pe rege şi l-a ajuns în câmpiile Ierihonului. Toată armata regelui israelian se împrăştiase de lângă el.


text:
Caldeenii l-au capturat pe rege şi l-au adus la regele Babilonului – la Ribla – unde a fost pronunţată o sentinţă împotriva lui.


text:
Ei i-au înjunghiat pe fiii lui Zedechia în faţa ochilor lui. Apoi i-au scos ochii, l-au legat cu lanţuri de bronz şi l-au dus în Babilon.


text:
În a şaptea zi din a cincea lună, în al nouăsprezecelea an al guvernării regelui Nabucodonosor – regele Babilonului –, Nebuzaradan – comandantul gărzilor – care era un slujitor al regelui Babilonului, a pătruns în Ierusalim.


text:
El a dat foc casei lui Iahve, palatului regelui şi tuturor caselor din Ierusalim. Apoi a dat foc şi tuturor caselor mari.


text:
Toată armata caldeenilor care era împreună cu acel comandant al gărzilor, a dărâmat zidurile din jurul Ierusalimului.


text:
Nebuzaradan – comandantul gărzilor – a dus în captivitate poporul care mai rămăsese în oraş, luând şi dezertorii care fugiseră la regele Babilonului împreună cu restul mulţimii de israelieni.


text:
Totuşi, comandantul gărzilor a lăsat în ţară câţiva oamenii săraci, ca să lucreze viile şi terenurile agricole.


text:
Caldeenii au sfărâmat stâlpii de bronz care erau în casa lui Iahve, postamentele şi „marea” din bronz care existau în ea. Ei au dus bronzul la Babilon.


text:
Au luat vasele, lopeţile, uneltele de stins focul, farfuriile şi toate uneltele de bronz care erau folosite pentru slujbă.


text:
Comandantul gărzilor a mai luat vasele în care se ardea tămâie şi cupele – tot ce era de aur sau de argint.


text:
Cei doi stâlpi, „marea” şi postamentele – toate aceste unelte de bronz pe care le făcuse Solomon pentru casa lui Iahve – aveau o greutate care nu se putea cântări.


text:
Fiecare stâlp era înalt de optsprezece coţi şi avea deasupra un capăt de bronz lucrat ornamental. Înălţimea acelei părţi superioare era de trei coţi şi avea în jurul ei o reţea cu rodii – toate fiind făcute din bronz. Al doilea stâlp – cu reţeaua lui – era identic cu primul.


text:
Comandantul gărzilor i-a luat prizonieri pe Seraia care era preotul conducător, pe Ţefania – următorul preot ca funcţie – şi pe cei trei paznici ai porţii.


text:
A mai luat din oraş un conducător de armată care avea în subordine soldaţi şi încă cinci oameni dintre administratorii regelui. Şi aceia fuseseră găsiţi acolo, în oraş. L-a mai luat pe scribul conducătorului armatei, care recruta bărbaţi din poporul ţării. A luat încă şaizeci de bărbaţi din poporul ţării. Ei fuseseră găsiţi tot în oraş.


text:
Nebuzaradan – comandantul gărzilor – i-a luat <i>(pe toţi aceştia)</i> şi i-a dus la regele Babilonului, la Ribla.


text:
Acolo – la Ribla – în ţara Hamat, regele Babilonului a dat ordin ca ei să fie omorâţi. Astfel a fost dus în captivitate poporul din teritoriul numit Iuda, într-un loc departe de ţara lui.


text:
Nabucodonosor – regele Babilonului – l-a pus conducător pe Ghedalia – fiul lui Ahicam, fiul lui Şafan – pentru poporul care mai rămăsese în ţară. El l-a lăsat să guverneze acolo, în teritoriul care fusese numit Iuda.


text:
Când toţi conducătorii armatei şi oamenii lor au auzit că regele Babilonului l-a pus pe Ghedalia să conducă ţara, au venit împreună cu oamenii lor la Ghedalia, în localitatea Miţpa. Aceia erau: Ismael – fiul lui Netania –, Iohanan – fiul lui Careah –, Seraia – fiul netofatitului Tanhume – şi Iaazania, fiul unui maacatit.


text:
Ghedalia le-a jurat atât lor cât şi oamenilor lor, zicând: „Nu vă temeţi de slujitorii caldeenilor! Rămâneţi în ţară, slujiţi regelui Babilonului şi veţi trăi bine!”


text:
Dar în a şaptea lună, Ismael – fiul lui Netania, fiul lui Elişama – care era din familia regală, a venit împreună cu zece oameni şi l-au omorât pe Ghedalia. Ei i-au mai omorât atât pe iudeii cât şi pe caldeenii care erau cu el la Miţpa.


text:
Atunci tot poporul, de la cel mai mic până la cel mai mare împreună cu şefii armatei, au fugit în Egipt, pentru că le era frică de caldeeni.


text:
În al treizeci şi şaptelea an de captivitate pentru Iehoiachin – <i>(fostul)</i> rege al celor din teritoriul numit Iuda –, în a douăzeci şi şaptea zi din a douăsprezecea lună, Evil-Merodac – regele Babilonului –, în primul an al guvernării lui, l-a eliberat din închisoare pe Iehoiachin, <i>(fostul)</i> rege pentru „Iuda”.


text:
I-a vorbit cu bunătate şi i-a dat un loc onorabil – superior celui oferit regilor care erau cu el în Babilon.


text:
Iehoiachin şi-a schimbat hainele de deţinut; şi pentru tot restul vieţii lui a mâncat la masa regelui.


text:
Regele <i>(babilonian)</i> s-a îngrijit mereu de hrana zilnică a lui Iehoiachin cât timp a mai trăit.


text:
Fiii lui Sem au fost: Elam, Asur, Arpahşad şi Lud. Urmaşii lui Aram au fost: Uţ, Hul, Gheter şi Meşec.


text:
În familia lui Eber s-au născut doi fii. Unul s-a numit Peleg – pentru că în timpul vieţii lui a fost împărţit pământul. Numele fratelui lui a fost Ioctan.


text:
Urmează prezentarea genealogiilor lor. Nebaiot – primul născut al lui Ismael; apoi Chedar, Adbeel, Mibsam,


text:
Fiii pe care i-a născut Chetura – concubina lui Avraam – au fost: Zimran, Iocşan, Medan, Midian, Işbac şi Şuah. În familia lui Iocşan s-au născut Şeba şi Dedan.


text:
Regii care au guvernat în Edom, înainte ca Israelul să aibă <i>(vreun)</i> rege care să îi guverneze poporul, au fost: Bela, fiul lui Beor. Numele oraşului lui era Dinhaba.


text:
Când Huşam a murit, Hadad – fiul lui Bedad, cel care i-a învins pe midianiţi la Moab – a guvernat în locul lui. Numele oraşului lui era Avit.


text:
Când Baal-Hanan a murit, Hadad a guvernat în locul lui. Numele oraşului lui era Pau. Numele soţiei lui Hadad era Mehetabeel – fiica lui Matred, fiica lui Me-Zahab.


text:
Fiii lui Iuda au fost: Er, Onan şi Şela. Ei s-au născut în familia lui din fiica lui Şua care era canaanit. Er – primul născut al lui Iuda – era rău în relaţia lui cu Iahve; şi El l-a omorât.


text:
Acar – cel care l-a deranjat pe Israel şi a păcătuit cu privire la lucrurile dedicate lui Iahve – a fost unul dintre fiii lui Carmi.


text:
În familia lui Ram s-a născut Aminadab; iar în cea a lui Aminadab s-a născut Nahşon – conducătorul fiilor lui Iuda.


text:
iar în familia lui Işai s-au născut Eliab – primul lui născut. Abinadab a fost al doilea, iar Şimea a fost al treilea.


text:
Surorile lor erau: Ţeruia şi Abigail. Ţeruia a născut pe Abişai, pe Ioab şi pe Asael – trei în total.


text:
Caleb – fiul lui Heţron – a avut copiii de la Azuba – soţia lui – şi de la Ieriot. Fiii Azubei au fost: Ieşer, Şobab şi Ardon.


text:
Apoi Heţron a intrat la fiica lui Machir, cel care era tatăl lui Ghilad. Heţron avea şaizeci de ani când a luat-o ca soţie. Ea i l-a născut pe Segub.


text:
În familia lui Segub s-a născut Iair. El a avut douăzeci şi trei de oraşe în teritoriul numit Ghilad.


text:
Gheşuriţii şi arameii i-au luat Havot-Iairul împreună cu oraşul Chenat şi satele din jurul lui – care erau şaizeci în total. Toţi aceştia sunt urmaşii lui Machir, tatăl lui Ghilad.


text:
După moartea lui Heţron în Caleb-Efrata, Abia – soţia lui Heţron – i l-a născut pe Aşhur care a fost tatăl lui Tecoa.


text:
Fiii lui Ierahmeel – primul născut al lui Heţron – au fost: Ram, primul lui născut; apoi Buna, Oren, Oţem şi Ahia.


text:
Fiii lui Iada – fratele lui Şamai – au fost: Ieter şi Ionatan. Ieter a murit fără să fi lăsat urmaşi.


text:
Şeşan i-a dat-o ca soţie lui Iarha – slujitorul lui – pe una dintre fiicele lui. Ea i l-a născut pe Atai.


text:
Fiii lui Caleb – fratele lui Ierahmeel – au fost: Meşa, primul lui născut şi care a devenit tatăl lui Zif; apoi Mareşa, celălalt fiu, care a fost apoi tatăl lui Hebron.


text:
În familia lui Şema s-a născut Raham – tatăl lui Iorcoam; iar în familia lui Rechem s-a născut Şamai.


text:
Efa – concubina lui Caleb – i-a născut pe Haran, pe Moţa şi pe Gazez. În familia lui Haran s-a născut Gazez.


text:
Apoi i-a mai născut pe Şaaf – cel care a devenit tatăl lui Madmana – şi pe Şeva care a fost tatăl lui Mahbena şi al lui Ghiva. Fiica lui Caleb s-a numit Acsa.


text:
Aceştia au fost urmaşii lui Caleb. Fiii lui Hur – primul născut al Efratei – au fost: Şobal – devenit ulterior tatăl lui Chiriat-Iearim –


text:
Tot dintre urmaşii lui Şobal – tatăl lui Chiriat-Iearim – fac parte Haroe, jumătate din clanul lui Menuha


text:
şi clanurile lui Chiriat-Iearim: itriţii, putiţii, şumatiţii şi mişraiţii. Din dezvoltarea acestor clanuri provin ţoratiţii şi eştaoliţii.


text:
Ca urmaşi ai lui Salma, au mai fost: Betleem, netofatiţii, Atrot din Bet-Ioab, jumătate din clanul lui Manaha, ţoriţii,


text:
clanurile scribilor care locuiau la Iabeţ, tiratiţii, şimatiţii şi sucatiţii. Aceştia sunt cheniţii care provin din Hamat, devenit ulterior tatăl lui Bet-Recab.


text:
Fiii lui David care i s-au născut la Hebron, au fost: Amnon – primul – născut de izreelita Ahinoam; Daniel – al doilea –, fiul carmelitei Abigail;


text:
Absalom – al treilea –, fiul Maacăi care era fiica lui Talmai – regele Gheşurului; Adonia – al patrulea –, fiul Haghitei;


text:
Cei şase fii s-au născut în familia lui David la Hebron. El a guvernat acolo şapte ani şi şase luni; iar la Ierusalim a guvernat treizeci şi trei de ani.


text:
Fiii care i s-au născut cât timp a stat la Ierusalim, au fost: Şamua, Şobab, Natan, Solomon – patru în total – născuţi de Batşeba, fiica lui Amiel;


text:
Toţi aceştia au fost fiii lui David, fără cei născuţi de concubine. Tamar era sora acestor fii ai lui David.


text:
Urmaşii lui Solomon au fost: Roboam. Fiul lui Roboam a fost Abia. Fiul lui Abia a fost Asa. Fiul lui Asa a fost Iehoşafat.


text:
Fiii lui Iosia au fost: Iohanan – primul lui născut. Iehoiachim a fost al doilea născut. Zedechia a fost al treilea născut; iar Şalum, al patrulea născut.


text:
Fiii lui Pedaia au fost: Zerub-Babel şi Şimei. Fiii lui Zerub-Babel au fost: Meşulam şi Hanania, iar Şelomit era sora lor;


text:
Urmaşii lui Hanania au fost: Pelatia, Isaia. Fiul lui Isaia a fost Refaia. Fiul lui Refaia s-a numit Arnan. Fiul lui Arnan a fost Obadia. Fiul lui Obadia a fost Şecania.


text:
Fiul lui Şecania a fost Şemaia; iar fiii lui Şemaia au fost: Hatuş, Igal, Bariah, Nearia şi Şafat – şase în total.


text:
Fiii lui Elioenai au fost: Hodaiva, Eliaşib, Pelaia, Acub, Iohanan, Delaia şi Anani – şapte în total.


text:
În familia lui Reaia – fiul lui Şobal – s-a născut Iahat; iar în familia lui Iahat s-au născut Ahumai şi Lahad. Aceştia au fost fondatorii clanurilor ţoratiţilor.


text:
Penuel a fost tatăl lui Ghedor, Ezer a fost tatăl lui Huşa. Aceştia au fost fiii lui Hur, primul născut al lui Efrata – tatăl lui Betleem.


text:
Naara i-a născut pe Ahuzam, pe Hefer, pe Temeni şi pe Ahaştari. Aceştia au fost fiii născuţi de Naara.


text:
Iabeţ a fost mai renumit decât fraţii lui. Mama lui îl numise Iabeţ, pentru că a zis: „L-am născut cu mari dureri.”


text:
Iabeţ L-a chemat pe Dumnezeul lui Israel, zicând: „O, <i>(Doamne,)</i> îmi doresc să mă binecuvântezi şi să îmi măreşti teritoriul în care să locuiesc! Vreau ca mâna Ta să fie cu mine şi să mă păzeşti de ce este rău – ca să nu ajung să experimentez dureri!” – şi Dumnezeu i-a dat exact ce Îi ceruse el.


text:
În familia lui Eşton s-a născut Bet-Rafa, Paseah şi Tehina care a fost fondatorul oraşului Nahaş. Aceştia sunt bărbaţii care provin din Reca.


text:
În familia lui Meonotai s-a născut Ofra; iar în a lui Seraia, Ioab, iniţiatorul Văii Meseriaşilor – pentru că ei învăţaseră şi cunoşteau diverse meserii.


text:
Fii lui Ezra au fost: Ieter, Mered, Efer şi Ialon. Una dintre soţiile lui Mered i-a născut pe Miriam, pe Şamai şi pe Işbah care a devenit ulterior tatăl lui Eştemoa.


text:
Soţia lui care era iudeică, îi născuse pe Iered – cel care a devenit tatăl lui Ghedor –, pe Heber – care a devenit tatăl lui Soco – şi pe Iecutiel – cel care a fost tatăl lui Zanoah. Aceştia au fost fiii Bitiei – fiica lui Faraon – cu care s-a căsătorit Mered.


text:
Urmaşii lui Şela – fiul lui Iuda – au fost: Er, tatăl lui Leca; apoi Lada, tatăl lui Mareşa. Au urmat clanurile ţesătorilor de in subţire din Bet-Aşbea,


text:
Iochim şi bărbaţii din Cozeba, Ioaş, Saraf – cel care a guvernat în teritoriul numit Moab – şi Iaşubi-Lehem. Aceste informaţii provin din surse vechi.


text:
Ei erau olari şi locuiau în Netaim şi în Ghedera. Trăiau acolo împreună cu regele; şi erau în slujba lui.


text:
Urmaşii lui Mişma au fost: Hamuel, fiul lui. Apoi, Hamuel a avut ca fiu pe Zacur. Fiul lui Zacur a fost Şimei.


text:
Şimei a avut şaisprezece fii şi şase fiice; dar fraţii lui nu au avut mulţi fii. În consecinţă, întregul lor clan nu a devenit atât de numeros ca cel format din urmaşii lui Iuda.


text:
la Bet-Marcabot, la Haţar-Susim, la Bet-Biri şi la Şaaraiim. Acestea au fost oraşele lor până în perioada guvernării lui David.


text:
plus toate teritoriile din jurul acelor oraşe, până la Baalat. Acestea au fost localităţile în care au locuit ei şi evidenţa genealogiei lor.


text:
– au fost conducători în cadrul clanurilor lor. Familiile <i>(lărgite ale)</i> acestora au devenit o mare mulţime de oameni.


text:
Acolo au găsit păşune bogată şi bună. Teritoriul era larg, liniştit şi fără conflicte. Locuitorii care fuseseră înainte acolo, proveneau din Ham.


text:
Cei al căror nume a fost deja menţionat, au venit pe vremea lui Ezechia – regele lui „Iuda” – şi le-au atacat corturile; iar pe meuniţii pe care i-au găsit acolo, i-au distrus – aşa cum se vede şi astăzi. Apoi au trăit ei în locul lor, pentru că acolo era păşune pentru turmele pe care le aveau.


text:
Dintre aceştia – adică dintre simeoniţi – au plecat spre muntele Seir cinci sute de bărbaţi. Ei aveau ca şi conducători pe Pelatia, pe Nearia, pe Refaia şi pe Uziel. Toţi aceia erau fiii lui Işi.


text:
Au distrus pe amaleciţii care supravieţuiseră şi rămăseseră acolo. Apoi au locuit ei în locul acelora până astăzi.


text:
Urmează prezentarea descendenţilor lui Ruben – primul născut al lui Israel – care deşi a fost primul între toţi ceilalţi, şi-a pierdut acest drept pentru că a „murdărit” patul tatălui lui; şi astfel, dreptul lui de prim-născut a fost dat fiilor lui Iosif – un alt fiul al lui Israel. Deci dreptul lui de prim-născut nu i-a mai fost reţinut în genealogii.


text:
Nici chiar Iuda – care a fost renumit între fraţii lui şi din care a provenit un conducător <i>(remarcabil)</i>, nu are dreptul de prim-născut, pentru că acest drept îi aparţine lui Iosif.


text:
Urmaşii lui Ioel au fost: fiul lui numit Şemaia. Fiul lui Şemaia a fost Gog. Fiul lui Gog a fost Şimei.


text:
Fiul lui Baal a fost Beera, pe care Tiglat-Pileser l-a dus în captivitate. El fusese conducătorul rubeniţilor.


text:
Rudele lui, conform clanurilor lor, aşa cum sunt înregistrate în genealogiile lor scrise, au fost conducătorii Ieiel, Zaharia


text:
şi Bela – fiul lui Azaz. Ahaz a fost fiul lui Şema; iar Şema a fost fiul lui Ioel. Bela locuia la Aroer. Teritoriul lui ajungea până la Nebo şi la Baal-Meon.


text:
La Est, acest teritoriu ajungea până la intrarea în deşert – până la râul Eufrat – pentru că turmele lor se înmulţiseră în Ghilad.


text:
Pe vremea <i>(guvernării)</i> lui Saul, ei au început războiul împotriva hagriţilor pe care i-au învins. Apoi au ocupat teritoriul acelora de la estul Ghiladului.


text:
Urmaşii lui Gad au locuit în vecinătatea rubeniţilor – în Başan – şi aveau teritoriul până la Salca.


text:
Ioel era primul <i>(şi cel mai mare)</i> conducător; Şafam era al doilea ca autoritate, iar Ianai era judecător în Başan.


text:
Rudele acestora – conform familiilor lor – au fost: Mihail, Meşulam, Şeba, Iorai, Iacan, Zia şi Eber – şapte în total.


text:
Urmează prezentarea urmaşilor lui Abihail – fiul lui Huri. Huri a fost fiul lui Iaroah. Iaroah a fost fiul lui Ghilad. Ghilad a fost fiul lui Mihail. Mihail a fost fiul lui Ieşişai. Ieşişai a fost fiul lui Iahdo. Iahdo a fost fiul lui Buz.


text:
Ei au locuit în Ghilad, în Başan şi în satele din jurul lui, ca şi pe toată suprafaţa care cuprindea păşunile Şaronului, până la marginile lor.


text:
Toţi au fost trecuţi în listele genealogice, încă din vremea lui Iotam – regele din teritoriul numit Iuda – şi a lui Ieroboam, care a fost regele celor din teritoriul numit Israel.


text:
Rubeniţii, gadiţii şi jumătate din tribul lui Manase aveau luptători care purtau scutul şi sabia, care foloseau arcul şi care erau învăţaţi cu războiul. În total, ei erau patruzeci şi patru de mii şapte sute şaizeci – capabili să participe la război.


text:
Aceştia au început războiul împotriva hagriţilor, împotriva lui Ietur, împotriva lui Nafiş şi a lui Nodab.


text:
Israelienii au primit ajutor când au luptat împotriva lor; şi au obţinut victoria în conflictul cu hagriţii şi cu toţi aliaţilor lor – pentru că atunci când au fost în luptă, ei au strigat spre Dumnezeu. El le-a răspuns pentru că s-au încrezut în El.


text:
Au luat de la ei ca pradă cincizeci de mii de animale mari: vite şi cămile. Au mai capturat două sute cincizeci de mii de capre împreună cu oi, două mii de măgari şi o sută de mii de oameni.


text:
Mulţi au căzut omorâţi, pentru că lupta venea de la Dumnezeu. Apoi ei au locuit pe teritoriul acestora până când au fost duşi în exil.


text:
Urmaşii proveniţi din jumătatea tribului lui Manase au locuit în ţară, din Başan până la Baal-Hermon. Aceştia au mai fost la Senir şi la muntele Hermon; şi deveniseră mulţi.


text:
Conducătorii familiilor lor au fost: Efer, Işi, Eliel, Azriel, Ieremia, Hodavia şi Iahdiel. Ei au fost luptători-eroi remarcabili – comandanţi ai familiilor lor <i>(lărgite)</i>.


text:
Dar au păcătuit împotriva Dumnezeului părinţilor lor prin faptul că s-au prostituat închinându-se în faţa zeilor popoarelor din ţară pe care Dumnezeu le distrusese din faţa lor.


text:
Dumnezeul lui Israel a provocat spiritul lui Pul – regele Asiriei <i>(adică spiritul lui Tilgat-Pileser, regele Asiriei)</i> – şi acesta i-a dus în captivitate pe rubeniţi, pe gadiţi şi pe cei din jumătatea clanului urmaşilor lui Manase. El i-a adus la Halah, la Habor, la Hara şi la râul Gozan, unde au rămas până astăzi.


text:
Urmaşii lui Amram au fost: Aaron, Moise şi Miriam. Fiii lui Aaron au fost: Nadab, Abihu, Elazar şi Itamar.


text:
În familia lui Iohanan s-a născut Azaria – cel care a slujit ca preot în casa construită de Solomon la Ierusalim.


text:
Iehoţadac a ajuns în captivitate, atunci când Iahve a dus acolo pe israelienii din teritoriul numit Iuda şi pe cei din Ierusalim, prin Nabucodonosor.


text:
Fiii lui Merari au fost: Mahli şi Muşi. Acestea au fost clanurile lui Levi – aşa cum s-au dezvoltat din strămoşilor lor.


text:
Fiul lui Zima a fost Ioah. Fiul lui Ioah a fost Ido. Fiul lui Ido a fost Zerah. Fiul lui Zerah a fost Ieotrai.


text:
Urmează descendenţii lui Chehat. Fiul lui s-a numit Aminadab. Fiul lui Aminadab a fost Corah. Fiul lui Corah a fost Asir.


text:
Fiul lui Asir a fost Tahat. Fiul lui Tahat a fost Uriel. Fiul lui Uriel a fost Uzia. Fiul lui Uzia a fost Saul.


text:
Urmează descendenţii lui Merari. Fiul lui s-a numit Mahli; iar fiul lui Malhi a fost Libni. Fiul lui Libni a fost Şimei. Fiul lui Şimei a fost Uza.


text:
Urmează prezentarea celor numiţi de David ca responsabili pentru cântecele din casa lui Iahve, din vremea în care Cufărul a avut un loc de odihnă.


text:
Ei au continuat să slujească prin cântece în faţa Tabernacolului, în faţa Cortul Întâlnirii – până când Solomon a construit casa lui Iahve din Ierusalim; şi îşi făceau slujba conform ordinii care le fusese stabilită.


text:
Aceia care fuseseră numiţi să slujească, împreună cu descendenţii lor, sunt: dintre urmaşii chehatiţilor – cântăreţul Heman, fiul lui Ioel. Ioel a fost fiul lui Samuel.


text:
Samuel a fost fiul lui Elcana. Elcana a fost fiul lui Ieroham. Ieroham a fost fiul lui Eliel. Eliel a fost fiul lui Toah.


text:
Toah a fost fiul lui Ţuf. Ţuf a fost fiul lui Elcana. Elcana a fost fiul lui Mahat. Mahat a fost fiul lui Amasai.


text:
Amasai a fost fiul lui Elcana. Elcana a fost fiul lui Ioel. Ioel a fost fiul lui Azaria. Azaria a fost fiul lui Ţefania.


text:
Ţefania a fost fiul lui Tahat. Tahat a fost fiul lui Asir. Asir a fost fiul lui Ebiasaf. Ebiasaf a fost fiul lui Corah.


text:
Corah a fost fiul lui Iţhar. Iţhar a fost fiul lui Chehat. Chehat a fost fiul lui Levi. Levi a fost fiul lui Israel.


text:
Fratele lui Eman – care se numea Asaf – era desemnat să stea la dreapta acestuia. Asaf era fiul lui Berechia. Berechia a fost fiul lui Şimea.


text:
Urmează lista urmaşilor lui Merari – împreună cu cei care erau rudele lor şi care stăteau la stânga lui Eman. Etan a fost fiul lui Chişi. Chişi a fost fiul lui Abdi. Abdi a fost fiul lui Maluh.


text:
Şemer a fost fiul lui Mahli. Mahli a fost fiul lui Muşi. Muşi a fost fiul lui Merari. Merari a fost fiul lui Levi.


text:
Rudele lor, leviţii, erau responsabili cu toată lucrarea de la Tabernacol, adică de la casa lui Dumnezeu.


text:
Aaron şi fiii lui aduceau sacrificiile pe altarul arderilor integrale şi pe altarul tămâierii. Ei erau responsabili de toată lucrarea care era în Locul Foarte Sfânt; şi făceau achitarea plăţii pentru păcatul poporului Israel – în conformitate cu tot ce poruncise Moise, sclavul lui Dumnezeu.


text:
Urmează prezentarea urmaşilor lui Aaron. Fiul lui s-a numit Elazar. Fiul lui Elazar a fost Fineas. Fiul lui Fineas a fost Abişua.


text:
Urmează prezentarea locuinţelor acestora, conform repartizărilor lor în teritoriul care le-a fost dat. Descendenţilor lui Aaron din clanul chehatiţilor – pentru că ei au ieşit primii la sorţi –


text:
Deci au dat urmaşilor lui Aaron oraşul de refugiu numit Hebron şi Libna cu păşunile din jurul lor; apoi li s-au dat Iatir şi Eştemoa cu păşunile din jurul lor,


text:
Pe teritoriul clanului format din urmaşii lui Beniamin li s-au dat Gheva cu păşunile din jurul lui, Alemet cu păşunile din jurul lui şi Anatot cu păşunile din jurul lui. Toate oraşele acestora erau treisprezece; şi au fost împărţite între clanurile lor.


text:
Prin tragere la sorţi, chehatiţilor care rămăseseră, li s-au dat zece oraşe dintre cele care erau pe teritoriul clanurilor tribului, adică în teritoriul jumătăţii tribului lui Manase.


text:
Clanurilor gherşoniţilor li s-au dat treisprezece oraşe pe teritoriul locuit de oamenii din tribul lui Isahar, al lui Aşer, al lui Neftali şi al lui Manase – în Başan.


text:
Clanurilor merariţilor li s-au dat douăsprezece oraşe pe teritoriul locuit de cei care formau tribul lui Ruben, al lui Gad, al lui Dan şi al lui Zabulon.


text:
Oraşele menţionate cu numele lor, le-au fost date, prin tragere la sorţi, pe teritoriul locuit de urmaşii lui Iuda, ai tribului lui Beniamin şi ai tribului lui Simeon.


text:
Le-au dat următoarele oraşe de refugiu: Şehem, cu păşunile din jurul lui, în regiunea muntoasă locuită de urmaşii lui Efraim; Ghezer cu păşunile din jurul lui,


text:
Pe teritoriul jumătăţii tribului lui Manase, le-au dat clanurilor dintre urmaşii lui Chehat care rămăseseră <i>(fără oraşe)</i>: Aner cu păşunile din jurul lui şi Bilam cu păşunile din jurul lui.


text:
Pe teritoriul clanurilor care formau jumătatea tribului lui Manase, au fost date gherşoniţilor următoarele oraşe: Golan – în Başan – cu păşunile din jurul lui şi Aştarot cu păşunile din jurul lui.


text:
Pe teritoriul tribului lui Isahar le-au fost date: Chedeş cu păşunile din jurul lui, Dabrat cu păşunile din jurul lui,


text:
Pe teritoriul tribului lui Aşer le-au fost date: Maşal cu păşunile din jurul lui, Abdon cu păşunile din jurul lui,


text:
Pe teritoriul tribului lui Neftali le-au fost date: Chedeşul Galileii cu păşunile din jurul lui, Hamon cu păşunile din jurul lui şi Chiriataiim cu păşunile din jurul lui.


text:
Pe teritoriul tribului lui Zabulon le-au fost date merariţilor care au mai rămas, următoarele oraşe: Rimono cu păşunile din jurul lui, Tabor cu păşunile din jurul lui;


text:
iar pe cealaltă parte a Iordanului, în apropiere de Ierihon, la estul Iordanului, le-au fost date pe teritoriul tribului lui Ruben: Beţer, în deşert, cu locurile lui pentru păşune, Iahţa cu păşunile din jurul lui,


text:
Pe teritoriul tribului lui Gad le-au fost date: Ramotul Ghiladului cu păşunile din jurul lui, Mahanaiim cu păşunile din jurul lui,


text:
Fiii lui Tola au fost: Uzi, Refaia, Ieriel, Iahmai, Ibsam şi Samuel. Ei au fost conducătorii familiilor lor, adică ale descendenţilor lui Tola. Erau bărbaţi luptători în clanul lor. În vremea guvernării lui David, numărul lor era de douăzeci şi două de mii şase sute.


text:
Fiul lui Uzi a fost Izrahia. Fiii lui Izrahia au fost: Mihail, Obadia, Ioel şi Işia – în total cinci conducători.


text:
Lângă ei, conform listei genealogiilor lor care a fost făcută urmărindu-le familiile, erau înscrişi cei care formau grupele de luptători pregătiţi pentru război. Ei au fost treizeci şi şase de mii de persoane – pentru că aveau multe soţii şi mulţi fii.


text:
Rudele lor din toate clanurile lui Isahar, luptători remarcabili, erau optzeci şi şapte de mii. Toţi erau înscrişi în genealogii.


text:
Fiii lui Bela au fost: Eţbon, Uzi, Uziel, Ierimot şi Iri – cinci conducători ai familiilor lor – luptători remarcabili. Cei înscrişi în genealogii erau douăzeci şi două de mii treizeci şi patru.


text:
Fiii lui Becher au fost: Zemira, Ioaş, Eliezer, Elioenai, Omri, Ieremot, Abia, Anatot şi Alemet. Toţi aceştia au fost fiii lui Becher.


text:
Ei au fost înscrişi în lista genealogiei lor ca şi comandanţi ai familiilor lor – luptători remarcabili – şi erau douăzeci de mii două sute.


text:
Fiul lui Iediael a fost Bilhan. Fiii lui Bilhan au fost: Ieuş, Beniamin, Ehud, Chenaana, Zetan, Tarşiş şi Ahişahar.


text:
Toţi aceştia au fost urmaşii lui Iediael, conducători de familii, luptători remarcabili. Erau şaptesprezece mii două sute de bărbaţi apţi pentru a lupta în<i>(tr-o)</i> armată.


text:
Urmează prezentarea descendenţilor lui Manase. Primul lui fiu s-a numit Asriel; şi a fost născut de concubina lui arameică. Ea l-a mai născut şi pe Machir care a fost tatăl lui Ghilad.


text:
Machir şi-a luat soţii dintre hupiţi şi dintre şupiţi. Numele surorii lui era Maaca. Al doilea fiu a fost Ţelofhad. Dar acest Ţelofhad a avut numai fiice.


text:
Maaca – soţia lui Machir – i-a născut un fiu şi i-a pus numele Pereş. Fratele lui a fost Şereş; iar fiii lui au fost Ulam şi Rechem.


text:
Fiul lui Ulam a fost Bedan. Aceştia au fost fiii lui Ghilad. Ghilad a fost fiul lui Machir; iar Machir a fost fiul lui Manase.


text:
Urmează prezentarea descendenţilor lui Efraim. Primul este Şutelah. Fiul lui s-a numit Bered. Fiul lui Bered s-a numit Tahat. Fiul lui Tahat a fost Elada. Fiul lui Elada a fost Tahat.


text:
Fiul lui Tahat a fost Zabad. Fiul lui Zabad a fost Şutelah. Zabad a mai avut ca fii pe Ezer şi pe Elad; dar oamenii din Gat – născuţi în ţară – i-au omorât, pentru că cei doi veniseră să le atace vitele.


text:
El a intrat la soţia lui. Ea a rămas însărcinată; şi i-a născut un fiu. I-a pus numele Beria – pentru că era <i>(acel)</i> necaz în familia lui.


text:
Fiul lui s-a numit Refah. Fiul lui Refah a fost Reşef. Fiul lui Reşef a fost Telah. Fiul lui Telah a fost Tahan.


text:
Teritoriile şi reşedinţele lor au fost: Betel cu satele din jurul lui; Naaran, la Est, Ghezer la Vest – cu satele din jurul lui. Apoi era Şehem cu satele din jurul lui, până la Aia cu satele din jurul lui


text:
şi până la limita teritorială a manasiţilor. Acel teritoriu includea Bet-Şan cu satele din jurul lui, Taanah cu satele din jurul lui, Meghido cu satele din jurul lui şi Dor cu satele din jurul lui. În toate aceste oraşe locuiau urmaşii lui Iosif – fiul lui Israel.


text:
Toţi aceştia au fost descendenţii lui Aşer. Ei erau conducătorii familiilor lor, ca luptători remarcabili. Numărul acestor bărbaţi pregătiţi pentru război şi înscrişi în genealogii, a fost de douăzeci şi şase de mii.


text:
Urmează prezentarea descendenţilor lui Ehud. Ei sunt conducătorii familiilor locuitorilor din Gheva care au fost duşi în captivitate, în Manahat:


text:
Naaman, Ahia şi Ghera – cel care i-a condus în captivitate şi în familia căruia s-au născut Uza şi Ahihud,


text:
şi Şaharaiim. Acest Şaharaiim a avut fii în teritoriul Moabului după ce le-a alungat pe Huşim şi pe Baara – soţiile lui.


text:
Fiii lui Elpaal au fost: Eber, Mişam, Şamed – cel care a construit Ono şi Lod cu satele din jurul lor –,


text:
Beria şi Şema – cei care au fost conducătorii familiilor locuitorilor din Aialon şi care i-au determinat pe locuitorii din Gat să fugă.


text:
Toţi acestea au fost conducători de familii; şi au fost înscrişi în lista genealogiilor lor ca şi conducători. Ei au locuit la Ierusalim.


text:
Abdon a fost primul fiu care s-a născut în familia lui. El a fost urmat de: Ţur, Chiş, Baal, Ner, Nadab,


text:
şi Miclot. În familia lui Miclot s-a născut Şimea. Şi aceştia au locuit la Ierusalim împreună cu rudele lor.


text:
În familia lui Ner s-a născut Chiş. În familia lui Chiş s-a născut Saul. Fiii lui Saul au fost: Ionatan, Malchi-Şua, Abinadab şi Eşbaal.


text:
În familia lui Ahaz s-a născut Iehoada. În familia lui Iehoada s-au născut: Alemet, Azmavet şi Zimri. În familia lui Zimri s-a născut Moţa.


text:
În familia lui Moţa s-a născut Bina. Fiul lui Bina a fost Rafa. Fiul lui Rafa a fost Elasa; iar fiul lui Elasa a fost Aţel.


text:
Aţel a avut şase fii. Numele lor sunt: Azricam – primul lui născut; apoi Ismael, Şearia, Obadia şi Hanan. Toţi aceştia au fost fiii lui Aţel.


text:
Fiii lui Eşec – fratele lui Aţel – au fost: Ulam – primul lui născut; Ieuş a fost al doilea, iar Elifelet a fost al treilea.


text:
Fiii lui Ulam au fost remarcabili luptători cu arcul. Ei au avut mulţi fii şi mulţi nepoţi. Aceştia au fost în total o sută cincizeci. Toţi au fost urmaşi ai lui Beniamin.


text:
Tot poporul numit Israel a fost înscris în listele cu genealogii şi trecut în „Cartea regilor lui Israel”. Oamenii din teritoriul numit Iuda au fost luaţi şi ei în captivitate – la Babilon – din cauza infidelităţii lor <i>(faţă de Dumnezeu)</i>.


text:
Primii locuitori care s-au reîntors la proprietăţile din oraşele lor, au fost câţiva israelieni, câţiva preoţi, câţiva leviţi şi câţiva slujitori ai Templului.


text:
Dintre urmaşii lui Iuda, ai lui Beniamin, ai lui Efraim şi ai lui Manase, care au locuit astfel la Ierusalim, au fost:


text:
Utai – fiul lui Amihud. Amihud a fost fiul lui Omri. Omri a fost fiul lui Imri. Imri a fost fiul lui Bani. Toţi aceştia descindeau din fiii lui Pereţ – fiul lui Iuda.


text:
Dintre şiloniţi, a locuit la Ierusalim Asaia – cel care fusese primul născut în familia tatălui lui – împreună cu fiii lui.


text:
Dintre beniamiţi au venit Salu, fiul lui Meşulam. Meşulam a fost fiul lui Hodavia. Hodavia a fost fiul lui Hasnua.


text:
Apoi au fost: Ibneia, fiul lui Ieroham, Ela, fiul lui Uzi care fusese fiul lui Micri. Au mai venit acolo Meşulam, fiul lui Şefatia. Şefatia a fost fiul lui Reuel. Reuel a fost fiul lui Ibnia;


text:
Au venit împreună cu rudele lor care fuseseră înscrise în genealogii – nouă sute cincizeci şi şase de israelieni. Toţi aceşti bărbaţi erau conducători în familiile lor lărgite, conform apartenenţei lor la ele.


text:
şi Azaria – fiul lui Hilchia. Hilchia a fost fiul lui Meşulam. Meşulam a fost fiul lui Ţadoc. Ţadoc a fost fiul lui Meraiot. Meraiot a fost fiul lui Ahitub. Acest Ahitub a fost conducător al celor din casa lui Dumnezeu.


text:
Adaia a fost fiul lui Ieroham. Ieroboam a fost fiul lui Paşhur. Paşhur a fost fiul lui Malchia. Maasai a fost fiul lui Adiel. Adiel a fost fiul lui Meşulam. Meşulam a fost fiul lui Meşilemit. Meşilemit a fost fiul lui Imer.


text:
Număraţi împreună cu rudele lor şi cu acei conducători ai familiilor lor, au fost o mie şapte sute şaizeci – oameni remarcabili, puşi în slujba casei lui Dumnezeu.


text:
Dintre leviţi au venit: Şemaia, fiul lui Haşub. Haşub a fost fiul lui Azricam. Azricam a fost fiul lui Haşabia care era dintre fiii lui Merari.


text:
Apoi: Bacbacar, Hereş, Galal şi Matania – fiul lui Mica. Mica a fost fiul lui Zicri; iar Zicri a fost fiul lui Asaf.


text:
Au mai venit: Obadia, fiul lui Şemaia. Şemaia a fost fiul lui Galal. Galal a fost fiul lui Iedutun. Apoi a venit Berechia, fiul lui Asa. Asa a fost fiul lui Elcana – cel care a locuit în satele netofatiţilor.


text:
Dintre portari au venit: Şalum, Acub, Talmon şi Ahiman, împreună cu rudele lor. Şalum era conducătorul <i>(lor)</i>.


text:
A mai venit Şalum, fiul lui Core. Core a fost fiul lui Ebiasaf. Ebiasaf a fost fiul lui Corah. A venit împreună cu rudele lui care proveneau din descendenţii tatălui lui. Erau corahiţii care făceau serviciul de paznici ai pragurilor Cortului – la fel cum lucraseră părinţii lor ca responsabili în tabăra lui Iahve, păzind intrarea în ea.


text:
Toţi cei aleşi ca paznici ai intrărilor au fost două sute doisprezece. Ei au fost înscrişi în lista genealogiilor lor care s-a făcut în satele unde locuiau. Fuseseră numiţi în această slujbă de încredere de David şi de Samuel – cel căruia i se dăduse capacitatea să vadă <i>(şi să înţeleagă)</i> revelaţiile venite de la Dumnezeu.


text:
Aceia şi urmaşii lor au primit ca responsabilitate paza porţilor casei lui Iahve, adică paza intrării în Cort.


text:
Toţi cei patru leviţi-paznici renumiţi care fuseseră puşi în această slujbă de încredere, erau responsabili atât de camere, cât şi de tezaurul casei lui Dumnezeu.


text:
Ei stăteau noaptea în jurul casei lui Dumnezeu, pentru că erau responsabili cu paza ei. Aveau şi responsabilitatea deschiderii acesteia în fiecare dimineaţă.


text:
Unii dintre ei aveau grijă de uneltele pentru slujbă. Le numărau nu numai atunci când erau aduse, ci şi atunci când erau luate.


text:
Alţii aveau grijă de vase, de toate vasele sfinte, de făina specială, de vin, de ulei, de tămâie şi de uleiurile parfumate.


text:
Levitul Matitia care era primul născut în familia corahitului Şalum, fusese desemnat pentru pregătirea turtelor.


text:
Unii dintre chehatiţi au fost desemnaţi între rudele lor ca responsabili cu pregătirea pâinii prezentării <i>(înaintea lui Iahve)</i> pentru fiecare zi de Sabat.


text:
Aceştia au fost cântăreţii – conducătorii familiilor leviţilor – care locuiau în camerele <i>(anexate edificiului)</i> Templului. Ei nu aveau alte responsabilităţi, pentru că erau angajaţi în această slujire atât ziua cât şi noaptea.


text:
Aceştia au fost conducătorii familiilor leviţilor care fuseseră înscrişi în listele genealogiilor lor. Ei locuiau la Ierusalim.


text:
În familia lui Miclot s-a născut Şimam. Aceştia, la fel ca rudelor lor, au locuit la Ierusalim împreună cu ele.


text:
În familia lui Ner s-a născut Chiş. În familia lui Chiş s-a născut Saul, iar în a lui Saul s-au născut: Ionatan, Malchi-Şua, Abinadab şi Eşbaal.


text:
În familia lui Ahaz s-a născut Iada. În familia lui Iada s-au născut: Alemet, Azmavet şi Zimri. În familia lui Zimri s-a născut Moţa.


text:
În familia lui Moţa s-a născut Bina. Fiul lui Bina s-a numit Rafa. Fiul lui Rafa a fost Elasa; iar fiul lui Elasa a fost Aţel.


text:
Aţel a avut şase fii. Numele lor au fost: Azricam, Bocru, Ismael, Şearia, Obadia şi Hanan. Aceştia au fost fiii lui Aţel.


text:
Filistenii s-au luptat cu Israel. Israelienii au fugit din faţa filistenilor şi au căzut învinşi pe muntele Ghilboa.


text:
Filistenii i-au urmărit pe Saul şi pe fiii lui. Ei i-au omorât pe Ionatan, pe Abinadab şi pe Malchi-Şua – cei trei fii ai lui Saul.


text:
Lupta devenise foarte violentă în jurul lui Saul. Cei care trăgeau cu arcul, l-au luat ca ţintă şi l-au rănit.


text:
Atunci Saul i-a zis celui care îi transporta armele: „Scoate-ţi sabia şi omoară-mă tu cu ea, ca să nu ajungă aceşti necircumcişi la mine şi să mă ridiculizeze!” Dar cel care îi transporta armele, nu a vrut să facă acest lucru – pentru că îi era frică. Atunci Saul şi-a luat sabia şi s-a aruncat în ea.


text:
Când cel care îi transporta armele a văzut că Saul a murit, s-a aruncat şi el în sabia lui şi a murit.


text:
Astfel a murit Saul împreună cu cei trei fii ai lui şi toţi ceilalţi membri ai familiei care participaseră la acel conflict.


text:
Când israelienii care erau atunci în vale au văzut că armata a fugit şi că Saul împreună cu fiii lui au murit, şi-au abandonat oraşele şi au fugit. Atunci filistenii au venit şi au locuit în ele.


text:
Dimineaţa, când filistenii au venit să îi jefuiască pe cei omorâţi, l-au găsit pe Saul şi pe fiii lui morţi pe muntele Ghilboa.


text:
Atunci l-au prădat pe Saul. I-au luat capul <i>(după ce i l-au tăiat)</i> şi armele. Apoi au trimis mesageri în tot teritoriul unde locuiau filistenii, ca să transmită această veste idolilor lor şi poporului.


text:
I-au pus armele <i>(lui Saul)</i> în templul zeilor lor; şi i-au atârnat craniul în templul lui Dagon.


text:
împreună cu toţi luptătorii de-acolo au luat corpul lui Saul şi corpurile fiilor lui. Apoi ei le-au adus în Iabeş. Au îngropat oasele lor sub terebintul din Iabeş şi au postit şapte zile.


text:
Saul a murit din cauza infidelităţii lui <i>(faţă de Iahve)</i>. El şi-a manifestat infidelitatea faţă de Iahve prin faptul că nu a respectat Cuvântul Lui. În plus, el s-a consultat cu cei care cheamă spiritele morţilor şi a solicitat o asemenea călăuzire.


text:
Astfel, Saul nu L-a căutat pe Iahve. Acestea sunt cauzele pentru care El l-a omorât. Iahve i-a dat apoi guvernarea <i>(Israelului)</i> lui David, fiul lui Işai.


text:
Toţi oamenii din Israel au venit la David, în localitatea Hebron; şi i-au zis: „Oasele şi carnea noastră au origine comună cu a ta!


text:
În vremurile trecute, chiar şi atunci când Saul era rege, tu conduceai Israelul în războaie. De fapt, Dumnezeul tău care se numeşte Iahve ţi-a promis: «Tu vei păstori poporul Meu care se numeşte Israel; şi vei fi conducătorul lui!»”


text:
Toţi cei care formau consiliul bătrânilor lui Israel, veniseră la rege, în localitatea Hebron. Astfel, David a ratificat un legământ cu ei înaintea lui Iahve, la Hebron. Apoi ei l-au uns <i>(cu ulei)</i> pe David ca rege al Israelului, conform Cuvântului lui Iahve proclamat prin intermediul profeţiei lui Samuel.


text:
David şi întreg Israelul au înaintat spre Ierusalim <i>(adică spre Iebus)</i> împotriva iebusiţilor care locuiau acolo.


text:
Locuitorii din Iebus i-au zis lui David: „Nu vei intra aici!” Dar David a capturat fortăreaţa Sionului. Acela a devenit de-atunci oraşul lui David.


text:
David zisese: „Oricine îi va învinge primul pe iebusiţi, va deveni conducător şi comandant <i>(în armată)</i>.” Ioab – fiul Ţeruiei – a înaintat primul <i>(în acel conflict)</i>; şi astfel, el a devenit conducător <i>(al armatei)</i>.


text:
El a reconstruit oraşul pe toate părţile lui, începând cu zona numită Milo. Apoi, Ioab a restaurat restul oraşului.


text:
Urmează prezentarea conducătorilor remarcabili ai lui David. Ei sunt aceia care i-au fost devotaţi în timpul guvernării lui. Şi împreună cu toţi ceilalţi din Israel, l-au declarat rege – conform Cuvântului lui Iahve spus despre Israel.


text:
Urmează enumerarea remarcabililor oameni care au fost în jurul <i>(rege)</i>lui David: Iaşobeam – fiul lui Hacmoni – era comandant în grupul celor trei <i>(luptători-eroi)</i>. El a acţionat cu lancea luptând împotriva a trei sute de duşmani pe care i-a omorât într-o singură situaţie.


text:
Următorul era Elazar – fiul ahohitului Dodo. Şi el a fost unul dintre cei trei luptători remarcabili.


text:
Ei erau împreună cu David la Pas-Damim, atunci când filistenii se adunaseră acolo pentru război. Pe acel teren crescuse orzul care fusese semănat. Când poporul a fugit din faţa filistenilor,


text:
ei au stat în mijlocul terenului, l-au apărat şi i-au omorât pe filisteni. Iahve i-a salvat şi le-a oferit o mare victorie.


text:
În altă situaţie, cei trei – care făceau parte dintr-un grup mai mare de treizeci de conducători – au venit la stânca unde era David: la peştera Adulam. Atunci, armata filistenilor îşi stabilise tabăra în valea numită Refaim.


text:
Lui David i-a fost sete; şi a întrebat: „Cine îmi va aduce apă din fântâna care este lângă poarta Betleemului?”


text:
Cei trei luptători remarcabili au reuşit să treacă prin tabăra filistenilor, au scos apă din fântâna de lângă poarta Betleemului şi au adus-o fără incidente la David. Dar David nu a vrut să o bea, ci a vărsat-o în prezenţa lui Iahve.


text:
El a spus atunci: „Să mă ferească Dumnezeu să fac aşa ceva! Să beau eu sângele acestor bărbaţi care şi-au riscat viaţa <i>(pentru mine)</i>? Ei şi-au expus viaţa unui mare pericol aducând această apă!” Şi nu a băut din ea. Astfel erau capabili să acţioneze cei trei remarcabili luptători-eroi.


text:
Abişai – fratele lui Ioab – era comandantul celor trei. El a acţionat cu lancea luptând împotriva a trei sute de duşmani pe care i-a omorât. Şi astfel şi-a câştigat un renume pe lângă cei trei.


text:
Era mai respectat decât cei trei luptători; şi astfel a ajuns comandantul lor; dar nu au avut performanţele celor trei.


text:
Benaia – fiul lui Iehoiada – era un remarcabil luptător din Cabţeel. El a făcut lucruri excepţionale. I-a omorât pe doi dintre cei mai buni luptători moabiţi; iar într-o zi în care ninsese, a coborât într-o fântână unde a omorât un leu.


text:
A mai omorât şi pe un egiptean. Acela fusese un bărbat a cărui înălţime era de cinci coţi. Egipteanul era înarmat cu o lance care avea grosimea sulului unui ţesător. Benaia s-a dus înspre el doar cu un toiag. El a smuls lancea din mâna egipteanului şi l-a omorât apoi cu propria lui lance.


text:
Acesta este un exemplu despre faptele remarcabile făcute de Benaia – fiul lui Iehoiada. El a devenit la fel de cunoscut ca cei trei viteji.


text:
Era mai apreciat decât ceilalţi treizeci; dar nu a ajuns la performanţele celor trei. David l-a numit conducătorul gărzii lui personale.


text:
Alţi luptători remarcabili au mai fost: Asael – fratele lui Ioab; Elhanan – fiul lui Dodo din Betleem;


text:
rubenitul Adina – fiul lui Şiza, conducătorul rubeniţilor – care avea un grup de treizeci de oameni care mergeau cu el;


text:
Urmează prezentarea celor care s-au dus la David în <i>(localitatea)</i> Ţiclag, în timp ce el stătea la distanţă de Saul, fiul lui Chiş. Aceia au fost dintre luptătorii care l-au ajutat când a fost în război.


text:
Foloseau arcul şi puteau să arunce pietre sau să tragă săgeţi cu arcul atât cu mâna dreaptă, cât şi cu cea stângă. Ei erau beniamiţi şi aparţineau rudelor lui Saul:


text:
conducătorii Ahiezer şi Ioaş – fiii lui Şemaa din Ghiva; Ieziel şi Pelet – fiii lui Azmavet; Beraca şi Iehu din Anatot;


text:
Işmaia din Ghivon – un luptător remarcabil între cei treizeci şi conducător pentru <i>(alţi)</i> treizeci <i>(de luptători)</i>; Ieremia, Iahaziel, Iohanan şi Iozavad din Ghedera.


text:
Dintre gadiţi, s-au aliat cu David, în fortăreaţa din deşert, oameni care cunoşteau arta războiului. Ei erau luptători speciali, care ştiau să folosească scutul şi lancea. Aceia nu cunoşteau frica. Erau curajoşi ca leii şi rapizi ca gazelele care aleargă pe munţi.


text:
Aceşti gadiţi au fost conducătorii armatei. Cel mai nesemnificativ dintre ei valora cât o sută de oameni <i>(obişnuiţi)</i>, iar cel mai renumit era echivalentul pentru o mie de oameni <i>(care nu ştiau să lupte)</i>.


text:
Aceştia sunt cei care au traversat Iordanul în prima lună a anului, atunci când apa râului se revarsă peste maluri; şi i-au alungat pe toţi cei care erau în vale, atât spre Est cât şi spre Vest.


text:
David i-a întâmpinat şi i-a îndemnat, zicându-le: „Dacă veniţi la mine cu gânduri bune, ca să mă ajutaţi, inima mea se va uni cu voi; dar dacă vreţi să mă trădaţi spunând duşmanilor mei despre mine, deşi nu sunt vinovat de nicio nedreptate, Dumnezeul strămoşilor noştri să vadă şi să judece!”


text:
Atunci Spiritul <i>(lui Iahve)</i> a venit la Amasai care era conducătorul celor treizeci; şi a zis: „Suntem de partea ta, David! Suntem cu tine, fiu al lui Işai! Pace! Urăm pace ţie şi pace acelora care te ajută! Pentru că Dumnezeul tău te-a ajutat!” David i-a primit şi i-a pus conducători de grup.


text:
Chiar şi dintre manasiţi au decis să fie de partea lui David – atunci când el i-a însoţit pe filisteni în lupta lor împotriva lui Saul. Dar ei nu au putut să îi ajute pe filisteni, pentru că toţi conducătorii lor au decis să îl trimită înapoi pe David, spunând: „Vom plăti cu propriile noastre capete, dacă David va trece de partea lui Saul, stăpânul lui!”


text:
Când a plecat David spre Ţiclag, au venit să se alieze cu el manasiţii: Adnah, Iozabad, Iediael, Mihail, Iozabad, Elihu şi Ţiletai. Toţi erau conducători ai miilor de luptători care proveneau din teritoriul locuit de urmaşii lui Manase.


text:
Ei l-au ajutat împotriva grupului de jefuitori; pentru că toţi erau luptători remarcabili; şi au ajuns conducători în armată.


text:
În fiecare zi veneau la David oameni care doreau să îl ajute – până când tabăra lui a ajuns ca tabăra lui Dumnezeu.


text:
Urmează prezentarea conducătorilor înarmaţi pentru război – care au venit la David, în Hebron, ca să întoarcă spre el regatul lui Saul – conform Cuvântului lui Iahve.


text:
Dintre urmaşii lui Iuda – care purtau scut şi lance – au fost şase mii opt sute de oameni înarmaţi pentru război.


text:
Ţadoc – un remarcabil luptător tânăr – a venit împreună cu douăzeci şi două de conducători din familia lui.


text:
Dintre beniamiţi – rude ale lui Saul – au fost trei mii. Până atunci, în marea lor majoritate, fuseseră loiali faţă de familia lui Saul.


text:
Dintre efraimiţi, au fost douăzeci de mii opt sute de luptători remarcabili – bărbaţi renumiţi în familiile lor.


text:
Din jumătatea tribului lui Manase, au fost optsprezece mii – desemnaţi pe nume ca să vină să îl proclame ca rege pe David.


text:
Dintre isahariţi – cei care înţelegeau vremurile, astfel încât Israel să ştie ce trebuie să facă – au fost două sute de conducători. Acelora li s-au adăugat toate rudele lor care erau comandate de ei.


text:
Din teritoriul locuit de urmaşii lui Zabulon – cei care erau apţi pentru armată şi fuseseră instruiţi să lupte cu toate armele de război – au fost cincizeci de mii. Ei erau pregătiţi să îl susţină pe David cu o mare determinare.


text:
Din teritoriul locuit de urmaşii lui Neftali au fost o mie de conducători; şi împreună cu ei au venit treizeci şi şapte de mii de oameni înarmaţi cu scut şi cu lance.


text:
Dintre urmaşii lui Aşer – aceia care erau apţi pentru armată şi care fuseseră instruiţi pentru război – au venit patruzeci de mii.


text:
Dintre cei care erau dincolo de Iordan, adică dintre rubeniţi, gadiţi şi jumătate din tribul lui Manase – înarmaţi pentru luptă cu tot felul de arme de război –, au fost o sută douăzeci de mii.


text:
Toţi aceşti luptători care puteau ajuta armata, au venit cu bune intenţii la Hebron, vrând să îl proclame pe David ca rege al întregului <i>(popor)</i> Israel. Apoi au venit şi ceilalţi din Israel care s-au unit cu ei ca să îl declare pe David ca rege al lor.


text:
Au stat acolo, împreună cu David, trei zile. Au mâncat şi au băut – pentru că oamenii din poporul lor le pregătiseră masa.


text:
Chiar şi vecinii lor, până în teritoriul lui Isahar, al lui Zabulon şi al lui Neftali, au adus mâncare pe care au transportat-o pe măgari, pe cămile, pe catâri şi pe alte vite. Astfel, au adus acolo provizii de făină, turte de smochine şi de stafide, ulei şi vin, vite şi oi din abundenţă – pentru că era bucurie în Israel!


text:
David s-a consultat cu cei care conduceau grupurile formate din mii şi din sute <i>(de luptători)</i>. El a discutat cu toţi conducătorii.


text:
Apoi David a zis întregului popor al lui Israel care era adunat: „Dacă veţi considera că este bine şi dacă acest lucru vine de la Dumnezeul nostru numit Iahve, eu propun să ne împărţim şi să anunţăm pe fraţii noştri care au rămas în toate regiunile lui Israel – chiar şi pe preoţi şi pe leviţii din oraşele care au păşuni – ca să se adune la noi.


text:
Astfel, împreună să mergem şi să aducem Cufărul Dumnezeului nostru la noi; pentru că de pe vremea guvernării lui Saul nu ne-am mai interesat de el.”


text:
Toată adunarea a aprobat această propunere pentru că tot poporul a considerat decizia ca fiind corectă.


text:
David a adunat pe toţi oamenii din Israel – de la râul Şihor care provine din Egipt şi până la Lebo-Hamat – ca să aducă Cufărul lui Dumnezeu din Chiriat-Iearim.


text:
Apoi David şi tot Israelul au plecat spre Baala <i>(adică spre Chiriat-Iearim)</i> care aparţinea teritoriului locuit de urmaşii lui Iuda – ca să aducă de acolo Cufărul lui Dumnezeu – acel Cufăr care poartă numele lui Iahve, al Celui care stă deasupra heruvimilor.


text:
După ce l-au luat din casa lui Abinadab, au pus Cufărul lui Dumnezeu într-un car nou; iar Uza şi Ahio conduceau acel car.


text:
David şi întregul Israel sărbătoreau înaintea lui Dumnezeu cu toate forţele lor, cântând cu lire, cu harpe, cu tamburine, cu cinele şi cu goarne.


text:
Când au ajuns la terenul agricol al lui Chidon, Uza şi-a întins mâna ca să apuce Cufărul, pentru că boii ar fi putut să îl răstoarne.


text:
Atunci s-a declanşat mânia lui Iahve împotriva lui Uza. El l-a lovit pentru că se atinsese de Cufăr. Uza a murit acolo, înaintea lui Dumnezeu.


text:
David a fost afectat pentru că mânia lui Iahve se declanşase împotriva lui Uza; şi a numit acel loc Pereţ-Uza – nume care i-a rămas până astăzi.


text:
Şi astfel, David nu a mai adus Cufărul la el – în oraşul lui David – ci l-a dus în casa lui Obed-Edom, ghititul.


text:
Cufărul lui Dumnezeu a rămas cu familia lui Obed-Edom, în casa lui, pentru trei luni. Astfel, Iahve a binecuvântat familia lui Obed-Edom şi tot ce era al lui.


text:
Hiram – regele Tirului – şi-a trimis reprezentanţii la David. Ei i-au adus lemn de cedru, zidari şi tâmplari care fuseseră trimişi acolo să îi construiască un palat.


text:
David a înţeles că Iahve l-a desemnat să fie rege al poporului Israel şi că i-a consolidat foarte mult guvernarea din cauza poporului Său numit Israel.


text:
David şi-a mai luat soţii la Ierusalim; şi astfel, în familia lui s-au mai născut mulţi fii şi multe fiice.


text:
Urmează prezentarea numelor fiilor care s-au născut în familia lui David la Ierusalim: Şamua, Şobab, Natan, Solomon,


text:
Când au auzit filistenii că David a fost uns ca rege al întregului Israel, au plecat cu toţii să îl caute. Dar David a fost informat despre acest lucru; şi a plecat în întâmpinarea lor.


text:
David L-a întrebat pe Dumnezeu: „Să plec împotriva filistenilor? Vei face ce ei să ajungă în mâna mea?” Iahve i-a răspuns: „Du-te! Voi face ca ei să ajungă în mâna ta.”


text:
S-au dus la Baal-Peraţim; şi David i-a învins acolo. Apoi David a zis: „Dumnezeu i-a distrus pe duşmanii mei, prin mâna mea. Am fost ca apele care vin cu mare viteză şi rup totul în deplasarea lor!” Israelienii au numit acel loc Baal-Peraţim.


text:
David L-a întrebat iar pe Dumnezeu; şi El i-a răspuns: „Să nu îi ataci din faţă, ci înconjoară-i şi atacă-i în dreptul arbuştilor de balsam.


text:
Când vei auzi sunetul de deplasare în ritm de marş în vârful arbuştilor de balsam, să pleci la luptă; pentru că atunci Dumnezeu va merge înaintea ta ca să distrugă armata filistenilor.”


text:
David a făcut exact cum i-a poruncit Dumnezeu. Ei au lovit armata filistenilor de la Ghivon până la Ghezer.


text:
Faima lui David s-a răspândit în toate teritoriile din jurul lui; iar Iahve a făcut ca toate popoarele să se teamă de el şi să îl respecte.


text:
David şi-a construit case în oraşul care i-a purtat numele. El a pregătit un loc pentru Cufărul lui Dumnezeu şi a instalat un cort pentru el.


text:
Apoi David a zis: „Cu excepţia leviţilor, nimeni să nu transporte Cufărul lui Dumnezeu; pentru că pe ei i-a ales Iahve ca să ducă Cufărul lui Iahve şi să îi slujească pentru totdeauna.”


text:
David a adunat pe toţi oamenii din poporul Israel la Ierusalim – ca să aducă Cufărul lui Iahve în locul pe care i-l pregătise.


text:
David a convocat pe preoţii: Ţadoc şi Abiatar, pe leviţii: Uriel, Asaia, Ioel, Şemaia, Eliel şi Aminadab,


text:
şi le-a zis: „Voi sunteţi conducătorii familiilor leviţilor. Sfinţiţi-vă – atât voi cât şi rudele voastre – ca să aduceţi Cufărul Dumnezeului lui Israel numit Iahve în locul pe care i l-am pregătit.


text:
Prima dată, atunci când voi nu aţi fost prezenţi, Iahve şi-a manifestat categoric dezaprobarea în mijlocul nostru – pentru că nu L-am căutat conform regulilor deja stabilite <i>(de El în legea mozaică)</i>.”


text:
Leviţii au purtat Cufărul lui Dumnezeu pe umeri, cu ajutorul barelor de lemn, aşa cum a poruncit Moise conform Cuvântului lui Iahve.


text:
David le zisese conducătorilor leviţilor să desemneze dintre rudele lor cântăreţi care ştiu să cânte cu instrumente muzicale – cu harpe, cu lire şi cu cinele. Trebuia ca aceia să cânte cu mare intensitate şi plini de bucurie.


text:
Leviţii i-au desemnat pe Heman – fiul lui Ioel –, pe Asaf – fiul lui Berechia care era rudă cu el – şi pe Etan – fiul lui Cuşaia, merarit – rudă cu ei.


text:
Împreună cu ei mai erau rudele lor de gradul doi. Ei se numeau: Zaharia, Iaaziel, Şemiramot, Iehiel, Uni, Eliab, Benaia, Maaseia, Matitia, Elifelehu, Micneia şi portarii Obed-Edom şi Ieiel.


text:
Matitia, Elifelehu, Micneia, Obed-Edom, Ieiel şi Azazia cântau la lira făcută din şeminit, ca să sune cu mare intensitate.


text:
Chenania – conducătorul leviţilor cântăreţi – dirija cântecele, pentru că avea competenţă în acest domeniu.


text:
Preoţii Şebania, Ioşafat, Netanel, Amasai, Zaharia, Benaia şi Eliezer – sunau din goarne înaintea Cufărului lui Dumnezeu. Obed-Edom împreună cu Iehia erau şi ei portari în zona unde era Cufărul.


text:
Astfel, atât David cât şi cei care formau consiliul bătrânilor lui Israel şi conducătorii miilor, au plecat să aducă Cufărul Legământului făcut <i>(de israelieni)</i> cu Iahve din casa lui Obed-Edom, în mijlocul manifestărilor de bucurie.


text:
Pentru că Dumnezeu i-a ajutat pe leviţii care transportau Cufărul Legământului făcut <i>(de poporul Israel)</i> cu Iahve, ei au sacrificat şapte boi şi şapte berbeci.


text:
David era îmbrăcat cu o robă făcută din fir de in subţire. Şi toţi leviţii care transportau Cufărul, cântăreţii şi Chenania – conducătorul cântăreţilor – erau îmbrăcaţi la fel. David mai era îmbrăcat şi cu o vestă de in care se folosea în timpul ceremoniilor religioase.


text:
Toţi oamenii din Israel a adus Cufărul Legământului <i>(făcut de israelieni)</i> cu Iahve, în timp ce strigau şi se auzea sunetul de corn, de goarne şi de cinele, completat de cel al cântecelor harpelor şi al lirelor.


text:
Atunci când Cufărul Legământului <i>(făcut de israelieni)</i> cu Iahve a intrat în oraşul lui David, Mihal – fiica lui Saul – privea de la fereastră. Când l-a văzut pe regele David dansând şi manifestându-şi bucuria, l-a desconsiderat în inima ei.


text:
Au adus Cufărul lui Dumnezeu şi l-au pus în mijlocul cortului pe care-l instalase David pentru el. Apoi au oferit lui Dumnezeu arderi integrale şi sacrificii de pace.


text:
După ce a terminat oferirea arderilor integrale şi a sacrificiilor de pace, David a binecuvântat poporul în numele lui Iahve;


text:
apoi a împărţit întregului Israel – adică fiecărui bărbat şi fiecărei femei – câte o pâine rotundă, o bucată de carne şi o turtă cu stafide.


text:
I-a pus înaintea Cufărului pe unii dintre leviţii slujitori, ca să vorbească despre Iahve – Dumnezeul lui Israel –, să facă declaraţii despre El şi să Îl laude <i>(în prezenta oamenilor din popor)</i>.


text:
Asaf era conducătorul <i>(tuturor celorlalţi)</i>. Zaharia era al doilea ca funcţie; iar Ieiel, Şemiramot, Iehiel, Matitia, Eliab, Benaia, Obed-Edom şi Ieiel cântau cu harpele şi cu lirele. Asaf era desemnat să cânte folosind cinele;


text:
iar preoţii Benaia şi Iahaziel sunau continuu din goarne înaintea Cufărului Legământului <i>(făcut de israelieni)</i> cu Iahve.


text:
Astfel, în acea zi, David i-a numit – pentru prima dată – pe Asaf şi pe rudele lui ca responsabili cu laudele <i>(prin cântece aduse la adresa)</i> lui Iahve. <i>(Cântând, ei ziceau:)</i>


text:
„Lăudaţi-L pe Iahve, chemaţi numele Lui! Faceţi cunoscute între <i>(celelalte)</i> popoare faptele Lui!


text:
Amintiţi-vă minunile pe care le-a făcut El, lucrurile miraculoase făcute şi deciziile pronunţate de gura Sa!


text:
Amintiţi-vă mereu de legământul Lui, de cuvântul pe care l-a poruncit <i>(ca să fie respectat)</i> pentru o mie de generaţii.


text:
pe care l-a consolidat apoi faţă de Iacov. El a făcut acelaşi lucru faţă de Israel printr-un legământ care va fi valabil pentru totdeauna,


text:
În acele vremuri, israelienii erau doar câţiva bărbaţi – puţini ca număr – şi aveau statutul de pelerini în acea zonă.


text:
Iahve nu a mai permis niciunui om să îi domine şi să îi ţină ca sclavi; ci de dragul lor, a mustrat regi, zicându-le:


text:
‘Nu vă atingeţi de cei pe care i-am uns <i>(ca popor al Meu)</i> şi nu faceţi niciun rău profeţilor Mei!’»


text:
Pentru că Iahve este mare şi merită foarte mult să fie lăudat! De El trebuie să ne temem mai mult decât de toţi zeii!


text:
Familiile popoarelor, glorificaţi-L pe Iahve! Recunoaşteţi gloria lui Iahve şi veneraţi-I forţa pe care o are!


text:
Daţi lui Iahve gloria care se potriveşte numelui Său! Aduceţi un dar şi veniţi <i>(cu el)</i> înaintea Lui! Închinaţi-vă lui Iahve <i>(fiind echipaţi)</i> cu podoabe sfinte.


text:
Să vuiască marea împreună cu tot ce există în ea! Să vibreze de emoţie câmpia împreună cu tot ce este pe ea!


text:
Ziceţi: «Scapă-ne, Dumnezeul salvării noastre; strânge-ne şi salvează-ne dintre <i>(celelalte)</i> popoare – ca să îţi glorificăm numele care este sfânt şi să fim demni când Te lăudăm.»


text:
Dumnezeul lui Israel numit Iahve să fie binecuvântat din eternitate în eternitate!” Tot poporul a zis „Amin!” şi L-a lăudat pe Iahve.


text:
David i-a lăsat înaintea Cufărului Legământului – <i>(ratificat de israelieni)</i> cu Iahve – pe Asaf şi pe rudele lui, ca să slujească permanent înaintea ei, făcându-şi datoria în fiecare zi.


text:
L-a lăsat şi pe Obed-Edom împreună cu rudele lui. Aceia erau şaizeci şi opt de persoane. Obed-Edom – fiul lui Iedutun – şi Hosa erau portari.


text:
David l-a pus pe preotul Ţadoc împreună cu rudele lui care erau preoţi înaintea Tabernacolului lui Iahve. El fusese instalat pe înălţimea din Ghivon.


text:
Acei preoţi fuseseră aduşi acolo ca să ofere lui Iahve animale pe care le ardeau total pe altarul arderilor integrale – în fiecare dimineaţă şi în fiecare seară – în conformitate cu tot ce este scris în legea lui Iahve pe care El a o poruncise lui Israel.


text:
Împreună cu acei preoţi, erau Heman, Iedutun şi cei rămaşi dintre aceia care fuseseră aleşi şi desemnaţi pe nume ca să îl laude pe Iahve – pentru că bunătatea Lui are valabilitate eternă!


text:
Heman şi Iedutun aveau cu ei goarne şi cinele pentru cântăreţi, împreună cu celelalte instrumente muzicale care erau folosite în cinstea lui Dumnezeu. Fiii lui Iedutun erau portari.


text:
După ce David s-a stabilit în palatul lui, i-a zis profetului Natan: „Priveşte: eu locuiesc într-un palat făcut din lemn de cedru, în timp ce Cufărul Legământului <i>(ratificat de israelieni)</i> cu Iahve stă sub nişte pânze…”


text:
„Du-te şi spune-i sclavului Meu numit David: «Iahve îţi vorbeşte astfel: ‘Nu tu Îmi vei construi o casă în care să locuiesc.


text:
Eu nu am locuit într-o casă din ziua în care l-am eliberat pe Israel din sclavie şi până astăzi; ci am călătorit din cort în cort şi dintr-o locuinţă în alta.


text:
Am mers peste tot pe unde a călătorit întregul popor Israel. Oare am cerut vreunuia dintre judecătorii lui Israel – cărora le-am poruncit să păstorească poporul Meu – să Îmi construiască o casă din cedru?’»


text:
Deci să îi spui sclavului Meu care se numeşte David: «Iahve, Dumnezeul Armatelor, îţi zice: ‘Eu te-am luat de la stână, de acolo unde stăteai ca păstor al oilor – ca să fii conducătorul poporului Meu numit Israel.


text:
Te-am susţinut şi te-am păzit în toate locurile pe unde ai mers. Am distrus din faţa ta pe toţi duşmanii tăi; şi ţi-am făcut un nume ca al celor care sunt renumiţi pe pământ.


text:
Am păstrat un loc pentru poporul Meu numit Israel; şi l-am plantat acolo ca să locuiască singur, fără să mai fie deranjat. Astfel, cei nedrepţi nu mai pot să îl oblige la munci extenuante cum procedaseră în trecut.


text:
Şi acest fapt s-a întâmplat încă din zilele în care stabilisem judecători în poporul Meu numit Israel. Iar ţie ţi-i voi subordona pe toţi duşmanii tăi. Acum te anunţ că Iahve îţi va construi o familie <i>(renumită)</i>.


text:
Când se vor termina zilele existenţei tale <i>(pe acest pământ)</i> şi vei merge în acelaşi loc unde sunt strămoşii tăi, îl voi instala pe tron pe urmaşul tău. El va fi unul dintre fiii tăi; şi îi voi consolida guvernarea.


text:
Voi fi Tatăl lui, iar el Îmi va fi fiu. Şi nu voi îndepărta bunătatea Mea de la el aşa cum am îndepărtat-o de la cel care a fost <i>(rege)</i> înaintea ta.


text:
Îl voi pune în casa Mea şi în regatul Meu pentru totdeauna; iar tronul lui va fi consolidat pentru eternitate.’»”


text:
Natan l-a informat pe David cu exactitate despre toate cuvintele care fuseseră spuse în toată această viziune.


text:
Regele David a venit şi s-a prezentat înaintea lui Iahve, spunând: „Cine sunt eu, Doamne, Dumnezeule? Şi cine este familia mea, ca să mă aduci până aici?


text:
Dumnezeule, ca şi cum ar fi prea puţin ce ai făcut Tu pentru mine, ai vorbit şi despre viitorul familiei sclavului Tău. Doamne, Dumnezeule, Tu m-ai tratat ca pe un om foarte important!


text:
Ce ar putea să Îţi mai răspundă David la toată cinstea acordată sclavului Tău? Tu îl cunoşti pe sclavul Tău!


text:
Doamne, Tu ai făcut toate aceste lucrări glorioase de dragul sclavului Tău; şi i-ai descoperit toate aceste lucruri mari pentru că aşa este inima Ta.


text:
Doamne, din tot ce am auzit cu urechile noastre, înţelegem că nu este nimeni ca Tine; şi nu există alt Dumnezeu cu excepţia Ta!


text:
Oare cine este ca poporul Tău, ca Israel – singurul de pe pământ la care a venit Dumnezeu să îl răscumpere pentru Sine, ca să fie poporul cu care să ajungă renumit <i>(în lume)</i>? Tu ai făcut lucrări extraordinare şi care produc frică. Ai alungat multe popoare din faţa poporului Tău pe care Ţi l-ai răscumpărat din Egipt.


text:
Ai decis ca poporul Tău – Israel – să fie proprietatea Ta pentru totdeauna; iar Tu – Doamne – ai dorit să le fii Dumnezeu.


text:
Acum, Doamne, doresc ca promisiunea pe care ai făcut-o cu privire la sclavul Tău şi referitoare la familia lui să rămână valabilă pentru eternitate; şi fă aşa cum ai zis.


text:
Îmi doresc ca numele Tău să fie cunoscut mai mult şi glorificat! Să se spună mereu că Iahve care este Dumnezeul Armatelor – Dumnezeul lui Israel – va fi Dumnezeu acestui popor; iar familia sclavului Tău numit David să existe mereu înaintea Ta!


text:
Dumnezeul meu, Tu ai revelat sclavului Tău că îi vei forma o familie. Din această cauză a avut curaj sclavul Tău să se roage Ţie.


text:
Îmi doresc să beneficiez de bunăvoinţa Ta şi să binecuvântezi familia sclavului Tău, ca să existe pentru totdeauna înaintea Ta; pentru că ce ai binecuvântat Tu, Doamne, va rămâne binecuvântat pentru eternitate!”


text:
Apoi David i-a învins pe filisteni, i-a subordonat şi a luat din proprietatea lor Gatul şi satele din jurul lui.


text:
David l-a învins şi pe Hadad-Ezer – regele din Ţoba Hamatului – atunci când acest rege s-a dus să îşi consolideze guvernarea, la râul Eufrat.


text:
David a capturat de la el o mie de care, şapte mii de călăreţi şi două zeci de mii de luptători care se deplasau <i>(în luptă)</i> cu picioarele lor. David a tăiat tendoanele tuturor cailor care tractau carele. A lăsat să trăiască doar atâţi cai cât erau necesari pentru o sută de care.


text:
Arameii din Damasc au venit să îl ajute pe Hadad-Ezer – regele Ţobei; dar David a omorât douăzeci şi două de mii dintre ei.


text:
David a pus corpuri de armată în regatul arameu din Damasc; iar arameii i s-au subordonat, plătindu-i taxa obligatorie. Iahve făcea ca David să obţină victoria oriunde mergea.


text:
Din Tebah şi din Cun – oraşele lui Hadad-Ezer – David a luat foarte mult bronz. Cu el a făcut <i>(apoi)</i> Solomon „marea” de bronz, stâlpii şi uneltele de bronz.


text:
Când Tou – regele Hamatului – a fost informat că David a învins întreaga armată a lui Hadad-Ezer – regele Ţobei –


text:
l-a trimis pe fiul lui numit Hadoram la regele David, ca să îl întrebe de sănătate şi să îl laude pentru că s-a confruntat cu <i>(acel)</i> Hadad-Ezer şi îl învinsese; pentru că şi Tou era în război cu el. I-a trimis tot felul de lucruri din aur, din argint şi din bronz.


text:
Regele David le-a închinat şi pe acelea lui Iahve – aşa cum făcuse cu argintul şi cu aurul luat de la toate celelalte popoare: de la Edom, de la Moab, de la amoniţi, de la filisteni şi de la Amalec.


text:
A pus corpuri de armată în Edom; şi astfel toţii edomiţii au devenit subordonaţi lui David. Iahve îl ajuta pe David să fie victorios oriunde mergea.


text:
Benaia – fiul lui Iehoiada – era conducătorul cheretiţilor şi al peletiţilor; iar fiii lui David erau primii pe lângă rege.


text:
David a zis: „Voi demonstra loialitate faţă de Hanun – fiul lui Nahaş; pentru că şi tatăl lui a fost loial faţă de mine.” David a trimis din partea lui nişte reprezentanţi ca să îl susţină sufleteşte pe Hanun pentru moartea tatălui lui. Când slujitorii lui David au ajuns la Hanun pe teritoriul amoniţilor ca să îl susţină sufleteşte,


text:
conducătorii amoniţi i-au zis lui Hanun: „Chiar crezi că David doreşte să îl onoreze pe tatăl tău, când îi trimite pe aceşti oameni care pretind că au venit să te susţină sufleteşte? În realitate, slujitorii lui au venit la tine ca să îţi observe, să îţi spioneze şi să îţi cucerească teritoriul.”


text:
Hanun i-a luat pe slujitorii lui David, le-a ras barba, le-a tăiat hainele pe jumătate până la mijlocul corpului şi i-a lăsat să plece.


text:
Aşa au plecat ei de la Hanun. Când a fost informat David despre ce li s-a întâmplat acelor bărbaţi, a trimis un mesaj celor care fuseseră atât de mult ridiculizaţi: „Rămâneţi în Ierihon până vă va creşte din nou barba; şi apoi să vă întoarceţi!”


text:
Constatând că se făcuseră urâţi lui David, Hanun şi amoniţii au dat o mie de talanţi de argint pe care i-au trimis ca plată pentru dotarea cu nişte care şi cu nişte călăreţi din Aram-Naharaiim – din regatul arameu care era în zona Maaca şi în Ţoba.


text:
Au plătit treizeci şi două de mii de care şi pe regele din Maaca. Astfel, el urma să participe <i>(în alianţă cu Hanun)</i> împreună cu armata lui <i>(împotriva lui Devid şi a armatei lui)</i>. Toţi aceştia au venit şi şi-au instalat tabăra la Medeba; iar amoniţii s-au strâns din oraşele lor, ca să participe la război.


text:
Când a auzit David acest lucru, l-a trimis împotriva lor pe Ioab împreună cu toată armata <i>(de care dispunea)</i>: erau numai luptători remarcabili.


text:
Amoniţii au ieşit din oraş şi şi-au ocupat poziţiile de luptă la intrarea lui. Regii care au venit să îi ajute, s-au aşezat în câmp deschis.


text:
Ioab a văzut că urma să lupte şi în faţă şi în spate. În consecinţă, a ales o parte dintre luptătorii lui Israel şi i-a mobilizat împotriva arameilor.


text:
Apoi a pus restul armatei sub comanda fratelui lui numit Abişai – mobilizându-i împotriva amoniţilor.


text:
Ioab i-a zis lui Abişai: „Dacă arameii mă vor domina, să vii să mă ajuţi; iar dacă te vor domina amoniţii, te voi ajuta eu.


text:
Demonstrează-ţi forţa şi încurajează-te, luptând pentru poporul nostru şi pentru oraşele Dumnezeului nostru. Şi să se întâmple ce va dori Iahve!”


text:
Văzând că arameii fug, amoniţii au fugit şi ei din faţa lui Abişai – fratele lui Ioab – şi s-au retras în oraş. Apoi Ioab s-a întors la Ierusalim.


text:
Constatând că au fost învinşi de Israel, arameii au trimis mesageri la arameii de dincolo de râu, pe care i-au adus de acolo conduşi Şofac – conducătorul armatei lui Hadad-Ezer.


text:
Când a auzit David despre acest lucru, i-a adunat pe toţi israelienii, a traversat Iordanul, a apărut înaintea acelora şi a ocupat poziţii de luptă împotriva lor. După ce David a ocupat poziţii de luptă împotriva arameilor, s-au implicat intens în luptă.


text:
Arameii au fugit din faţa lui Israel. David le-a omorât arameilor şapte mii de oameni care conduceau carele şi patruzeci de mii de luptători care se deplasau <i>(în luptă)</i> cu picioarele lor. L-a mai omorât şi pe Şofac, care era conducătorul armatei lor.


text:
Când au constatat că au fost învinşi de Israel, vasalii lui Hadad-Ezer au făcut pace cu David şi i s-au subordonat. Şi astfel, arameii nu au mai avut curajul să îi ajute pe amoniţi.


text:
La începutul anului, atunci când regii plecau la război, Ioab şi-a condus luptătorii în acele conflicte. Ei au devastat ţara amoniţilor şi au asediat Raba. Dar David rămăsese la Ierusalim. Ioab a cucerit Raba şi a distrus-o.


text:
David a luat de pe capul regelui lor coroana care avea greutatea de un talant de aur şi care era împodobită cu pietre preţioase. Apoi ea a fost pusă pe capul lui David. Prada luată din oraş era foarte multă.


text:
Pe locuitorii oraşului i-a dat afară din el şi i-a obligat să presteze munci folosind ferăstraie, grape de fier şi securi de fier. David a procedat la fel şi cu celelalte oraşe amonite. Apoi David s-a întors la Ierusalim împreună cu întreaga lui armată.


text:
După toate acestea, a mai fost un conflict împotriva filistenilor la Ghezer. Cu acea ocazie, huşatitul Sibecai l-a omorât pe Sipai care era unul dintre urmaşii refaiţilor. Şi filistenii au fost astfel subordonaţi israelienilor.


text:
În timpul unei alte lupte cu filistenii, Elhanan – fiul lui Iair – l-a omorât pe Lahmi care era fratele lui Goliat din Gat – acela care avea o lance al cărei mâner era groasă ca sulul unui ţesător.


text:
A mai fost o luptă la Gat. Acolo era un bărbat uriaş care avea câte şase degete la ambele mâini şi la ambele picioare – douăzeci şi patru în total. Şi acesta provenea din Rafa.


text:
Aceşti fii se născuseră în familia lui Rafa în Gat. Ei au fost omorâţi de David şi de slujitorii lui.


text:
Satan a acţionat împotriva poporului Israel provocându-l pe David să facă un recensământ al israelienilor.


text:
David le-a zis lui Ioab şi conducătorilor armatei: „Mergeţi şi număraţi populaţia poporului Israel – de la Beer-Şeba până la cei din teritoriile locuite de urmaşii Dan – şi aduceţi-mi rezultatul, ca să ştiu cât <i>(de mare)</i> este numărul israelienilor!”


text:
Dar Ioab i-a zis: „Iahve să înmulţească poporul Său de o sută de ori mai mult! O, rege – stăpânul meu –, oare nu suntem toţi slujitorii tăi? De ce doreşte stăpânul meu acest lucru? De ce să aduci vină împotriva poporului Israel?”


text:
Dar regele nu şi-a modificat porunca dată lui Ioab. În consecinţă, Ioab a plecat şi a călătorit prin tot teritoriul locuit de poporul Israel. Apoi s-a întors la Ierusalim.


text:
Ioab i-a dat lui David numărul bărbaţilor poporului. În tot Israelul erau un milion o sută de mii de bărbaţi capabili să participe la război; iar în teritoriul numit Iuda existau patru sute şaptezeci de mii de bărbaţi apţi pentru război.


text:
Leviţii şi beniamiţii nu au fost număraţi între aceştia, pentru că Ioab a desconsiderat ordinul regelui.


text:
David I-a zis lui Dumnezeu: „Am comis un mare păcat când am făcut acest recensământ. Dar acum Te rog să ierţi păcatul <i>(grav)</i> făcut de sclavul Tău; pentru că am lucrat exact ca un nebun!”


text:
„Du-te şi vorbeşte-i lui David: «Iahve îţi spune: ‘Îţi prezint trei dezastre! Alege unul dintre ele; şi te voi lovi cu el!’»”


text:
Trei ani de foamete, trei luni în timpul cărora să fie exterminat poporul de duşmanii tăi şi lovit de sabia lor, sau trei zile în timpul cărora sabia lui Iahve şi epidemia să acţioneze împotriva ţării prin îngerul Lui care va aduce dezastrul în teritoriul poporului Israel?» Acum decide ce trebuie să răspund Celui care m-a trimis!”


text:
David i-a răspuns lui Gad: „Sunt într-o mare dificultate. Oricum, mai bine să acţioneze Iahve – pentru că mila Lui este nelimitată – decât să ajung la discreţia oamenilor!”


text:
Dumnezeu trimisese îngerul la Ierusalim, ca să îl distrugă. În timp ce îl distrugea, Iahve a privit, a regretat acel dezastru şi i-a zis îngerului care-l punea în aplicare: „Suficient! Retrage-ţi mâna!” Îngerul lui Iahve stătea lângă terenul iebusitului Ornan.


text:
David a privit şi a văzut îngerul lui Iahve stând între pământ şi cer având în mână sabia scoasă şi îndreptată împotriva Ierusalimului. Atunci David şi cei care formau consiliul bătrânilor, acoperiţi cu saci, au căzut cu faţa spre pământ.


text:
David I-a zis lui Dumnezeu: „Oare nu eu am ordonat să fie numărat poporul? Eu sunt cel care a păcătuit şi a făcut acest rău! Dar oare ce au făcut aceste oi? Doamne – Dumnezeul meu – Te rog să faci ca mâna Ta să acţioneze numai împotriva mea şi împotriva familiei mele; şi astfel nu lăsa poporul Tău să suporte acest dezastru!”


text:
Îngerul lui Iahve i-a vorbit lui Gad spunându-i să îi ceară lui David să se ducă şi să construiască lui Iahve un altar pe proprietatea iebusitului Ornan.


text:
În timp ce treiera grâul, Ornan s-a întors şi a văzut îngerul <i>(acolo)</i>. Atunci cei patru fii ai lui care erau cu el, s-au ascuns.


text:
Când a ajuns David la Ornan, el a privit şi l-a văzut pe rege. Apoi a ieşit din acel teren agricol şi s-a aplecat cu faţa spre pământ înaintea lui David.


text:
El i-a zis lui Ornan: „Dă-mi suprafaţa în care treierai grâul, ca să construiesc aici un altar lui Iahve! Vinde-mi-l la preţul lui real – pentru ca astfel să înceteze dezastrul care a venit împotriva poporului!”


text:
Ornan i-a zis lui David: „Poţi să îl iei! Regele – cel care este stăpânul meu – să facă ce vrea cu el! Să ştii că dau şi vitele pentru arderi integrale; iar uneltele de treierat vor fi folosite ca lemne <i>(pentru foc)</i>. Voi oferi şi grâul care va fi folosit ca dar de mâncare <i>(ars pe altar)</i>. Voi da tot <i>(ce este nevoie)</i>!”


text:
Regele David i-a zis lui Ornan: „Nu aşa! Vreau să îl cumpăr la adevăratul lui preţ – pentru că nu voi aduce lui Iahve ce este al tău; şi nu voi oferi o ardere integrală care să nu mă coste nimic!”


text:
David a construit acolo un altar pentru Iahve; şi I-a oferit pe el arderi integrale şi sacrificii de pace. L-a invocat pe Iahve; şi El i-a răspuns trimiţând foc din cer pe altarul arderii integrale.


text:
Din momentul în care David a văzut că Iahve i-a răspuns când era pe proprietatea iebusitului Ornan, a început să Îi ofere sacrificii acolo.


text:
Tabernacolul lui Iahve pe care îl făcuse Moise în deşert şi altarul arderilor integrale, erau atunci pe înălţimea de la Ghivon.


text:
David nu a mai putut să meargă acolo să Îl caute pe Dumnezeu, pentru că îl speriase sabia îngerului trimis de Iahve.


text:
Atunci David a zis: „Aici să fie casa Dumnezeului numit Iahve; şi pe acest loc să fie <i>(construit)</i> altarul pentru arderile integrale oferite de poporul Israel!”


text:
Apoi David a poruncit să fie strânşi străinii din ţara lui Israel; şi a desemnat pe unii dintre ei ca cioplitori care să pregătească – prin cioplire – pietre pentru construirea casei lui Dumnezeu.


text:
David a mai pregătit fier din abundenţă pentru cuiele uşilor şi pentru elementele lor de legătură. El a mai pregătit bronz care era atât de mult, încât nu se putea cântări.


text:
David a pregătit şi lemne de cedru – foarte multe ca număr – pentru că sidonienii şi tirienii îi aduseseră lemn de cedru din abundenţă.


text:
David zisese: „Solomon – fiul meu – este tânăr şi fără experienţă <i>(de viaţă)</i>; iar casa care va fi construită lui Iahve trebuie să fie impunătoare, renumită şi să aibă o mare apreciere în ochii tuturor celorlalte popoare. Deci voi pregăti totul pentru construirea ei.” David a făcut multe pregătiri <i>(pentru construirea casei lui Iahve)</i> înainte de moartea lui.


text:
Apoi l-a chemat pe fiul lui numit Solomon; şi i-a ordonat să construiască o casă Dumnezeului lui Israel care se numeşte Iahve.


text:
David i-a zis lui Solomon: „Fiul meu, să ştii că intenţionam să construiesc o casă pentru numele Dumnezeului meu numit Iahve.


text:
Dar Cuvântul lui Iahve a venit la mine şi mi-a zis: «Tu ai făcut să curgă mult sânge şi ai participat la mari războaie. Nu tu vei construi o casă pentru numele Meu; pentru că ai vărsat mult sânge pe pământ în faţa Mea!


text:
Dar să ştii că în familia ta se va naşte un fiu care va fi un om al păcii; şi Eu îi voi da odihnă, astfel încât nu va mai fi în conflict cu niciunul dintre duşmanii <i>(potenţiali)</i> din jurul lui. Numele acelui fiu va fi Solomon; şi în timpul zilelor lui de guvernare, îi voi da poporului Israel pace şi linişte.


text:
El va construi o casă numelui Meu. Solomon Îmi va fi fiu, iar Eu îi voi fi Tată. Voi consolida pentru totdeauna tronul lui de guvernare pentru poporul Israel.»


text:
Acum, fiul meu, îţi doresc ca Iahve să fie cu tine; şi astfel să reuşeşti să construieşti o casă Dumnezeului tău care se numeşte Iahve – aşa cum a vorbit El despre tine.


text:
Iahve să te ajute să fii chibzuit şi să îţi dea discernământ. Astfel, atunci când El te va ajuta să guvernezi poporul Israel, să te conformezi cerinţelor legii Dumnezeului tău numit Iahve.


text:
Vei putea realiza acest proiect dacă vei respecta poruncile şi deciziile pe care Iahve le-a dat lui Moise pentru tot Israelul. Consolidează-ţi autoritatea şi încurajează-te! Să nu îţi fie frică şi să nu te descurajezi!


text:
Să ştii că am depus un important efort ca să pregătesc pentru casa lui Iahve o sută de mii de talanţi de aur, un milion de talanţi de argint, plus bronz şi fier – imposibil de cântărit, pentru că este în cantităţi foarte mari. Am pregătit în acelaşi timp lemne şi pietre. Trebuie ca tu să adaugi la toate acestea <i>(atât cât va mai fi nevoie)</i>.


text:
Ai cu tine mulţi lucrători: tăietori şi cioplitori în piatră şi în lemn, împreună cu mulţi alţi remarcabili meseriaşi.


text:
Există din abundenţă aur, argint, bronz şi fier. Deci te încurajez să începi să lucrezi; şi Iahve să fie cu tine!”


text:
David a ordonat tuturor conducătorilor lui Israel să îl ajute pe fiul lui numit Solomon. El le-a mai zis:


text:
„Oare nu este cu voi Dumnezeul vostru numit Iahve? Şi oare nu v-a dat El odihnă scăpându-vă de toate conflictele cu popoarele din jurul vostru, făcând pe locuitorii acestor teritorii să accepte guvernarea mea? Nu este ţara subordonată lui Iahve şi poporului Său?


text:
Acum, lăsaţi inima voastră şi sufletul vostru să Îl caute pe Dumnezeul vostru care se numeşte Iahve. Începeţi să construiţi clădirea dedicată Dumnezeului numit Iahve, ca să poată fi adus Cufărul Legământului <i>(făcut de israelieni)</i> cu Iahve şi uneltele sfinte ale lui Dumnezeu în casa construită pentru numele Lui!”


text:
Când David îmbătrânise şi trăise multe zile, l-a desemnat ca rege al poporului Israel pe fiul lui numit Solomon.


text:
Au fost număraţi leviţii care deja împliniseră vârsta de treizeci de ani. Numărul total al acelor bărbaţi a fost de treizeci şi opt de mii.


text:
David a zis: „Dintre aceştia, douăzeci şi patru de mii să supravegheze lucrarea de la casa lui Iahve, şase mii să fie administratori şi judecători,


