# info

name: detailed_info
value:
<p><b>Este o nouă versiune a Bibliei actualizată lexicografic, frazeologic, ortografic şi topic conform limbii române literare, realizată de Viorel Silion şi publicată pe BibliaBVA.ro în 2015.</b></p><p><b>Copyright: </b>Viorel Silion</p>


# introductions

introduction:
<h2>Prefaţă</h2><div style='text-indent: 1em;'><p>Cu ajutorul lui Dumnezeu, încă o versiune a Bibliei îşi face simţită prezenţa în spaţiul creştinesc românesc al secolului douăzeci şi unu. Suntem recunoscători Celui care a făcut posibilă această apariţie – dorită şi aşteptată de cel puţin douăzeci de ani!</p><p>Istoria versiunilor Scripturilor începe odată cu anul 300 înainte de Cristos – în oraşul egiptean Alexandria. Până atunci, de aproximativ 1500 de ani, evreii aveau şi multiplicau scrierile religiei lor numai în „versiunea” în care fuseseră realizate iniţial. Dar schimbările istorice (politice, culturale, sociale şi economice) i-au făcut conştienţi pe iudei de nevoia apariţiei unei noi versiuni – în limba imperiului care domina de mult timp lumea cunoscută atunci. Aşa a apărut prima traducere a „Bibliei” (formată în acele vremuri doar din scrierile „Vechiului Testament”) care s-a numit „Septuaginta”. Erudiţii evrei au tradus Scripturile iudaice din limba ebraică şi (parţial) din limba aramaică, în limba greacă (veche). Deci Septuaginta este cea mai veche versiune-traducere a „Vechiului Testament”, realizată într-o limbă „cultă” şi de circulaţie „mondială” a timpului apariţiei ei. Acestea au fost Scripturile pe care le-au citit şi din care au citat atât Fiul lui Dumnezeu când a venit şi a trăit în lumea noastră, cât şi discipolii (apostolii) Săi.</p><p>Secolul patru după Cristos reprezintă un nou punct de reper în istoria versiunilor Bibliei. Până atunci, toată Biblia – aşa cum o cunoaştem astăzi – (inclusiv „Noul Testament”) fusese deja scrisă şi canonizată. Scripturile „Vechiului Testament” au fost scrise iniţial în limba ebraică şi parţial în cea aramaică – traduse ulterior în limba greacă veche; iar cele ale Noului Testament fuseseră scrise în limba greacă populară a secolului întâi după Cristos. Totuşi, Imperiul care de mai multe sute de ani domina lumea cunoscută, era cel Roman. Atunci, pentru prima dată în istoria versiunilor-traducere ale Bibliei, Ieronim a avut iniţiativa realizării întregii Biblii – de această dată în limba latină. Aşa a apărut în secolul patru versiunea Bibliei numită „Vulgata”. Ea urma să fie folosită multe sute de ani în Biserica Catolică.</p><p>Vremea imperiilor lumii s-a sfârşit odată cu formarea şi apariţia statelor naţionale (iniţial în Europa). Fiecare stat şi-a dezvoltat o limbă proprie, distinctă. Acum, în noile condiţii istorice, deşi Biblia era cartea care ar fi trebuit să ghideze popoarele creştine, limba în care fusese ea tradusă integral cândva, devenise una „moartă”. Latina nu mai era folosită şi nici cunoscută decât de foarte puţini erudiţi europeni. Astfel, popoarele creştine erau private tocmai de ce aveau ele nevoie cel mai mult. Prin reprezentanţii ei conducători, biserica „administra” poporului Biblia doar în clădirea specifică actului cultic, unde oamenii o auzeau citită (de cele mai multe ori chiar cântată!) într-o limbă pe care aproape nimeni nu o mai înţelegea… În aceste condiţii s-a născut ideea traducerii Bibliei în limba naţională a fiecărui popor. Din această perspectivă, secolul şaisprezece este un alt punct de reper în istoria versiunilor-traduceri ale Bibliei. Atunci, pentru prima dată, oamenii unuia dintre popoarele Europei au avut privilegiul să ţină în mână şi să poată citi Biblia în propria lor limbă. Este vorba despre vorbitorii de limbă germană. Cel care s-a implicat astfel primul în munca de traducere a Bibliei în limba poporului lui, a fost reformatorul religios protestant german Martin Luther.</p><p>Fiecare popor a avut un moment istoric în care, pentru prima dată, Biblia a fost tradusă şi tipărită în limba pe care o vorbeau oamenii acelor vremuri.</p><p>Pentru români, prima traducere completă a Bibliei în limba română a fost făcută în anul 1688. Ea este cunoscută ca <i>Biblia de la Bucureşti,</i> realizată de fraţii Radu şi Şerban Greceanu, susţinuţi de Şerban Cantacuzino şi de Constantin Brâncoveanu.</p><p>Dar limbile naţionale în care a fost tradusă Biblia pentru prima dată, nu sunt statice, ci într-o continuă schimbare. Ele îşi modifică în timp Lexicul (vocabularul), Ortografia, Punctuaţia, Topica şi chiar Gramatica. Datorită acestei realităţi lingvistice, noi trăim epoca versiunilor Bibliei în cadrul aceleiaşi limbi naţionale. Pentru limba română, începând cu anul 1688 şi până în prezent, au apărut aproximativ 23 de versiuni ale Bibliei. Vocabularul (cuvintele) formează principalul motiv pentru apariţia lor.</p><p>În anul 1995, la absolvirea Facultăţii de Teologie Baptistă cu dublă specializare (Teologie – litere: Limba română) din Universitatea Bucureşti, Teza de licenţă pe care am obţinut nota maximă s-a numit „Un GLOSAR al Bibliei, versiunea Dumitru Cornilescu”. Acea Teză de licenţă conţine peste 600 de termeni ai limbii române specifice acestei versiuni care nu mai aparţin lexicului literar actual. Ea mai conţine şi cuvinte care datorită evoluţiei limbii, au nevoie de explicaţii atunci când mai sunt folosite sau (re)găsite astăzi în anumite texte de limbă română veche. Acestea pot fi cuvinte rare, învechite, neobişnuite, negeneralizate în limbă sau cu o foarte mică frecvenţă chiar şi în limba literară – fapt care le face prea puţin sau deloc cunoscute şi, deci, neînţelese. Au mai fost selectaţi şi termenii simţiţi ca foarte duri în limbajul actual (de exemplu: drac, balegă, curvă etc.), arătându-li-se echivalentele lor contemporane mai „blânde”. Acolo unde a fost posibil, s-a urmărit cu precădere evidenţierea sinonimelor, iar în unele cazuri s-a recurs chiar şi la o explicare sau la o definiţie diferită de cea realizată prin indicarea sinonimiei. Acest GLOSAR a fost primul pas făcut pe drumul realizării unei noi versiuni a Bibliei în limba română literară actuală, versiune care urma să se numească „Biblia în Versiune Actualizată” („BVA”).</p><p>De atunci au trecut aproximativ douăzeci de ani. Ce a fost cândva doar un vis şi mai mult o utopie, acum a devenit o realitate – cu ajutorul lui Dumnezeu şi ca rezultat al unei munci perseverente în toţi aceşti ani.</p><p>Au trecut aproximativ nouăzeci de ani de când creştinii protestanţi şi neoprotestanţi folosesc Biblia în versiunea lui Dumitru Cornilescu. Conform specialiştilor, după cel mult treizeci de ani, orice versiune a Bibliei trebuie să fie reeditată într-o formă revizuită măcar din punct de vedere lexicografic. Dar din diferite motive, acest lucru nu s-a întâmplat şi cu versiunea Cornilescu. În tot acest timp, dinamica limbii române a condus la „îmbătrânirea” şi la ieşirea din uzul curent a unor cuvinte şi/sau expresii – fapt care a produs progresiv îngreunarea considerabilă a înţelegerii vocabularului acestei versiuni. Generaţia tânără de astăzi este cea care simte mai mult ca oricare alta acest inconvenient. Reprezentanţilor acestei generaţii le este dedicată noua versiune a Bibliei numită cu iniţialele BVA. Ea apare ca să le respecte dreptul pe care l-au avut generaţiile din trecutul apropiat – accesul la Cuvântul lui Dumnezeu tradus în limba română literară „la zi” (actuală) şi de cea mai bună calitate.</p><p>În istoria apariţiei versiunilor Bibliei, există trei moduri distincte de formare şi de expunere a textului biblic: (1) literal, (2) parafrazat şi (3) prin echivalent dinamic.</p><p>Metoda literală se distinge printr-o asemănare aproape perfectă între original şi „traducere” în ce priveşte numărul de cuvinte folosite şi ordinea lor în propoziţii, respectiv a propoziţiilor în fraze. Această metodă are de multe ori un mare deficit de inteligibilitate pentru cititorul limbii în care este făcută traducerea – din cauza unor nepotriviri în ce priveşte regulile lingvistice existente în cele două limbi diferite. A fi astfel „literal”, presupune obligatoriu a fi în acelaşi timp cel mai puţin literar şi, deci, cu cele mai reduse şanse de înţelegere a textului.</p><p>Metoda parafrazării abundă de „fantezie” verbală, folosind „liber” cuvintele (de regulă, mult mai multe decât în textul de plecare) despre care traducătorul consideră că exprimă ideea cuvintelor textului original.</p><p>Echivalentul dinamic este cea mai eficace dar şi cea mai pretenţioasă metodă de expunere (prin traducere) a textului cărţilor Bibliei. Ea presupune folosirea celor mai adecvate cuvinte şi/sau expresii care sunt echivalente în cele două limbi. Acest fapt înseamnă că textul realizat astfel nu va avea neapărat acelaşi număr de cuvinte ca în original (cum este în varianta literală), dar nici exagerat de multe (ca cea parafrazată).</p><p>BVA este una dintre puţinele versiuni integrale ale Bibliei care a redat textul preponderent în forma „echivalentului dinamic”. Scopul urmărit a fost facilitarea înţelegerii lui.</p><p>Dincolo de actualizarea vocabularului acestei versiuni, există două „schimbări” care vor atrage atenţia cititorului avizat – una regăsită în mod special în Vechiul Testament, iar cealaltă în Noul Testament.</p><p>Vechiul Testament nu mai conţine numele ebraic al lui Dumnezeu (IHVH) scris cu românescul „Domnul”. Acest cuvânt (folosit forţat ca substantiv nume propriu) a fost şi va rămâne o încercare nereuşită a vechilor traducători de limbă română care, practic, nu au avut alt „echivalent” pentru cuvântul original din ebraică. Deşi ştim din explicaţia biblică ce semnifică el (şi că se „traducea” chiar şi în ebraică, de la început, cu mai multe cuvinte precizate de Dumnezeu lui Moise), nu avem în limba română niciun cuvânt sinonim! În acest caz, singura posibilitate de „traducere” (de această dată, „literală”) este transliterarea – adică scrierea cu literele limbii de sosire astfel încât citirea lui să redea sonor exact pronunţia din limba de plecare. Dar pentru că în funcţie de adăugarea vocalelor tetragramei IHVH există două posibilităţi de pronunţare (IeHoVaH sau IaHVeH), acest nume al lui Dumnezeu apare în BVA ca „Iahve”.</p><p>În Noul Testament, cuvântul „biserică” a fost înlocuit cu termenul „comunitate” în mai multe variante (sintagme), aşa cum cerea contextul.</p><p>Până la apariţia scrierilor Noului Testament, singurii oameni care ştiau şi care propagau învăţătura lui Isus din Nazaret în acord cu Scripturile existente la acea dată, erau apostolii Săi. Acest fapt a determinat comunităţile de casă ale creştinilor să se adune împreună cu ei într-un loc public. Acolo mergeau pentru a-i asculta pe apostoli relatând despre timpul petrecut cu Isus şi despre învăţătura Lui. Locul ales pentru această adunare, a fost, la început, porticul lui Solomon – undeva lângă Templul din Ierusalim. Acest tip de reuniune avea atunci un „nume” consacrat. În limba greacă a secolului întâi după Cristos, se folosea cuvântul <i>εκκλησια (ekklesia)</i>. Dicţionarele de limbă greacă arată că acest termen definea o adunare de oameni chemaţi cu un anumit scop (filosofico-religios sau politic). Erau solicitaţi să iasă din casele lor şi să se adune într-un anumit loc. Acesta a fost cuvântul ales pentru a defini grupurile distincte ale creştinilor (din case) şi pe cele convocate pentru a se aduna într-un loc public. Astfel, în toate textele cărţilor Noului Testament unde se vorbeşte despre un grup de creştini, termenul folosit este <i>εκκλησια (ekklesia)</i>. El nu a definit niciodată o clădire, ci oamenii de un anumit fel (Exemple: Faptele Apostolilor 5:11; 7:38; 8:3; 19:39; Evrei 2:12; Romani 16: 1; 1Corinteni 4:17; 6:4; Filipeni 4:15; 1Tesaloniceni 2:14; 2Tesaloniceni 1:4)! De fapt, creştinii primelor trei secole după Cristos, nu au avut clădiri speciale (mari) pentru întruniri. Atunci când Cezarul Constantin a încetat persecuţia împotriva creştinilor şi le-a oferit libertatea de a-şi practica „legal” religia în tot imperiul, şi-a propus să dea o replică templelor deja existente în cadrul religiilor păgâne. Astfel, el a promovat în creştinism conceptul clădirilor impunătoare, destinate închinării colective. Cu timpul, ele s-au numit catedrale. Dar iniţial, termenul latin folosit pentru aceste clădiri destinate strângerii creştinilor pentru închinare publică, a fost <i>basilica.</i> În limba română, el a devenit <i>biserică.</i> La origine, „basilica” a fost denumirea pentru cea mai remarcabilă clădire din provinciile imperiului roman. Ea era reşedinţa guvernatorului. Enciclopediile ilustrate prezintă o fotografie sugestivă în care se poate vedea (în urma descoperirilor arheologice) cum era făcută o „basilică”. Astfel, oricine poate vedea şi îşi poate explica de ce bisericile catolice şi ortodoxe au coloane şi arcade… Basilica le-a oferit de la început acest model de clădire. Iniţial, cezarul Constantin a dat creştinismului din vremea lui ce avea mai impunător atunci imperiul roman în materie de clădire – pentru că observase lipsa unui templu (sau a unei clădiri speciale) pentru religia creştinilor. Nu după mult timp, creştinismul a ajuns să fie asociat şi confundat cu ideea de „basilică”.</p><p>Din nefericire, termenul latin <i>basilica</i> a fost folosit de Ieronim atunci când a tradus Biblia din limba greacă în limba latină. Astfel, în versiunea lui numită <i>Vulgata,</i> el a schimbat sensul original care definea creştinismul ca însemnând o comunitate <i>(ekklesia)</i> cu acela care definea doar o clădire, o construcţie (folosind termenul <i>basilica)</i>. În marea lor majoritate, versiunile Bibliei în limba română nu au tradus termenul original <i>(ekklesia)</i> prin „adunare” sau „comunitate”, ci pe acela din versiunea lui Ieronim <i>(basilica –</i> biserică<i>)</i> unde, în mod evident, semnificaţia a fost schimbată<i>.</i> Totuşi, toate dicţionarele – inclusiv cele de limbă română – oferă cu onestitate traducerea latinescului <i>basilica (biserică)</i>, arătând că sensul principal al termenului este: <i>„clădire destinată celebrării unui cult creştin”</i> (DEX); <i>„edificiu construit şi amenajat special pentru celebrarea cultului creştin”</i> (NODEX); <i>„clădire destinată celebrării unui cult (creştin)” (DLRM)</i>; <i>„clădire destinată cultului creştin” (DER).</i></p><p>Revenirea la semnificaţia corectă a termenului <i>εκκλησια (ekklesia)</i> în versiunea BVA prin folosirea cuvântului „comunitate”, este perfect justificată şi era absolut necesară!</p><p>Ideal, lucrul destinat apariţiei unei noi versiuni a Bibliei, presupune o muncă în echipă. Din aceasta trebuie să facă parte cel puţin un om de litere, un teolog, un expert în limbile originale ale Bibliei şi un finanţator al proiectului. Dar acest ideal este de multe ori greu (dacă nu chiar imposibil) de atins în România. S-a constatat că se poate renunţa la pretenţia consultării directe a experţilor în limbile originale ale Bibliei (ebraica veche şi greaca veche). Cunoştinţele acestor erudiţi sunt puse la dispoziţia publicului în lucrările pe care aceştia deja le-au publicat. Deşi nu îi avem fizic cu noi, lucrările lor (dicţionare, lexicoane, glosare, interlineari) pot fi oricând consultate; şi astfel îi vor înlocui cu succes. Ele au fost şi sunt necesare atunci când se lucrează cu texte biblice mai „dificile”. Dar dacă se poate lucra fără a avea în echipa de lucru experţi în limbile originale ale Bibliei (oricum, aceştia sunt câţiva în toată lumea şi niciunul nu este român!), nu se poate realiza ceva notabil în această direcţie fără a avea o pregătire de limbă română cel puţin la nivel universitar şi nici fără cunoştinţe serioase în teologie.</p><p>Pentru Vechiul Testament, au fost consultate următoarele versiuni ale Bibliei:</p><ul><li><i>Biblia sau Sfânta Scriptură</i>, Editura Institutului Biblic şi de Misiune a Bisericii Ortodoxe Române, Bucureşti, 1997.</li><li><i>Biblia sau Sfânta Scriptură</i>, GBV, Germany, 1989.</li><li><i>BISI (Biblia Internaţională de Studiu Inductiv)</i>, Percept Ministries, Harvest House Publishers, 1992 (versiunea D. Cornilescu).</li><li><i>Biblia</i>, Traducere Literală Nouă, Bucureşti, 2002.</li><li><i>Biblia sau Sfânta Scriptură</i>, Trinitarian Bible Society, Tindale House, London, England, 2002.</li><li><i>Biblia</i>, Noua Traducere în limba Română (NTR), International Bible Society, 2007.</li><li><i>Septuaginta</i>, Colegiul Noua Europă, Polirom, 2004.</li><li><i>The Jerusalem Bible</i>, Popular Edition, Darton, Longman and Todd, 1974.</li><li><i>The Holy Bible</i>, GBV, Good News Publications, Germany (Darby Version).</li><li><i>The Book</i>, Living Bible, Guideposts, Tyndale House Publishers, 1979.</li><li><i>The Holy Bible</i>, Revised Standard Version, USA, 1952.</li><li><i>The Holy Bible</i>, New International Version, Guideposts, Zondervan Corporation, 1987.</li></ul><p>În cazul textului Noului Testament au fost folosite – pentru investigaţiile în limba originală – următoarele lucrări de referinţă:</p><ul><li><i>Interliniarul „TODAY’S PARALLEL GREEK-ENGLISH NEW TESTAMENT” (King James Version, GREEK INTERLINEAR, Today’s English Version),</i> The Commission, Foreign Mission Journal, SBC, Richmond, Virginia.</li><li><i>Noul Testament în limba greacă (cu Dicţionar Grec-Englez): THE GREEK NEW TESTAMENT,</i> Barbara Aland, Kurt Aland, Johannes Karavidopoulos, Carlo M. Martini, Bruce M. Metzger (United Bible Societies), 1993 (2nd to 4th printing 1994-2000).</li><li><i>DICŢIONAR GREC-ROMÂN pentru studiul cuvintelor Noului Testament,</i> Daniel Bărnuţ, Emeric Hubert, Josef Kovàcs, Arad, 1999, Editura Teologos, Cluj-Napoca.</li><li><i>INTERLINEAR GREC-ROMÂN – Epistola către Romani,</i> Editura Agape, 1994 (Textul grec după: Nestle-Aland, <i>Novum Testamentum Graece,</i> ediţia a 26-a, Societatea Biblică Stuttgart, 1981)</li></ul><p>Au mai fost consultate următoarele versiuni ale Noului Testament, deja existente:</p><p>A. În limba română</p><ul><li>Noul Testament GBV (Gute Botschaft Verlag).</li><li>Noul Testament – Psalmii (CLV – Cristliche Literatur-Verbeitung).</li><li>Noul Testament – Versiune literală nouă.</li><li>Noul Testament pe înţelesul tuturor (LBI – Living Bible International).</li><li>Noul Testament – D. Cornilescu revizuită (Iosif Ţon şi Adolf Novak).</li><li>Noul Testament – TLRC (Traducere în limba română contemporană).</li><li>Noul Testament – TLRM (Traducere în Limba română modernă).</li></ul><p>B. În limba engleză</p><ul><li>The NEW TESTAMENT, The New King James Version.</li><li>The HOLY BIBLE, Revised Standard Version.</li><li>The BOOK, Living Bible International.</li><li>The Jerusalem BIBLE, Popular Edition.</li><li>The HOLY BIBLE, New International Version.</li></ul><p>A fost util ca în munca de formare a variantei finale a acestei versiuni în limba română literară, să fie consultate în paralel câte o versiune pentru fiecare dintre cele trei moduri distincte de a face traducere (una pentru echivalentul dinamic, una pentru varianta literală şi una ca exemplu reprezentativ pentru parafrazare). Astfel, pentru echivalent dinamic a fost consultată în special versiunea TLRC, pentru varianta literală – Versiunea literală nouă (2001), iar pentru parafrazare, „Noul Testament pe înţelesul tuturor” (LBI).</p><p>Pentru partea de limbă română, au fost consultate următoarele lucrări:</p><ul><li><i>Dicţionarul Explicativ al limbii române (DEX),</i> Editura Academiei Române.</li><li><i>Dicţionar de sinonime</i>, Seche Luiza, Seche Mircea şi Preda Irina, Editura Ştiinţifică şi Enciclopedică, Bucureşti, 1989.</li><li><i>Dicţionar al limbii române vechi,</i> Editura Academiei Române, Bucureşti, 1975.</li><li><i>Dicţionar de cuvinte călătoare,</i> Marinescu Gheorghe, Editura Ştiinţifică, Bucureşti, 1978.</li><li><i>Dicţionar analogic şi de sinonime,</i> Tudor Anicuţa, Editura Ştiinţifică, Bucureşti, 1978.</li><li><i>Dicţionar de termeni literari,</i> Editura Academiei Române, Bucureşti, 1976.</li><li><i>Glosarul Bibliei D. Cornilescu,</i> Viorel Silion (Teză de licenţă, 1995).</li><li><i>Gramatica limbii române – Morfologie, Sintaxă</i> (Ediţia a II-a), Dumitru Irimia, Editura Plirom, 2004.</li><li><i>Dicţionar explicativ pentru toţi</i> (Ediţia a II-a), Alexei Palii, Editura Epigraf, Chişinău, 2004.</li><li><i>Mic dicţionar ortografic şi ortoepic al limbii române,</i> Florin Marcu, Editura Saeculum Vizual, Bucureşti, 2002.</li><li><i>Mică Enciclopedie a Românei Corecte (Îndreptar de scriere, citire şi vorbire fără greşeli),</i> Ion Calotă, Editura Niculescu.</li><li><i>Îndreptar ortografic, ortoepic, morfologic şi de punctuaţie al limbii române</i> (Ediţia a II-a), Gh. Constantinescu-Dobridor, Editura Lucman.</li><li><i>Gramatica esenţială a limbii române,</i> Gh. Constantinescu-Dobridor, Editura Vestala, Bucureşti, 2004.</li><li><i>Dicţionar de pleonasme,</i> Ileana Căprioară, Editura C. N. I. Coresi, 2004</li><li><i>Dicţionar de sinonime,</i> (Ediţia a III-a), L. Seche, M. Seche, I. Preda, Editura Vox Cart, 2004.</li><li><i>Dicţionar de pleonasme,</i> Doina Dascălu, Editura Vox Cart, 2004.</li><li><i>Limba română – O gramatică a greşelilor – Îndreptar pentru evitarea confuziilor – Fonetică, Lexic, Morfosintaxă,</i> Sergiu Şerban, Editura Niculescu, 2004.</li></ul><p>Primul lucru care atrage atenţia cititorului acestei versiuni a Bibliei, este redactarea textului pe o singură coloană şi nu pe două, aşa cum eram obişnuiţi până acum. Am păstrat astfel forma originală a textelor cărţilor Bibliei. Avantajul va fi simţit în cazul studiului biblic.</p><p>În al doilea rând, textul are continuitate din acelaşi motiv anunţat sumar mai sus.</p><p>În al treilea rând, lipsa titlurilor (introduse oricum arbitrar în unele versiuni) indică încă o dată spre scopul şi utilitatea acestei versiuni.</p><p>În al patrulea rând, lipsesc şi trimiterile care şi-au avut raţiunea lor pentru anumite versiuni, dar care nu sunt neapărat necesare în cazul studierii Bibliei conform unei metode justificate.</p><p>Parantezele pătrate folosite în text indică faptul că acele versete care sunt încadrate de ele, nu apar în manuscrisele cele mai vechi, considerate ca fiind şi cele mai credibile. Pentru Noul Testament, aceste texte apar în următoarele versete: Matei 17:21; Matei 18:11; Matei 23:14; Marcu 7:16; Marcu 9:44; Marcu 9:46; Marcu 11:26; Marcu 15:28; Luca 9:55b; Luca 9:56a; Luca 23:17; Ioan 5:3b; Ioan 5:4; Ioan 7:53-8:11; Fapte. 8:37; Fapte. 18:21b; Fapte. 24:6b; Fapte. 24:7; Fapte. 24:8a; Fapte. 28:29; Romani 16: 24.</p>Parantezele rotunde au fost folosite pentru a include între ele unele cuvinte care ajută la înţelegerea mai exactă a sensului propoziţiei sau al frazei. Deşi acele cuvinte nu sunt de regulă în textul original (şi apar scrise <i>cursiv</i>), folosirea lor între paranteze le conferă funcţia explicativă a unor note de subsol existente în alte versiuni. Deci pot fi citite ca făcând parte din text sau pot fi sărite (ignorate), fără ca textul să sufere decât de explicaţia suplimentară pe care o aduceau.</p><p>Cuvintele pe care le folosim pentru formularea propoziţiilor şi a frazelor trebuie să fie din lexicul limbii literare actuale. Limba populară (reprezentată de graiuri şi/sau dialecte care nu fac parte din limba română literară) nu a fost, nu este şi nu va fi niciodată un factor de unitate lingvistică între români, ci dimpotrivă! În consecinţă, a devenit din ce în ce mai clar faptul că pentru a fi cât mai bine realizată, o versiune a Bibliei trebuie să folosească cea mai îngrijită şi de actualitate formă a limbii române literare.</p><p>BVA sunt iniţialele sintagmei „Biblia în Versiune Actualizată”. Actualizarea s-a făcut în primul rând lexicografic, apoi ortografic, frazeologic, topic şi chiar în ce priveşte punctuaţia. De fapt, textele originale ale cărţilor Bibliei nu au avut semne de punctuaţie şi nici măcar spaţii între cuvinte (pentru textul cărţilor Noului Testament). Acest aspect oferă „traducătorului” posibilitatea transpunerii în limba de sosire (pentru cazul nostru, în limba română) a ideilor exprimate de cuvintele originale (după identificarea lor prin „despărţirea” de restul textului) fără obligativitatea de a folosi acelaşi număr de cuvinte ca în limba de plecare. În plus, unul dintre cele mai importante aspecte ale unei traduceri de acest fel este faptul că permite libertatea formării propoziţiilor şi a frazelor conform normelor Frazeologiei, ale Topicii şi ale Punctuaţiei limbii de sosire. Astfel, frazele „kilometrice” (foarte lungi) existente în versiunile anterioare ale Bibliei, nu se justifică. Acestea sunt o complicaţie şi o piedică în plus pentru facilitarea înţelegerii textului ei. Conform specialiştilor în comunicare, pentru a fi uşor de citit şi de urmărit, orice enunţ trebuie să fie relativ scurt, având în medie şaisprezece sau şaptesprezece cuvinte. Versiunea BVA a urmărit să respecte această regulă fundamentală a comunicării eficace; şi astfel a împărţit în mai multe propoziţii toate acele fraze lungi care au fost mereu o serioasă barieră în urmărirea şi înţelegerea eficace a unor texte biblice.</p><p>În acelaşi timp, această versiune va fi ideală pentru studiu biblic. În cartea lui (intitulată în limba română „Cum să interpretăm Biblia”), Alfred Kueen spune că pentru studierea şi interpretarea corectă a Bibliei, „nu este benefic să fim legaţi doar de opţiunile exegetice ale unei singure versiuni.” (pag. 38).</p><p>BVA este versiunea Bibliei care nu mai conţine pleonasme! Expresiile redundante au fost, sunt şi vor fi o greşeală inadmisibilă pentru exprimarea corectă în limba română!</p><p>Orice enunţ care se prezintă (cel puţin grafic) în formă de propoziţie (prin punctuaţia folosită), trebuie să aibă Predicat. BVA nu mai conţine acele „propoziţii” false care există în alte versiuni româneşti într-un enunţ căruia îi lipseşte predicatul.</p><p>În BVA s-a urmărit folosirea cuvintelor cu sensul lor de bază (denotativ), reducând astfel şi uneori chiar eliminând total potenţialele confuzii în ce priveşte semnificaţia intenţionată în transmiterea ideilor printr-un mesaj scris.</p><p>BVA este o versiune „contemporană” a Bibliei în limba română – pe termen limitat. Datorită dinamicii limbii, această versiune va putea fi utilă cel mult treizeci de ani de acum înainte. Acesta este „termenul (maxim) de valabilitate” din punct de vedere lingvistic pentru orice versiune a unui text (inclusiv pentru textul Bibliei). Apoi, ea va putea lăsa locul alteia, pentru scrierea şi apariţia căreia Dumnezeu va provoca, va motiva şi va susţine alţi oameni dedicaţi acestui scop.</p><p>La realizarea BVA am fost ajutat de Iacob Bud, iar găzduirea pe Internet a proiectului BVA a fost facilitată de Miodrag Recheşan.</p><p align='right'><b>Viorel Silion</b><br><i> <a href="http://www.bibliabva.ro/">www.BibliaBVA.ro</a></p></i></div>


# verses

text:
La început<i>(ul creării Universului)</i>, Dumnezeu a făcut cerul şi<i>(, în cadrul lui,)</i> pământul.


text:
Iniţial, pământul era fără <i>(o)</i> formă <i>(bine definită)</i>. Nu exista nimic pe el; şi în timp ce Spiritul lui Dumnezeu se mişca deasupra apelor lui adânci, acestea erau în întuneric.


text:
El a numit lumina „zi”, iar întunericul, „noapte”. Astfel a existat <i>(prima)</i> seară, după care a urmat o dimineaţă – <i>(fusese)</i> prima zi.


text:
Apoi Dumnezeu a zis: „Să fie un spaţiu între ape care să facă o separare între ele!” Şi exact aşa s-a întâmplat.


text:
Dumnezeu a făcut ca acest spaţiu creat să facă apele să existe unele sub el, iar altele deasupra lui.


text:
Dumnezeu a numit acest spaţiu, „cer”. Astfel a <i>(mai)</i> trecut o seară şi apoi a venit o <i>(altă)</i> dimineaţă – <i>(fusese)</i> ziua a doua.


text:
Apoi Dumnezeu a zis: „Să se strângă apa de sub cer într-un singur loc, ca să apară suprafeţele uscate!” Şi s-a întâmplat exact aşa cum a zis El.


text:
Dumnezeu a numit acele suprafeţe uscate, „pământ”, iar mulţimea apelor – mări. El a constatat că aceste lucruri <i>(create)</i> erau bune.


text:
Apoi Dumnezeu a zis: „Pământul să producă vegetaţie. Aceasta să fie formată din plante <i>(de mici dimensiuni)</i> care fac seminţe conform speciei lor şi din pomi cu fructe specifice speciei lor, care să aibă în ele seminţe!” Şi aşa s-a întâmplat.


text:
Pe pământ a apărut vegetaţie formată din iarbă cu seminţe specifice ei şi pomi fructiferi care au seminţe în fructul pe care îl produc – conform speciei lor. Dumnezeu a constatat că <i>(şi)</i> acest lucru era bun.


text:
Apoi Dumnezeu a zis: „Să existe nişte lumini în spaţiul cerului. Acestea să despartă ziua de noapte şi să aibă funcţia de puncte de reper pentru anotimpuri, pentru zile şi pentru ani.


text:
Dumnezeu a făcut două mari surse de lumină. Cea mai mare dintre ele a fost creată pentru perioada de zi; iar cealaltă, mai mică, a fost <i>(făcută)</i> pentru noapte. El a creat, de asemenea, şi stelele.


text:
să guverneze ziua şi noaptea şi să separe lumina de întuneric. Dumnezeu a constatat că <i>(şi)</i> aceste lucruri erau bune.


text:
Apoi Dumnezeu a zis: „Să fie în ape abundenţă de vieţuitoare; iar în atmosferă să existe păsări care să zboare deasupra pământului!”


text:
Astfel a creat Dumnezeu vietăţile care trăiesc şi se deplasează în mediul acvatic: atât peştii mari, cât şi celelalte vieţuitoare care sunt din abundenţă în ape – fiecare având specificul lor, conform speciei. El a mai creat tot atunci şi orice pasăre care există, diferită de celelalte prin caracteristicile speciei ei. Dumnezeu a constatat că <i>(şi)</i> existenţa acestor fiinţe era un lucru bun.


text:
Apoi El le-a binecuvântat, zicând: „Creşteţi, înmulţiţi-vă şi umpleţi apele mărilor. La fel să se întâmple şi cu păsările care există pe pământ!”


text:
Apoi Dumnezeu a zis: „Să producă pământul vieţuitoare de diferite specii – atât animale domestice şi reptile, cât şi animale sălbatice!” Şi exact aşa s-a întâmplat.


text:
Astfel a creat Dumnezeu diferitele specii ale animalelor sălbatice, ale animalelor domestice şi ale reptilelor de pe pământ. El a constatat că <i>(şi)</i> crearea acestora era un lucru bun.


text:
Apoi Dumnezeu a zis: „Să facem om conform specificului Nostru şi care să semene cu Noi. Astfel, el să fie stăpânul peştilor mării, al păsărilor care zboară pe cer, al animalelor domestice, al întregului pământ şi al tuturor reptilelor care îl populează!”


text:
Dumnezeu l-a creat pe om conform specificului Său, făcându-l asemănător cu El Însuşi. Atunci când l-a creat, l-a conceput să existe <i>(de la început)</i> ca bărbat şi femeie.


text:
Dumnezeu i-a binecuvântat, zicându-le: „Creşteţi, înmulţiţi-vă, umpleţi pământul <i>(cu urmaşii voştri)</i> şi subordonaţi-vi-l! Astfel, să fiţi stăpâni ai peştilor mării, ai păsărilor care zboară pe cer şi ai oricărei vietăţi care se mişcă pe pământ”.


text:
Dumnezeu le-a <i>(mai)</i> zis: „Să ştiţi că v-am dat ca hrană orice plantă care creşte pe suprafaţa pământului şi care produce seminţe – inclusiv pomii ai căror fructe produc seminţe.


text:
Iar tuturor animalelor sălbatice, tuturor păsărilor şi tuturor celorlalte vietăţi care se mişcă pe pământ, le-am dat ca hrană toată iarba verde!” Şi exact aşa a fost.


text:
Dumnezeu a privit la tot ce făcuse; şi a remarcat că toate erau foarte bune. Astfel a fost <i>(încă)</i> o seară şi apoi o dimineaţă – <i>(trecuse)</i> a şasea zi.


text:
Aşa a fost finalizată crearea cerului şi a pământului împreună cu toate celelalte lucruri care le aparţin.


text:
În a şaptea zi, Dumnezeu terminase activitatea creaţiei Sale; şi atunci El „S-a odihnit” după toată această acţiune.


text:
Dumnezeu a binecuvântat a şaptea zi şi a sfinţit-o; pentru că în acea zi El „S-a odihnit” după toate lucrările realizate în cadrul Creaţiei Sale.


text:
Urmează prezentarea istoriei conceperii cerului şi a pământului din ziua în care Dumnezeu a făcut acest lucru.


text:
Iniţial, nu exista niciun om care să lucreze pământul. Şi pentru că Dumnezeu care se numeşte Iahve nu dăduse încă ploaie pe pământ, nu era pe el nicio plantă de mici dimensiuni şi niciun arbust nu crescuse pe câmp;


text:
Dumnezeul numit Iahve a făcut pe om din pământ şi a pus în el suflare de viaţă. Astfel, omul a devenit o fiinţă vie.


text:
Apoi Dumnezeu care se numeşte Iahve a plantat o grădină spre Est, în Eden. Acolo, El a pus pe omul pe care-l crease.


text:
Dumnezeu numit Iahve a făcut să răsară din pământ o diversitate de pomi cu aspect estetic plăcut şi care produceau fructe bune pentru hrană. El a făcut <i>(să existe)</i> şi pomul vieţii pe care l-a pus în mijlocul grădinii, împreună cu pomul cunoaşterii binelui şi răului.


text:
Numele primului râu este Pison. El înconjoară tot teritoriul <i>(care s-a)</i> numit Havila, unde există aur.


text:
Al treilea râu se numeşte Hidechel. El curge spre <i>(zona unde urma să fie)</i> estul Asiriei. Al patrulea râu se numeşte Eufrat.


text:
Apoi Dumnezeu care se numeşte Iahve, a luat pe om şi l-a adus în grădina Edenului – ca să o lucreze şi să o păzească.


text:
Dumnezeul numit Iahve a dat omului următoarea poruncă: „Îţi este permis să mănânci <i>(fructe)</i> conform preferinţelor tale din toţi pomii din grădină,


text:
cu o singură excepţie: este vorba despre pomul cunoaşterii binelui şi răului. Din acesta să nu mănânci <i>(fructe)</i>! În ziua în care vei mânca <i>(fructe)</i> din acest pom, îţi garantez că vei muri!”


text:
Dumnezeul care se numeşte Iahve, a zis: „Nu este bine ca omul să fie singur. Îi voi face un ajutor adecvat.”


text:
Dumnezeul numit Iahve făcuse <i>(să apară)</i> din pământ toate animalele sălbatice care există pe câmp şi toate păsările care zboară pe cer. El le-a adus la Adam ca să le pună nume; şi de-atunci, acele vietăţi s-au numit aşa cum a decis el.


text:
Adam a stabilit câte un nume pentru fiecare dintre animalele domestice. El a mai pus nume atât păsărilor, cât şi animalelor sălbatice. Dar <i>(între toate aceste vieţuitoare)</i> nu a fost găsit niciun ajutor adecvat pentru om.


text:
Atunci Dumnezeul numit Iahve a făcut ca Adam să adoarmă şi să aibă un somn profund. În acest timp, el a luat una dintre coastele lui; şi apoi a completat cu muşchi locul de unde o luase.


text:
Atunci Adam a zis: „Aceasta este <i>(făcută)</i> din oasele şi din carnea mea. Ea se va numi «femeie», pentru că a fost luată din bărbat!”


text:
Acest fapt explică de ce <i>(începând de-atunci)</i> omul se desprinde de tatăl şi de mama lui; apoi el se uneşte cu soţia lui, devenind astfel un singur „corp” cu ea.


text:
Omul <i>(din Eden)</i> şi soţia lui erau amândoi neacoperiţi cu haine; şi <i>(totuşi)</i> nu le era ruşine <i>(să trăiască aşa)</i>.


text:
Şarpele era mult mai perfid decât toate animalele sălbatice de pe câmp făcute de Dumnezeul numit Iahve. El a zis femeii: „Este oare o certitudine că Dumnezeu a zis să nu mâncaţi <i>(fructe)</i> din niciun pom care există în grădină?”


text:
cu excepţia celui din mijlocul ei. Despre acela, Dumnezeu a spus: «Să nu îi mâncaţi fructele şi nici să nu vă atingeţi de el – ca să nu muriţi!»”


text:
Dar Dumnezeu ştie că în ziua în care veţi mânca <i>(fructe)</i> din acel pom, ochii voştri se vor deschide şi veţi fi ca El – având capacitatea să cunoaşteţi binele şi răul!”


text:
Femeia a văzut că în acel pom erau fructe bune de mâncat, că avea un aspect estetic plăcut şi că promitea să ofere posibilitatea ajungerii la înţelepciune. Atunci a luat unul dintre fructele lui şi a mâncat din el. A dat şi soţului ei care era lângă ea; iar el a mâncat.


text:
Atunci li s-au deschis ochii amândurora şi au constatat că erau fără haine. În consecinţă, ei au cusut împreună frunze de smochin, din care şi-au făcut şorţuri.


text:
Au auzit vocea Dumnezeului numit Iahve care umbla prin grădină în timpul răcoros al zilei. Atunci ei s-au ascuns de Dumnezeu numit Iahve printre pomii din grădină.


text:
El a răspuns: „Ţi-am auzit vocea în grădină, mi-a fost frică pentru că nu eram îmbrăcat; şi m-am ascuns!”


text:
Dumnezeu a zis: „Cine ţi-a spus că eşti fără haine? Oare este adevărat că ai mâncat din fructul pomului din care îţi poruncisem să nu mănânci?”


text:
Atunci omul a răspuns: „Nu eu am iniţiat acest lucru, ci femeia pe care mi-ai dat-o ca să fie cu mine. Ea mi-a dat şi am mâncat din fructul acestui pom!”


text:
Iahve a zis femeii: „Ce ai făcut?” Iar ea a răspuns: „Şarpele este cel care m-a păcălit; şi astfel am mâncat!”


text:
Dumnezeul numit Iahve a zis şarpelui: „Pentru că ai făcut acest lucru, dintre toate animalele domestice şi dintre toate cele sălbatice de pe câmp, tu eşti de-acum <i>(singurul)</i> blestemat ca atât timp cât vei trăi, să te târăşti pe abdomen şi să mănânci praf <i>(de pământ)</i>.


text:
Voi pune duşmănie atât între tine şi femeie, cât şi între urmaşul tău şi Descendentul ei. El îţi va sfărâma capul, iar tu Îi vei sfărâma călcâiul!”


text:
Dumnezeu a zis apoi femeii: „Voi mări foarte mult suferinţa ta; şi îţi va fi foarte greu când vei fi însărcinată. Vei suporta dureri atunci când vei naşte copii şi vei fi dependentă de soţul tău pentru satisfacerea dorinţelor tale; iar el va fi stăpânul tău!”


text:
Dumnezeu i-a zis lui Adam: „Pentru că ai ascultat de soţia ta şi ai mâncat din fructul pomului despre care îţi poruncisem să nu mănânci, acum pământul este blestemat din cauza ta! În tot timpul vieţii tale, vei obţine din el hrană cu un mare efort.


text:
Să-ţi obţii pâinea necesară hranei tale muncind până vei transpira. Şi aşa vei trăi permanent, până vei reveni în pământul din care ai fost luat; pentru că eşti <i>(făcut din)</i> pământ şi te vei întoarce în el!”


text:
Apoi Dumnezeu care se numeşte Iahve a zis: „Constatăm că omul a ajuns ca Unul dintre Noi – cunoaşte binele şi răul. Acum să nu îi permitem să mănânce şi din fructul pomului vieţii care l-ar face să trăiască <i>(aşa)</i> pentru eternitate!”


text:
Acesta este motivul pentru care Dumnezeul numit Iahve l-a scos pe om din grădina Eden – ca să lucreze pământul din care fusese luat.


text:
Aşa a alungat El pe Adam <i>(din Eden)</i>; şi a pus în partea estică a grădinii nişte heruvimi care aveau o sabie de foc pe care o roteau. Astfel, ei păzeau drumul pe care se putea ajunge la pomul vieţii.


text:
Adam a cunoscut-o intim pe soţia lui numită Eva, care a rămas însărcinată; şi a născut pe Cain. Ea a zis: „Cu ajutorul lui Dumnezeu, am adus în existenţă un om!”


text:
Apoi ea a născut un alt copil care s-a numit Abel – fratele lui Cain. Abel a devenit cioban, iar Cain era agricultor.


text:
După un timp, Cain a oferit lui Iahve un sacrificiu din recolta pe care o produsese pământul <i>(lucrat de el)</i>.


text:
A oferit şi Abel un sacrificiu din primele oi care i se născuseră în turma lui şi din grăsimea acestora. Iahve a privit cu aprobare spre Abel şi spre sacrificiul lui;


text:
dar a privit cu dezaprobare spre Cain şi spre sacrificiul oferit de el. Atunci Cain s-a supărat foarte rău; şi acest lucru a fost vizibil pe faţa lui.


text:
Dacă faci <i>(ce este)</i> bine, oare nu vei fi aprobat? Dar dacă tu faci ce este rău, să ştii că păcatul te urmăreşte insistent. Dorinţa pe care ţi-o insuflă el, te obsedează; dar tu să fii stăpânul lui!”


text:
Cain a vorbit fratelui lui, care se numea Abel. El i-a zis: „Să mergem pe câmp!” Şi atunci când au ajuns pe câmp, Cain l-a lovit pe fratele lui numit Abel; şi l-a omorât.


text:
Apoi Iahve a zis lui Cain: „Unde este fratele tău – Abel?” El a răspuns: „Nu ştiu! Oare sunt eu paznicul fratelui meu?”


text:
Iar Dumnezeu a zis: „Ce ai făcut? Să ştii că se aude din pământ o voce care strigă la Mine! Este vocea sângelui fratelui Tău!


text:
Atunci când vei lucra pământul, el nu îţi va mai oferi recolte bogate. Vei fi într-o permanentă deplasare pe pământ şi vei fugi mereu pe el!”


text:
Constat că Tu mă expulzezi astăzi de pe acest pământ! Va trebui să mă ascund de faţa Ta şi voi fi un pelerin care tot fuge pe suprafaţa pământului. Apoi, oricine mă va găsi, mă va omorî…”


text:
Iahve i-a zis: „Dacă va omorî cineva pe Cain, el va fi răzbunat de şapte ori mai mult!” Apoi Iahve i-a oferit lui Cain un semn personal de recunoaştere, în baza căruia, oricine l-ar găsi, să nu îl omoare.


text:
Cain a plecat din faţa lui Iahve şi a locuit în teritoriul numit <i>(ulterior)</i> Nod care era în partea de est a Edenului.


text:
Cain a cunoscut-o intim pe soţia lui care a rămas însărcinată. Ea a născut pe Enoh. Apoi Cain a construit un oraş pe care l-a numit ca pe fiul lui – Enoh.


text:
În familia lui Enoh s-a născut Irad. În familia lui Irad s-a născut Mehuiael. În familia lui Mehuiael s-a născut Metuşael; iar în familia lui Metuşael s-a născut Lameh.


text:
Ţila l-a născut pe Tubal-Cain. El a conceput diverse unelte din bronz şi din fier. Sora lui Tubal-Cain s-a numit Naama.


text:
Lameh le-a spus soţiilor lui: „Ada şi Ţila, ascultaţi-mă! Soţii ale lui Lameh, fiţi atente la ce vă spun! Am omorât un om pentru că m-a rănit. Am făcut acest lucru unui tânăr pentru că mă lovise.


text:
Dacă va fi răzbunat Cain de şapte ori, atunci Lameh să fie răzbunat de şaptezeci de ori înmulţit cu şapte!”


text:
Adam a cunoscut-o din nou <i>(intim)</i> pe soţia lui. Aceasta a născut apoi un fiu pe care l-a numit Set, zicând: „Dumnezeu mi-a dat un alt descendent în locul lui Abel care a fost omorât de Cain.”


text:
În familia lui Set s-a născut un fiu căruia i-a pus numele Enos. Atunci au început oamenii să invoce numele lui Iahve.


text:
Urmează prezentarea genealogiei lui Adam. În ziua în care l-a creat pe om, Dumnezeu l-a făcut asemănător Lui.


text:
A decis cu privire la <i>(fiinţa numită)</i> om să existe ca bărbat şi ca femeie. În ziua în care i-a creat, i-a binecuvântat şi le-a dat numele de „om”.


text:
La vârsta de o sută treizeci de ani, în familia lui Adam s-a născut un fiu asemănător cu el. L-a numit Set.


text:
După naşterea lui Set, Adam a mai trăit opt sute de ani. În acest timp, în familia lui s-au mai născut fii şi fiice.


text:
După naşterea lui Enos, Set a mai trăit opt sute şapte ani; şi <i>(în acest timp)</i> i s-au mai născut fii şi fiice.


text:
După naşterea lui Chenan, Enos a mai trăit opt sute cincisprezece ani; şi <i>(în acest timp)</i> i s-au mai născut fii şi fiice.


text:
După naşterea lui Mahalalel, Chenan a mai trăit opt sute patruzeci de ani; şi <i>(în acest timp)</i> i s-au mai născut fii şi fiice.


text:
După naşterea lui Iared, Mahalalel a mai trăit opt sute treizeci de ani; şi <i>(în acest timp)</i> i s-au mai născut fii şi fiice.


text:
După naşterea lui Enoh, Iared a mai trăit opt sute de ani; şi <i>(în acest timp)</i> i s-au mai născut fii şi fiice.


text:
După naşterea lui Metusala, Enoh a umblat cu Dumnezeu trei sute de ani; şi <i>(în acest timp)</i> i s-au mai născut fii şi fiice.


text:
Enoh a umblat cu Dumnezeu; apoi nimeni nu l-a mai găsit, pentru că îl luase Dumnezeu <i>(la El)</i>.


text:
După naşterea lui Lameh, Metusala a mai trăit şapte sute optzeci şi doi de ani; şi <i>(în acest timp)</i> i s-au mai născut fii şi fiice.


text:
căruia el i-a pus numele Noe, zicând: „El ne va încuraja în munca dificilă pe care o facem cu mâinile noastre lucrând pământul care a fost blestemat de Iahve!”


text:
După naşterea lui Noe, Lameh a mai trăit cinci sute nouăzeci şi cinci de ani; şi <i>(în acest timp)</i> i s-au mai născut fii şi fiice.


text:
Atunci fiii lui Dumnezeu au văzut că fiicele oamenilor erau frumoase; şi şi-au ales soţii dintre ele.


text:
În acest context, Iahve a zis: „Spiritul Meu nu va rămâne <i>(să se lupte)</i> permanent în om; pentru că el este <i>(afectat de existenţa în)</i> carne. Totuşi, i se vor mai <i>(acor)</i>da o sută douăzeci de ani <i>(de viaţă)</i>.”


text:
În acele vremuri, trăiau uriaşi pe pământ. Ei au existat chiar şi după acea perioadă în care fiii lui Dumnezeu au avut relaţii sexuale cu fiicele oamenilor care le-au născut copii. Aceşti uriaşi au fost eroii din vremurile străvechi. Ei au fost consideraţi oameni cu un <i>(semnificativ)</i> renume.


text:
Iahve a văzut că răutatea omului care trăia pe pământ, era mare. Fiecare gând din mintea acestuia era permanent orientat numai spre <i>(ce este)</i> rău.


text:
El a zis: „Voi şterge de pe pământ pe omul pe care l-am creat! Acest lucru se va întâmpla atât cu el, cât şi cu animalele mari, cu animalele mici şi cu păsările care zboară pe cer. Îmi pare rău că i-am creat!”


text:
Urmează acum prezentarea istoriei lui Noe. Acest Noe a fost un om corect şi integru între cei din generaţia lui. El a umblat cu Dumnezeu.


text:
El a remarcat că această degradare morală a pământului era cauzată de faptul că toate creaturile de pe el îşi stricaseră comportamentul.


text:
Dumnezeu i-a zis lui Noe: „Pentru că pământul este plin de violenţă din cauza creaturilor care trăiesc pe el, am decis să le distrug împreună cu pământul.


text:
Fă-ţi o corabie din lemn de gofer. Să îi construieşti nişte pereţi despărţitori; şi să fie acoperită cu smoală pe interior şi pe exterior.


text:
Această corabie să aibă următoarele dimensiuni: lungimea – trei sute de coţi, lăţimea – cincizeci de coţi, iar înălţimea – treizeci de coţi.


text:
Să-i faci un acoperiş care să fie cu un cot mai mare decât dimensiunea ei; şi să pui uşa pe una dintre părţile laterale ale acesteia. Corabia să aibă trei nivele: unul în partea de jos, al doilea la mijloc, iar al treilea sus.


text:
Eu voi aduce pe pământ o mare cantitate de apă, prin care urmează să distrug toate creaturile vii care trăiesc sub cer; şi astfel, tot ce este pe pământ, va muri.


text:
Dar cu tine voi face un legământ. Tu vei intra în corabie cu fiii tăi, cu soţia ta şi cu soţiile fiilor tăi.


text:
Să aduci în ea perechi din fiecare fel de vietate, pentru ca astfel să le ţii vii împreună cu tine. Fiecare dintre aceste perechi să fie formată dintr-un mascul şi o femelă.


text:
Să vină astfel la tine în corabie, ca să le ţii vii. Ele vor fi perechi din fiecare specie de păsări, din fiecare specie de animale sălbatice şi din fiecare specie de animale <i>(mai)</i> mici care mişună pe pământ.


text:
Ia cu tine <i>(provizii)</i> din fiecare fel de mâncare. Astfel vei avea un depozit de alimente care va fi format din hrană pentru tine şi din hrană pentru celelalte vietăţi.”


text:
Apoi Iahve i-a zis lui Noe: „Intră în corabie împreună cu toată familia ta; pentru că Eu am remarcat că, din această generaţie <i>(de oameni)</i>, doar tu eşti corect înaintea Mea.


text:
Dintre animalele curate, ia cu tine şapte perechi formate fiecare dintr-un mascul şi o femelă. Iar dintre animalele necurate, ia câte o pereche formată dintr-un mascul şi o femelă.


text:
Să iei şi şapte perechi dintre păsările zburătoare. Acestea să fie formate fiecare dintr-un mascul şi o femelă. Să faci acest lucru ca să le ţii specia vie pe pământ.


text:
Îţi cer toate acestea pentru că după şapte zile, voi trimite ploaie pe pământ în următoarele patruzeci de zile şi patruzeci de nopţi. Şi astfel, voi şterge de pe el toate fiinţele <i>(rămase în exteriorul corăbiei)</i> pe care le-am creat.”


text:
Noe a intrat în corabie împreună cu fiii lui, cu soţia lui şi cu soţiile fiilor lui, ca să scape de apele potopului.


text:
au intrat în corabia lui Noe perechi formate dintr-un mascul şi o femelă – exact cum poruncise Dumnezeu lui Noe.


text:
După şapte zile <i>(de la intrarea lui Noe şi a vietăţilor în corabie)</i>, au venit pe pământ apele potopului.


text:
În al şase sutelea an al vieţii lui Noe, în a şaptesprezecea zi din a doua lună, au ţâşnit toate fântânile marelui adânc; iar „barajele” cerului s-au deschis.


text:
Împreună cu fiii lui numiţi Sem, Ham şi Iafet, împreună cu soţia lui şi împreună cu cele trei soţii ale fiilor lui, Noe intrat în corabie în aceeaşi zi.


text:
Au mai intrat împreună cu ei vietăţi aparţinând tuturor speciilor, inclusiv toate animalele mici care mişună pe pământ conform speciilor lor, ca şi toate păsările conform speciilor lor – atât păsările terestre, cât şi toate creaturile zburătoare.


text:
Au mai intrat în ea şi animalele <i>(mari)</i> din orice specie. Ele erau perechi formate dintr-un mascul şi o femelă, exact cum i-a poruncit Dumnezeu <i>(lui Noe)</i>. Apoi Iahve a închis corabia acţionând din exteriorul ei.


text:
Potopul a durat patruzeci de zile pe pământ. Apele au crescut şi au ridicat corabia mult deasupra pământului.


text:
Ele şi-au ridicat nivelul şi au crescut mult pe suprafaţa pământului, în timp ce corabia plutea deasupra lor.


text:
Acele ape au crescut atât de mult pe pământ, încât toţi munţii care se înălţau spre cer, au fost acoperiţi.


text:
Toate creaturile care se mişcau pe pământ, au murit: atât păsările, vitele, animale sălbatice, toate acele animale mici care se deplasează pe pământ, cât şi toţi oamenii.


text:
Astfel, toate vietăţile care trăiau pe pământul uscat şi care demonstraseră că au viaţă prin faptul că respirau, au murit.


text:
Dumnezeu a şters de pe pământ toate fiinţele vii: atât omul şi vitele, cât şi animale mici împreună cu păsările zburătoare. Absolut toate au fost şterse de pe faţa pământului. A rămas doar Noe împreună cu cei care erau cu el în corabie.


text:
Dumnezeu Şi-a adus aminte de Noe, de toate vietăţile şi de vitele care erau împreună cu el în corabie. El a făcut să sufle un vânt peste pământ; şi astfel, apele au încetat să îl mai inunde.


text:
Apele au început atunci să se retragă de pe pământ. Scăderea lor a fost vizibilă la sfârşitul celor o sută cincizeci de zile.


text:
În a şaptesprezecea zi a lunii a şaptea, corabia s-a oprit pe munţii <i>(numiţi ulterior)</i> Ararat.


text:
Apele au continuat să scadă până în a zecea lună; şi astfel, în prima zi din a zecea lună, s-au văzut vârfurile munţilor.


text:
A dat drumul afară unui corb, ca să verifice dacă apele au scăzut <i>(suficient)</i>. Acesta zbura în diferite zone, de unde se întorcea <i>(la corabie)</i>. El a <i>(tot)</i> revenit până când s-au retras apele de pe pământ.


text:
Dar porumbelul nu a găsit niciun loc unde să se aşeze, pentru că apele erau destul de mari pe tot pământul. Astfel, el s-a întors la Noe în corabie. Acesta şi-a întins mâna, l-a luat şi l-a adus din nou cu el în interiorul corăbiei.


text:
Acesta s-a întors la el seara, având în cioc o frunză de măslin ruptă de puţin timp. Noe a înţeles astfel că apele de pe pământ scăzuseră.


text:
A mai aşteptat încă şapte zile. Apoi a trimis din nou porumbelul; dar acesta nu s-a mai întors la el.


text:
În anul şase sute unu al vieţii lui Noe, în prima zi a lunii întâi, pământul nu mai era sub apă. Noe a ridicat acoperişul corăbiei; şi a văzut că apa se scursese de pe suprafaţa pământului.


text:
Scoate toate vieţuitoarele care sunt <i>(acolo)</i> cu tine – păsări, animale <i>(mai mari)</i>, împreună cu toate celelalte fiinţe mici care mişună pe pământ. Lasă-le astfel libere ca să se răspândească pe pământ, să fie fertile şi să se înmulţească.”


text:
Au ieşit din ea şi toate celelalte vietăţi, conform speciilor lor: animalele mici, toate păsările şi toate fiinţele care se deplasează <i>(şi trăiesc)</i> pe pământul uscat.


text:
Atunci Noe a construit un altar <i>(pe care l-a dedicat)</i> lui Iahve. A luat câteva dintre animalele curate şi dintre păsările curate, pe care le-a sacrificat arzându-le apoi integral pe altar.


text:
Iahve a simţit o aromă plăcută; şi a zis în Sine Însuşi: „Nu voi mai blestema niciodată pământul din cauza faptelor omului; pentru că la nivelul minţii lui, el este înclinat înspre rău încă din tinereţe. Nu voi mai distruge nici pe toate celelalte vieţuitoare, cum am făcut acum.


text:
Atât timp cât va exista pământul, nu vor înceta să se succeadă semănatul şi seceratul, frigul şi căldura, vara şi iarna, ziua şi noaptea.”


text:
Dumnezeu a binecuvântat pe Noe şi pe fiii lui zicându-le: „Fiţi fertili, înmulţiţi-vă umplând <i>(de oameni)</i> pământul şi fiţi stăpâni ai lui.


text:
Toate vieţuitoarele de pe pământ – indiferent că sunt păsări zburătoare, creaturi care mişună pe suprafaţa lui sau peştii din mare – să aibă frică şi să tremure la întâlnirea cu voi. Toate aceste fiinţe vă sunt date ca să fiţi stăpânii lor.


text:
Aşa cum v-am dat <i>(iniţial)</i> ca hrană plantele verzi, acum vă permit să mâncaţi şi din orice vietate care există pe pământ.


text:
Dar să nu consumaţi carnea împreună cu viaţa ei, adică mâncând-o împreună cu sângele care este în ea.


text:
Voi condamna şi voi pedepsi pe oricine va atenta la sângele vostru care vă întreţine viaţa. Voi condamna astfel orice vietate care vă va omorî. Şi voi cere înapoi viaţa celui care a fost privat de ea. O voi pretinde de la semenul lui care i-a luat-o.


text:
Pentru că Dumnezeu l-a făcut pe om asemănător Lui, acela care va vărsa sângele semenului lui <i>(omorându-l)</i>, să suporte acelaşi lucru din partea altui om!


text:
De acesta vor beneficia şi toate vieţuitoarele care au fost cu voi – păsări, vite şi toate animalele sălbatice care au ieşit din corabie – tot ce are viaţă pe pământ.


text:
Legământul pe care îl fac între Mine şi voi prevede că niciodată nu vor mai fi distruse toate creaturile de apele vreunui potop. Niciodată nu va mai fi vreun potop care să distrugă <i>(tot)</i> pământul.”


text:
Dumnezeu a mai zis: „Acesta este semnul legământului pe care îl fac cu voi şi cu toate vietăţile care au fost <i>(în corabie împreună)</i> cu voi – valabil pentru toate generaţiile viitoare:


text:
Îmi voi aminti de legământul pe care l-am făcut cu voi şi cu toate fiinţele vii de orice fel. Apele nu vor mai deveni niciodată un potop care să distrugă toate creaturile.


text:
Când curcubeul va fi în nori, îl voi vedea şi Îmi voi aminti de legământul valabil pentru totdeauna între Dumnezeu şi toate fiinţele vii aparţinând tuturor speciilor care trăiesc pe pământ.”


text:
Dumnezeu i-a zis lui Noe: „Acesta este semnul legământului pe care l-am făcut cu toate creaturile care sunt pe suprafaţa pământului.”


text:
Ham, tatăl lui Canaan, a văzut corpul gol al tatălui lui; şi le-a spus despre acest lucru celor doi fraţi ai lui care erau afară.


text:
Atunci Sem şi Iafet au luat o haină şi au pus-o pe umerii lor. Apoi au intrat în cort mergând cu spatele; şi astfel au acoperit corpul gol al tatălui lor. Pentru că feţele lor erau întoarse, ei nu au văzut corpul lui dezbrăcat.


text:
Noe a mai zis: „Binecuvântat să fie Dumnezeul lui Sem care se numeşte Iahve! Iar Canaan să fie sclavul lui Sem.


text:
Dumnezeu să mărească teritoriul lui Iafet. El să locuiască în corturile lui Sem; şi Canaan să le fie sclav!”


text:
Urmează genealogia fiilor lui Noe – Sem, Ham şi Iafet. Cei numiţi în continuare, au fost urmaşii care li s-au născut după potop.


text:
Din aceştia s-au răspândit în teritoriile lor triburile de pe coastă, fiecare popor având limba lui şi fiind organizat pe clanuri în propriul lui teritoriu.


text:
El a fost un remarcabil vânător înaintea lui Iahve. Acest fapt explică de ce se spune: „Ca Nimrod, remarcabil vânător înaintea lui Iahve.”


text:
Primele teritorii reprezentative ale regatului lui, au fost: Babel, Erec, Accad şi Calne – în „ţara” Şinear.


text:
Teritoriile lor se situau de la Sidon spre Gherar, mergând spre Gaza şi apoi spre Sodoma, Gomora, Adma şi Ţeboim – până în zona localităţii Laşa.


text:
Aceştia au fost urmaşii lui Ham, conform clanurilor şi limbilor lor, cu teritoriile pe care le ocupau în cadrul triburilor lor.


text:
Şi în familia <i>(lărgită a)</i> lui Sem s-au născut fii. Sem era fratele mai mare al lui Iafet; şi a devenit strămoşul tuturor fiilor lui Eber.


text:
În familia lui Eber s-au născut doi fii: numele unuia era Peleg, numit aşa pentru că în timpul vieţii lui a fost împărţit pământul; iar numele fratelui lui era Ioctan.


text:
Regiunea în care locuiau aceştia începea de la Meşa şi continua până spre Sefar – muntele de la Est.


text:
Aceştia au fost urmaşii lui Sem, conform clanurilor şi limbilor lor, cu teritoriile pe care le ocupau în cadrul triburilor lor.


text:
Acestea au fost triburile provenite din fiii lui Noe, într-o prezentare care a inclus urmaşii lor în cadrul clanurilor de care au aparţinut. Din aceştia s-au răspândit popoarele pe pământ după potop.


text:
Toţi oamenii care trăiau pe pământ <i>(atunci)</i> vorbeau <i>(iniţial)</i> o singură limbă şi foloseau aceleaşi cuvinte.


text:
Venind dinspre Est, ei au găsit o câmpie în zona <i>(care urma să se numească „ţara”)</i> Şinear; şi s-au oprit să locuiască acolo.


text:
Atunci au zis unul altuia: „Haideţi să facem cărămizi bine arse în foc.” Au produs astfel cărămizi care să înlocuiască pietrele; şi au folosit smoală ca liant.


text:
Apoi au zis: „Haideţi să ne construim un oraş <i>(înconjurat de ziduri)</i> în care să facem un turn al cărui vârf să ajungă până la cer. Astfel ne vom face un nume şi nu vom fi împrăştiaţi pe toată suprafaţa pământului.”


text:
Atunci El a zis: „Ei formează un singur popor şi toţi folosesc aceeaşi limbă. Constatăm că au început să îşi pună în aplicare planul; şi în aceste condiţii, nimic nu le-ar obstrucţiona intenţiile.


text:
Haidem să mergem între ei şi să le încurcăm acolo limba pe care o folosesc, pentru ca să nu se mai înţeleagă unul cu celălalt.”


text:
Astfel, Iahve i-a împrăştiat de acolo pe toată suprafaţa pământului; şi de atunci încolo, ei au încetat să mai construiască oraşul.


text:
Aşa se explică de ce oraşul a fost numit <i>(ulterior)</i> Babel – pentru că acolo Iahve a încurcat limba tuturor oamenilor care locuiau <i>(atunci)</i> pe pământ; şi astfel i-a determinat să se împrăştie pe toată suprafaţa lui.


text:
Urmează acum prezentarea genealogiei lui Sem. La vârsta de o sută de ani, după doi ani de la potop, în familia lui Sem s-a născut Arpahşad.


text:
După naşterea lui Arpahşad, Sem a mai trăit cinci sute de ani; şi <i>(în acest timp)</i> i s-au născut alţi copii: atât fii, cât şi fiice.


text:
După naşterea lui Şela, Arpahşad a mai trăit patru sute trei ani; şi <i>(în acest timp)</i> i s-au născut alţi copii: atât fii, cât şi fiice.


text:
După naşterea lui Eber, Şela a mai trăit patru sute trei ani; şi <i>(în acest timp)</i> i s-au născut alţi copii: atât fii, cât şi fiice.


text:
După naşterea lui Peleg, Eber a mai trăit patru sute treizeci de ani; şi <i>(în acest timp)</i> i s-au născut alţi copii: atât fii, cât şi fiice.


text:
După naşterea lui Reu, Peleg a mai trăit două sute nouă ani; şi <i>(în acest timp)</i> i s-au născut alţi copii: atât fii, cât şi fiice.


text:
După naşterea lui Serug, Reu a mai trăit două sute şapte ani; şi <i>(în acest timp)</i> i s-au născut alţi copii: atât fii, cât şi fiice.


text:
După naşterea lui Nahor, Serug a mai trăit două sute de ani; şi <i>(în acest timp)</i> i s-au născut alţi copii: atât fii, cât şi fiice.


text:
După naşterea lui Terah, Nahor a mai trăit o sută nouăsprezece ani; şi <i>(în acest timp)</i> i s-au născut alţi copii: atât fii, cât şi fiice.


text:
Acum urmează genealogia lui Terah. Terah a fost tatăl lui Avram, al lui Nahor şi al lui Haran. Haran a fost tatăl lui Lot.


text:
Haran a murit înaintea tatălui lui, numit Terah, în zona unde s-a născut. Ea se afla în Ur – o localitate din teritoriul numit Caldeea.


text:
Atât Avram cât şi Nahor, şi-au luat câte o soţie. Numele soţiei lui Avram era Sarai; iar numele soţiei lui Nahor era Milca. Aceasta era fiica lui Haran care le mai avea pe Milca şi pe Isca.


text:
Terah a plecat din localitatea Ur care era inclusă în teritoriul numit Caldeea, intenţionând să ajungă în Canaan. Împreună cu el a luat pe fiul lui numit Avraam, pe nepotul acestuia numit Lot şi pe Sarai – nora lui şi în acelaşi timp soţia fiului lui <i>(Avraam)</i>. Dar ajungând în Haran, au decis să îşi stabilească locuinţa acolo.


text:
Iahve îi zisese lui Avram: „Ieşi din ţara ta, dintre rudele tale şi din familia tatălui tău; şi <i>(astfel)</i> vino în ţara pe care ţi-o voi arăta!


text:
Din tine voi face un mare popor şi te voi binecuvânta. Voi face ca numele tău să fie semnificativ <i>(între ceilalţi oameni)</i>; şi vei fi o binecuvântare.


text:
Îi voi binecuvânta pe cei care te vor binecuvânta; dar îl voi blestema pe acela care te va blestema. Prin tine vor fi binecuvântate toate popoarele care există pe suprafaţa pământului!”


text:
Avram a plecat, aşa cum îi spusese Iahve; dar a venit şi Lot împreună cu el. Avram avea şaptezeci şi cinci de ani când a plecat din Haran.


text:
El a mers împreună cu soţia lui – Sarai – şi cu nepotul Lot, ducând cu ei spre Canaan toate lucrurile pe care le adunaseră şi toţi sclavii obţinuţi în Haran; şi <i>(astfel)</i> au ajuns acolo.


text:
Avram a călătorit prin acest teritoriu până la stejarul lui More din Sihem. În acele vremuri, canaaniţii <i>(încă)</i> erau în acea „ţară”.


text:
Iahve i S-a revelat lui Avram zicându-i: „Voi da această «ţară» <i>(ca proprietate)</i> «seminţei» tale!” Avram a construit în acel loc un altar <i>(închinat)</i> lui Iahve care i Se revelase.


text:
Apoi a plecat spre munte, la Est faţă de <i>(localitatea care s-a numit mai târziu)</i> Betel; şi şi-a instalat cortul acolo. Şi-a stabilit „locuinţa” având „Betelul” la Vest şi localitatea <i>(numită mai târziu)</i> Ai la Est. El a construit <i>(şi)</i> acolo un altar <i>(dedicat)</i> Iahve, invocându-I numele.


text:
În acea zonă a venit o foamete; şi pentru că ea făcea foarte dificilă supravieţuirea, Avram s-a dus în Egipt ca să locuiască acolo pentru un anumit timp.


text:
Când te vor vedea egiptenii şi vor înţelege că eşti soţia mea, pe mine mă vor omorî, iar pe tine te vor lăsa să trăieşti.


text:
Spune despre tine că eşti sora mea; şi fă astfel să fiu apreciat <i>(de ei)</i> din cauza ta. Astfel, datorită ţie, viaţa mea va fi salvată <i>(de la moarte)</i>.”


text:
Conducătorii subordonaţi faraonului au văzut-o şi i-au lăudat-o. Astfel ea a fost adusă în casa lui.


text:
Faraon l-a tratat bine pe Avram din cauza ei; şi i-a dat oi, boi, măgari, măgăriţe, sclavi, sclave şi cămile.


text:
Atunci faraonul l-a chemat pe Avram şi l-a întrebat: „De ce ai procedat astfel? De ce nu mi-ai spus că ea este soţia ta?


text:
De ce ai pretins că este sora ta şi m-ai determinat astfel să o iau ca soţie? Acum ia-ţi soţia şi pleacă!”


text:
Faraon le-a dat porunci oamenilor din subordinea lui cu privire la Avram; iar aceştia l-au alungat atât pe el, cât şi pe soţia lui, împreună cu tot ce aveau.


text:
Avram a mers cu soţia lui din Egipt în Neghev, transportând împreună cu ei tot ce aveau; iar Lot a continuat să călătorească împreună cu ei.


text:
Din Neghev, el a mers până la Betel – la locul în care şi-a instalat cortul la început – între Betel şi Ai.


text:
Dar zona în care locuiau ei, nu era suficient de mare <i>(pentru amândoi)</i>. Aveau adunate atâtea lucruri, încât nu mai puteau locui împreună.


text:
Atunci s-a declanşat o ceartă între păstorii turmelor lui Avram şi păstorii turmelor lui Lot. În acele vremuri, canaaniţii şi fereziţii locuiau în Canaan.


text:
Atunci Avram i-a zis lui Lot: „Să nu fie ceartă între mine şi tine, nici între păstorii mei şi păstorii tăi; pentru că suntem «fraţi».


text:
Oare nu este toată această zonă la discreţia ta? Te rog să te desparţi de mine. Dacă tu vei merge spre stânga, eu mă voi duce spre dreapta; iar dacă tu te vei deplasa la dreapta, eu voi merge la stânga.”


text:
Ridicându-şi capul, Lot a privit; şi a văzut că toată Câmpia Iordanului până în zona numită Ţoar, era bine udată – ca un echivalent al grădinii lui Iahve, aşa cum era considerat Egiptul. Aceasta era situaţia acolo, înainte ca Iahve să fi distrus Sodoma şi Gomora.


text:
Lot şi-a ales toată Câmpia Iordanului şi a plecat spre Est. Şi astfel s-au despărţit unul de celălalt.


text:
Avram a locuit în Canaan, în timp ce Lot a locuit în zona oraşelor din câmpie. Acolo unde el şi-a stabilit cortul, erau aproape de Sodoma.


text:
După ce Lot s-a despărţit de Avram, Iahve i-a spus: „Ridică-te şi priveşte din locul în care eşti. Uită-te spre Nord şi spre Sud, spre Est şi spre Vest.


text:
Toată zona pe care o vezi, ţi-o voi da atât ţie, cât şi <i>(implicit)</i> «seminţei» tale pentru totdeauna.


text:
Îi voi face pe urmaşii tăi <i>(atât de mulţi)</i>, încât vor fi ca particulele de praf ale pământului. Deci dacă cineva poate număra aceste mici părţi din care este compus pământul, atunci şi descendenţii tăi vor putea fi număraţi.


text:
Astfel, Avram şi-a mutat cortul şi a venit să se stabilească lângă stejarii lui Mamre, în Hebron. Acolo a construit un altar <i>(dedicat)</i> lui Iahve.


text:
În vremea când Amrafel era regele Şinearului, Arioc rege în Elasar, Chedorlaomer rege în Elam şi Tidal rege în Goiim,


text:
a fost o luptă <i>(a acestora)</i> împotriva regilor Bera din Sodoma, Birşa din Gomora, Şinab din Adma, Şemeber din Ţeboim şi împotriva regelui din Bela, adică Ţoar.


text:
Aceştia din a doua enumerare, au făcut o coaliţie în valea Sidim care s-a mai numit şi Marea Sărată.


text:
Ei fuseseră subordonaţi lui Chedorlaomer timp de doisprezece ani; dar în al treisprezecelea an s-au revoltat împotriva lui.


text:
În al paisprezecelea an, Chedorlaomer şi regii din coaliţia acestuia au venit şi i-au înfrânt pe refaiţi la Aştarot-Carnaim, pe zuziţi la Ham şi pe emiţi la Şave Chiriataiim.


text:
Au făcut acelaşi lucru cu horiţii în zona muntoasă care cuprindea Seirul până la El-Paran care se învecina cu deşertul.


text:
Întorcându-se, au venit la En-Mişpat sau Cadeş, unde au cucerit tot teritoriul amaleciţilor şi pe al amoriţilor care locuiau în Haţaţon-Tamar.


text:
Atunci regii din Sodoma, din Gomora, din Adma, din Ţeboim şi din Bela care s-a mai numit şi Ţoar, au venit în valea Sidim şi s-au pregătit de luptă.


text:
Aveau împotriva lor o coaliţie formată din regii Chedorlaomer din Elam, Tidal din Goiim, Amrafel din Şinear şi Arioc din Elasar. Deci erau patru regi împotriva a cinci.


text:
Valea Sidim era plină de gropi cu smoală. Atunci când regii din Sodoma şi din Gomora au fugit, unii dintre oamenii lor au căzut în acele gropi; iar ceilalţi au fugit spre munte.


text:
Atunci cei patru regi au capturat toate bunurile din Sodoma şi din Gomora. După ce le-au luat şi toate proviziile lor de hrană, au plecat.


text:
Ei l-au luat ca prizonier şi pe Lot care era nepotul lui Avram. L-au capturat din Sodoma unde locuia, luându-l împreună cu bunurile lui; apoi au plecat.


text:
Un om care a scăpat viu din conflict, a venit la evreul Avram şi l-a informat despre ce s-a întâmplat. Atunci Avram locuia lângă stejarii amoritului Mamre care era fratele lui Eşcol şi al lui Aner. Ei erau aliaţii lui Avram.


text:
Când a auzit Avram că nepotul lui fusese luat prizonier, a echipat şi a pregătit pentru luptă trei sute optsprezece sclavi <i>(tineri)</i> care fuseseră născuţi între cei pe care îi avea în proprietate; şi astfel a plecat în urmărire până la „Dan”.


text:
El i-a împărţit în mai multe grupuri, i-a atacat pe regi noaptea, i-a alungat şi i-a urmărit până la Hoba, care este la nordul Damascului.


text:
Avram a recuperat toate bunurile care fuseseră capturate. Şi împreună cu acestea, l-a adus înapoi şi pe nepotul lui numit Lot. I-a redat astfel toate bunurile, salvând apoi atât pe femei, cât şi pe ceilalţi oameni <i>(din Sodoma)</i>.


text:
După ce Avram s-a întors de la înfrângerea lui Chedorlaomer şi a regilor coalizaţi cu el, regele din Sodoma venea în întâmpinarea lui în valea Şave, adică Valea Regelui.


text:
Melhisedec, regele Salemului venise şi el, aducând pâine şi vin. Acest Melhisedec era <i>(în acelaşi timp şi)</i> preot al Dumnezeului-Foarte-Înalt.


text:
El l-a binecuvântat pe Avram, zicând: „Avram să fie binecuvântat de Dumnezeul-Foarte-Înalt care este Creatorul cerului şi al pământului.


text:
Să fii binecuvântat Dumnezeul-Foarte-Înalt, Cel care te-a făcut capabil să obţii victoria împotriva duşmanilor <i>(noştri)</i>!” Atunci Avram i-a dat <i>(lui Melhisedec)</i> a zecea parte din tot ce avea.


text:
Dar Avram i-a răspuns regelui Sodomei: „Am pronunţat un jurământ în faţa lui Iahve care este Dumnezeul-Foarte-Înalt – Creatorul cerului şi al pământului;


text:
am zis atunci că nu voi lua nici măcar un fir de aţă sau vreo curea de sandală din tot ce este al tău. Nu vreau să pretinzi <i>(cândva)</i> că l-ai îmbogăţit pe Avram!


text:
Eu nu voi lua nimic, cu excepţia hranei pe care au mâncat-o oamenii mei şi a recompensei oferită celor care au mers împreună cu mine – Aner, Eşcol şi Mamre. Ei pot să îşi ia retribuţia pe care o merită!”


text:
După toate aceste întâmplări, Iahve i-a vorbit lui Avram într-o viziune, zicându-i: „Avram, să nu te temi; pentru că Eu sunt Cel care te protejează; şi tot Eu sunt recompensa ta care va fi foarte mare!”


text:
Avram I-a răspuns: „Doamne, Iahve, ce <i>(urmaş)</i> îmi vei da? Pun această întrebare constatând că urmează să mor fără copii; iar <i>(în aceste condiţii)</i> moştenitorul averilor mele este Eliezer din Damasc?”


text:
Avram a continuat, zicând: „Nu mi-ai dat niciun urmaş; şi în consecinţă, un sclav provenit dintre cei pe care îi am în proprietate, va fi moştenitorul meu!”


text:
Dar Iahve i-a răspuns: „Nu el va fi moştenitorul tău; ci unul care va proveni din tine. Acela îţi va fi moştenitor!”


text:
Apoi l-a dus afară şi i-a spus: „Uită-te la cer; şi dacă poţi, numără stelele!” Apoi El a continuat: „Urmaşii tăi vor ajunge să fie la fel de numeroşi ca ele!”


text:
El i-a mai zis: „Eu sunt Iahve – Acela care te-a adus din Ur, din teritoriul numit Caldeea, ca să îţi dea această ţară ca moştenire.”


text:
Iahve a răspuns: „Adu-Mi o vacă tânără de trei ani, o capră de trei ani, un berbec de trei ani, o turturea şi un pui de porumbel.”


text:
Avram a venit cu toate acestea, le-a despicat în două şi a aşezat jumătăţile una în faţa celeilalte; dar nu a despicat şi păsările.


text:
Atunci Iahve i-a zis: „Să ştii că urmaşii tăi vor trăi ca străini într-o ţară care nu va fi a lor. Acolo vor fi sclavi şi vor suporta exploatarea <i>(altora)</i> pentru un timp de patru sute de ani.


text:
<i>(Până atunci)</i>, tu vei merge în pace acolo unde au ajuns şi strămoşii tăi. Vei fi înmormântat după ce îţi vei trăi fericit anii bătrâneţii.


text:
Urmaşii tăi se vor întoarce aici când vor ajunge la a patra generaţie; pentru că <i>(acum)</i> nedreptatea amoriţilor nu a ajuns încă la limita maximă <i>(admisibilă)</i>.”


text:
Când a apus soarele şi s-a făcut întuneric, a trecut o flacără printre acele bucăţi; şi a însoţit-o un fum ca al unui cuptor.


text:
În acea zi, Iahve a ratificat un legământ cu Avram, zicând: „Voi da această ţară «seminţei» tale. Teritoriul ei va fi de la Râul Egiptului până la Râul Mare, adică până la Eufrat.


text:
Soţia lui Avram numită Sarai, nu îi născuse acestuia copii. Dar ea avea o sclavă egipteancă numită Agar.


text:
Sara i-a spus lui Avram: „Iahve nu mi-a permis să am copii. Te rog să intri la sclava mea; şi poate voi primi astfel copii prin ea!” Avram a făcut ce i-a propus Sarai.


text:
După zece ani în care a locuit în Canaan, soţia lui numită Sarai, a luat-o pe egipteanca Agar care îi era sclavă, şi i-a dat-o ca soţie soţului ei numit Avram.


text:
El a avut relaţii intime cu Agar care ulterior a rămas însărcinată. Când a constatat că este însărcinată, Agar şi-a desconsiderat stăpâna.


text:
Atunci Sarai i-a spus lui Avram: „Să vină peste tine răul care mi se face acum! Ţi-am dat-o în braţe pe sclava mea; şi după ce a descoperit că a rămas însărcinată, mă desconsideră! Iahve să judece între mine şi tine!”


text:
Avram a răspuns soţiei lui numită Sarai: „Ai toată autoritatea faţă de sclava ta; fă-i ce consideri că trebuie!” De atunci încolo, Sarai a exploatat-o excesiv pe Agar, care a fugit de la ea.


text:
Îngerul lui Iahve a găsit-o în deşert, lângă un izvor de apă. Acela era izvorul de lângă drumul care conduce la Şur.


text:
Îngerul a întrebat-o: „Agar, sclava Saraiei, de unde vii şi unde mergi?” Ea a răspuns: „Fug de stăpâna mea, Sarai!”


text:
Îngerul lui Iahve i-a mai spus: „Să ştii că vei naşte un fiu. Îi vei pune numele Ismael; pentru că Iahve a observat cum ai fost exploatată.


text:
El va trăi ca un măgar sălbatic. Va fi în conflict cu toţi ceilalţi; şi toţi oamenii vor fi împotriva lui. Va locui separat de toţi fraţii lui!”


text:
Agar L-a numit pe Iahve care i-a vorbit, „Dumnezeul care mă vede”, pentru că îşi zisese: „L-am văzut în mod real aici pe Cel care mă vede.”


text:
Acest fapt explică de ce acea fântână a fost numită Beer Lahai-Roi. Ea se află între Cadeş şi Bered.


text:
Când Avram avea nouăzeci şi nouă de ani, Iahve i S-a revelat acestuia şi <i>(apoi)</i> i-a zis: „Eu sunt Dumnezeul Omnipotent. Umblă înaintea Mea şi trăieşte<i>(-ţi viaţa într-un mod)</i> corect.


text:
Eu voi face <i>(să fie pus în aplicare acel)</i> legământ <i>(făcut)</i> cu tine şi te voi înmulţi foarte mult.”


text:
„În ce Mă priveşte, aceasta este partea Mea în cadrul legământului făcut cu tine: tu vei fi tatăl multor naţiuni.


text:
Nu te vei mai numi Avram, ci numele tău va fi Avraam; pentru că te-am făcut <i>(să fii)</i> tatăl multor popoare.


text:
Voi face ca din tine să vină în existenţă foarte mulţi urmaşi. Ei vor forma multe naţiuni. Şi vor fi chiar regi care îşi vor avea originea în tine.


text:
Voi ratifica un legământ etern cu tine şi cu urmaşii tăi. Acest legământ va fi valabil pentru toate generaţiile care vor urma după tine. În baza lui, Eu voi fi atât Dumnezeul tău, cât şi al descendenţilor tăi.


text:
Ţie şi urmaşului tău, voi da ţara în care locuieşti acum ca străin, ca pe o proprietate eternă. Mă refer la tot teritoriul numit Canaan. Şi Eu voi fi Dumnezeul lor.”


text:
Dumnezeu i-a mai zis lui Avraam: „Partea ta este să respecţi ce prevede legământul Meu. Cer acest lucru nu numai ţie, ci şi urmaşilor tăi din toate generaţiile care se vor succeda.


text:
Concret, partea din legământul Meu făcut cu tine şi cu urmaşii tăi, pe care trebuie să o respectaţi, este aceasta: fiecare bărbat dintre voi să fie circumcis.


text:
Să vă faceţi această circumcizie care înseamnă tăierea pielii care acoperă partea exterioară a penisului vostru. Ea va fi un semn al legământului Meu <i>(făcut)</i> cu voi.


text:
În toate generaţiile care vor urma, fiecare băiat trebuie să fie circumcis la vârsta de opt zile – indiferent că va fi născut între cei din familia ta sau că nu îi va aparţine – în cazul în care a fost cumpărat cu argint de la vreun străin.


text:
Trebuie să fie circumcişi atât cel născut în familia <i>(lărgită a)</i> ta, cât şi cel cumpărat cu argintul tău. Acest legământ al Meu care este identificat în carnea voastră, va fi valabil permanent.


text:
Orice băiat care nu este tăiat în jurul pielii care acoperă partea exterioară a penisului lui, să fie eliminat din poporul de care aparţine; pentru că el a încălcat astfel legământul Meu.”


text:
Dumnezeu i-a mai zis lui Avraam: „Îţi spun ceva şi în legătură cu Sarai, soţia ta: de acum încolo să nu o mai numeşti Sarai; ci numele ei va fi Sara.


text:
Eu o voi binecuvânta şi îţi voi da un fiu prin ea. Ca urmare a faptului că o voi binecuvânta, ea va deveni mama unor naţiuni; şi chiar unii regi ai popoarelor vor proveni din ea.”


text:
Atunci Avraam s-a închinat <i>(lui Iahve)</i> până la pământ, a râs şi şi-a zis în sine: „Mai este posibil să i se nască vreun copil unui om de o sută de ani? Poate oare Sara, care este în vârstă de nouăzeci de ani, să mai aibă <i>(de-acum încolo)</i> vreun copil?”


text:
Dar Dumnezeu i-a răspuns: „Este o certitudine că Sara îţi va naşte un fiu; şi să îi pui numele Isaac. Eu voi ratifica un legământ etern cu el şi cu descendentul lui.


text:
Te-am ascultat şi referitor la Ismael. Îl voi binecuvânta şi îl voi face să aibă foarte mulţi urmaşi. El va fi strămoş comun pentru doisprezece prinţi; şi Eu îl voi face <i>(să devină)</i> o mare naţiune.


text:
Totuşi, voi ratifica legământul Meu cu Isaac – cel pe care îl va naşte Sara anul viitor, în această perioadă.”


text:
Chiar în acea zi, Avraam a circumcis pe fiul lui numit Ismael, apoi pe toţi bărbaţii născuţi între cei care aparţineau familiei lui, ca şi pe aceia care fuseseră cumpăraţi cu argintul lui – făcând exact cum îi poruncise Dumnezeu.


text:
Au fost circumcişi împreună cu el toţi bărbaţii care aparţineau familiei lui, atât cei născuţi între sclavii din proprietate, cât şi cei cumpăraţi <i>(ulterior)</i> cu argint de la străini.


text:
Iahve i S-a revelat lui Avraam lângă stejarii lui Mamre, în timp ce acesta stătea la intrarea cortului lui în perioada de caniculă a zilei.


text:
Privind, Avraam a văzut trei bărbaţi <i>(venind)</i> în apropierea zonei <i>(taberei)</i> lui. Imediat după ce i-a observat, a alergat de la intrarea cortului ca să îi întâmpine; şi s-a aplecat până la pământ <i>(în faţa lor)</i>.


text:
Aş vrea să aduc nişte mâncare, ca să vă refaceţi forţele. Apoi puteţi merge mai departe. Consider că aţi venit la slujitorul vostru pentru că <i>(tocmai)</i> de aceste lucruri aveţi nevoie!” Ei i-au răspuns: „Da, exact aceasta este realitatea. Fă aşa cum ai spus.”


text:
Avraam s-a dus rapid în cort la Sara şi i-a zis: „Ia repede trei măsuri de făină, frământă şi fă pâine.”


text:
El a alergat la turmă şi a luat de-acolo un viţel care avea carnea fragedă şi bună. Apoi i l-a dat unui sclav care l-a gătit rapid.


text:
Împreună cu viţelul pe care îl pregătise, Avraam a adus unt şi lapte; apoi i-a servit pe cei trei bărbaţi. În timp ce mâncau, Avraam stătea lângă ei, sub copac.


text:
Apoi unul dintre ei a zis: „Anul viitor, în această perioadă, Mă voi întoarce la tine; şi atunci Sara, soţia ta, va avea <i>(deja)</i> un fiu.” Sara asculta la intrarea cortului care era în spatele Lui.


text:
Acest fapt explică de ce Sara a râs în sinea ei, zicând: „Acum când am îmbătrânit, iar bărbatul – stăpânul meu – este <i>(şi el)</i> bătrân, oare mai pot avea dorinţe sexuale?”


text:
Iahve l-a întrebat pe Avraam: „De ce a râs Sara contestând posibilitatea de a avea un copil acum când este bătrână?


text:
Oare este ceva prea dificil <i>(de realizat)</i> pentru Iahve? Anul viitor, în acest sezon, Mă voi întoarce la tine; iar Sara va avea <i>(atunci)</i> un fiu.”


text:
Dar pentru că se temea, Sara a negat, zicând: „Nu am râs!” Dar El a replicat, zicându-i: „Ba da, ai râs!”


text:
Când au plecat de acolo, acei bărbaţi au privit spre Sodoma; iar Avraam a mers împreună cu ei ca să îi conducă.


text:
Despre el ştiu că va deveni un popor mare care va avea forţă; şi că prin el vor fi binecuvântate toate naţiunile care vor trăi pe suprafaţa pământului.


text:
Cunosc <i>(anticipat)</i> despre el că va porunci copiilor şi <i>(tuturor)</i> urmaşilor lui să respecte şi să perpetueze stilul de viaţă care este plăcut lui Iahve, făcând ce este drept şi corect; pentru ca astfel, El să îi dea lui Avraam ce i-a promis.”


text:
Atunci Iahve a zis: „Plângerea împotriva Sodomei şi Gomorei se măreşte <i>(constant)</i>, iar păcatul lor este foarte mare!


text:
Trebuie să merg acolo să văd dacă situaţia lor este conform veştii care a ajuns până la Mine; iar dacă ea nu se va confirma, voi şti.”


text:
Acei bărbaţi s-au întors <i>(de la Avraam)</i> şi au plecat înspre Sodoma. Dar Avraam a rămas înaintea lui Iahve.


text:
Este posibil să existe în oraş cincizeci de oameni corecţi. În acest caz, îl vei distruge şi nu îl vei scăpa având în vedere pe cei cincizeci de oameni corecţi care sunt acolo?


text:
Nu-mi imaginez că vei decide să faci acest lucru. Tu nu Îţi poţi permite să omori pe omul corect împreună cu cel rău, tratând pe cel bun la fel ca pe cel rău! Sper că nu vei proceda aşa! Oare Acela care este Judecătorul întregului pământ, nu va lua decizii corecte?”


text:
Iahve i-a răspuns: „Dacă voi găsi în oraşul Sodoma cincizeci de oameni corecţi, voi scăpa <i>(de la dezastru)</i> toată acea zonă datorită lor!”


text:
Avraam a spus: „Acum, dacă tot am avut curajul să îi vorbesc lui Iahve, deşi nu sunt decât praf şi cenuşă,


text:
să presupunem că dintre cei cincizeci <i>(de oameni corecţi)</i>, vor lipsi cinci. În această situaţie, vei distruge tot oraşul pentru că lipsesc cei cinci?” El i-a răspuns: „Dacă voi găsi acolo patruzeci şi cinci de oameni corecţi, nu îl voi distruge.”


text:
Avraam a vorbit din nou, zicând: „Poate vor fi acolo numai patruzeci…” Iahve i-a răspuns: „Dacă există acolo cei patruzeci <i>(de oameni corecţi)</i>, nu îl voi distruge.”


text:
Avraam I-a zis: „Să nu se mânie Iahve dacă voi continua să vorbesc. Poate vor fi acolo doar treizeci <i>(de oameni corecţi)</i>…” El i-a răspuns: „Dacă voi găsi acolo treizeci de oameni corecţi, nu îl voi distruge.”


text:
Avraam a continuat, zicând: „Acum, pentru că am avut curajul să îi vorbesc lui Iahve, mă gândesc şi la situaţia în care vor fi găsiţi acolo doar douăzeci <i>(de oameni corecţi)</i>.” Iar Iahve a zis: „Dacă vor exista aceşti douăzeci <i>(de oameni corecţi)</i>, nu voi distruge oraşul.”


text:
Avraam a mai zis: „Să nu se mânie Iahve dacă mai vorbesc o singură dată. Este posibil să existe în oraş numai zece oameni drepţi…” El i-a răspuns: „Nu îl voi distruge dacă vor exista acolo cei zece <i>(oameni corecţi)</i>.”


text:
Cei doi îngeri au ajuns la Sodoma seara. Lot locuia lângă poarta acestui oraş. Când i-a văzut, s-a dus să îi întâmpine şi li s-a închinat <i>(aplecându-se)</i> până la pământ.


text:
Apoi le-a zis: „Stăpânii mei, vă rog să treceţi şi pe la casa slujitorului vostru. Puteţi astfel să vă spălaţi picioarele şi apoi să rămâneţi aici în timpul nopţii. Mâine dimineaţă vă veţi scula devreme şi vă veţi continua drumul.” Ei i-au răspuns: „Nu; ci vom sta toată noaptea în afara oraşului.”


text:
Dar Lot a insistat foarte mult şi i-a determinat astfel să se întoarcă împreună cu el. Apoi au intrat în casa lui. Lot le-a pregătit masa şi a copt azime; iar ei au mâncat.


text:
Dar înainte ca aceştia să se culce, toţi bărbaţii din oraşul Sodoma – atât tinerii cât şi bătrânii – au înconjurat casa.


text:
L-au strigat pe Lot, întrebându-l: „Unde sunt bărbaţii care au venit la tine în această seară? Adu-i afară la noi ca să întreţinem relaţii sexuale cu ei.”


text:
Am două fiice care nu au avut relaţii sexuale cu vreun bărbat. Permiteţi-mi să vi le aduc; şi procedaţi cu ele cum vă place. Dar să nu le faceţi nimic acestor bărbaţi; pentru că ei au venit <i>(doar)</i> să se adăpostească <i>(o noapte)</i> sub acoperişul meu!”


text:
Ei i-au răspuns: „Pleacă de-aici. Tu eşti unul care locuieşti între noi ca străin; şi <i>(deja)</i> te consideri judecătorul nostru! Ne vom comporta cu tine mai rău decât cu ei!” Atunci l-au împins cu mare forţă pe Lot; şi apoi s-au apropiat ca să îi spargă uşa.


text:
Apoi i-au lovit cu orbire pe bărbaţii care erau la uşa casei – atât pe cei tineri, cât şi pe cei bătrâni. Astfel, aceştia nu au mai putut să găsească uşa.


text:
Atunci bărbaţi care erau în casa lui Lot, i-au zis: „Mai ai pe altcineva în oraş – gineri, fii, fiice, sau alte persoane <i>(rude cu tine)</i>? Scoate-i din acest loc!


text:
Să ştii că urmează să îl distrugem! Vom face acest lucru pentru că plângerea împotriva acestui popor a devenit foarte mare înaintea lui Iahve!”


text:
Lot a plecat şi a vorbit cu bărbaţii care erau căsătoriţi cu fiicele lui, zicându-le: „Sculaţi-vă şi plecaţi din această zonă; pentru că oraşul urmează să fie distrus de Iahve!” Dar ginerii lui au crezut că glumeşte.


text:
Când a început să apară lumina acelei zile, îngerii l-au grăbit pe Lot, zicându-i: „Scoală-te, ia-ţi soţia şi pe cele două fiice ale tale care sunt aici, <i>(şi pleacă)</i> pentru ca să nu fi distrus şi tu de pedeapsa care va veni împotriva oraşului!”


text:
Dar pentru că el întârzia <i>(să plece)</i>, acei bărbaţi i-au luat de mână pe el, pe soţia lui şi pe cele două fiice ale lor; şi astfel i-au dus în exteriorul oraşului. Au procedat aşa cu ei, pentru că Iahve dorea să îi salveze.


text:
Imediat după ce i-au scos din oraş, Unul dintre ei a zis: „Fugi ca să îţi salvezi viaţa! Să nu te uiţi înapoi şi să nu te opreşti în niciun loc din câmpie. Fugi spre munte; pentru că altfel vei fi <i>(şi tu)</i> distrus!”


text:
Slujitorul Tău a observat că beneficiază de bunăvoinţă din partea Ta. Constat că Tu Ţi-ai arătat astfel mila faţă de mine, salvându-mi viaţa. Dar să ştii că nu pot ajunge la munte prin fugă înainte ca dezastrul să mă ajungă din urmă; şi voi muri!


text:
Acel oraş <i>(pe care-l vedem)</i> este destul de aproape ca să pot fugi în el; şi este mic. Permite-mi să fug acolo. Este atât de mic! Aşa îmi voi putea salva viaţa!”


text:
Grăbeşte-te! Fugi în el; pentru că nu pot face nimic până când nu ajungi acolo!” Aşa se explică de ce oraşul a fost numit Ţoar.


text:
Atunci Iahve a făcut să plouă foc şi sulf din cer de la El – atât peste Sodoma, cât şi peste Gomora.


text:
Astfel, El a distrus acele oraşe din toată câmpia şi pe toţi locuitorii lor împreună cu toate plantele care creşteau pe pământ.


text:
A privit de acolo în jos spre Sodoma, spre Gomora şi spre toată zona câmpiei. Atunci a văzut ridicându-se de pe pământ un fum dens care semăna cu cel produs de un cuptor <i>(în care ard lemne)</i>.


text:
Atunci când Dumnezeu a distrus oraşele din <i>(acea)</i> câmpie, Şi-a amintit de <i>(discuţia cu)</i> Avraam; şi a decis să îl scoată pe Lot din mijlocul dezastrului care a venit peste zona oraşelor în care locuise acesta.


text:
Lot a ieşit din Ţoar împreună cu cele două fiice ale lui şi şi-a stabilit locuinţa pe munte, pentru că îi era frică să rămână în Ţoar. A locuit împreună cu ele într-o peşteră.


text:
Cea mai mare dintre fiicele lui i-a zis celei mai mici: „Tatăl nostru este bătrân şi nu există în această zonă nici măcar un bărbat care să poată avea relaţii intime cu noi aşa cum se procedează între oamenii de pe pământ.


text:
Îţi propun să îl determinăm să bea vin şi apoi să ne culcăm cu el, pentru ca să concepem astfel copii care să provină de la el.”


text:
Astfel, ele l-au îmbătat pe tatăl lor în acea noapte. Apoi cea mai mare s-a dus şi a întreţinut relaţii sexuale cu tatăl ei. El nu a ştiut <i>(ce s-a întâmplat)</i> nici când s-a culcat ea şi nici după ce s-a trezit.


text:
În următoarea zi, fiica cea mare i-a zis celei mai mici: „Noaptea trecută eu m-am culcat cu tatăl meu. Îţi propun să îl îmbătăm şi în această noapte; şi apoi să te duci şi tu să te culci cu el, pentru ca să avem astfel copii <i>(care să provină)</i> de la tatăl nostru.”


text:
Ele l-au îmbătat pe tatăl lor şi în acea seară. Apoi cea mai mică s-a dus şi a avut relaţii sexuale cu el. Acesta nu a simţit <i>(ce s-a întâmplat)</i> nici când s-a culcat ea şi nici când s-a trezit.


text:
Astfel, cele două fiice ale lui Lot au rămas însărcinate în urma relaţiilor sexuale întreţinute cu tatăl lor.


text:
Cea mai mică a născut şi ea un fiu pe care l-a numit Ben-Ami. El este strămoşul amoniţilor de astăzi.


text:
Avraam a plecat din acea zonă şi a ajuns în una care se învecina cu Neghev. Astfel, el a locuit pe un teritoriu care se situa între Cadeş şi Şur. În timp ce locuia ca străin între oamenii din Gherar,


text:
el le spunea despre soţia lui numită Sara, că îi este soră. Regele Abimelec din Gherar a trimis <i>(nişte oameni)</i> să i-o aducă pe Sara; şi astfel, acesta a luat-o ca soţie pentru el.


text:
Dar Dumnezeu i-a apărut lui Abimelec noaptea într-un vis, zicându-i: „Vei muri din cauza femeii pe care ai luat-o ca soţie, pentru că ea este <i>(deja)</i> soţia altui bărbat”.


text:
Dar pentru că nu avusese relaţii sexuale cu ea, Abimelec a zis: „Doamne, vei distruge Tu un popor nevinovat?


text:
Nu mi-a spus el că este sora lui? Apoi chiar ea personal a declarat că el îi este frate! Am luat această decizie cu onestitate şi <i>(Tu ştii că)</i> sunt nevinovat!”


text:
Atunci Dumnezeu i-a zis în <i>(acel)</i> vis: „Ştiu că ai procedat corect. Dar Eu nu ţi-am permis <i>(până cum)</i> să ai relaţii sexuale cu ea, ca să nu păcătuieşti împotriva Mea.


text:
Acum, dă-i acelui bărbat soţia înapoi! Având în vedere faptul că este profet, el se va ruga pentru tine; şi vei trăi. Dar dacă nu i-o dai înapoi, să ştii că vei muri împreună cu toţi membrii familiei tale!”


text:
Abimelec s-a trezit dimineaţa devreme, şi-a chemat toţi slujitorii din jurul lui şi le-a relatat despre tot ce se întâmplase. Atunci, acei bărbaţi au fost afectaţi de o mare frică.


text:
Abimelec l-a chemat apoi pe Avraam; şi l-a întrebat: „Ce ne-ai făcut? Care este păcatul nostru comis împotriva ta, din cauza căruia să suport o vină atât de mare pentru mine şi pentru regatul meu? Te-ai comportat cu mine aşa cum nu trebuia!


text:
Avraam i-a răspuns: „Am făcut acest lucru crezând că aici nu există frică de Dumnezeu; şi în consecinţă, mi-a fost frică de faptul că mă veţi omorî din cauza soţiei mele.


text:
De fapt, este adevărat că ea îmi este soră; dar numai în calitate de fiică a tatălui meu, nu şi a mamei mele. Şi astfel a ajuns să îmi fie soţie.


text:
Atunci când Dumnezeu m-a chemat spunându-mi să plec din familia tatălui meu, i-am solicitat <i>(soţiei mele)</i> să accepte ca oriunde vom merge împreună, să spună despre mine că sunt fratele ei.”


text:
Atunci Abimelec i-a dat-o înapoi lui Avraam pe soţia lui numită Sara; şi împreună cu ea, i-a oferit oi, boi, sclavi şi sclave.


text:
Iar Sarei i-a zis: „Să ştii că îi dau fratelui tău o mie de şecheli de argint. Ei sunt dovada oferită tuturor <i>(oamenilor din zonă)</i> că tu eşti total nevinovată <i>(în acest caz)</i>.”


text:
Atunci Avraam s-a rugat lui Dumnezeu, iar El a vindecat atât pe Abimelec, cât şi pe soţia lui. Acelaşi lucru s-a întâmplat şi cu sclavele acestuia, care au putut avea din nou copii;


text:
pentru că din cauza Sarei care era soţia lui Avraam, Iahve făcuse sterile pe toate femeile care erau în slujba lui Abimelec.


text:
Iahve a avut grijă de Sara făcând să se întâmple exact ce i-a spus. El a realizat pentru ea ce îi promisese.


text:
Astfel, Sara a rămas însărcinată şi i-a născut lui Avraam un fiu la bătrâneţe, exact în perioada despre care îi vorbise Dumnezeu.


text:
La opt zile după naşterea fiului lui numit Isaac, Avraam l-a circumcis aşa cum îi poruncise Dumnezeu.


text:
Sara a zis: „Dumnezeu mi-a dat motiv să râd; şi oricine va auzi despre ce s-a întâmplat, se va bucura împreună cu mine.”


text:
Ea a continuat, zicând: „Cine ar fi conceput faptul că Sara, soţia lui Avraam, va alăpta copii? Şi totuşi i-am născut un fiu la bătrâneţe.”


text:
Copilul a crescut şi a fost înţărcat. În ziua înţărcării lui Isaac, Avraam a organizat un mare banchet.


text:
Ea i-a spus lui Avraam: „Alung-o pe această sclavă şi pe fiul ei; pentru că acesta nu va fi moştenitor <i>(al averilor noastre)</i> împreună cu fiul meu numit Isaac!”


text:
Dar Dumnezeu i-a spus lui Avraam: „Nu fi neliniştit din cauza băiatului şi a sclavei tale; procedează exact cum îţi spune Sara; pentru că<i>(, de fapt,)</i> prin <i>(urmaşii lui)</i> Isaac se va dezvolta poporul care te va avea ca strămoş.


text:
Referitor la fiul pe care îl ai de la sclava ta, să ştii că îl voi face strămoşul unui popor; pentru că şi el este urmaşul tău.”


text:
Avraam s-a sculat dimineaţă devreme şi apoi a dat Agarei nişte pâini şi un burduf cu apă. După ce i le-a pus pe umăr, a determinat-o să plece de la el împreună cu copilul. Ea a plecat şi a rătăcit prin deşertul <i>(numit mai târziu)</i> Beer-Şeba.


text:
Apoi s-a depărtat de el la o distanţă aproximativ egală cu aceea pe care o parcurge săgeata lansată de un arc. Ea îşi zicea: „Să nu văd cum îmi moare copilul!” Şi stând acolo, a început să plângă.


text:
Dumnezeu a auzit vocea copilului. Atunci Îngerul Lui a strigat-o pe Agar din cer, zicând: „Agar, ce se întâmplă <i>(cu tine)</i>? Să nu îţi fie frică pentru viaţa băiatului; să ştii că Dumnezeu i-a auzit vocea în locul unde se află.


text:
Scoală-te <i>(de-aici)</i>, ridică băiatul <i>(din locul în care se află)</i> şi ţine-l de mână. Voi face din el un mare popor.”


text:
Apoi Dumnezeu „i-a deschis ochii”; şi astfel, ea a văzut apa unui izvor. S-a dus, a umplut burduful cu apă şi apoi i-a dat copilului să bea.


text:
În acea vreme, Abimelec, împreună cu Pihol care era comandantul armatei lui, i-au spus lui Avraam: „Constat că Dumnezeu te susţine în toate acţiunile tale.


text:
Jură-mi acum pe Dumnezeul tău că nu mă vei înşela, că vei rămâne consecvent corect atât faţă de copiii mei, cât şi faţă de urmaşii mei. Vreau să îmi mai juri că în această zonă în care locuieşti ca străin, te vei comporta faţă de mine cu bunătatea pe care am avut-o <i>(întâi)</i> eu faţă de tine.”


text:
Dar apoi Avraam i-a reproşat lui Abimelec faptul că slujitorii acestuia luaseră abuziv în proprietatea lor o fântână cu apă.


text:
Abimelec i-a răspuns: „Nu ştiu cine a făcut acest lucru. Nici tu nu mi-ai spus; iar eu nu am auzit despre acest fapt până acum.”


text:
Atunci Abimelec l-a întrebat: „Ce intenţionezi să faci cu aceste şapte oiţe pe care le-ai separat de turmă?”


text:
Avraam i-a răspuns: „Ţi le ofer din partea mea ca o garanţie a faptului că eu am săpat această fântână.”


text:
Aşa se explică numele de Beer-Şeba <i>(adică Izvorul Jurământului)</i> dat acelei zone; pentru că cei doi au depus acolo un jurământ.


text:
După ce au ratificat legământul în zona <i>(numită ulterior)</i> Beer-Şeba, Abimelec împreună cu Pihol care era comandantul armatei lui, au plecat întorcându-se în ţara filistenilor.


text:
Avraam a plantat o grădină în zona numită Beer-Şeba; şi acolo a invocat numele lui Iahve care este Dumnezeul etern.


text:
După toate acestea, Dumnezeu l-a trecut pe Avraam printr-un examen, zicându-i: „Avraam!” El a răspuns: „Sunt aici<i>(, Doamne)</i>.”


text:
Dumnezeu i-a spus: „Ia-l pe fiul tău care se numeşte Isaac şi care este singurul tău fiu ce provine din tine <i>(şi Sara)</i>. Împreună cu acest fiu pe care-l iubeşti, du-te în zona Moria pe unul dintre munţii despre care îţi voi spune; şi sacrifică-l acolo exact ca pe un animal oferit integral <i>(pe altar)</i>.”


text:
Avraam s-a sculat dimineaţa devreme şi a pus şaua pe măgar. Apoi i-a luat pe doi dintre slujitori împreună cu fiul lui numit Isaac, a tăiat lemne <i>(de foc)</i> pentru arderea integrală <i>(a sacrificiului de pe altar)</i> şi a plecat spre locul despre care îi spusese Dumnezeu.


text:
Atunci el le-a zis slujitorilor: „Rămâneţi aici împreună cu măgarul; eu şi băiatul vom merge până acolo, ne vom închina şi apoi ne vom întoarce la voi.”


text:
Avraam a luat lemnele pentru sacrificiul care urma să ardă integral şi le-a pus în spatele fiului lui numit Isaac; iar el a dus focul şi cuţitul. Astfel se deplasau cei doi împreună.


text:
Isaac i-a zis tatălui lui care se numea Avraam: „Tată!” El a răspuns: „Da, fiule.”. Atunci Isaac l-a întrebat: „Observ că avem focul şi lemnele; dar unde este mielul pentru sacrificiul integral <i>(de pe altar)</i>?”


text:
Avraam i-a răspuns: „Fiule, Dumnezeu în mod personal va avea grijă să ne ofere mielul pentru acest sacrificiu.” Şi astfel, cei doi şi-au continuat drumul împreună


text:
până au ajuns la locul pe care Dumnezeu i-l arătase lui Avraam. El a construit acolo un altar şi a aşezat lemnele pe el. Apoi l-a legat pe fiul lui care se numea Isaac şi l-a pus pe altar, deasupra lemnelor.


text:
Atunci Îngerul i-a zis: „Să nu pui mâna pe copil, nu îi face nimic <i>(rău)</i>; pentru că acum ştiu că te temi de Dumnezeu. Şi ai demonstrat acest lucru prin faptul că acceptând să asculţi de Mine, nu ai scăpat <i>(de la moarte)</i> nici măcar pe singurul tău fiu.”


text:
Atunci Avraam a privit înainte şi a văzut un berbec care îşi încurcase coarnele într-un tufiş. S-a dus, a luat berbecul, l-a sacrificat şi l-a ars total <i>(pe altar)</i> în locul fiului lui.


text:
Avraam a numit acel loc „Iahve va avea grijă”. Acest fapt explică de ce se spune şi astăzi: „Pe muntele unde Iahve va avea grijă.”


text:
şi i-a vorbit astfel: „Iahve îţi zice: «Jur pe Mine Însumi: pentru că ai făcut acest lucru şi nu l-ai scăpat <i>(de la moarte)</i> pe singurul tău fiu iubit <i>(pentru ca să asculţi de Mine)</i>,


text:
te voi binecuvânta din abundenţă şi îţi voi înmulţi foarte mult urmaşii. Ei vor deveni atât de numeroşi, încât vor fi ca stelele din cer şi ca nisipul de pe malul mării. Descendenţii tăi vor deveni proprietarii oraşelor duşmanilor lor.


text:
Avraam s-a întors la slujitorii lui. Apoi ei s-au ridicat şi au mers împreună la Beer-Şeba. Avraam şi-a stabilit locuinţa acolo.


text:
După toate acestea, a ajuns la Avraam vestea că Milca i-a născut şi ea copii fratelui lui care se numea Nahor.


text:
Ei s-au numit: Uţ – primul lui născut; apoi Buz care era fratele acestuia, şi Chemuel care a devenit tatăl lui Aram.


text:
În familia lui Betuel s-a născut Rebeca. Pe aceştia opt i-a născut Milca lui Nahor care era fratele lui Avraam.


text:
În acea perioadă de timp, Reuma care era concubina lui Avraam, i-a născut pe Tebah, pe Gaham, pe Tahaş şi pe Maaca.


text:
Ea a murit la Chiriat-Arba, adică la Hebron, în teritoriile numite Canaan. Avraam a început să plângă şi a bocit din cauza pierderii ei.


text:
„Eu am doar un statut de străin şi de peregrin între voi. Doresc să îmi vindeţi un teren din teritoriul vostru, ca să îl folosesc pentru înmormântarea femeii moarte care este acum înaintea mea.”


text:
„Iahve nostru, ascultă-ne! Tu eşti ca un mare rege printre noi. Înmormântează-ţi moarta în cel mai bun dintre mormintele noastre; niciunul dintre noi nu te va opri să ţi-o înmormântezi în mormântul lui!”


text:
Avraam s-a ridicat şi apoi s-a aplecat până a atins pământul înaintea hitiţilor care formau poporul acelei ţări.


text:
El le-a zis: „Dacă acceptaţi să îmi înmormântez soţia moartă care este înaintea mea, atunci ascultaţi-mi o dorinţă: aş vrea să vorbiţi pentru mine lui Efron care este fiul lui Ţohar.


text:
Rugaţi-l să accepte să îmi vândă peştera Mahpela, care este a lui şi care se află la marginea terenului lui agricol. Doresc să îi plătesc preţul pentru ea şi să o folosesc pentru înmormântare în zona voastră.”


text:
Fiind acolo, prezent printre ceilalţi hitiţi, Efron i-a răspuns lui Avraam în auzul tuturor hitiţilor care veniseră la poarta oraşului acestuia:


text:
„Iahve al meu, ascultă-mă! Îţi dau atât terenul cât şi peştera care este inclusă în el; ţi le dau în prezenţa oamenilor din poporul meu! Deci ai de-acum posibilitatea să îţi înmormântezi moarta!”


text:
Apoi i-a zis lui Efron în auzul poporului: „Te rog să mă asculţi! Îţi voi plăti preţul pentru teren; acceptă să îl iei de la mine, ca să îmi pot depune moarta acolo!”


text:
„Ascultă-mă, Iahve al meu: o bucată de pământ valorând patru sute de şecheli de argint este oare o tranzacţie semnificativă? Poţi astfel să îţi depui moarta!”


text:
Avraam a acceptat propunerea lui Efron şi i-a cântărit preţul precizat de acesta în auzul hitiţilor: patru sute de şecheli de argint, conform evaluărilor făcute de comercianţi.


text:
Astfel, teritoriul lui Efron din Mahpela care era situat la estul localităţii Mamre, cuprinzând terenul agricol şi peştera care era în el împreună cu toţi copacii existenţi acolo,


text:
a trecut în proprietatea lui Avraam prin cumpărare în prezenţa tuturor hitiţilor care veniseră la poarta oraşului lui.


text:
Apoi Avraam a înmormântat-o pe soţia lui numită Sara în peştera din terenul numit Mahpela. Ea este situată la estul localităţii Mamre, adică la estul Hebronului, în teritoriile numite Canaan.


text:
Astfel, terenul împreună cu peştera care era încadrată de el, au trecut de la hitiţi în proprietatea lui Avraam, ca să le folosească pentru înmormântare.


text:
Atunci el a vorbit celui mai bătrân sclav care administra tot ce avea familia lui, zicându-i: „Pune-ţi mâna sub şoldul meu!


text:
Acum îţi cer să îmi juri pe Iahve care este Dumnezeul cerului şi al pământului, că nu vei lua ca soţie pentru fiul meu pe niciuna dintre fiicele canaaniţilor în mijlocul cărora locuim;


text:
ci că te vei duce în ţara de unde provin eu, la rudele mele şi că de acolo vei lua o soţie pentru acest fiu numit Isaac!”


text:
Sclavul a răspuns: „Poate femeia nu va accepta să vină cu mine în această «ţară». Atunci va trebui să îl duc pe fiul tău în zona din care ai venit?”


text:
Iahve, Cel care este Dumnezeul cerului, m-a scos din familia tatălui meu şi din locul natal. El mi-a vorbit şi a jurat, spunând: «Voi da această ţară urmaşului tău!». Te asigur că acest Dumnezeu îl va trimite pe Îngerul Lui înaintea ta; şi astfel tu vei avea posibilitatea să iei de acolo o soţie pentru fiul meu.


text:
Totuşi, dacă femeia nu va accepta să vină aici împreună cu tine, nu vei mai avea obligaţia să îţi respecţi jurământul făcut mie; dar în niciun caz să nu îl duci pe fiul meu acolo!”


text:
Sclavul şi-a pus mâna sub şoldul stăpânului lui care se numea Avraam. Apoi i-a jurat că îi va respecta dorinţa.


text:
El plecat imediat la Aram-Naharaim, mergând în direcţia oraşului lui Nahor împreună cu zece dintre cămilele stăpânului lui care cărau tot felul de daruri speciale.


text:
A lăsat cămilele să se aşeze lângă un izvor în afara oraşului. Se înserase; şi era timpul când femeile veneau să scoată apă.


text:
Atunci sclavul <i>(lui Avraam)</i> s-a rugat astfel: „Doamne, Dumnezeul stăpânului meu Avraam, Te rog să ai milă de el, asigurându-mi succesul <i>(acestei călătorii)</i>.


text:
Să faci Tu ca fata căreia îi voi spune: «Te rog, dă-mi să beau din vasul tău!» şi care îmi va răspunde: «Poftim: bea! Şi îţi voi adăpa şi cămilele», să fie aceea pe care ai ales-o pentru slujitorul Tău numit Isaac. Aceasta va fi pentru mine dovada că îţi pasă de stăpânul meu <i>(Avraam)</i>.”


text:
Înainte să termine această rugăciune, deja venise Rebeca purtând vasul pe umăr. Ea era fiica lui Betuel – fiul Milcăi – soţia lui Nahor, frate cu Avraam.


text:
Fata era foarte frumoasă. Ea era fecioară şi niciun bărbat nu o cunoscuse intim. Ea a coborât spre locul de unde izvora apa, şi-a umplut vasul şi apoi s-a întors <i>(spre casă)</i>.


text:
Ea a răspuns: „Poftim, bea, Iahve al meu!” Şi apoi a coborât repede vasul pe mână, lăsându-l să bea.


text:
A golit repede vasul în adăpătoare, a alergat din nou la izvor, a scos şi a adus apă – până s-au adăpat toate cămilele lui.


text:
Bărbatul o privea fără să spună nimic, urmărind să verifice dacă Iahve confirma astfel atingerea scopului călătoriei lui.


text:
După ce au băut cămilele până s-au săturat, bărbatul i-a oferit fetei un inel de aur care cântărea o jumătate de şechel şi două brăţări de aur care aveau greutatea de zece şecheli.


text:
Apoi a întrebat-o: „A cui fiică eşti? Te rog să îmi spui dacă este loc de găzduit pentru noi în locuinţa tatălui tău, ca să rămânem acolo în timpul nopţii.”


text:
Ea a continuat, zicând: „Avem paie <i>(pentru animale)</i> şi hrană din abundenţă <i>(pentru oameni)</i>. Există şi loc în care să rămâneţi cât timp este noapte!”


text:
Apoi a zis: „Să fie binecuvântat Iahve care este Dumnezeul stăpânului meu numit Avraam! El este Cel care nu a încetat să manifeste milă şi să îşi respecte promisiunea faţă de stăpânul meu. Iar în ce mă priveşte, constat că Iahve m-a condus pe drum până am ajuns la locuinţa rudelor stăpânului meu!”


text:
Rebeca avea un frate care se numea Laban. Acesta s-a dus alergând la acel bărbat, <i>(care stătea tot)</i> la izvor.


text:
El a avut această reacţie imediat după ce a văzut inelul şi brăţările de la mâinile surorii lui care <i>(le)</i> spunea: „Aşa mi-a vorbit acel bărbat: […].” S-a dus la el şi l-a găsit stând lângă cămile în apropierea izvorului.


text:
Atunci i-a zis: „Vino, binecuvântatul lui Iahve! De ce stai afară? Eu deja am pregătit locuinţa <i>(pentru tine)</i> şi un loc pentru cămile!”


text:
Bărbatul a intrat în casă şi a descărcat lucrurile de pe cămile. Laban le-a dat cămilelor paie şi nutreţ. Apoi el a oferit apă ca să îşi spele picioarele – atât lui, cât şi bărbaţilor care erau împreună cu el.


text:
Le-a dat să mănânce; dar sclavul <i>(lui Avraam)</i> a zis: „Nu voi mânca până nu voi spune ce am de spus!” Laban i-a zis: „Să auzim ce doreşti să <i>(ne)</i> spui!”


text:
Iahve l-a binecuvântat mult pe stăpânul meu; şi astfel a ajuns un om bogat. El i-a dat oi şi vite, aur şi argint, sclavi şi sclave, cămile şi măgari.


text:
Sara, soţia stăpânului meu, i-a născut un fiu la bătrâneţe; şi el i-a dat acestui fiu <i>(ca moştenire)</i> tot ce are în proprietatea lui.


text:
Stăpânul meu m-a pus să jur, zicându-mi: «Să nu iei ca soţie pentru fiul meu pe niciuna dintre fiicele canaaniţilor în a căror ţară locuiesc;


text:
ci să te duci la familia lărgită a tatălui meu şi de acolo să iei o <i>(fată ca)</i> soţie pentru el!»


text:
Dar el mi-a spus: «Iahve, sub privirea Căruia am umblat <i>(până acum)</i>, Îşi va trimite Îngerul cu tine şi va face să ai o călătorie reuşită. Şi astfel vei putea să iei o soţie pentru fiul meu din tribul care s-a dezvoltat în familia tatălui meu.


text:
Dar dacă vei merge la familia lărgită a tatălui meu şi ei nu ţi-o vor da, nu vei mai fi obligat să îţi respecţi jurământul pe care mi l-ai făcut.»


text:
Când am ajuns astăzi la izvor, m-am rugat: «Doamne, Dumnezeul stăpânului meu numit Avraam, doresc să verific dacă îmi oferi ajutorul Tău în călătoria pe care am făcut-o.


text:
Voi sta aici lângă acest izvor de apă. Vreau să faci Tu ca fata care va veni să scoată apă şi căreia îi voi spune: ‘Te rog, dă-mi să beau puţină apă din vasul tău’,


text:
să îmi răspundă: ‘Poftim: bea! Şi voi scoate apă chiar şi pentru cămilele tale!’. Atunci voi şti că ea este soţia pe care Iahve a ales-o pentru fiul stăpânului meu.»


text:
Înainte de terminarea acestei rugăciuni pe care o făceam în inima mea, a venit Rebeca ţinând vasul ei pe umăr. Ea s-a dus la izvor şi a scos apă. Eu i-am zis: «Te rog, dă-mi să beau!»


text:
Ea a coborât repede vasul de pe umăr şi mi-a răspuns: «Poftim: bea! Şi îţi voi adăpa şi cămilele!» Eu am băut; iar ea <i>(ne-)</i>a adăpat cămilele.


text:
Apoi am întrebat-o: «A cui fiică eşti?» Ea mi-a răspuns: «Sunt fiica lui Betuel pe care Milca l-a născut lui Nahor.» Eu i-am pus inelul în nas şi brăţările pe mâini.


text:
Apoi m-am aplecat şi m-am închinat lui Iahve, binecuvântându-L pe Cel care este Dumnezeul stăpânului meu numit Avraam. El m-a condus ca să îmi ating scopul <i>(călătoriei)</i>; şi astfel am ocazia să o iau ca soţie pe nepoata fratelui stăpânului meu, pentru fiul lui.


text:
Acum, dacă acceptaţi să fiţi amabili şi consecvenţi faţă de stăpânul meu, spuneţi-mi! Dacă nu, vorbiţi şi comunicaţi-mi decizia voastră; ca să mă pot reorienta spre dreapta sau spre stânga.”


text:
Atunci Laban şi Betuel au răspuns: „Acest lucru vine de la Iahve; iar noi nu ne permitem să zicem nici că este bine, nici că ar fi rău.


text:
Dar Rebeca este în faţa ta! Ia-o şi du-te cu ea, ca să fie soţia fiului stăpânului tău, aşa cum a spus Iahve!”


text:
Când a auzit aceste cuvinte, sclavul lui Avraam s-a aplecat până la pământ <i>(închinându-se)</i> înaintea lui Iahve.


text:
Apoi a scos bijuterii de argint şi de aur pe care le-a dat Rebecăi. I-a mai oferit şi îmbrăcăminte. El a dat daruri atât fratelui acesteia, cât şi mamei ei.


text:
A mâncat şi a băut împreună cu bărbaţii care erau cu el. Apoi au rămas acolo în acea noapte. Când s-au trezit dimineaţa, el le-a spus celor din casă: „Permiteţi-mi să mă întorc la stăpânul meu.”


text:
Fratele şi mama fetei i-au răspuns: „Fata să mai rămână cu noi măcar vreo zece zile; apoi va putea pleca şi ea.”


text:
Dar el le-a zis: „Nu mă opriţi tocmai acum când este evident că Iahve m-a ajutat să am o călătorie reuşită; lăsaţi-mă să plec, ca să mă întorc la stăpânul meu!”


text:
Astfel ei au lăsat-o să plece pe sora lor numită Rebeca. Împreună cu ea a mers femeia care urma să o ajute la îngrijirea şi creşterea copiilor ei. Au plecat conduşi de sclavul lui Avraam împreună cu oamenii lui.


text:
Cei rămaşi acolo au binecuvântat-o zicându-i: „Tu care eşti sora noastră, să devii o mamă din care să se dezvolte un popor format din mii de mii; şi descendenţii tăi să guverneze oraşele duşmanilor lor!”


text:
Apoi Rebeca şi servitoarele ei s-au sculat, au încălecat pe cămile şi au plecat după acel bărbat. Aşa a plecat sclavul <i>(lui Avraam)</i> împreună cu Rebeca.


text:
El a ieşit într-o seară pe câmp ca să mediteze. Atunci, privind spre orizont, a văzut <i>(în depărtare)</i> venind nişte cămile.


text:
Apoi l-a întrebat pe sclav: „Cine este acel bărbat care vine pe câmp să ne întâmpine?” Sclavul a răspuns: „Este stăpânul meu!” Ea şi-a luat vălul şi şi-a acoperit faţa.


text:
Apoi Isaac a dus-o pe Rebeca în cortul mamei lui numită Sara; şi <i>(din acel moment)</i> ea i-a fost soţie, iar el a iubit-o. Aşa a fost consolat Isaac după moartea mamei lui.


text:
În familia lui Iocşan s-au născut Şeba şi Dedan. Urmaşii lui Dedan au fost: aşuriţii, letuşiţii şi leumiţii.


text:
A oferit daruri şi fiilor concubinelor lui. Dar în timp ce încă trăia, el i-a separat de fiul lui numit Isaac, determinându-i să îşi stabilească locuinţa în teritoriile ţării din Est.


text:
Când i s-a terminat viaţa, a murit după ce trăise mulţumit de lungimea ei şi fericit chiar şi la bătrâneţe. Astfel, el a fost adăugat la <i>(cei care decedaseră în)</i> poporul lui.


text:
Fiii lui care se numeau Isaac şi Ismael, l-au înmormântat în peştera Mahpela din terenul <i>(care fusese iniţial al)</i> lui Efron, fiul hititului Ţohar. Acest teren este la estul localităţii Mamre.


text:
El fusese cumpărat de Avraam de la hitiţi. Acolo a fost înmormântat Avraam împreună cu soţia lui numită Sara.


text:
După moartea lui Avraam, Dumnezeu l-a binecuvântat pe fiul lui care se numea Isaac. El şi-a stabilit locuinţa lângă Beer Lahai-Roi.


text:
Urmează genealogia lui Ismael – fiul lui Avraam, născut acestuia de egipteanca Agar care era sclava Sarei.


text:
Numele fiilor lui Ismael în ordinea naşterii lor, sunt acestea: Nebaiot, primul care s-a născut în familia lui Ismael; apoi Chedar, Adbeel, Mibsam,


text:
Aceştia au fost fiii lui Ismael şi fiecare a devenit unul dintre cei doisprezece conducători ai triburilor lor, conform locului unde şi-au stabilit taberele.


text:
Ismael a trăit o sută treizeci şi şapte de ani. Când a ajuns la această vârstă, a murit şi a fost astfel adăugat la <i>(cei care decedaseră în cadrul)</i> poporul lui.


text:
Descendenţii acestuia au locuit în teritoriul situat între Havila şi Şur, zonă care este în partea de est a Egiptului, în direcţia localităţii Asur. Ei au trăit în ostilitate faţă de toate rudele lor <i>(provenite din Avraam)</i>.


text:
El avea patruzeci de ani când s-a căsătorit cu Rebeca – fiica arameului Betuel din Padan-Aram. Ea a fost sora arameului Laban.


text:
Isaac s-a rugat lui Iahve pentru soţia lui, pentru că ea era sterilă. Iahve i-a ascultat rugăciunea; şi astfel, soţia lui numită Rebeca, a rămas însărcinată.


text:
Copiii se mişcau energic în uterul ei. Atunci ea a zis: „De ce mi se întâmplă acest lucru?” S-a dus să îl întrebe pe Iahve.


text:
El i-a răspuns: „În uterul tău sunt două «naţiuni»; şi după ce se vor naşte din tine, <i>(aceşti copii)</i> vor forma <i>(în timp)</i> două popoare distincte. Unul dintre ele va avea o forţă mai mare decât a celuilalt; iar cel mai mare <i>(dintre fii)</i> va fi servitorul celui mai mic.”


text:
Primul care s-a născut, era roşu pe tot corpul, ca şi cum ar fi fost îmbrăcat cu o manta de păr. Acest fapt explică de ce i-au pus numele Esau.


text:
Apoi s-a născut fratele lui care îl ţinea cu mâna de călcâi pe Esau. Acest lucru i-a determinat să îi pună numele Iacov. Isaac avea şaizeci de ani când Rebeca i-a născut pe cei doi fii.


text:
Aceşti băieţi au crescut. Esau a devenit un vânător abil care trăia ca om al câmpului; dar Iacov era un om liniştit şi locuia în corturi.


text:
Isaac l-a simpatizat <i>(mai mult)</i> pe Esau, pentru că mânca din vânatul lui; dar Rebeca l-a apreciat <i>(mai mult)</i> pe Iacov.


text:
El i-a zis lui Iacov: „Dă-mi să mănânc din această ciorbă de culoare roşie, pentru că sunt extrem de obosit!” Acest fapt explică de ce Esau a mai fost numit şi Edom.


text:
Iacov i-a răspuns: „Vinde-mi mai întâi drepturile tale care decurg din faptul că te-ai născut primul <i>(în familia părinţilor noştri)</i>!”


text:
Iacov i-a zis: „Mai întâi jură-mi <i>(că renunţi la el şi că mi-l dai mie)</i>!”. Esau i-a jurat; şi astfel <i>(în schimbul unei ciorbe)</i> i-a vândut lui Iacov dreptul de prim-născut.


text:
Apoi Iacov i-a dat lui Esau pâine şi ciorbă de linte. El a mâncat şi a băut; apoi s-a sculat şi a plecat. Astfel şi-a desconsiderat Esau dreptul de prim-născut.


text:
În toată acea zonă a fost o foamete diferită de aceea din vremea când trăia Avraam. Atunci Isaac s-a dus în Gherar, la Abimelec care era regele filistenilor.


text:
Iahve i S-a revelat lui Isaac şi i-a zis: „Nu te duce în Egipt, ci rămâi în zona pe care ţi-o voi indica Eu.


text:
Să locuieşti în această «ţară»; iar Eu voi fi cu tine şi te voi binecuvânta. Toate aceste teritorii le voi da ţie şi urmaşilor tăi. Astfel, Eu Îmi voi respecta promisiunea făcută cu jurământ tatălui tău numit Avraam.


text:
Voi face să ai atât de mulţi urmaşii, încât vor fi ca stelele cerului; şi le voi da <i>(în proprietate)</i> toate aceste teritorii. Prin descendenţii tăi vor fi binecuvântate toate popoarele pământului;


text:
Atunci când oamenii din acel loc îl întrebau despre femeia care era soţia lui, el le spunea că îi este soră. A procedat aşa pentru că îi era frică să le spună că este soţia lui. Presupusese că oamenii din acea zonă îl vor omorî din cauza Rebecăi, pentru că ea era frumoasă.


text:
După ce a stat mai multă vreme acolo, s-a întâmplat că regele Abimelec s-a uitat pe fereastră şi l-a văzut pe Isaac mângâind-o pe soţia lui, <i>(care se numea)</i> Rebeca.


text:
Atunci Abimelec l-a chemat pe Isaac şi i-a zis: „Sunt convins că ea este soţia ta! Atunci de ce ai pretins că îţi este soră?” Isaac a răspuns: „Pentru că îmi era teamă că voi muri din cauza ei.”


text:
Abimelec a continuat: „De ce ai procedat aşa cu noi?! Unul dintre oamenii poporului <i>(nostru)</i> ar fi putut avea relaţii intime cu soţia ta; şi astfel ne-ai fi făcut vinovaţi!”


text:
Atunci Abimelec a dat întregului popor următorul ordin: „Oricine se va atinge de acest om sau de soţia lui, va fi omorât.”


text:
Isaac a semănat seminţe în terenurile agricole ale acelei ţări; şi în acelaşi an a strâns o recoltă de o sută de ori mai mare decât cantitatea de seminţe folosite pentru însămânţare. S-a întâmplat astfel, pentru că Iahve l-a binecuvântat.


text:
Aceştia au astupat toate fântânile pe care sclavii tatălui lui – Avraam –, le săpaseră în timp ce acesta încă trăia. Ei le-au umplut cu pământ…


text:
Abimelec i-a zis lui Isaac: „Pleacă din zona noastră, pentru că ai ajuns să ai o forţă mai mare decât a noastră.”


text:
El a desfundat fântânile care fuseseră săpate pe vremea tatălui lui – Avraam; pentru că filistenii le astupaseră după moartea lui. Le-a dat aceleaşi nume pe care li le pusese iniţial tatăl lui.


text:
Atunci păstorii din Gherar s-au certat cu păstorii lui Isaac, zicându-le: „Apa este a noastră.” Isaac a numit fântâna Esec, pentru că localnicii au fost nedrepţi cu el.


text:
Isaac a plecat de acolo şi a săpat o altă fântână pentru care nu s-au mai certat. Atunci a numit-o Rehobot, zicând: „Acum Iahve ne-a făcut loc şi vom fi prosperi în ţară.”


text:
În acea noapte, Iahve i S-a revelat şi i-a zis: „Eu sunt Dumnezeul tatălui tău – Avraam; să nu îţi fie frică <i>(aici)</i>, pentru că Eu sunt cu tine! Te voi binecuvânta şi îţi voi înmulţi urmaşii datorită <i>(promisiunii pe care i-am făcut-o)</i> sclavului Meu numit Avraam.”


text:
Isaac a construit acolo un altar şi a invocat Numele lui Iahve. El şi-a instalat cortul în acel loc, iar sclavii lui au săpat <i>(şi)</i> acolo o fântână.


text:
Apoi Abimelec a venit la el din Gherar, împreună cu Ahuzat care era consilierul lui, şi cu Pihol care era comandantul armatei.


text:
Ei i-au răspuns: „Vedem clar că Iahve te susţine; şi ne-am gândit că trebuie să facem un pact cu jurământ. Doresc ca el să fie parte a unui legământ între noi.


text:
Promite-ne că nu ne vei face niciun rău, exact cum nici noi nu ne-am atins de tine şi ţi-am făcut doar bine când te-am lăsat să pleci liniştit. Acum <i>(recunoaştem că)</i> tu eşti binecuvântat de Iahve!”


text:
A doua zi, dimineaţa, s-au sculat devreme şi au ratificat împreună legământul. Apoi Isaac i-a lăsat să se întoarcă <i>(acasă)</i>. Ei au plecat mulţumiţi de la el.


text:
În aceeaşi zi, sclavii lui Isaac au venit şi l-au anunţat despre fântâna pe care o săpaseră. Ei i-au zis: „Am ajuns la apă!”


text:
El a numit acea fântână Şeba. Şi acest fapt explică de ce, până astăzi, numele oraşului este Beer-Şeba.


text:
La vârsta de patruzeci de ani, Esau s-a căsătorit atât cu Iudita care era fiica hititului Beeri, cât şi cu Basmat care era fiica hititului Elon.


text:
Când Isaac a îmbătrânit, ochii lui şi-au redus funcţia până nu a mai putut să vadă cu ei. Atunci l-a chemat pe Esau care era fiul lui cel mai „mare”, zicând: „Fiule!” El a răspuns: „Sunt aici!”


text:
Apoi pregăteşte-mi o mâncare aşa cum <i>(ştii că)</i> îmi place mie şi adu-mi-o să mănânc din ea, pentru ca să te binecuvântez înainte de a muri.”


text:
Rebeca asculta ce i-a spus Isaac fiului lui numit Esau. După ce el a plecat pe câmp ca să prindă vânat şi să îl aducă <i>(pentru tatăl lui)</i>,


text:
înainte de a muri, să îi aducă vânat şi să îi pregătească o mâncare <i>(gustoasă)</i> pe care să o mănânce, pentru ca să îl binecuvânteze în prezenţa lui Iahve.


text:
Du-te la turmă şi alege-mi de acolo doi iezi, ca să îi fac tatălui tău o mâncare <i>(gustoasă)</i> exact cum îi place lui.


text:
Atunci Iacov i-a răspuns mamei lui numite Rebeca: „Fratele meu – Esau – este păros, iar eu am pielea fără <i>(acel)</i> păr.


text:
Dacă tatăl meu mă va pipăi, mă va descoperi că sunt un înşelător; şi voi atrage împotriva mea blestemul în locul binecuvântării!”


text:
Mama lui i-a zis: „Fiule, blestemul adresat ţie, să vină împotriva mea! Dar tu ascultă-mă! Du-te şi adu-mi iezii!”


text:
<i>(Iacov)</i> s-a dus, i-a luat şi i-a adus mamei lui. Ea i-a pregătit o mâncare cum îi plăcea tatălui lui Iacov.


text:
Apoi a luat cele mai bune haine pe care le avea acasă fiul ei mai „bătrân” numit Esau; şi l-a îmbrăcat cu ele pe fiul care era mai „tânăr”, numit Iacov.


text:
El s-a dus la tatăl lui şi i-a zis: „Tată!” Iar acesta a răspuns: „Aici sunt! Cine <i>(dintre cei doi)</i> eşti tu, fiule?”


text:
Iacov i-a răspuns: „Sunt Esau, primul născut în familia ta. Am făcut exact cum mi-ai spus. Acum vino, aşază-te şi mănâncă din <i>(mâncarea făcută cu)</i> vânatul meu; pentru ca să mă binecuvântezi.”


text:
Isaac l-a întrebat: „Fiule, cum ai reuşit să îl găseşti atât de repede?” Iacov răspuns: „Dumnezeul tău, numit Iahve, mi l-a adus chiar în drumul meu.”


text:
Atunci Isaac i-a zis lui Iacov „Apropie-te, fiule, ca să te pot pipăi şi să verific astfel dacă este adevărat că tu eşti fiul meu numit Esau!”


text:
Iacov s-a apropiat de tatăl lui numit Isaac. Acesta l-a pipăit şi şi-a zis: „Vocea este a lui Iacov; dar mâinile sunt ale lui Esau!”


text:
Nu l-a recunoscut, pentru că mâinile lui erau acoperite de păr, la fel ca ale fratelui lui numit Esau. Şi astfel a decis să îl binecuvânteze.


text:
Isaac l-a întrebat încă o dată: „Este adevărat că tu eşti fiul meu numit Esau?” Iacov a răspuns: „Da, <i>(eu)</i> sunt!”


text:
Atunci Isaac a zis: „Adu-mi să mănânc <i>(mâncarea făcută)</i> din vânatul fiului meu, pentru ca să te binecuvântez!” Iacov i-a adus mâncarea, iar Isaac a mâncat. Apoi i-a dat şi vin ca să bea.


text:
El s-a apropiat şi l-a sărutat. Isaac a simţit mirosul hainelor lui şi l-a binecuvântat zicând: „Mirosul fiului meu este ca acela specific câmpului binecuvântat de Iahve.


text:
Dumnezeu să îţi ofere din roua cerului şi din «grăsimea» pământului. El să îţi dea abundenţă de grâu şi de vin.


text:
Să fii servit de popoare şi <i>(multe)</i> naţiuni să se aplece înaintea ta! Stăpâneşte peste fraţii tăi; şi fiii mamei tale să se aplece în faţa ta! Să fie blestemaţi aceia care te vor blestema; şi să fie binecuvântaţi aceia care te vor binecuvânta!”


text:
După ce Isaac l-a binecuvântat pe Iacov, acesta a plecat din faţa tatălui lui. Atunci a venit imediat fratele lui numit Esau, care se întorsese de la vânătoare.


text:
A pregătit şi el o mâncare <i>(gustoasă)</i> şi i-a adus-o tatălui lui, zicând: „Tată, vino să mănânci din <i>(mâncarea făcută cu)</i> vânatul fiului tău, pentru ca <i>(apoi)</i> să mă binecuvântezi!”


text:
Tatăl lui numit Isaac, l-a întrebat: „Tu cine eşti?” Esau a răspuns: „Sunt fiul tău numit Esau, cel care a fost născut primul în familia ta!”


text:
Atunci Isaac, afectat de un mare tremur, a zis: „Dar cine a fost acela care a prins vânat şi mi-a adus mâncare făcută din el? Eu <i>(deja)</i> am mâncat înainte să vii tu; apoi l-am binecuvântat! Şi astfel, va rămâne binecuvântat!”


text:
Când a auzit cuvintele tatălui lui, Esau şi-a manifestat decepţia strigând cu o mare intensitate; şi apoi a zis tatălui lui: „Tată, binecuvântează-mă şi pe mine!”


text:
Tatăl lui i-a răspuns: „Fratele tău a venit <i>(la mine)</i> într-un mod înşelător; şi astfel ţi-a luat binecuvântarea!”


text:
Esau a zis: „Chiar i se potriveşte numele de Iacov! M-a înşelat de două ori <i>(până acum)</i>: întâi mi-a luat dreptul de prim-născut, iar acum mi-a luat şi binecuvântarea <i>(corespunzătoare acestuia)</i>…” Apoi a adăugat: „Tată, nu ai păstrat nicio binecuvântare pentru mine?”


text:
Isaac i-a răspuns lui Esau: „L-am făcut stăpânul tău şi i-am dat toate rudele lui <i>(şi pe descendenţii lor)</i> ca servitori. I-am oferit apoi grâu şi vin. Acum, ce mai pot face pentru tine, fiule?”


text:
Esau i-a zis tatălui lui: „Tată, ai numai o binecuvântare <i>(de acest fel)</i>? Binecuvântează-mă şi pe mine <i>(cu ceva)</i>!!!” Apoi, regretând <i>(ce i se întâmpla,)</i> a început să plângă.


text:
Tatăl lui, numit Isaac, i-a răspuns: „Locuinţa ta va fi departe de zona unde pământul <i>(lucrat)</i> produce bogăţie; şi nu va beneficia nici de roua care vine de sus din cer.


text:
Vei trăi din ce vei putea realiza cu sabia ta; şi vei fi servitorul fratelui tău; dar când te vei revolta, vei rupe jugul lui pus pe gâtul tău!”


text:
<i>(De atunci încolo)</i> Esau l-a urât pe Iacov din cauza binecuvântării pe care i-o dăduse tatăl lui. El şi-a zis: „Se apropie zilele în care<i>(, după ce va muri,)</i> îl voi jeli pe tatăl meu; apoi îl voi omorî pe fratele meu, pe Iacov!”


text:
Când a aflat Rebeca despre intenţiile fiului ei mai „mare” numit Esau, a trimis pe cineva la Iacov – fiul ei cel mai „mic” – ca să îi spună: „Fratele tău – Esau – şi-a planificat să se răzbune pe tine omorându-te!


text:
până va uita ce i-ai făcut şi nu va mai reacţiona cu mânie faţă de tine. Apoi voi trimite <i>(pe cineva)</i> să te aducă înapoi de acolo. De ce să vă pierd pe amândoi într-o singură zi?”


text:
Apoi Rebeca i-a zis lui Isaac: „Să ştii că din cauza acestor hitite, trăiesc o viaţă dezgustătoare! Dacă şi Iacov îşi va lua ca soţie pe vreuna dintre fetele ţării – o hitită ca acestea – ce sens mai are viaţa mea?”


text:
Isaac l-a chemat pe Iacov, l-a binecuvântat şi i-a poruncit zicând: „Să nu îţi iei ca soţie pe vreuna dintre fetele canaanite.


text:
Ci pleacă imediat în Padan-Aram, la familia lui Betuel care este tatăl mamei tale. De acolo să îţi iei o soţie dintre fiicele lui Laban care este fratele mamei tale.


text:
Dumnezeul Omnipotent să te binecuvânteze, să te ajute să devii prosper şi să te facă să ai mulţi urmaşi, ca să se dezvolte din tine multe naţiuni.


text:
El să ofere binecuvântarea lui Avraam atât ţie, cât şi urmaşilor tăi; şi <i>(astfel)</i> să devii stăpân al ţării în care locuieşti acum. Ea este ţara pe care Dumnezeu i-a promis-o lui Avraam.”


text:
Astfel l-a trimis Isaac pe Iacov în Padan-Aram. Acesta s-a dus la Laban care era fiul arameului Betuel şi fratele Rebecăi – mama lui Iacov şi a lui Esau.


text:
Esau a observat că Isaac l-a binecuvântat pe Iacov şi că l-a trimis în Padan-Aram ca să îşi ia o soţie de acolo. El a mai remarcat că atunci când l-a binecuvântat, <i>(Isaac)</i> i-a poruncit să nu îşi ia <i>(ca)</i> soţie <i>(vreo fată)</i> dintre canaanite;


text:
Atunci el s-a dus la ismaeliţi; şi pe lângă soţiile pe care le avea, a luat-o ca soţie şi pe Mahalat care era sora lui Nebaiot şi fiica lui Ismael – fiul lui Avraam.


text:
A ajuns într-un loc în care a rămas <i>(să doarmă)</i> în acea noapte; pentru că apusese soarele. A luat o piatră, şi-a pus-o sub cap şi s-a culcat acolo.


text:
El a avut un vis în care a văzut o scară. Un capăt al ei era aşezat pe pământ, iar celălalt atingea cerul. Îngerii lui Dumnezeu urcau şi coborau pe ea.


text:
Iahve stătea lângă scară; şi i-a zis: „Eu sunt Iahve, Dumnezeul strămoşului tău numit Avraam şi Dumnezeul lui Isaac. Voi oferi teritoriul pe care eşti culcat atât ţie, cât şi urmaşilor tăi.


text:
Aceştia vor fi <i>(numeroşi)</i> ca particulele din care este format pământul; şi <i>(prin ei)</i> te vei extinde spre Vest şi spre Est, spre Nord şi spre Sud. Prin tine şi prin urmaşii tăi vor fi binecuvântate toate triburile existente pe pământ.


text:
Eu voi fi cu tine, te voi păzi oriunde vei merge şi te voi aduce înapoi în această «ţară». Nu te voi abandona până nu voi respecta ce ţi-am promis <i>(acum)</i>.”


text:
Când s-a trezit din somn, Iacov a zis: „Este o certitudine că Iahve este în acest loc; iar eu n-am ştiut!”


text:
I-a fost frică; şi a zis: „Cât de înfricoşător este acest loc! Aceasta nu este altceva decât casa lui Dumnezeu; şi aici este poarta cerului!”


text:
Iacov s-a sculat dimineaţa devreme, a luat piatra care fusese sub capul lui, a ridicat-o ca stâlp care să îi amintească ce s-a întâmplat acolo; şi a turnat ulei pe vârful ei.


text:
Apoi Iacov a făcut un jurământ, zicând: „Dacă Dumnezeu va fi cu mine, dacă mă va păzi în această călătorie pe care o fac şi îmi va da atât hrană să mănânc, cât şi haine să mă îmbrac;


text:
Această piatră, pe care am pus-o ca stâlp comemorativ, va fi «casa lui Dumnezeu»; şi <i>(Îţi promit, Doamne, că)</i> din tot ceea ce îmi vei da, Îţi voi oferi înapoi a zecea parte!”


text:
A văzut o fântână pe câmp. Lângă ea stăteau trei turme de oi, pentru că din acea fântână erau adăpate <i>(cele din zonă)</i>. Piatra de pe gura fântânii era mare.


text:
Atunci când toate turmele erau adunate acolo, păstorii luau piatra de la gura fântânii şi adăpau oile. Apoi puneau piatra înapoi, la locul ei, pe gura fântânii.


text:
Iacov i-a întrebat: „Îl cunoaşteţi pe Laban care este nepotul lui Nahor?” Ei i-au zis: „Îl cunoaştem.”


text:
El i-a mai întrebat: „Este sănătos?” Ei au răspuns: „Da, este sănătos! Priveşte: vine cu oile Rahela care este fiica lui.”


text:
Atunci Iacov a zis: „Este încă devreme; acum nu este cazul să fie adunate turmele. Adăpaţi oile, apoi duceţi-vă cu ele să pască din nou.”


text:
Ei au răspuns: „Nu putem să facem acest lucru până când nu se adună toate turmele. Abia atunci se dă piatra de pe gura fântânii; şi apoi adăpăm oile.”


text:
În timp ce <i>(Iacov)</i> vorbea cu ei, a sosit Rahela cu oile tatălui ei; pentru că ea le păstorea.


text:
Când a văzut-o pe Rahela care era fiica lui Laban – fratele mamei lui – şi oile lui Laban, Iacov s-a apropiat de fântână. Apoi a dat într-o parte piatra de pe gura fântânii şi a adăpat turma lui Laban care era fratele mamei lui.


text:
Iacov i-a spus apoi Rahelei că el este rudă cu tatăl ei, respectiv fiul Rebecăi. Atunci ea a alergat şi i-a relatat tatălui ei ce se întâmplase.


text:
După ce a ascultat aceste informaţii despre Iacov care era fiul surorii lui, Laban a alergat să îl întâmpine. L-a îmbrăţişat, l-a sărutat şi l-a dus în casa lui. Acolo Iacov i-a povestit lui Laban tot ce se întâmplase.


text:
Apoi Laban i-a zis: „Atât oasele cât şi carnea noastră provin din acelaşi strămoş!” Iacov a locuit o lună în casa lui Laban.


text:
Apoi Laban i-a zis lui Iacov: „Nu voi accepta să îmi slujeşti degeaba doar pentru că eşti rudă cu mine! Spune-mi care doreşti să îţi fie retribuţia!”


text:
Iacov o iubea pe Rahela. Atunci el i-a răspuns lui Laban: „Îţi voi sluji şapte ani pentru fiica ta mai mică numită Rahela.”


text:
Laban a zis: „Mai bine să ţi-o dau ţie, decât să i-o dau unui alt bărbat! Rămâi <i>(să lucrezi)</i> la mine!”


text:
Astfel, Iacov i-a slujit lui Laban şapte ani pentru Rahela. Dar pentru că o iubea, aceşti ani i s-au părut ca fiind doar câteva zile…


text:
La sfârşitul celor şapte ani, Iacov i-a zis lui Laban: „Dă-mi soţia ca să intru la ea, pentru că a expirat termenul.”


text:
Seara, a luat-o pe fiica lui numită Leea şi a adus-o la Iacov; iar el a intrat la ea <i>(în cort)</i>.


text:
A doua zi, dimineaţa, Iacov a descoperit că era Leea <i>(în locul Rahelei)</i>. Atunci l-a întrebat pe Laban: „Ce mi-ai făcut? Oare nu pentru Rahela ţi-am slujit? Atunci de ce m-ai înşelat?”


text:
Laban i-a răspuns: „Conform obiceiului din această zonă, nu se acceptă ca fata mai mică să se dea în căsătorie înaintea celei mai mari.


text:
Termină săptămâna <i>(culcându-te)</i> cu aceasta; apoi ţi-o vom da şi pe cealaltă pentru încă şapte ani de slujire!”


text:
Iacov s-a conformat <i>(obiceiului zonei)</i> şi a terminat săptămâna <i>(culcându-se)</i> cu Leea; apoi Laban i-a dat-o de soţie <i>(şi)</i> pe fiica lui numită Rahela.


text:
Iacov a intrat <i>(şi)</i> la Rahela <i>(în cort)</i>; şi a iubit-o mai mult decât pe Leea. Apoi i-a slujit lui Laban încă şapte ani.


text:
Când Iahve a văzut că Leea nu era iubită, a făcut-o să poată concepe copii, în timp ce Rahela a rămas sterilă.


text:
Leea a rămas însărcinată şi a născut un fiu căruia i-a pus numele Ruben, pentru că zisese: „Iahve a văzut suferinţa mea; acum, este o certitudine faptul că soţul meu mă va iubi.”


text:
Ea a rămas din nou însărcinată; a născut un fiu şi a zis: „Iahve care a auzit că nu sunt iubită, mi l-a dat şi pe acesta!” Aşa se explică de ce i-a pus numele Simeon.


text:
Ea a rămas din nou însărcinată; a născut un fiu şi a zis: „De această dată, soţul meu se va ataşa de mine; pentru că i-am născut trei fii.” Astfel, ea i-a pus numele Levi.


text:
A rămas din nou însărcinată; a născut un fiu şi a zis: „De această dată Îl voi lăuda pe Iahve!” Şi astfel i-a pus numele Iuda. Apoi a încetat să mai nască.


text:
Când Rahela a văzut că ea nu i-a născut nici măcar un copil lui Iacov, a invidiat-o pe sora ei. Apoi i-a zis lui Iacov: „Dă-mi copii; altfel voi muri!”


text:
Iacov s-a mâniat pe Rahela şi i-a răspuns: „Sunt eu în locul lui Dumnezeu, care te-a făcut să nu poţi concepe copii?”


text:
Atunci ea i-a zis: „Ia-o pe sclava mea – Bilha – care este aici! Intră la ea ca să rămână însărcinată şi apoi să nască pe genunchii mei; pentru ca astfel să îmi pot forma şi eu o familie cu participarea ei!”


text:
Astfel, Rahela i-a dat-o lui Iacov ca soţie pe sclava ei numită Bilha. Iacov a intrat la ea <i>(în cort)</i>.


text:
Atunci Rahela a zis: „Dumnezeu m-a auzit şi mi-a făcut dreptate dându-mi un fiu!” Astfel i-a pus numele Dan.


text:
Atunci Rahela a zis: „Am înfruntat-o pe sora mea şi am învins!” Aşa se explică de ce i-a pus numele Neftali.


text:
Când Leea a văzut că ea a încetat să mai conceapă copii, a luat-o pe sclava ei numită Zilpa şi i-a dat-o ca soţie lui Iacov.


text:
Leea a zis: „Sunt atât de fericită! Iar <i>(de-acum)</i> femeile mă vor numi fericită!” Şi astfel i-a pus <i>(copilului)</i> numele Aşer.


text:
Când era sezonul în care se secera grâul, Ruben a plecat la câmp şi a găsit mandragore pe care le-a adus mamei lui numită Leea. Rahela i-a zis Leei: „Te rog, dă-mi şi mie din mandragorele fiului tău.”


text:
Dar ea a răspuns: „Nu-ţi este suficient că mi-ai luat bărbatul? Acum vrei să iei şi mandragorele fiului meu?” Rahela a răspuns: „Bine, <i>(Iacov)</i> poate să se culce cu tine la noapte în schimbul mandragorelor fiului tău!”


text:
Seara, când Iacov se întorcea de la câmp, Leea a venit să îl întâmpine; şi i-a zis: „Trebuie să intri la mine, pentru că te-am cumpărat cu mandragorele fiului meu.” Astfel, el s-a culcat cu ea în acea noapte.


text:
Leea a zis: „Dumnezeu m-a recompensat; pentru că am dat-o pe sclava mea <i>(ca soţie)</i> soţului meu.” Şi i-a pus numele <i>(copilului)</i> Isahar.


text:
Ea a zis: „Dumnezeu mi-a oferit un dar valoros! De acum încolo, soţul meu va fi aproape de mine; pentru că i-am născut şase fii!” Şi astfel i-a pus copilului numele Zabulon.


text:
După ce l-a născut Rahela pe Iosif, Iacov i-a zis lui Laban: „Permite-mi să plec, ca să mă întorc acasă, în locul meu natal.


text:
Dă-mi soţiile şi copiii pentru care ţi-am slujit, ca astfel să pot pleca împreună cu ei. Tu personal ştii cât ţi-am slujit!”


text:
Dar Laban i-a răspuns: „Dacă eşti de acord, te rog să mai rămâi. Am constatat că Iahve m-a binecuvântat datorită ţie.


text:
Atunci Iacov i-a zis: „Ştii cum ţi-am slujit şi ce s-a întâmplat cu animalele tale cât timp au fost îngrijite de mine.


text:
Acea mică avere pe care o aveai înainte să vin eu, ţi s-a mărit acum foarte mult. Iahve te-a binecuvântat oriunde m-am dus eu. Acum te întreb: când voi mai avea timp să pot lucra şi pentru familia mea?”


text:
Laban a întrebat: „Ce <i>(vrei)</i> să îţi dau?” Iacov a răspuns: „Nu trebuie să îmi dai nimic. Acceptă propunerea mea şi eu voi continua să îţi păstoresc şi să îţi păzesc turma.


text:
Vreau să trec astăzi prin turma ta şi să separ toţi mieii pestriţi şi care au pete împreună cu toţi cei care sunt negri. Voi selecta apoi şi toţi iezii cu pete şi care sunt pestriţi. Ei să fie recompensa <i>(ta)</i> pentru mine.


text:
De acum încolo, onestitatea mea se va verifica atunci când îmi vei analiza recompensa. Tot ce nu va fi pătat sau pestriţ între capre şi de culoarea neagră între miei, dacă va fi la mine <i>(în turmă)</i>, să fie considerat ca furt <i>(din proprietatea ta)</i>!”


text:
În acea zi, Iacov a separat ţapii pestriţi şi care aveau pete, împreună cu toate caprele pestriţe şi cu pete pe ele; apoi pe toate cele care aveau pete albe pe ele, împreună cu toţi mieii negri. Le-a dat pe toate în îngrijire fiilor lui.


text:
Apoi Iacov a depărtat turma lui la distanţă de trei zile <i>(de mers pe jos)</i> faţă de restul turmelor lui Laban, pe care a continuat să le păstorească el.


text:
Iacov a luat nuiele verzi de plop, de migdal şi de platan. Apoi le-a curăţat de coajă, astfel încât să se poată vedea partea albă a acestora.


text:
A pus înaintea oilor nuielele pe care le descojise, aşezându-le în jgheaburile adăpătorilor. Şi astfel, oile concepeau miei când veneau să bea apă.


text:
Ele au conceput având în faţa lor acele nuiele; şi au fătat miei cu pete albe, pestriţi şi cu pete cenuşii.


text:
Iacov a despărţit mieii şi a orientat oile lui Laban cu faţa spre masculii negri şi spre cei pestriţi. Şi-a selectat astfel turmele lui; şi nu le-a amestecat cu cele ale lui Laban.


text:
De câte ori oile mai dezvoltate erau pregătite să conceapă, Iacov punea <i>(acele)</i> nuiele în faţa lor, în jgheaburi. Şi ele concepeau miei privind la nuiele.


text:
Dar când oile erau slabe, nu punea nuiele <i>(în faţa lor)</i>. Astfel, oile slabe rămâneau pentru Laban, iar cele grase ajungeau în proprietatea lui Iacov.


text:
Aşa s-a îmbogăţit acest om foarte mult. El avea multe turme de oi, vite, sclavi şi sclave, cămile şi măgari.


text:
Iacov a auzit că fiii lui Laban ziceau: „Iacov a luat tot ce era al tatălui nostru; el şi-a însuşit toată această bogăţie din averea tatălui nostru!”


text:
Atunci Iahve i-a zis lui Iacov: „Întoarce-te în ţara strămoşilor tăi, la rudele tale; şi Eu voi fi cu tine.”


text:
Apoi le-a zis: „Văd că atitudinea tatălui vostru faţă de mine nu mai este ca în trecut. Dar Dumnezeul tatălui meu a fost cu mine.


text:
Totuşi, el m-a înşelat şi mi-a schimbat recompensa pentru munca mea de zece ori <i>(până acum)</i>. Dar Dumnezeu nu i-a permis să îmi facă rău.


text:
Dacă spunea: «Mieii pestriţi vor fi recompensa ta», atunci toate oile fătau miei pestriţi; iar când spunea: «Mieii pătaţi să îţi fie plata», toate oile fătau miei pătaţi.


text:
Odată, când oile erau pregătite să conceapă miei, am avut un vis în care am văzut că berbecii care săreau pe oi erau vărgaţi, pestriţi şi cu pete.


text:
El mi-a spus: «Priveşte şi observă că toţi berbecii care sar pe oi sunt vărgaţi, pestriţi şi cu pete. Să ştii că se întâmplă aşa pentru că am văzut tot ce ţi-a făcut Laban.


text:
Eu sunt Dumnezeul Betelului, unde ai uns o piatră ca stâlp comemorativ şi unde Mi-ai făcut un jurământ. Acum pregăteşte-te, ieşi din această ţară şi întoarce-te în zona ta natală.»”


text:
Atunci Rahela şi Leea i-au răspuns: „Mai există oare vreo moştenire pentru noi în familia tatălui nostru?


text:
Din moment ce ne-a vândut şi apoi a folosit argintul luat pe noi, nu este evident că ne consideră ca fiind nişte străine?


text:
De fapt, toate bogăţiile pe care Dumnezeu le-a luat de la tatăl nostru, acum ne aparţin nouă şi copiilor noştri. Deci fă tot ce ţi-a spus Dumnezeu!”


text:
A luat toate turmele şi toate lucrurile pe care le adunase în Padan-Aram, intenţionând să meargă în Canaan la tatăl lui numit Isaac.


text:
Atunci Laban împreună cu rudele lui, l-au urmărit pe Iacov pentru un timp de şapte zile; şi l-au ajuns în regiunea muntoasă a Galaadului.


text:
Dar Dumnezeu i S-a revelat lui Laban noaptea, într-un vis, zicându-i: „Evită să îl ameninţi în vreun fel pe Iacov!”


text:
Când l-a ajuns Laban, Iacov îşi instalase cortul în zona muntoasă a Galaadului. Iar Laban şi-a stabilit tabăra împreună cu rudele lui tot acolo.


text:
Atunci Laban i-a zis lui Iacov: „Ce ai făcut? M-ai înşelat şi mi-ai tratat fiicele ca pe nişte ostatice luate în urma unui război…


text:
De ce ai fugit în secret? De ce m-ai înşelat şi nu mi-ai spus nimic? Ţi-aş fi permis să pleci cu bucurie, acompaniat de cântece cântate din tamburina şi cu lira.


text:
Am forţă să îţi fac rău. Dar Dumnezeul tatălui tău mi-a vorbit în noaptea care a trecut, zicând: «Ai grijă să nu îl ameninţi cu nimic pe Iacov!»


text:
Totuşi, acum dacă ai plecat pentru că îţi era foarte dor de familia tatălui tău, de ce mi-ai furat zeii?”


text:
Iacov i-a răspuns lui Laban: „Eu am plecat <i>(aşa)</i> gândindu-mă cu frică la faptul că vei folosi forţa ca să îţi iei <i>(înapoi)</i> fiicele de la mine.


text:
Dar acela la care îţi vei găsi zeii, va muri! Caută şi ia ce ai la mine în prezenţa rudelor noastre!” Dar Iacov nu ştia că Rahela furase zeii <i>(tatălui ei)</i>.


text:
Laban a intrat în cortul lui Iacov, în cortul Leei şi în cortul celor două sclave; dar nu a găsit nimic. După ce a ieşit din cortul Leei, a intrat în cortul Rahelei.


text:
Rahela luase zeii, îi pusese sub şaua cămilei şi se aşezase deasupra lor. Laban a căutat peste tot în cort, dar nu i-a găsit.


text:
Rahela i-a zis tatălui ei: „Să nu se supere stăpânul meu pe mine din cauză că nu mă pot ridica în faţa ta; pentru că mi se întâmplă acel lucru <i>(periodic)</i> specific femeilor.” El a căutat <i>(peste tot)</i> zeii, dar nu i-a găsit.


text:
Atunci Iacov s-a mâniat şi i-a făcut reproşuri lui Laban, zicându-i: „Care este greşeala mea? Care este păcatul meu, de m-ai urmărit cu atâta insistenţă?


text:
Ai căutat prin toate lucrurile mele. Spune dacă ai găsit ceva care îţi aparţine! Pune-l aici, înaintea rudelor noastre; pentru ca ele să judece între noi doi!


text:
Am stat la tine douăzeci de ani. Oile şi caprele tale nu au rămas sterile; şi n-am mâncat berbeci din turma ta.


text:
Nu ţi-am adus animale din turmă sfâşiate de cele sălbatice; ci dacă se întâmpla vreo pagubă, eu personal sufeream pierderea; pentru că cereai despăgubire, indiferent că animalul era furat ziua sau noaptea.


text:
Aşa am trăit douăzeci de ani în tabăra ta; ţi-am slujit paisprezece ani pentru cele două fiice ale tale şi şase ani pentru turmă. Dar tu mi-ai schimbat de zece ori recompensa.


text:
Sunt convins că dacă Dumnezeul tatălui meu – Dumnezeul lui Avraam – Cel de care se teme Isaac, nu ar fi fost cu mine, m-ai fi lăsat acum să plec cu mâinile goale! Dar Dumnezeu a văzut suferinţa mea şi munca grea pe care am făcut-o cu mâinile mele; şi astfel, El ţi-a făcut reproşuri în noaptea care a trecut!”


text:
Laban i-a răspuns lui Iacov: „Aceste fete sunt fetele mele; iar copiii <i>(lor)</i> sunt copiii mei. Turmele sunt ale mele! Tot ce vezi îmi aparţine. Dar ce pot face eu astăzi pentru aceste fete ale mele sau pentru copiii pe care ele i-au născut?


text:
Laban le-a zis rudelor lui: „Adunaţi nişte pietre!” Ei au adunat pietre; şi apoi au făcut din ele o movilă pe care au servita masa.


text:
Laban a zis: „Această movilă este astăzi martoră pentru înţelegerea făcută între mine şi tine.” Astfel a fost numită Galed.


text:
Ea a mai fost numită şi Miţpa, pentru că el zisese: „Iahve să ne protejeze chiar şi atunci când suntem departe unul de celălalt.


text:
Dacă te vei comporta rău cu fiicele mele sau dacă îţi vei lua şi alte soţii în afară de acestea, să îţi aminteşti că nu a fost nimeni aici ca martor între noi, cu excepţia lui Dumnezeu!”


text:
Laban i-a mai zis lui Iacov: „Priveşte această movilă şi stâlpul pe care l-am aşezat între mine şi tine!


text:
Movila şi stâlpul sunt martori că nu voi trece de ea la tine ca să îţi fac rău şi că nici tu nu vei trece de acest stâlp la mine ca să îmi faci rău.


text:
Doresc ca Dumnezeul lui Avraam şi Dumnezeul lui Nahor care este Dumnezeul tatălui lor, să pronunţe verdictul Lui în cazul nostru!” Iacov a jurat pe Cel de care se temea tatăl lui numit Isaac.


text:
Apoi a oferit ca sacrificiu un animal, pe munte, unde şi-a invitat rudele să mănânce. După ce au mâncat, au rămas în acea noapte pe munte.


text:
A doua zi, dimineaţa, Laban s-a sculat devreme, şi-a sărutat nepoţii şi fiicele şi i-a binecuvântat. Apoi a plecat şi s-a întors acasă.


text:
Când i-a văzut, Iacov a zis: „Aceasta este tabăra lui Dumnezeu!” Şi astfel a numit acel loc Mahanaim.


text:
Iacov a trimis înaintea lui nişte reprezentanţi la fratele lui numit Esau, <i>(care locuia)</i> în zona Seir din Edom.


text:
El le-a ordonat să îi spună „stăpânului” lui numit Esau, astfel: „Iacov slujitorul tău îţi zice: «Până acum am locuit la Laban;


text:
am viţei, măgari, oi, sclavi şi sclave; mă adresez prin acest mesaj stăpânului meu, pentru ca să fiu acceptat de tine cu bunăvoinţă.»”


text:
Mesagerii s-au întors la Iacov şi i-au spus: „Ne-am dus la fratele tău numit Esau; iar el vine în întâmpinarea ta cu patru sute de bărbaţi!”


text:
Iacov a fost foarte speriat şi nu ştia ce să facă. A împărţit în două tabere atât oamenii care erau cu el, cât şi oile, vitele şi cămilele.


text:
A procedat astfel gândindu-se că dacă Esau va ataca şi va distruge una dintre tabere, cealaltă va putea scăpa.


text:
Apoi Iacov s-a rugat <i>(zicând)</i>: „Doamne, Dumnezeul tatălui meu – Avraam – şi Dumnezeul tatălui meu numit Isaac. Tu eşti Cel care mi-ai spus: «Întoarce-te în ţara ta, la rudele tale; şi Eu îţi voi face bine!».


text:
Eu nu sunt demn de toată bunăvoinţa pe care ai manifestat-o faţă de slujitorul Tău şi nici n-am meritat să Îţi respecţi cu exactitate promisiunile. Am trecut Iordanul doar cu bastonul meu, iar acum am acumulat o avere din care fac două tabere…


text:
Te rog să mă scapi din mâna fratelui meu numit Esau. Îmi este frică de faptul că va veni şi ne va omorî: atât pe mine, cât şi pe mame şi pe copii.


text:
Totuşi, Tu mi-ai promis astfel: «Îţi voi face bine; şi urmaşii tăi vor fi atât de mulţi ca particulele din care este format nisipul mării: imposibil de numărat.»!”


text:
El a rămas acolo în acea noapte. Şi din tot ce acumulase, a pregătit un dar pentru fratele lui numit Esau.


text:
Darul era format din două sute de capre şi douăzeci de ţapi, două sute de oi şi douăzeci de berbeci;


text:
treizeci de cămile care alăptau, împreună cu puii lor, patruzeci de vaci şi zece tauri, la care a adăugat douăzeci de măgăriţe şi zece măgari.


text:
A dat fiecare turmă câte unui servitor; şi apoi le-a zis: „Mergeţi înaintea mea şi lăsaţi o distanţă între turme.”


text:
El i-a ordonat celui care mergea primul: „Când îl vei întâlni pe fratele meu numit Esau, iar el te va întreba: «Al cui eşti? Unde te duci? Şi ale cui sunt aceste animale pe care le conduci?»,


text:
să-i răspunzi: «Sunt ale slujitorului tău numit Iacov. Ele reprezintă un dar trimis stăpânului meu – Esau. Şi chiar el personal vine în urma noastră.»!”


text:
Iacov a ordonat celui de-al doilea, celui de-al treilea şi tuturor celor care conduceau turmele, zicându-le: „Când îl veţi întâlni pe Esau, să vorbiţi cu el.


text:
Să-i spuneţi şi voi astfel: «Slujitorul tău numit Iacov, vine în urma noastră»!”. El a procedat aşa pentru că îşi zicea: „Îl voi împăca folosindu-mă de darul care este înaintea mea; iar când ne vom vedea faţă în faţă, poate mă va primi binevoitor.”


text:
Astfel, în acea noapte el a rămas în tabără, iar darul <i>(pentru Esau)</i> a mers înaintea <i>(apariţiei)</i> lui.


text:
Tot în acea noapte, Iacov şi-a luat cele două soţii, împreună cu cele două sclave şi cei unsprezece copii; şi au traversat <i>(toţi)</i> vadul Iaboc.


text:
Iacov a rămas singur. Atunci, un bărbat s-a luptat cu el până spre dimineaţă când începea să se lumineze.


text:
Când a văzut că nu îl poate învinge, acel bărbat l-a lovit în zona articulaţiei şoldului; şi astfel, în timp ce se lupta cu El, acea parte a piciorului lui Iacov, a fost afectată.


text:
Apoi <i>(acel bărbat)</i> a zis: „Lasă-Mă să plec pentru că se luminează!” Dar Iacov I-a răspuns: „Nu Te voi lăsa să pleci până nu mă vei binecuvânta!”


text:
Acel bărbat i-a zis: „Nu te vei mai numi Iacov; ci numele tău va fi Israel; pentru că te-ai luptat atât cu Dumnezeu, cât şi cu oamenii; şi ai învins!”


text:
Iacov L-a întrebat, zicându-I: „Te rog, spune-mi care este numele Tău!” El i-a răspuns: „De ce Îmi ceri <i>(să îţi spun)</i> numele?” Şi apoi l-a binecuvântat <i>(acolo)</i>.


text:
De atunci şi până astăzi, israelienii nu mănâncă <i>(din carnea care este aproape de)</i> tendonul de la şoldul animalelor, tocmai pentru că Iacov a fost lovit în acea zonă a piciorului.


text:
Iacov a privit şi l-a văzut pe Esau venind <i>(spre el)</i> cu patru sute de bărbaţi. Atunci el şi-a împărţit copiii între Leea, Rahela şi cele două sclave.


text:
A pus cele două sclave şi copiii lor împreună, în faţă; apoi pe Leea şi copiii ei, iar în urma tuturor pe Rahela cu Iosif.


text:
El personal s-a poziţionat înaintea lor; şi în timp ce se apropia de fratele lui, s-a aplecat până la pământ de şapte ori.


text:
Dar Esau a alergat amabil spre el şi l-a îmbrăţişat. Punându-şi mâinile în jurul gâtului lui, l-a sărutat; apoi au plâns împreună.


text:
Când Esau a privit şi a văzut femeile şi pe copiii lor, a întrebat: „Cine sunt aceştia care vin după tine?” Iacov a răspuns: „Sunt copiii pe care Dumnezeu i-a dăruit ca binecuvântare slujitorului tău <i>(Iacov)</i>.”


text:
În mod semănător, Leea şi copiii ei s-au apropiat şi s-au aplecat înaintea lui. Apoi, la urmă, Iosif şi Rahela s-au apropiat şi s-au aplecat şi ei înaintea lui <i>(Esau)</i>.


text:
Esau a întrebat: „Ce intenţionezi să faci cu toată acea tabără pe care am întâlnit-o?” Iacov a răspuns: „Stăpânul meu, doresc să obţin graţia ta!”


text:
Dar Iacov i-a răspuns: „Nu! Te rog! Dacă am fost acceptat de tine, primeşte darul meu. Te asigur că atunci când te-am văzut, am privit spre tine ca la faţa lui Dumnezeu; iar tu ai fost binevoitor cu mine.


text:
Te rog să primeşti binecuvântarea pe care ţi-am adus-o, pentru că Dumnezeu a fost bun cu mine şi am tot ce îmi trebuie!” Astfel a insistat Iacov; iar Esau a acceptat <i>(darul lui)</i>.


text:
Dar Iacov i-a răspuns: „Stăpânul meu este conştient că în acest ritm de deplasare nu se pot încadra copiii care sunt mai puţin rezistenţi; şi apoi trebuie să am grijă de oile şi de vitele care alăptează. Dacă vor fi obligate să parcurgă drumul într-o singură zi, toate vor muri.


text:
Deci să meargă stăpânul meu înaintea slujitorului lui; iar eu şi copiii vom veni încet, exact cum merge turma care este înaintea mea, până vom ajunge la stăpânul meu, în Seir!”


text:
Esau i-a zis: „Atunci, permite-mi să las câţiva dintre oamenii mei cu tine!” Iacov a răspuns: „De ce să procedezi aşa? Îmi ajunge faptul că am găsit bunăvoinţă la stăpânul meu!”


text:
Dar Iacov s-a deplasat spre <i>(locul numit ulterior)</i> Sucot. Acolo şi-a construit o casă şi şi-a făcut adăposturi pentru turme. Aşa se explică de ce acel loc a fost numit Sucot.


text:
Întorcându-se din Padan-Aram, Iacov a ajuns în oraşul Şehem, situat în teritoriile numite Canaan; şi şi-a stabilit acolo tabăra, în faţa oraşului.


text:
El a cumpărat partea de teren pe care şi-a instalat cortul, plătind pentru ea o sută de chesita fiilor lui Hamor – tatăl lui Şehem.


text:
Când a văzut-o Şehem – fiul hivitului Hamor care era conducătorul ţării – a luat-o şi s-a culcat cu ea, violând-o.


text:
Iacov a aflat că Şehem a violat-o pe fiica lui numită Dina. Dar pentru că fiii lui erau cu animalele la câmp, a tăcut până când s-au întors ei.


text:
Imediat după ce a auzit Iacov ce se întâmplase, fiii lui s-au întors de la câmp. Atunci ei s-au supărat şi s-au mâniat foarte rău, pentru că Şehem făcuse un lucru dezonorant în <i>(relaţia lor cu urmaşii lui)</i> Israel, culcându-se cu fiica lui Iacov. A fost un fapt inacceptabil.


text:
Dar Hamor le-a vorbit zicându-le: „Fiul meu – Şehem – s-a îndrăgostit de fiica voastră; vă rog să i-o daţi ca soţie.


text:
Acceptaţi să deveniţi astfel rude cu noi. Daţi-ne pe fiicele voastre şi luaţi pe fiicele noastre pentru voi.


text:
Locuiţi împreună cu noi. Veţi avea astfel acces la teritoriul acestei ţări. Locuiţi în ea, faceţi comerţ şi obţineţi proprietăţi în ea!”


text:
Şehem le-a mai spus tatălui şi fraţilor Dinei: „Doresc să obţin aprobarea voastră <i>(faţă de cererea mea)</i>; şi vă voi da orice îmi veţi cere.


text:
Spuneţi-mi care doriţi să fie valoarea zestrei; iar eu vă voi da oricât îmi veţi cere <i>(de mult)</i>. Doar daţi-mi fata ca <i>(să-mi fie)</i> soţie!”


text:
Dar pentru că Şehem o dezonorase pe sora lor numită Dina, fiii lui Iacov le-au răspuns derutant lui Şehem şi tatălui lui numit Hamor.


text:
Ei le-au zis: „Nu putem face acest lucru! Nu ne putem permite să o dăm pe sora noastră unui bărbat necircumcis; pentru că acest fapt ar fi o ruşine pentru noi.


text:
Totuşi, am fi de acord <i>(cu propunerea voastră)</i> doar dacă voi veţi deveni ca noi; adică doar dacă fiecare bărbat dintre voi va fi circumcis.


text:
Apoi vă vom da pe fiicele noastre şi le vom lua pentru noi pe ale voastre. Vom locui <i>(în această zonă)</i> împreună cu voi; şi vom forma un singur popor.


text:
Tânărul nu a întârziat să facă ce i s-a cerut, pentru că dorea să fie împreună cu fiica lui Iacov. El era cel mai respectat în familia tatălui lui.


text:
Astfel, Hamor împreună cu fiul lui numit Şehem, au venit la poarta oraşului lor şi le-au vorbit bărbaţilor care locuiau în el, zicându-le:


text:
„Aceşti bărbaţi sunt în bune relaţii cu noi. Vă propunem <i>(să fiţi de acord)</i> să locuiască în ţară şi să practice comerţul în ea. Teritoriul acesteia este suficient de mare pentru ei. Astfel să ne luăm soţii dintre fiicele lor, iar noi să le dăm pe fiicele noastre pentru ei.


text:
Dar vor accepta să locuiască împreună cu noi şi să formăm un singur popor, doar dacă fiecare bărbat dintre noi va fi circumcis ca ei.


text:
Oare nu vor deveni atunci ale noastre toate vitele, bogăţiile şi celelalte animalele ale lor? Deci să îi acceptăm, ca să locuiască împreună cu noi!”


text:
Toţi cei care au venit la poarta oraşului, au agreat propunerea făcută de Hamor şi de fiul lui numit Şehem. Şi astfel, toţi bărbaţii care au venit la poarta oraşului, au fost circumcişi.


text:
A treia zi, în timp ce ei încă sufereau, doi dintre fiii lui Iacov – Simeon şi Levi – fraţii Dinei, şi-au luat săbiile. Apoi au atacat oraşul care nu bănuia pericolul; şi au omorât pe toţi bărbaţii care existau în el.


text:
Ei i-au omorât cu sabia pe Hamor şi pe fiul lui numit Şehem. Au luat-o pe Dina din casa lui Şehem şi apoi au plecat.


text:
Fiii lui Iacov au venit în forţă împotriva celor răniţi şi le-au jefuit oraşul, pentru că o dezonoraseră pe sora lor.


text:
Atunci Iacov le-a zis lui Simeon şi lui Levi: „Acum, din cauza voastră, toţi locuitorii din zonă – atât canaaniţi cât şi periziţi – mă vor urî! Eu am puţini oameni <i>(care să mă apere)</i>. Ei se vor strânge, vor veni împotriva mea şi mă vor omorî; şi astfel voi fi distrus împreună cu familia mea!”


text:
Dar ei i-au răspuns: „Era normal să acceptăm ca el să se comporte cu sora noastră ca şi cu o prostituată?”


text:
Dumnezeu i-a zis lui Iacov: „Ridică-te, du-te la Betel, locuieşte acolo şi construieşte un altar pentru Dumnezeul care ţi S-a revelat atunci când fugeai de fratele tău, de Esau.”


text:
Iacov a vorbit celor din familia lui şi tuturor celor care erau cu el, spunându-le: „Renunţaţi la zeii care sunt în mijlocul vostru! Curăţaţi-vă şi schimbaţi-vă hainele;


text:
pentru că vom merge la Betel unde voi construi un altar pentru Dumnezeul care mi-a răspuns în ziua când aveam mari dificultăţi şi care m-a protejat în timpul călătoriilor mele.”


text:
Ei i-au dat lui Iacov toţi zeii pe care îi aveau şi cerceii pe care îi purtau în urechi. El i-a îngropat sub terebintul care este lângă Şehem.


text:
Apoi au plecat. Dumnezeu a făcut ca oraşele din jur să aibă frică de ei; şi astfel, nimeni nu i-a urmărit.


text:
Călătorind împreună cu toţi cei care erau cu el, Iacov a ajuns la Luz, adică la Betel – o localitate din teritoriile numite Canaan.


text:
Acolo a construit un altar şi a pus acelui loc numele El-Betel, pentru că în acel loc i Se revelase Dumnezeu, în timp ce fugea de fratele lui numit Esau.


text:
Debora, doica Rebecăi, a murit <i>(şi a fost înmormântată)</i> sub un stejar, mai departe de Betel. Acest fapt explică de ce acel stejar a fost numit Alon-Bacut.


text:
zicându-i: „Numele tău este Iacov; dar nu te vei mai numi Iacov; ci numele tău va fi Israel!” [Şi astfel l-a numit <i>(din nou)</i> Israel].


text:
Dumnezeu i-a mai zis: „Eu sunt Dumnezeul Omnipotent: să ai mulţi urmaşi şi să te înmulţeşti! Din tine va proveni un <i>(întreg)</i> popor şi o mulţime de grupuri de oameni! Dintre şoldurile tale vor proveni chiar şi nişte regi!


text:
Ţara pe care am dat-o atât lui Avraam cât şi lui Isaac, ţi-o voi da <i>(şi)</i> ţie, dar şi urmaşilor tăi!”


text:
Iacov a pus un stâlp de piatră în locul în care îi vorbise Dumnezeu, a luat nişte băutură pe care a oferit-o acolo ca dedicare, şi apoi a pus ulei pe el.


text:
Apoi au plecat de la Betel. Dar înainte de a ajunge la Efrata, în timp ce Rahelei îi venise timpul când trebuia să nască, a avut mari dificultăţi.


text:
Fiind afectată de durerile naşterii, moaşa i-a zis <i>(Rahelei)</i>: „Să nu îţi fie frică; pentru că mai ai un fiu!”


text:
Când Rahela era aproape să moară, i-a pus băiatului numele Ben-Oni; dar tatăl lui l-a numit Beniamin.


text:
Iacov a pus acolo un stâlp pe mormântul ei. Acest stâlp care există până astăzi, aminteşte de Rahela.


text:
În timp ce Israel locuia în acea zonă, Ruben s-a dus şi s-a culcat cu Bilha care era concubina tatălui lui. Dar Israel a aflat despre acest lucru. Iacov avea doisprezece fii.


text:
Cei născuţi de Leea, au fost: Ruben – primul născut în familia lui Iacov; apoi Simeon, Levi, Iuda, Isahar şi Zabulon.


text:
Fiii Zilpei – sclava Leei – au fost Gad şi Aşer. Aceştia au fost fiii lui Iacov, care s-au născut în familia lui, în Padan-Aram.


text:
Iacov a ajuns la tatăl lui, la Isaac, în zona numită Mamre, lângă Chiriat-Arba, adică lângă Hebron. Avraam şi Isaac locuiseră acolo ca străini.


text:
El a murit bătrân şi satisfăcut de numărul zilelor pe care le-a trăit. Şi astfel a fost adăugat la <i>(cei decedaţi din)</i> poporul lui. El a fost înmormântat de fiii lui – Esau şi Iacov.


text:
Esau şi-a luat <i>(ca soţii)</i> dintre canaanite: pe Ada care era fiica hititului Elon, pe Oholibama care era fiica lui Ana – fiul hivitului Ţivon;


text:
iar Oholibama i-a născut pe Ieuş, pe Ialam şi pe Corah. Aceştia au fost fiii lui Esau. Ei se născuseră în Canaan.


text:
Esau şi-a luat soţiile, fiii, fiicele, pe toţi cei din familia lui, vitele, toate animalele şi averile pe care le-a strâns în Canaan şi s-a mutat. El a plecat într-o altă „ţară”, despărţindu-se de fratele lui numit Iacov;


text:
pentru că proprietăţile lor erau atât de mari, încât nu le permiteau să locuiască împreună. Teritoriul în care locuiau ei, era insuficient pentru turmele lor.


text:
Urmează numele fiilor lui Esau: Elifaz, fiul Adei care era soţia lui Esau; Reuel, fiul Basmatei care era soţia lui Esau.


text:
Timna era concubina lui Elifaz – fiul lui Esau. Ea i l-a născut lui Elifaz pe Amalec. Aceştia au fost nepoţii Adei care era soţia lui Esau.


text:
Urmează prezentarea fiilor lui Reuel: Nahat, Zerah, Şama şi Miza. Ei au fost nepoţii Basmatei – soţia lui Esau.


text:
Urmează prezentarea fiilor Oholibamei – soţia lui Esau şi fiica lui Ana – fiul lui Ţivon: ea i-a născut lui Esau pe Ieuş, pe Ialam şi pe Corah.


text:
Urmează prezentarea conducătorilor fiilor lui Esau. Dintre fiii lui Elifaz – primul născut al lui Esau – au fost: conducătorul Teman, conducătorul Omar, conducătorul Ţefo, conducătorul Chenaz,


text:
conducătorul Corah, conducătorul Gatam şi conducătorul Amalec. Aceştia au fost conducătorii proveniţi din Elifaz în Edom. Ei au fost nepoţii Adei.


text:
Urmează prezentarea fiilor lui Reuel – fiul lui Esau: conducătorul Nahat, conducătorul Zerah, conducătorul Şama şi conducătorul Miza. Aceştia au fost conducătorii lui Reuel în ţara Edom. Ei au fost nepoţii Basmatei care era soţia lui Esau.


text:
Urmează prezentarea fiilor Oholibamei care era soţia lui Esau: conducătorul Ieuş, conducătorul Ialam şi conducătorul Corah. Aceştia au fost conducătorii Oholibamei care era fiica lui Ana şi soţia lui Esau.


text:
Urmează acum lista fiilor horitului Seir, locuitori <i>(de la începuturi)</i> ai acelui teritoriu: Lotan, Şobal, Ţivon, Ana,


text:
Dişon, Eţer şi Dişan. Urmează prezentarea conducătorilor care au descins din horiţi – urmaşii lui Seir, în Edom.


text:
Fiii lui Ţivon au fost: Aiia şi Ana; el este acel Ana care a găsit izvoarele în deşert, în timp ce păştea măgarii tatălui lui numit Ţivon.


text:
Urmează prezentarea conducătorilor horiţilor: conducătorul Lotan, conducătorul Şobal, conducătorul Ţivon, conducătorul Ana,


text:
conducătorul Dişon, conducătorul Eţer şi conducătorul Dişan. Aceştia au fost conducătorii horiţilor, conform grupurilor lor din teritoriul lui Seir.


text:
Urmează prezentarea regilor care şi-au exercitat conducerea în Edom, înainte ca în <i>(poporul numit)</i> Israel să guverneze vreun rege:


text:
Când a murit Huşam, în locul lui a fost conducător Hadad – fiul lui Bedad. El este acela care i-a învins pe midianiţi la Moab. Numele oraşului lui era Avit.


text:
Atunci când a murit Samla, în locul lui a fost conducător Saul din acea localitate numită Rehobot, care era lângă râu.


text:
Când a murit Baal-Hanan – fiul lui Acbor –, în locul lui a fost conducător Hadar. Numele oraşului acestuia era Pau. Numele soţiei lui era Mehetabeel – fiica lui Matred – fiica lui Me-Zahab.


text:
Numele conducătorilor care provin din Esau, conform clanurilor şi regiunilor lor, sunt următoarele: conducătorul Timna, conducătorul Alva, conducătorul Ietet,


text:
conducătorul Magdiel şi conducătorul Iram. Aceştia au fost conducătorii Edomului, conform teritoriilor lor din zona în care şi-au exercitat conducerea. Esau a fost strămoşul edomiţilor.


text:
Urmează istoria <i>(urmaşilor)</i> lui Iacov. La vârsta de şaptesprezece ani, Iosif păştea turma împreună cu fraţii lui. Aceştia erau fiii Bilhei şi ai Zilpei – soţiile tatălui lui. El povestea tatălui lor despre comportamentul rău al acestora.


text:
Israel îl iubea pe Iosif mai mult decât pe toţi ceilalţi fii ai lui, pentru că i se născuse când era deja bătrân. Şi i-a făcut o haină specială.


text:
Când au văzut fraţii lui că tatăl lor îl iubeşte mai mult decât pe ei, l-au urât pe Iosif. Şi nu au putut să îi vorbească binevoitori.


text:
Iosif a avut un vis pe care l-a relatat fraţilor lui. Dar aceştia l-au urât mai mult decât până atunci.


text:
Noi eram la legatul snopilor pe câmp. Snopul meu s-a ridicat, iar snopii voştri s-au adunat în jurul lui şi s-au aplecat spre el!”


text:
Fraţii lui i-au răspuns: „Vrei să spui că tu vei fi şeful nostru?! Pretinzi astfel că ne vei deveni stăpân?!” Din cauza viselor şi a relatărilor lui, ei l-au urât <i>(pe Iosif)</i> mai mult decât înainte.


text:
Iosif a mai avut un vis; şi l-a povestit şi pe acesta fraţilor lui. El a spus: „Am mai avut un vis. În el am văzut că soarele, luna şi unsprezece stele se aplecau înaintea mea!”


text:
Când a povestit visul şi tatălui lui, acesta l-a certat, zicându-i: „Ce vrei să spui relatându-ne acest vis pe care l-ai avut? Oare anticipezi că vom veni eu împreună cu mama ta şi cu fraţii tăi ca să ne aplecăm până la pământ înaintea ta?”


text:
Israel i-a zis lui Iosif: „Ştii că fraţii tăi pasc oile lângă Şehem. Vino; pentru că vreau să te trimit la ei!” El a răspuns: „Sunt pregătit să plec!”


text:
Israel i-a zis: „Du-te şi vezi dacă fraţii tăi şi turma sunt bine; şi adu-mi veşti <i>(despre ei)</i>!” L-a trimis din valea Hebron; şi el ajuns la Şehem.


text:
Acel om i-a răspuns: „Au plecat de aici. I-am auzit zicând: «Să mergem la Dotan!»” Iosif a mers pe traseul pe care merseseră fraţii lui; şi i-a găsit la Dotan.


text:
Acum, haideţi să îl omorâm şi să îl aruncăm într-o groapă. Vom spune că a fost mâncat de un animal sălbatic; şi vom vedea ce confirmare vor mai avea visele lui!”


text:
El a continuat spunând: „Să nu <i>(facem să)</i> curgă sânge! Vă propun să îl aruncaţi în această groapă din deşert; dar fără să îl omorâţi!”. Le-a vorbit astfel ca să îl salveze din mâinile lor şi să îl aducă înapoi la tatăl lui.


text:
Apoi s-au aşezat să mănânce. Dar privind în depărtare, au observat că se apropiau nişte comercianţi ismaeliţi care veneau din Galaad. Ei mergeau spre Egipt. Cămilele lor transportau condimente, balsam şi ulei parfumat.


text:
Mai bine haideţi să îl vindem ismaeliţilor şi să nu îl omorâm cu mâinile noastre; pentru că el este fratele nostru şi avem o origine comună.” Fraţii lui i-au acceptat propunerea.


text:
Când s-au apropiat comercianţii madianiţi, fraţii lui l-au scos pe Iosif din fântână şi l-au vândut ismaeliţilor cu douăzeci de şecheli de argint. Ei l-au dus pe Iosif în Egipt.


text:
Când s-a dus Ruben la fântână şi a constatat că Iosif nu mai era acolo, şi-a rupt hainele în bucăţi <i>(de necaz)</i>.


text:
Dar ei au luat haina specială a lui Iosif, au înjunghiat un ţap şi au înmuiat-o în sânge<i>(le lui)</i>.


text:
I-au trimis tatălui lor acea haină specială, împreună cu următorul mesaj: „Am găsit această haină. Vezi dacă ea este acea haină <i>(specială)</i> a fiului tău <i>(Iosif)</i>!”


text:
El a recunoscut-o şi a zis: „Este haina <i>(specială a)</i> fiului meu! L-a mâncat un animal sălbatic! Sunt convins că Iosif a fost făcut bucăţi…”


text:
Atunci Iacov şi-a rupt hainele, şi-a pus un sac în jurul şoldurilor şi l-a jelit pe fiul lui multe zile.


text:
Toţi fiii şi fiicele lui au venit să îl consoleze, dar el nu a acceptat. Ci l-a plâns mult, zicând: „Jelind voi coborî la fiul meu în locuinţa morţilor!”


text:
Madianiţii l-au vândut pe Iosif în Egipt lui Potifar care era demnitar şi comandant al gărzii lui Faraon.


text:
În acea vreme, Iuda s-a despărţit de fraţii lui şi şi-a stabilit locuinţa lângă un adulamit numit Hira.


text:
Atunci Iuda i-a zis lui Onan: „Ia-o ca soţie pe cea care a fost soţia fratelui tău. Împlineşte-ţi faţă de ea datoria de cumnat; şi fă astfel urmaşi fratelui tău!”


text:
Dar pentru că ştia că urmaşul nu va fi al lui, de fiecare dată când intra la soţia fratelui lui, Onan elimina sperma pe pământ, pentru ca să nu îi permită fratelui lui să aibă descendenţi.


text:
Atunci Iuda i-a zis nurorii lui care se numea Tamar: „Rămâi văduvă în casa tatălui tău până va creşte fiul meu numit Şela.” El a vorbit astfel fiindu-i frică de faptul că ar putea să moară şi acela, la fel ca fraţii lui. Astfel, Tamar s-a întors în casa tatălui ei.


text:
După mai mult timp, soţia lui Iuda – fiica lui Şua – a murit. După ce a trecut timpul în care a simţit durerea pierderii ei, Iuda s-a dus împreună cu adulamitul Hira – prietenul lui – în localitatea Timna, la cei care îi tundeau oile.


text:
Ea şi-a schimbat hainele de văduvă, s-a acoperit cu un văl şi s-a înfăşurat; apoi s-a aşezat la intrarea în Enaiim, care este pe traseul spre Timna. Ea a procedat aşa pentru că observase că deşi Şela crescuse, ea nu îi fusese dată ca soţie.


text:
Când a văzut-o Iuda, a crezut că este o prostituată; pentru că avea faţa acoperită. Şi astfel, el nu a recunoscut-o.


text:
A venit spre ea la marginea drumului; şi fără să ştie că era nora lui, i-a zis: „Lasă-mă să intru la tine!” Ea a întrebat: „Ce-mi vei oferi, dacă accept să intri la mine?”


text:
El a răspuns: „Îţi voi trimite un ied din turmă.” Atunci ea a spus: „Accept <i>(propunerea ta)</i> doar dacă îmi dai o garanţie până îl vei trimite!”


text:
El a întrebat: „Ce garanţie să îţi dau?” Iar ea a răspuns: „Sigiliul tău, şnurul tău şi bastonul din mâna ta.” El i le-a dat; şi apoi a intrat la ea. Şi în urma acestui fapt, <i>(Tamara)</i> a rămas însărcinată prin participarea lui.


text:
Când a trimis Iuda iedul prin intermediul prietenului lui adulamit ca să recupereze garanţia de la <i>(acea)</i> femeie, acesta nu a mai găsit-o.


text:
El i-a întrebat pe localnici: „Unde este prostituata care stătea lângă drum, la Enaiim?” Ei au răspuns: „Nu a fost aici nicio prostituată!”


text:
El s-a întors la Iuda şi i-a zis: „N-am găsit-o; iar localnicii au zis că nici nu a fost vreo prostituată acolo.”


text:
Iuda a răspuns: „Să ţină ce a luat; numai să nu ne facem de râs! Deşi am trimis acest ied, tu nu ai mai găsit-o!”


text:
După trei luni, au venit nişte oameni la Iuda şi i-au spus: „Nora ta, care se numeşte Tamar, s-a prostituat şi chiar a rămas însărcinată în urma imoralităţii ei!” Atunci Iuda a zis: „Aduceţi-o afară ca să fie arsă!”


text:
Dar în timp ce era adusă afară, aceasta a trimis pe cineva să îi spună socrului ei: „Am rămas însărcinată cu cel care este proprietarul acestor lucruri; vezi dacă recunoşti ale cui sunt acestea: sigiliul, şnurul şi bastonul!”


text:
Iuda le-a recunoscut <i>(ca fiind ale lui)</i>; şi a zis: „Ea este mai puţin vinovată decât mine, pentru că nu i-am dat-o ca soţie fiului meu numit Şela.” Şi de atunci nu s-a mai culcat cu ea.


text:
În timpul naşterii, unul dintre ei a scos mâna. Moaşa i-a apucat-o şi a legat-o cu un fir roşu, zicând: „Acesta va ieşi primul!”


text:
Dar el şi-a tras mâna înapoi; şi astfel a ieşit <i>(mai întâi)</i> fratele lui. Atunci ea a zis: „Ce spărtură ai făcut!” Şi astfel i-au pus numele Pereţ.


text:
Iosif a fost dus în Egipt. Atunci egipteanul Potifar care era comandantul gărzii şi unul dintre demnitarii faraonului, l-a cumpărat de la ismaeliţii care l-au adus acolo.


text:
Acesta a observat că Iahve era cu Iosif şi că îl făcea să reuşească în tot ce făcea lucrând cu mâinile lui.


text:
Iosif a fost tratat cu bunăvoinţă de către stăpânul lui pe care îl slujea; iar acesta l-a desemnat ca supraveghetor al casei şi al posesiunilor lui, încredinţându-i tot ce avea <i>(pentru administrare)</i>.


text:
Şi din momentul în care i-a dat <i>(lui Iosif)</i> ca sarcină supravegherea casei şi a întregii lui averi, Iahve a binecuvântat tot ce avea egipteanul, datorită lui Iosif. Binecuvântarea lui Iahve era peste toate posesiunile lui, inclusiv peste recoltele de pe câmp.


text:
Astfel, stăpânul l-a lăsat pe Iosif să îngrijească de tot ce poseda; şi nu avea altă grijă decât să mănânce. Iosif se prezenta bine din punct de vedere fizic şi era frumos.


text:
Dar el a refuzat-o, răspunzându-i: „Stăpânul meu nu are nicio grijă în ce priveşte casa şi averea lui. El mi-a dat în administrare tot ce are.


text:
Nimeni nu este mai mare decât mine în această administrare a proprietăţilor lui. El nu mi-a interzis <i>(să mă folosesc de)</i> nimic, excepţia fiind doar tu; pentru că eşti soţia lui. Deci cum aş putea să fac acest mare rău <i>(faţă de el)</i> şi să păcătuiesc împotriva lui Dumnezeu?”


text:
Deşi îi vorbea lui Iosif în fiecare zi <i>(despre această dorinţă a ei)</i>, el nu a ascultat-o. Nu a acceptat nici să se culce cu ea şi nici să stea în apropierea ei.


text:
Dar într-o zi, Iosif a intrat în casa stăpânului ca să îşi facă treaba, în timp ce niciunul dintre sclavi nu era acolo.


text:
Atunci ea l-a prins de haină, zicându-i: „Culcă-te cu mine!” Dar el şi-a lăsat haina în mâna ei şi a fugit afară.


text:
i-a chemat pe sclavii care serveau în casă şi le-a zis: „Vedeţi? Soţul meu ne-a adus un evreu ca să ne ridiculizeze. El a intrat la mine <i>(în cameră)</i> ca să se culce cu mine, dar eu am ţipat cât am putut de tare.


text:
Atunci i-a relatat şi lui aceleaşi lucruri: „Acel sclav evreu, pe care ni l-ai adus, a intrat la mine ca să mă dezonoreze.


text:
Când a auzit stăpânul lui <i>(Iosif)</i> reclamaţiile soţiei lui zicând: „Aşa s-a comportat sclavul tău cu mine!”, a fost afectat de o mare supărare.


text:
Atunci l-a luat pe Iosif şi l-a introdus în închisoare. Şi astfel, el a rămas acolo, în locul în care trăiau în detenţie prizonierii faraonului.


text:
Dar Iahve a fost cu Iosif, Şi-a manifestat mila faţă de el şi a făcut ca să fie apreciat de comandantul închisorii.


text:
El i-a dat lui Iosif funcţia de supraveghetor al tuturor deţinuţilor din acea închisoare. Tot ce se făcea acolo, trebuia aprobat de el.


text:
Comandantul închisorii nu se mai îngrijea de nimic din ce era în administrarea lui Iosif, pentru că Iahve era cu el şi îl făcea să reuşească în tot ce lucra.


text:
După toate aceste întâmplări, atât responsabilul cu băutura cât şi brutarul monarhului Egiptului, au greşit faţă de stăpânul lor.


text:
Faraonul s-a supărat pe cei doi oameni din administraţia lui: atât pe comandantul celor care ofereau băutura, cât şi pe brutarul-şef.


text:
El i-a pus în detenţie chiar în casa comandantului gărzii; şi astfel au ajuns în aceeaşi închisoare în care era ca deţinut şi Iosif.


text:
Comandantul gărzii i-a repartizat în acelaşi loc cu Iosif care i-a slujit. Şi aşa au rămas aceştia în arest pentru un timp.


text:
Într-o noapte, atât deţinutul care fusese responsabilul cu băutura faraonului, cât şi cel care fusese brutarul conducătorului Egiptului, au avut fiecare câte un vis semnificativ.


text:
Atunci el i-a întrebat pe oamenii care avuseseră funcţii în administraţia faraonului şi care erau în arest împreună cu el în casa stăpânului: „De ce sunteţi atât de îngrijoraţi astăzi?”


text:
Ei au răspuns: „Am avut nişte vise, dar nu este nimeni care să ni le poată interpreta.” Atunci Iosif le-a zis: „Oare nu vine de la Dumnezeu interpretarea viselor? Relataţi-mi visele voastre!”


text:
Responsabilul cu băutura <i>(faraonului)</i> i-a povestit lui Iosif visul, zicând: „În visul meu am văzut o viţă-de-vie.


text:
Ea avea trei ramuri. Imediat după ce a înmugurit, i s-a deschis floarea, iar ciorchinii au produs struguri copţi.


text:
Eu aveam cupa faraonului în mână. Am luat strugurii, i-am stors în cupă şi apoi am pus cupa în mâna lui.”


text:
După trei zile, faraonul îţi va face capul să se ridice cu demnitate şi te va repune în funcţie; iar tu vei pune cupa în mâna lui exact cum făceai înainte, când erai responsabilul-şef cu băutura lui.


text:
Dar când vei trăi bine, să îţi aminteşti de mine. Să manifeşti milă şi să vorbeşti faraonului despre mine ca să mă scoţi din această închisoare.


text:
Pentru că am fost luat <i>(şi adus)</i> cu forţa din ţara evreilor; şi nici chiar aici nu am făcut nicio faptă care să justifice trimiterea mea în închisoare!”


text:
Când şeful brutarilor a văzut că Iosif a dat o interpretare favorabilă, i-a zis: „Şi eu am avut un vis! În el se întâmpla că pe capul meu erau trei coşuri cu pâine.


text:
În coşul de deasupra erau diverse produse făcute din cocă şi coapte pentru faraon; iar păsările mâncau ce era în coşul de pe capul meu!”


text:
După trei zile, faraonul îţi va tăia capul şi te va spânzura de un copac; iar păsările vor veni şi vor mânca din carnea ta…”


text:
A treia zi, faraonul şi-a sărbătorit ziua de naştere. Atunci el le-a oferit un banchet tuturor slujitorilor lui. Cu acea ocazie, faraonul „a ridicat capul” celui care fusese responsabil cu băutura şi al fostului brutar-şef <i>(eliberându-i)</i>.


text:
Dar el l-a spânzurat pe brutarul-şef, conform interpretării <i>(visului)</i> pe care o făcuse Iosif <i>(fiecăruia)</i>.


text:
După acestea, au apărut din Nil alte şapte vaci urâte şi slabe. Ele s-au aşezat lângă celelalte vaci <i>(grase)</i>; şi păşteau pe malul Nilului.


text:
A adormit din nou şi a mai avut un vis: şapte spice de grâu, bine dezvoltate şi sănătoase, creşteau pe aceeaşi tulpină.


text:
Spicele nedezvoltate le-au înghiţit pe cele şapte care erau bine dezvoltate şi pline. Apoi faraonul s-a trezit din somn. Acestea au fost visele lui.


text:
Când a venit dimineaţa, el a devenit neliniştit. A dat ordin să fie chemaţi toţi vrăjitorii şi toţi înţelepţii Egiptului. Apoi le-a relatat visele; dar nimeni nu a putut să i le interpreteze.


text:
Faraonul s-a supărat odată pe slujitorii lui; şi ne-a ţinut în arest în casa comandantului gărzii, atât pe mine cât şi pe conducătorul brutarilor.


text:
Noi am avut câte un vis fiecare în aceeaşi noapte. Şi fiecare dintre acestea avea o semnificaţie specială.


text:
Exista acolo împreună cu noi şi un tânăr evreu care era sclav al comandantului gărzii. I-am povestit acestuia visele noastre; iar el ne-a arătat semnificaţia lor, dând fiecărui vis o interpretare distinctă.


text:
Apoi s-a întâmplat exact cum ni le-a interpretat el: faraonul m-a repus în funcţie; iar pe şeful brutarilor l-a spânzurat.”


text:
Atunci faraonul a dat ordin să fie adus Iosif. Şi astfel, el a fost scos repede din închisoare. Iosif s-a bărbierit, şi-a schimbat hainele şi a venit înaintea faraonului.


text:
Acesta i-a zis: „Am avut un vis, dar nu este nimeni care să mi-l poată interpreta. Am auzit că tu poţi să interpretezi un vis imediat după ce-l auzi!”


text:
După ele au apărut alte şapte vaci mici, foarte urâte şi slabe. Niciodată nu am văzut vaci atât de urâte în tot teritoriul Egiptului!


text:
Şi totuşi, după ce le-au mâncat, nu a fost nicio diferenţă în aspectul lor fizic; ci erau la fel de slabe cum fuseseră înainte. Apoi m-am trezit.


text:
Am adormit din nou şi am avut un alt vis. Am văzut şapte spice de grâu, pline şi sănătoase, care creşteau pe aceeaşi tulpină.


text:
Spicele nedezvoltate le-au înghiţit pe cele şapte spice pline. Le-am povestit vrăjitorilor aceste vise; dar niciunul nu mi le-a putut interpreta!”


text:
Atunci Iosif i-a zis faraonului: „Visele pe care le-a avut faraonul, reprezintă acelaşi lucru. Dumnezeu i-a revelat astfel ce urmează să facă.


text:
Cele şapte vaci grase reprezintă şapte ani; iar cele şapte spice bine dezvoltate reprezintă tot şapte ani. De fapt, este <i>(ca)</i> un singur vis.


text:
Atât cele şapte vaci slabe şi urâte, care au apărut după primele, cât şi acele şapte spice nedezvoltate şi arse de vântul care bate din Est, reprezintă şapte ani. Ele semnifică şapte ani de foamete.


text:
Se va întâmpla exact aşa cum am spus. Iar Dumnezeu i-a arătat astfel anticipat faraonului ce urmează să facă.


text:
Dar după aceştia vor veni şapte ani de foamete. Ea va fi atât de mare, încât nu va mai fi nicio evidenţă despre belşugul anterior din Egipt. Foametea va distruge ţara.


text:
Nu se va mai cunoaşte nici măcar o dovadă despre belşugul care fusese în ţară; pentru că foametea care va urma, va fi foarte greu de suportat.


text:
Faptul că visul faraonului a fost de două ori, arată că acest lucru este decis de Dumnezeu; şi El va face să se întâmple aşa în scurt timp.


text:
În consecinţă, faraonul să aleagă acum un om competent şi înţelept, pe care să îl pună conducător al Egiptului.


text:
Faraonul să desemneze oameni care să supravegheze colectarea unei cincimi din producţia de cereale a Egiptului în timpul celor şapte ani de abundenţă.


text:
Aceştia să strângă toată hrana din anii buni care urmează să vină. Apoi să depoziteze grâul pentru hrana celor din oraşe în grânarele faraonului; şi să îl păzească.


text:
Aceste alimente vor fi o rezervă pentru ţară în perioada celor şapte ani de foamete care vor veni în zona Egiptului; şi astfel, ţara va supravieţui în timpul foametei!”


text:
Atunci el le-a zis subalternilor lui: „Oare vom putea găsi un <i>(alt)</i> asemenea om, care să aibă în el Spiritul lui Dumnezeu?”


text:
Apoi faraonul i-a zis lui Iosif: „Pentru că Dumnezeu ţi-a revelat toate aceste lucruri, <i>(constatăm că)</i> nu este nimeni la fel de competent şi de înţelept ca tine.


text:
În consecinţă, tu vei fi conducătorul-şef la curtea mea; şi tot poporul meu va asculta de ordinele care vor veni din gura ta! Doar tronul mă va face mai mare decât tine!


text:
Faraonul şi-a scos de pe deget inelul cu sigiliu lui; şi apoi l-a pus pe degetul lui Iosif. L-a îmbrăcat în haine făcute din in subţire şi i-a pus un lanţ de aur în jurul gâtului.


text:
Apoi l-a urcat în carul care venea după al lui; şi un crainic striga <i>(celorlalţi)</i> zicând: „În genunchi!” Astfel l-a pus faraonul pe Iosif în funcţia de conducător-şef <i>(în administraţie)</i> pentru tot Egiptul…


text:
El i-a mai spus lui Iosif: „Eu sunt faraon; dar fără aprobarea ta, nimeni nu va face nimic în tot Egiptul.”


text:
Faraon i-a pus lui Iosif numele Ţafnat-Paneah şi i-a dat-o ca soţie pe Asnat care era fiica lui Poti-Fera – preotul din On. Iosif a plecat să inspecteze teritoriul Egiptului.


text:
El avea treizeci de ani când a fost desemnat să lucreze în slujba monarhului din Egipt. Iosif a plecat din faţa faraonului şi a călătorit prin tot Egiptul.


text:
În cei şapte ani de prosperitate din zona Egiptului, Iosif a adunat toată hrana şi a depozitat-o în oraşe. A procedat aşa adunând provizii de hrană de pe câmpurile din jurul fiecărui oraş.


text:
Astfel, Iosif a strâns foarte mult grâu – ca particulele de nisip de la marginea mării. Era atât de mult, încât a încetat să îl mai cântărească.


text:
Înainte să vină anii de foamete, Asnat – fiica lui Poti-Fera care era preotul din On – i-a născut lui Iosif doi fii.


text:
Iosif i-a pus primului fiu născut în familia lui, numele Manase, zicând: „Va fi numit aşa pentru că Dumnezeu m-a făcut să uit toate situaţiile neplăcute prin care am trecut şi <i>(dorul)</i> de familia tatălui meu!”


text:
Pe al doilea fiu l-a numit Efraim, zicând: „Îi pun acest nume pentru că Dumnezeu m-a făcut prosper în ţara în care <i>(iniţial)</i> fusesem nedreptăţit!”


text:
Apoi au început cei şapte ani de foamete, exact cum spusese Iosif. În toate ţările era criză de alimente. Dar în tot Egiptul, oamenii aveau pâine!


text:
Când oamenii din Egipt şi-au terminat proviziile de alimente, poporul a rugat faraonul să îi dea pâine. Atunci el le-a zis tuturor egiptenilor: „Adresaţi cererea voastră lui Iosif! Apoi el vă va spune ce să faceţi!”


text:
Criza alimentelor a afectat întreaga ţară… Atunci Iosif a deschis toate depozitele unde adunase provizii; şi le-a vândut grâu egiptenilor, pentru că foametea era greu de suportat în Egipt.


text:
Şi pentru că toate ţările erau profund afectate de foamete, veneau în Egipt oameni din toate zonele, ca să cumpere grâu de la Iosif.


text:
Când a aflat Iacov că este grâu <i>(de vânzare)</i> în Egipt, le-a zis fiilor lui: „De ce staţi şi vă uitaţi unii la alţii?


text:
Am auzit că în Egipt există grâu! Duceţi-vă şi cumpăraţi-ne grâu de acolo, pentru ca să trăim şi să nu murim <i>(de foame)</i>.”


text:
Iacov nu l-a trimis împreună cu fraţii lui şi pe Beniamin – fratele lui Iosif – imaginându-şi că era posibil să i se întâmple ceva rău.


text:
Astfel, fiii lui Israel s-au dus să cumpere grâu din Egipt, călătorind împreună cu alţi oameni care aveau acelaşi scop; pentru că în zona Canaanului era foamete.


text:
Iosif era guvernatorul ţării – cel care vindea cereale întregului popor al acesteia. Când au ajuns fraţii lui Iosif la el, s-au aplecat cu faţa până la pământ înaintea lui.


text:
Din momentul în care şi-a văzut fraţii, Iosif i-a recunoscut. Dar s-a prefăcut că nu îi cunoaşte; şi le-a vorbit cu duritate. El i-a întrebat: „De unde veniţi?” Ei au răspuns: „Venim din Canaan, ca să cumpărăm hrană!”


text:
El şi-a amintit visele pe care le avusese şi care se refereau la ei. Atunci le-a zis: „Voi sunteţi spioni; şi aţi venit să vedeţi punctele vulnerabile ale ţării!”


text:
Ei au răspuns: „Noi, slujitorii tăi, suntem doisprezece fraţi şi aparţinem aceluiaşi om care locuieşte în Canaan. Cel mai mic dintre noi este acum acasă cu tatăl nostru; iar unul nu mai există!”


text:
Veţi fi verificaţi astfel: <i>(jur)</i> pe viaţa faraonului că nu veţi pleca din acest loc decât dacă va veni aici şi fratele vostru mai mic!


text:
Trimiteţi-l pe unul dintre voi să îl aducă pe fratele vostru; iar ceilalţi vor rămâne în închisoare. Astfel vi se vor verifica afirmaţiile; şi se va demonstra dacă spuneţi adevărul. Altfel, <i>(vă jur)</i> pe viaţa faraonului, că sunteţi cu certitudine nişte spioni!”


text:
Dacă sunteţi oameni cinstiţi, unul dintre voi să rămână aici în închisoare. Ceilalţi mergeţi şi duceţi grâu familiilor voastre.


text:
Apoi să mi-l aduceţi pe fratele vostru mai mic. Aşa vor fi verificate cuvintele voastre; şi nu veţi muri!” Ei au acceptat să procedeze exact cum li s-a cerut.


text:
Atunci fiecare a zis celuilalt: „Cu certitudine că acum plătim pentru ce i-am făcut fratelui nostru. Deşi i-am văzut durerea sufletului când ne ruga să nu îi luăm viaţa, noi nu l-am ascultat. Aşa se explică de ce a venit peste noi acest necaz!”


text:
Ruben le-a răspuns: „Nu v-am spus eu să nu păcătuiţi <i>(făcând fapte rele)</i> împotriva băiatului? Dar nu m-aţi ascultat! Acum răspundem pentru sângele lui!”


text:
Iosif a plecat de lângă ei şi a început să plângă. Apoi s-a întors şi le-a vorbit din nou. L-a luat pe Simeon şi l-a legat în prezenţa lor.


text:
Apoi a ordonat să li se umple sacii cu grâu, să se pună fiecăruia argintul înapoi în sac şi să li se ofere provizii pentru drum. Ordinul <i>(lui Iosif)</i> a fost executat.


text:
Când unul dintre ei şi-a deschis sacul ca să îşi hrănească măgarul în locul unde rămăseseră în acea noapte, a văzut că argintul lui era pus deasupra cerealelor.


text:
Atunci le-a zis fraţilor lui: „Argintul mi-a fost dat înapoi! El este aici în sacul meu!” Atunci au fost foarte afectaţi în inimile lor; şi şi-au zis unul altuia tremurând: „Ce ne-a făcut Dumnezeu!!!”


text:
Am fost doisprezece fraţi – fiii ai aceluiaşi tată. Unul dintre noi nu mai există; iar cel mai mic este acum cu tatăl nostru în Canaan.»


text:
Atunci, acel om care este guvernatorul ţării, ne-a spus: «Voi verifica dacă sunteţi oameni corecţi. Lăsaţi-l pe unul dintre voi cu mine, luaţi grâu pentru familiile voastre care sunt afectate de foamete; şi plecaţi.


text:
Dar să mi-l aduceţi pe fratele vostru mai mic; şi astfel mă voi convinge că nu sunteţi spioni, ci oameni corecţi. Apoi vi-l voi da înapoi pe fratele vostru şi veţi putea face comerţ în ţară.»”


text:
Când şi-au golit sacii, fiecare şi-a găsit punga cu argint <i>(în sacul lui)</i>. Văzând pungile cu argint, s-au temut atât ei, cât şi tatăl lor.


text:
Atunci Iacov, tatăl lor, le-a zis: „Voi m-aţi determinat să rămân fără copii. Iosif nu mai există; Simeon nu mai este. Şi acum vreţi să îl luaţi şi pe Beniamin… Toate acestea lovesc în mine!”


text:
Atunci Ruben i-a zis tatălui lui: „Să-i omori pe cei doi fii ai mei, dacă nu voi reveni împreună cu Beniamin! Îl voi păzi eu şi ţi-l voi aduce înapoi!”


text:
Dar el a răspuns: „Fiul meu nu va merge cu voi; pentru că fratele lui este mort… Doar el <i>(mi-)</i>a mai rămas. Dacă <i>(şi lui)</i> i se va întâmpla ceva rău în călătoria pe care o faceţi, voi coborî îndurerat şi cu părul alb în locuinţa morţilor!”


text:
După ce au consumat grâul pe care-l aduseseră din Egipt, tatăl lor le-a zis: „Duceţi-vă din nou şi cumpăraţi-ne nişte cereale ca să avem ce mânca!”


text:
Dar Iuda i-a răspuns: „Acel om ne-a spus categoric şi ne-a ordonat să nu ne mai prezentăm în faţa lui dacă fratele nostru nu va fi cu noi.


text:
Dar dacă nu îl vei trimite, nu ne vom mai duce; pentru că acel om ne-a zis: «Să nu veniţi să mă mai vedeţi, dacă fratele vostru nu este cu voi.»”


text:
Ei i-au răspuns: „Acel om ne-a întrebat în mod detaliat despre noi şi despre familia noastră, zicând: «Mai trăieşte tatăl vostru? Mai aveţi vreun frate?» Iar noi i-am răspuns la aceste întrebări. Nu am bănuit că ne va cere să îl aducem <i>(cu noi, acolo)</i> pe fratele nostru!”


text:
Atunci Iuda i-a zis tatălui lui numit Israel: „Trimite băiatul cu mine; şi astfel vom pleca imediat, pentru ca atât noi cât şi tu împreună cu copiii noştri, să trăim şi să nu murim de foame!


text:
Pentru că eu personal <i>(îl cer şi)</i> garantez pentru el, îl vei cere din mâna mea. Dacă nu ţi-l voi aduce înapoi şi dacă nu mă voi prezenta cu el înaintea ta, voi fi vinovat faţă de tine toată viaţa mea!


text:
Atunci, tatăl lor numit Israel, le-a zis: „Dacă aşa trebuie, atunci aşa să procedaţi. Luaţi cu voi câteva dintre produsele speciale care există în această ţară şi duceţi-le ca dar acelui om: puţin balsam, puţină miere, condimente, ulei parfumat, fistic şi migdale.


text:
Luaţi argint dublu, pentru că trebuie să daţi înapoi argintul care a fost găsit deasupra cerealelor în sacii voştri. Poate a fost o greşeală.


text:
Dumnezeul Omnipotent să facă să fiţi acceptaţi de acel om; şi astfel, să îi trimită înapoi pe celălalt frate al vostru şi pe Beniamin. Iar eu, dacă trebuie, voi rămâne fără copii!”


text:
Ei au luat darul şi argintul – dublu – împreună cu Beniamin; şi astfel s-au dus în Egipt, unde s-au prezentat înaintea lui Iosif.


text:
Când a văzut că Beniamin venise împreună cu ei, Iosif i-a dat administratorului casei lui următorul ordin: „Condu-i pe aceşti oameni înăuntru. Apoi taie un animal şi pregăteşte mâncare <i>(din carnea lui)</i>; pentru că aceşti oameni vor mânca împreună cu mine!”


text:
Dar când au constatat că au fost duşi în casa lui Iosif, le-a fost frică şi şi-au zis: „Am fost aduşi înăuntru din cauza argintului care a fost pus iniţial în sacii noştri. Vor să ne condamne, să ne aresteze, să ne ia sclavi şi să ne confişte măgarii!”


text:
Atunci i-au zis: „Stăpânul nostru, iartă-ne, dar… noi am mai venit odată aici, ca să cumpărăm hrană.


text:
Dar când am ajuns la locul unde am rămas în acea noapte şi ne-am deschis sacii, am găsit fiecare deasupra cerealelor tot argintul nostru <i>(pe care-l plătisem)</i>. Acum, să ştii că l-am adus înapoi.


text:
Am mai adus cu noi alt argint, ca să cumpărăm hrană. Nu ştim cine ne-a pus argintul înapoi în saci!”


text:
El le-a răspuns: „Fiţi liniştiţi; nu vă temeţi. Dumnezeul vostru, Acela care este şi Dumnezeul tatălui vostru, v-a pus o comoară în saci; în ce mă priveşte, eu am încasat <i>(atunci)</i> argintul vostru!” Apoi l-a adus la ei şi pe Simeon.


text:
Administratorul i-a condus în casa lui Iosif şi le-a dat atât apă ca să îşi spele picioarele, cât şi hrană pentru măgari.


text:
Auzind că urmează să mănânce acolo, ei au pregătit darul pentru Iosif care urma să vină <i>(între ei)</i> la prânz.


text:
Când a intrat Iosif, ei i-au oferit darul pe care-l aduseseră în casă şi s-au aplecat cu faţa până la pământ înaintea lui.


text:
El i-a întrebat despre situaţia lor <i>(din Canaan)</i> zicându-le: „Este sănătos acel bătrân tată al vostru, despre care mi-aţi vorbit? Mai trăieşte?”


text:
Ei i-au răspuns: „Da, tatăl nostru – slujitorul tău – este sănătos! Încă trăieşte!” Apoi s-au aplecat şi i s-au închinat.


text:
El l-a observat pe fratele lui numit Beniamin, fiul mamei lui. Atunci a întrebat: „Acesta este fratele vostru <i>(cel)</i> mai tânăr, despre care mi-aţi vorbit?” Apoi a adăugat: „Dumnezeu să aibă milă de tine, fiule!”


text:
Când l-a văzut pe fratele lui, Iosif a fost foarte afectat emoţional. Atunci el a ieşit repede şi s-a dus în altă cameră, ca să plângă acolo.


text:
Pe el l-au servit separat de fraţii lui, ca şi pe egiptenii care mâncau împreună cu el. Au procedat aşa pentru că egiptenii nu puteau mânca împreună cu evreii. Ar fi fost pentru ei ceva urât.


text:
Fraţii lui Iosif s-au aşezat în faţa lui, în ordinea vârstei, de la primul născut până la cel mai tânăr; şi se uitau unii la alţii miraţi.


text:
Li s-a oferit câte o porţie de la masa lui Iosif. Dar porţia lui Beniamin era de cinci ori mai mare decât a celorlalţi. Ei au băut şi s-au bucurat împreună cu el.


text:
Apoi Iosif i-a dat administratorului averilor lui următorul ordin: „Umple sacii acestor oameni cu mâncare, atât cât pot duce. Şi pune argintul fiecăruia în sac, în partea unde se deschide acesta.


text:
Pune cupa mea de argint deasupra cerealelor în sacul celui mai mic, împreună cu argintul pentru grâu.” Administratorul a făcut aşa cum i-a ordonat Iosif.


text:
Ei au ieşit din oraş. Dar nu se depărtaseră mult de el. Atunci Iosif i-a ordonat administratorului averilor lui astfel: „Du-te şi urmăreşte-i pe acei oameni! Când îi vei ajunge, întreabă-i: «De ce aţi recompensat binele cu rău?


text:
De ce aţi furat cupa din care bea stăpânul meu şi pe care o foloseşte el pentru ghicire? Aţi făcut un lucru rău!»”


text:
Ei i-au răspuns: „De ce vorbeşte stăpânul nostru aşa? Nici să nu te gândeşti că slujitorii tăi ar fi făcut acest lucru!


text:
Noi ţi-am adus înapoi din Canaan argintul pe care-l găsisem în sacii noştri deasupra cerealelor. Deci cum ne-am fi permis să furăm argint sau aur din casa stăpânului tău?


text:
Acum, să moară acela dintre slujitorii tăi la care va fi găsită cupa; iar noi ceilalţi să devenim sclavii stăpânului nostru!”


text:
El le-a zis: „Sunt de acord să se întâmple aşa cum aţi spus! Cel la care va fi găsită cupa, va fi sclavul meu. Dar voi ceilalţi veţi fi consideraţi nevinovaţi!”


text:
Administratorul <i>(averilor lui Iosif)</i> a căutat cupa începând cu cel mai mare dintre ei şi terminând cu cel mai mic; şi ea a fost găsită în sacul lui Beniamin.


text:
Iuda şi fraţii lui au intrat în casa lui Iosif, în timp ce el încă era acolo. Şi s-au aruncat cu faţa spre pământ înaintea lui.


text:
Iuda i-a răspuns: „Ce putem să îi răspundem stăpânului nostru? Ce mai putem spune? Cum să ne justificăm? Dumnezeu a descoperit nedreptatea slujitorilor tăi; suntem sclavii stăpânului nostru, împreună cu cel la care a fost găsită cupa!”


text:
Dar el a zis: „În niciun caz nu voi proceda astfel cu voi <i>(toţi)</i>! Va rămâne ca sclav al meu doar acela la care a fost găsită cupa. Dar voi ceilalţi mergeţi liniştiţi la tatăl vostru!”


text:
Atunci Iuda s-a apropiat de el şi i-a zis: „Stăpânul meu, te rog să permiţi slujitorului tău să îţi spună ceva; şi să nu te superi pe el! Pentru că tu eşti <i>(cu aceeaşi autoritate)</i> ca faraon.


text:
Noi i-am răspuns stăpânului nostru că avem un tată bătrân, care mai are un fiu mai tânăr. El i s-a născut la bătrâneţe. Fratele lui este mort. Acum, doar el a mai rămas dintre copiii născuţi de aceeaşi mamă; iar tatăl lui îl iubeşte.


text:
Noi i-am spus stăpânului nostru că băiatul nu poate pleca de lângă tatăl lui. În cazul în care totuşi acest lucru s-ar întâmpla, tatăl lui ar muri.


text:
Dar tu le-ai spus slujitorilor tăi că dacă fratele nostru mai mic nu vine împreună cu noi, să nu te mai vedem.


text:
noi i-am răspuns că nu putem merge decât dacă împreună cu noi va veni şi fratele nostru mai mic. I-am explicat că nu putem să ne întâlnim cu tine decât dacă fratele nostru mai mic este împreună cu noi.


text:
Unul a plecat <i>(cândva de-acasă)</i>; şi se presupune că a fost sfâşiat de animale sălbatice, pentru că de atunci nimeni nu l-a mai văzut.


text:
Ne-a mai spus că dacă i-l vom lua şi pe acesta şi i se va întâmpla ceva rău, va coborî îndurerat şi cu părul alb în locuinţa morţilor.


text:
Acum doresc să ştii că tatăl meu, slujitorul tău, este ataşat de băiat. Dacă mă voi întoarce la el fără ca băiatul să fie cu noi,


text:
va muri când va constata că nu am revenit împreună cu el. Şi astfel, slujitorii tăi vor coborî cu durere în locuinţa morţilor capul cu păr alb al slujitorului tău, care este tatăl nostru!


text:
Slujitorul tău a garantat în faţa tatălui meu pentru băiat, promiţând că dacă nu i-l voi aduce înapoi, voi fi vinovat înaintea lui toată viaţa.


text:
Deci te rog să permiţi slujitorului tău să rămână ca sclav al stăpânului meu în locul băiatului; şi permite-i băiatului să se întoarcă împreună cu fraţii lui!


text:
Cum să mă întorc la tatăl meu dacă băiatul nu este cu mine? Să nu văd durerea pe care o va avea tatăl meu!”


text:
Atunci Iosif nu s-a mai putut abţine în prezenţa tuturor celor care erau acolo; şi a dat următorul ordin: „Ieşiţi toţi de-aici <i>(cu excepţia acestora)</i>!” Astfel, nimeni nu a mai rămas cu Iosif atunci când el li s-a prezentat fraţilor lui.


text:
Iosif le-a zis fraţilor lui: „Eu sunt! Iosif! Mai trăieşte tatăl meu?” Dar fraţii lui au fost atât de surprinşi, încât nu i-au putut răspunde.


text:
Atunci Iosif le-a zis: „Apropiaţi-vă de mine!” Ei s-au apropiat; iar el le-a spus: „Eu sunt fratele vostru Iosif, cel pe care l-aţi vândut <i>(celor care mergeau)</i> în Egipt!


text:
Acum, să nu vă întristaţi şi nici nu regretaţi pentru că m-aţi vândut <i>(să ajung)</i> aici; pentru că Dumnezeu m-a trimis înaintea voastră ca să vă ajut să supravieţuiţi.


text:
Deşi foametea durează de doi ani pe pământ, vor mai fi încă cinci ani în care nu se va semăna şi nu se va secera.


text:
Dumnezeu m-a trimis aici înaintea voastră pentru ca să vă salvez viaţa într-un mod spectaculos; şi astfel să puteţi avea urmaşi pe pământ.


text:
Deci nu voi m-aţi trimis aici, ci Dumnezeu! El m-a făcut tată pentru faraon! Eu sunt stăpânul curţii lui şi guvernator în tot Egiptul.


text:
Duceţi-vă repede la tatăl meu şi spuneţi-i că fiul lui – Iosif – îi zice: «Dumnezeu m-a făcut stăpân în tot Egiptul! Vino urgent la mine!


text:
Vei locui în zona Goşen şi vei fi lângă mine, atât tu, cât şi copiii tăi, nepoţii tăi, turmele, cirezile tale şi tot ce îţi aparţine.


text:
Voi îngriji de tine <i>(să trăieşti bine)</i> acolo; pentru că mai sunt încă cinci ani de foamete. Şi astfel, voi urmări să nu îţi sărăcească familia din cauza diminuării averilor tale.»


text:
Atât voi, cât şi fratele meu Beniamin, constataţi că eu <i>(– Iosif –)</i> sunt cel care vă vorbeşte.


text:
Să povestiţi tatălui meu despre toată gloria pe care o am în Egipt; şi să relataţi tot ce aţi văzut. Acum grăbiţi-vă şi aduceţi-l pe tatăl meu aici!”


text:
Apoi l-a îmbrăţişat pe fratele lui numit Beniamin; şi a plâns, în timp ce şi Beniamin plângea pe umărul lui.


text:
Faraonul i-a ordonat lui Iosif să le spună fraţilor lui astfel: „Încărcaţi-vă animalele <i>(cu cereale)</i> şi întoarceţi-vă în Canaan.


text:
Luaţi-l pe tatăl vostru; şi veniţi la mine împreună cu familiile voastre. Eu vă voi oferi ce este mai bun în Egipt şi veţi mânca din cele mai bune recolte pe care le produce pământul <i>(aici)</i>.”


text:
El i-a mai dat <i>(lui Iosif)</i> următorul ordin: „Luaţi din Egipt nişte care pentru transportul copiilor voştri şi al soţiilor voastre. Luaţi-l împreună cu voi şi pe tatăl vostru; şi veniţi.


text:
Nu regretaţi faptul că veţi abandona locuinţele în care aţi trăit până acum; pentru că în Egipt veţi beneficia de tot ce este mai bun.”


text:
Fiii lui Israel au făcut exact cum li s-a spus. În conformitate cu ordinele faraonului, Iosif le-a dat care şi provizii pentru drum.


text:
El a mai oferit câte un set complet de haine pentru fiecare dintre ei. Lui Beniamin i-a dat cinci seturi de haine şi trei sute de şecheli de argint.


text:
Pentru tatăl lui a trimis zece măgari încărcaţi cu ce era mai bun în Egipt şi zece măgăriţe încărcate cu grâu, cu pâine şi cu provizii pentru drum.


text:
Iosif a oferit fraţilor lui posibilitatea să plece. Când s-au despărţit, le-a zis: „Să nu vă certaţi pe drum!”


text:
Când au ajuns, i-au zis: „Iosif trăieşte! Chiar el este guvernator în tot Egiptul!” Dar inima lui Iacov a rămas fără nicio reacţie, pentru că nu îi credea…


text:
Totuşi, când i-au relatat tot ce le spusese Iosif şi când a văzut carele pe care le trimisese el ca să îl ducă, spiritul tatălui lor – Iacov – s-a înviorat.


text:
Israel a zis: „Suficient! Iosif – fiul meu – încă trăieşte! Mă voi duce să îl văd înainte de moarte!”


text:
Israel şi-a început călătoria <i>(spre Egipt)</i> împreună cu tot ce avea. Când a ajuns la Beer-Şeba, a oferit <i>(pe altar)</i> sacrificii din animale dedicate Dumnezeului tatălui lui numit Isaac.


text:
Dumnezeu i-a vorbit lui Israel noaptea, într-o viziune, zicându-i: „Iacov, Iacov!” El a răspuns: „Sunt aici!”


text:
<i>(Apoi Dumnezeu a continuat:)</i> „Eu sunt Acelaşi Dumnezeu pe care l-a avut şi tatăl tău. Să nu îţi fie frică să te duci în Egipt; pentru că acolo te voi face <i>(să devii)</i> un mare popor.


text:
Eu personal voi merge <i>(împreună)</i> cu tine în Egipt şi te voi aduce înapoi; iar Iosif va fi cel care îţi va închide ochii!”


text:
Apoi Iacov a plecat din Beer-Şeba. Fiii lui Israel au transportat atât pe tatăl lor numit Iacov, cât şi pe copiii şi pe soţiile lor în carele trimise de faraon ca să îi aducă.


text:
Iacov şi toţi urmaşii lui şi-au luat turmele şi averile pe care le adunaseră în Canaan; şi au venit astfel să locuiască în Egipt.


text:
A adus cu el în Egipt atât pe fiii şi pe nepoţi, cât şi pe fiice împreună cu nepoatele lui. Aceştia erau toţi descendenţi ai lui Iacov.


text:
Urmează lista cu numele israelienilor <i>(care începe cu Iacov şi continuă cu toţi urmaşii lui)</i> veniţi în Egipt: Ruben a fost primul născut al lui Iacov.


text:
Fiii lui Simeon au fost: Iemuel, Iamin, Ohad, Iachin, Ţohar şi Saul, care a fost fiul unei <i>(femei)</i> canaanite.


text:
Fiii lui Iuda au fost: Er, Onan, Şela, Pereţ şi Zerah; dar Er şi Onan au murit în Canaan. Fiii lui Pereţ au fost Heţron şi Hamul.


text:
Aceasta a fost lista urmaşilor Leei, care s-au născut în familia lui Iacov în Padan-Aram. Leea îi mai născuse şi o fiică numită Dina. Toţi fiii şi fiicele lui <i>(prin Leea)</i> au fost în total treizeci şi trei.


text:
Fiii lui Aşer au fost: Imna, Işva, Işvi şi Beria. Sora lor a fost Serah. Fiii lui Beria au fost: Heber şi Malchiel.


text:
Aceasta a fost lista care conţine numele urmaşilor Zilpei, pe care Laban i-a dat-o ca sclavă fiicei lui care se numea Leea. Pe aceştia i-a născut ea lui Iacov. Ei au fost în total şaisprezece persoane.


text:
Cât a stat Iosif în Egipt, în familia lui s-au născut Manase şi Efraim. Ei au fost născuţi de Asnat – fiica lui Poti-Fera, care era preotul din On.


text:
Aceasta a fost lista care conţine numele fiilor Rahelei şi al descendenţilor acesteia, care s-au născut în familia lui Iacov. Ei au fost în total paisprezece persoane.


text:
Aceasta a fost lista cu numele urmaşilor Bilhei. Ea fusese dată de Laban fiicei lui care se numea Rahela. Aşa s-au numit cei pe care i-a născut ea lui Iacov. Ei au fost în total şapte persoane.


text:
Toţi descendenţii lui Iacov care au mers cu el în Egipt, au fost în total şaizeci şi şase de persoane. În acest număr nu sunt incluse soţiile fiilor lui.


text:
În familia lui Iosif se născuseră doi fii în Egipt. Astfel, toţi membrii familiei lărgite a lui Iacov care veniseră în Egipt, erau în total şaptezeci de persoane.


text:
Iacov l-a trimis pe Iuda să se ducă înainte la Iosif, ca să îl ajute să meargă pe drumul spre Goşen. Când au ajuns în zona Goşen,


text:
Iosif şi-a pregătit carul şi s-a dus să îl întâmpine pe tatăl lui acolo. Atunci când a ajuns la el, l-a îmbrăţişat şi a plâns mult timp pe umărul lui.


text:
Apoi Israel i-a zis lui Iosif: „Acum pot să mor <i>(liniştit)</i>; pentru că m-am convins că tu încă trăieşti!”


text:
Iosif le-a zis fraţilor lui şi familiei <i>(lărgite a)</i> tatălui lui: „Mă duc la faraon şi îi voi spune: «Fraţii mei din Canaan împreună cu familia lărgită a tatălui meu, au venit la mine.


text:
voi să îi răspundeţi că sunteţi păstori încă din tinereţe aşa cum au fost şi strămoşii voştri. Astfel, veţi putea locui în zona Goşen; pentru că păstorii nu sunt suportaţi între egipteni.”


text:
Iosif s-a dus să anunţe faraonul că tatăl lui şi fraţii lui au venit din Canaan împreună cu turmele, cu cirezile şi cu tot ce au. El i-a mai spus că aceştia sunt în zona Goşen.


text:
Acesta i-a întrebat: „Ce meserie aveţi?” Ei i-au răspuns: „Slujitorii tăi sunt păstori, la fel cum au fost şi strămoşii noştri.


text:
Am venit să locuim ca străini în această ţară, pentru că foametea este greu suportabilă în Canaan. Nici păşune nu mai există acolo pentru turmele slujitorilor tăi. Deci permite-le slujitorilor tăi să locuiască în Goşen.”


text:
Ţara Egiptului este la discreţia ta. Atât tatăl tău cât şi fraţii tăi să locuiască în Goşen, unde este cea mai bună zonă a ţării. Şi dacă vei constata că între ei sunt oameni competenţi, desemnează-i administratori ai turmelor mele!”


text:
Iosif l-a adus şi l-a prezentat faraonului pe tatăl lui numit Iacov. Iar Iacov l-a binecuvântat pe faraon.


text:
Iacov a răspuns: „Anii călătoriei mele <i>(pe acest pământ)</i> sunt o sută treizeci. Aceşti ani ai vieţii mele au fost puţini şi greu de suportat. Ei nu au fost la fel de mulţi ca anii vieţii strămoşilor mei în timpul călătoriei lor <i>(pe pământ)</i>.”


text:
Conform ordinului faraonului, Iosif a decis ca locuinţa tatălui lui şi a fraţilor lui în Egipt să fie pe o proprietate pe care le-a dat-o în cea mai bună parte a ţării. Ea era în teritoriul lui Ramses.


text:
Pentru că foametea se intensifica din ce în ce mai mult, în toată ţara se terminaseră rezervele de cereale. Egiptul şi Canaanul erau epuizate din cauza foametei.


text:
Iosif a adunat tot argintul care exista în Egipt şi în Canaan, primindu-l ca plată pentru grâu. Astfel, el a adus acest argint în tezaurul faraonului.


text:
Când s-a terminat argintul din Egipt şi din Canaan, toţi egiptenii au venit la Iosif şi i-au zis: „Dă-ne pâine! De ce să murim în faţa ta doar pentru că nu mai avem <i>(bani de)</i> argint?”


text:
Iosif a răspuns: „Dacă nu mai aveţi <i>(bani de)</i> argint, daţi-mi turmele voastre; şi vă voi da pâine în locul lor!”


text:
Ei şi-au adus turmele la Iosif; iar el le-a dat pâine care a fost plătită de ei cu turme de oi, cu cirezi de vite, cu măgari şi cai. Astfel, în acel an i-a hrănit dându-le pâine pe care au plătit-o cu toate turmelor lor.


text:
Dar anul a trecut. În următorul an, ei au venit la Iosif şi i-au zis: „Recunoaştem în faţa stăpânului nostru că nu mai avem argint şi că turmele <i>(noastre)</i> de animale sunt acum ale stăpânului nostru. Nu ne-a mai rămas nimic pentru stăpânul nostru decât corpurile noastre şi terenurile agricole din proprietatea noastră.


text:
De ce să murim în faţa ta ca proprietari ai unor terenuri agricole? Cumpără-ne împreună cu terenurile noastre şi dă-ne hrană în locul lor. Astfel, noi împreună cu pământurile noastre vom fi sclavii faraonului! Dă-ne sămânţă ca să supravieţuim şi să nu murim! Iar ţara va evita riscul de a rămâne fără recolte!”


text:
Aşa a cumpărat Iosif pentru faraon toate terenurile agricole din Egipt. Toţi egiptenii şi-au vândut terenurile pe care le deţineau în proprietatea lor, pentru că foametea le era prea greu de suportat; şi astfel, ţara a ajuns în proprietatea faraonului.


text:
Totuşi, el nu a cumpărat terenurile din proprietatea preoţilor; pentru că faraonul le asigurase provizii din care trăiau. Aşa se explică de ce ei nu şi-au vândut terenurile <i>(agricole)</i>.


text:
Apoi Iosif a zis poporului: „Astăzi v-am cumpărat împreună cu terenurile voastre agricole. De-acum sunteţi proprietatea faraonului! Vă dau acum sămânţă să semănaţi pământul <i>(lui)</i>.


text:
Dar când veţi secera recoltele, va trebui să îi daţi faraonului a cincea parte din ele. Celelalte patru părţi vor fi ale voastre, pentru ca să le folosiţi la următoarele însămânţări şi să fie ca hrană pentru voi, pentru familiile voastre şi pentru copiii voştri!”


text:
Ei au răspuns: „Tu ne-ai salvat vieţile; să fim acceptaţi de stăpânul nostru; şi vom fi slujitorii faraonului!”


text:
Astfel, Iosif a făcut o lege pentru Egipt, care a rămas valabilă până astăzi. Ea prevede că a cincea parte din recolte este a faraonului. Doar terenurile preoţilor nu deveniseră proprietatea faraonului.


text:
Israelienii şi-au stabilit locuinţele în Egipt, în zona numită Goşen. Ei au obţinut acolo proprietăţi, au fost productivi şi au crescut foarte mult ca număr de persoane.


text:
Iacov a trăit în ţara Egiptului şaptesprezece ani. Viaţa lui au fost de o sută patruzeci şi şapte de ani.


text:
Cu puţin timp înainte să moară, Iacov l-a chemat pe fiul lui numit Iosif; şi i-a zis: „Dacă eşti de acord, pune-ţi mâna sub şoldul meu! Comportă-te cu mine cu bunătate şi respectă ce îmi vei promite. Îţi cer să nu mă înmormântezi în Egipt.


text:
Atunci când voi muri, du-mă din Egipt şi pune-mă în mormântul strămoşilor mei!” Iosif a răspuns: „Voi face aşa cum mi-ai cerut!”


text:
Iacov i-a zis: „Jură-mi!” Atunci Iosif i-a jurat. Apoi Israel s-a închinat sprijinindu-se pe capătul patului lui.


text:
După toate aceste întâmplări, într-o zi i s-a spus lui Iosif: „Tatăl tău este bolnav.” Atunci Iosif a plecat <i>(la el)</i> împreună cu cei doi fii ai lui numiţi Manase şi Efraim.


text:
Apoi i s-a spus lui Iacov: „Fiul tău numit Iosif, a venit la tine.” Atunci, folosind toate resursele fizice de care mai dispunea, el s-a ridicat şi a stat pe pat.


text:
Iacov i-a zis lui Iosif: „Dumnezeul Omnipotent mi S-a revelat în localitatea Luz din Canaan. Acolo El m-a binecuvântat


text:
şi mi-a zis: «Te voi face să fii ‘fertil’ şi îţi voi înmulţi urmaşii. Te voi face să devii un mare grup de popoare; şi voi oferi această ţară urmaşilor tăi ca pe o proprietate care va fi pentru totdeauna a lor.»”


text:
„Acum, să ştii că cei doi fii ai tăi care ţi s-au născut în Egipt, vor fi ai mei. Efraim şi Manase vor fi ai mei, exact cum sunt consideraţi fii mei Ruben şi Simeon.


text:
Fiii născuţi după aceştia, vor fi ai tăi. În teritoriul pe care îl vor moşteni, numele lor va fi primul din tribul care se va dezvolta ulterior <i>(din fiecare)</i>, la fel cum se va întâmpla cu ceilalţi fraţi ai lor.


text:
După ce m-am întors din Padan, înainte să ajungă la Efrata, Rahela a murit pe drum, în teritoriile numite Canaan. Am înmormântat-o acolo, pe drumul spre Efrata, adică spre Betleem.”


text:
Iosif a răspuns: „Sunt fiii pe care mi i-a dat Dumnezeu aici.” Iacov a zis: „Apropie-i de mine, să îi binecuvântez!”


text:
Din cauza bătrâneţii, simţul vederii lui Israel se diminuase. El nu mai vedea <i>(bine)</i> ca altădată. Iosif şi-a apropiat pe cei doi fiii de el; iar Israel i-a sărutat şi i-a îmbrăţişat.


text:
Apoi i-a zis lui Iosif: „Nu mi-am imaginat că te voi mai vedea. Dar Dumnezeu m-a ajutat să îţi văd şi copiii!”


text:
Apoi i-a luat pe amândoi, punând pe Efraim la dreapta lui adică la stânga lui Israel, iar pe Manase la stânga lui adică la dreapta lui Israel. Şi i-a apropiat astfel de el.


text:
Dar Israel, încrucişându-şi mâinile, a întins mâna dreaptă şi a pus-o pe capul lui Efraim, care era mai mic; apoi mâna stângă a pus-o pe capul lui Manase, deşi acela era primul născut <i>(în familia lui Iosif)</i>.


text:
El l-a binecuvântat pe Iosif, zicând: „Dumnezeul în prezenţa căruia au umblat strămoşii mei – Avraam şi Isaac –, Dumnezeul care a fost păstorul vieţii mele până astăzi,


text:
împreună cu Îngerul care m-a scăpat din fiecare dificultate, să îi binecuvânteze pe aceşti băieţi! Ei să fie amintiţi după numele meu şi după numele strămoşilor mei – Avraam şi Isaac – şi să se înmulţească foarte mult pe pământ!”


text:
Când a observat Iosif că tatăl lui şi-a pus mâna dreaptă pe capul lui Efraim, nu i-a plăcut; şi a luat mâna tatălui lui ca să o mute de pe capul lui Efraim pe capul lui Manase.


text:
El i-a zis tatălui lui: „Nu aşa, tată! Acesta este primul născut <i>(în familia mea)</i>; pe capul lui pune-ţi mâna dreaptă!”


text:
Dar tatăl lui a refuzat şi a răspuns: „Ştiu, fiule; ştiu! Şi el va deveni un popor care va fi mare. Totuşi fratele lui mai mic, <i>(prin descendenţi)</i> va fi mai mare <i>(ca număr)</i> decât el; şi urmaşii lui vor ajunge să fie o mulţime de popoare!”


text:
Israel i-a binecuvântat în acea zi, spunând: „Numele tău va fi folosit de urmaşii lui Israel în formula de binecuvântare, când vor zice: «Dumnezeu să te facă <i>(să devii)</i> ca Efraim şi ca Manase!»” Astfel, el l-a amintit pe Efraim înaintea lui Manase.


text:
Apoi Israel i-a zis lui Iosif: „Eu voi muri. Dar Dumnezeu va fi cu voi şi vă va întoarce în ţara strămoşilor voştri.


text:
Iar ţie, pentru că eşti superior fraţilor tăi, îţi dau Şehemul pe care l-am luat cu sabia şi cu arcul meu din mâna amoriţilor!”


text:
Iacov şi-a chemat fiii şi le-a zis: „Adunaţi-vă să vă spun ce <i>(vi)</i> se va întâmpla în zilele care urmează să vină!


text:
Ruben, tu eşti primul născut în familia mea, reprezentând forţa şi prima evidenţă a energiei <i>(tinereţii)</i> mele. Tu ai excelat în ce priveşte onoarea şi forţa.


text:
Deşi eşti imposibil de stăpânit ca apa <i>(unui râu)</i>, tu nu vei mai avea prioritate; pentru că te-ai urcat în patul tatălui tău şi l-ai dezonorat!


text:
Nu accept să fiu complice la deciziile lor; şi nici nu doresc să particip la adunarea lor. Pentru că atunci când au fost nervoşi, au omorât oameni; şi le-a plăcut să taie tendoanele boilor.


text:
Să fie blestemată marea lor supărare, pentru că se transformă în violenţă; şi mânia lor, pentru că ea nu acordă iertare! Îi voi despărţi în<i>(tre urmaşii lui)</i> Iacov şi îi voi dispersa în <i>(poporul lui)</i> Israel.


text:
Iuda, să ştii că fraţii tăi te vor lăuda. Tu vei avea supremaţie în faţa duşmanilor tăi, iar fiii tatălui tău se vor apleca înaintea ta!


text:
Iuda, eşti <i>(ca)</i> un pui de leu; fiul meu, te-ai întors de la pradă. Iuda stă culcat şi se relaxează ca un leu; se comportă ca o leoaică… Cine va avea curajul să o trezească?


text:
Sceptrul nu se va îndepărta de la Iuda, nici bastonul de guvernator de lângă picioarele lui, până va veni Şilo; şi de Acela vor asculta popoarele.


text:
El Îşi leagă măgarul de viţa-de-vie şi puiul măgăriţei Lui de vrejul acesteia. Îşi spală hainele în vin şi îmbrăcămintea în sângele strugurilor.


text:
Zabulon va locui pe malul mării, acolo unde ancorează corăbiile; iar marginea teritoriului lui va fi până la Sidon.


text:
Vede că locul de odihnă este bun şi că ţara este frumoasă. Atunci îşi apleacă umărul încărcându-l cu mari greutăţi şi devine astfel cel care prestează o muncă pentru care se cere un mare efort.


text:
Dan va fi un şarpe de pe drum; <i>(se va manifesta)</i> ca o viperă pe cărare, muşcând caii de gleznă şi făcând călăreţul să cadă pe spate.


text:
Iosif este o viţă-de-vie care produce mulţi struguri. El este o astfel de viţă productivă <i>(care creşte)</i> lângă un izvor şi ale cărei ramuri se înalţă peste zid.


text:
Totuşi arcul lui a continuat să aibă forţă; şi i-au fost susţinute braţele de mâinile Celui care susţine cu mare forţă pe Iacov, de Păstorul şi Stânca lui Israel.


text:
Acesta este Dumnezeul tatălui tău, Cel care te va ajuta. El este cel Omnipotent care te va binecuvânta cu beneficiile cerului şi cu cele pe care le oferă pământul. Îţi va da <i>(urmaşi care sunt)</i> «binecuvântările» sânilor şi ale uterului.


text:
Binecuvântările tatălui tău sunt mai mari decât binecuvântările munţilor stabili şi superioare beneficiilor dealurilor eterne. Toate acestea să fie pe şi să vină peste capul lui Iosif, cel care este diferit de fraţii lui.


text:
Beniamin este un lup care rupe <i>(tot ce prinde)</i>; dimineaţa îşi devorează prada, iar seara o împarte.”


text:
Din aceştia provin cele douăsprezece triburi ale lui Israel; şi acestea au fost cuvintele pe care li le-a spus tatăl lor când le-a făcut urări de bine pronunţând pentru fiecare dintre ei câte o „binecuvântare” distinctă.


text:
Apoi le-a ordonat astfel: „Eu voi fi adăugat la <i>(cei decedaţi din)</i> poporul meu. Înmormântaţi-mă alături de strămoşii mei, în peştera care este în terenul <i>(care fusese iniţial al)</i> hititului Efron.


text:
Acel teren este în localitatea Mahpela, la estul localităţii Mamre, în Canaan. Avraam a cumpărat această peşteră de la hititul Efron, împreună cu terenul aferent acesteia, ca loc pentru înmormântări.


text:
Acolo au fost înmormântaţi Avraam şi Sara, soţia lui. Acolo au fost înmormântaţi Isaac şi Rebeca, soţia lui; şi tot acolo am îngropat-o şi eu pe Leea.


text:
Când a terminat de vorbit cu fiii lui, Iacov şi-a tras picioarele în pat şi a murit, fiind astfel adăugat la <i>(cei care decedaseră în)</i> poporul lui.


text:
Apoi le-a ordonat medicilor care-i slujeau să îl îmbălsămeze pe tatăl lui numit Israel. Aceştia au făcut exact cum le-a cerut el.


text:
Îmbălsămarea a durat patruzeci de zile. Acesta era timpul în care se realiza ea <i>(în Egipt)</i>. Iar egiptenii l-au jelit <i>(pe Iacov)</i> şaptezeci de zile.


text:
După ce au trecut zilele de jale, Iosif le-a zis celor din administraţia faraonului: „Dacă am fost agreat de voi, vorbiţi-i faraonului <i>(pentru mine)</i> şi spuneţi-i:


text:
«Tatăl meu mi-a cerut să jur că atunci când va muri, îl voi înmormânta în mormântul pe care şi l-a săpat în Canaan. Deci permite-mi să mă duc să îmi înmormântez tatăl acolo. Apoi mă voi întoarce.»”


text:
Iosif s-a dus să îşi înmormânteze tatăl; şi împreună cu el au mers toţi egiptenii care erau implicaţi în slujbe pentru faraon, consilierii lui şi toţi bătrânii ţării.


text:
Au mai participat <i>(la înmormântare)</i>: familia lui Iosif, fraţii lui şi familia <i>(lărgită a)</i> tatălui lui. Au rămas în Goşen doar copiii, turmele şi cirezile lor.


text:
Împreună cu Iosif s-au deplasat <i>(în Canaan)</i> care şi călăreţi, formând o mulţime foarte mare de oameni.


text:
Când au ajuns la platforma lui Atad – aceea care este dincolo de Iordan –, au organizat acolo un mare bocet. Iosif a decis ca acel bocet pentru tatăl lui să dureze şapte zile.


text:
Când locuitorii din Canaan au văzut acel bocet din platforma lui Atad, au zis: „Acesta este un mare bocet între egipteni!” Aşa se explică de ce acel loc a fost numit Abel-Miţraiim. El este dincolo de Iordan.


text:
Ei l-au dus în Canaan şi l-au înmormântat în peştera care era pe terenul numit Mahpela, la estul localităţii Mamre. Acea peşteră fusese cumpărată de Avraam de la hititul Efron, împreună cu terenul din jurul ei, ca să le folosească pentru înmormântare.


text:
După ce l-a înmormântat pe tatăl lui, Iosif s-a întors în Egipt împreună cu fraţii lui şi cu toţi cei care veniseră cu el ca să asiste la înmormântare.


text:
Când fraţii lui Iosif au văzut că tatăl lor murise, şi-au imaginat că este posibil ca Iosif să îi urască şi să se răzbune pentru tot răul pe care i l-au făcut.


text:
În consecinţă, ei au trimis pe cineva să îi spună lui Iosif: „Să ştii că înainte să moară, tatăl nostru ne-a ordonat să îţi transmitem următorul mesaj:


text:
«Iosif, te rog să ierţi nedreptatea şi păcatul fraţilor tăi. Da, ei ţi-au făcut rău. Dar te rog să ierţi faptele rele făcute de slujitorii Dumnezeului tatălui tău!»” Iosif a plâns când a auzit aceste cuvinte.


text:
Fraţii lui au venit, s-au aplecat înaintea lui <i>(până la pământ)</i> şi i-au zis: „Suntem sclavii tăi”.


text:
Chiar dacă voi aţi dorit să îmi faceţi rău, Dumnezeu a transformat răul în bine, ca să salveze astfel viaţa unui mare popor. Şi exact acest lucru se întâmplă astăzi.


text:
Deci să nu vă fie frică! Eu personal mă voi implica să vă asigur hrană pentru voi şi pentru copiii voştri!” Apoi i-a încurajat şi le-a vorbit cu bunătate.


text:
Iosif a locuit în Egipt împreună cu familia <i>(lărgită a)</i> tatălui lui. El a trăit o sută zece ani.


text:
Iosif i-a văzut pe copiii lui Efraim până la a treia generaţie, iar copiii lui Machir care era fiul lui Manase, au fost născuţi pe genunchii lui.


text:
Apoi Iosif le-a zis „fraţilor” lui: „Eu voi muri. Dar Dumnezeu vă va ajuta şi vă va duce din această ţară în aceea pe care le-a promis-o cu jurământ lui Avraam, lui Isaac şi lui Iacov.”


text:
Iosif i-a pus pe urmaşii lui Israel să jure, zicând: „Când Dumnezeu va acţiona în favoarea voastră, să luaţi <i>(cu voi)</i> oasele mele de aici.”


text:
Iosif a murit la vârsta de o sută zece ani. După ce l-au îmbălsămat, l-au pus într-un mormânt, în Egipt.


text:
Acestea sunt numele israelienilor care au venit în Egipt împreună cu Iacov, fiecare având familia <i>(şi descendenţii)</i> lui:


text:
După un timp, Iosif a murit. Acelaşi lucru s-a întâmplat cu toţi ceilalţi fraţi ai lui şi cu toată acea generaţie <i>(de evrei)</i>.


text:
Israelienii <i>(rămaşi)</i> s-au înmulţit foarte mult. Au devenit atât de numeroşi şi de dominanţi <i>(prin numărul lor)</i>, încât ţara <i>(Egipt)</i> s-a umplut cu ei.


text:
Atunci el a zis poporului lui: „Constat că poporul israelienilor este prea mare şi ne domină ca număr de persoane.


text:
Haideţi să ne comportăm cu foarte mare abilitate faţă de ei. Altfel, se vor înmulţi <i>(şi mai mult)</i>; şi dacă se va întâmpla să fim în război <i>(cu alt popor)</i>, este posibil să se alieze cu duşmanii noştri, să lupte împotriva noastră şi <i>(apoi)</i> să fugă din ţară!”


text:
Atunci au desemnat pentru ei pe nişte supraveghetori de sclavi, ca să îi exploateze <i>(excesiv)</i> cerându-le să care mari greutăţi. Aşa au construit oraşele Pitom şi Ramses, care au fost folosite ca hambare ale faraonului.


text:
Dar cu cât erau mai exploataţi, cu atât ei se înmulţeau şi se dispersau mai mult printre egipteni. Ei au ajuns să le fie frică de israelieni.


text:
Le-au făcut viaţa amară, pretinzându-le să muncească intens la prepararea liantului folosit în construcţii, la fabricarea cărămizilor şi la executarea diverselor munci agricole. De fiecare dată când le dădeau israelienilor anumite sarcini, egiptenii erau foarte duri cu ei.


text:
„Când vă veţi face serviciul de moaşe faţă de femeile evreilor şi veţi vedea că sunt pe scaunul de naştere, dacă acel copil care se va naşte va fi băiat, să îl omorâţi; iar dacă va fi fată, să o lăsaţi să trăiască!”


text:
Dar moaşele s-au temut de Dumnezeu şi nu au procedat cum le-a ordonat monarhul Egiptului; ci au lăsat să trăiască şi băieţii.


text:
Atunci regele Egiptului le-a chemat pe moaşe şi le-a întrebat: „De ce aţi făcut acest lucru şi i-aţi lăsat <i>(şi)</i> pe băieţi să trăiască?”


text:
Moaşele au răspuns faraonului: „S-a întâmplat aşa pentru că femeile evreilor nu se comportă <i>(la naşterea copilului)</i> ca cele egiptene; ci ele sunt <i>(mai)</i> viguroase şi nasc înainte ca moaşa să ajungă la ele!”


text:
Pentru că moaşele s-au temut de Dumnezeu, El le-a ajutat pe fiecare dintre ele să îşi înfiinţeze o familie.


text:
Apoi faraonul a ordonat întregului lui popor: „Să aruncaţi în Nil orice băiat care se va naşte în poporul evreilor! Doar pe fete să le lăsaţi să trăiască!”


text:
Un bărbat dintre descendenţii lui Levi îşi luase ca soţie o fată din aceeaşi familie lărgită a acestuia.


text:
Femeia a rămas însărcinată şi a născut un fiu. Văzând că era un copil frumos, ea l-a ascuns în primele trei luni de viaţă ale acestuia.


text:
Când nu l-a mai putut ascunde, a luat un coş făcut din papură, pe care l-a prelucrat folosind argilă şi smoală. Apoi a pus copilul în el şi l-a aşezat pe malul râului, între trestii.


text:
Fiica faraonului a venit la râu să facă baie. Fetele care erau împreună cu ea, se plimbau pe malul râului. Atunci ea a văzut acel coş între trestii. Apoi şi-a trimis sclava să i-l aducă.


text:
Deschizându-l, a văzut în el copilul care plângea. Fiicei faraonului i-a fost milă de el; şi a zis: „Bănuiesc că este unul dintre copiii evreilor.”


text:
Atunci sora copilului a întrebat-o pe fiica faraonului: „Vrei să mă duc şi să chem o pe una dintre femeile evreilor, ca să îţi alăpteze copilul?”


text:
Fiica faraonului i-a zis: „Ia copilul şi alăptează-mi-l; iar pentru acest serviciu, îţi voi plăti.” Femeia a luat copilul şi l-a alăptat.


text:
Atunci când copilul a crescut, ea l-a adus la fiica faraonului; şi astfel, el a devenit fiul ei. L-a numit Moise, pentru că îl scosese din apă.


text:
Într-o zi, când era deja adult, Moise s-a dus între oamenii din poporul lui, ca să constate cât de critică era situaţia lor. Atunci el a văzut cum un egiptean îl bătea pe un evreu – unul dintre oamenii poporului lui.


text:
Privind în jur şi constatând că nu este nimeni <i>(care să îl vadă)</i>, l-a omorât pe egiptean şi l-a ascuns în nisip.


text:
A doua zi, în timp ce venise din nou <i>(între ei)</i>, a văzut doi evrei într-un conflict unul cu celălalt. El l-a întrebat pe cel vinovat: „De ce îl loveşti pe semenul tău?”


text:
Acela i-a răspuns: „Cine te-a desemnat pe tine conducătorul şi judecătorul nostru? Vrei să mă omori şi pe mine la fel cum ai procedat <i>(ieri)</i> cu acel egiptean?” Atunci lui Moise i-a fost frică; şi şi-a zis: „Este o certitudine că fapta mea a devenit cunoscută!”


text:
Când a aflat faraonul despre ce făcuse Moise, urmărea să îl omoare. Dar el a fugit de faraon şi s-a dus <i>(să locuiască)</i> în teritoriul numit Midian. Când a ajuns acolo, s-a aşezat lângă o fântână.


text:
Preotul din Midian avea şapte fiice. Ele au venit la fântână, au scos apă şi au umplut jgheaburile, intenţionând să adape turma tatălui lor.


text:
Dar au sosit acolo nişte păstori care le-au gonit. Moise s-a ridicat, le-a luat apărarea şi apoi le-a adăpat turmele.


text:
Când s-au întors ele la tatăl lor numit Reuel, acesta le-a întrebat: „De ce aţi venit astăzi mai repede decât altă dată?”


text:
Atunci el le-a zis fiicelor lui: „Unde este acum acel om? Cum v-aţi permis să îl lăsaţi acolo? Chemaţi-l să mănânce <i>(împreună cu noi)</i>!”


text:
Ea a născut un fiu, pe care Moise l-a numit Gherşom, pentru că îşi zisese: „Sunt un străin într-o ţară pe care nu o cunosc.”


text:
După mult timp, regele Egiptului a murit. Israelienii încă gemeau în situaţia lor de sclavi; şi strigau după ajutor. Dumnezeu au auzit şi a luat în considerare reacţiile de disperare pe care li le producea <i>(evreilor)</i> sclavia.


text:
Atunci Dumnezeu a privit <i>(cu interes)</i> la situaţia israelienilor şi a decis să se implice pentru cauza lor.


text:
Moise păştea turma socrului lui numit Ietro care era preot în Midian. Astfel, el şi-a condus turma dincolo de zona deşertului; şi a ajuns la Horeb, <i>(adică la)</i> muntele lui Dumnezeu.


text:
Acolo i s-a revelat îngerul lui Iahve într-o flacără de foc care ieşea dintr-un tufiş. Privindu-l, Moise a constatat că deşi tufişul ardea, focul nu îl consuma.


text:
Atunci el a zis: „Mă voi duce să analizez acest fenomen special! Nu înţeleg de ce nu se consumă tufişul!”


text:
Iahve a văzut că el s-a apropiat să privească <i>(mai atent tufişul)</i>. Atunci El l-a chemat, vorbindu-i din tufiş astfel: „Moise! Moise!” El a răspuns: „Sunt aici!”


text:
Dumnezeu i-a zis: „Nu te apropia! Scoate-ţi încălţămintea; pentru că locul pe care stai este un pământ sfânt!”


text:
El i-a mai zis: „Eu sunt Dumnezeul tatălui tău, Acela care este Dumnezeul lui Avraam, Dumnezeul lui Isaac şi Dumnezeul lui Iacov.” Moise şi-a ascuns faţa, pentru că îi era frică să privească spre <i>(direcţia din care vorbea)</i> Dumnezeu.


text:
Iahve i-a zis: „Am văzut cât de exploataţi sunt oamenii poporului Meu care sunt în Egipt. I-am auzit cum strigă din cauza exploatatorilor lor şi cunosc ce tratament suportă ei <i>(din partea egiptenilor)</i>.


text:
Am venit să îmi eliberez poporul care este <i>(de mult timp)</i> la discreţia egiptenilor şi să îl duc din acea ţară într-una în care curge lapte şi miere. Acela este teritoriul locuit de: canaaniţi, hitiţi, amoriţi, periziţi, hiviţi şi iebusiţi.


text:
Israelienii strigă disperaţi <i>(invocând ajutor)</i>. Vocile lor au ajuns până la Mine; şi am văzut cum îi exploatează egiptenii.


text:
Acum, fii pregătit <i>(de acţiune)</i>; pentru că te voi trimite la faraon să scoţi poporul Meu din Egipt!”


text:
Moise I-a răspuns lui Dumnezeu: „Cine sunt eu, să merg în faţa faraonului şi să îi scot pe israelieni din Egipt?”


text:
Dumnezeu i-a zis: „Eu te voi susţine. Dovada că Eu te-am trimis îţi va fi oferită de faptul că atunci când vei scoate poporul Meu din Egipt, vă veţi închina lui Dumnezeu pe acest munte.”


text:
Dar Moise I-a răspuns lui Dumnezeu: „Când mă voi duce la israelieni şi le voi spune că Dumnezeul părinţilor lor m-a trimis la ei, dacă mă vor întreba care este numele Lui, ce le voi răspunde?”


text:
Dumnezeu i-a zis lui Moise: „Eu sunt Cel care există! Să le spui israelienilor că Cel care S-a numit pe Sine «Eu sunt», te-a trimis la ei.”


text:
Dumnezeu i-a mai zis lui Moise: „Aşa să le vorbeşti israelienilor: «Iahve – Cel care este Dumnezeul părinţilor voştri, cunoscut ca Dumnezeul lui Avraam, Dumnezeul lui Isaac şi Dumnezeul lui Iacov – m-a trimis la voi.» Acesta este numele Meu pentru totdeauna; şi toate generaţiile <i>(de evrei)</i> îşi vor aminti de acest nume.


text:
Du-te, adună pe bătrânii consilieri ai poporului lui Israel şi spune-le: «Iahve – Cel care este Dumnezeul părinţilor voştri, cunoscut <i>(de voi)</i> ca Dumnezeul lui Avraam, al lui Isaac şi al lui Iacov – mi S-a revelat şi mi-a zis: ‘Am remarcat cum sunteţi trataţi şi ce vi se face în Egipt!


text:
Am decis să vă scap de exploatarea pe care o suportaţi în Egipt şi să vă duc în ţara canaaniţilor, a hitiţilor, a amoriţilor, a periziţilor, a hiviţilor şi a iebusiţilor. Aceea este o ţară în care curge lapte şi miere!’»


text:
Ei vor lua în considerare ce le vei spune; şi astfel, împreună cu acei consilieri bătrâni <i>(ai evreilor)</i> vei merge la regele Egiptului, căruia îi vei spune: «Ni s-a revelat Iahve – Cel care este <i>(Dumne)</i>zeul evreilor. Permite-ne să facem o călătorie de trei zile în deşert, ca să oferim acolo sacrificii din animale Dumnezeului nostru care se numeşte Iahve.»


text:
Dar Eu ştiu că regele Egiptului nu vă va permite să ieşiţi <i>(din ţară)</i> decât după ce îl voi obliga acţionând cu mâna Mea în forţă împotriva lui.


text:
Eu Îmi voi întinde mâna şi voi lovi Egiptul, făcând în el toate minunile Mele. Apoi regele Egiptului vă va permite să plecaţi.


text:
Eu voi face ca egiptenii să fie generoşi cu acest popor <i>(evreu)</i>, astfel încât atunci când veţi pleca, să nu ieşiţi <i>(dintre ei)</i> cu mâinile goale.


text:
Fiecare femeie israeliană va cere vecinei ei şi de la oricare altă femeie care locuieşte în casa vecinilor, atât lucruri de argint, cât şi obiecte făcute din aur şi îmbrăcăminte. Veţi pune aceste haine pe fiii şi pe fiicele voastre. Aşa îi veţi prăda pe egipteni!”


text:
Moise I-a răspuns: „Dar este posibil să nu mă creadă şi să nu mă asculte. Ar putea să zică: «Nu ţi S-a revelat Iahve!»”


text:
Dumnezeu i-a zis: „Aruncă-l pe pământ!”. El l-a aruncat pe pământ; şi acel băţ s-a transformat într-un şarpe. Moise fugea de el.


text:
Apoi Iahve i-a zis lui Moise: „Întinde-ţi mâna şi prinde-l de coadă!” El şi-a întins mâna şi l-a apucat <i>(de coadă)</i>. Atunci şarpele a devenit băţ<i>(ul iniţial)</i> de cioban în mâna lui.


text:
<i>(El i-a zis:)</i> „Vei face această minune pentru ca ei să creadă că ţi S-a revelat Iahve, Cel care se numeşte Dumnezeul lui Avraam, Dumnezeul lui Isaac şi Dumnezeul lui Iacov.”


text:
Iahve i-a mai zis: „Bagă-ţi mâna între haine şi corp, în dreptul pieptului!” Moise a făcut aşa; şi când a scos-o, era plină de lepră. I se făcuse albă ca zăpada.


text:
Apoi Dumnezeu i-a zis: „Bagă-ţi mâna înapoi între haine şi piept!” El şi-a băgat mâna înapoi între haine şi corp în zona pieptului; iar când a scos-o, era <i>(neafectată de vreo plagă)</i> la fel ca restul corpului lui.


text:
<i>(Dumnezeu i-a zis:)</i> „Dacă nu te vor crede şi nu vor lua în considerare mesajul primei minuni, o vor crede pe a doua.


text:
Dacă nu vor crede nici aceste două minuni şi nu te vor lua în considerare, să iei apă din Nil şi să o verşi pe pământ. Apa pe care o vei lua din Nil, se va transforma în sânge pe pământ.”


text:
Dar Moise I-a zis lui Iahve: „Doamne, niciodată nu am avut succes în acest mod: nici în trecut şi nici chiar acum de când ai vorbit sclavului Tău. Eu sunt timid şi bâlbâit!”


text:
Atunci Iahve l-a întrebat: „Cine a făcut gura omului? Cine a făcut pe om să fie mut sau surd, cu vederea sănătoasă sau orb? Oare nu Eu, Iahve, sunt Acela?


text:
Atunci s-a declanşat mânia lui Iahve împotriva lui Moise; şi i-a zis: „Nu există <i>(acolo)</i> levitul Aaron, fratele tău? Ştiu că el poate să vorbească bine; şi chiar acum vine <i>(spre tine)</i> să te întâlnească. Atunci când te va vedea, se va bucura în inima lui.


text:
Să vorbeşti cu el şi să îl desemnezi ca să transmită el toate cuvintele <i>(Mele)</i> pe care ţi le-am oferit. Eu voi fi cu gura ta şi cu gura lui. Şi îţi voi arăta ce trebuie să faceţi.


text:
El va vorbi poporului în locul tău; va fi <i>(înlocuitor de)</i> gură pentru tine, iar tu vei fi pentru el ca <i>(cel care ţine locul lui)</i> Dumnezeu.


text:
Moise s-a întors la socrul lui numit Ietro; şi i-a zis: „Te rog să mă laşi să mă întorc la oamenii poporului de care aparţin. Ei sunt în Egipt. Doresc să văd dacă mai trăiesc.” Ietro i-a răspuns: „Du-te liniştit!”


text:
Iahve îi spusese lui Moise în Midian: „Întoarce-te în Egipt, pentru că toţi cei care intenţionau să te omoare, au decedat.”


text:
Moise şi-a luat soţia şi fiii, i-a pus pe măgari şi s-a întors în Egipt. Moise ţinea în mână „toiagul lui Dumnezeu”.


text:
Iahve i-a zis lui Moise: „Te vei întoarce în Egipt şi vei realiza înaintea faraonului toate minunile pe care te-am făcut capabil să le faci. Eu îi voi împietri inima; şi astfel, el nu va lăsa poporul să plece.


text:
Atunci să îi spui faraonului: «Iahve îţi vorbeşte astfel: ‘Israel este fiul Meu – primul Meu născut.


text:
Ţi-am ordonat să îi permiţi fiului Meu să plece ca să Mi se închine; dar tu ai refuzat! Acum, să ştii că îl voi omorî pe primul copil care s-a născut în familia ta!’»”


text:
Când erau pe drum, în locul unde au rămas în timpul nopţii, l-a întâlnit Iahve; şi a vrut să îl omoare <i>(pe Moise)</i>…


text:
Dar Sefora a luat o piatră ascuţită, a tăiat pielea care înconjura penisul fiului ei, l-a aruncat la picioarele lui Moise şi a zis: „Tu îmi eşti un soţ de sânge!”


text:
Atunci <i>(Iahve)</i> a renunţat la intenţia Lui <i>(faţă de Moise)</i>. Sefora zisese: „Un soţ de sânge” din cauza circumciziei.


text:
Iahve zisese lui Aaron: „Du-te să îl întâmpini pe Moise în deşert.” El a plecat. Şi când a ajuns la muntele lui Dumnezeu, l-a întâlnit pe Moise şi l-a sărutat.


text:
Moise i-a relatat lui Aaron tot mesajul cu care îl trimisese Iahve şi toate minunile despre care i-a poruncit să le facă.


text:
Oamenii care formau poporul, au crezut; iar când au auzit că Iahve Şi-a manifestat interesul pentru israelieni şi că le-a văzut necazul, s-au aplecat până la pământ şi s-au închinat.


text:
Apoi Moise şi Aaron s-au dus la faraon; şi i-au zis: „<i>(Dumne)</i>zeul lui Israel care se numeşte Iahve, îţi spune: «Lasă poporul Meu să plece în deşert, ca să Îmi dedice acolo o sărbătoare.»”


text:
Dar faraonul a răspuns: „Cine este acest «Iahve» pe care să îl iau în considerare şi să îl las pe Israel să plece? Nu Îl cunosc pe «Iahve»; şi nu îl voi lăsa pe Israel să plece!”


text:
Ei au zis: „Ni S-a revelat chiar <i>(Dumne)</i>zeul evreilor! Te rugăm să ne permiţi să facem o călătorie de trei zile în deşert, ca să îi oferim acolo sacrificii din animale <i>(Dumne)</i>zeului nostru numit Iahve. Dacă nu vom proceda astfel, El va face să vină împotriva noastră epidemii şi război!”


text:
Dar monarhul Egiptului le-a zis: „Moise şi Aaron, de ce provocaţi poporul să îşi abandoneze lucrările? Întoarceţi-vă la treburile voastre!”


text:
Faraonul a mai zis: „Observaţi cât de numeros este acum acest popor în ţară; iar voi intenţionaţi să îl opriţi de la lucrările pe care le face!”


text:
În aceeaşi zi, faraonul a dat ordin celor care coordonau munca şi celor care supravegheau poporul, zicându-le:


text:
„Să nu mai daţi poporului <i>(evreu)</i> paie pentru producerea cărămizilor, cum aţi procedat mai înainte; ci să se ducă ei personal să şi le adune.


text:
Totuşi să le pretindeţi să facă acelaşi număr de cărămizi ca mai înainte. Să nu le reduceţi norma; pentru că sunt leneşi. Aşa se explică de ce îşi permit să strige: «Lasă-ne să plecăm şi să oferim sacrificii din animale <i>(Dumne)</i>zeului nostru!»


text:
Să li se ceară efectuarea mai multor activităţi, ca să aibă ce să muncească; şi astfel, să nu mai fie preocupaţi cu iluzii!”


text:
Coordonatorii muncii şi supraveghetorii poporului s-au dus şi le-au au spus <i>(evreilor)</i>: „Faraonul a decretat <i>(şi vă zice)</i>: «Nu vă mai dau paie!


text:
Mergeţi şi adunaţi-vă paie de oriunde găsiţi; dar să ştiţi că numărul de cărămizi pe care se aşteaptă <i>(el)</i> să le faceţi, nu vi se va reduce!»”


text:
Poporul s-a răspândit prin tot teritoriul Egiptului; şi în loc de paie, a început să adune tulpinile scurte ale plantelor rămase după seceratul cerealelor.


text:
Coordonatorii muncii îi grăbeau, zicându-le: „Realizaţi-vă norma zilnică <i>(de cărămizi)</i> exact ca atunci când vi se dădeau paie!”


text:
Au fost desemnaţi supraveghetori israelieni care aveau datoria să îi urmărească. Ei erau bătuţi de către coordonatorii muncii veniţi din partea faraonului, care-i întrebau: „De ce ieri şi astăzi nu aţi terminat <i>(de făcut)</i> numărul de cărămizi pe care le făceaţi înainte?”


text:
Atunci supraveghetorii israelienilor au venit la faraon şi i-au zis: „De ce te comporţi aşa cu sclavii tăi?


text:
Acestora nu li se mai dau paie; şi totuşi li se cere acelaşi număr de cărămizi! Priveşte cum sunt bătuţi sclavii tăi! Poporul tău este cel care greşeşte!”


text:
Faraonul le-a răspuns: „Vreţi să staţi <i>(şi să trăiţi)</i> degeaba! Sunteţi nişte leneşi! Aşa se explică de ce ziceţi: «Lasă-ne să plecăm ca să oferim lui Iahve sacrificii din animale.»


text:
Întoarceţi-vă la lucru! Sunteţi obligaţi să realizaţi aceeaşi normă de cărămizi, fără să mai primiţi paie!”


text:
Supraveghetorii israelienilor au constatat dificultatea în care ajunseseră <i>(abia)</i> când li s-a spus că nu li se va reduce numărul zilnic de cărămizi.


text:
Şi le-au zis: „Iahve să privească spre voi şi să vă judece! Voi ne-aţi făcut urâţi înaintea faraonului şi a reprezentanţilor lui. Astfel, le-aţi pus sabia în mână ca să ne omoare.”


text:
Atunci Moise s-a întors spre Iahve şi I-a zis: „Doamne, de ce ai făcut să vină acest necaz peste popor? De ce m-ai trimis?


text:
De când am venit şi am vorbit faraonului în numele Tău, el s-a comportat mult mai rău cu poporul; şi Tu nu ai făcut <i>(încă)</i> nimic ca să îl eliberezi!”


text:
Iahve i-a răspuns lui Moise: „Vei vedea acum ce-i voi face faraonului. Va fi forţat de o mână care va acţiona cu o mare forţă şi îl va determina să îi lase să plece. Şi fiind astfel obligat, chiar el îi va expulza din ţara lui!”


text:
Cel care M-am revelat lui Avraam, lui Isaac şi lui Iacov ca Dumnezeul Omnipotent. Dar nu M-au cunoscut cu numele <i>(de)</i> «Iahve».


text:
Am făcut legământ cu ei şi le-am promis în cadrul acestuia că le dau Canaanul – acea ţară în care au locuit ca străini.


text:
Am auzit personal cum gem israelienii pe care egiptenii îi deţin ca sclavi; şi «Mi-am amintit» de acest legământ.


text:
Deci du-te şi spune-le israelienilor <i>(că le zic)</i>: «Eu sunt Iahve! Vă voi elibera de sub jugul egiptenilor şi din sclavia în care vă ţin aceştia. Vă voi răscumpăra cu o mână întinsă <i>(împotriva lor)</i> şi făcând o mare judecată.


text:
Vă voi accepta să fiţi poporul Meu; şi Eu voi fi <i>(Dumne)</i>zeul vostru. Veţi şti că Eu sunt Iahve – <i>(Dumne)</i>zeul vostru, Cel care v-a scos liberi de sub jugul egiptenilor.


text:
Vă voi duce în ţara pe care am jurat că o voi da lui Avraam, lui Isaac şi lui Iacov. Vouă vă ofer această ţară ca moştenire. Eu sunt Iahve!»”


text:
Moise a spus aceste cuvinte israelienilor. Dar ei nu le-au luat în considerare; pentru că erau dezamăgiţi din cauza obligaţiei de a presta munci extenuante.


text:
„Du-te şi spune-i faraonului, monarhului Egiptului, să le permită israelienilor să plece din ţara lui.”


text:
Dar Moise a răspuns lui Iahve: „Dacă israelienii nu m-au ascultat, oare cum va asculta faraonul; şi încă pe unul ca mine – care nu vorbeşte bine?”


text:
Aşa discuta Iahve cu Moise şi cu Aaron; şi astfel le-a dat porunci referitoare la israelieni şi pentru regele Egiptului, urmărind scoaterea lor din acea ţară.


text:
Urmează prezentarea conducătorilor familiilor <i>(evrei)</i>lor. Dintre fiii lui Ruben – primul născut al lui Israel, au fost <i>(conducători)</i>: Hanoh, Palu, Heţron şi Carmi. Aşa s-au numit clanurile provenite din Ruben.


text:
Dintre fiii lui Simeon au fost <i>(conducători)</i>: Iemuel, Iamin, Ohad, Iachin, Ţohar şi Saul – fiul unei canaanite. Aşa s-au numit clanurile provenite din Simeon.


text:
Fiii lui Levi, conform genealogiilor lor, au fost: Gherşon, Chehat şi Merari. Levi a trăit o sută patruzeci şi trei de ani.


text:
Dintre fiii lui Gherşon au fost <i>(conducători)</i>: Libni şi Şimei, din care s-au dezvoltat clanurile lor.


text:
Dintre fiii lui Chehat au fost <i>(conducători)</i>: Amram, Iţhar, Hebron şi Uziel. Chehat a trăit o sută treizeci şi trei de ani.


text:
Dintre fiii lui Merari au fost <i>(conducători)</i>: Mahli şi Muşi. Au fost astfel prezentate clanurile provenite din Levi, conform genealogiilor specifice fiecăruia.


text:
Amram a luat-o ca soţie pe Iochebed care era sora tatălui lui. Ea i-a născut lui Amram pe Aaron şi pe Moise. Amram a trăit o sută treizeci şi şapte de ani.


text:
Aaron a luat-o ca soţie pe Elişeba care era fiica lui Aminadab şi soră cu Nahşon. Ea i-a născut lui Aaron pe Nadab, pe Abihu, pe Elazar şi pe Itamar.


text:
Dintre fiii lui Corah au fost <i>(conducători)</i>: Asir, Elcana şi Abiasaf. Acestea au fost <i>(numele pe care le-au avut)</i> clanurile corahiţilor.


text:
Elazar – fiul lui Aaron – a luat-o ca soţie pe una dintre fiicele lui Putiel. Ea i l-a născut pe Fineas. Aceasta a fost lista conducătorilor familiilor leviţilor, conform clanurilor lor.


text:
Aaron şi Moise despre care s-a vorbit, sunt aceia cărora Iahve le-a spus să îi scoată pe israelieni din ţara Egiptului, conform clanurilor lor.


text:
Ei sunt cei care au vorbit faraonului – regelui Egiptului – cerându-i să îi lase pe israelieni să plece din Egipt. Aceştia au fost Moise şi Aaron.


text:
Atunci Moise a răspuns lui Iahve: „Totuşi, eu vorbesc dificil; şi nu ştiu dacă mă va asculta faraonul!”


text:
Iahve i-a zis lui Moise: „Să ştii că te-am făcut ca Dumnezeu pentru faraon; iar fratele tău – Aaron – va fi «profetul» care îi va transmite ce zici tu.


text:
Să-i spui <i>(astfel)</i> tot ce ţi-am poruncit. Fratele tău – Aaron – să îi transmită faraonului <i>(că trebuie)</i> să îi lase pe israelieni să iasă din ţara lui.


text:
Dar Eu îi voi împietri inima faraonului; şi voi face astfel să se înmulţească minunile <i>(Mele)</i> în ţara Egiptului.


text:
Când faraonul va decide să nu te asculte, Îmi voi întinde mâna împotriva Egiptului şi voi scoate din această ţară clanurile israelienilor care formează poporul Meu. Voi acţiona astfel făcând judecăţi senzaţionale <i>(împotriva Egiptului)</i>.


text:
Când Îmi voi întinde mâna împotriva Egiptului, egiptenii vor recunoaşte că Eu sunt Iahve; şi astfel îi voi scoate pe israelieni din mijlocul lor!”


text:
Atunci când i-au vorbit faraonului, Moise avea optzeci de ani, iar Aaron avea optzeci şi trei de ani.


text:
„Când va pretinde faraonul să faceţi o minune, atunci Moise să îi spună lui Aaron să ia toiagul şi să îl arunce înaintea <i>(faraonu)</i>lui; şi băţul se va transforma în şarpe.”


text:
Moise şi Aaron s-au dus la faraon şi au făcut exact cum le-a poruncit Iahve. Aaron a aruncat toiagul înaintea faraonului şi înaintea slujitorilor lui; iar acesta s-a transformat într-un şarpe.


text:
Atunci faraonul i-a chemat pe oamenii înţelepţi şi pe vrăjitorii Egiptului, care au făcut la fel prin vrăjitoriile lor.


text:
Toţi şi-au aruncat beţele care s-au transformat în şerpi. Dar şarpele care fusese iniţial toiagul al lui Aaron, a înghiţit pe cei transformaţi din beţele lor.


text:
Inima lui Faraon s-a împietrit; şi astfel nu i-a luat în considerare pe cei doi – exact cum spusese Iahve.


text:
Apoi Iahve i-a zis lui Moise: „Inima faraonului este împietrită; el nu acceptă să lase poporul să plece.


text:
Du-te la faraon dimineaţa devreme, atunci când el merge la apă. Să te duci şi să stai pe malul râului, acolo unde îl vei întâlni. Ia în mână acel toiag care se transformase în şarpe.


text:
Şi să îi spui astfel <i>(faraonului)</i>: «Iahve, Cel care este <i>(Dumne)</i>zeul evreilor, m-a trimis să îţi cer să permiţi poporului să plece, ca să I se închine în deşert. Dar până acum ai refuzat.


text:
Pentru că aceasta este decizia ta, Iahve îţi spune: ‘Vei cunoaşte că Eu sunt Iahve!’ Voi lovi apa din Nil cu toiagul din mâna mea; iar aceasta se va transforma în sânge.


text:
Peştii din râu vor muri, râul va avea un miros urât, iar egiptenii nu vor mai putea să bea apă din Nil.»”


text:
Iahve i-a mai zis lui Moise: „Spune-i lui Aaron: «Ia-ţi acel toiag, întinde-ţi mâna peste apele Egiptului – atât peste râuri, canale şi iazuri, cât şi peste toate bălţile; şi acestea se vor transforma în sânge.» Va fi sânge în toată ţara Egiptului. El va exista chiar şi în vasele de lemn şi de piatră!”


text:
Moise şi Aaron au făcut exact cum le-a poruncit Iahve. El a ridicat toiagul în prezenţa faraonului şi a slujitorilor lui. Apoi a lovit apa din râu; şi ea s-a transformat în sânge.


text:
Atunci peştii din râu au murit. Râul avea un miros neplăcut. Astfel, egiptenii nu au mai putut să bea apă din el; şi a fost sânge în toată ţara Egiptului.


text:
Dar vrăjitorii Egiptului au făcut şi ei la fel prin metodele lor <i>(oculte)</i>. Inima faraonului s-a împietrit <i>(mai mult)</i>; şi nu i-a luat în considerare pe Aaron şi pe Moise – exact cum spusese Iahve.


text:
Faraonul s-a întors <i>(de la râul Nil)</i> şi a intrat în palat fără să fi fost afectat în inima lui de ce se întâmplase.


text:
Toţi egiptenii au săpat pe lângă Nil ca să găsească apă potabilă; pentru că nu puteau să bea apa râului.


text:
Iahve i-a zis lui Moise: „Du-te la faraon şi spune-i: «Iahve îţi zice: ‘Permite poporului Meu să plece ca să Mi se închine.


text:
Râul va fi plin de broaşte. Ele vor veni în palatul tău, în dormitorul tău şi chiar în patul tău. Vor intra în casele slujitorilor tăi, ale poporului tău, în cuptoare şi în vasele în care se frământă coca pentru pâine.


text:
Iahve i-a mai zis lui Moise: „Spune-i lui Aaron să îşi întindă mâna cu toiagul atât peste râuri, cât şi peste canale şi iazuri; pentru ca <i>(astfel)</i> broaştele să iasă <i>(din ele)</i> în ţara Egiptului.”


text:
Aaron şi-a întins mâna peste apele Egiptului; iar broaştele au ieşit şi au acoperit teritoriul Egiptului.


text:
Dar vrăjitorii au procedat şi ei la fel prin metodele lor <i>(oculte)</i>; şi au făcut să apară broaşte în Egipt.


text:
Apoi faraonul i-a chemat pe Moise şi pe Aaron; şi le-a zis: „Rugaţi-vă lui Iahve să ia broaştele de la mine şi de la poporul meu; apoi voi lăsa poporul <i>(evreu)</i> să plece ca să îi ofere sacrificii din animale!”


text:
Moise i-a răspuns faraonului: „Decide când să mă rog pentru tine, pentru slujitorii tăi şi pentru poporul tău. Astfel, broaştele vor fi luate de la tine şi din casele tale. Vor rămâne doar în Nil.”


text:
El i-a zis: „Mâine!” Moise a răspuns: „Să fie aşa cum spui. Şi vei şti că nu este nimeni ca Dumnezeul nostru care se numeşte Iahve.


text:
Broaştele nu te vor mai afecta şi nu vor mai fi în casele tale. Nu îi vor mai deranja nici pe slujitorii tăi şi nici pe oamenii din poporul tău. Vor rămâne doar în Nil.”


text:
Moise şi Aaron au plecat de la faraon. Atunci Moise s-a rugat strigând spre Iahve cu privire la broaştele pe care El le adusese peste faraon.


text:
Când a văzut faraonul că i s-a oferit un timp de repaus, şi-a împietrit inima – exact cum spusese Iahve; şi nu i-a ascultat <i>(pe Moise şi pe Aaron)</i>.


text:
Apoi Iahve i-a zis lui Moise: „Spune-i lui Aaron: «Întinde-ţi toiagul şi loveşte praful pământului, pentru ca el să se transforme în ţânţari în tot teritoriul Egiptului.»”


text:
Ei au făcut exact aşa: Aaron şi-a întins mâna cu acel toiag şi a lovit praful pământului. Atunci au venit ţânţari peste oameni şi peste animale. În tot Egiptul, praful pământului s-a transformat în ţânţari.


text:
Vrăjitorii au încercat să facă şi ei ţânţari prin metodele lor <i>(oculte)</i>, dar nu au <i>(mai)</i> reuşit. Ţânţarii erau peste tot: atât pe oameni, cât şi pe animale.


text:
Atunci vrăjitorii i-au zis faraonului: „Acesta este degetul lui Dumnezeu!” Dar inima faraonului s-a împietrit <i>(mai mult)</i>; şi nu i-a luat în considerare – exact cum spusese Iahve.


text:
Apoi Iahve i-a zis lui Moise: „Scoală-te dimineaţă devreme, du-te înaintea faraonului, când el va merge la apă; şi spune-i: «Iahve îţi zice: ‘Permite poporului Meu să plece, ca să Mi se închine.


text:
Dacă nu vei lăsa poporul Meu să plece, voi trimite roiuri de muşte. Ele vor veni peste tine, peste slujitorii tăi, peste poporul tău şi în casele tale. Atât casele egiptenilor, cât şi ţara în care locuiesc aceştia se vor umple de roiuri de muşte.


text:
Dar în acea zi voi apăra zona Goşen unde locuieşte poporul Meu. Astfel, roiurile de muşte nu vor ajunge <i>(şi)</i> acolo. Şi voi proceda aşa ca să recunoşti că Eu sunt Iahve în această ţară!


text:
Astfel, voi face o diferenţiere între poporul Meu şi poporul tău. Această minune ţi se va întâmpla mâine!’»”


text:
Iahve a făcut exact cum zisese. Roiurile de muşte au venit în palatul faraonului şi în casele slujitorilor lui. Tot Egiptul a fost devastat din cauza muştelor.


text:
Atunci Faraon i-a chemat pe Moise şi pe Aaron şi le-a zis: „Duceţi-vă şi oferiţi sacrificii din animale Dumnezeului vostru aici, în ţară!”


text:
Moise i-a răspuns: „Nu este bine să procedăm astfel; pentru că sacrificiile din animale pe care le oferim Dumnezeul nostru care se numeşte Iahve, sunt considerate de către egipteni ca fiind ceva oribil. Dacă ne vor vedea egiptenii oferind <i>(lui Iahve)</i> aceste sacrificii din animale – faptă care pentru ei reprezintă ceva urât –, oare nu ne vor omorî cu pietre?


text:
Trebuie să facem o călătorie de trei zile în deşert; şi acolo să oferim sacrificii din animale Dumnezeului nostru care se numeşte Iahve. Vrem să procedăm aşa cum ne-a poruncit El!”


text:
Faraon a zis: „Vă voi permite să plecaţi ca să oferiţi în deşert sacrificii din animale Dumnezeului vostru care se numeşte Iahve; dar cu o condiţie: să nu vă depărtaţi prea mult de ţară. Acum, rugaţi-vă <i>(lui Iahve)</i> pentru mine!”


text:
Moise i-a răspuns: „Imediat după ce plec de la tine, mă voi ruga lui Iahve, cerându-I ca mâine să îndepărteze roiurile de muşte de la faraon şi de la poporul lui. Dar să renunţe faraon la ipocrizie şi să lase poporul să plece ca să ofere lui Iahve sacrificii din animale!”


text:
Iahve a făcut exact cum I-a cerut Moise: a îndepărtat roiurile de muşte de la faraon, de la slujitorii lui şi de la poporul acestuia. Nu a mai rămas nici măcar una.


text:
Apoi Iahve i-a zis lui Moise: „Du-te la faraon şi spune-i: «<i>(Dumne)</i>zeul evreilor care se numeşte Iahve îţi zice: ‘Permite poporului Meu să plece ca să Mi se închine.


text:
mâna lui Iahve va lovi vitele de pe câmp cu o boală contagioasă gravă. Ea va afecta caii, măgarii, cămilele, cirezile şi turmele.


text:
Dar Iahve va face distincţie între vitele lui Israel şi vitele Egiptului; şi astfel, nimic din ce este al israelienilor nu va muri.’


text:
În următoarea zi, Iahve a făcut aşa cum spusese: toate vitele egiptenilor au murit; dar niciuna dintre vitele israelienilor nu a murit.


text:
Faraonul a trimis pe cineva <i>(să verifice)</i>; şi a aflat că nu murise niciuna dintre vitele israelienilor. Dar inima faraonului s-a împietrit; şi nici de această dată nu a permis poporului <i>(evreu)</i> să plece.


text:
Iahve le-a vorbit din nou lui Moise şi lui Aaron, zicându-le: „Umpleţi-vă mâinile cu cenuşă din cuptor. Moise să o arunce în aer înaintea faraonului.


text:
Ea se va transforma într-un praf fin peste toată suprafaţa Egiptului; şi va determina în toată ţara, atât pe oameni cât şi pe animale, apariţia unor bube care vor produce infecţie.”


text:
Ei au luat cenuşă din cuptor şi s-au prezentat înaintea faraonului. Moise a aruncat-o spre cer; şi ea a produs bube cu infecţie pe oameni şi pe animale.


text:
Vrăjitorii nu au putut veni să se prezinte în faţa lui Moise din cauza bubelor; pentru că acestea erau şi pe ei, aşa cum se întâmplase cu toţi egiptenii.


text:
Dar Iahve i-a împietrit inima faraonului; şi acesta nu le-a aprobat cererea <i>(de plecare din ţară)</i>, exact cum îi spusese El lui Moise.


text:
Apoi Iahve i-a zis lui Moise: „Scoală-te dimineaţă devreme, du-te înaintea faraonului şi spune-i: «<i>(Dumne)</i>zeul evreilor care se numeşte Iahve, îţi zice: ‘Permite poporului Meu să plece ca să Mi se închine;


text:
pentru că de această dată Îmi voi trimite toate dezastrele împotriva ta, împotriva slujitorilor tăi şi împotriva poporului tău – ca să ştii că nu este nimeni ca Mine pe întregul pământ.


text:
Dacă Mi-aş fi întins mâna şi te-aş fi lovit pe tine împreună cu poporul tău printr-o epidemie, ai fi dispărut de pe pământ.


text:
Dar am decis să te las să trăieşti ca să îţi demonstrez forţa Mea; şi astfel, despre numele Meu să se vorbească <i>(între oamenii de)</i> pe întregul pământ.


text:
Atunci să ştii că mâine, în aceeaşi perioadă de timp ca acum, voi face să cadă cea mai devastatoare grindină din câte au venit vreodată în Egipt de când a fost el întemeiat.


text:
Deci dă ordin să se adăpostească în locuri de maximă protecţie atât oamenii, cât şi vitele împreună cu tot ce ai pe câmp. Orice om şi orice animal care va fi atunci pe câmp şi nu se va afla la adăpost, va muri din cauza grindinei.’»”


text:
Între slujitorii faraonului au fost unii care s-au temut de cuvântul lui Iahve. Ei şi-au adăpostit sclavii şi vitele în case.


text:
Iahve i-a zis lui Moise: „Întinde-ţi mâna spre cer ca să cadă grindină în toată ţara Egiptului. Ea va veni peste oameni, peste animale şi peste vegetaţia câmpului din Egipt!”


text:
Când şi-a întins Moise toiagul spre cer, Iahve a trimis o furtună cu grindină şi cu trăsnete care au afectat pământul. Iahve a făcut să cadă grindină în teritoriul Egiptului.


text:
Acea grindină amestecată cu trăsnete a fost atât de devastatoare, încât nu se mai întâmplase niciodată să cadă aşa ceva peste Egipt de când au fost oameni în el.


text:
Grindina a doborât la pământ tot ce era pe câmp în toată ţara Egiptului, afectând atât oameni, cât şi animale. Ea a doborât la pământ toate plantele de pe câmp şi a rupt orice copac care creştea pe el.


text:
Faraon şi-a trimis slujitorii să îi cheme pe Moise şi pe Aaron; şi le-a zis: „De această dată <i>(recunosc că)</i> am păcătuit. Iahve este corect <i>(când procedează astfel)</i>. Eu, împreună cu poporul meu suntem vinovaţi.


text:
Rugaţi-vă lui Iahve; pentru că este suficient cât ne-a afectat trăsnetul şi grindina acestui <i>(Dumne)</i>zeu! Vă <i>(promit că)</i> permit să plecaţi; nu vă voi mai reţine!”


text:
Moise i-a răspuns: „Cum voi ieşi din oraş, îmi voi ridica mâinile spre Iahve; trăsnetul nu va mai afecta ţara şi nu va mai cădea nici grindină; ca să recunoşti că pământul este al lui Iahve.


text:
Dar despre tine şi despre slujitorii tăi, ştiu că încă nu vă temeţi de <i>(Dumne)</i>zeul care se numeşte Iahve.”


text:
Culturile de in şi de orz fuseseră distruse; pentru că orzul începuse să facă spic şi inul abia înflorise.


text:
Moise a plecat de la faraon, a ieşit din oraş şi şi-a ridicat mâinile spre Iahve. Atunci, atât trăsnetul cât şi grindina au încetat; şi nu a mai căzut ploaie pe pământ.


text:
Când au văzut că ploaia, grindina şi trăsnetul au încetat, faraonul împreună cu slujitorii lui au păcătuit din nou împietrindu-şi inima.


text:
Astfel, având inima împietrită, faraonul nu le-a permis israelienilor să plece – exact cum îi spusese Iahve lui Moise.


text:
Apoi Iahve i-a zis lui Moise: „Du-te la faraon; pentru că am împietrit atât inima lui, cât şi a slujitorilor lui. Procedând astfel, am decis ca să fac aceste minuni în mijlocul lor,


text:
pentru ca voi să puteţi povesti copiilor şi nepoţilor voştri cât de sever i-am tratat pe egipteni şi ce minuni am făcut între ei. Iar voi veţi avea ocazia să ştiţi că Eu sunt Iahve.”


text:
Moise şi Aaron s-au dus la faraon şi i-au zis: „<i>(Dumne)</i>zeul evreilor care se numeşte Iahve, îţi spune: «Până când vei refuza să te smereşti înaintea Mea? Permite poporului Meu să plece şi să Mi se închine.


text:
Ele vor acoperi teritoriul acesteia; şi nimeni nu va mai putea vedea pământul. Vor mânca ce v-a mai rămas după grindină: vor devora <i>(frunzele de la)</i> orice copac care creşte pe câmp.


text:
Se vor umple cu ele palatele tale, casele slujitorilor tăi şi ale tuturor egiptenilor; va fi un fenomen pe care nici părinţii, nici părinţii părinţilor tăi nu l-au mai văzut de când sunt ei pe pământ şi până astăzi!»” Apoi ei s-au întors şi au plecat de la faraon.


text:
Slujitorii faraonului i-au zis acestuia: „Până când va fi acest om o capcană pentru noi? Lasă poporul <i>(lui)</i> să plece şi să se închine <i>(Dumne)</i>zeului lor numit Iahve! Nici acum nu realizezi că se distruge Egiptul?”


text:
Atunci Moise şi Aaron au fost aduşi la faraon. Acesta le-a zis: „Duceţi-vă şi închinaţi-vă <i>(Dumne)</i>zeului vostru numit Iahve! Totuşi, vreau să ştiu cine va merge!”


text:
Moise i-a răspuns: „Vom merge împreună cu tinerii şi cu bătrânii, cu fiii noştri şi cu fiicele noastre, cu turmele şi cu cirezile noastre – pentru că urmează să celebrăm o sărbătoare în cinstea lui Iahve!”


text:
El le-a zis: „Să fie Iahve cu voi exact cum vă voi lăsa eu să plecaţi însoţiţi de copiii voştri! Vă avertizez că ce intenţionaţi să faceţi, este ceva rău!


text:
Nu, nu accept acest lucru! Sunt de acord să meargă să se închine lui Iahve doar bărbaţii voştri; pentru că, de fapt, aceasta a fost cererea voastră <i>(iniţială)</i>!” Astfel, ei au fost alungaţi din faţa faraonului.


text:
Apoi Iahve i-a zis lui Moise: „Întinde-ţi mâna peste ţara Egiptului; şi ea va fi invadată de lăcuste. Ele vor mânca orice plantă de pe teritoriul Egiptului: tot ce a mai rămas după dezastrul produs de grindină.”


text:
Moise şi-a întins toiagul peste ţara Egiptului. Atunci Iahve a făcut să vină peste ţară vântul de la Est care a bătut tot timpul zilei şi al nopţii. Când s-a făcut dimineaţă, vântul de Est adusese lăcustele.


text:
Acestea au venit în toată ţara Egiptului; şi s-au aşezat pe tot teritoriul ei. Era un roi de lăcuste atât de mare, încât nu a avut vreodată echivalent şi nici nu va mai avea.


text:
Ele au acoperit întreg teritoriul ţării; şi astfel, tot pământul a devenit negru. Au mâncat toate plantele din ţară şi toate fructele pomilor care rămăseseră după dezastrul făcut de grindină. În toată ţara Egiptului nu a mai rămas nimic verde – nici între copaci şi nici între plantele de câmp.


text:
Faraonul s-a grăbit să cheme pe Moise şi pe Aaron, cărora le-a zis: „Am păcătuit împotriva <i>(Dumne)</i>zeului vostru care se numeşte Iahve şi împotriva voastră.


text:
Iartă-mi şi de această dată păcatul; şi roagă-te <i>(Dumne)</i>zeului vostru numit Iahve, cerându-i să îndepărteze de la mine această mortală calamitate!”


text:
Iahve a făcut să sufle cu mare intensitate – din direcţia Vest – un vânt care a luat lăcustele; şi astfel, ele au fost aruncate în Marea Roşie. Nu a mai rămas în Egipt nici măcar una.


text:
Apoi Iahve i-a zis lui Moise: „Întinde-ţi mâna spre cer ca să se facă întuneric peste tot teritoriul Egiptului. Acest întuneric va fi atât de pronunţat, încât se va putea pipăi cu mâna!”


text:
Moise şi-a întins mâna spre cer. Atunci s-a făcut un mare întuneric în toată ţara Egiptului. Acest întuneric a durat trei zile.


text:
Oamenii nu se puteau vedea unii pe alţii; şi în timpul celor trei zile, nu s-au deplasat din locul în care erau. Dar toţi israelienii au avut lumină acolo unde locuiau.


text:
Faraonul l-a chemat pe Moise; şi i-a zis: „Duceţi-vă şi închinaţi-vă lui Iahve. Copiii voştri pot merge împreună cu voi. Dar turmele şi cirezile voastre să rămână aici în ţară!”


text:
Moise i-a răspuns: „Trebuie să ne permiţi să oferim <i>(Dumne)</i>zeului nostru numit Iahve animale arse integral.


text:
Deci şi vitele noastre trebuie să meargă împreună cu noi! Nicio copită nu va rămâne; pentru că trebuie să alegem dintre ele pe acelea pe care le vom dedica în închinarea noastră înaintea <i>(Dumne)</i>zeului nostru numit Iahve. Nu ştim ce <i>(animale)</i> vom folosi pentru a ne închina lui Iahve decât atunci când vom ajunge acolo!”


text:
Dar Iahve a împietrit inima faraonului; iar acesta nu a vrut să le permită <i>(evreilor)</i> să plece.


text:
Apoi faraonul i-a zis: „Pleacă de la mine! Evită să îmi mai vezi faţa; pentru că în ziua în care mi-o vei <i>(mai)</i> vedea, vei muri!”


text:
Iahve îi zisese lui Moise: „Voi mai aduce încă un dezastru peste Faraon şi peste Egipt. Apoi el vă va permite să plecaţi de acolo. De fapt, atunci când vă va permite să plecaţi, vă va alunga definitiv.


text:
Spune poporului ca orice om să ceară vecinului lui şi orice femeie să ceară vecinei ei lucruri de argint şi de aur.”


text:
Iahve a făcut ca egiptenii să manifeste bunăvoinţă faţă de popor; iar Moise devenise o personalitate remarcabilă în Egipt. Aşa îl vedeau atât slujitorii faraonului, cât şi poporul egiptean.


text:
Moise i-a mai zis faraonului: „Iahve îţi vorbeşte, zicând: «La mijlocul nopţii voi trece prin Egipt.


text:
Toţi prim-născuţii din ţara Egiptului vor muri, începând cu primul-născut al faraonului care stă pe tron, continuând cu primul-născut al sclavei care macină cu râşniţa şi terminând cu toţi primii născuţi ai vitelor.


text:
Apoi, în toată ţara Egiptului vor fi mari ţipete, aşa cum nu au mai fost niciodată şi cum nici nu vor mai fi.


text:
Dar între israelieni, nici măcar un câine nu va lătra nici la animale şi nici la oameni – ca să ştiţi ce distincţie face Iahve între Egipt şi Israel.


text:
Atunci toţi aceşti slujitori ai tăi vor veni la mine şi se vor apleca până la pământ înaintea mea, zicând: ‘Pleacă împreună cu tot poporul care te urmează!’ Apoi voi pleca!»” Moise a ieşit de la faraon plin de mânie…


text:
Iahve îi spusese iniţial lui Moise: „Faraon nu te va asculta. Şi se va întâmpla aşa pentru ca să se înmulţească minunile Mele în ţara Egiptului.”


text:
Moise şi Aaron au făcut toate aceste minuni înaintea faraonului; dar Iahve i-a împietrit inima şi nu a permis poporului să plece din ţara lui.


text:
Spune întregii adunări a lui Israel ca în ziua a zecea a acestei luni, să ia un miel pentru fiecare familie; să fie un miel pentru fiecare casă.


text:
Dacă o familie este prea mică pentru <i>(a mânca)</i> un miel, va trebui să îl împartă cu vecinul lor cel mai apropiat, conform numărului persoanelor. Să împărţiţi mielul în funcţie de cât mănâncă fiecare om din el.


text:
Mielul vostru să fie de <i>(aproximativ)</i> un an şi să nu aibă defecte. Puteţi folosi un miel sau un ied.


text:
Să-l ţineţi până în a paisprezecea zi a lunii. Apoi, întreaga adunare să îl înjunghie între cele două seri.


text:
Să ia din sângele lui şi să ungă cele două tocuri laterale şi pragul de sus al uşilor caselor în care vor fi când îl vor mânca.


text:
Să mănânce mielul <i>(toţi)</i> în aceeaşi noapte. El să fie fript la foc; iar când îl veţi consuma, să mâncaţi <i>(şi)</i> turte făcute fără drojdie împreună cu plante amare.


text:
Să nu îl mâncaţi crud sau fiert în apă, ci fript la foc – atât capul şi picioarele, cât şi organele lui.


text:
Când îl veţi mânca, să fiţi echipaţi <i>(de plecare)</i>, să aveţi sandalele în picioare şi toiagul în mână. Să vă grăbiţi când îl veţi mânca; pentru că acesta este mielul care va reprezenta Paştele lui Iahve.


text:
Eu voi trece prin ţara Egiptului în acea noapte. Şi voi omorî pe toţi prim-născuţii din Egipt: atât ai oamenilor, cât şi ai animalelor; şi astfel voi pune în aplicare sentinţa <i>(Mea)</i> împotriva tuturor zeilor Egiptului. Eu sunt Iahve.


text:
Sângele de pe casele în care locuiţi, va fi un semn <i>(distinctiv)</i> pentru voi. Când Eu voi vedea sângele, vă voi ocoli; şi nu vă va afecta dezastrul cu care voi lovi ţara Egiptului.


text:
Aceasta va fi pentru voi o zi de care vă veţi aminti: să o comemoraţi desemnând-o ca sărbătoare în cinstea lui Iahve. Să practicaţi această comemorare în fiecare generaţie, respectând-o ca pe o sărbătoare care trebuie făcută mereu <i>(în fiecare an)</i>.


text:
Timp de şapte zile să mâncaţi turte făcute fără drojdie. Începând cu prima zi a acelei săptămâni, să scoateţi coca făcută cu drojdie din casele voastre; pentru că oricine mănâncă pâine crescută <i>(sub acţiunea drojdiei)</i> din prima şi până în a şaptea zi, va fi distrus în <i>(poporul)</i> Israel.


text:
În prima zi <i>(a acestei săptămâni)</i> să aveţi o adunare sfântă; iar în a şaptea zi să aveţi încă o adunare sfântă. Exceptând activitatea de pregătire a mâncării pentru fiecare, în acele zile să nu faceţi nici vreo altă muncă.


text:
Să respectaţi Sărbătoarea Turtelor în acea zi în care voi scoate clanurile voastre din ţara Egiptului. Să sărbătoriţi evenimentul din această zi în toate generaţiile. Aceasta este pentru voi o poruncă pe care trebuie să o respectaţi mereu.


text:
Începând din seara zilei care va fi a paisprezecea din această lună şi până în a douăzeci şi una seară, să mâncaţi turte făcute fără drojdie.


text:
Timp de şapte zile să nu existe drojdie în casele voastre; pentru că oricine mănâncă ceva făcut cu drojdie, va fi eliminat din adunarea lui Israel, indiferent că este străin sau locuitor permanent al ţării.


text:
Să nu mâncaţi nimic crescut sub acţiunea fermenţilor. În toate locuinţele voastre să se mănânce numai turte făcute fără drojdie.”


text:
Moise a convocat adunarea bătrânilor consilieri ai lui Israel; şi le-a zis: „Duceţi-vă şi alegeţi miei pentru clanurile voastre, ca să fie înjunghiat mielul de Paşte.


text:
Să luaţi o legătură de tulpini de isop, să o înmuiaţi în sângele <i>(mielului)</i> care va fi pus într-un vas; şi să ungeţi cu el pragul de sus şi cele două tocuri laterale ale <i>(uşii)</i> casei voastre. Până dimineaţa, nimeni să nu iasă din casă trecând dincolo de uşa ei.


text:
Iahve va trece <i>(prin ţară)</i> ca să îi lovească pe egipteni. Când va vedea sângele pe pragul de sus şi pe cele două tocuri, Iahve va trece pe lângă acea uşă; şi astfel nu va permite distrugătorului să intre în casele voastre şi să vă omoare <i>(primul născut)</i>.


text:
Să faceţi ce vă spun acum. Aceasta este o poruncă a cărei cerinţă trebuie respectată mereu. Ea este valabilă atât pentru voi, cât şi pentru urmaşii voştri.


text:
Când veţi ajunge în ţara pe care v-o va da Iahve aşa cum a promis, să faceţi ce vă cere această poruncă.


text:
voi să le răspundeţi: «Sacrificăm <i>(acest animal)</i> în cinstea lui Iahve. Se numeşte Paşte <i>(adică trecerea pe lângă…)</i>; pentru că El a trecut <i>(atunci)</i> pe lângă casele noastre când eram în Egipt. Şi în timp ce <i>(Iahve)</i> i-a lovit pe egipteni, familiile noastre au scăpat.»” Poporul s-a aplecat <i>(până)</i> la pământ şi s-a închinat.


text:
La mijlocul nopţii, Iahve „a lovit” toţi prim-născuţii din ţara Egiptului, de la primul născut al faraonului care stătea pe tronul lui, până la primul născut al celui din închisoare şi al tuturor vitelor.


text:
Atunci când faraonul, slujitorii lui şi toţi egiptenii s-au trezit în acea noapte, au fost mari ţipete în Egipt; pentru că nu era casă unde să nu fie cineva mort…


text:
În aceeaşi noapte, el i-a chemat pe Moise şi pe Aaron; şi le-a zis: „Plecaţi! Ieşiţi repede dintre oamenii poporului meu, atât voi cât şi toţi ceilalţi israelieni. Duceţi-vă şi închinaţi-vă lui Iahve, aşa cum aţi zis.


text:
Egiptenii grăbeau poporul <i>(evreu)</i>, intenţionând să îl scoată cât mai repede din ţară. Ei îşi ziceau: „Altfel, vom muri toţi!”


text:
Poporul şi-a luat coca necrescută, împreună cu vasele în care o frământau. Le-au înfăşurat în haine şi le-au pus pe umeri.


text:
Israelienii au făcut exact cum le-a spus Moise: au cerut egiptenilor atât lucruri de argint şi de aur, cât şi îmbrăcăminte.


text:
Iahve a făcut ca egiptenii să fie binevoitori cu poporul; iar aceştia le-au dat <i>(evreilor)</i> tot ce au cerut. Şi astfel, <i>(evreii)</i> i-au prădat pe egipteni.


text:
Israelienii au călătorit pe jos, deplasându-se din Ramses spre Sucot. Erau şase sute de mii de bărbaţi care mergeau pe jos, fără să fie număraţi şi copiii lor.


text:
Împreună cu ei a mai plecat o mulţime diversificată de oameni, căreia i s-au adăugat foarte multe cirezi şi turme.


text:
Au făcut turte din coca pe care o aduseseră din Egipt. Acea cocă nu avusese timp să crească; pentru că atunci când au fost goniţi, nu au mai putut să îşi ia provizii.


text:
La sfârşitul celor patru sute treizeci de ani, chiar în acea zi, toate clanurile lui Iahve au ieşit de pe teritoriul Egiptului.


text:
Pentru că în acea noapte Iahve „a vegheat” ca să îi scoată din ţara Egiptului, toţi israelienii şi toţi urmaşii lor trebuie să stea treji <i>(când o celebrează)</i> în cinstea Lui!


text:
Iahve a vorbit lui Moise şi lui Aaron, zicându-le: „Aceasta este porunca referitoare la Paşte: niciun străin să nu mănânce <i>(din)</i> mielul pascal.


text:
El să fie mâncat într-o singură casă. Deci să nu scoateţi carnea din casa în care va fi mâncat mielul; şi să nu sfărâmaţi niciunul dintre oasele lui.


text:
Dacă vreun străin, care locuieşte la tine, va dori să sărbătorească Paştele <i>(în cinstea)</i> lui Iahve, toţi bărbaţii din familia lui să fie circumcişi. Abia după circumcizie îşi poate permite să participe la sărbătoare. De atunci încolo, el va fi considerat aparţinător al acestui popor. Nimeni care nu este circumcis, să nu mănânce <i>(din miel)</i>.


text:
Va fi o singură lege atât pentru cel care se adaugă poporului <i>(evreu)</i>, cât şi pentru străinul care locuieşte <i>(temporar)</i> între voi.”


text:
„Să pui separat pentru Mine pe orice prim-născut de sex masculin care aparţine israelienilor. Ce va concepe uterul pentru prima dată, atât între oameni cât şi între animale, este al Meu.”


text:
Moise a zis poporului: „Amintiţi-vă de această zi în care aţi ieşit din Egipt, din casa în care aţi fost sclavi. Să comemoraţi faptul că Iahve v-a scos de acolo în forţă cu mâna Lui; şi să nu consumaţi pâine făcută cu drojdie.


text:
Iahve vă va duce în teritoriul canaaniţilor, al hitiţilor, al amoriţilor, al hiviţilor şi al iebusiţilor. Aceea este ţara despre care El a promis cu jurământ părinţilor voştri că v-o va da. Ea este o ţară în care curge lapte şi miere. Atunci <i>(când veţi ajunge în ea)</i> să respectaţi sărbătoarea <i>(anual)</i> în această lună.


text:
În timp ce şapte zile veţi mânca turte, să nu existe pâine crescută cu drojdie şi nici acest ferment pe tot teritoriul unde vei locui.


text:
Fiecare să spună copilului lui în acea zi: «Aceasta este o amintire despre ce a făcut Iahve pentru mine când am plecat din Egipt.»


text:
Să fie pentru voi ca un semn pe mână şi ca o evidenţă împotriva uitării <i>(pusă)</i> pe frunte. Vă cer să procedaţi aşa având în vedere că trebuie ca legea lui Iahve să fie pe buzele voastre; pentru că Iahve v-a scos din Egipt acţionând în forţă <i>(pentru voi)</i> cu mâna Lui.


text:
Iahve vă va duce în teritoriile canaaniţilor, aşa cum a jurat părinţilor voştri; şi vă va da ţara acestora.


text:
Atunci să puneţi separat pentru Iahve pe toţi aceia care vor fi concepuţi pentru prima dată în uter. Toţi primii născuţi care vor fi masculi fătaţi de vitele voastre, să fie ai lui Iahve.


text:
Dar orice prim-născut al măgăriţei, să îl răscumpăraţi sacrificând o oaie în locul lui. Dacă nu îl răscumpăraţi, să îi rupeţi gâtul. Să răscumpăraţi şi pe fiecare prim-născut dintre fiii voştri.


text:
Atunci când urmaşii voştri vă vor întreba: «Ce înseamnă acest ritual?», să le răspundeţi: «Iahve, acţionând în forţă cu mâna Lui, ne-a scos din Egipt unde am locuit ca sclavi.


text:
Când faraonul s-a ambiţionat şi nu ne-a permis să plecăm, Iahve a omorât pe toţi care erau primii născuţi <i>(în orice familie)</i> din ţara Egiptului – de la primul născut al omului până la primul născut al animalelor. Având în vedere acest fapt, noi oferim ca sacrificiu lui Iahve ce naşte pentru prima dată fiecare animal; şi răscumpărăm pe primii născuţi dintre copiii noştri.


text:
Pentru că Iahve ne-a scos din Egipt acţionând în forţă cu mâna Lui, acest ritual este pentru noi ca un semn pe mână şi ca ceva pus pe frunte <i>(care aminteşte acel eveniment)</i>.»”


text:
Când faraonul a lăsat poporul să plece, Dumnezeu nu i-a ghidat <i>(pe evrei)</i> să meargă prin ţara filistenilor. Deşi acel drum era mai scurt, Dumnezeu a procedat astfel cu ei, pentru că Îşi zisese: „Este posibil ca poporul să încerce să evite un potenţial război <i>(cu filistenii)</i>; şi astfel se poate întoarce în Egipt.”


text:
Aşa se explică de ce Dumnezeu a condus poporul spre Marea Roşie pe drumul care ocolea acea zonă şi care avea traseul prin deşert. Israelienii au plecat din teritoriul Egiptului pregătiţi pentru război.


text:
Moise a luat cu el oasele lui Iosif care îi pusese pe israelieni să jure zicând: „Când Dumnezeu va interveni în favoarea voastră, să luaţi <i>(şi)</i> oasele mele de aici.”


text:
Iahve a mers pe drum ca un ghid înaintea lor, conducându-i printr-un stâlp de nor ziua şi printr-un stâlp de foc care le oferea lumină noaptea. Astfel au putut călători atât ziua, cât şi noaptea.


text:
Nu se depărta din faţa poporului nici stâlpul de nor din timpul zilei şi nici stâlpul de foc din timpul nopţii.


text:
„Spune-le israelienilor să se întoarcă şi să îşi stabilească tabăra lângă Pi-Hahirot, între Migdol şi mare, vizavi de Baal-Ţefon. Să vă organizaţi tabăra lângă mare, în faţa acestei localităţi.


text:
Faraonul va zice despre israelieni: «Rătăcesc fără niciun scop prin zonă; şi deşertul i-a prins în capcana lui.»


text:
Eu voi împietri inima faraonului. Atunci el îi va urmări. Dar din tot ce se va întâmpla cu faraonul şi cu armata lui, Eu voi obţine glorie. Şi egiptenii vor recunoaşte astfel că Eu sunt Iahve!” Evreii au făcut exact cum li se spusese.


text:
Când a fost anunţat regele egiptean că poporul <i>(evreu)</i> a fugit, faraonul şi slujitorii lui s-au răzgândit cu privire la israelieni. Atunci au zis: „Cum am acceptat noi să îl lăsăm pe Israel să plece şi să nu ne mai slujească?”


text:
A luat cele şase sute de care speciale <i>(de luptă)</i> şi toate celelalte care ale Egiptului. Fiecare corp de armată avea comandantul lui.


text:
Iahve a împietrit inima faraonului, regele Egiptului. Şi astfel, acesta a început să îi urmărească pe israelieni. În acest timp, israelienii îşi continuau curajoşi deplasarea.


text:
Egiptenii i-au urmărit împreună cu toţi caii şi cu toate carele faraonului care formau armata acestuia. I-au ajuns tocmai când îşi stabiliseră tabăra aproape de mare, lângă Pi-Hahirot, în dreptul localităţii Baal-Ţefon.


text:
Faraonul se apropia. Israelienii au privit <i>(înapoi)</i> şi văzut că egiptenii veneau în forţă spre ei. Atunci le-a fost frică şi au început să strige spre Iahve.


text:
Apoi i-au zis lui Moise: „De ce ne-ai adus să murim în deşert? Oare nu <i>(mai)</i> erau <i>(suficiente)</i> morminte în Egipt? Ce ne-ai făcut după ce ne-ai scos din această ţară?


text:
Nu îţi <i>(aminteşti cum)</i> spuneam noi când încă eram în Egipt să ne laşi să lucrăm <i>(ca sclavi)</i> pentru egipteni? Ar fi fost mult mai bine pentru noi să fim sclavii egiptenilor decât să murim în deşert!”


text:
Dar Moise a zis poporului: „Curaj! Staţi pe loc; şi veţi vedea eliberarea pe care v-o va oferi astăzi Iahve; pentru că pe aceşti egipteni care au venit acum până aici, nu îi veţi mai vedea niciodată!


text:
Apoi Iahve i-a zis lui Moise: „De ce strigi <i>(disperat)</i> spre Mine? Spune poporului să meargă înainte.


text:
Să îţi ridici toiagul şi să îţi întinzi mâna cu el spre mare. Atunci apele ei se vor despărţi; şi israelienii vor trece prin mijlocul mării ca pe un teren <i>(care a fost mereu)</i> fără apă.


text:
Apoi voi împietri inimile egiptenilor care vor veni după ei. Şi astfel voi obţine glorie din tot ce se va întâmpla cu faraonul şi cu întreaga lui armată formată din care şi din călăreţi.


text:
Egiptenii Mă vor glorifica atunci când vor vedea ce se va întâmpla cu faraonul lor şi cu armata lui formată din care şi din călăreţi; şi <i>(cei care vor rămâne în ţară,)</i> vor recunoaşte că Eu sunt Iahve.”


text:
Îngerul lui Iahve care mergea înaintea taberei lui Israel, şi-a schimbat locul şi a stat în spatele israelienilor. Astfel, stâlpul de nor şi-a schimbat locul; şi a trecut din faţă, în spatele lor.


text:
El s-a aşezat între tabăra egiptenilor şi tabăra lui Israel. Noaptea, norul era întunecos pe o parte şi luminos pe cealaltă. Astfel, în timpul nopţii, cele două tabere nu s-au apropiat una de cealaltă.


text:
Apoi Moise şi-a întins mâna spre mare. Iahve a făcut să vină un mare vânt dinspre Est. El a suflat pe mare; şi astfel, apele acesteia s-au despărţit, făcând o zonă uscată din aceea care fusese acoperită iniţial de apele mării.


text:
Israelienii au trecut prin mijlocul mării ca pe un teren <i>(care ar fi fost)</i> permanent uscat. Apele se făcuseră <i>(ca un)</i> zid în dreapta şi în stânga lor.


text:
Egiptenii i-au urmărit; şi toţi caii faraonului, toate carele şi toţi călăreţii lui au intrat după ei în mare.


text:
Spre dimineaţă, privind din stâlpul de foc şi din acel nor spre armata egiptenilor, Iahve a produs dezordine între cei care o formau.


text:
El a făcut să le iasă roţile de la care. Atunci egiptenii au constatat că deplasarea devenise dificilă. Ei au zis: „Să renunţăm la urmărirea lui Israel şi să fugim înapoi; pentru că Iahve se luptă pentru ei împotriva Egiptului!”


text:
Atunci Iahve i-a zis lui Moise: „Întinde-ţi mâna spre mare; şi apele vor veni înapoi peste egipteni, peste carele şi peste călăreţii lor!”


text:
Moise şi-a întins mâna spre mare; şi până dimineaţa, marea şi-a revenit la starea ei iniţială. În timp ce egiptenii fugeau de apele ei care reveneau, Iahve i-a aruncat cu forţă în mijlocul mării.


text:
Apele care s-au întors, au acoperit carele, călăreţii şi toată armata faraonului care venise după israelieni în mijlocul mării. Nici măcar unul nu a supravieţuit!


text:
Dar israelienii au mers prin mijlocul mării ca pe un teren permanent uscat, în timp ce apele se făcuseră zid în dreapta şi în stânga lor.


text:
Aşa l-a salvat Iahve pe Israel în acea zi de egipteni. Israelienii i-au văzut pe egipteni zăcând morţi pe malul mării…


text:
Ei au văzut cât de spectaculos acţionase Iahve împotriva egiptenilor. Atunci poporul s-a temut de Iahve şi a crezut în El şi în sclavul Său numit Moise.


text:
Atunci Moise şi israelienii au cântat acest cântec lui Iahve: „Voi cânta lui Iahve; pentru că Şi-a demonstrat gloria, aruncând cu mare forţă în mare atât pe cal, cât şi pe călăreţ.


text:
Iahve este forţa de care beneficiez şi tema cântecului meu. El a devenit salvarea mea! Acesta este Dumnezeul meu pe care Îl voi lăuda. El este Dumnezeul tatălui meu; şi pe El Îl voi glorifica.


text:
El a aruncat în mare carele faraonului şi armata lui. Comandanţii faimoşi ai <i>(armatei)</i> lui s-au înecat în Marea Roşie!


text:
Ai culcat la pământ pe duşmani cu faima maiestăţii Tale; şi Ţi-ai declanşat mânia care i-a consumat <i>(arzând)</i> ca pe nişte paie.


text:
La suflarea nărilor Tale, s-au adunat apele. Cantităţi mari de ape s-au ridicat ca un zid. Apele de la mare adâncime s-au închegat în mijlocul mării.


text:
Duşmanul îşi zicea: «Îi voi urmări şi îi voi ajunge. Voi împărţi prada; îmi voi satisface dorinţa cu privire la ei. Îmi voi scoate sabia; şi mă va ajuta mâna mea să devin stăpânul lor.»


text:
Dar când Tu ai acţionat cu suflarea Ta, i-a acoperit marea! S-au dus ca plumbul în partea cea mai adâncă a apelor.


text:
Care dintre <i>(celelalte)</i> zei<i>(tăţi ale celorlalte popoare)</i> este ca Tine, Doamne? Cine este atât de glorios ca Tine în sfinţenie? Şi cine <i>(mai)</i> impune <i>(ca Tine)</i> respectul prin faimoasele minuni <i>(deja)</i> făcute?


text:
Prin bunătatea Ta, Ţi-ai condus poporul pe care l-ai răscumpărat. Prin acţiunile Tale, Tu l-ai ghidat spre sfântul loc de odihnă.


text:
Popoarele vor începe să tremure când vor auzi <i>(ce s-a întâmplat)</i>. Locuitorii Filistiei se vor cutremura.


text:
Conducătorii Edomului se vor teme. Vor fi afectaţi de tremur toţi conducătorii Moabului. Toţi locuitorii Canaanului se vor topi de frică.


text:
Va veni teroarea împotriva lor şi vor fi speriaţi. Din cauza faimei braţului Tău, vor sta muţi ca o piatră până va trece poporul Tău, Iahve; până va ajunge dincolo de ei poporul pe care l-ai câştigat.


text:
Tu îl vei aduce şi îl vei planta pe muntele moştenirii Tale. Acela este teritoriul pe care Tu, Iahve, Ţi l-ai pregătit ca locuinţă; şi el va fi locul pe care mâinile Tale, Stăpâne, l-au făcut.


text:
Când caii, carele şi călăreţii faraonului au intrat în mare, Iahve a adus înapoi apele mării peste ei. Dar israelienii au mers prin mare ca pe <i>(un)</i> pământ uscat!


text:
Apoi profetesa Miriam care era sora lui Aaron, a luat în mână o tamburină; şi toate femeile au venit după ea având tamburine în mâini şi dansând.


text:
Miriam le zicea în versurile cântecului ei: „Cântaţi lui Iahve, pentru că Şi-a demonstrat gloria! I-a aruncat cu forţă în mare pe cal şi pe călăreţ!”


text:
Apoi Moise a condus pe Israel plecând de lângă Marea Roşie; şi au călătorit împreună prin deşertul Şur. Au mers trei zile prin deşert fără să găsească apă.


text:
Apoi au ajuns într-un loc unde era apă; dar nu au putut să o bea, pentru că era amară. Acest fapt explică de ce au numit acea zonă Mara.


text:
El a strigat spre Iahve care i-a arătat o bucată de lemn. Moise a aruncat lemnul în apă; şi atunci aceasta s-a făcut dulce. Acolo, Iahve le-a dat <i>(evreilor)</i> legi şi porunci; şi i-a testat.


text:
El le-a zis: „Dacă veţi asculta cu atenţie de ce vă spune Dumnezeul vostru care se numeşte Iahve, dacă veţi face ce spune El că este corect, dacă veţi lua în considerare poruncile Lui şi veţi respecta toate legile Lui, nu voi aduce împotriva voastră niciuna dintre bolile pe care le-am trimis împotriva egiptenilor. Eu sunt Iahve, Cel care vă vindecă!”


text:
Au ajuns la Elim, unde erau douăsprezece izvoare şi şaptezeci de palmieri. Ei şi-au stabilit tabăra acolo, lângă ape.


text:
Întreaga adunare a israelienilor a plecat de la Elim şi a ajuns în deşertul Sin care este între Elim şi Sinai. Acea deplasare a fost făcută în a cincisprezecea zi din a doua lună după ieşirea <i>(evreilor)</i> de pe teritoriul Egiptului.


text:
Israelienii le-au zis: „O, mai bine am fi fost omorâţi de mâna lui Iahve pe teritoriul Egiptului! Acolo stăteam lângă oalele noastre în care aveam carne; şi mâncam pâine din abundenţă. Ne-aţi adus aici, în acest deşert, ca să moară de foame toată această mulţime de oameni!”


text:
Atunci Iahve i-a zis lui Moise: „Voi face să plouă pâine din cer. Va fi necesar ca poporul să meargă zilnic şi să îşi adune pâine numai pentru o zi. Astfel îi voi testa, ca să văd dacă vor trăi respectând legea Mea sau dacă o vor ignora.


text:
În a şasea zi, să reţină o cantitate dublă faţă de aceea adunată în fiecare dintre celelalte <i>(cinci)</i> zile.”


text:
Moise şi Aaron le-au zis tuturor israelienilor: „În această seară veţi şti că Iahve <i>(este Cel care)</i> v-a scos din Egipt.


text:
Mâine dimineaţă veţi vedea gloria lui Iahve; pentru că El a auzit protestele voastre împotriva Lui. Şi oare cine suntem noi, ca să vă suportăm aceste critici îndreptate împotriva noastră?”


text:
Moise a mai zis: „Veţi şti că a acţionat Iahve, când veţi vedea cum vă va da seara carne, iar dimineaţa vă va oferi pâine din abundenţă! Noi nu suntem nimic în comparaţie cu Iahve care v-a auzit lamentările îndreptate împotriva Lui! Protestele voastre nu sunt formulate <i>(doar)</i> împotriva noastră, ci <i>(în primul rând)</i> împotriva lui Iahve!”


text:
Apoi Moise i-a zis lui Aaron: „Spune întregii adunări a israelienilor: «Apropiaţi-vă de Iahve; pentru că El a auzit protestele voastre!»”


text:
În timp ce Aaron vorbea întregii adunări, ei au privit spre deşert. Atunci a fost vizibilă gloria lui Iahve în <i>(acel)</i> nor.


text:
„Am auzit plângerea israelienilor. Acum spune-le: «Între cele două seri veţi avea carne; iar dimineaţa veţi avea şi pâine din abundenţă. Atunci veţi şti că Eu sunt Dumnezeul vostru care se numeşte Iahve!»”


text:
În acea seară, au venit nişte prepeliţe care au acoperit tabăra. Dimineaţa, în jurul taberei era un strat de rouă.


text:
Când le-au văzut, israelienii nu au ştiut ce sunt; şi-au zis unii altora: „Oare ce sunt acestea?” Moise le-a zis: „Aceasta este pâinea pe care v-a dat-o Iahve ca să o mâncaţi.


text:
Iahve a poruncit ca fiecare om să adune cât îi trebuie pentru hrană. Această cantitate va fi de un omer pentru fiecare persoană, conform numărului celor din cortul fiecăruia. Să adunaţi această cantitate pentru fiecare persoană din cortul vostru.”


text:
După ce au măsurat cu omerul, au constatat că celui care adunase mai mult, nu i-a rămas în plus; iar cel care a adunase mai puţin, nu avea lipsă. Fiecare om a avut din ce adunase conform nevoilor lui.


text:
Moise le spusese să nu lase nimic din ce adunaseră <i>(într-o zi)</i>; pentru că nu trebuia să rămână până dimineaţa.


text:
Dar ei nu l-au ascultat. Astfel, unii au păstrat o parte <i>(din acele bobiţe)</i> până dimineaţa. Dar ce lăsaseră <i>(în acea noapte)</i>, a făcut viermi şi a mirosit foarte urât. Atunci Moise s-a supărat pe ei.


text:
În fiecare dimineaţă, israelienii adunau exact cât aveau nevoie. Atunci când soarele încălzea pământul, acea <i>(materie pentru)</i> pâine se topea.


text:
În a şasea zi, ei au adunat dublu: doi omeri pentru fiecare persoană. Toţi conducătorii adunării au venit la Moise şi l-au anunţat despre acest lucru.


text:
Atunci el le-a zis: „Iahve a poruncit astfel: «Mâine este o zi de odihnă – un Sabat sfânt pentru El. Să coaceţi ce aveţi de copt şi să fierbeţi ce aveţi de fiert; iar tot ce vă rămâne <i>(după ce veţi mânca)</i>, să păstraţi până dimineaţa.»”


text:
Ei au păstrat acea mâncare aşa cum a poruncit Moise. Şi au constatat că ea nu a mai mirosit urât şi nu a mai făcut viermi.


text:
Moise le-a zis: „Mâncaţi-o azi; pentru că acum este Sabatul lui Iahve; astăzi nu veţi găsi pâine pe câmp.


text:
Să adunaţi <i>(această pâine)</i> şase zile; dar să ştiţi că în a şaptea, care este o zi de odihnă, ea nu va fi!”


text:
Ştiţi că Iahve v-a dat Sabatul; şi astfel, în a şasea zi vă dă hrană pentru două zile. În a şaptea zi, orice om să rămână acolo unde este. Atunci, niciunul dintre voi să nu iasă din perimetrul locuinţei lui.”


text:
Urmaşii lui Israel a numit acea pâine venită din cer, „mană”. Ea era albă, asemănătoare seminţei de coriandru, şi avea gust de turtă cu miere.


text:
Moise le-a zis: „Aceasta este porunca lui Iahve: «Puneţi separat un omer cu mană. El să fie păstrat pentru toate generaţiile; pentru ca urmaşii voştri să vadă pâinea cu care v-am hrănit în deşert, când v-am scos de pe teritoriul Egiptului!»”


text:
Moise i-a zis lui Aaron: „Ia un vas şi pune în el mana dintr-un omer plin. Acest vas să fie păstrat înaintea lui Iahve, pentru urmaşii voştri.”


text:
Aaron l-a pus <i>(apoi, mai târziu)</i> în faţa <i>(tablelor)</i> Declaraţiei <i>(lui Dumnezeu)</i> ca să fie păstrat acolo, exact cum îi poruncise Iahve lui Moise.


text:
Israelienii au mâncat mană patruzeci de ani, până au ajuns într-o ţară locuită. Ei s-au hrănit mâncând mană până au ajuns la marginea Canaanului.


text:
Întreaga adunare a israelienilor a plecat din deşertul Sin şi a călătorit deplasându-se dintr-un loc în altul, aşa cum le poruncea Iahve. Ei şi-au stabilit <i>(temporar)</i> tabăra la Refidim. Acolo, poporul nu a găsit apă bună de băut.


text:
Atunci ei s-au certat cu Moise; şi i-au zis: „Dă-ne apă să bem!” Moise le-a răspuns: „De ce vă certaţi cu mine? De ce Îl provocaţi pe Iahve?”


text:
Poporul stătea acolo însetat şi protesta împotriva lui Moise, zicându-i: „De ce ne-ai scos din Egipt? Ca să murim aici de sete împreună cu copiii şi cu vitele?”


text:
Moise a strigat spre Iahve, zicându-I: „Cum să procedez cu acest popor? Intenţionează să mă omoare cu pietre în scurt timp!”


text:
Iahve i-a răspuns lui Moise: „Du-te înaintea poporului. Să vină împreună cu tine şi câţiva dintre bătrânii consilieri ai lui Israel. Să iei în mână toiagul cu care ai lovit Nilul; şi să mergi mai departe.


text:
Eu voi sta acolo, înaintea ta, la <i>(acea)</i> stâncă numită Horeb. Să loveşti stânca; şi va ieşi apă din ea. Astfel, poporul va avea ce să bea.” Moise a făcut exact cum i se poruncise, acţionând sub privirile bătrânilor consilieri ai lui Israel.


text:
El a numit acel loc „Masa şi Meriba”; pentru că acolo israelienii s-au certat şi L-au testat pe Iahve, zicând: „Oare acţionează Iahve pentru noi, sau împotriva noastră?”


text:
Moise i-a zis lui Iosua: „Alege câţiva oameni dintre noi şi du-te să te lupţi cu Amalec. Mâine voi sta pe vârful dealului cu toiagul lui Dumnezeu în mână.”


text:
Iosua a făcut exact cum i-a spus Moise. El s-a luptat cu Amalec, în timp ce Moise, Aaron şi Hur au urcat pe vârful dealului.


text:
Când Moise îşi ţinea mâinile sus, Israel avea o mai mare forţă <i>(în luptă)</i>; iar când el îşi lăsa mâinile jos, Amalec avea mai mare forţă <i>(decât Israel)</i>.


text:
După un timp, mâinile lui Moise au obosit. Atunci Aaron şi Hur au luat o piatră şi l-au aşezat pe ea. Apoi au început să îi sprijine mâinile, stând unul într-o parte şi iar altul în cealaltă parte. Astfel, mâinile lui Moise au rămas ridicate până la apusul soarelui.


text:
Atunci Iahve i-a zis lui Moise: „Scrie într-o carte pe care să o ţineţi ca amintire; şi citeşte apoi <i>(ce ai scris)</i> în auzul lui Iosua: «Voi şterge de sub cer pe Amalec!»”


text:
pentru că zisese: „Din cauza mâinii pe care a ridicat-o împotriva tronului lui Iahve, El se va lupta cu Amalec din generaţie în generaţie!”


text:
Ietro – preotul din Midian – socrul lui Moise, a auzit <i>(vorbindu-se)</i> despre tot ce făcuse Dumnezeu atât pentru Moise, cât şi pentru poporul Lui numit Israel, pe care Iahve îl scosese din Egipt.


text:
împreună cu cei doi fii ai ei. Unul se numea Gherşom – pentru că Moise zisese: „Locuiesc ca străin aici; sunt într-o ţară străină.”;


text:
iar celălalt se numea Eliezer – pentru că Moise zisese: „Dumnezeul tatălui meu mi-a asigurat ajutorul de care am avut nevoie; şi m-a scăpat de sabia lui Faraon.”


text:
Ietro – socrul lui Moise – a ajuns în deşertul unde Moise se stabilise <i>(temporar)</i> împreună cu tabăra: lângă muntele lui Dumnezeu. Venind acolo, i-a adus împreună cu el pe fiii lui Moise şi pe soţia acestuia.


text:
Ietro l-a anunţat pe Moise, trimiţându-i următorul mesaj: „Eu – socrul tău, Ietro – vin la tine împreună cu soţia ta şi cu fiii ei.”


text:
Moise s-a dus să îşi întâmpine socrul. S-a aplecat înaintea lui şi l-a sărutat. S-au întrebat unul pe altul despre cum a trăit fiecare în timpul cât nu au mai locuit împreună; şi au intrat în cort.


text:
Apoi Moise i-a relatat socrului lui tot ce a făcut Iahve <i>(împotriva)</i> lui Faraon şi <i>(împotriva)</i> egiptenilor acţionând pentru cauza lui Israel, toate adversităţile suportate de ei pe drum şi cum i-a eliberat El.


text:
Ietro s-a bucurat când a auzit despre tot binele pe care Iahve îl făcuse poporului Israel şi că l-a scăpat de sclavia egiptenilor.


text:
Ietro a zis: „Să fie binecuvântat Iahve, Cel care v-a scăpat de exploatarea egiptenilor şi a faraonului.


text:
Acum ştiu că Iahve este mai mare decât toţi zeii <i>(lor)</i>; pentru că în fiecare situaţie în care egiptenii s-au comportat cu aroganţă faţă de Israel, El a fost superior lor!”


text:
Ietro – socrul lui Moise – a oferit <i>(ca recunoştinţă)</i> lui Dumnezeu <i>(pe altar)</i> sacrificii din animale pe care le-a ars integral. Aaron a venit împreună cu toţi cei care formau consiliul bătrânilor lui Israel, ca să servească masa împreună cu socrul lui Moise înaintea lui Dumnezeu.


text:
În următoarea zi, Moise s-a dus să judece cauzele poporului. Şi tot acel popor a stat în jurul lui de dimineaţa până seara.


text:
Când socrul lui Moise a văzut tot ce făcea el pentru popor, l-a întrebat: „Ce faci acolo cu acest popor? De ce stai singur, iar tot poporul te înconjoară de dimineaţa până seara?”


text:
Moise a răspuns socrului lui: „Procedez aşa pentru că poporul vine la mine şi solicită ajutor în legătură cu lucrurile despre care ne vorbeşte Dumnezeu.


text:
Când au ceva neclar, ei vin la mine ca să îi judec. Şi eu le spun care sunt poruncile şi legile lui Dumnezeu <i>(pentru situaţia lor)</i>.”


text:
Te epuizezi singur; şi în acelaşi timp oboseşti şi poporul care stă acolo împreună cu tine. Această responsabilitate este prea mare pentru tine. Nu vei putea să lucrezi bine singur.


text:
Ascultă-mă: îţi voi da un sfat; şi Dumnezeu să fie cu tine! Stai înaintea lui Dumnezeu pentru popor şi prezintă-I cauzele acestuia.


text:
Caută în popor oameni competenţi, care se tem de Dumnezeu, demni de încredere şi care urăsc câştigul necinstit. Pune-i să fie conducători pentru mie de oameni, pentru o sută de oameni, pentru cincizeci de oameni şi pentru zece oameni.


text:
Ei să slujească permanent ca judecători ai poporului; şi să aducă înaintea ta orice caz <i>(mai)</i> complicat. Dar cazurile simple să le judece ei personal. Astfel, îţi va fi mai uşor; pentru că ei vor realiza acest lucru acţionând împreună cu tine.


text:
Dacă vei face cum ţi-am propus şi dacă Dumnezeu îţi va porunci să procedezi aşa, îţi vei putea îndeplini datoriile; şi tot poporul va merge liniştit la locul lui.”


text:
A ales oameni competenţi din tot Israelul, pe care i-a desemnat să fie conducători ai poporului. Ei conduceau grupuri formate din o mie, o sută, cincizeci şi zece oameni.


text:
Judecau permanent cauzele poporului. Veneau la Moise doar când aveau cazuri <i>(mai)</i> complicate; dar pe cele simple le judecau ei personal.


text:
După trei luni de la ieşirea israelienilor de pe teritoriul Egiptului, ei au ajuns în deşertul Sinai.


text:
După ce plecaseră din Refidim, au intrat în deşertul Sinai; şi şi-au stabilit <i>(temporar)</i> tabăra în acel deşert, în faţa muntelui.


text:
Moise a urcat la Dumnezeu; pentru că Iahve l-a chemat de pe munte; şi i-a zis: „Să vorbeşti urmaşilor lui Iacov. Să le spui israelienilor astfel:


text:
«Aţi văzut ce le-am făcut egiptenilor, cum v-am purtat pe aripi de vulturi şi v-am adus aici la Mine.


text:
Acum, dacă veţi trăi aşa cum vă voi spune şi veţi respecta legământul Meu, dintre toate popoarele, <i>(doar)</i> voi veţi fi ai Mei; pentru că tot pământul Îmi aparţine.


text:
Veţi fi un regat al Meu format din preoţi; şi veţi forma o naţiune sfântă.» Acestea sunt cuvintele pe care trebuie să le spui israelienilor!”


text:
Moise s-a întors, a convocat bătrânii consilieri şi le-a prezentat toate cuvintele pe care i le spusese Iahve ca porunci.


text:
Atunci tot poporul i-a răspuns: „Vom face tot ce a zis Iahve!” Moise a prezentat lui Iahve răspunsul poporului.


text:
Atunci Iahve i-a zis lui Moise: „Voi veni la tine într-un nor gros, pentru ca poporul să audă când îţi vorbesc şi să aibă permanent încredere în tine.” Atunci când Moise I-a spus lui Iahve răspunsul poporului,


text:
şi astfel să se pregătească pentru a treia zi. Pentru că atunci Iahve va coborî pe muntele Sinai în faţa întregului popor.


text:
Să stabileşti în jur<i>(ul muntelui)</i> nişte limite pentru popor; şi să îi spui: «Fiţi atenţi să nu vă urcaţi pe munte şi nici să nu îi atingeţi zonele de la baza lui. Oricine se va atinge de munte, va fi pedepsit cu moartea!»


text:
Nici măcar cu o mână să nu fie atins! Dacă-l va atinge cineva, să fie omorât cu pietre sau cu săgeţi; indiferent că va fi om sau animal, să moară! Atunci când va suna goarna, poporul să se apropie de munte.”


text:
Moise a zis celor care formau poporul: „Fiecare dintre voi să fie pregătit pentru a treia zi; până atunci, nimeni să nu aibă relaţii intime cu soţia lui!”


text:
În a treia zi dimineaţa, au fost tunete şi fulgere; iar muntele era acoperit de un nor gros. Goarna suna cu o intensitate atât de mare, încât tot poporul din care era formată tabăra, tremura.


text:
Moise a scos poporul din tabără ca să Îl întâmpine pe Dumnezeu. Oamenii au stat în apropiere de baza muntelui.


text:
Muntele Sinai era acoperit cu fum, pentru că Iahve coborâse pe el în forma <i>(fizică a)</i> unui foc. Fumul care se ridica, era ca cel produs de un cuptor <i>(arzând)</i>; şi tot muntele se cutremura cu mare intensitate.


text:
În timp ce goarna suna din ce în ce mai tare, Moise vorbea, iar Dumnezeu îi răspundea cu voce audibilă.


text:
Iahve a coborât pe vârful muntelui Sinai. El l-a chemat pe Moise pe vârful muntelui; iar Moise a urcat acolo.


text:
Apoi Iahve i-a zis: „Coboară şi avertizează poporul să nu se apropie să privească spre Iahve; altfel, există pericolul să moară mulţi dintre ei.


text:
Chiar şi preoţii care se apropie de Iahve, trebuie să se sfinţească; pentru că numai aşa nu îi va distruge <i>(şi pe ei)</i>.”


text:
Moise a răspuns lui Iahve: „Poporului nu i se permite să se apropie de muntele Sinai; pentru că Tu ne-ai avertizat zicând: «Pune limite în jurul muntelui şi păstrează-l sfânt.»”


text:
Iahve i-a zis: „Coboară şi adu-l aici împreună cu tine pe Aaron. Dar să nu permiţi nici preoţilor şi nici poporului să se apropie şi să urce la Iahve; ca să nu îi distrugă!”


text:
„Eu sunt Dumnezeul tău numit Iahve, Cel care te-a scos de pe teritoriul Egiptului – «din casa» unde ai fost sclav.


text:
Să nu îţi faci vreun idol reprezentând ceva de sus din cer, de jos de pe pământ sau din apele de sub pământ.


text:
Să nu te închini înaintea lor şi să nu le slujeşti; pentru că Eu, Iahve – Dumnezeul tău – sunt un Dumnezeu gelos, care pedepsesc copiii pentru păcatul părinţilor lor până la a treia şi a patra generaţie a celor care Mă urăsc.


text:
Dar manifest bunătate faţă de cei care Mă iubesc şi care respectă poruncile Mele; şi Mă comport aşa până la a mia generaţie a lor.


text:
Să nu foloseşti numele lui Iahve – al Celui care este Dumnezeul tău – într-un mod care să Îl dezonoreze; pentru că Iahve nu va lăsa nepedepsit pe cel care va desconsidera numele Lui.


text:
dar <i>(fiecare)</i> a şaptea zi este Sabatul Dumnezeului tău care se numeşte Iahve. Atunci să nu faci nicio lucrare <i>(ca în celelalte şase zile)</i>. Să nu lucreze nimic nici fiul tău sau fiica ta, nici sclavul tău, nici sclava ta, nici vitele tale şi nici străinul care locuieşte în oraşul tău.


text:
Pentru că în şase zile a făcut Iahve cerul, pământul, marea şi tot ce există în aceste medii; dar în a şaptea zi, El s-a odihnit. Acest fapt explică de ce a binecuvântat Iahve a şaptea zi; şi a sfinţit-o.


text:
Respectă-ţi tatăl şi mama; pentru ca să trăieşti mult timp în ţara pe care ţi-o va da Dumnezeul tău care se numeşte Iahve!


text:
Să nu doreşti însuşirea <i>(într-un mod necinstit a lucrurilor care aparţin)</i> casei semenului tău. Să nu doreşti să ai ca soţie pe cea care este deja soţia semenului tău. Să nu doreşti să îţi însuşeşti <i>(într-un mod necinstit)</i> sclavul sau sclava lui, boul sau măgarul lui şi nici vreun alt lucru care este proprietatea semenului tău!”


text:
Tot poporul auzea tunetele şi vedea fulgerele; iar muntele fumega. În tot acest timp se auzea şi sunetul goarnei, iar poporul tremura de frică şi stătea la depărtare.


text:
Moise a răspuns poporului: „Aveţi curaj; pentru că Dumnezeu a venit doar ca să vă testeze, să aveţi în voi frica de El şi astfel, să evitaţi să păcătuiţi!”


text:
Poporul stătea la depărtare, în timp ce Moise s-a apropiat de zona cu ceaţă densă unde era Dumnezeu.


text:
Iahve i-a zis lui Moise: „Să vorbeşti israelienilor spunându-le: «Voi personal aţi văzut că v-am vorbit din cer.


text:
Să Îmi construiţi un altar de pământ. Acolo să puneţi animalele voastre care vor fi sacrificate şi arse integral. Tot pe el să vă puneţi oile şi boii pentru sacrificiile de pace. În orice loc în care veţi invoca numele Meu, voi veni şi vă voi binecuvânta.


text:
Dacă-Mi veţi face un altar de piatră, să nu îl construiţi din pietre cioplite; pentru că atunci când veţi pune dalta pe piatră, o veţi profana.


text:
Să nu vă urcaţi la altarul Meu pe trepte, pentru ca să nu vi se vadă partea neacoperită a corpului înaintea lui.»”


text:
«Dacă vei cumpăra un sclav evreu, el să te slujească pe o perioadă de şase ani; dar în al şaptelea an, să îl eliberezi fără să îţi plătească nimic.


text:
Dacă venise singur, va putea să plece singur. Dacă era căsătorit, să plece şi soţia lui împreună cu el.


text:
Dacă stăpânul lui i-a dat o soţie care i-a născut fii sau fiice, soţia şi copiii ei să rămână proprietatea stăpânului; iar el <i>(poate)</i> să plece singur.»


text:
Dar este posibil ca sclavul să zică: «Îmi iubesc stăpânul, soţia şi copiii. Nu doresc să plec <i>(doar)</i> ca să fiu liber.»


text:
Atunci stăpânul să îl apropie de uşă sau de tocul acesteia; şi în prezenţa judecătorilor, să îi găurească lobul urechii cu un obiect ascuţit. Astfel, el va sluji <i>(acelui stăpân)</i> toată viaţa lui.


text:
Şi dacă nu va fi agreată de stăpânul care a luat-o în proprietatea lui, acesta trebuie să accepte ca ea să fie răscumpărată. Nu va avea dreptul să o vândă unui străin, pentru că el deja va fi încălcat regulile referitoare la ea.


text:
Dacă îşi va lua altă soţie, nu i se va permite să îi scadă nimic din hrana, îmbrăcămintea şi celelalte lucruri care decurg din calitatea ei de soţie.


text:
Dacă îi va scădea din aceste trei drepturi, atunci ea va putea să plece de la el fără nicio despăgubire şi fără să îi plătească argint.


text:
Dacă nu a acţionat în mod intenţionat, ci Dumnezeu a permis să se întâmple aşa, îi voi pregăti un loc unde să poată fugi.


text:
Dacă cineva omoară într-un mod perfid pe semenul lui, să îl iei chiar şi de la altarul Meu; şi să îl omori!


text:
Cine răpeşte un om şi îl vinde sau este surprins ţinându-l sechestrat – trebuie să fie pedepsit cu moartea.


text:
Este posibil ca doi oameni să se certe; şi unul să îl lovească pe celălalt cu o piatră sau cu pumnul. Dacă cel lovit nu va muri, ci va fi obligat să stea la pat,


text:
cel care l-a lovit să nu fie pedepsit; pentru că cel rănit va avea posibilitatea să se ridice de pe pat după un timp şi să umble pe afară ajutat de toiagul lui. Dar va trebui să îl despăgubească pe cel rănit pentru daunele din perioada de invaliditate şi să îl îngrijească până când se va vindeca.


text:
Dacă un stăpân va lovi cu băţul un sclav sau o sclavă, iar unul dintre ei va muri imediat, stăpânul să fie pedepsit.


text:
Dar dacă sclavul îşi revine după o zi sau după două zile, stăpânul să nu fie pedepsit; pentru că este <i>(cumpărat cu)</i> argintul lui.


text:
Dacă doi oameni vor fi într-un conflict unul cu celălalt şi vor lovi o femeie însărcinată făcând-o să nască înainte de termen fără nicio altă consecinţă negativă, vinovatul să fie pedepsit exact cum cere soţul femeii, plătind atât cât vor decide judecătorii.


text:
Dacă un stăpân va lovi în ochi vreun sclav sau vreo sclavă şi determină pe vreunul să îşi piardă ochiul, sclavul sau sclava să primească eliberarea ca despăgubire pentru <i>(acel)</i> ochi.


text:
Dacă stăpânul va determina căderea unui dinte al vreunui sclav sau al vreunei sclave, oricare dintre ei să fie eliberat ca despăgubire pentru dintele lui.


text:
Dacă un bou va împunge şi va omorî astfel un bărbat sau o femeie, boul să fie omorât cu pietre. Carnea lui să nu fie mâncată; iar proprietarul boului să nu fie pedepsit.


text:
Dar dacă se ştia că boul are obiceiul să împungă, iar proprietarul lui a fost avertizat şi totuşi nu l-a închis, atunci când boul va omorî un bărbat sau o femeie, să fie omorât cu pietre; iar proprietarul lui să fie pedepsit cu moartea.


text:
Dacă proprietarului i se va cere să plătească pentru ca să fie lăsat să mai trăiască, să achite tot ce i se va pretinde pentru răscumpărarea vieţii lui.


text:
Aceeaşi lege să fie aplicată în cazul proprietarului acelui bou care va împunge un băiat sau o fată.


text:
Dacă boul va împunge un sclav sau o sclavă, proprietarul să plătească stăpânului sclavilor treizeci de şecheli de argint; iar boul să fie omorât cu pietre.


text:
Atunci, cel care a făcut groapa să rămână cu animalele moarte; şi va fi obligat să îl despăgubească pe proprietarul acelor animale plătindu-i argint pentru ele.


text:
Dacă boul unui om va împunge boul altuia şi cel împuns moare, atunci proprietarii lor să vândă boul viu şi să împartă argintul obţinut din vânzarea lui. Apoi să împartă şi boul mort.


text:
Dar, dacă se ştia că acel bou are obiceiul să împungă, iar proprietarul lui nu l-a închis, el să dea un bou viu în locul boului mort, iar cel mort să îi rămână lui.


text:
Dacă un om fură un bou sau o oaie şi apoi taie acel animal ori îl vinde, să dea înapoi cinci boi pentru fiecare bou <i>(furat)</i> şi patru oi pentru fiecare oaie <i>(furată)</i>.


text:
Dacă hoţul este surprins furând şi apoi este lovit mortal, cel care l-a lovit nu va fi vinovat de moartea lui.


text:
Dar dacă primeşte lovitura <i>(mortală)</i> după răsăritul soarelui, atunci cel care l-a lovit va fi vinovat că l-a omorât. Hoţul care va fi prins <i>(furând)</i>, trebuie să restituie datoria <i>(stabilită pentru cazul lui)</i>. Dacă nu are ce să dea, să fie vândut ca sclav. Şi astfel, să poată plăti ce furase.


text:
Dacă acel animal, indiferent că este bou, măgar sau oaie, va fi găsit viu în proprietatea hoţului, el să plătească dublu <i>(pentru fapta lui)</i>.


text:
Dacă un om îşi lasă turma să pască pe un teren agricol ori într-o vie, sau le permite vitelor să facă daune în terenul agricol al altuia, să dea ca despăgubire ce va produce mai bun terenul lui agricol sau via lui.


text:
Dacă se declanşează un foc care aprinde spinii şi apoi incendiază grâul adunat în snopi, grâul aflat încă în picioare sau întreg terenul agricol al cuiva, cel care a aprins focul să plătească întreaga pagubă.


text:
Este posibil ca un om să dea pentru păstrare semenului lui, argint sau alte bunuri care sunt apoi furate din casa lui. Dacă este prins, cel care le-a furat trebuie să plătească dublu.


text:
Dacă hoţul nu este prins, stăpânul casei să fie anchetat de judecători, ca să se descopere dacă nu şi-a însuşit el bunurile semenului lui.


text:
În orice dispută cu privire la un bou, un măgar, o îmbrăcăminte sau orice alt lucru pierdut despre care cineva spune: ‘Este al meu’, să veniţi cu cei doi în faţa judecătorilor pentru cercetări. Acela care va fi condamnat de judecători, să plătească celuilalt dublu.


text:
Pentru cazul în care un om dă cuiva pentru păstrare un măgar, un bou, o oaie sau orice alt animal căruia i se întâmplă să moară, să se îmbolnăvească sau să fie luat de la el fără să vadă cineva,


text:
să se facă un jurământ în numele lui Iahve între cele două părţi. Acela căruia i se dăduse animalul pentru păstrare, va declara că nu şi-a însuşit bunurile celuilalt. Proprietarul acelor bunuri va accepta jurământul; iar celălalt nu va fi dator să îi restituie nimic.


text:
Dacă a fost sfâşiat de animale sălbatice, să fie adus corpul mort al animalului, ca dovadă; iar cel care îl primise ca să îl păstreze, nu trebuie să restituie nimic.


text:
Atunci când cineva ia ca împrumut un animal de la semenul lui, iar animalul se loveşte sau moare în lipsa stăpânului, cel care l-a luat astfel, va trebui să dea altul viu în locul lui <i>(şi fără defect)</i>.


text:
Dacă stăpânul a fost prezent <i>(când s-a întâmplat acel accident)</i>, nu va putea fi obligat să i-l înlocuiască. Dacă animalul a fost închiriat, preţul chiriei va compensa pierderea lui.


text:
Dacă un om înşală o fecioară care nu este logodită şi întreţine relaţii sexuale cu ea, va trebui să îi plătească zestrea şi să o ia ca soţie pentru el.


text:
Să nu îl exploatezi fără milă pe cel care este străin <i>(în poporul tău)</i>; şi să nu îi faci rău. Pentru că şi voi aţi fost străini pe teritoriul Egiptului.


text:
Atunci se va declanşa mânia Mea; şi vă voi omorî cu sabia. Soţiile voastre vor ajunge văduve, iar copiii voştri vor deveni orfani.


text:
Dacă împrumuţi argint vreunui om din poporul Meu care este în criză de bani, să nu te comporţi cu el ca un cămătar cerându-i dobândă atunci când îţi va restitui datoria.


text:
pentru că acea manta este singura lui haină cu care îşi înveleşte corpul <i>(atunci când doarme)</i>. Altfel, cu ce se va înveli când se va culca? Dacă semenul tău strigă cerând ajutor de la Mine, Eu îi voi asculta cererea, pentru că sunt milos.


text:
Să nu întârzii să îmi oferi <i>(pe altar)</i> ca sacrificiu acele fructe care se coc primele atât în recoltele tale, cât şi în via ta. În acelaşi timp, pretind să Îmi dai pe primul născut dintre fiii tăi.


text:
Să faci acelaşi lucru cu primul născut între boii tăi şi între oile tale: şapte zile, el să rămână cu mama lui; iar în a opta zi, să Mi-l oferi <i>(ca sacrificiu)</i>.


text:
Să fiţi nişte oameni sfinţi, dedicaţi Mie. Să nu mâncaţi niciun fel de carne sfâşiată de animalele sălbatice de pe câmp, ci să o aruncaţi câinilor.


text:
Să nu propagi minciuni. Să nu fii complice cu cel rău făcând declaraţii mincinoase <i>(care să îl favorizeze)</i>.


text:
Să nu urmezi exemplul celor mulţi atunci când aceştia fac ce este rău. Prin declaraţiile tale făcute la judecată, să nu susţii <i>(neapărat)</i> cauza celor mulţi, afectând dreptatea;


text:
Dacă vezi măgarul celui care te urăşte căzut sub greutatea lucrurilor puse pe el, să nu îl laşi acolo; ci să îl ajuţi să le ia de pe animal.


text:
Evită să pronunţi sentinţe greşite; şi să nu îl omori <i>(prin ele)</i> pe cel nevinovat sau pe cel corect. [Pentru că niciodată Eu nu îl voi considera corect pe cel care este vinovat.]


text:
Să nu iei mită; pentru că ea orbeşte pe cei care în mod normal au abilitatea de a vedea realitatea; şi astfel, ei denaturează declaraţiile celor corecţi.


text:
Să nu îl exploatezi pe străin. Voi înţelegeţi ce înseamnă să fii străin; pentru că aţi avut acest statut în Egipt.


text:
dar în al şaptelea an să îl laşi să se odihnească nesemănat. Să procedezi aşa pentru ca săracul din poporul tău să poată mânca <i>(ce va produce el fără să fie lucrat)</i>; şi ce mai rămâne, să poată fi mâncat de animalele sălbatice. Să faci la fel în cazul viei şi al măslinilor.


text:
Să lucrezi şase zile, iar în a şaptea zi să te odihneşti. Astfel, se va putea odihni atât boul şi măgarul tău, cât şi sclavul născut în casa ta împreună cu străinul care există acolo.


text:
Să respecţi tot ce ţi-am spus! Să nu invoci numele altor <i>(dumne)</i>zei. Aceste nume să nu fie pronunţate cu gura ta!


text:
Să faci Sărbătoarea Turtelor. Aşa cum ţi-am poruncit, şapte zile să mănânci turte, în acea perioadă de timp <i>(când va fi sărbătoarea)</i>, adică în luna Abib; pentru că atunci ai plecat din Egipt. Nimeni să nu se prezinte înaintea Mea cu mâinile goale!


text:
Să respecţi Sărbătoarea Recoltei prin care vei celebra apariţia primelor rezultate ale muncii tale din tot ce ai semănat în pământ. Să respecţi Sărbătoarea Culesului Recoltelor, la sfârşitul anului, atunci când vei strânge de pe câmp rezultatul muncii tale <i>(agricole)</i>.


text:
Să nu aduci <i>(pe altar)</i> sângele sacrificiului <i>(unui animal)</i> dedicat Mie împreună cu pâine crescută sub efectul drojdiei; nici să nu laşi ca grăsimea de la sărbătoarea Mea să rămână <i>(acolo, pe altar)</i> până dimineaţa.


text:
Să aduci în casa lui Iahve care este Dumnezeul tău, primele fructe ale recoltelor crescute din pământ. Să nu fierbi iedul în laptele mamei lui.


text:
Eu voi trimite un înger înaintea ta, ca să te păzească pe drum şi să te ducă în locul pe care l-am pregătit.


text:
Fii atent la el şi ascultă ce îţi va spune. Nu te revolta împotriva lui. Dar dacă vei protesta, nu îţi va ierta păcatul; pentru că numele Meu este în el.


text:
Dacă îl vei asculta şi vei face tot ce îţi voi spune <i>(prin el)</i>, Eu voi fi duşmanul duşmanilor tăi şi adversarul celor care ţi se opun.


text:
Când îngerul Meu va merge înaintea ta şi te va conduce la amoriţi, la hitiţi, la periziţi, la canaaniţi, la hiviţi şi la iebusiţi, Eu îi voi distruge.


text:
Dar tu să nu te apleci înaintea zeilor lor; şi să nu li te închini. Să nu faci ce fac aceste popoare <i>(în faţa lor)</i>; ci să îi distrugi total şi să le dărâmi pietrele <i>(considerate)</i> sacre.


text:
Tu să te închini <i>(doar)</i> lui Iahve care este Dumnezeul tău. Dacă acesta va fi comportamentul tău, Eu îţi voi binecuvânta atât pâinea, cât şi apa; şi voi îndepărta boala din mijlocul <i>(poporului)</i> tău.


text:
Nicio femeie din ţară nu va pierde sarcina şi niciuna nu va fi sterilă. Voi face ca numărul zilelor tale să fie complet.


text:
Voi trimite teroarea Mea înaintea ta; şi voi distruge toate popoarele la care vei ajunge. Voi face ca toţi duşmanii tăi să fugă din faţa ta.


text:
Totuşi nu îi voi determina să dispară într-un singur an, pentru că ţara ar rămâne fără locuitori; şi atunci s-ar înmulţi în mod nepermis de mult animalele sălbatice de pe câmp.


text:
Îi voi alunga din faţa ta în mod progresiv, până vei creşte ca număr şi îţi vei putea subordona ţara.


text:
Îţi voi extinde teritoriul care va fi de la Marea Roşie până la Marea Filistenilor şi de la deşert până la râu; pentru că Eu îi voi face pe locuitorii ţării să ajungă prizonierii tăi. Şi îi voi alunga din faţa ta.


text:
Să nu le permiţi să locuiască în ţara <i>(care va fi a)</i> ta, pentru ca ei să nu te determine să păcătuieşti împotriva Mea <i>(urmându-le exemplul)</i>. Dacă te vei închina înaintea zeilor lor, aceasta va fi o capcană pentru tine!”


text:
Apoi Iahve i-a zis lui Moise: „Mergeţi spre <i>(locul de unde vorbeşte)</i> Iahve: tu, Aaron, Nadab, Abihu şi şaptezeci de bărbaţi dintre bătrânii consilieri ai lui Israel. Şi să vă închinaţi <i>(Mie)</i> de la distanţă.


text:
Apoi doar Moise să se apropie de Iahve. Ceilalţi să nu vină aproape; iar poporul să nu urce împreună cu el.”


text:
Moise s-a întors şi a spus poporului toate cuvintele şi toate poruncile lui Iahve. Întregul popor a răspuns în acelaşi timp: „Vom face tot ce a zis Iahve.”


text:
Moise a scris toate cuvintele lui Iahve. Apoi s-a sculat dimineaţă devreme, a construit un altar la baza muntelui şi a aşezat în poziţie verticală douăsprezece pietre – câte una pentru fiecare dintre cele douăsprezece triburi ale lui Israel.


text:
A trimis nişte tineri din popor care au oferit <i>(lui Iahve, pe acel altar,)</i> animale arse integral. Tot acolo au înjunghiat boi pe care i-au dedicat ca sacrificii de pace în cinstea lui Iahve.


text:
Moise a luat jumătate din acea cantitate de sânge şi a turnat-o într-un vas. Celălalt sânge l-a stropit pe altar.


text:
Apoi el a luat „Cartea” Legământului şi a citit-o în auzul întregului popor. Israelienii au zis: „Vom face tot ce a spus Iahve şi vom asculta de El!”


text:
Moise a luat sângele şi a stropit poporul, zicând: „Acesta este sângele care ratifică legământul făcut între Iahve şi voi pe baza tuturor acestor cuvinte.”


text:
Apoi Moise a plecat împreună cu Aaron, cu Nadab, cu Abihu şi cu cei şaptezeci de bărbaţi dintre bătrânii consilieri ai lui Israel.


text:
Ei L-au văzut pe Dumnezeul lui Israel. Sub picioarele Lui era ceva care semăna cu o lucrare făcută din piatră de safir, aşa cum este cerul senin.


text:
Dumnezeu nu a omorât <i>(atunci)</i> pe niciunul dintre conducătorii israelienilor. Ei L-au văzut pe Dumnezeu; şi totuşi au mâncat şi au băut.


text:
Iahve i-a zis lui Moise: „Urcă la Mine pe munte şi aşteaptă acolo. Îţi voi da nişte table de piatră cu legea şi poruncile pe care le-am scris pentru ei, ca să le înveţe.”


text:
Moise era acolo împreună cu Iosua care îi slujea. El s-a ridicat şi a urcat pe muntele lui Dumnezeu.


text:
Moise le-a zis bătrânilor consilieri ai poporului: „Aşteptaţi-ne aici până ne vom întoarce. Aaron şi Hur vor rămâne cu voi; iar dacă va avea cineva vreun lucru pe care nu îl înţelege, să meargă la ei.”


text:
Gloria lui Iahve a venit pe muntele Sinai; şi a fost acoperit de <i>(acel)</i> nor şase zile. În a şaptea zi, Iahve l-a chemat pe Moise din nor.


text:
Israelienii au văzut gloria lui Iahve în forma fizică a unui foc distrugător care ardea pe vârful muntelui.


text:
Moise a intrat în nor şi a urcat pe munte. El a rămas acolo patruzeci de zile şi patruzeci de nopţi.


text:
„Spune israelienilor să participe fiecare cu o donaţie; să o primiţi pentru Mine de la fiecare om care o va face cu plăcere.


text:
ulei folosit pentru iluminat, parfumuri pentru uleiul dedicării în slujbă şi pentru tămâia parfumată.


text:
Să faceţi un cufăr din lemn de salcâm. Acesta să aibă lungimea de doi coţi şi jumătate, iar lăţimea şi înălţimea lui să fie de un cot şi jumătate.


text:
Să îl poleieşti cu aur curat la interior şi pe exterior. Şi să îi faci un chenar de aur care să îl înconjoare.


text:
Să faci prin turnare patru inele de aur pentru el, pe care să le fixezi la cele patru colţuri. Două inele să fie puse pe o parte şi două inele pe cealaltă parte.


text:
Să introduci acele bare prin inelele prinse de cele două părţi ale cufărului, pentru ca acesta să poată fi transportat cu ajutorul lor.


text:
Apoi să faci un capac al achitării din aur curat. Acesta să fie lung de doi coţi şi jumătate şi lat de un cot şi jumătate.


text:
Să faci şi doi heruvimi din aur bătut. Fiecare să fie poziţionat la unul dintre cele două capete ale capacului achitării.


text:
Să faci un heruvim la un capăt şi un heruvim la celălalt capăt. Când îi vei face la cele două capete ale capacului achitării, să formeze o singură piesă cu el.


text:
Heruvimii să fie cu aripile întinse deasupra, umbrind astfel capacul achitării cu ele. Ei să stea unul în faţa celuilalt. Feţele heruvimilor să fie întoarse înspre capacul achitării.


text:
Acolo, deasupra capacului achitării, între cei doi heruvimi care sunt pe Cufărul Declaraţiei, mă voi întâlni cu tine şi îţi voi da toate poruncile pe care le vei transmite israelienilor.


text:
Să faci o masă din lemn de salcâm. Ea să fie lungă de doi coţi, lată de un cot şi înaltă de un cot şi jumătate.


text:
Să îi mai faci pe toate laturile o ramă care să aibă lăţimea de o palmă şi un chenar de aur care să o înconjoare.


text:
Să faci mesei patru inele de aur, pe care le vei fixa în cele patru colţuri: câte unul în dreptul fiecăruia dintre cele patru picioare ale ei.


text:
Să faci farfurii şi recipiente pentru tămâie, vase pentru păstrat lichide şi ceşti cu care să torni lichidele dedicate ca sacrificii de băutură. Pe toate să le faci din aur curat.


text:
Să pui pe masă pâinea reprezentativă <i>(pentru triburile lui Israel)</i>, ca să fie permanent înaintea Mea.


text:
Apoi să faci din aur curat un suport pentru sursele de lumină. Piciorul şi «arborele» lui să fie din aur bătut. Cupele, bobocii şi petalele să formeze o singură piesă cu el.


text:
Din părţile lui laterale să iasă şase ramuri: trei ramuri ale suportului să fie într-o parte şi trei ramuri în cealaltă parte.


text:
Să se facă trei cupe în formă de floare de migdal, fiecare având boboc şi petale pe o ramură <i>(a suportului)</i>. Acest model de trei cupe în formă de floare de migdal, fiecare cu boboc şi petale pe o ramură, vor fi făcute pe fiecare dintre cele şase ramuri care ies din suport.


text:
Pe acest suport să fie făcute patru cupe executate în formă de floare de migdal cu boboci şi cu petale.


text:
Bobocii şi ramurile să fie dintr-o singură bucată cu suportul pentru sursele de lumină. Totul să fie făcut din aur curat bătut.


text:
Să faci şapte candele pentru suport<i>(ul de lumină)</i>. Ele să fie fixate deasupra, astfel încât să lumineze în faţă.


text:
Suportul pentru surse de lumină cu toate uneltele lui să fie făcute dintr-o cantitate de un talant de aur curat.


text:
Să construieşti Tabernacolul din zece draperii făcute din fir de in subţire răsucit, împletit cu fire care să aibă următoarele culori: albastru, roşu-închis şi roşiatic. Să faci pe ele heruvimi, lucraţi în mod artistic.


text:
Fiecare draperie să fie lungă de douăzeci şi opt de coţi şi lată de patru coţi. Toate draperiile să aibă aceleaşi dimensiuni.


text:
La marginea draperiei exterioare din prima unire a lor, să faci nişte butoniere din fir de culoare albastră. La fel să procedezi şi pentru marginea draperiei exterioare de la a doua unire.


text:
Să faci cincizeci de butoniere pe marginea draperiei din prima unire şi cincizeci de butoniere pe marginea draperiei din a doua unire a lor. Să procedezi astfel încât butonierele să se potrivească unele cu celelalte.


text:
Să faci cincizeci de cârlige de aur; şi cu acestea să prinzi draperiile unele de altele, astfel încât Tabernacolul să formeze un întreg.


text:
Fiecare draperie să fie lungă de treizeci de coţi şi lată de patru coţi; toate cele unsprezece draperii să aibă aceleaşi dimensiuni.


text:
Să prinzi împreună cinci draperii, ca să formeze astfel o singură piesă; iar cu celelalte şase să faci altă unitate. Să îndoi a şasea draperie în faţa cortului.


text:
Să faci cincizeci de butoniere pe marginea draperiei exterioare din prima unire a lor şi cincizeci de butoniere pe marginea draperiei exterioare de la doua unire.


text:
Să faci cincizeci de cârlige de bronz pe care să le introduci prin butoniere; şi să asamblezi părţile cortului, astfel încât acesta să formeze un întreg.


text:
Partea care rămâne din draperiile cortului, adică jumătatea <i>(de draperie)</i> care va fi în plus, să atârne în zona din spatele Tabernacolului.


text:
Să fie un cot într-o parte şi un cot în cealaltă parte. Ce mai rămâne din lungimea draperiilor cortului, să atârne peste marginile lui, într-o parte şi în cealaltă; şi să fie astfel <i>(total)</i> acoperit.


text:
Să mai faci pentru cort un acoperiş din piei de berbeci vopsite în roşu şi un alt acoperiş exterior din piele de viţel de mare.


text:
Fiecare să aibă câte două găuri pentru îmbinarea lor. Să faci toate aceste scânduri ale Tabernacolului identice.


text:
Sub cele douăzeci de scânduri să faci patruzeci de postamente de argint, dintre care două să fie sub prima scândură cu cele două găuri ale ei pentru îmbinare; şi două sub următoarea scândură cu cele două găuri pentru îmbinare.


text:
Acestea trebuie realizate din câte două bucăţi, unite între ele de sus până jos. În partea de sus trebuie prinse cu un inel de metal. Să procedezi la fel pentru scândurile din ambele colţuri.


text:
Vor fi astfel opt scânduri cu postamentele lor de argint. În total, vor fi şaisprezece postamente: câte două sub fiecare scândură.


text:
cinci pentru cadrul celei de-a doua părţi a Tabernacolului şi cinci pentru cadrul din spate al acestuia care este orientat spre Est.


text:
Să faci o draperie din fire având următoarele culori: albastru, roşu-închis şi roşiatic, executată din fir de in subţire răsucit, cu heruvimi lucraţi pe ea în mod artistic.


text:
Să o prinzi pe patru stâlpi din lemn de salcâm poleiţi cu aur care să aibă cârlige de aur. Ei vor fi fixaţi pe patru postamente de argint.


text:
Să suspenzi draperia de cârlige; şi să pui Cufărul Declaraţiei în spatele draperiei. Draperia va despărţi Locul Sfânt de Locul Foarte Sfânt.


text:
Să pui masa înainte de draperie, în partea de nord a Tabernacolului; iar suportul pentru sursele de lumină va fi pus în partea de sud, chiar în dreptul mesei.


text:
Pentru intrarea în cort să faci o draperie având următoarele culori: albastru, roşu-închis şi roşiatic. Ea va fi lucrată la gherghef din fir de in subţire răsucit.


text:
Pentru această draperie să faci cinci stâlpi din lemn de salcâm, pe care să îi poleieşti cu aur. Cârligele lor să fie tot de aur; şi să torni pentru ei cinci postamente de bronz.


text:
Să faci un altar din lemn de salcâm. El să fie lung de cinci coţi şi lat de cinci coţi. Suprafaţa altarului să fie pătrată, iar înălţimea lui să fie de trei coţi.


text:
La cele patru colţuri ale altarului să faci nişte coarne care să fie din aceeaşi bucată cu el. Apoi să îl poleieşti cu bronz.


text:
Să îi faci atât recipiente pentru adunat cenuşă, cât şi lopeţi, vase, furci şi făraşe pentru cărbuni. Să faci din bronz toate aceste unelte ale altarului.


text:
Să îi faci şi un grătar – tot din bronz. El să fie ca o reţea. Să torni patru inele de bronz. Fiecare dintre ele va fi pus la unul dintre cele patru colţuri ale grătarului.


text:
Să faci curtea Tabernacolului astfel: în partea de sud, pe o distanţă de o sută de coţi, să pui draperii făcute din fir de in subţire răsucit.


text:
Cei douăzeci de stâlpi cu cele douăzeci de postamente ale lor să fie din bronz; iar cârligele stâlpilor şi legăturile lor să fie din argint.


text:
În partea de nord, pe o distanţă de o sută de coţi, să pui draperiile cu cei douăzeci de stâlpi ai lor şi cele douăzeci de postamente din bronz ale acestora. Cârligele stâlpilor şi legăturile lor să fie făcute din argint.


text:
Pe lăţimea curţii, în partea de vest, să pui draperii pe o distanţă de cincizeci de coţi, susţinute de cei zece stâlpi ai lor şi cele zece postamente ale acestora.


text:
Draperiile pentru una dintre părţile intrării să fie pe o distanţă de cincisprezece coţi, susţinute de cei trei stâlpi ai lor împreună cu cele trei postamente ale acestora.


text:
În cealaltă parte să fie puse draperii pe o distanţă de cincisprezece coţi, susţinute de cei trei stâlpi ai lor împreună cu cele trei postamente ale acestora.


text:
Pentru intrarea curţii să fie o draperie lungă de douăzeci de coţi, făcută din fire care să aibă următoarele culori: albastru, roşu-închis şi roşiatic. Se va folosi fir de in subţire răsucit, lucrat la gherghef. Această draperie va fi susţinută de cei patru stâlpi ai ei care vor avea la bază cele patru postamente ale acestora.


text:
Toţi stâlpii curţii să aibă legăturile şi cârligele din argint; iar postamentele lor să fie făcute din bronz.


text:
Curtea să fie lungă de o sută de coţi, lată de cincizeci de coţi şi înaltă de cinci coţi. Să fie înconjurată de draperii făcute din fir de in subţire răsucit şi de postamente din bronz.


text:
Toate uneltele făcute pentru slujba din Tabernacol, toţi stâlpii lui şi toţi stâlpii curţii acestuia, să fie <i>(făcuţi)</i> din bronz.


text:
Să porunceşti israelienilor să îţi aducă pentru iluminat un ulei pur, făcut din măsline presate. Acesta trebuie să ardă în candele; şi astfel, sursele de lumină ale suportului, să lumineze permanent.


text:
Aaron şi fiii lui să pregătească acest ulei în Cortul Întâlnirii, în prima parte a acestuia care înseamnă spaţiul de până la draperia din faţa Declaraţiei. Uleiul să alimenteze sursele de lumină care trebuie să stea aprinse de seara până dimineaţa înaintea lui Iahve. Această poruncă trebuie respectată permanent; şi este valabilă pentru toate generaţiile israelienilor.


text:
Dintre urmaşii lui Israel, să aduci lângă tine pe fratele tău numit Aaron şi pe fiii lui: Nadab şi Abihu, Elazar şi Itamar. Toţi aceştia să fie preoţi ai Mei.


text:
Fratelui tău, numit Aaron, să îi faci îmbrăcăminte sfântă, care să îi confere demnitate şi să fie îi ca podoabă.


text:
Să vorbeşti cu toţi acei oameni capabili, pe care i-am umplut cu un spirit de înţelepciune; şi ei să facă îmbrăcămintea lui Aaron, ca să fie sfinţit şi să îndeplinească slujba de preot pentru Mine.


text:
Acestea sunt hainele pe care trebuie să le facă: o vestă, o tunică, o pelerină, o robă ţesută <i>(cu ciucuri)</i>, o tocă şi o centură. Atunci când vor face această îmbrăcăminte sfântă pentru fratele tău numit Aaron şi pentru fiii lui – pentru ca ei să îndeplinească slujba de preoţi pentru Mine –


text:
să folosească aur şi fire care să aibă următoarele culori: albastru, roşu-închis şi roşiatic, împreună cu fir de in subţire.


text:
Să facă o tunică ţesută cu aur, realizată din fire care să aibă următoarele culori: albastru, roşu-închis şi roşiatic, împreună cu fir de in subţire răsucit. Să fie lucrată în mod artistic.


text:
Ea să aibă cele două părţi care acoperă umerii prinse la cele două margini ale acestora, astfel încât să fie unită cu ei.


text:
Partea de la mijloc a tunicii care este prinsă de acestea, să fie făcută la fel, folosind aceleaşi materiale: aur şi fire care să aibă culorile albastru, roşu-închis şi roşiatic, împreună cu fir de in subţire răsucit.


text:
şase dintre numele lor să fie scrise pe o piatră, iar celelalte şase pe cealaltă piatră, în ordinea în care s-au născut <i>(urmaşii lui Iacov)</i>.


text:
Să scrii pe cele două pietre numele <i>(triburilor)</i> israelienilor conform metodei gravorului de a scrie pe o piatră sau aşa cum se procedează în cazul realizării <i>(matriţei)</i> unui sigiliu. Apoi să fixezi aceste pietre în garnituri de aur.


text:
Să prinzi cele două pietre pe tunică, în zona din dreptul umerilor. Aceste pietre să existe acolo ca să amintească <i>(lui Iahve)</i> despre israelieni. Aaron să poarte numele lor înaintea lui Iahve, pe umerii lui, ca amintire despre ei.


text:
Să faci şi două lănţişoare din aur curat. Ele să fie împletite ca nişte funii; şi să le prinzi de garnituri.


text:
Să faci vesta judecăţii, lucrând-o în mod artistic. Să fie lucrată la fel ca tunica: din aur, din fire având culorile albastru, roşu-închis şi roşiatic, împreună cu fir de in subţire răsucit.


text:
Să aibă suprafaţa pătrată şi să fie făcută din material dublu. Atât lungimea cât şi lăţimea acesteia să fie de o palmă.


text:
iar pe al patrulea rând: un crisolit, un onix şi un jasp. Acestea să fie fixate în garnituri de aur.


text:
Să fie astfel douăsprezece pietre gravate cu numele <i>(triburilor)</i> israelienilor. Pe fiecare dintre acestea să fie scris, asemănător sigiliilor, numele unuia din cele douăsprezece triburi <i>(ale poporului Israel)</i>.


text:
Tot pentru vestă să mai faci două inele din aur. Să fixezi câte unul la una dintre cele două margini ale ei.


text:
Să prinzi celelalte două capete ale lănţişoarelor în cele două garnituri; şi să le pui peste zona de la umeri a tunicii, în partea din faţă.


text:
Să mai faci două inele de aur. Pe fiecare dintre ele îl vei prinde la una dintre celelalte două margini ale vestei, pe partea interioară, în apropierea tunicii.


text:
Apoi să mai faci două inele de aur; şi să le prinzi în partea de jos a zonei umerilor tunicii, la nivelul îmbinărilor, deasupra mijlocului acesteia.


text:
Vesta cu inelele ei să fie legată de inelele tunicii cu o sfoară albastră; şi să fie fixat peste mijlocul tunicii, ca să nu se poată mişca de pe aceasta.


text:
Astfel, atunci când va intra în Locul Sfânt, Aaron va purta numele <i>(triburilor)</i> israelienilor pe inima lui, fixate pe vesta judecăţii, pentru o continuă amintire <i>(a lor)</i> înaintea lui Iahve.


text:
Pe vesta judecăţii să fixezi Urimul şi Tumimul. Ele vor fi poziţionate în dreptul inimii lui Aaron atunci când va merge înaintea lui Iahve. Astfel, Aaron va purta mereu pe inima lui judecata israelienilor când va fi înaintea lui Iahve.


text:
Să aibă un loc liber pentru cap la fel ca o cămaşă cu zale. Marginea lui să aibă un tiv ţesut în jurul ei, ca să nu se rupă.


text:
În jurul marginii de jos a pelerinei să <i>(îi)</i> faci rodii din fire care să aibă următoarele culori: albastru, roşu-închis şi roşiatic. Să aibă <i>(şi nişte)</i> clopoţei de aur între ele.


text:
Pe marginea de jos a pelerinei să fie câte un clopoţel de aur şi o rodie, apoi iar un clopoţel de aur şi o rodie – pe toată lungimea ei.


text:
Aaron să poarte pelerina atunci când va face slujba. Iar când va intra în Locul Sfânt – înaintea lui Iahve – şi când va ieşi de acolo, se va auzi sunetul clopoţeilor; şi astfel, el nu va muri.


text:
Să faci apoi o plăcuţă din aur curat; şi să scrii pe ea exact cum se gravează un sigiliu: «Sfânt pentru Iahve.»


text:
Să o prinzi pe tocă folosind o sfoară albastră. Această plăcuţă să fie poziţionată în partea din faţă a tocii.


text:
Ea va fi pe fruntea lui Aaron; şi astfel, el îşi va însuşi nedreptăţile israelienilor atunci când ei îşi vor aduce darurile sfinte. Această plăcuţă să fie mereu pe fruntea lui Aaron; pentru ca ei să fie acceptaţi înaintea lui Iahve.


text:
Să ţeşi apoi o tunică din fir de in subţire şi o bonetă<i>(-model)</i> tot din fir de in subţire. Centura să fie lucrată la gherghef.


text:
Pentru fiii lui Aaron să faci haine lungi şi largi, centuri şi bonete. Acestea să le confere demnitate şi să fie pentru ei ca podoabe.


text:
Să îi îmbraci cu aceste haine <i>(despre care ţi-am vorbit)</i> pe Aaron şi pe fiii lui. Apoi să îi ungi <i>(cu ulei)</i>, învestindu-i în slujire; şi astfel să îi sfinţeşti. Ei Îmi vor sluji ca preoţi.


text:
Să le faci indispensabili de in, ca să le acopere partea intimă a corpului – de la şold până la genunchi.


text:
Aaron şi fiii lui să le poarte când intră în Cortul Întâlnirii sau atunci când se apropie de altar ca să slujească în Locul Sfânt. Dacă nu vor proceda aşa, vor fi vinovaţi; şi vor muri. Aceasta este o poruncă valabilă permanent pentru el şi pentru urmaşii lui.


text:
Îţi spun acum ce trebuie făcut pentru sfinţirea lor ca să fie puşi în slujba de preoţi pentru Mine. Să iei un viţel şi doi berbeci fără vreun defect <i>(fizic)</i>,


text:
turte în a căror compoziţie s-a pus ulei şi turte subţiri stropite cu ulei, făcute din făină de grâu de cea mai bună calitate.


text:
Să îl aduci apoi şi pe Aaron împreună cu fiii lui la intrarea în Cortul Întâlnirii; şi să îi speli cu apă.


text:
Apoi să iei hainele <i>(speciale pentru preot)</i> şi să îl îmbraci pe Aaron cu pelerina, cu tunica şi cu vesta. Să îi pui şi centura peste haina lungă.


text:
Să iei apoi uleiul pentru investire <i>(în funcţia de preot)</i> şi să i-l torni pe cap. Astfel să îl investeşti <i>(în slujba de preot)</i>.


text:
Să echipezi cu centurile pe Aaron şi pe fiii lui; şi să le pui bonetele. Lor le va aparţine preoţia printr-o poruncă valabilă pentru totdeauna. Aşa să îi investeşti <i>(în funcţia de preoţi)</i> pe Aaron şi pe fiii lui, ca să fie în slujbă pentru Mine.


text:
Să aduci viţelul înaintea Cortului Întâlnirii. Aaron şi fiii lui să îşi pună mâinile pe capul viţelului.


text:
Să iei cu degetul din sângele viţelului şi să ungi cu el colţurile de sus ale altarului. Apoi să verşi restul sângelui la baza lui.


text:
Să iei toată grăsimea din jurul organelor interne, membrana <i>(din jurul)</i> ficatului şi cei doi rinichi împreună cu grăsimea de pe ei; şi să le arzi pe altar.


text:
Carnea viţelului, pielea şi intestinul care conţine excrementele lui, să le arzi în foc, în exteriorul taberei. Acesta este un sacrificiu pentru păcat.


text:
Să înjunghii berbecul. Apoi să îi iei sângele şi să înconjori altarul stropindu-l cu el pe toate părţile lui laterale.


text:
Să tai berbecul în bucăţi şi să îi speli atât organele interne, cât şi picioarele; apoi să le pui lângă celelalte bucăţi şi lângă cap.


text:
Să arzi tot berbecul pe altar. Aceasta este o ardere integrală pentru Iahve; şi <i>(Îi)</i> va produce o aromă plăcută, fiind un animal consumat de foc, ca sacrificiu oferit Lui.


text:
Să înjunghii berbecul şi să îi iei sângele. Apoi să ungi cu el lobul urechii drepte a lui Aaron şi lobul urechii drepte a fiilor lui, degetul mare al mâinii lor drepte şi degetul mare al piciorului lor drept. Să înconjori altarul stropind restul sângelui pe toate părţile lui laterale <i>(exterioare)</i>.


text:
Apoi să iei din sângele de pe altar şi din uleiul pentru dedicarea în slujba de preot. Cu acesta să stropeşti pe Aaron şi hainele lui. Să stropeşti la fel pe fiii lui şi hainele acestora.


text:
Să iei grăsimea berbecului, pe care acesta o are spre coadă şi în jurul organelor interne, membrana <i>(din apropierea)</i> ficatului, cei doi rinichi cu grăsimea de pe ei şi spata dreaptă – având în vedere faptul că acesta este un berbec pentru investirea în slujire <i>(ca preot)</i>.


text:
Apoi să iei o pâine făcută cu ulei şi o turtă subţire din coşul cu turte care va fi pus înaintea lui Iahve.


text:
Să le pui pe toate în mâinile lui Aaron şi în mâinile fiilor lui. Ei să le prezinte ca un sacrificiu <i>(pentru ritualul dedicării în slujba de preot)</i> pe care îl vor legăna înaintea lui Iahve.


text:
Apoi să le iei din mâinile lor şi să le arzi pe altar, deasupra animalului ars integral. Ele să fie ca o aromă plăcută înaintea lui Iahve. Acesta este un sacrificiu consumat de foc pentru Iahve.


text:
Să iei şi pieptul berbecului care va fi folosit pentru investirea în slujire a lui Aaron; şi să îl legeni ca sacrificiu dedicat lui Iahve. Aceasta va fi partea ta.


text:
Apoi, din berbecul care va fi folosit pentru investirea în slujire a lui Aaron şi a fiilor lui, să separi pieptul oferit ca sacrificiu legănat şi spata adusă ca sacrificiu prin ridicare.


text:
Ele vor fi ale lui Aaron şi ale fiilor lui ca o participare din partea israelienilor. Aceasta este o poruncă ce trebuie respectată permanent. Ea se referă la partea pe care o oferă <i>(preoţilor)</i> israelienii din sacrificiile lor de pace; şi va fi <i>(considerată ca)</i> o donaţie pentru Iahve.


text:
Hainele sfinte ale lui Aaron să fie date fiilor lui după ce el nu va mai trăi. Ei le vor purta atunci când vor fi dedicaţi prin ungere cu ulei şi sfinţiţi pentru slujbă.


text:
Vor fi purtate de acela care îi va lua locul în slujba preoţiei. El le va purta şapte zile atunci când va intra în Cortul Întâlnirii ca să facă slujba în Locul Sfânt.


text:
Doar ei să mănânce din hrana prin care s-a făcut plata pentru vină în vederea investirii în slujire <i>(ca preoţi)</i> şi pentru sfinţirea lor. Nimeni altcineva să nu mănânce din ea; pentru că această hrană este sfântă!


text:
Dacă, va rămâne până dimineaţa ceva din carnea pentru investirea în slujire sau din acea pâine, să arzi totul în foc. Această carne să nu fie mâncată de altcineva; pentru că ea este sfântă.


text:
Acestea sunt poruncile pe care trebuie să le respecţi cu privire la Aaron şi referitor la fiii lui. Investirea în slujire să dureze şapte zile.


text:
În fiecare zi să sacrifici un viţel pentru păcat în vederea achitării <i>(acestuia)</i>. Tot în fiecare zi <i>(dintre cele şapte)</i> să oferi un sacrificiu pentru păcat pe altar, atunci când vei face achitarea pentru el; şi să îl ungi astfel pentru ca să îl sfinţeşti.


text:
Şapte zile să faci <i>(prin sacrificii)</i> achitarea pentru altar şi să îl sfinţeşti. Astfel, altarul va deveni foarte sfânt. Oricine se va atinge de altar, va fi sfinţit.


text:
Împreună cu primul miel să aduci: a zecea parte dintr-o efă de făină de cea mai bună calitate, amestecată cu un sfert de hin de ulei făcut din măsline presate şi un sacrificiu de băutură care să fie un sfert de hin de vin.


text:
Să sacrifici al doilea miel între cele două seri; şi să aduci împreună cu el un dar de mâncare şi un sacrificiu de băutură, la fel ca dimineaţa. Acesta este un sacrificiu consumat de foc, producând o aromă plăcută, pentru Iahve.


text:
Trebuie să oferiţi acest sacrificiu fără întrerupere. Şi va fi făcut de toţi urmaşii voştri la intrarea în Cortul Întâlnirii, înaintea lui Iahve. Acolo Mă voi întâlni cu tine şi îţi voi vorbi.


text:
Voi sfinţi Cortul Întâlnirii şi altarul. Îi voi sfinţi pe Aaron şi pe fiii lui, ca să fie în slujba Mea ca preoţi.


text:
Ei vor şti că Eu sunt Iahve – Dumnezeul lor – Cel care i-am scos din ţara Egiptului ca să locuiesc în mijlocul lor. Eu sunt Iahve – Dumnezeul lor.


text:
Atât lungimea, cât şi lăţimea lui să fie de un cot – deci va avea suprafaţa pătrată. Înălţimea acestuia să fie de doi coţi, iar «coarnele» lui să fie din aceeaşi bucată cu el.


text:
Să poleieşti cu aur curat atât partea de sus şi părţile laterale ale altarului, cât şi «coarnele» acestuia. Să îi faci un cadru de aur care să îl înconjoare.


text:
Atât pe o parte laterală cât şi pe cealaltă parte opusă ei, să faci câte două inele de aur pe care să le fixezi sub cadru. Ele vor ţine barele pe care le vei folosi pentru transportul altarului.


text:
Să pui altarul în faţa draperiei care este înaintea Cufărului Declaraţiei – poziţionat în dreptul capacului achitării care este deasupra <i>(Cufărului)</i> Declaraţiei. Acolo este locul unde Mă voi întâlni cu tine.


text:
El să ardă tămâie pe acest altar şi între cele două seri, când va aprinde candelele. Astfel, va fi permanent tămâie, din partea voastră, înaintea lui Iahve. Acest lucru trebuie să se întâmple din generaţie în generaţie.


text:
Să nu arzi o altfel de tămâie pe el. Să nu îl foloseşti nici pentru sacrificii arse integral, nici pentru cele aduse ca dar de mâncare; şi să nu torni pe el niciun fel de băutură ca sacrificiu <i>(oferit lui Iahve)</i>.


text:
Aaron va face achitarea <i>(pentru păcate)</i> pe «coarnele» acestui altar doar o dată pe an. Această achitare se va face cu sângele animalului sacrificat pentru iertarea păcatului. Aşa să procedaţi din generaţie în generaţie. Acesta este un lucru foarte sfânt înaintea lui Iahve!”


text:
„Vei face numărarea israelienilor. Atunci, fiecare va plăti lui Iahve un preţ de răscumpărare pentru viaţa lui, ca să împiedici venirea vreunui dezastru împotriva lor când îi vei număra.


text:
Fiecare dintre cei care sunt număraţi, să plătească <i>(pentru răscumpărarea lui)</i> o jumătate de şechel, conform şechelului-model din Sanctuar. Un şechel este egal cu douăzeci de ghere. Această jumătate de şechel va fi un sacrificiu oferit lui Iahve.


text:
Fiecare dintre cei care vor avea vârsta de cel puţin douăzeci de ani când vor fi număraţi, să ofere lui Iahve această sumă ca sacrificiu dedicat Lui.


text:
Când veţi aduce ca sacrificiu lui Iahve aceşti bani ca să faceţi achitare pentru sufletele voastre, cel bogat să nu dea mai mult de o jumătate de şechel, iar cel sărac să nu dea mai puţin de atât.


text:
Să iei argintul pe care îl vei primi de la israelieni în vederea achitării; şi să îl foloseşti pentru slujirea din Cortul Întâlnirii. Acest lucru va fi pentru israelieni o amintire înaintea lui Iahve despre preţul de răscumpărare pentru sufletele lor.”


text:
„Să faci un lighean din bronz. El va fi folosit pentru spălat. Postamentul lui să fie făcut tot din bronz. Să îl pui între Cortul Întâlnirii şi <i>(primul)</i> altar; şi să pui apă în el.


text:
Atunci când vor intra în Cortul Întâlnirii, să se spele cu această apă, ca să nu moară. Va fi obligatoriu să procedeze aşa atunci când se vor apropia de altar ca să slujească sau când vor oferi lui Iahve animale sacrificate pe care focul le va arde total.


text:
Să îşi spele mâinile şi picioarele, ca să nu moară. Această poruncă trebuie să fie permanent respectată de Aaron, de fiii lui şi de urmaşii lor.”


text:
„Să iei cele mai rafinate arome: întâi cinci sute de şecheli de răşină lichidă. Apoi să adaugi scorţişoară care să fie jumătate din această cantitate, adică două sute cincizeci de şecheli. Să mai pui încă două sute cincizeci de şecheli de trestie parfumată,


text:
Să faci din acestea un lichid sfânt pentru ungere. El să fie amestecat la fel cum se procedează când se face uleiul parfumat. Să fie astfel făcut un ulei sfânt care va fi folosit pentru <i>(acea)</i> ungere <i>(specială)</i>.


text:
Să sfinţeşti aceste lucruri, pentru ca ele să fie astfel foarte sfinte. Oricine se va atinge de ele, va fi sfinţit.


text:
Să îi ungi pe Aaron şi pe fiii lui; şi astfel să îi sfinţeşti, pentru ca ei să fie <i>(dedicaţi)</i> în slujba Mea ca preoţi.


text:
Să spui israelienilor: «Acesta va fi uleiul Meu sfânt pentru ungere. Ce am stabilit cu privire la el, este valabil pentru toate generaţiile <i>(voastre)</i> de acum încolo.


text:
Să nu fie turnat pe corpul vreunui om; şi să nu faceţi altul ca el sau ceva asemănător. El este sfânt; şi să rămână permanent sfânt pentru voi.


text:
Oricine va face un ulei <i>(parfumat)</i> ca acesta şi oricine va unge cu el pe cineva care nu este preot, să fie eliminat din poporul lui.»”


text:
Iahve i-a zis lui Moise: „Ia nişte arome care să miroase frumos: stactele, onicele şi galbanul. Să amesteci câte o parte din fiecare cu răşină curată.


text:
Astfel va rezulta un amestec de «tămâie» asemănător cu cel din care se face uleiul parfumat. Să fie sărată, curată şi sfântă.


text:
O parte din ea să o pisezi mărunt şi să o pui înaintea Declaraţiei, în Cortul Întâlnirii. Acolo este locul unde mă voi întâlni cu tine. Acea «tămâie» să fie foarte sfântă pentru voi.


text:
Când vei face acest fel de tămâie, să nu fie folosită pentru voi înşivă, ci să o consideri sfântă, dedicată lui Iahve.


text:
Oricine va face tămâie ca aceasta ca să o folosească <i>(pentru el)</i> în loc de parfum, să fie eliminat din poporul lui!”


text:
„Să ştii că l-am nominalizat pe Beţaleel care este fiul lui Uri – fiul lui Hur, din tribul lui Iuda.


text:
L-am umplut cu Spiritul lui Dumnezeu, cu înţelepciune, cu abilitate şi competenţă pentru tot felul de lucrări.


text:
să taie şi să fixeze pietre preţioase, să prelucreze lemnul şi să facă tot felul de lucrări artizanale.


text:
I l-am dat ca ajutor pe Oholiab, fiul lui Ahisamah care aparţine tribului lui Dan. Şi tuturor oamenilor inteligenţi <i>(din popor)</i> le-am dat înţelepciune, ca să facă <i>(împreună cu ei)</i> tot ce ţi-am poruncit.


text:
Ei vor executa lucrările pentru: Cortul Întâlnirii, Cufărul Declaraţiei şi Capacul achitării care este peste el, împreună cu toate lucrurile din cort –


text:
masa şi uneltele necesare acesteia, suportul surselor de lumină care va fi făcut din aur curat cu toate uneltele necesare lui, altarul pe care se <i>(va)</i> arde tămâie,


text:
altarul pe care se <i>(vor)</i> arde integral animalele cu toate uneltele necesare lui, ligheanul cu postamentul lui,


text:
hainele sfinte ţesute <i>(care vor fi)</i> ale preotului Aaron, hainele fiilor lui pentru slujirea lor ca preoţi,


text:
uleiul pentru ungere <i>(în vederea instalării în slujbă)</i> şi tămâia parfumată pentru Locul Sfânt. Ei să le facă pe toate exact cum ţi-am poruncit!”


text:
„Vorbeşte-le israelienilor şi spune-le: «Să respectaţi Sabatele Mele; pentru că acest lucru este un semn între Mine şi voi, valabil pentru toate generaţiile care vor veni; şi astfel, voi să ştiţi că Eu – Iahve – vă sfinţesc.


text:
Să respectaţi Sabatul; pentru că el este pentru voi ceva sfânt. Oricine îl va profana <i>(prin nerespectarea lui)</i>, să fie pedepsit cu moartea. Orice om care va lucra în acea zi, să fie astfel eliminat din poporul lui.


text:
Să se lucreze şase zile; dar a şaptea zi să fie una de odihnă, dedicată special lui Iahve. Oricine lucrează în ziua de Sabat, să fie pedepsit cu moartea.


text:
Israelienii trebuie să respecte Sabatul ca pe un legământ permanent valabil pentru toate generaţiile acestui popor care vor urma.


text:
Acesta va fi un semn etern între Mine şi israelieni; pentru că Iahve a făcut cerul şi <i>(în cadrul lui)</i> pământul în şase zile, iar în a şaptea zi Şi-a terminat activitatea creaţiei Sale şi S-a odihnit.»”


text:
Când a terminat Dumnezeu tot ce a vrut să îi spună lui Moise pe muntele Sinai, i-a dat cele două „table” ale Declaraţiei. Ele erau „table” făcute din piatră, scrise cu degetul lui Dumnezeu.


text:
Când poporul a constatat că Moise întârzie să coboare de pe munte, s-a strâns în jurul lui Aaron; şi i-a zis: „Vino şi fă-ne nişte zei care să meargă înaintea noastră; pentru că nu ştim ce s-a întâmplat cu acel Moise care ne-a scos din Egipt!”


text:
Aaron le-a răspuns: „Scoateţi cerceii de aur din urechile soţiilor voastre, din ale fiilor voştri şi din ale fiicelor voastre. Apoi aduceţi-i la mine!”


text:
El a luat aurul de la ei, a turnat un viţel şi apoi l-a prelucrat bătându-l cu o unealtă pentru a-l finisa. Când l-a terminat, ei au zis: „Israel, aceştia sunt zeii tăi, care te-au scos din Egipt!”


text:
Când a văzut Aaron acest lucru, a construit un altar; apoi a zis: „Mâine va fi o sărbătoare în cinstea lui Iahve!”


text:
A doua zi s-au sculat dimineaţa devreme şi au oferit <i>(pe altar)</i> sacrificii din animale pe care le-au ars integral împreună cu cele pentru pace. Poporul a mâncat şi a băut; apoi a început să celebreze prin dansuri <i>(rituale)</i>.


text:
Iahve i-a zis lui Moise: „Coboară de pe munte; pentru că poporul tău pe care l-ai scos din Egipt, şi-a stricat comportamentul.


text:
Destul de repede au deviat de la modul în care le-am poruncit să trăiască. Au turnat un viţel căruia i s-au închinat; şi i-au sacrificat animale, zicând: «Israel, aceştia sunt zeii tăi, care te-au scos din Egipt!»”


text:
Iahve a continuat să vorbească lui Moise, zicând: „Am văzut ce ambiţii are în inima lui acest popor.


text:
Acum, lasă-Mă! Mânia Mea se va declanşa împotriva lor; şi îi voi distruge. Voi face din tine un <i>(alt)</i> mare popor.”


text:
Dar Moise a încercat să îl convingă pe Dumnezeul lui numit Iahve <i>(să se răzgândească)</i>, zicând: „Doamne, de ce să se declanşeze mânia Ta împotriva poporului Tău pe care l-ai scos din Egipt în mod spectaculos acţionând în forţă cu mâna Ta?


text:
De ce să zică egiptenii: «I-a scos pentru ca să îi ducă la dezastru omorându-i prin munţi şi ca să îi elimine astfel de pe pământ!»? Revino la atitudinea pe care o aveai când încă nu Te mâniaseşi; şi renunţă la răul pe care vrei să îl faci poporului Tău!


text:
Aminteşte-ţi de sclavii Tăi: de Avraam, de Isaac şi de Israel, cărora le-ai jurat pe Tine Însuţi, zicându-le: «Vă voi înmulţi urmaşii care vor ajunge să fie numeroşi ca stelele cerului; şi toată această ţară, pe care v-am promis-o, o voi da descendenţilor voştri care o vor moşteni pentru totdeauna.»!”


text:
Apoi Moise s-a întors <i>(la popor)</i> coborând de pe munte cu cele două „table” ale Declaraţiei în mâini. Ele erau scrise pe ambele părţi – atât pe partea din faţă, cât şi pe cea din spate.


text:
Acele tablele erau lucrarea lui Dumnezeu; iar scrisul era realizat de Dumnezeu care îl săpase pe ele.


text:
Iosua a auzit zgomotul făcut de poporul care striga. Atunci el i-a zis lui Moise: „Este zgomot de război în tabără!”


text:
Moise a răspuns: „Acest zgomot pe care îl aud, nu este nici unul specific victoriei, nici ca în cazul unei înfrângeri; ci este făcut de oameni care sărbătoresc zgomotos!”


text:
În timp ce se apropia de tabără, Moise a văzut viţelul şi poporul dansând <i>(în mod ritual în jurul lui)</i>. Atunci i s-a declanşat mânia; şi a aruncat tablele din mâini, spărgându-le la baza muntelui…


text:
A luat viţelul pe care îl făcuseră ei; şi l-a ars în foc. L-a sfărâmat până a devenit mici particule pe care le-a împrăştiat pe apă; apoi a dat-o israelienilor să o bea.


text:
Moise i-a zis lui Aaron: „Cum te-a determinat acest popor să aduci împotriva lui un păcat atât de mare?”


text:
Aaron i-a răspuns: „Să nu se supere stăpânul meu; dar tu cunoşti acest popor şi ştii că tinde permanent spre <i>(ce este)</i> rău.


text:
Ei mi-au zis: «Vino şi fă-ne nişte zei care să meargă înaintea noastră; pentru că nu ştim ce s-a întâmplat cu acel Moise care ne-a scos din Egipt!»


text:
Atunci eu le-am răspuns: «Oricine are aur, să îl scoată <i>(de la urechi)</i>!» Ei mi l-au dat; iar eu l-am aruncat în foc. Şi din el a rezultat acest viţel.”


text:
Moise a văzut că poporul nu mai avea discernământ – pentru că Aaron îl determinase să fie aşa – şi că ajunsese ridicol înaintea duşmanilor lui.


text:
Atunci a stat la intrarea în tabără şi a zis: „Cine este de partea lui Iahve, să vină la mine!” Astfel, toţi leviţii s-au adunat în jurul lui.


text:
El le-a zis: „Dumnezeul lui Israel care se numeşte Iahve, spune: «Fiecare dintre voi să se echipeze luându-şi sabia! Întoarceţi-vă şi mergeţi de la o locuinţă la alta prin toată tabăra; şi fiecare să omoare pe fratele, pe prietenul şi pe vecinul lui!»”


text:
Leviţii au făcut aşa cum le-a poruncit Moise; şi astfel, aproximativ trei mii de oameni au murit în acea zi.


text:
Apoi Moise le-a zis: „Astăzi aţi decis să aparţineţi lui Iahve; şi fiecare a făcut acest lucru cu preţul fiului şi al fratelui lui. Astfel, aţi adus binecuvântarea peste voi!”


text:
În următoarea zi, Moise a zis poporului: „Aţi făcut un mare păcat. Acum voi merge la Iahve; poate voi putea face achitarea pentru păcatul vostru.”


text:
Moise s-a întors la Iahve; şi I-a zis: „Aceşti oameni au comis un mare păcat făcându-şi zei din aur.


text:
Iahve i-a răspuns lui Moise, zicând: „Îl voi şterge din cartea Mea pe acela care a păcătuit împotriva Mea.


text:
Acum, du-te şi condu poporul spre locul despre care ţi-am vorbit. Să ştii că Îngerul Meu va merge înaintea ta. Totuşi, atunci când va veni ziua în care îi voi judeca, îi voi pedepsi pentru păcatul lor!”


text:
Iahve a lovit <i>(după un timp)</i> poporul pentru faptele lui din perioada când Aaron făcuse viţelul de aur.


text:
Iahve i-a zis lui Moise: „Pleacă din acest loc împreună cu poporul pe care l-ai scos de pe teritoriul Egiptului; şi mergi spre ţara despre care am jurat lui Avraam, lui Isaac şi lui Iacov că o voi oferi atunci când am vorbit despre ea zicând: «Le-o voi da urmaşilor tăi.»


text:
Voi trimite un Înger înaintea ta şi îi voi alunga pe canaaniţi, pe amoriţi, pe hitiţi, pe periziţi, pe hiviţi şi pe iebusiţi.


text:
Deci îndreaptă-te spre această ţară în care curge lapte şi miere. Dar Eu personal nu voi veni împreună cu voi, ca să nu vă distrug pe drum; pentru că sunteţi un popor neascultător.”


text:
Când a auzit poporul aceste dure cuvinte, a început să plângă; şi nimeni nu şi-a mai pus podoabele pe el.


text:
Ei au procedat aşa pentru că Iahve îi zisese lui Moise: „Să vorbeşti israelienilor astfel: «Sunteţi un popor cu ambiţii rele. Numai puţin timp dacă aş veni împreună cu voi, v-aş distruge. Acum daţi-vă podoabele jos; şi apoi voi decide ce voi face cu voi!»”


text:
Moise luase un cort şi îl instalase în exteriorul taberei, la distanţă de ea. El l-a numit „cortul întâlnirii”. Toţi cei care doreau să Îl întrebe pe Iahve, mergeau la „cortul întâlnirii”, în exteriorul taberei.


text:
Când se ducea Moise la cort, tot poporul se ridica pe picioare; şi fiecare stătea la intrarea cortului lui, urmărindu-l cu privirea pe Moise până când acesta intra în cort.


text:
Atunci când Moise intra în cort, stâlpul de nor cobora şi se oprea la intrarea acestuia; iar Iahve vorbea cu Moise.


text:
Când vedea stâlpul de nor stând la intrarea în cort, tot poporul se apleca înclinându-şi faţa până spre pământ. Fiecare proceda astfel stând la intrarea în cortul lui.


text:
Iahve vorbea frecvent cu Moise faţă în faţă, exact cum vorbeşte un om cu prietenul lui. Apoi Moise se întorcea în tabără. Dar tânărul lui slujitor numit Iosua – fiul lui Nun – nu se îndepărta de cort.


text:
Moise I-a zis lui Iahve: „Tu îmi porunceşti să conduc acest popor; dar nu îmi spui pe cine vei trimite cu mine. Totuşi, mi-ai zis că mă cunoşti pe nume şi că am obţinut har la Tine.


text:
Dacă am fost <i>(astfel)</i> acceptat de Tine, revelează-mi metodele Tale de lucru; ca să Te cunosc şi să continui să beneficiez de bunăvoinţa Ta. Şi gândeşte-te <i>(totuşi)</i> că acesta este poporul Tău!”


text:
Cum se va şti că eu şi poporul Tău am fost acceptaţi de Tine, dacă nu vei merge cu noi? Numai dacă vei veni <i>(împreună)</i> cu noi, eu şi poporul Tău vom fi diferiţi de toate celelalte popoare de pe suprafaţa pământului!”


text:
Iahve i-a răspuns lui Moise: „Voi face conform cererii tale, pentru că beneficiezi de bunăvoinţă din partea Mea; şi te cunosc pe nume.”


text:
El i-a răspuns: „Voi face să treacă prin faţa ta toată bunătatea Mea; şi voi proclama înaintea ta numele «Iahve». Eu sunt bun cu cine vreau să fiu bun; şi am milă de cine vreau să am milă!”


text:
Atunci când va trece gloria Mea, te vei aşeza într-o crăpătură a stâncii; iar Eu te voi acoperi cu mâna Mea când voi trece <i>(prin faţa ta)</i>.


text:
Iahve i-a zis lui Moise: „Taie două «table» de piatră asemănătoare cu primele. Eu voi scrie pe ele cuvintele care erau pe acelea sparte de tine.


text:
Fii pregătit <i>(mâine)</i> dimineaţă devreme. Să urci pe muntele Sinai şi să te prezinţi înaintea Mea acolo, pe vârful muntelui.


text:
Să nu vină nimeni cu tine; şi nici să nu fie nimeni pe tot muntele. Să nu permiţi turmelor sau cirezilor să pască pe lângă munte.”


text:
Moise a tăiat două „table” de piatră asemănătoare celor iniţiale. S-a urcat pe muntele Sinai dimineaţa devreme, aşa cum îi poruncise Iahve, luând cu el cele două „table” de piatră în mână.


text:
Dumnezeu a coborât într-un nor, a stat cu el acolo şi a proclamat <i>(ce semnifică)</i> numele „Iahve”.


text:
El a trecut prin faţa lui Moise şi a strigat: „Dumnezeul numit Iahve este milos şi binevoitor, reţinut în ce priveşte mânia, plin de bunătate şi de corectitudine.


text:
El Îşi păstrează bunătatea generoasă faţă de mii de generaţii, iertând nedreptatea, revolta şi păcatul; dar nu lasă nepedepsit pe cel vinovat, ci sancţionează păcatul părinţilor în copii şi îl pedepseşte în copiii copiilor lor până la a treia şi la a patra generaţie.”


text:
Apoi a zis: „Doamne, dacă am găsit har la Tine, Te rog să meargă Iahve cu noi. Recunosc că acesta este un popor cu ambiţii rele. Dar iartă-ne nedreptatea şi păcatul; şi ia-ne ca proprietate a Ta!”


text:
Dumnezeu i-a răspuns: „Să ştii că Eu voi ratifica un legământ <i>(între Mine şi voi)</i>. Voi face minuni în faţa întregului tău popor aşa cum nu au mai fost făcute în nicio zonă de pe suprafaţa pământului; şi tot poporul care este în jurul tău, va vedea acţiunile lui Iahve. Prin tine voi face lucruri extraordinare.


text:
Fii atent la ce îţi poruncesc astăzi. Voi alunga din drumul tău pe amoriţi, pe canaaniţi, pe hitiţi, pe periziţi, pe hiviţi şi pe iebusiţi.


text:
Să nu ratifici vreun legământ cu locuitorii zonei unde vei merge, ca să eviţi astfel posibilitatea unei capcane <i>(din partea lor)</i> pentru tine.


text:
Să nu te închini niciunui alt <i>(dumne)</i>zeu; pentru că Iahve care Se mai numeşte <i>(şi zeul)</i> Gelos, este un Dumnezeu care pretinde exclusivitate în devotamentul tău <i>(faţă de El)</i>.


text:
Să nu ratifici vreun legământ cu locuitorii acestei zone: pentru ca să nu te cheme şi pe tine să mănânci din sacrificiile dedicate zeilor lor atunci când vor comite adulter <i>(închinându-se)</i> înaintea acestora.


text:
Să nu iei soţii dintre fiicele lor pentru fiii tăi. Astfel vei evita situaţia în care ele ar determina pe fiii tăi să le urmeze în adulter cu zeii lor.


text:
Să respecţi Sărbătoarea Turtelor. Şapte zile să mănânci turte, aşa cum ţi-am poruncit, în perioada stabilită. Ea este în luna Abib; pentru că în această lună ai plecat din Egipt.


text:
Primul copil al fiecărui uter, este al Meu. Fiecare mascul din turmele tale, primii născuţi ai vacilor şi ai oilor tale, sunt ai Mei.


text:
Să răscumperi primul născut al măgăriţei, sacrificând în locul lui un miel; iar dacă nu îl vei răscumpăra, să îi rupi gâtul. Să răscumperi pe toţi primii născuţi ai urmaşilor tăi. Nimeni să nu vină înaintea Mea cu mâinile goale.


text:
Să lucrezi şase zile, iar în a şaptea zi să te odihneşti. Să procedezi aşa chiar şi în perioada însămânţărilor şi a strângerii recoltelor.


text:
Să respecţi Sărbătoarea Săptămânilor, a primelor fructe din perioada când se seceră grâul. Să respecţi şi Sărbătoarea Culesului <i>(recoltelor)</i>, la sfârşitul anului.


text:
Eu voi alunga popoare din drumul tău; şi îţi voi extinde teritoriul ţării. Nimeni nu va atenta la integritatea teritorială a ţării tale atunci când te vei duce de trei ori pe an să te prezinţi înaintea Dumnezeului tău numit Iahve.


text:
Să nu dedici sângele sacrificiului oferit Mie împreună cu pâine crescută sub efectul drojdiei; iar <i>(ce va mai exista din)</i> animalul sacrificat cu ocazia sărbătoririi Paştelui, să nu rămână până dimineaţa.


text:
Primele fructe ale plantelor care cresc din pământ, să fie aduse în Casa Dumnezeului tău care se numeşte Iahve. Să nu fierbi iedul în laptele mamei lui.”


text:
Iahve i-a mai spus lui Moise: „Scrie aceste cuvinte; pentru că ele descriu condiţiile pe baza cărora am ratificat un legământ cu tine şi cu Israel!”


text:
Moise a stat cu Iahve patruzeci de zile şi patruzeci de nopţi. În acel timp, nu mâncat deloc pâine şi nu băut deloc apă. El a scris pe <i>(acele)</i> „table” <i>(de piatră)</i> cuvintele legământului, adică cele zece porunci.


text:
Apoi Moise a coborât de pe muntele Sinai. A venit de pe munte cu cele două table ale Declaraţiei în mână. Dar el nu ştia că pielea feţei îi strălucea după ce vorbise cu Iahve.


text:
Când Aaron şi toţi israelienii au văzut cum strălucea pielea feţei lui Moise, le-a fost frică să se apropie de el.


text:
Apoi toţi israelienii s-au apropiat de Moise; şi el le-a dat toate poruncile pe care le primise de la Iahve pe muntele Sinai.


text:
De fiecare dată când mergea Moise înaintea lui Iahve ca să Îi vorbească, îşi lua acea bucată de pânză de pe faţă până când ieşea de acolo; iar când revenea, le spunea israelienilor ce i s-a poruncit.


text:
Israelienii vedeau că pielea feţei lui Moise strălucea. Şi Moise îşi punea din nou acea bucată de pânză pe faţă până când mergea să vorbească cu Iahve.


text:
Moise a adunat pe toţi urmaşii lui Israel; şi le-a zis: „Vă prezint acum ce a poruncit Iahve să faceţi.


text:
Să lucraţi şase zile; dar a şaptea zi să fie considerată sfântă. Aceasta este o zi de odihnă, închinată lui Iahve. Oricine va lucra în acea zi, să fie pedepsit cu moartea.


text:
«Luaţi din ce aveţi şi faceţi o donaţie pentru Iahve. Fiecare să aducă astfel lui Iahve aşa cum îl lasă inima: aur, argint, bronz,


text:
ulei pentru iluminat, arome pentru ungere<i>(a făcută cu ocazia instalării în slujbă)</i> şi pentru tămâia parfumată.


text:
Donaţia voastră mai poate fi formată şi din pietre de onix ca şi din <i>(alte)</i> pietre pentru tunică şi pentru vestă.»


text:
Tabernacolul, adică acel cort şi acoperişul lui, cârligele, scândurile, barele, stâlpii şi postamentele acestora,


text:
Veţi mai face: masa împreună cu barele şi toate uneltele ei, pâinea reprezentativă <i>(pentru triburile lui Israel)</i>,


text:
Apoi mai trebuie să faceţi altarul pe care se arde tămâie, barele acestuia, uleiul pentru ungere <i>(în vederea dedicării)</i>, tămâia parfumată, draperia de la intrarea în Tabernacol,


text:
altarul pe care se vor arde animale integral, grătarul lui de bronz, barele şi toate uneltele acestuia; şi ligheanul cu postamentul lui.


text:
Veţi mai face draperiile curţii, stâlpii lor şi postamentele acestora, draperia de la intrarea curţii,


text:
vestimentaţia lucrată artistic pentru slujirea în Locul Sfânt, hainele sfinte ale preotului Aaron şi hainele fiilor lui pentru slujirea ca preoţi.”


text:
Apoi au revenit; şi fiecare s-a prezentat cu ce decisese în inima lui <i>(să doneze)</i>; şi au oferit cât îl lăsa sufletul <i>(să dea)</i>. Astfel, ei au făcut lui Iahve donaţii pentru lucrarea de la Cortul Întâlnirii, pentru toată slujirea de acolo şi pentru hainele sfinte.


text:
Au venit să doneze atât bărbaţi, cât şi femei. Cei care au decis să facă donaţii, au adus cercei şi verigi care se purtau prinse de nas, inele, bijuterii şi multe alte lucruri de aur. Fiecare şi-a adus aurul sub formă de sacrificiu legănat, oferit lui Iahve.


text:
Oricine deţinea fire care aveau culoarea albastru, roşu-închis şi roşiatic, fir de in subţire, păr de capră, piei de berbeci vopsite în roşu sau piei de viţel de mare, le-a adus <i>(ca donaţie)</i>.


text:
Orice om care putea face o donaţie în argint sau în bronz, a adus-o lui Iahve. Cine avea lemn de salcâm bun pentru orice fel de lucrare, l-a adus <i>(şi l-a donat)</i>.


text:
Toate femeile care ştiau să toarcă, au tors cu mâinile lor; şi au adus astfel fire care aveau culoarea albastru, roşu-închis şi roşiatic, împreună cu fir de in subţire.


text:
Femeile care au decis să participe astfel, şi-au folosit abilităţile ca să toarcă <i>(şi)</i> păr de capră.


text:
arome, ulei folosit pentru iluminat, ulei pentru ungere <i>(în vederea dedicării)</i> şi pentru tămâia parfumată.


text:
Atât bărbaţii cât şi femeile israelienilor care au decis în inimile lor să aducă ceva pentru lucrarea despre care a poruncit Iahve prin Moise să fie făcută, au participat benevol cu donaţiile lor pentru El.


text:
Apoi Moise a zis israelienilor: „Vă anunţ că Iahve l-a nominalizat <i>(într-un mod special)</i> pe Beţalel – fiul lui Uri, care la rândul lui este fiul lui Hur, din tribul lui Iuda.


text:
El l-a umplut cu Spiritul lui Dumnezeu, cu înţelepciune, cu abilităţi practice şi cunoştinţe pentru tot felul de lucrări.


text:
să taie şi să fixeze pietre preţioase, să prelucreze lemnul şi să facă diverse lucrări în mod artistic.


text:
Lui i-a fost oferită şi capacitatea de a-i învăţa pe alţii <i>(ce ştie le să facă)</i>. Aceste abilităţi au fost date atât lui Beţaleel, cât şi lui Oholiab care este fiul lui Ahisamah, din tribul lui Dan.


text:
Iahve i-a umplut cu înţelepciune, ca să facă tot felul de lucrări. Ei realizează diverse gravuri, decupaje, cusături în relief cu fire care au culoarea albastru, roşu-închis şi roşiatic, împreună cu fire de in subţire. Sunt capabili să facă multe lucrări şi să realizeze proiecte în mod ingenios.”


text:
Beţaleel, Oholiab şi orice om care era capabil – căruia Iahve îi dăduse abilităţi şi înţelepciune ca să ştie cum să facă vreo lucrare în vederea construirii sanctuarului şi a decorării lui – au lucrat conform poruncilor lui Iahve.


text:
Moise i-a chemat atât pe Beţaleel şi pe Oholiab, cât şi pe orice om care era capabil, adică pe toţi aceia cărora Iahve le dăduse abilităţi şi pe toţi cei care doreau să vină şi să înceapă lucrarea.


text:
Ei au luat de la Moise toate donaţiile pe care israelienii le aduseseră pentru lucrarea de la acel sanctuar. Oamenii poporului continuau să aducă benevol daruri în fiecare dimineaţă.


text:
apoi au venit la Moise şi i-au zis: „Poporul aduce mai mult decât este nevoie pentru lucrarea pe care Iahve ne-a poruncit să o facem.”


text:
Atunci Moise a poruncit să se transmită prin toată tabăra următorul anunţ: niciun bărbat şi nicio femeie să nu mai facă donaţii pentru construirea sanctuarului. Astfel, poporul a fost oprit din intenţia lui de a mai dona <i>(materiale de construcţie)</i>;


text:
Toţi bărbaţii care aveau abilitatea de a lucra ingenios, au făcut Tabernacolul din zece draperii realizate cu fir de in subţire răsucit şi fire colorate cu albastru, cu roşu-închis şi roşiatic. Acestea aveau cusuţi în relief pe ele heruvimi lucraţi în mod artistic.


text:
Fiecare draperie era lungă de douăzeci şi opt de coţi şi lată de patru coţi. Toate draperiile aveau aceleaşi dimensiuni.


text:
La marginea draperiei exterioare din prima unire a lor, au făcut nişte butoniere din fir de culoare albastră. Acelaşi fel de butoniere au făcut şi la marginea draperiei exterioare de la a doua unire a acestora.


text:
Au făcut cincizeci de butoniere pe marginea draperiei din prima unire şi cincizeci de butoniere pe marginea draperiei de la a doua unire. A au procedat astfel încât butonierele se potriveau unele cu celelalte.


text:
Apoi au făcut cincizeci de cârlige de aur; şi cu acestea au prins draperiile unele de altele. Au procedat astfel încât Tabernacolul forma un întreg.


text:
Fiecare draperie era lungă de treizeci de coţi şi lată de patru coţi. Toate cele unsprezece draperii aveau aceleaşi dimensiuni.


text:
Au prins împreună cele cinci draperii ca să formeze o singură bucată; iar cu celelalte şase au făcut o altă bucată.


text:
Au mai făcut cincizeci de butoniere pe marginea draperiei exterioare din prima unire <i>(a draperiilor)</i> şi cincizeci de butoniere pe marginea draperiei exterioare de la a doua unire a lor.


text:
Au făcut cincizeci de cârlige de bronz care să asambleze părţile cortului, astfel încât acesta să formeze un întreg.


text:
Au făcut pentru cort un acoperiş din piei de berbeci vopsite în roşu; şi un acoperiş exterior din piele de viţel de mare.


text:
Scândurile aveau câte două zone decupate pentru îmbinare. Aşa au făcut toate scândurile Tabernacolului.


text:
Sub cele douăzeci de scânduri au făcut patruzeci de postamente de argint, dintre care două sub prima scândură cu cele două zone decupate ale ei şi două sub următoarea scândură cu cele două zone decupate ale ei.


text:
Fiecare era realizată din câte două bucăţi, unite de sus până jos. În partea de sus erau prinse cu un inel făcut din metal. Au procedat la fel pentru scândurile din ambele colţuri.


text:
Erau opt scânduri cu postamentele lor de argint; deci în total şaisprezece postamente: câte două sub fiecare scândură.


text:
cinci pentru cadrul celei de-a doua părţi a Tabernacolului şi cinci pentru cadrul din spate al Tabernacolului care era orientat spre Vest.


text:
Apoi au făcut draperia din fire colorate cu albastru, cu roşu-închis şi roşiatic, împletite cu fir de in subţire răsucit; şi au cusut în relief heruvimi executaţi în mod artistic.


text:
Au făcut pentru această draperie patru stâlpi din lemn de salcâm şi i-au poleit cu aur; cârligele stâlpilor erau din aur, iar cele patru postamente ale lor erau făcute din argint.


text:
Au mai făcut la gherghef o draperie pentru intrarea în cort. Ea era realizată din fire colorate cu albastru, cu roşu-închis şi roşiatic, împletite împreună cu fir de in subţire răsucit.


text:
Au făcut pentru ea cinci stâlpi şi cârlige pentru ei. Le-au acoperit vârfurile şi partea de jos cu aur; şi le-au făcut postamentele din bronz.


text:
Beţaleel a făcut acel Cufăr <i>(special)</i> din lemn de salcâm. El avea lungimea de doi coţi şi jumătate, iar lăţimea şi înălţimea erau de un cot şi jumătate.


text:
I-a poleit cu aur curat atât interiorul, cât şi partea exterioară. Apoi i-a făcut şi un chenar de aur.


text:
A turnat pentru el patru inele de aur pentru cele patru colţuri: două inele erau pe o parte şi două pe cealaltă parte.


text:
A introdus barele prin inelele de pe cele două părţi ale cufărului, pentru ca acesta să poată fi astfel transportat.


text:
Apoi a făcut capacul achitării din aur curat. El era lung de doi coţi şi jumătate şi lat de un cot şi jumătate.


text:
Au făcut şi doi heruvimi din aur bătut. Ei erau poziţionaţi la cele două capete ale capacului achitării:


text:
un heruvim la un capăt şi un heruvim la celălalt capăt. Capacul achitării forma o singură piesă cu ei.


text:
Heruvimii erau cu aripile întinse deasupra capacul achitării, „umbrindu-l” cu ele. Ei stăteau unul în faţa celuilalt. Feţele heruvimilor erau întoarse înspre capacul achitării.


text:
Beţaleel a făcut şi masa din lemn de salcâm. Aceasta era lungă de doi coţi, lată de un cot şi înaltă de un cot şi jumătate.


text:
I-a făcut şi un cadru pe toate laturile. El avea lăţimea de o palmă. Apoi i-a făcut cadrului un chenar de aur pe toate părţile lui laterale.


text:
A turnat pentru masă patru inele de aur; şi a fixat câte unul într-un colţ al ei, în dreptul fiecărui picior dintre cele patru.


text:
A făcut uneltele de pe masă din aur curat: farfuriile, vasele pentru tămâie, recipientele cu gâtul strâmt şi cele în formă semisferică, folosite pentru turnarea sacrificiilor lichide.


text:
A făcut din aur curat şi suportul pentru sursele de lumină. Piciorul şi ramificaţiile acestuia erau din aur bătut. Cupele, bobocii şi petalele formau o singură piesă cu el.


text:
Din părţile laterale ale acestuia ieşeau şase ramificaţii: trei într-o parte şi trei în cealaltă parte.


text:
Au fost făcute trei cupe în formă de floare de migdal, fiecare dintre ele având boboc şi petale pe o ramificaţie; şi încă trei cupe în formă de floare de migdal, fiecare având boboc şi petale pe o altă ramificaţie. Aşa au fost făcute toate cele şase ramificaţii care proveneau din partea centrală a suportului surselor de lumină.


text:
Sub fiecare pereche de ramificaţii dintre cele şase care proveneau din partea de mijloc a suportului, era câte un boboc.


text:
Bobocii şi ramificaţiile formau o singură piesă împreună cu suportul pentru sursele de lumină. Totul era făcut din aur curat bătut.


text:
A făcut cele şapte candele, uneltele pentru îngrijirea lor şi tăviţele acestora – toate din aur curat.


text:
Apoi a făcut din lemn de salcâm altarul destinat arderii tămâii. Atât lungimea cât şi lăţimea lui, erau de un cot, pentru că era prevăzut să aibă o suprafaţă pătrată. Înălţimea acestuia era de doi coţi; iar „coarnele” formau o singură piesă cu el.


text:
A poleit cu aur curat atât partea superioară şi părţile laterale ale altarului, cât şi „coarnele” lui. I-a făcut un cadru de aur care continua fiecare latură.


text:
Apoi i-a turnat două inele de aur pe care le-a fixat sub cadru, pe ambele părţi. Ele ţineau barele care se foloseau pentru transportul altarului.


text:
A preparat uleiul sfânt pentru ungere şi tămâia parfumată, curată, făcută conform compoziţiei uleiului parfumat.


text:
Apoi a făcut din lemn de salcâm altarul pe care se ardeau integral sacrificiile. Suprafaţa altarului era pătrată: atât lungimea cât şi lăţimea erau de cinci coţi; iar înălţimea acestuia avea trei coţi.


text:
La cele patru colţuri i-a făcut nişte „coarne” care formau aceeaşi piesă cu el; apoi l-a poleit cu bronz.


text:
A făcut şi toate uneltele altarului: oalele, lopeţile, vasele, furculiţele şi făraşele. Toate aceste unelte ale lui au fost făcute din bronz.


text:
A făcut pentru altar un grătar din bronz, ca o reţea; şi l-a pus sub cadru, la jumătatea înălţimii <i>(altarului)</i>.


text:
A turnat patru inele: câte unul la fiecare dintre cele patru colţuri ale grătarului de bronz. Aceste inele erau construite pentru ca să ţină barele <i>(altarului)</i>.


text:
A introdus barele prin inelele de pe laturile altarului, pentru ca acesta să poată fi transportat. Altarul a fost făcut din scânduri. Spaţiul închis de acesta, era gol.


text:
A făcut ligheanul de bronz cu postamentul lui, folosind pentru el oglinzile femeilor care slujeau la intrarea în „cortul întâlnirii”.


text:
Apoi a făcut curtea <i>(tabernacolului)</i>. În partea de sud, pe o distanţă de o sută de coţi, erau draperiile curţii, făcute din fir de in subţire răsucit.


text:
Cei douăzeci de stâlpi având fiecare postamentul lui, erau construiţi din bronz; iar cârligele stâlpilor şi legăturile lor erau făcute din argint.


text:
În partea de nord, pe o distanţă de o sută de coţi, au fost puse draperiile cu cei douăzeci de stâlpi având fiecare postamentul lui de bronz. Cârligele stâlpilor şi legăturile lor erau făcute din argint.


text:
În partea de est au fost puse draperii pe o distanţă de cincizeci de coţi, cu cei zece stâlpi ai lor, fiecare având postament propriu. Cârligele stâlpilor şi legăturile lor erau făcute din argint.


text:
Draperiile pentru una dintre părţile intrării erau pe o distanţă de cincisprezece coţi, cu cei trei stâlpi ai lor, fiecare având postamentul lui.


text:
În cealaltă parte era la fel. Astfel, în fiecare parte a intrării în curte erau draperii pe o distanţă de cincisprezece coţi, susţinute de cei trei stâlpi, fiecare având postamentul lui.


text:
Postamentele stâlpilor erau din bronz, iar cârligele stâlpilor şi legăturile lor erau din argint. Chiar şi partea superioară a stâlpilor era poleită cu argint. Toţi stâlpii curţii aveau legături făcute din argint.


text:
Draperia de la intrarea curţii era făcută din fire colorate cu albastru, cu roşu-închis şi roşiatic, combinate cu fir de in subţire răsucit şi lucrate la gherghef. Ea era lungă de douăzeci de coţi şi înaltă de cinci coţi – la fel ca draperiile curţii.


text:
Cei patru stâlpi ai acestei draperii împreună cu postamentul fiecăruia, erau din bronz. Cârligele şi legăturile lor erau din argint; iar partea lor superioară era poleită tot cu argint.


text:
Urmează prezentarea cantităţii materialelor folosite pentru Tabernacol şi pentru Cufărul Declaraţiei, conform poruncii lui Moise, având în vedere activitatea <i>(ulterioară a)</i> leviţilor care erau conduşi de Itamar – fiul preotului Aaron.


text:
Beţaleel – fiul lui Uri care era fiul lui Hur, provenit dintre urmaşii lui Iuda, a făcut tot ce i-a poruncit Moise.


text:
Împreună cu el a fost şi Oholiab, fiul lui Ahisamah care era unul dintre urmaşii lui Dan. El a lucrat ca cioplitor, ca proiectant şi ca ţesător la gherghef, folosind fire colorate cu albastru, cu roşu-închis şi roşiatic, împreună cu fir de in subţire.


text:
Aurul folosit la lucrările făcute pentru toată construcţia sanctuarului, a fost în total de douăzeci şi nouă de talanţi şi şapte sute treizeci de şecheli, calculaţi conform şechelului-standard al acestuia. Acest aur a fost adus şi oferit <i>(de către donatori)</i> ca sacrificiu legănat.


text:
Argintul strâns de la adunare cântărea o sută de talanţi şi o mie şapte sute şaptezeci şi cinci de şecheli, evaluaţi conform şechelului-standard al sanctuarului.


text:
S-a calculat că din acea cantitate totală <i>(de metale)</i> care s-a folosit, revenea câte o beca pentru fiecare om, adică o jumătate de şechel, conform şechelului sanctuarului. A fost luat în considerare fiecare om numărat la recensământul care a inclus pe toţi cei care aveau cel puţin douăzeci de ani. Astfel a rezultat un număr de şase sute trei mii cinci sute cincizeci de oameni.


text:
Pentru turnarea postamentelor sanctuarului şi ale <i>(stâlpilor)</i> curţii acestuia, s-a folosit o sută de talanţi de argint. Au fost făcute o sută de postamente dintr-o sută de talanţi <i>(de argint)</i>. S-a folosit astfel câte un talant <i>(de argint)</i> pentru realizarea fiecărui postament.


text:
O cantitate de o mie şapte sute şaptezeci şi cinci de şecheli <i>(de argint)</i> a fost folosită pentru poleirea vârfurilor stâlpilor şi pentru construirea cârligelor care se prindeau de aceştia.


text:
Bronzul donat <i>(de oamenii din popor)</i> a fost de şaptezeci de talanţi şi două mii patru sute de şecheli.


text:
Cu el au fost făcute postamentele de la intrarea în Cortul Întâlnirii, altarul de bronz şi grătarul lui de bronz împreună cu toate uneltele acestuia,


text:
postamentele <i>(stâlpilor)</i> care înconjurau curtea, cele de la intrarea în curte, toţi stâlpii cortului şi toţi stâlpii care delimitau curtea.


text:
Au făcut apoi hainele pentru slujirea în Locul Sfânt şi vestimentaţia sfântă pentru Aaron. Acestea au fost ţesute din fire colorate cu albastru, cu roşu-închis şi roşiatic, exact cum îi poruncise Iahve lui Moise.


text:
Au făcut tunica din <i>(fire)</i> aur<i>(ite)</i>, din fire colorate cu albastru, cu roşu-închis şi roşiatic, împreună cu fir de in subţire răsucit.


text:
Au bătut nişte plăci de aur şi le-au tăiat în fire subţiri pe care le-au ţesut cu firele colorate albastru, roşu-închis şi roşiatic, împreună cu firele de in. Tunica era lucrată în mod artistic.


text:
Au făcut piesa de vestimentaţie care se prindea la cele două margini ale ei în dreptul umerilor pe tunică. Aceasta era unită cu tunica.


text:
Piesa vestimentară de la mijlocul tunicii, care era prinsă de ea, a fost lucrată la fel şi folosind aceleaşi materiale: aur, fire colorate albastru, roşu-închis şi roşiatic, împreună cu fir de in subţire răsucit – exact cum îi poruncise Iahve lui Moise.


text:
Au pregătit pietrele de onix, le-au fixat în garniturile lor de aur şi au gravat pe ele numele <i>(triburilor)</i> israelienilor exact cum se gravează <i>(pe)</i> un sigiliu.


text:
Le-au pus pe partea de la umeri a tunicii, pentru ca ele să fie acele pietre care amintesc <i>(lui Iahve)</i> de israelieni – aşa cum îi poruncise Iahve lui Moise.


text:
Apoi au făcut vesta pe care au lucrat-o artistic, exact cum făcuseră şi tunica: din aur, din fire colorate cu albastru, cu roşu-închis şi roşiatic, împreună cu fir de in subţire răsucit.


text:
„Vesta” avea suprafaţa pătrată şi era făcută din material dublu. Atât lungimea cât şi lăţimea ei, era de o palmă.


text:
Erau douăsprezece pietre cu numele israelienilor. Pe fiecare dintre acestea era gravat, ca pe sigilii, numele uneia din cele douăsprezece triburi <i>(ale israelienilor)</i>.


text:
Au făcut din aur curat nişte lănţişoare pentru prinderea piesei de vestimentaţie care se purta în dreptul pieptului, pe tunică. Ele erau răsucite ca nişte funii.


text:
Au mai făcut două garnituri din aur şi două inele din aur. Apoi au fixat ambele inele. Fiecare dintre ele a fost poziţionat la una dintre cele două margini ale ei.


text:
Au prins celelalte capete ale lănţişoarelor în cele două garnituri; şi le-au pus peste zona de la umeri a tunicii, în partea din faţă.


text:
Au mai făcut două inele de aur şi le-au pus la celelalte două margini ale piesei de vestimentaţie care se pune pe piept, pe partea interioară care era mai aproape de tunică.


text:
Apoi au făcut încă două inele de aur şi le-au pus în partea de jos din dreptul umerilor tunicii, la nivelul legăturilor ei, deasupra mijlocului acesteia.


text:
Au legat piesa vestimentară care se punea în zona pieptului cu inelele ei de inelele tunicii, folosind o sfoară albastră. Astfel au fixat-o peste mijlocul tunicii, fără să aibă posibilitatea să se mişte de pe aceasta – exact cum îi poruncise Iahve lui Moise.


text:
Pe toată marginea de jos a pelerinei, au făcut rodii din fire colorate cu albastru, cu roşu-închis şi roşiatic, folosind şi fir de in subţire răsucit.


text:
Au făcut şi nişte clopoţei din aur curat, pe care i-au pus între rodii pe toată marginea de jos a pelerinei.


text:
Erau câte un clopoţel şi o rodie, un clopoţel şi o rodie pe toată marginea de jos a pelerinei pentru slujire, aşa cum îi poruncise Iahve lui Moise.


text:
Pentru centură au folosit fir de in subţire răsucit colorat cu albastru, cu roşu-închis şi roşiatic, lucrat la gherghef – exact cum îi poruncise Iahve lui Moise.


text:
Au făcut apoi şi plăcuţa de aur curat – coroana sfântă – şi au scris pe ea gravând exact ca pe un sigiliu: „Sfânt pentru Iahve.”


text:
Astfel a fost terminată toată lucrarea pentru realizarea Tabernacolului, adică a Cortul Întâlnirii. Israelienii au făcut totul în conformitate cu ce îi poruncise Iahve lui Moise.


text:
Apoi au venit şi i-au dat lui Moise ce făcuseră pentru Tabernacol – cortul cu toate uneltele lui: cârligele, scândurile, barele, stâlpii şi postamentele lui;


text:
acoperişul din piei de berbeci vopsite în roşu, acoperişul din piei de viţei de mare, draperia separatoare,


text:
suportul pentru sursele de lumină făcut din aur curat şi candelele împreună cu uneltele lui, ca şi uleiul pentru iluminat.


text:
S-au mai prezentat <i>(la Moise)</i> cu: altarul de aur, uleiul pentru ungere, tămâia parfumată, draperia de la intrarea în Tabernacol,


text:
altarul de bronz cu grătarul lui făcut tot din bronz împreună cu barele şi cu toate uneltele lui, ligheanul şi postamentul lui.


text:
Au mai adus draperiile curţii, stâlpii lor şi postamentele acestora, draperia pentru intrarea curţii, funiile, stâlpii, toate uneltele pentru slujirea în Tabernacol, adică în Cortul Întâlnirii;


text:
şi vestimentaţia lucrată în mod artistic pentru slujirea în Locul Sfânt: hainele sfinte ale preotului Aaron şi hainele fiilor lui pentru slujirea ca preoţi.


text:
Acesta a verificat tot ce făcuseră ei; şi a constatat că procedaseră exact cum poruncise Iahve. Apoi Moise i-a binecuvântat.


text:
Să duci masa înăuntru şi să aranjezi acolo obiectele care trebuie să fie pe ea. Să aduci suportul pentru sursele de lumină şi să îi pui candelele.


text:
Să pui altarul de aur pentru tămâiere înaintea Cufărului Mărturiei; şi să suspenzi draperia de la intrarea în Tabernacol.


text:
Apoi să iei uleiul pentru ungere. Cu el să ungi Tabernacolul şi tot ce este în el. Să îl sfinţeşti împreună cu toate uneltele lui; şi astfel, el va fi sfânt.


text:
Apoi să ungi altarul arderilor integrale şi toate uneltele lui. Din momentul în care va fi sfinţit astfel, acest altar va fi foarte sfânt.


text:
Apoi să îi aduci pe Aaron şi pe fiii lui la intrarea în Cortul Întâlnirii; şi acolo să îi speli cu apă.


text:
Să îl îmbraci pe Aaron cu hainele sfinte, să îl ungi şi să îl sfinţeşti, pentru ca el să facă slujba de preot pentru Mine.


text:
şi să îi ungi aşa cum l-ai uns pe tatăl lor, ca să fie în slujba de preoţi pentru Mine. Ungerea lor <i>(ca instalare în slujbă)</i> va da urmaşilor lor dreptul practicării unei preoţii perpetue.”


text:
Moise „a ridicat” Tabernacolul punându-i <i>(iniţial)</i> postamentele. A aşezat scândurile şi vergile, a ridicat stâlpii,


text:
a întins acoperişul peste Tabernacol şi a aşezat acoperişul cortului deasupra lui – exact cum îi poruncise Iahve.


text:
A luat Declaraţia <i>(scrisă de Dumnezeu)</i> şi a pus-o în acel Cufăr. Apoi a introdus la locul lor barele cufărului şi i-a pus capacul achitării deasupra.


text:
A adus cufărul în Tabernacol, a agăţat draperia separatoare şi a acoperit astfel Cufărul Declaraţiei, exact cum îi poruncise Iahve.


text:
A pus masa în Cortul Întâlnirii, pe latura nordică a lui, în prima parte a acestuia, care era separată de draperie;


text:
A pus spre partea sudică a Cortului Întâlnirii, suportul pentru sursele de lumină. El era în faţa mesei, pe cealaltă latură.


text:
A pus altarul arderilor integrale în prima parte a Tabernacolului, la intrarea în Cortul Întâlnirii; şi a adus acolo animale şi darul din mâncare, pe care le-a ars integral – aşa cum îi poruncise Iahve.


text:
Cu această apă trebuia să se spele pe mâini şi pe picioare atât Moise, cât şi Aaron împreună fiii lui.


text:
Când intrau în Cortul Întâlnirii şi când se apropiau de altar, era obligatoriu să se spele – aşa cum îi poruncise Iahve lui Moise.


text:
Apoi a instalat <i>(draperiile care delimitau)</i> curtea din jurul Tabernacolului şi a altarului; şi i-a pus <i>(la final)</i> draperia de la intrare. Astfel a finalizat Moise întreaga lucrare.


text:
Moise nu a putut să intre în Cortul Întâlnirii pentru că norul se aşezase deasupra lui; şi gloria lui Iahve umplea Tabernacolul.


text:
În toate călătoriile lor, israelienii porneau atunci când se ridica norul care era deasupra Tabernacolului.


text:
Atunci când norul nu se ridica, ei nu mai plecau; dar în ziua în care acesta se ridica, ei îşi reluau deplasarea.


text:
Norul lui Iahve era <i>(vizibil)</i> ziua deasupra Tabernacolului. Noaptea, acel nor era văzut ca un foc de către urmaşii lui Israel, în timpul tuturor călătoriilor lor.


text:
să spună israelienilor: „Când vreunul dintre voi aduce lui Iahve un <i>(animal ca)</i> dar, acesta să fie oferit din turme sau din cirezi.


text:
Dacă darul lui va fi un animal din cireadă care va fi ars integral, atunci să aducă un mascul fără vreun defect. Să se prezinte cu el la intrarea în Cortul Întâlnirii; pentru ca astfel să fie plăcut înaintea lui Iahve.


text:
Să îşi pună mâna pe capul viţelului oferit pentru a fi ars integral; şi acesta va fi acceptat în locul lui, ca <i>(să facă)</i> achitare pentru el.


text:
Acel viţel să fie înjunghiat înaintea lui Iahve. Fiii lui Aaron, care sunt preoţi, să aducă sângele animalului şi să îl stropească pe toate părţile altarului care este pus la intrarea în Cortul Întâlnirii.


text:
Apoi tot fiii lui Aaron care sunt preoţi, să pună bucăţile, capul şi grăsimea pe lemnele care vor fi deasupra focului de pe altar.


text:
Organele interne şi picioarele <i>(animalului)</i> să fie spălate cu apă. Preotul să le ardă pe altar ca pe un sacrificiu consumat <i>(de foc)</i> integral. Acesta va fi un sacrificiu consumat de foc; şi va produce o aromă plăcută lui Iahve.


text:
Dacă darul lui pentru această ardere integrală este din turma de oi sau din cea de capre, atunci să fie ales un mascul fără defect.


text:
Să îl înjunghie în partea de nord a altarului, înaintea lui Iahve. Fiii lui Aaron care sunt preoţi, să îi stropească sângele pe toate părţile altarului.


text:
Preotul să taie animalul în bucăţi, pe care le va pune apoi împreună cu capul şi cu grăsimea pe lemnele din focul de pe altar.


text:
Organele interne şi picioarele să fie spălate cu apă. Apoi preotul să le aducă pe toate şi să le ardă pe altar. Acesta va fi un sacrificiu consumat de foc; şi va produce o aromă plăcută lui Iahve.


text:
Dacă darul adus lui Iahve ca sacrificiu ars integral pe altar va fi din păsări, să fie oferit din turturele sau din pui de porumbei.


text:
Preotul să aducă pasărea lângă altar, să îi desprindă capul de restul corpului; şi apoi o va putea arde pe altar. Sângele acelei păsări trebuie să i se scurgă <i>(doar)</i> pe o parte a altarului.


text:
Dar înainte de a o arde, să îi scoată guşa cu ce are în ea; şi să o arunce lângă altar, în partea de est, în locul unde se adună cenuşa.


text:
Să îi taie şi aripile doar în zona extremităţilor lor. Apoi preotul să ardă pasărea pe altar, punând-o pe lemnele de pe foc. Acesta va fi un sacrificiu consumat de foc; şi va produce o aromă plăcută lui Iahve.


text:
Atunci când cineva va aduce lui Iahve un dar de mâncare, el să fie din făină de cea mai bună calitate. Să toarne ulei peste ea şi să îi adauge tămâie.


text:
Apoi să îl aducă preoţilor, adică fiilor lui Aaron. Preotul să ia un pumn din acea făină superioară şi din ulei. Apoi să le ardă pe altar împreună cu tămâia, ca pe un sacrificiu de comemorare. Acesta va fi un sacrificiu consumat de foc; şi va produce o aromă plăcută lui Iahve.


text:
Ce va rămâne din darul de mâncare, să fie dat lui Aaron şi fiilor lui, ca parte foarte sfântă a sacrificiilor consumate de foc pentru Iahve.


text:
Când vei dori să aduci <i>(lui Iahve)</i> un dar care va fi unul de mâncare copt în cuptor, să oferi nişte turte făcute din făină de cea mai bună calitate, amestecată cu ulei; sau nişte turte subţiri, stropite cu ulei.


text:
Dacă darul tău de mâncare este unul pregătit pe grătar, să fie o turtă făcută din făină de cea mai bună calitate, amestecată cu ulei.


text:
Dacă darul tău de mâncare este ceva pregătit în tigaie, să fie făcut din făină de cea mai bună calitate, amestecată cu ulei.


text:
Când vei aduce darul de mâncare care va fi oferit <i>(lui Iahve)</i>, să fie pregătit conform acestor reguli. El va fi adus înaintea preotului care îl va pune pe altar.


text:
Să ia apoi o parte din acel dar de mâncare; şi să o ardă pe altar ca sacrificiu de comemorare. Acesta va fi un sacrificiu consumat de foc; şi va produce o aromă plăcută lui Iahve.


text:
Partea care rămâne din darul de mâncare, să fie a lui Aaron şi a fiilor lui. Aceasta este o parte foarte sfântă a sacrificiilor consumate de foc pentru Iahve.


text:
Niciunul dintre darurile de mâncare pe care le aduceţi lui Iahve, să nu fie făcut din aluat care conţine drojdie. Nimic din ce ardeţi pentru Iahve ca sacrificiu consumat de foc, să nu fie făcut din cocă în compoziţia căreia a fost introdus vreun ferment sau miere.


text:
Referitor la darul oferit din primele fructe, să ştiţi că atunci când îl aduceţi lui Iahve, nu trebuie să fie ars pe altar ca o aromă plăcută.


text:
Să pui sare pe toate darurile tale de mâncare. Să nu permiţi să lipsească sarea legământului Dumnezeului tău de pe darurile tale de mâncare. Să adaugi sare la toate darurile tale de mâncare.


text:
Dacă aduci un dar pentru Iahve din primele tale recolte, el să fie din produsul unor spice proaspete prăjite la foc şi din boabe noi, pisate.


text:
Preotul să ardă boabele pisate şi uleiul împreună cu toată tămâia, ca sacrificiu de comemorare. Acesta va fi un sacrificiu consumat de foc în cinstea lui Iahve.


text:
Dacă cineva va oferi un dar ca sacrificiu de pace din cireada lui, să fie adus înaintea lui Iahve. Indiferent că animalul este mascul sau femelă, trebuie să nu aibă <i>(niciun)</i> defect.


text:
Să pună mâna pe capul animalului oferit pentru sacrificare şi să îl înjunghie la intrarea în Cortul Întâlnirii. Preoţii, adică fiii lui Aaron, să stropească sângele <i>(acelui animal)</i> pe altar, pe toate părţile lui.


text:
Apoi, din acest sacrificiu de pace, să aducă lui Iahve un sacrificiu consumat de foc. Acesta să conţină grăsimea care acoperă organele interne împreună cu aceea din jurul lor,


text:
plus cei doi rinichi împreună cu grăsimea de pe ei şi din zona şoldurilor. Să mai adauge membrana ficatului, pe care o va desprinde odată cu rinichii.


text:
Fiii lui Aaron să le ardă pe altar, deasupra sacrificiului ars integral care va fi pe lemnele de pe foc. Acesta să fie ca un sacrificiu consumat de foc, ce va produce o aromă plăcută lui Iahve.


text:
Dacă darul oferit ca sacrificiu de pace în cinstea lui Iahve este din turma lui, acel animal, indiferent că este mascul sau femelă, trebuie să fie fără defect.


text:
apoi să îşi pună mâna pe capul sacrificiului lui şi să îl înjunghie înaintea Cortului Întâlnirii. Fiii lui Aaron să îi stropească sângele pe altar, pe toate părţile lui.


text:
Apoi, din sacrificiul de pace, să ofere un sacrificiu consumat de foc pentru Iahve. Să fie format din grăsime: toată grăsimea cozii care va fi desprinsă de coloana vertebrală, grăsimea de pe organele interne şi care este în jurul acestora.


text:
Va mai adăuga cei doi rinichi împreună cu grăsimea de pe ei şi din zona şoldurilor, ca şi din membrana ficatului, pe care o va desprinde odată cu rinichii.


text:
Apoi preotul să le ardă pe altar. Aceasta este o mâncare adusă ca sacrificiu consumat de foc pentru Iahve.


text:
Acel om să îşi pună mâna pe capul ei şi să o înjunghie înaintea Cortului Întâlnirii. Fiii lui Aaron să stropească sângele ei pe altar, pe toate părţile lui.


text:
Apoi să aducă din ea un sacrificiu consumat de foc pentru Iahve. Să îl ofere din grăsimea de pe organele interne şi din cea care se găseşte în jurul lor.


text:
Să adauge atât cei doi rinichi cu grăsimea de pe ei şi de pe coapse, cât şi membrana ficatului, pe care o va desprinde odată cu rinichii.


text:
Apoi preotul să le ardă toate pe altar. Aceasta este o mâncare adusă ca sacrificiu consumat de foc şi care produce o aromă plăcută. Toată grăsimea este a lui Iahve.


text:
Aceasta să fie o lege eternă, pentru toate generaţiile, în toate locurile unde veţi locui: să nu mâncaţi grăsimea <i>(animalelor)</i> şi nici sângele <i>(lor)</i>.”


text:
„Spune-le israelienilor: «Când va păcătui cineva fără să vrea împotriva vreunei porunci a lui Iahve, făcând fapte care nu trebuie făcute,


text:
dacă acela care păcătuieşte este chiar preotul care a fost consacrat prin ungere pentru practicarea acestei slujbe, el va aduce astfel vină peste popor. Atunci trebuie să aducă lui Iahve pentru păcatul comis un viţel din cireada lui. Acesta să fie fără defect. Să îl ofere ca sacrificiu pentru păcat.


text:
Să aducă viţelul la intrarea în Cortul Întâlnirii, înaintea lui Iahve; apoi să îşi pună mâna pe capul viţelului care trebuie să fie înjunghiat acolo, înaintea lui Iahve.


text:
Preotul care a fost consacrat în slujbă prin ungerea cu ulei, să ia din sângele viţelului şi să îl aducă în Cortul Întâlnirii.


text:
Acolo să îşi pună degetul în sânge. Apoi să stropească de şapte ori cu acel sânge înaintea lui Iahve, în faţa draperiei separatoare a Tabernacolului.


text:
Preotul să ungă cu sânge coarnele altarului pe care se arde tămâie, existent în Cortul Întâlnirii, înaintea lui Iahve. Să verse restul sângelui viţelului la baza altarului arderilor integrale care este pus la intrarea în Cortul Întâlnirii.


text:
Apoi să ia toată grăsimea viţelului adus ca sacrificiu pentru păcat. Este vorba despre grăsimea de pe organele interne împreună cu cea din jurul lor.


text:
Va adăuga atât cei doi rinichi împreună cu grăsimea de pe ei şi care există în zona şoldurilor, cât şi membrana ficatului, care trebuie desprinsă odată cu rinichii.


text:
Preotul să ia aceste părţi <i>(ale animalului)</i> exact cum se procedează în cazul boului adus ca sacrificiu de pace; şi să le ardă pe altarul pentru arderi integrale.


text:
Dar pielea viţelului, toată carnea lui, capul, picioarele, organele internele şi intestinele care conţin excremente,


text:
adică ce a rămas din viţel, să le ducă într-un loc curat în afara taberei, acolo unde se aruncă cenuşa; şi să le ardă într-un foc făcut cu lemne. Deci ele vor fi arse în zona în care se aruncă cenuşa.


text:
Este posibil ca toată adunarea lui Israel să păcătuiască fără să vrea şi să nu îşi dea seama de acest lucru. Atunci când va comite fapte care sunt împotriva poruncilor lui Iahve, va deveni astfel vinovată.


text:
Dacă păcatul pe care l-a făcut va fi descoperit, adunarea trebuie să aducă un sacrificiu pentru păcat. Acesta va fi un viţel. Să îl aducă înaintea Cortului Întâlnirii.


text:
Bătrânii consilieri ai adunării să îşi pună mâinile pe capul viţelului în prezenţa lui Iahve; şi viţelul să fie apoi înjunghiat acolo, înaintea Lui.


text:
Preotul care a fost consacrat în slujbă prin acea ungere, să ia din sângele viţelului, să îl ducă în Cortul Întâlnirii,


text:
să îşi pună degetul în sânge şi să stropească cu el de şapte ori înaintea lui Iahve, în faţa draperiei.


text:
Apoi să ungă cu acel sânge coarnele altarului care este <i>(pus)</i> înaintea lui Iahve, în Cortul Întâlnirii. Să verse restul sângelui la baza altarului pe care se ard integral animale. El este <i>(pus)</i> la intrarea în Cortul Întâlnirii.


text:
Acest viţel să fie sacrificat la fel ca viţelul oferit ca sacrificiu pentru păcat. Astfel, preotul va face achitare pentru ei; şi vor fi iertaţi.


text:
Părţile rămase din viţel să fie duse în afara taberei şi să fie arse. Să se facă exact cu s-a procedat cu părţile primului viţel. Acesta este un sacrificiu adus pentru păcatul adunării.


text:
Dacă un conducător va păcătui fără să vrea împotriva vreuneia dintre poruncile Dumnezeului lui numit Iahve, comiţând fapte care nu trebuie făcute, se va face astfel vinovat.


text:
Dacă el ajunge să îşi descopere păcatul pe care l-a făcut, atunci trebuie să aducă un ţap fără defect ca sacrificiu.


text:
Să îşi pună mâna pe capul ţapului care trebuie să fie înjunghiat în locul unde se înjunghie animalele care urmează să fie arse integral înaintea lui Iahve. Acesta este un sacrificiu pentru păcat.


text:
Preotul să ia cu degetul din sângele sacrificiului pentru păcat şi să ungă cu el coarnele altarului pe care se ard integral animalele. Să toarne restul sângelui la baza altarului pentru arderi integrale.


text:
Apoi să ardă toată grăsimea pe altar, la fel cum se arde aceea de la sacrificiul pentru pace. Aşa să facă preotul achitare pentru păcatul acelui conducător, care va fi astfel iertat.


text:
Dacă unul dintre oamenii din popor păcătuieşte fără să vrea împotriva vreuneia dintre poruncile lui Iahve, făcând fapte care nu trebuie făcute, va fi vinovat.


text:
Dacă el îşi descoperă păcatul pe care l-a făcut, atunci trebuie să aducă o iadă fără defect ca sacrificiu pentru păcatul comis.


text:
Să îşi pună mâna pe capul sacrificiului pentru păcat; şi această iadă să fie înjunghiată în locul unde se aduc animalele care urmează să fie arse integral.


text:
Preotul să ia cu degetul din sângele sacrificiului şi să ungă cu el coarnele altarului arderilor integrale. Apoi să toarne restul sângelui la baza altarului.


text:
Să ia toată grăsimea, la fel cum se ia aceea de la sacrificiul de pace; şi să o ardă pe altar. Acesta este un sacrificiu care produce o aromă plăcută lui Iahve. Aşa să facă preotul achitare pentru păcatul omului din popor; şi astfel va fi iertat.


text:
Să îşi pună mâna pe capul sacrificiului pentru păcat. Mielul să fie înjunghiat în locul în care sunt înjunghiate animalele care se ard integral.


text:
Preotul să ia cu degetul din sângele sacrificiului pentru păcat şi să ungă cu el coarnele altarului arderilor integrale. Să toarne restul sângelui la baza altarului.


text:
Să ia apoi toată grăsimea, la fel cum se ia aceea de la sacrificiul de pace; şi să o ardă pe altar, deasupra sacrificiilor consumate de foc pentru Iahve. Aşa să facă preotul achitare pentru păcatul făcut de acel om; şi astfel va fi iertat.


text:
Dacă cineva este pus sub jurământ ca martor şi poate relata ce a văzut sau ce ştie, dar el nu procedează aşa, va păcătui şi îşi va suporta pedeapsa.


text:
Este posibil ca fără să îşi dea seama, cineva să se atingă de vreun lucru necurat. Acesta poate fi corpul mort al unui animal necurat, corpul mort al unei vite necurate sau corpul mort al unei reptile necurate. Acel om va fi necurat; şi va fi considerat ca vinovat.


text:
Se poate întâmpla ca cineva, fără să realizeze ce se întâmplă, să se atingă de ceva necurat provenit de la om, adică de orice lucru prin care cineva poate deveni necurat. Dacă îşi va da seama de acest lucru, va fi considerat vinovat.


text:
Este posibil ca cineva să se grăbească să jure că va face bine sau rău cu privire la orice lucru despre care se poate jura. În cazul în care deşi nu şi-a dat seama la început, ajunge totuşi să realizeze mai târziu imprudenţa pe care a făcut-o, va fi considerat vinovat.


text:
Dacă cineva se va face vinovat de oricare dintre aceste fapte, trebuie să îşi recunoască păcatul făcut.


text:
Pentru acel păcat trebuie să aducă lui Iahve, ca sacrificiu, o femelă din turmă. Animalul adus ca sacrificiu pentru păcat va fi o oaie sau o capră. Preotul să facă achitare <i>(cu animalul)</i> pentru păcatul acelui om.


text:
Dacă nu poate să aducă o oaie, atunci să <i>(se)</i> prezinte <i>(înaintea)</i> lui Iahve, ca sacrificiu pentru păcatul făcut, <i>(cu)</i> două turturele sau <i>(cu)</i> doi pui de porumbei. Una dintre păsări va fi folosită ca sacrificiu pentru păcat, iar cealaltă ca ardere integrală.


text:
Să dea păsările preotului. El trebuie să aducă prima turturea ca sacrificiu pentru păcat, rupându-i capul de la gât, fără să îl desprindă.


text:
Apoi trebuie să stropească o parte laterală a altarului cu o anumită cantitate din sângele sacrificiului pentru păcat. Restul sângelui trebuie să îl toarne la baza altarului. Acesta este un sacrificiu pentru păcat.


text:
A doua turturea trebuie adusă ca sacrificiu ars integral, conform regulilor acestui fel de sacrificiu. Aşa să facă preotul achitare pentru păcatul făcut de acel om; şi va fi iertat.


text:
Dacă nu poate aduce nici două turturele sau doi pui de porumbei, atunci cel care a păcătuit să aducă în calitate de sacrificiu pentru păcatul făcut, a zecea parte dintr-o efă de făină de cea mai bună calitate. Să nu pună nici ulei şi nici tămâie pe ea; pentru că este un sacrificiu pentru păcat.


text:
Să o ducă la preot. Acesta să ia un pumn de făină ca sacrificiu de comemorare; şi să o ardă pe altar deasupra sacrificiilor consumate de foc pentru Iahve. Acesta este un sacrificiu pentru păcat.


text:
Aşa trebuie să facă preotul achitare pentru oricare dintre aceste păcate pe care le-a făcut acel om. Şi astfel, el va fi iertat. Ce va mai rămâne din acest sacrificiu, să fie partea preotului, aşa cum este regula şi cu privire la darul de mâncare.»”


text:
„Dacă cineva va comite o nedreptate şi va păcătui fără să vrea faţă de oricare dintre lucrurile sfinte ale lui Iahve, atunci trebuie să Îi aducă un sacrificiu pentru vină. Acel sacrificiu să fie un berbec fără defect, luat din turmă. Să apreciezi tu valoarea <i>(berbecului)</i> în şecheli de argint, conform şechelului Sanctuarului. Acesta este un sacrificiu pentru vină.


text:
El să plătească pentru ce a greşit în ce priveşte lucrurile sfinte, adăugând a cincea parte din valoarea berbecului, pe care o va oferi preotului. Acesta să facă achitare cu berbecul sacrificiului pentru vină; şi astfel, acel om va fi iertat.


