# verses

text:
Iată căpeteniile ţinutului care s-au aşezat la Ierusalim: în cetăţile lui Iuda, fiecare s-a aşezat în moşia lui, în cetatea lui Israel, preoţii şi leviţii, slujitorii Templului şi fiii robilor lui Solomon.<br/>


text:
La Ierusalim s-au aşezat unii din fiii lui Iuda şi din fiii lui Beniamin. – Din fiii lui Iuda: Ataia, fiul lui Ozia, fiul lui Zaharia, fiul lui Amaria, fiul lui Şefatia, fiul lui Mahalaleel, din fiii lui Pereţ,<br/>


text:
şi Maaseia, fiul lui Baruc, fiul lui Col-Hoze, fiul lui Hazaia, fiul lui Adaia, fiul lui Ioiarib, fiul lui Zaharia, fiul lui Şiloni.<br/>


text:
Toţi fiii lui Pereţ care s-au aşezat la Ierusalim au fost patru sute şaizeci şi opt de oameni viteji. –<br/>


text:
Iată fiii lui Beniamin: Salu, fiul lui Meşulam, fiul lui Ioed, fiul lui Pedaia, fiul lui Colaia, fiul lui Maaseia, fiul lui Itiel, fiul lui Isaia,<br/>


text:
Ioel, fiul lui Zicri, era căpetenia lor; şi Iuda, fiul lui Senua, era a doua căpetenie a cetăţii.<br/>


text:
Seraia, fiul lui Hilchia, fiul lui Meşulam, fiul lui Ţadoc, fiul Meraiot, fiul lui Ahitub, domnul Casei lui Dumnezeu,<br/>


text:
şi fraţii lor care făceau slujba Casei, opt sute douăzeci şi doi; Adaia, fiul lui Ieroham, fiul lui Pelalia, fiul lui Amţi, fiul lui Zaharia, fiul lui Paşhur, fiul lui Malchia,<br/>


text:
şi fraţii săi, capii caselor părinteşti, două sute patruzeci şi doi; şi Amaşai, fiul lui Azareel, fiul lui Ahzai, fiul lui Meşilemot, fiul lui Imer,<br/>


text:
şi fraţii lor, oameni viteji, o sută douăzeci şi opt; Zabdiel, fiul lui Ghedolim, era căpetenia lor.<br/>


text:
Şabetai şi Iozabad, însărcinaţi cu treburile de afară ale Casei lui Dumnezeu şi făcând parte din căpeteniile leviţilor;<br/>


text:
Matania, fiul lui Mica, fiul lui Zabdi, fiul lui Asaf, căpetenia care cânta lauda la rugăciune, şi Bacbuchia, al doilea din fraţii săi, şi Abda, fiul lui Şamua, fiul lui Galal, fiul lui Iedutun.<br/>


text:
<pb/>Cealaltă parte din Israel, din preoţi, şi din leviţi s-au aşezat în toate cetăţile lui Iuda, fiecare în moşia lui.<br/>


text:
Căpetenia leviţilor la Ierusalim era Uzi, fiul lui Bani, fiul lui Haşabia, fiul lui Matania, fiul lui Mica, dintre fiii lui Asaf, cântăreţii însărcinaţi cu slujba Casei lui Dumnezeu;<br/>


text:
căci era o poruncă a împăratului cu privire la cântăreţi, şi li se dădea o parte hotărâtă pe fiecare zi.<br/>


text:
Petahia, fiul lui Meşezabeel, din fiii lui Zerah, fiul lui Iuda, era dregătorul împăratului pentru toate treburile poporului.<br/>


text:
Cât despre sate şi câmpiile lor, unii din fiii lui Iuda s-au aşezat la Chiriat-Arba şi în locurile care ţin de el, la Dibon şi în locurile care ţin de el, Iecabţeel şi în satele care ţin de el,<br/>


text:
la Zanoah, la Adulam şi în satele care ţin de el, la Lachis şi în ţinutul lui, la Azeca şi în locurile care ţin de el. S-au aşezat astfel de la Beer-Şeba până la valea lui Hinom.<br/>


text:
Fiii lui Beniamin s-au aşezat de la Gheba la Micmaş, la Aia, la Betel şi în locurile care ţin de el,<br/>


text:
<pb/>Iată preoţii şi leviţii care s-au întors cu Zorobabel, fiul lui Şealtiel, şi cu Iosua: Seraia, Ieremia, Ezra,<br/>


text:
Salu, Amoc, Hilchia, Iedaia. Aceştia au fost căpeteniile preoţilor şi a fraţilor lor, pe vremea lui Iosua.<br/>


text:
Leviţi: Iosua, Binui, Cadmiel, Şerebia, Iuda, Matania, care cârmuia împreună cu fraţii săi cântarea laudelor;<br/>


text:
Iată, care erau pe vremea lui Ioiachim, preoţii, capi de familii: pentru Seraia, Meraia; pentru Ieremia, Hanania;<br/>


text:
Pe vremea lui Eliaşib, lui Ioiada, lui Iohanan şi lui Iadua, leviţii, capi de familii, şi preoţii au fost scrişi sub domnia lui Darius, persanul.<br/>


text:
Fiii lui Levi, capi de familii, au fost scrişi în cartea Cronicilor până pe vremea lui Iohanan, fiul lui Eliaşib.<br/>


text:
Căpeteniile leviţilor, Haşabia, Şerebia şi Iosua, fiul lui Cadmiel, şi fraţii lor împreună cu ei, stând unii în faţa altora, erau însărcinaţi să mărească şi să laude pe Domnul, după rânduiala lui David, omul lui Dumnezeu.<br/>


text:
Matania, Bacbuchia, Obadia, Meşulam, Talmon şi Acub, uşieri, făceau de strajă la cămările de la porţi.<br/>


text:
Ei trăiau pe vremea lui Ioiachim, fiul lui Iosua, fiul lui Ioţadac, şi pe vremea lui Neemia, dregătorul, şi pe vremea preotului şi cărturarului Ezra.


text:
<pb/>La sfinţirea zidurilor Ierusalimului au chemat pe leviţi din toate locurile în care locuiau şi i-au adus la Ierusalim, ca să prăznuiască sfinţirea şi sărbătoarea cu laude şi cântări, în sunet de chimvale, lăute şi harpe.<br/>


text:
Fiii cântăreţilor s-au strâns din împrejurimile Ierusalimului, din satele slujitorilor Templului,<br/>


text:
din Bet-Ghilgal şi din ţinutul Ghebei, şi din Azmavet; căci cântăreţii îşi zidiseră sate împrejurul Ierusalimului.<br/>


text:
Am suit pe zid pe căpeteniile lui Iuda şi am făcut două coruri mari. Cel dintâi a pornit pe partea dreaptă a zidului, spre poarta gunoiului.<br/>


text:
unii din fiii preoţilor cu trâmbiţe, Zaharia, fiul lui Ionatan, fiul lui Şemaia, fiul lui Matania, fiul lui Mica, fiul lui Zacur, fiul lui Asaf,<br/>


text:
şi fraţii săi, Şemaia, Azareel, Milalai, Ghilalai, Maai, Netaneel, Iuda şi Hanani, cu instrumentele de muzică ale lui David, omul lui Dumnezeu. Cărturarul Ezra era în fruntea lor.<br/>


text:
La poarta izvorului s-au suit drept înainte pe treptele cetăţii lui David, pe ridicătura zidului, deasupra casei lui David, până la poarta apelor, spre răsărit.<br/>


text:
Al doilea cor a pornit spre stânga. În urma lui veneam eu cu cealaltă jumătate din popor, pe zid. Trecând pe deasupra turnului cuptoarelor, au mers până la zidul cel lat;<br/>


text:
apoi pe deasupra porţii lui Efraim, pe deasupra porţii celei vechi, pe deasupra porţii peştilor, pe deasupra turnului lui Hananeel şi pe deasupra turnului Mea până la poarta oilor. Şi s-au oprit la poarta temniţei.<br/>


text:
Cele două coruri s-au oprit în Casa lui Dumnezeu; şi tot aşa şi eu şi dregătorii care erau cu mine,<br/>


text:
şi Maaseia, Şemaia, Eleazar, Uzi, Iohanan, Malchia, Elam şi Ezer. Cântăreţii şi-au înălţat glasul, cârmuiţi de Izrahia.<br/>


text:
În ziua aceea, s-au adus multe jertfe şi a fost mare bucurie, căci Dumnezeu dăduse poporului o mare pricină de bucurie. Se bucurau şi femeile şi copiii, şi strigătele de bucurie ale Ierusalimului se auzeau până departe.


text:
<pb/>În ziua aceea, s-au rânduit oameni care să privegheze asupra odăilor care slujeau de cămări pentru darurile de mâncare, cele dintâi roade şi zeciuieli. Ei au fost însărcinaţi să adune în ele, din ţinutul cetăţilor, părţile hotărâte de Lege preoţilor şi leviţilor. Căci Iuda se bucura că preoţii şi leviţii erau la locul lor,<br/>


text:
păzind tot ce privea slujba lui Dumnezeu şi a curăţărilor. Cântăreţii şi uşierii îşi împlineau şi ei slujbele, după rânduiala lui David şi a fiului său Solomon.<br/>


text:
Căci odinioară, pe vremea lui David şi a lui Asaf, erau căpetenii peste cântăreţi şi cântări de laudă şi de mulţumire în cinstea lui Dumnezeu.<br/>


text:
Tot Israelul a dat, pe vremea lui Zorobabel şi Neemia, părţile cuvenite cântăreţilor şi uşierilor, zi de zi; au dat leviţilor lucrurile sfinţite, iar leviţii au dat fiilor lui Aaron lucrurile sfinţite cuvenite lor.


text:
<pb/>În vremea aceea, s-a citit în faţa poporului în cartea lui Moise şi s-a găsit scris că amonitul şi moabitul nu trebuiau să intre niciodată în adunarea lui Dumnezeu,<br/>


text:
pentru că nu veniseră înaintea copiilor lui Israel cu pâine şi apă şi pentru că tocmiseră împotriva lor cu preţ de argint pe Balaam ca să-i blesteme. Dar Dumnezeul nostru a prefăcut blestemul în binecuvântare.<br/>


text:
Înainte de aceasta, preotul Eliaşib, care era pus peste cămările Casei Dumnezeului nostru şi rudă cu Tobia,<br/>


text:
pregătise pentru el o cămară mare, unde puneau mai înainte darurile de mâncare, tămâia, uneltele, zeciuiala din grâu, din must şi din untdelemn, părţile rânduite pentru leviţi, cântăreţi şi uşieri şi darurile ridicate pentru preoţi.<br/>


text:
Eu nu eram la Ierusalim când s-au petrecut toate acestea, căci mă întorsesem la împărat în al treizeci şi doilea an al lui Artaxerxe, împăratul Babilonului. La sfârşitul anului am căpătat de la împărat învoire<br/>


text:
să mă întorc la Ierusalim, şi am văzut răul pe care-l făcuse Eliaşib, pregătind o cămară pentru Tobia în curţile Casei lui Dumnezeu.<br/>


text:
Apoi am poruncit să se cureţe odăile şi am pus iarăşi în ele uneltele Casei lui Dumnezeu, darurile de mâncare şi tămâia.


text:
<pb/>Am auzit de asemenea că părţile leviţilor nu li se dăduseră şi că leviţii şi cântăreţii însărcinaţi cu slujba fugiseră fiecare în ţinutul lui.<br/>


text:
Am mustrat pe dregători şi am zis: „Pentru ce a fost părăsită Casa lui Dumnezeu?” Şi am strâns pe leviţi şi pe cântăreţi, şi i-am pus iarăşi în slujba lor.<br/>


text:
Am dat cămările în grija preotului Şelemia, cărturarului Ţadoc şi lui Pedaia, unul din leviţi, şi le-am adăugat şi pe Hanan, fiul lui Zacur, fiul lui Matania, căci le mergea numele că sunt credincioşi. Ei au fost însărcinaţi să facă împărţirile cuvenite fraţilor lor.<br/>


text:
Adu-Ţi aminte de mine, Dumnezeule, pentru aceste lucruri şi nu uita faptele mele evlavioase făcute pentru Casa Dumnezeului meu şi pentru lucrurile care trebuie păzite în ea!


text:
<pb/>Pe vremea aceasta am văzut în Iuda nişte oameni călcând la teasc în ziua Sabatului, aducând snopi, încărcând măgarii cu vin, struguri şi smochine, şi cu tot felul de lucruri şi aducându-le la Ierusalim în ziua Sabatului. Şi i-am mustrat chiar în ziua când îşi vindeau mărfurile.<br/>


text:
Mai erau şi nişte tirieni, aşezaţi în Ierusalim, care aduceau peşte şi tot felul de mărfuri şi le vindeau fiilor lui Iuda în ziua Sabatului şi în Ierusalim.<br/>


text:
Am mustrat pe mai marii lui Iuda şi le-am zis: „Ce înseamnă această faptă rea pe care o faceţi, pângărind ziua Sabatului?<br/>


text:
Oare n-au lucrat aşa părinţii voştri, şi nu din pricina aceasta a trimis Dumnezeul nostru toate aceste nenorociri peste noi şi peste cetatea aceasta? Şi voi aduceţi din nou mânia Lui împotriva lui Israel, pângărind Sabatul!”<br/>


text:
Apoi am poruncit să se închidă porţile Ierusalimului înainte de Sabat, de îndată ce le va ajunge umbra, şi să nu se deschidă decât după Sabat. Şi am pus câţiva din slujitorii mei la porţi să oprească intrarea sarcinilor de mărfuri în ziua Sabatului.<br/>


text:
Şi aşa negustorii şi vânzătorii de tot felul de lucruri au petrecut noaptea o dată şi de două ori afară din Ierusalim.<br/>


text:
I-am mustrat şi le-am zis: „Pentru ce staţi noaptea înaintea zidului? Dacă veţi mai face încă o dată lucrul acesta, voi pune mâna pe voi.” Din clipa aceea, n-au mai venit în timpul Sabatului.<br/>


text:
Am poruncit şi leviţilor să se cureţe şi să vină să păzească porţile, ca să sfinţească ziua Sabatului.<br/>Adu-Ţi aminte de mine, Dumnezeule, şi pentru aceste lucruri şi ocroteşte-mă după marea Ta îndurare!


text:
<pb/>Tot pe vremea aceea, am văzut pe nişte iudei, care îşi luaseră neveste asdodiene, amonite şi moabite.<br/>


text:
Jumătate din fiii lor vorbeau limba asdodiană şi nu ştiau să vorbească limba evreiască; nu cunoşteau decât limba cutărui sau cutărui popor.<br/>


text:
I-am mustrat şi i-am blestemat; am lovit pe unii din ei, le-am smuls părul şi i-am pus să jure în Numele lui Dumnezeu, zicând: „Să nu vă daţi fetele după fiii lor şi să nu luaţi fetele lor de neveste nici pentru fiii voştri, nici pentru voi.<br/>


text:
Oare nu în aceasta a păcătuit Solomon, împăratul lui Israel? Nu era alt împărat ca el în mulţimea popoarelor; el era iubit de Dumnezeul lui, şi Dumnezeu îl pusese împărat peste tot Israelul. Totuşi femeile străine l-au târât şi pe el în păcat.<br/>


text:
Şi acum trebuie să auzim despre voi că săvârşiţi o nelegiuire atât de mare şi că păcătuiţi împotriva Dumnezeului nostru luând neveste străine?”<br/>


text:
Unul din fiii lui Ioiada, fiul marelui preot, Eliaşib, era ginerele lui Sanbalat, horonitul. L-am izgonit de la mine.<br/>


text:
Adu-Ţi aminte de ei, Dumnezeule, căci au spurcat preoţia şi legământul încheiat de preoţi şi leviţi.<br/>


text:
I-am curăţat de orice străin şi am pus rânduială în tot ce trebuiau să păzească preoţii şi leviţii, fiecare în slujba lui,<br/>


text:
în ce privea atât darul lemnelor la vremuri hotărâte, cât şi cele dintâi roade.<br/>Adu-Ţi aminte de mine spre bine, Dumnezeule!


text:
<pb/>Era pe vremea lui Ahaşveroş, al acelui Ahaşveroş care domnea de la India până în Etiopia, peste o sută douăzeci şi şapte de ţinuturi.<br/>


text:
În al treilea an al domniei lui, a dat un ospăţ tuturor domnitorilor şi slujitorilor săi. Căpeteniile oştirii perşilor şi mezilor, mai marii şi capii ţinuturilor s-au strâns înaintea lui.<br/>


text:
El le-a arătat bogăţia strălucită a împărăţiei lui şi slava minunată a mărimii lui, în multe zile, timp de o sută optzeci de zile.<br/>


text:
După ce au trecut aceste zile, împăratul a dat întregului popor care se afla în capitala Susa, de la cel mai mare până la cel mai mic, un ospăţ care a ţinut şapte zile, în curtea grădinii casei împărăteşti.<br/>


text:
Covoare albe, verzi şi albastre erau legate cu funii de in subţire şi de purpură de nişte verigi de argint şi de nişte stâlpi de marmură. Paturi de aur şi de argint stăteau pe o podea de porfir, de marmură, de sidef şi de pietre negre.<br/>


text:
Iar de băut turnau în vase de aur de felurite soiuri. Era belşug de vin împărătesc, mulţumită dărniciei împăratului.<br/>


text:
Dar nimeni nu era silit să bea, căci împăratul poruncise tuturor oamenilor din casa lui să facă după voia fiecăruia.<br/>


text:
<pb/>A şaptea zi, pe când inima împăratului era veselă de vin, a poruncit lui Mehuman, Bizta, Harbona, Bigta, Abagta, Zetar şi Carcas, cei şapte fameni care slujeau înaintea împăratului Ahaşveroş,<br/>


text:
să aducă în faţa lui pe împărăteasa Vasti, cu cununa împărătească, pentru ca să arate frumuseţea ei popoarelor şi mai marilor săi, căci era frumoasă la chip.<br/>


text:
Dar împărăteasa Vasti n-a vrut să vină când a primit prin fameni porunca împăratului. Şi împăratul s-a supărat foarte tare, s-a aprins de mânie.<br/>


text:
Atunci împăratul a vorbit cu înţelepţii care cunoşteau obiceiurile vremii. Căci aşa se puneau la cale treburile împăratului: înaintea tuturor celor ce cunoşteau legile şi dreptul.<br/>


text:
Avea lângă el pe Carşena, pe Şetar, pe Admata, pe Tarsis, pe Meres, pe Marsena, pe Memucan, şapte domnitori ai Persiei şi Mediei, care vedeau faţa împăratului şi care aveau locul întâi în împărăţie.<br/>


text:
„Ce trebuie”, a zis el, „să se facă împărătesei Vasti, după lege, pentru că n-a împlinit ce i-a poruncit împăratul Ahaşveroş prin fameni?”<br/>


text:
Memucan a răspuns înaintea împăratului şi domnitorilor: „Nu numai faţă de împărat s-a purtat rău împărăteasa Vasti; ci şi faţă de toţi domnitorii şi de toate popoarele care sunt în toate ţinuturile împăratului Ahaşveroş.<br/>


text:
Căci fapta împărătesei va ajunge la cunoştinţa tuturor femeilor şi le va face să-şi nesocotească bărbaţii. Ele vor zice: „Împăratul Ahaşveroş a poruncit să i se aducă înainte împărăteasa Vasti, şi ea nu s-a dus.”<br/>


text:
Şi din ziua aceasta crăiesele Persiei şi Mediei, care vor afla de fapta împărătesei, vor vorbi tot aşa tuturor căpeteniilor împăratului: de aici va veni mult dispreţ şi mânie.<br/>


text:
Dacă împăratul găseşte cu cale, să se dea poruncă din partea lui şi să se scrie în legile perşilor şi mezilor, cu arătarea că nu trebuie să se calce o poruncă împărătească, după care Vasti să nu se mai arate înaintea împăratului Ahaşveroş. Iar împăratul să dea vrednicia de împărăteasă alteia mai bună decât ea.<br/>


text:
Porunca împăratului se va vesti astfel în toată împărăţia lui – căci este mare – şi toate femeile vor da cinste bărbaţilor lor, de la mare până la mic.”<br/>


text:
Părerea aceasta a fost primită de împărat şi de domnitori, şi împăratul a lucrat după cuvântul lui Memucan.<br/>


text:
A trimis scrisori tuturor ţinuturilor din împărăţia lui, fiecărui ţinut după scrierea lui şi fiecărui popor după limba lui; ele spuneau că orice bărbat trebuie să fie stăpân în casa lui şi că va vorbi limba poporului său.


text:
<pb/>După aceste lucruri, când s-a potolit mânia împăratului Ahaşveroş, s-a gândit la Vasti, la ce făcuse ea şi la hotărârea luată cu privire la ea.<br/>


text:
Atunci cei ce slujeau împăratului au zis: „Să se caute pentru împărat nişte fete fecioare şi frumoase.<br/>


text:
Împăratul să pună în toate ţinuturile din împărăţia lui dregători însărcinaţi să strângă pe toate fetele fecioare şi frumoase, în capitala Susa, în casa femeilor, sub privegherea lui Hegai, famenul împăratului şi păzitorul femeilor, care să le dea cele trebuincioase pentru gătit.<br/>


text:
Şi fata care-i va plăcea împăratului să fie împărăteasă în locul lui Vasti.” Părerea aceasta a fost primită de împărat, şi aşa a făcut.


text:
<pb/>În capitala Susa era un iudeu, numit Mardoheu, fiul lui Iair, fiul lui Şimei, fiul lui Chis, bărbat din Beniamin,<br/>


text:
care fusese luat din Ierusalim printre robii strămutaţi împreună cu Ieconia, împăratul lui Iuda, de Nebucadneţar, împăratul Babilonului.<br/>


text:
El creştea pe Hadasa, adică Estera, fata unchiului său; căci ea n-avea nici tată, nici mamă. Fata era frumoasă la statură şi plăcută la vedere. După moartea tatălui şi a mamei sale, Mardoheu o luase de suflet.<br/>


text:
Când s-a auzit porunca împăratului şi hotărârea lui, au fost strânse un mare număr de fete în capitala Susa, sub privegherea lui Hegai. Odată cu ele a fost luată şi Estera şi adusă în casa împăratului, sub privegherea lui Hegai, păzitorul femeilor.<br/>


text:
Fata i-a plăcut şi a căpătat trecere înaintea lui. El s-a grăbit să-i dea cele de trebuinţă pentru găteală şi hrană, i-a dat şapte slujnice alese din casa împăratului şi a pus-o împreună cu slujnicele ei în cea mai bună încăpere din casa femeilor.<br/>


text:
Estera nu şi-a făcut cunoscut nici poporul, nici naşterea, căci Mardoheu o oprise să vorbească despre aceste lucruri.<br/>


text:
Şi în fiecare zi Mardoheu se ducea şi venea înaintea curţii casei femeilor ca să afle cum îi merge Esterei şi ce se face cu ea.<br/>


text:
Fiecare fată se ducea la rândul ei la împăratul Ahaşveroş, după ce timp de douăsprezece luni împlinea ce era poruncit femeilor. În timpul acesta, aveau grijă să se gătească, ungându-se şase luni cu untdelemn de mirt, şi şase luni, cu miresme de mirozne femeieşti.<br/>


text:
Aşa se ducea fiecare fată la împărat. Şi, când trecea din casa femeilor în casa împăratului, o lăsau să ia cu ea tot ce voia.<br/>


text:
Se ducea seara; şi a doua zi dimineaţa trecea în a doua casă a femeilor, sub privegherea lui Şaaşgaz, famenul împăratului şi păzitorul ţiitoarelor împăratului. Nu se mai întorcea la împărat, decât când ar fi dorit împăratul şi ar fi chemat-o pe nume.<br/>


text:
Când i-a venit rândul să se ducă la împărat, Estera, fata lui Abihail, unchiul lui Mardoheu, care o înfiase, n-a cerut decât ce a fost rânduit de Hegai, famenul împăratului şi păzitorul femeilor. Estera căpăta trecere înaintea tuturor celor ce o vedeau.<br/>


text:
Estera a fost dusă la împăratul Ahaşveroş, în casa împărătească, în luna a zecea, adică luna Tebet, în al şaptelea an al domniei lui.<br/>


text:
Împăratul a iubit pe Estera mai mult decât pe toate celelalte femei, şi ea a căpătat trecere şi iubire înaintea lui mai mult decât toate celelalte fete. I-a pus cununa împărătească pe cap şi a făcut-o împărăteasă în locul lui Vasti.<br/>


text:
Împăratul a dat un mare ospăţ tuturor domnitorilor şi slujitorilor lui, un ospăţ în cinstea Esterei. Cu prilejul acesta a uşurat sarcinile ţinuturilor şi a împărţit daruri cu o dărnicie împărătească.<br/>


text:
Estera nu-şi spusese nici naşterea, nici poporul, căci o oprise Mardoheu. Şi ea urma acum poruncile lui Mardoheu cu tot atâta scumpătate ca atunci când o creştea el.


text:
<pb/>În acelaşi timp, pe când Mardoheu stătea la poarta împăratului, Bigtan şi Tereş, doi fameni ai împăratului, păzitorii pragului, s-au lăsat biruiţi de o supărare şi au vrut să întindă mâna împotriva împăratului Ahaşveroş.<br/>


text:
Mardoheu a avut cunoştinţă de lucrul acesta şi a dat de ştire împărătesei Estera, care l-a spus împăratului din partea lui Mardoheu.<br/>


text:
Faptul fiind cercetat şi găsit întocmai, cei doi fameni au fost spânzuraţi de un lemn. Şi lucrul acesta a fost scris în cartea Cronicilor, în faţa împăratului.


text:
<pb/>După aceste lucruri, împăratul Ahaşveroş a ridicat la putere pe Haman, fiul lui Hamedata, agaghitul. L-a ridicat în cinste şi a pus scaunul lui mai presus de scaunele tuturor căpeteniilor care erau lângă el.<br/>


text:
Toţi slujitorii împăratului care stăteau la poarta împăratului plecau genunchiul şi se închinau înaintea lui Haman, căci aşa era porunca împăratului cu privire la el. Dar Mardoheu nu-şi pleca genunchiul şi nu se închina.<br/>


text:
Şi slujitorii împăratului care stăteau la poarta împăratului au zis lui Mardoheu: „Pentru ce calci porunca împăratului?”<br/>


text:
Fiindcă ei îi spuneau în fiecare zi lucrul acesta, şi el nu-i asculta, l-au spus lui Haman ca să vadă dacă Mardoheu are să se ţină de hotărârea lui; căci el spusese că este iudeu.<br/>


text:
Şi Haman a văzut că Mardoheu nu-şi pleca genunchiul şi nu se închina înaintea lui. S-a umplut de mânie;<br/>


text:
dar a crezut prea puţin pentru el să pună mâna numai pe Mardoheu, căci i se spusese din ce popor era Mardoheu, şi a voit să nimicească pe poporul lui Mardoheu, pe toţi iudeii care se aflau în toată împărăţia lui Ahaşveroş.


text:
<pb/>În luna întâi, adică luna Nisan, în al doisprezecelea an al împăratului Ahaşveroş, au aruncat Pur, adică sorţul, înaintea lui Haman, pentru fiecare zi şi pentru fiecare lună, până în luna a douăsprezecea, adică luna Adar.<br/>


text:
Atunci Haman a zis împăratului Ahaşveroş: „În toate ţinuturile împărăţiei tale este risipit un popor deosebit între popoare, care are legi deosebite de ale tuturor popoarelor şi nu ţine legile împăratului. Nu este în folosul împăratului să-l lase liniştit.<br/>


text:
Dacă împăratul găseşte cu cale, să se scrie o poruncă pentru ca ei să fie nimiciţi, şi eu voi cântări zece mii de talanţi de argint în mâinile slujbaşilor, ca să-i ducă în vistieria împăratului.”<br/>


text:
Împăratul şi-a scos inelul din deget şi l-a dat lui Haman, fiul lui Hamedata, agaghitul, vrăjmaşul iudeilor.<br/>


text:
Şi împăratul a zis lui Haman: „Îţi dăruiesc şi argintul şi pe poporul acesta; fă cu el ce vei voi.”<br/>


text:
Logofeţii împăratului au fost chemaţi în a treisprezecea zi a lunii întâi şi au scris în totul cum a poruncit Haman mai marilor oştirii, dregătorilor fiecărui ţinut şi căpeteniilor fiecărui popor, fiecărui ţinut după scrierea lui şi fiecărui popor după limba lui. Au scris în numele împăratului Ahaşveroş şi au pecetluit scrisorile cu inelul împăratului.<br/>


text:
Scrisorile au fost trimise prin alergători în toate ţinuturile împăratului, ca să nimicească, să omoare şi să piardă pe toţi iudeii, tineri şi bătrâni, prunci şi femei, şi anume într-o singură zi, în ziua a treisprezecea a lunii a douăsprezecea, adică luna Adar, şi să li se prade averile.<br/>


text:
Aceste scrisori cuprindeau porunca împăratului, care trebuia vestită în fiecare ţinut, şi îndemnau pe toate popoarele să fie gata pentru ziua aceea.<br/>


text:
Alergătorii au plecat în grabă mare, după porunca împăratului.<br/>Porunca a fost vestită şi în capitala Susa. Şi pe când împăratul şi Haman stăteau şi beau, cetatea Susa era îngrozită.


text:
<pb/>Mardoheu, aflând tot ce se petrecea, şi-a sfâşiat hainele, s-a îmbrăcat cu un sac şi s-a presărat cu cenuşă. Apoi s-a dus în mijlocul cetăţii, scoţând cu putere strigăte amare,<br/>


text:
şi a mers până la poarta împăratului, a cărei intrare era oprită oricui era îmbrăcat cu un sac.<br/>


text:
În fiecare ţinut unde ajungea porunca împăratului şi hotărârea lui a fost o mare jale printre iudei; posteau, plângeau şi se boceau, şi mulţi se culcau în sac şi cenuşă.<br/>


text:
Slujnicele Esterei şi famenii ei au venit şi i-au spus lucrul acesta. Şi împărăteasa a rămas îngrozită. A trimis haine lui Mardoheu ca să-l îmbrace şi să ia sacul de pe el, dar el nu le-a primit.


text:
<pb/>Atunci Estera a chemat pe Hatac, unul din famenii pe care-i pusese împăratul în slujba ei, şi l-a însărcinat să se ducă să întrebe pe Mardoheu ce înseamnă lucrul acesta şi de unde vine.<br/>


text:
Şi Mardoheu i-a istorisit tot ce i se întâmplase şi i-a spus suma de argint pe care făgăduise Haman că o va da vistieriei împăratului în schimbul măcelăririi iudeilor.<br/>


text:
I-a dat şi cuprinsul poruncii vestite în Susa în vederea nimicirii lor, ca s-o arate Esterei şi să-i spună totul. Şi a poruncit ca Estera să se ducă la împărat să-l roage şi să stăruie de el pentru poporul său.<br/>


text:
„Toţi slujitorii împăratului şi poporul din ţinuturile împăratului ştiu că este o lege care pedepseşte cu moartea pe oricine, fie bărbat, fie femeie, care intră la împărat, în curtea dinăuntru, fără să fie chemat. Numai acela scapă cu viaţă căruia îi întinde împăratul toiagul lui împărătesc de aur. Şi eu n-am fost chemată la împărat de treizeci de zile.”<br/>


text:
Mardoheu a trimis următorul răspuns Esterei: „Să nu-ţi închipui că numai tu vei scăpa dintre toţi iudeii, pentru că eşti în casa împăratului.<br/>


text:
Căci, dacă vei tăcea acum, ajutorul şi izbăvirea vor veni din altă parte pentru iudei, şi tu şi casa tatălui tău veţi pieri. Şi cine ştie dacă nu pentru o vreme ca aceasta ai ajuns la împărăţie?”<br/>


text:
„Du-te, strânge pe toţi iudeii care se află în Susa şi postiţi pentru mine, fără să mâncaţi, nici să beţi, trei zile, nici noaptea, nici ziua. Şi eu voi posti odată cu slujnicele mele; apoi voi intra la împărat, în ciuda legii; şi, dacă va fi să pier, voi pieri.”<br/>


text:
<pb/>A treia zi, Estera s-a îmbrăcat cu hainele împărăteşti şi a venit în curtea dinăuntru a casei împăratului, înaintea casei împăratului. Împăratul şedea pe scaunul lui împărătesc în casa împărătească, în faţa uşii casei.<br/>


text:
Când a văzut împăratul pe împărăteasa Estera în picioare în curte, ea a căpătat trecere înaintea lui. Şi împăratul a întins Esterei toiagul împărătesc pe care-l ţinea în mână. Estera s-a apropiat şi a atins vârful toiagului.<br/>


text:
Împăratul i-a zis: „Ce ai tu, împărăteasă Estero, şi ce ceri? Chiar dacă ai cere jumătate din împărăţie, îţi voi da.”<br/>


text:
Estera a răspuns: „Dacă împăratul găseşte cu cale, să vină împăratul astăzi cu Haman la ospăţul pe care i l-am pregătit.”<br/>


text:
Şi împăratul a zis: „Duceţi-vă îndată şi aduceţi pe Haman, cum doreşte Estera.”<br/>Împăratul s-a dus cu Haman la ospăţul pe care-l pregătise Estera.<br/>


text:
Şi pe când beau vin, împăratul a zis Esterei: „Care este cererea ta? Ea îţi va fi împlinită. Ce doreşti? Chiar dacă ai cere jumătate din împărăţie, o vei căpăta.”<br/>


text:
Dacă am căpătat trecere înaintea împăratului şi dacă găseşte cu cale împăratul să-mi îndeplinească cererea şi să-mi facă dorinţa, să mai vină împăratul cu Haman şi la ospăţul pe care li-l voi pregăti, şi mâine voi da răspuns împăratului după porunca lui.”


text:
<pb/>Haman a ieşit în ziua aceea vesel şi cu inima mulţumită. Dar, când a văzut la poarta împăratului pe Mardoheu, care nu se scula, nici nu se mişca înaintea lui, s-a umplut de mânie împotriva lui Mardoheu.<br/>


text:
A ştiut totuşi să se stăpânească şi s-a dus acasă. Apoi a trimis să aducă pe prietenii săi şi pe nevasta sa, Zereş.<br/>


text:
Haman le-a vorbit despre strălucirea bogăţiilor lui, despre numărul fiilor săi, despre tot ce făcuse împăratul ca să-l ridice în vrednicie şi despre locul pe care i-l dăduse mai presus de căpeteniile şi slujitorii împăratului.<br/>


text:
Şi a adăugat: „Eu sunt chiar singurul pe care împărăteasa Estera l-a primit împreună cu împăratul la ospăţul pe care l-a făcut, şi sunt poftit şi pe mâine la ea cu împăratul.<br/>


text:
Dar toate acestea n-au niciun preţ pentru mine câtă vreme voi vedea pe Mardoheu, iudeul acela, şezând la poarta împăratului.”<br/>


text:
Nevasta sa, Zereş, şi toţi prietenii lui i-au zis: „Să se pregătească o spânzurătoare înaltă de cincizeci de coţi, şi mâine dimineaţă cere împăratului ca Mardoheu să fie spânzurat. Apoi vei merge vesel la ospăţ cu împăratul.” Părerea aceasta a plăcut lui Haman şi a pus să pregătească spânzurătoarea.


text:
<pb/>În noaptea aceea, împăratul n-a putut să doarmă şi a poruncit să-i aducă lângă el cartea aducerilor aminte, Cronicile. Le-au citit înaintea împăratului,<br/>


text:
şi s-a găsit scris ce descoperise Mardoheu cu privire la Bigtan şi Tereş, cei doi fameni ai împăratului, păzitorii pragului, care voiseră să întindă mâna asupra împăratului Ahaşveroş.<br/>


text:
Împăratul a zis: „Ce cinste şi mărire i s-a făcut lui Mardoheu pentru aceasta?” – „Nu i s-a făcut nimic”, au răspuns cei ce slujeau împăratului.


text:
<pb/>Atunci împăratul a zis: „Cine este în curte?” – Haman venise în curtea de afară a casei împăratului să ceară împăratului să spânzure pe Mardoheu pe lemnul pe care-l pregătise pentru el. –<br/>


text:
Haman a intrat, şi împăratul i-a zis: „Ce trebuie făcut pentru un om pe care vrea să-l cinstească împăratul?” Haman şi-a zis în sine: „Pe cine altul decât pe mine ar vrea împăratul să-l cinstească?”<br/>


text:
trebuie să i se aducă haina împărătească, aceea cu care se îmbracă împăratul, şi calul pe care călăreşte împăratul şi să i se pună cununa împărătească pe cap.<br/>


text:
Să se dea haina şi calul uneia din căpeteniile de seamă ale împăratului, apoi să îmbrace cu haina pe omul acela pe care vrea să-l cinstească împăratul, să-l plimbe călare pe cal prin locul deschis al cetăţii şi să se strige înaintea lui: „Aşa se face omului pe care vrea împăratul să-l cinstească!”<br/>


text:
Împăratul a zis lui Haman: „Ia îndată haina şi calul, cum ai zis, şi fă aşa iudeului Mardoheu, care şade la poarta împăratului. Nu lăsa nefăcut nimic din ce ai spus.”<br/>


text:
Şi Haman a luat haina şi calul, a îmbrăcat pe Mardoheu, l-a plimbat călare pe cal prin locul deschis al cetăţii şi a strigat înaintea lui: „Aşa se face omului pe care vrea împăratul să-l cinstească!”<br/>


text:
Mardoheu s-a întors la poarta împăratului, şi Haman s-a dus în grabă acasă, mâhnit şi cu capul acoperit.<br/>


text:
Haman a istorisit nevestei sale, Zereş, şi tuturor prietenilor săi tot ce i se întâmplase. Şi înţelepţii lui şi nevasta sa, Zereş, i-au zis: „Dacă Mardoheu, înaintea căruia ai început să cazi, este din neamul iudeilor, nu vei putea face nimic împotriva lui, ci vei cădea înaintea lui.”<br/>


text:
Pe când îi vorbeau ei încă, au venit famenii împăratului şi au luat îndată pe Haman la ospăţul pe care-l pregătise Estera.


text:
În această a doua zi, împăratul a zis iarăşi Esterei pe când beau vin: „Care este cererea ta, împărăteasă Estero? Ea îţi va fi împlinită. Ce doreşti? Chiar dacă ai cere jumătate din împărăţie, o vei căpăta.”<br/>


text:
Împărăteasa Estera a răspuns: „Dacă am căpătat trecere înaintea ta, împărate, şi dacă găseşte cu cale împăratul, dă-mi viaţa: iată cererea mea; şi scapă pe poporul meu: iată dorinţa mea!<br/>


text:
Căci eu şi poporul meu suntem vânduţi să fim nimiciţi, înjunghiaţi şi prăpădiţi. Măcar dacă am fi vânduţi să fim robi şi roabe, aş tăcea, dar vrăjmaşul n-ar putea să înlocuiască pierderea făcută împăratului.”<br/>


text:
Împăratul Ahaşveroş a luat cuvântul şi a zis împărătesei Estera: „Cine şi unde este acela care are de gând să facă aşa?”<br/>


text:
Estera a răspuns: „Apăsătorul, vrăjmaşul este Haman, răul acesta!” Haman a rămas îngrozit în faţa împăratului şi a împărătesei.


text:
<pb/>Şi împăratul, în mânia lui, s-a sculat şi a părăsit ospăţul, şi s-a dus în grădina casei împărăteşti. Haman a rămas să-şi ceară viaţa de la împărăteasa Estera, căci vedea bine că pierderea lui era hotărâtă în mintea împăratului.<br/>


text:
Când s-a întors împăratul din grădina casei împărăteşti în odaia ospăţului, a văzut pe Haman că se aruncase spre patul pe care era Estera şi i-a zis: „Cum, să mai şi sileşti pe împărăteasă, la mine, în casa împărătească?”<br/>Cum au ieşit cuvintele acestea din gura împăratului, i-au şi acoperit faţa lui Haman.<br/>


text:
Şi Harbona, unul din fameni, a zis în faţa împăratului: „Iată, spânzurătoarea pregătită de Haman pentru Mardoheu, care a vorbit spre binele împăratului, este ridicată în casa lui Haman, la o înălţime de cincizeci de coţi.” Împăratul a zis: „Haman să fie spânzurat pe ea!”<br/>


text:
Şi au spânzurat pe Haman pe spânzurătoarea pe care o pregătise el pentru Mardoheu. Şi mânia împăratului s-a potolit.


text:
<pb/>În aceeaşi zi, împăratul Ahaşveroş a dat împărătesei Estera casa lui Haman, vrăjmaşul iudeilor. Şi Mardoheu a venit înaintea împăratului, căci Estera arătase legătura ei de rudenie cu el.<br/>


text:
Împăratul şi-a scos inelul, pe care-l luase înapoi de la Haman, şi l-a dat lui Mardoheu. Estera, din partea ei, a pus pe Mardoheu peste casa lui Haman.


text:
<pb/>Apoi Estera a vorbit din nou înaintea împăratului. S-a aruncat la picioarele lui, a plâns, l-a rugat să oprească urmările răutăţii lui Haman, agaghitul, şi izbânda planurilor lui împotriva iudeilor.<br/>


text:
Împăratul a întins toiagul împărătesc de aur Esterei, care s-a ridicat şi a stat în picioare înaintea împăratului.<br/>


text:
Ea a zis atunci: „Dacă împăratul găseşte cu cale şi dacă am căpătat trecere înaintea lui, dacă lucrul pare potrivit împăratului şi dacă eu sunt plăcută înaintea lui, să se scrie ca să se întoarcă scrisorile făcute de Haman, fiul lui Hamedata, agaghitul, şi scrise de el cu gând să piardă pe iudeii care sunt în toate ţinuturile împăratului.<br/>


text:
Căci cum aş putea eu să văd nenorocirea care ar atinge pe poporul meu şi cum aş putea să văd nimicirea neamului meu?”<br/>


text:
Împăratul Ahaşveroş a zis împărătesei Estera şi iudeului Mardoheu: „Iată, am dat Esterei casa lui Haman, şi el a fost spânzurat pe spânzurătoare, pentru că întinsese mâna împotriva iudeilor.<br/>


text:
Scrieţi, dar, în folosul iudeilor cum vă va plăcea, în numele împăratului, şi pecetluiţi cu inelul împăratului. Căci o scrisoare scrisă în numele împăratului şi pecetluită cu inelul împăratului nu poate fi desfiinţată.”<br/>


text:
Logofeţii împăratului au fost chemaţi în vremea aceea, în a douăzeci şi treia zi a lunii a treia, adică luna Sivan, şi au scris, după tot ce a poruncit Mardoheu, iudeilor, căpeteniilor oştirii, dregătorilor şi mai marilor celor o sută douăzeci şi şapte de ţinuturi aşezate de la India la Etiopia, fiecărui ţinut după scrierea lui, fiecărui popor după limba lui, şi iudeilor după scrierea şi limba lor.<br/>


text:
Au scris în numele împăratului Ahaşveroş şi au pecetluit cu inelul împăratului. Au trimis scrisorile prin alergători călare pe cai şi catâri născuţi din iepe.<br/>


text:
Prin aceste scrisori, împăratul dădea voie iudeilor, ori în care cetate ar fi fost, să se adune şi să-şi apere viaţa, să nimicească, să omoare şi să piardă, împreună cu pruncii şi femeile lor, pe toţi aceia din fiecare popor şi din fiecare ţinut care ar lua armele să-i lovească, şi să le prade averile.<br/>


text:
Aceasta să se facă într-o singură zi, în toate ţinuturile împăratul Ahaşveroş, şi anume în a treisprezecea zi a lunii a douăsprezecea, adică luna Adar.<br/>


text:
Aceste scrisori cuprindeau hotărârea care trebuia vestită în fiecare ţinut şi dădeau de ştire tuturor popoarelor că iudeii stau gata pentru ziua aceea ca să se răzbune pe vrăjmaşii lor.<br/>


text:
Alergătorii călare pe cai şi pe catâri au plecat îndată şi în toată graba, după porunca împăratului.<br/>Hotărârea a fost vestită şi în capitala Susa.


text:
<pb/>Mardoheu a ieşit de la împărat cu o haină împărătească albastră şi albă, cu o mare cunună de aur şi cu o mantie de in subţire şi de purpură. Cetatea Susa striga şi se bucura.<br/>


text:
În fiecare ţinut şi în fiecare cetate, pretutindeni unde ajungea porunca împăratului şi hotărârea lui, a fost între iudei bucurie şi veselie, ospeţe şi zile de sărbătoare. Şi mulţi oameni dintre popoarele ţării s-au făcut iudei, căci îi apucase frica de iudei.


text:
<pb/>În luna a douăsprezecea, adică luna Adar, în a treisprezecea zi a lunii, ziua în care avea să se aducă la îndeplinire porunca şi hotărârea împăratului şi când vrăjmaşii iudeilor nădăjduiseră să stăpânească peste ei, s-a întâmplat tocmai dimpotrivă, că iudeii au stăpânit asupra vrăjmaşilor lor.<br/>


text:
Iudeii s-au strâns în cetăţile lor, în toate ţinuturile împăratului Ahaşveroş, ca să pună mâna pe cei ce căutau să-i piardă. Nimeni n-a putut să le stea împotrivă, căci frica de ei apucase pe toate popoarele!<br/>


text:
Şi toţi mai marii ţinuturilor, căpeteniile oştirii, dregătorii, slujbaşii împăratului au sprijinit pe iudei, din pricina fricii pe care le-o insufla Mardoheu.<br/>


text:
Căci Mardoheu era puternic în casa împăratului, şi faima lui se răspândea în toate ţinuturile, pentru că ajungea din ce în ce mai puternic.<br/>


text:
Iudeii au ucis cu lovituri de sabie pe toţi vrăjmaşii lor, i-au omorât şi i-au prăpădit. Au făcut ce au vrut cu vrăjmaşii lor.<br/>


text:
cei zece fii ai lui Haman, fiul lui Hamedata, vrăjmaşul iudeilor. Dar n-au pus mâna pe averile lor.<br/>


text:
În ziua aceea, numărul celor ce fuseseră ucişi în capitala Susa a ajuns la cunoştinţa împăratului.<br/>


text:
Şi împăratul a zis împărătesei Estera: „Iudeii au ucis şi au prăpădit în capitala Susa cinci sute de oameni şi pe cei zece fii ai lui Haman. Ce vor fi făcut în celelalte ţinuturi ale împăratului?… Care-ţi este cererea? Ea îţi va fi împlinită. Ce mai doreşti? Vei căpăta.”<br/>


text:
Estera a răspuns: „Dacă împăratul găseşte cu cale, să fie îngăduit iudeilor care sunt la Susa să facă şi mâine după porunca de azi şi să spânzure pe lemn pe cei zece fii ai lui Haman.”<br/>


text:
Şi împăratul a poruncit să se facă aşa. Porunca a fost adusă la cunoştinţa poporului din Susa. Au spânzurat pe cei zece fii ai lui Haman.<br/>


text:
Iudeii care se aflau în Susa s-au strâns din nou în a paisprezecea zi a lunii Adar şi au ucis în Susa trei sute de oameni. Dar n-au pus mâna pe averile lor.<br/>


text:
Ceilalţi iudei din celelalte ţinuturi ale împăratului s-au strâns şi şi-au apărat viaţa. Au căpătat astfel odihnă, scăpând de vrăjmaşii lor, şi au ucis şaptezeci şi cinci de mii din cei ce le erau vrăjmaşi. Dar n-au pus mâna pe averile lor.<br/>


text:
Aceste lucruri s-au întâmplat în a treisprezecea zi a lunii Adar. În ziua a paisprezecea, iudeii s-au odihnit şi au făcut din ea o zi de ospăţ şi de bucurie.<br/>


text:
Cei ce se aflau la Susa s-au strâns în ziua a treisprezecea şi a paisprezecea, dar în ziua a cincisprezecea s-au odihnit şi au făcut din ea o zi de ospăţ şi de bucurie.<br/>


text:
De aceea iudeii de la ţară, care locuiesc în cetăţi fără ziduri, au făcut din ziua a paisprezecea a lunii Adar o zi de bucurie, de ospăţ şi de sărbătoare, în care îşi trimit daruri unii altora.


text:
<pb/>Mardoheu a scris aceste lucruri şi a trimis scrisori tuturor iudeilor din toate ţinuturile împăratului Ahaşveroş, de aproape şi din depărtare.<br/>


text:
ca zile în care căpătaseră odihnă scăpând de vrăjmaşii lor. Le-a poruncit să prăznuiască luna în care întristarea lor se prefăcuse în bucurie, şi jalea lor, în zi de sărbătoare, şi să facă din aceste zile nişte zile de ospăţ şi de bucurie, când să-şi trimită daruri de mâncare unii altora şi să împartă daruri celor lipsiţi.<br/>


text:
Căci Haman, fiul lui Hamedata, agaghitul, vrăjmaşul tuturor iudeilor, făcuse planul să-i piardă şi aruncase Pur, adică sorţul, ca să-i omoare şi să-i nimicească.<br/>


text:
Dar Estera, venind înaintea împăratului, împăratul a poruncit în scris să întoarcă asupra capului lui Haman planul cel rău pe care-l făcuse împotriva iudeilor şi să-l spânzure pe lemn, pe el şi pe fiii lui.<br/>


text:
De aceea zilele acestea s-au numit Purim, de la numirea Pur.<br/>Potrivit cu tot cuprinsul acestei scrisori, potrivit cu cele ce văzuseră ei înşişi şi potrivit cu cele ce li se întâmplaseră,<br/>


text:
iudeii au luat pentru ei, pentru sămânţa lor şi pentru toţi cei ce se vor lipi de ei hotărârea şi îndatorirea neschimbătoare ca să prăznuiască în fiecare an aceste două zile, în felul rânduit şi la vremea hotărâtă.<br/>


text:
Zilele acestea trebuiau să fie pomenite şi prăznuite din neam în neam, în fiecare familie, în fiecare ţinut şi în fiecare cetate. Şi zilele acestea Purim nu trebuiau desfiinţate niciodată din mijlocul iudeilor, nici să se şteargă aducerea aminte de ele printre urmaşii lor.<br/>


text:
Împărăteasa Estera, fata lui Abihail, şi iudeul Mardoheu au scris stăruitor a doua oară pentru ca să întărească scrisoarea privitoare la Purim.<br/>


text:
Au trimis scrisori tuturor iudeilor, în cele o sută douăzeci şi şapte de ţinuturi ale împăratului Ahaşveroş. Ele cuprindeau cuvinte de pace şi de credincioşie,<br/>


text:
întărind ţinerea acestor zile Purim la vremea hotărâtă, cum le rânduiseră iudeul Mardoheu şi împărăteasa Estera pentru ei şi cum şi le rânduiseră şi pentru ei înşişi şi pentru sămânţa lor, cu prilejul postului lor şi ţipetelor lor.<br/>


text:
Toate faptele privitoare la puterea lui şi isprăvile lui şi amănuntele despre mărimea la care a ridicat împăratul pe Mardoheu, nu sunt scrise în cartea Cronicilor împăraţilor Mezilor şi Perşilor?<br/>


text:
Căci Iudeul Mardoheu era cel dintâi după împăratul Ahaşveroş. El era cu vază între Iudei şi iubit de mulţimea fraţilor săi, căci a căutat binele poporului său şi a vorbit pentru fericirea întregului său neam.


text:
<pb/>Era în ţara Uţ un om care se numea Iov. Şi omul acesta era fără prihană şi curat la suflet. El se temea de Dumnezeu şi se abătea de la rău.<br/>


text:
Avea şapte mii de oi, trei mii de cămile, cinci sute de perechi de boi, cinci sute de măgăriţe şi un foarte mare număr de slujitori. Şi omul acesta era cel mai cu vază din toţi locuitorii Răsăritului.


text:
<pb/>Fiii săi se duceau unii la alţii şi dădeau, rând pe rând, câte un ospăţ. Şi pofteau şi pe cele trei surori ale lor să mănânce şi să bea împreună cu ei.<br/>


text:
Şi, după ce treceau zilele de ospăţ, Iov chema şi sfinţea pe fiii săi: se scula dis-de-dimineaţă şi aducea pentru fiecare din ei câte o ardere de tot. Căci zicea Iov: „Poate că fiii mei au păcătuit şi au supărat pe Dumnezeu în inima lor.” Aşa avea Iov obicei să facă.


text:
<pb/>Fiii lui Dumnezeu au venit într-o zi de s-au înfăţişat înaintea Domnului. Şi a venit şi Satana în mijlocul lor.<br/>


text:
Domnul a zis Satanei: „De unde vii?” Şi Satana a răspuns Domnului: „De la cutreierarea pământului şi de la plimbarea pe care am făcut-o pe el.”<br/>


text:
Domnul a zis Satanei: „Ai văzut pe robul Meu Iov? Nu este nimeni ca el pe pământ. Este un om fără prihană şi curat la suflet, care se teme de Dumnezeu şi se abate de la rău.”<br/>


text:
Nu l-ai ocrotit Tu pe el, casa lui şi tot ce este al lui? Ai binecuvântat lucrul mâinilor lui, şi turmele lui acoperă ţara.<br/>


text:
Dar ia întinde-Ţi mâna şi atinge-Te de tot ce are, şi sunt încredinţat că Te va blestema în faţă.”<br/>


text:
Domnul a zis Satanei: „Iată, îţi dau pe mână tot ce are, numai asupra lui să nu întinzi mâna.”<br/>Şi Satana a plecat dinaintea Domnului.


text:
<pb/>Într-o zi, pe când fiii şi fiicele lui Iov mâncau şi beau vin în casa fratelui lor cel întâi născut,<br/>


text:
Şi s-au aruncat nişte Sabeeni asupra lor, i-au luat şi au trecut pe slujitori prin ascuţişul sabiei. Numai eu am scăpat, ca să-ţi dau de ştire.”<br/>


text:
Pe când vorbea el încă, a venit un altul şi a zis: „Focul lui Dumnezeu a căzut din cer şi a aprins oile şi pe slujitorii tăi şi i-a ars de tot. Numai eu am scăpat, ca să-ţi dau de ştire.”<br/>


text:
Pe când vorbea el încă, a venit un altul şi a zis: „Nişte Haldei, înşiraţi în trei cete, s-au aruncat asupra cămilelor, le-au luat şi au trecut pe slujitori prin ascuţişul sabiei. Numai eu am scăpat, ca să-ţi dau de ştire.”<br/>


text:
Pe când vorbea el încă, a venit un altul şi a zis: „Fiii tăi şi fiicele tale mâncau şi beau vin în casa fratelui lor întâi născut.<br/>


text:
Şi deodată, a venit un vânt mare de dincolo de pustiu şi a izbit în cele patru colţuri ale casei: casa s-a prăbuşit peste tineri, şi au murit. Şi am scăpat numai eu, ca să-ţi dau de ştire.”


text:
<pb/>Atunci Iov s-a sculat, şi-a sfâşiat mantaua şi şi-a tuns capul. Apoi, aruncându-se la pământ, s-a închinat<br/>


text:
şi a zis: „Gol am ieşit din pântecele mamei mele şi gol mă voi întoarce în sânul pământului. Domnul a dat şi Domnul a luat – binecuvântat fie Numele Domnului!”<br/>


text:
<pb/>Fiii lui Dumnezeu au venit într-o zi de s-au înfăţişat înaintea Domnului. Şi a venit şi Satana în mijlocul lor şi s-a înfăţişat înaintea Domnului.<br/>


text:
Domnul a zis Satanei: „Ai văzut pe robul Meu Iov? Nu este nimeni ca el pe pământ. Este un om fără prihană şi curat la suflet. El se teme de Dumnezeu şi se abate de la rău. El se ţine tare în neprihănirea lui, şi tu Mă îndemni să-l pierd fără pricină.”<br/>


text:
Dar ia întinde-Ţi mâna şi atinge-Te de oasele şi de carnea lui, şi sunt încredinţat că Te va blestema în faţă.”<br/>


text:
<pb/>Şi Satana a plecat dinaintea Domnului.<br/>Apoi a lovit pe Iov cu o bubă rea, din talpa piciorului până în creştetul capului.<br/>


text:
Dar Iov i-a răspuns: „Vorbeşti ca o femeie nebună. Ce! primim de la Dumnezeu binele, şi să nu primim şi răul?”<br/>În toate acestea, Iov n-a păcătuit deloc cu buzele lui.


text:
<pb/>Trei prieteni ai lui Iov, Elifaz din Teman, Bildad din Şuah, şi Ţofar din Naama, au aflat de toate nenorocirile care-l loviseră. S-au sfătuit şi au plecat de acasă să se ducă să-i plângă de milă şi să-l mângâie.<br/>


text:
Ridicându-şi ochii de departe, nu l-au mai cunoscut. Şi au ridicat glasul şi au plâns. Şi-au sfâşiat mantalele şi au aruncat cu ţărână în văzduh deasupra capetelor lor.<br/>


text:
Şi au şezut pe pământ lângă el şapte zile şi şapte nopţi, fără să-i spună o vorbă, căci vedeau cât de mare îi este durerea.


text:
„Blestemată să fie ziua în care m-am născut<br/>şi noaptea care a zis: „S-a zămislit un copil de parte bărbătească.”<br/>


text:
Prefacă-se în întuneric ziua aceea,<br/>să nu Se îngrijească Dumnezeu de ea din cer<br/>şi să nu mai strălucească lumina peste ea!<br/>


text:
S-o cuprindă întunericul şi umbra morţii,<br/>nori groşi să vină peste ea,<br/>şi neguri de peste zi s-o înspăimânte!<br/>


text:
Noaptea aceea! S-o acopere întunericul,<br/>să piară din an,<br/>să nu mai fie numărată între luni!<br/>


text:
Blestemată să fie de cei ce blestemă zilele,<br/>de cei ce ştiu să întărâte Leviatanul <n>{Sau: crocodilul}</n>;<br/>


text:
să se întunece stelele din amurgul ei,<br/>în zadar să aştepte lumina<br/>şi să nu mai vadă genele zorilor zilei!<br/>


text:
<pb/>De ce n-am murit în pântecele mamei mele?<br/>De ce nu mi-am dat sufletul la ieşirea din pântecele ei?<br/>


text:
Sau n-aş mai fi în viaţă,<br/>aş fi ca o stârpitură îngropată,<br/>ca nişte copii care n-au văzut lumina!<br/>


text:
Pentru ce, zic, dă El lumină omului care nu ştie încotro să meargă,<br/>pe care îl îngrădeşte Dumnezeu din toate părţile?<br/>


text:
Şi acum, când este vorba de tine, eşti slab!<br/>Acum, când eşti atins tu, te tulburi!<br/>Nu este frica ta de Dumnezeu sprijinul tău?<br/>


text:
<pb/>Adu-ţi aminte, te rog: care nevinovat a pierit?<br/>Care oameni neprihăniţi au fost nimiciţi?<br/>


text:
În clipa când vedeniile de noapte frământă gândul,<br/>când oamenii sunt cufundaţi într-un somn adânc,<br/>


text:
Un chip cu o înfăţişare necunoscută era înaintea ochilor mei.<br/>Şi am auzit un glas care şoptea încetişor:<br/>


text:
Dacă n-are încredere Dumnezeu nici în slujitorii Săi,<br/>dacă găseşte El greşeli chiar la îngerii Săi,<br/>


text:
cu cât mai mult la cei ce locuiesc în case de lut, care îşi trag obârşia din ţărână<br/>şi pot fi zdrobiţi ca un vierme!<br/>


text:
De dimineaţă până seara sunt zdrobiţi,<br/>pier pentru totdeauna şi nimeni nu ţine seama de ei.<br/>


text:
Secerişul lui este mâncat de cei flămânzi,<br/>care vin să-l ia chiar şi din spini,<br/>şi averile lui sunt înghiţite de oameni însetaţi.


text:
El prinde pe cei înţelepţi în viclenia lor,<br/>şi planurile oamenilor înşelători sunt răsturnate:<br/>


text:
Astfel, Dumnezeu ocroteşte pe cel slab împotriva ameninţărilor lor<br/>şi-l scapă din mâna celor puternici.<br/>


text:
Căci vei face legământ până şi cu pietrele câmpului,<br/>şi fiarele pământului vor fi în pace cu tine.<br/>


text:
„Oh! de ar fi cu putinţă să mi se cântărească durerea<br/>şi să mi se pună toate nenorocirile în cumpănă,<br/>


text:
Căci săgeţile Celui Atotputernic m-au străpuns,<br/>sufletul meu le suge otrava,<br/>şi groaza Domnului bagă fiori în mine!<br/>


text:
Îmi va rămâne măcar această mângâiere,<br/>această bucurie în durerile cu care mă copleşeşte:<br/>că niciodată n-am călcat poruncile Celui Sfânt.<br/>


text:
<pb/>Cel ce suferă are drept la mila prietenului,<br/>chiar dacă părăseşte frica de Cel Atotputernic.<br/>


text:
Cetele celor din Tema se uită ţintă la ele,<br/>călătorii din Seba sunt plini de nădejde când le văd.<br/>


text:
Vreţi să mă mustraţi pentru tot ce am zis<br/>şi să nu vedeţi decât vânt în cuvintele unui deznădăjduit?<br/>


text:
<pb/>Soarta omului pe pământ este ca a unui ostaş,<br/>şi zilele lui sunt ca ale unui muncitor cu ziua.<br/>


text:
Mă culc şi zic:<br/>„Când mă voi scula?<br/>Când se va sfârşi noaptea?”<br/>Şi mă satur de frământări până în revărsatul zorilor.<br/>


text:
<pb/>Adu-Ţi aminte, Dumnezeule, că viaţa mea este doar o suflare!<br/>Ochii mei nu vor mai vedea fericirea.<br/>


text:
Cum se risipeşte norul şi trece,<br/>aşa nu se va mai ridica cel ce se coboară în Locuinţa morţilor!<br/>


text:
De aceea nu-mi voi ţine gura,<br/>ci voi vorbi în neliniştea inimii mele,<br/>mă voi tângui în amărăciunea sufletului meu.<br/>


text:
Dacă am păcătuit, ce pot să-Ţi fac, Păzitorul oamenilor?<br/>Pentru ce m-ai pus ţintă săgeţilor Tale,<br/>de am ajuns o povară chiar pentru mine însumi?<br/>


text:
Pentru ce nu-mi ierţi păcatul<br/>şi pentru ce nu-mi uiţi fărădelegea?<br/>Căci voi adormi în ţărână,<br/>şi când mă vei căuta, nu voi mai fi!”


text:
„Până când vrei să vorbeşti astfel<br/>şi până când vor fi cuvintele gurii tale ca un vânt puternic?<br/>


text:
dacă eşti curat şi fără prihană,<br/>atunci negreşit, El va veghea asupra ta<br/>şi va da înapoi fericirea locuinţei tale nevinovate.<br/>


text:
Căci noi suntem de ieri şi nu ştim nimic,<br/>zilele noastre pe pământ nu sunt decât o umbră. –<br/>


text:
Dar dacă-l smulgi din locul în care stă,<br/>locul acesta se leapădă de el şi zice:<br/>„Nu ştiu să te fi cunoscut vreodată!”<br/>


text:
Iată, aşa sunt desfătările pe care i le aduc căile vieţii lui;<br/>apoi din acelaşi pământ răsar alţii după el.


text:
A Lui este înţelepciunea şi atotputernicia:<br/>cine I s-ar putea împotrivi fără să fie pedepsit?<br/>


text:
El a făcut Ursul mare, luceafărul de seară şi Raliţele<br/>şi stelele din ţinuturile de miazăzi.<br/>


text:
Oricâtă dreptate aş avea, gura mea mă va osândi;<br/>şi oricât de nevinovat aş fi, El mă va arăta ca vinovat.<br/>


text:
<pb/>Ce-mi pasă la urma urmei?<br/>Căci, îndrăznesc s-o spun:<br/>El nimiceşte pe cel nevinovat ca şi pe cel vinovat.<br/>


text:
Şi dacă biciul ar pricinui măcar îndată moartea!…<br/>Dar El râde de încercările celui nevinovat.<br/>


text:
Pământul este dat pe mâinile celui nelegiuit;<br/>El acoperă ochii judecătorilor; de nu El, apoi cine altul?


text:
<pb/>M-am dezgustat de viaţă!<br/>Voi da drum slobod plângerii mele,<br/>voi vorbi în amărăciunea sufletului meu.<br/>


text:
Îţi place să chinuieşti,<br/>să dispreţuieşti făptura mâinilor Tale,<br/>în timp ce faci să-Ţi strălucească bunăvoinţa peste sfatul celor răi?<br/>


text:
Mâinile Tale m-au făcut şi m-au zidit,<br/>ele m-au întocmit în întregime…<br/>Şi Tu să mă nimiceşti!<br/>


text:
Dacă sunt vinovat, vai de mine!<br/>Dacă sunt nevinovat, nu îndrăznesc să-mi ridic capul,<br/>sătul de ruşine şi cufundat în ticăloşia mea.<br/>


text:
îmi pui înainte noi martori împotrivă,<br/>Îţi creşte mânia împotriva mea<br/>şi mă năpădeşti cu o droaie de nenorociri.<br/>


text:
Pentru ce m-ai scos din pântecele mamei mele?<br/>O, de aş fi murit, şi ochiul să nu mă fi văzut!<br/>


text:
Nu sunt zilele mele destul de puţine?<br/>Să mă lase dar, să plece de la mine, şi să răsuflu puţin,<br/>


text:
în ţara întunericului şi a umbrei morţii,<br/>în ţara negurii adânci,<br/>unde domneşte umbra morţii şi neorânduiala<br/>şi unde lumina este ca întunericul!”


text:
Vor face vorbele tale deşarte pe oameni să tacă?<br/>Şi-ţi vei bate joc de alţii, fără să te facă cineva de ruşine?<br/>


text:
şi de ţi-ar descoperi tainele înţelepciunii Lui, ale înţelepciunii Lui nemărginite,<br/>ai vedea atunci că nu-ţi răsplăteşte totuşi după fărădelegea ta.


text:
<pb/>Poţi spune tu că poţi pătrunde adâncimile lui Dumnezeu,<br/>că poţi ajunge la cunoştinţa desăvârşită a Celui Atotputernic?<br/>


text:
Zilele tale vor străluci mai tare decât soarele la amiază,<br/>întunericul tău va fi ca lumina dimineţii.<br/>


text:
Vei fi plin de încredere, şi nădejdea nu-ţi va fi zadarnică.<br/>Te vei uita în jurul tău şi vei vedea că te poţi odihni liniştit.<br/>


text:
„S-ar putea zice, în adevăr, că neamul omenesc sunteţi voi<br/>şi că odată cu voi va muri şi înţelepciunea!<br/>


text:
Am şi eu minte ca voi, nu sunt mai prejos decât voi.<br/>Şi cine nu ştie lucrurile pe care le spuneţi voi?<br/>


text:
Eu sunt de batjocura prietenilor mei,<br/>când cer ajutorul lui Dumnezeu:<br/>dreptul, nevinovatul, de batjocură!<br/>


text:
<pb/>Jefuitorilor li se lasă corturile în pace,<br/>celor ce mânie pe Dumnezeu le merge bine,<br/>măcar că dumnezeul lor este în pumn.<br/>


text:
El are puterea şi înţelepciunea;<br/>El stăpâneşte pe cel ce se rătăceşte sau rătăceşte pe alţii.<br/>


text:
El face pe neamuri să crească şi El le nimiceşte; El le întinde până departe şi El le aduce înapoi în hotarele lor.<br/>


text:
Dar vreau să vorbesc acum Celui Atotputernic,<br/>vreau să-mi apăr pricina înaintea lui Dumnezeu.<br/>


text:
Vreţi să vorbiţi lucruri nedrepte din dragoste pentru Dumnezeu?<br/>Şi să spuneţi minciuni, ca să-L apăraţi?<br/>


text:
Chiar şi lucrul acesta poate sluji la scăparea mea,<br/>căci un nelegiuit nu îndrăzneşte să vină înaintea Lui.<br/>


text:
Pentru ce să mă loveşti cu suferinţe amare<br/>şi să mă pedepseşti pentru greşeli din tinereţe?<br/>


text:
Pentru ce să-mi pui picioarele în butuci,<br/>să-mi pândeşti toate mişcările,<br/>să pui hotar paşilor mei,<br/>


text:
Dacă zilele lui sunt hotărâte,<br/>dacă i-ai numărat lunile,<br/>dacă i-ai însemnat hotarul pe care nu-l va putea trece,<br/>


text:
întoarce-Ţi măcar privirile de la el şi dă-i răgaz,<br/>să aibă măcar bucuria pe care o are simbriaşul la sfârşitul zilei.


text:
<pb/>Un copac, şi tot are nădejde:<br/>căci când este tăiat odrăsleşte din nou<br/>şi iar dă lăstari.<br/>


text:
aşa se culcă şi omul şi nu se mai scoală;<br/>cât vor fi cerurile, nu se mai deşteaptă<br/>şi nu se mai scoală din somnul lui.<br/>


text:
Ah! de m-ai ascunde în Locuinţa morţilor,<br/>de m-ai acoperi până-Ţi va trece mânia<br/>şi de mi-ai rândui o vreme când Îţi<br/>vei aduce iarăşi aminte de mine!<br/>


text:
Dacă omul odată mort ar putea să mai învie,<br/>aş mai trage nădejde în tot timpul suferinţelor mele,<br/>până mi se va schimba starea în care mă găsesc.<br/>


text:
călcările mele de Lege sunt pecetluite într-un mănunchi,<br/>şi născoceşti fărădelegi în sarcina mea.<br/>


text:
cum este mâncată piatra de ape<br/>şi cum este luat pământul de râu:<br/>aşa nimiceşti Tu nădejdea omului.<br/>


text:
„Se cade să dea înţeleptul ca răspuns înţelepciune deşartă?<br/>Sau să-şi umfle pieptul cu vânt de răsărit?<br/>


text:
Tu nimiceşti chiar şi frica de Dumnezeu,<br/>nimiceşti orice simţire de evlavie faţă de Dumnezeu.<br/>


text:
Puţin lucru sunt mângâierile lui Dumnezeu pentru tine<br/>şi cuvintele care-ţi vorbesc atât de blând?…<br/>


text:
Dacă n-are încredere Dumnezeu nici în sfinţii Săi,<br/>dacă nici cerurile nu sunt curate înaintea Lui,<br/>


text:
„Omul cel rău îşi duce în nelinişte toate zilele vieţii,<br/>toţi anii de care are parte cel nelegiuit.<br/>


text:
Ţipete de spaimă răsună la urechile lui:<br/>În mijlocul fericirii lui, pustiitorul se va arunca asupra lui.<br/>


text:
şi a avut îndrăzneala să se năpustească asupra Lui<br/>cu partea cea mai tare a scuturilor lui.<br/>


text:
Nu se va mai îmbogăţi,<br/>averea nu-i va creşte,<br/>şi avuţia nu se va mai întinde pe pământ.<br/>


text:
Nu va putea ieşi din întuneric,<br/>flacăra îi va arde mlădiţele,<br/>şi Dumnezeu îl va pierde cu suflarea gurii Lui.<br/>


text:
Ca voi aş vorbi eu,<br/>de aţi fi în locul meu?<br/>V-aş copleşi cu vorbe,<br/>aş da din cap la voi,<br/>


text:
M-ai apucat, ca pe un vinovat;<br/>dovadă slăbiciunea mea,<br/>care se ridică şi mă învinuieşte în faţă.<br/>


text:
Mă sfâşie şi mă urmăreşte în mânia Lui,<br/>scrâşneşte din dinţi împotriva mea,<br/>mă loveşte şi mă străpunge cu privirea Lui.<br/>


text:
Ei deschid gura să mă mănânce,<br/>mă ocărăsc şi mă bat peste obraji,<br/>se înverşunează cu toţii după mine.<br/>


text:
Eram liniştit, şi m-a scuturat,<br/>m-a apucat de ceafă şi m-a zdrobit,<br/>a tras asupra mea ca într-o ţintă.<br/>


text:
Săgeţile Lui mă înconjoară din toate părţile;<br/>îmi străpunge rărunchii fără milă,<br/>îmi varsă fierea pe pământ,<br/>


text:
Căci numărul anilor mei se apropie de sfârşit,<br/>şi mă voi duce pe o cărare de unde nu mă voi mai întoarce.


text:
Oamenii fără prihană sunt înmărmuriţi de aceasta,<br/>şi cel nevinovat se răscoală împotriva celui nelegiuit.<br/>


text:
Cel fără prihană rămâne totuşi tare pe calea lui,<br/>cel cu mâinile curate se întăreşte tot mai mult.


text:
<pb/>Dar voi toţi, întoarceţi-vă,<br/>veniţi iarăşi cu cuvântările voastre,<br/>şi vă voi arăta că între voi niciunul nu e înţelept.<br/>


text:
Ce! Mi s-au dus zilele,<br/>mi s-au nimicit planurile,<br/>planurile acelea făcute cu atâta iubire în inima mea…<br/>


text:
Ea se va coborî cu mine la porţile Locuinţei morţilor,<br/>când vom merge împreună <n>{Nădejdea mea şi eu}</n> să ne odihnim în ţărână.”


text:
Oare pentru tine, care te sfâşii în mânia ta,<br/>s-ajungă pustiu pământul<br/>şi să se strămute stâncile din locul lor?


text:
Mădularele îi sunt mistuite unul după altul,<br/>mădularele îi sunt mâncate de întâiul născut al morţii.<br/>


text:
Este smuls din cortul lui unde se credea la adăpost<br/>şi este târât spre împăratul spaimelor.<br/>


text:
Nu lasă nici moştenitori, nici sămânţă în poporul său,<br/>nicio rămăşiţă vie în locurile în care locuia.<br/>


text:
Neamurile care vor veni se vor uimi de prăpădirea lui,<br/>şi neamul de acum va fi cuprins de groază.<br/>


text:
Oştile Lui au pornit deodată înainte,<br/>şi-au croit drum până la mine<br/>şi au tăbărât în jurul cortului meu.<br/>


text:
Suflarea mea a ajuns nesuferită nevestei mele,<br/>şi duhoarea mea a ajuns nesuferită fiilor mamei mele.<br/>


text:
Dar ştiu că Răscumpărătorul <n>{Ebraică: Goel}</n> meu este viu<br/>şi că Se va ridica la urmă pe pământ.<br/>


text:
Chiar dacă mi se va nimici pielea şi chiar dacă nu voi mai avea carne,<br/>voi vedea totuşi pe Dumnezeu.<br/>


text:
Îl voi vedea şi-mi va fi binevoitor;<br/>ochii mei Îl vor vedea, şi nu ai altuia.<br/>Sufletul meu tânjeşte de dorul acesta înăuntrul meu.<br/>


text:
Atunci veţi zice: „Pentru ce-l urmăream noi?”<br/>Căci dreptatea pricinii mele va fi cunoscută.<br/>


text:
Temeţi-vă de sabie:<br/>căci pedepsele date cu sabia sunt grozave!<br/>Şi să ştiţi că este o judecată.”


text:
Am auzit mustrări care mă umplu de ruşine,<br/>şi din adâncul minţii mele duhul mă face să răspund.<br/>


text:
<pb/>Peste fiii lui vor năvăli cei săraci,<br/>şi mâinile lui vor da înapoi ce a răpit cu sila.<br/>


text:
dar hrana lui se va preface în măruntaiele lui,<br/>va ajunge în trupul lui o otravă de aspidă.<br/>


text:
va da înapoi ce a câştigat<br/>şi nu va mai trage folos din câştig;<br/>va da înapoi tot ce a luat<br/>şi nu se va mai bucura de el,<br/>


text:
<pb/>Şi iată, ca să-i umple pântecele,<br/>Dumnezeu va trimite peste el focul mâniei Lui<br/>şi-l va sătura cu o ploaie de săgeţi.<br/>


text:
Îşi smulge din trup săgeata, care scânteie la ieşirea din fierea lui,<br/>şi îl apucă spaimele morţii.<br/>


text:
Toate nenorocirile sunt păstrate pentru comorile lui;<br/>va fi mistuit de un foc pe care nu-l va aprinde omul,<br/>şi ce va mai rămâne în cortul lui va fi ars de foc.<br/>


text:
Aceasta este soarta pe care o păstrează Dumnezeu celui rău,<br/>aceasta este moştenirea pe care i-o hotărăşte Dumnezeu.”


text:
În casele lor domneşte pacea, fără umbră de frică;<br/>nuiaua lui Dumnezeu nu vine să-i lovească.<br/>


text:
<pb/>Dar de multe ori se întâmplă să li se stingă candela,<br/>să vină sărăcia peste ei,<br/>să le dea şi lor Dumnezeu partea lor de dureri în mânia Lui,<br/>


text:
Veţi zice că pentru fiii Săi păstrează Dumnezeu pedeapsa.<br/>Dar pe el, pe nelegiuit, ar trebui să-l pedepsească Dumnezeu, ca să simtă;<br/>


text:
Bulgării din vale îi sunt mai uşori,<br/>căci toţi oamenii merg după el,<br/>şi o mulţime îi merge înainte.<br/>


text:
Pentru ce dar îmi daţi mângâieri deşarte?<br/>Ce mai rămâne din răspunsurile voastre decât viclenie?”


text:
„Poate un om să aducă vreun folos lui Dumnezeu?<br/>Nu; ci înţeleptul nu-şi foloseşte decât lui.<br/>


text:
Dacă eşti fără prihană, are Cel Atotputernic vreun folos?<br/>Şi dacă trăieşti fără vină, ce va câştiga El?<br/>


text:
Cei fără prihană vor fi martori ai căderii lor şi se vor bucura,<br/>cel nevinovat va râde de ei<br/>


text:
<pb/>Împrieteneşte-te dar cu Dumnezeu şi vei avea pace;<br/>te vei bucura astfel iarăşi de fericire.<br/>


text:
Vei fi aşezat iarăşi la locul tău, dacă te vei întoarce la Cel Atotputernic,<br/>dacă depărtezi fărădelegea din cortul tău.<br/>


text:
dacă are treabă la miazănoapte, nu-L pot vedea;<br/>dacă Se ascunde la miazăzi, nu-L pot descoperi.<br/>


text:
<pb/>Dar hotărârea Lui este luată, cine I se va împotrivi?<br/>Ce-I doreşte sufletul, aceea face.<br/>


text:
<pb/>Pentru ce nu păzeşte Cel Atotputernic vremurile de judecată<br/>şi de ce nu văd cei ce-L cunosc zilele Lui de pedeapsă?<br/>


text:
Şi aceştia, ca măgarii sălbatici din pustiu,<br/>ies dimineaţa la lucru să caute hrană,<br/>şi în pustiu trebuie să caute pâine pentru copiii lor.<br/>


text:
Taie nutreţul care a mai rămas pe câmp,<br/>culeg ciorchinii rămaşi pe urma culegătorilor în via celui nelegiuit.<br/>


text:
în cetăţi se aud vaietele celor ce mor,<br/>sufletul celor răniţi strigă…<br/>Şi Dumnezeu nu ia seama la aceste mişelii!


text:
Ucigaşul se scoală în revărsatul zorilor,<br/>ucide pe cel sărac şi lipsit,<br/>şi noaptea fură.<br/>


text:
Ochiul preacurvarului pândeşte amurgul:<br/>„Nimeni nu mă va vedea”, zice el,<br/>şi îşi pune o maramă pe faţă.<br/>


text:
<pb/>Dar nelegiuitul alunecă uşor pe faţa apelor,<br/>pe pământ n-are decât o parte blestemată<br/>şi niciodată n-apucă pe drumul celor vii!<br/>


text:
Cum sorb seceta şi căldura apele zăpezii,<br/>aşa înghite Locuinţa morţilor pe cei ce păcătuiesc.<br/>


text:
Pântecele mamei îl uită,<br/>viermii se ospătează cu el,<br/>nimeni nu-şi mai aduce aminte de el!<br/>Nelegiuitul este sfărâmat ca un copac,<br/>


text:
Şi totuşi Dumnezeu, prin puterea Lui, lungeşte zilele celor silnici,<br/>şi iată-i în picioare când nu mai trăgeau nădejde de viaţă;<br/>


text:
S-au ridicat; şi într-o clipă nu mai sunt,<br/>cad, mor ca toţi oamenii,<br/>sunt tăiaţi ca spicele coapte.<br/>


text:
„Puterea şi groaza sunt ale lui Dumnezeu;<br/>El face să împărăţească pacea în ţinuturile Lui înalte.<br/>


text:
Cum ar putea omul să fie fără vină înaintea lui Dumnezeu?<br/>Cum ar putea cel născut din femeie să fie curat?<br/>


text:
Iată, în ochii Lui nici luna nu este strălucitoare,<br/>şi stelele nu sunt curate înaintea Lui;<br/>


text:
cu cât mai puţin omul, care nu este decât un vierme,<br/>fiul omului, care nu este decât un viermişor!”


text:
„Cât de bine ştii tu să vii în ajutorul slăbiciunii!<br/>Cum dai tu ajutor braţului fără putere!<br/>


text:
Şi acestea sunt doar marginile căilor Sale,<br/>şi numai adierea lor uşoară ajunge până la noi!<br/>Dar tunetul lucrărilor Lui puternice cine-l va auzi?”


text:
„Viu este Dumnezeu, care nu-mi dă dreptate!<br/>Viu este Cel Atotputernic, care îmi amărăşte viaţa,<br/>


text:
Departe de mine gândul să vă dau dreptate!<br/>Până la cea din urmă suflare îmi voi apăra nevinovăţia.<br/>


text:
Ce nădejde-i mai rămâne celui nelegiuit;<br/>când îi taie Dumnezeu firul vieţii, când îi ia sufletul?<br/>


text:
Iată soarta pe care o păstrează Dumnezeu celui rău,<br/>moştenirea pe care o hotărăşte Cel Atotputernic celui nelegiuit.<br/>


text:
el le strânge, dar cel fără vină se îmbracă în ele,<br/>şi de argintul lui omul fără prihană are parte.<br/>


text:
Dumnezeu aruncă fără milă săgeţi împotriva lui,<br/>şi cel rău ar vrea să fugă să scape de ele.<br/>


text:
<pb/>Argintul are o mină de unde se scoate<br/>şi aurul are un loc de unde este scos ca să fie curăţat.<br/>


text:
Omul pune capăt întunericului <n>{Cu ajutorul felinarului, de care se slujesc minerii}</n>,<br/>cercetează, până în ţinuturile cele mai adânci,<br/>pietrele ascunse în negura şi în umbra morţii.<br/>


text:
Sapă o fântână departe de locurile locuite;<br/>picioarele nu-i mai sunt de ajutor,<br/>stă atârnat şi se clatină, departe de locuinţele omeneşti.<br/>


text:
Nu se poate asemăna cu aurul, nici cu diamantul,<br/>nu se poate schimba cu un vas de aur ales.<br/>


text:
Mărgeanul şi cristalul nu sunt nimic pe lângă ea:<br/>înţelepciunea preţuieşte mai mult decât mărgăritarele.<br/>


text:
Apoi a zis omului: „Iată, frica de Domnul, aceasta este înţelepciunea;<br/>depărtarea de rău, este pricepere.”


text:
Cum nu sunt ca în zilele puterii mele,<br/>când Dumnezeu veghea ca un prieten peste cortul meu,<br/>


text:
Mă îmbrăcam cu dreptatea şi-i slujeam de îmbrăcăminte,<br/>neprihănirea îmi era manta şi turban.<br/>


text:
După cuvântările mele, niciunul nu răspundea,<br/>şi cuvântul meu era pentru toţi o rouă binefăcătoare.<br/>


text:
Îmi plăcea să mă duc la ei şi mă aşezam în fruntea lor;<br/>eram ca un împărat în mijlocul unei oştiri,<br/>ca un mângâietor lângă nişte întristaţi.


text:
<pb/>Şi acum!… Am ajuns de râsul celor mai tineri decât mine, pe ai căror părinţi nu-i socoteam vrednici să-i pun printre câinii turmei mele.<br/>


text:
Dar la ce mi-ar fi folosit puterea mâinilor lor,<br/>când ei nu erau în stare să ajungă la bătrâneţe?<br/>


text:
Ticăloşii aceştia se scoală la dreapta mea<br/>şi îmi împing picioarele<br/>şi îşi croiesc cărări împotriva mea ca să mă piardă.<br/>


text:
Îmi nimicesc cărarea<br/>şi lucrează ca să mă prăpădească, ei, cărora nimeni nu le-ar veni în ajutor.<br/>


text:
<pb/>Mă apucă groaza.<br/>Slava îmi este spulberată ca de vânt,<br/>ca un nor a trecut fericirea mea.<br/>


text:
Mă aşteptam la fericire,<br/>şi când colo, nenorocirea a venit peste mine;<br/>trăgeam nădejde de lumină, şi când colo, a venit întunericul.<br/>


text:
Dar ce soartă mi-a păstrat Dumnezeu de sus?<br/>Ce moştenire mi-a trimis Cel Atotputernic din ceruri?<br/>


text:
De mi s-a abătut pasul de pe calea cea dreaptă,<br/>de mi-a urmat inima ochii,<br/>de s-a lipit vreo întinăciune de mâinile mele,<br/>


text:
Căci aceasta ar fi fost o nelegiuire,<br/>o fărădelege vrednică să fie pedepsită de judecători,<br/>


text:
Cel ce m-a făcut pe mine în pântecele mamei mele, nu l-a făcut şi pe el?<br/>Oare nu ne-a întocmit acelaşi Dumnezeu în pântecele mamei?


text:
<pb/>Dacă n-am dat săracilor ce-mi cereau,<br/>dacă am făcut să se topească de plâns ochii văduvei,<br/>


text:
eu, care din tinereţe l-am crescut ca un tată,<br/>eu, care de la naştere am sprijinit pe văduvă;<br/>


text:
şi dacă mi s-a lăsat amăgită inima în taină,<br/>dacă le-am aruncat sărutări <n>{Sărutări, în semn de închinare}</n>, ducându-mi mâna la gură:<br/>


text:
şi aceasta este tot o fărădelege care trebuie pedepsită de judecători,<br/>căci m-aş fi lepădat de Dumnezeul cel de sus!<br/>


text:
Dacă m-am bucurat de nenorocirea vrăjmaşului meu,<br/>dacă am sărit de bucurie când l-a atins nenorocirea,<br/>


text:
<pb/>dacă mi-am ascuns fărădelegile, ca oamenii <n>{Ca oamenii sau ca Adam}</n><br/>şi mi-am închis nelegiuirile în sân,<br/>


text:
pentru că mă temeam de mulţime,<br/>pentru că mă temeam de dispreţul familiilor, ţinându-mă deoparte şi necutezând să-mi trec pragul…<br/>


text:
Oh! de aş găsi pe cineva să m-asculte!<br/>Iată apărarea mea, iscălită de mine: să-mi răspundă Cel Atotputernic!<br/>Cine-mi va da plângerea iscălită de potrivnicul meu?<br/>


text:
dacă i-am mâncat roada fără s-o fi plătit<br/>şi dacă am întristat sufletul vechilor lui stăpâni:<br/>


text:
atunci să crească spini din el în loc de grâu,<br/>şi neghină în loc de orz!”<br/>Sfârşitul cuvintelor lui Iov.


text:
Atunci s-a aprins de mânie Elihu, fiul lui Baracheel din Buz, din familia lui Ram. El s-a aprins de mânie împotriva lui Iov, pentru că zicea că este fără vină înaintea lui Dumnezeu.<br/>


text:
Şi s-a aprins de mânie împotriva celor trei prieteni ai lui, pentru că nu găseau nimic de răspuns şi totuşi osândeau pe Iov.<br/>


text:
Fiindcă ei erau mai în vârstă decât el, Elihu aşteptase până în clipa aceasta, ca să vorbească lui Iov.<br/>


text:
<pb/>Şi Elihu, fiul lui Baracheel din Buz, a luat cuvântul şi a zis: „Eu sunt tânăr, şi voi sunteţi bătrâni:<br/>de aceea m-am temut<br/>şi m-am ferit să vă arăt gândul meu.<br/>


text:
Eu îmi ziceam: „Să vorbească bătrâneţea,<br/>marele număr de ani să înveţe pe alţii înţelepciunea.”<br/>


text:
Am aşteptat sfârşitul cuvântărilor voastre,<br/>v-am urmărit dovezile,<br/>cercetarea pe care aţi făcut-o cuvintelor lui Iov.<br/>


text:
V-am dat toată luarea aminte;<br/>şi iată că niciunul din voi nu l-a încredinţat,<br/>niciunul nu i-a răsturnat cuvintele.<br/>


text:
Să nu ziceţi însă: „În el, noi am găsit înţelepciunea;<br/>numai Dumnezeu îl poate înfunda, nu un om!”<br/>


text:
Am aşteptat până şi-au sfârşit cuvântările,<br/>până s-au oprit şi n-au ştiut ce să mai răspundă.<br/>


text:
lăuntrul meu este ca un vin care n-are pe unde să iasă,<br/>ca nişte burdufuri noi, gata să plesnească.<br/>


text:
El vorbeşte prin vise, prin vedenii de noapte,<br/>când oamenii sunt cufundaţi într-un somn adânc, când dorm în patul lor.<br/>


text:
<pb/>Şi prin durere este mustrat omul în culcuşul lui,<br/>când o luptă necurmată îi frământă oasele.<br/>


text:
Dar dacă se găseşte un înger mijlocitor pentru el,<br/>unul din miile acelea care vestesc omului calea pe care trebuie s-o urmeze,<br/>


text:
Dumnezeu Se îndură de el şi zice îngerului:<br/>„Izbăveşte-l, ca să nu se coboare în groapă;<br/>am găsit un preţ de răscumpărare pentru el!”<br/>


text:
Şi atunci carnea lui se face mai fragedă ca în copilărie,<br/>se întoarce la zilele tinereţii lui.<br/>


text:
Se roagă lui Dumnezeu, şi Dumnezeu îi este binevoitor,<br/>îl lasă să-I vadă faţa cu bucurie<br/>şi-i dă înapoi nevinovăţia.<br/>


text:
Atunci el cântă înaintea oamenilor şi zice:<br/>„Am păcătuit, am călcat dreptatea,<br/>şi n-am fost pedepsit după faptele mele;<br/>


text:
care să umble în tovărăşia celor ce fac rău,<br/>care să meargă mână în mână cu cei nelegiuiţi?<br/>


text:
<pb/>Ascultaţi-mă dar, oameni pricepuţi!<br/>Departe de Dumnezeu nedreptatea,<br/>departe de Cel Atotputernic fărădelegea!<br/>


text:
Oare ar putea să domnească un vrăjmaş al dreptăţii?<br/>Şi vei osândi tu pe Cel drept, pe Cel puternic,<br/>


text:
Care nu caută la faţa celor mari<br/>şi nu face deosebire între bogat şi sărac,<br/>pentru că toţi sunt lucrarea mâinilor Lui?<br/>


text:
Într-o clipă, ei îşi pierd viaţa.<br/>La miezul nopţii, un popor se clatină şi piere. Cel puternic piere,<br/>fără amestecul mâinii vreunui om.<br/>


text:
Dumnezeu n-are nevoie să privească multă vreme,<br/>ca să tragă pe un om la judecată înaintea Lui.<br/>


text:
ei au făcut să se înalţe la Dumnezeu strigătul săracului.<br/>I-au îndreptat luarea aminte la strigătul celui nenorocit.<br/>


text:
Dacă dă El pace, cine poate s-o tulbure?<br/>Dacă Îşi ascunde El Faţa, cine poate să-L vadă?<br/>La fel Se poartă fie cu un popor, fie cu un om,<br/>


text:
Oare după părerea ta va face Dumnezeu dreptate?<br/>Tu lepezi, tu alegi, şi nu eu.<br/>Spune dar ce ştii!<br/>


text:
Căci adaugă la greşelile lui păcate noi;<br/>bate din palme în mijlocul nostru,<br/>îşi înmulţeşte cuvintele împotriva lui Dumnezeu.”


text:
dar niciunul nu zice: „Unde este Dumnezeu, Făcătorul meu,<br/>care ne insuflă cântări de veselie noaptea,<br/>


text:
care ne învaţă mai mult decât pe dobitoacele pământului<br/>şi ne dă mai multă pricepere decât păsărilor cerului?”<br/>


text:
<pb/>Dumnezeu este puternic, dar nu leapădă pe nimeni;<br/>şi este puternic prin tăria priceperii Lui.<br/>


text:
Nu-Şi întoarce ochii de asupra celor fără prihană<br/>şi-i pune pe scaunul de domnie cu împăraţii,<br/>îi aşază pentru totdeauna ca să domnească.<br/>


text:
<pb/>Dar Dumnezeu scapă pe cel nenorocit prin nenorocirea lui,<br/>şi prin suferinţă îl înştiinţează.<br/>


text:
Şi pe tine te va scoate din strâmtorare,<br/>ca să te pună la loc larg, în slobozenie deplină,<br/>şi masa ta va fi încărcată cu bucate gustoase.<br/>


text:
Supărarea să nu te împingă la batjocură,<br/>şi mărimea preţului răscumpărării să nu te ducă în rătăcire!<br/>


text:
Oare ar ajunge strigătele tale să te scoată din necaz<br/>şi chiar toate puterile pe care le-ai putea desfăşura?<br/>


text:
Iată ce mare e Dumnezeu!<br/>Dar noi nu-L putem pricepe,<br/>numărul anilor Lui nimeni nu l-a pătruns.<br/>


text:
Îl rostogoleşte pe toată întinderea cerurilor,<br/>şi fulgerul Lui luminează până la marginile pământului.<br/>


text:
Apoi se aude un bubuit, tună cu glasul Lui măreţ;<br/>şi nu mai opreşte fulgerul, de îndată ce răsună glasul Lui.<br/>


text:
<pb/>El zice zăpezii: „Cazi pe pământ!”<br/>Zice acelaşi lucru ploii, chiar şi celor mai puternice ploi.<br/>


text:
mişcarea lor se îndreaptă după planurile Lui,<br/>pentru împlinirea a tot ce le porunceşte El pe faţa pământului locuit.<br/>


text:
Ştii pentru ce ţi se încălzesc veşmintele,<br/>când se odihneşte pământul de vântul de miazăzi?<br/>


text:
<pb/>Acum, fireşte, nu putem vedea lumina soarelui care străluceşte în dosul norilor,<br/>dar va trece un vânt şi-l va curăţa;<br/>


text:
de la miazănoapte ne vine aurora<br/>şi ce înfricoşată este măreţia care înconjoară pe Dumnezeu!<br/>


text:
Pe Cel Atotputernic nu-L putem ajunge,<br/>căci este mare în tărie,<br/>dar dreptul şi dreptatea deplină El nu le frânge.<br/>


text:
De aceea oamenii trebuie să se teamă de El;<br/>El nu-Şi îndreaptă privirile spre cei ce se cred înţelepţi.”


text:
atunci când stelele dimineţii izbucneau în cântări de bucurie<br/>şi când toţi fiii lui Dumnezeu scoteau strigăte de veselie?<br/>


text:
când am zis: „Până aici să vii, să nu treci mai departe;<br/>aici să ţi se oprească mândria valurilor tale”?


text:
Ca pământul să se schimbe ca lutul pe care se pune o pecete,<br/>şi toate lucrurile să se arate îmbrăcate ca în haina lor adevărată?<br/>


text:
<pb/>Cine a deschis un loc de scurgere ploii<br/>şi a însemnat drumul fulgerului şi al tunetului,<br/>


text:
pentru ca să adape locurile pustii şi uscate,<br/>şi ca să facă să încolţească şi să răsară iarba?<br/>


text:
pentru ca să înceapă pulberea să facă noroi,<br/>şi bulgării de pământ să se lipească împreună?<br/>


text:
Cine pregăteşte corbului hrana,<br/>când puii lui strigă spre Dumnezeu,<br/>când umblă rătăciţi şi flămânzi?


text:
Îl poţi lega tu cu o funie, ca să tragă o brazdă?<br/>Merge el după tine, ca să grăpeze bulgării din văi?<br/>


text:
Este aspră cu puii săi de parcă nici n-ar fi ai ei.<br/>Că s-a trudit degeaba, nu-i pasă nicidecum!<br/>


text:
La sunetul trâmbiţei parcă zice:<br/>„Înainte!”<br/>De departe miroase bătălia,<br/>glasul ca de tunet al căpeteniilor şi strigătele de luptă.


text:
El locuieşte în stânci,<br/>acolo îşi are locuinţa, pe vârful zimţat al stâncilor şi pe vârful munţilor.<br/>


text:
„Eşti încredinţat acum tu, care vorbeşti împotriva Celui Atotputernic?<br/>Tu care mustri pe Dumnezeu, mai ai vreun răspuns de dat?”<br/>


text:
El este cea mai mare dintre lucrările lui Dumnezeu.<br/>Cel ce l-a făcut l-a înzestrat cu o suliţă <n>{Adică: dinţi mari ca să se apere}</n>.<br/>


text:
Dacă se întâmplă ca râul să iasă din matcă, el nu fuge:<br/>chiar de s-ar năpusti Iordanul în gâtlejul lui, el ar rămâne liniştit.<br/>


text:
Crezi că-l poţi prinde lovindu-l în faţă?<br/>Sau crezi că-i vei putea străpunge nasul cu ajutorul laţurilor?


text:
Vreau să mai vorbesc iarăşi de mădularele lui şi de tăria lui,<br/>şi de frumuseţea întocmirii lui.<br/>


text:
Cine va putea deschide porţile gurii lui?<br/>Şirurile dinţilor lui cât sunt de înspăimântătoare!<br/>


text:
Scuturile <n>{Sau: Solzii}</n> lui măreţe şi puternice, sunt unite împreună ca printr-o pecete;<br/>


text:
„Cine este acela care are nebunia să-Mi întunece planurile?” –<br/>„Da, am vorbit, fără să le înţeleg,<br/>de minuni, care sunt mai presus de mine şi pe care nu le pricep.” –<br/>


text:
<pb/>După ce a vorbit Domnul aceste cuvinte lui Iov, a zis lui Elifaz din Teman: „Mânia Mea s-a aprins împotriva ta şi împotriva celor doi prieteni ai tăi, pentru că n-aţi vorbit aşa de drept de Mine, cum a vorbit robul Meu Iov.<br/>


text:
Luaţi acum şapte viţei şi şapte berbeci, duceţi-vă la robul Meu Iov şi aduceţi o ardere de tot pentru voi. Robul Meu Iov să se roage pentru voi, şi numai în vederea lui nu vă voi face după nebunia voastră; căci n-aţi vorbit aşa de drept despre Mine, cum a vorbit robul Meu Iov.”<br/>


text:
Elifaz din Teman, Bildad din Şuah, şi Ţofar din Naama s-au dus şi au făcut cum le spusese Domnul. Şi Domnul a ascultat rugăciunea lui Iov.


text:
<pb/>Domnul a adus pe Iov iarăşi în starea lui de la început, după ce s-a rugat Iov pentru prietenii săi. Şi Domnul i-a dat înapoi îndoit decât tot ce avusese.<br/>


text:
Fraţii, surorile şi vechii prieteni ai lui Iov au venit toţi să-l vadă şi au mâncat cu el în casă. L-au plâns şi l-au mângâiat pentru toate nenorocirile pe care le trimisese Domnul peste el, şi fiecare i-a dat un chesita şi un inel de aur.<br/>


text:
În cei din urmă ani ai săi, Iov a primit de la Domnul mai multe binecuvântări decât primise în cei dintâi. A avut paisprezece mii de oi, şase mii de cămile, o mie de perechi de boi şi o mie de măgăriţe.<br/>


text:
În toată ţara nu erau femei aşa de frumoase ca fetele lui Iov. Tatăl lor le-a dat o parte de moştenire printre fraţii lor.<br/>


text:
Iov a mai trăit după aceea o sută patruzeci de ani şi a văzut pe fiii săi şi pe fiii fiilor săi până la al patrulea neam.<br/>


text:
<pb/>Ferice de omul care nu se duce la sfatul celor răi,<br/>nu se opreşte pe calea celor păcătoşi<br/>şi nu se aşază pe scaunul celor batjocoritori!<br/>


text:
El este ca un pom sădit lângă un izvor de apă,<br/>care îşi dă rodul la vremea lui<br/>şi ale cărui frunze nu se veştejesc:<br/>tot ce începe, duce la bun sfârşit.<br/>


text:
De aceea cei răi nu pot ţine capul sus în ziua judecăţii,<br/>nici păcătoşii în adunarea celor neprihăniţi.<br/>


text:
Împăraţii pământului se răscoală, şi domnitorii se sfătuiesc împreună împotriva Domnului şi împotriva Unsului Său, zicând:<br/>


text:
„Eu voi vesti hotărârea Lui” – zice Unsul –<br/>„Domnul Mi-a zis: „Tu eşti Fiul Meu!<br/>Astăzi Te-am născut.<br/>


text:
Daţi cinste Fiului, ca să nu Se mânie,<br/>şi să nu pieriţi pe calea voastră,<br/>căci mânia Lui este gata să se aprindă!<br/>Ferice de toţi câţi se încred în El!


text:
Eu strig cu glasul meu către Domnul,<br/>şi El îmi răspunde din muntele Lui cel sfânt. (Oprire)<br/>


text:
Scoală-Te, Doamne! Scapă-mă, Dumnezeule!<br/>Căci Tu baţi peste obraz pe toţi vrăjmaşii mei<br/>şi zdrobeşti dinţii celor răi.<br/>


text:
<pb/>Răspunde-mi, când strig, Dumnezeul neprihănirii mele:<br/>scoate-mă la loc larg, când sunt la strâmtorare!<br/>Ai milă de mine, ascultă-mi rugăciunea!<br/>


text:
Fiii oamenilor, până când va fi batjocorită slava mea?<br/>Până când veţi iubi deşertăciunea şi veţi umbla după minciuni? (Oprire)<br/>


text:
Cutremuraţi-vă, şi nu păcătuiţi!<br/>Spuneţi lucrul acesta în inimile voastre când staţi în pat: apoi tăceţi. (Oprire)<br/>


text:
Mulţi zic: „Cine ne va arăta fericirea?”<br/>Eu însă zic: „Fă să răsară peste noi lumina feţei Tale, Doamne!”<br/>


text:
Tu-mi dai mai multă bucurie în inima mea, decât au ei<br/>când li se înmulţeşte rodul grâului şi al vinului.<br/>


text:
Dar eu, prin îndurarea Ta cea mare, pot să intru în Casa Ta şi să mă închin cu frică în Templul Tău cel sfânt.<br/>


text:
Doamne, călăuzeşte-mă pe calea plăcută Ţie, din pricina vrăjmaşilor mei!<br/>Netezeşte calea Ta sub paşii mei.<br/>


text:
Căci nu este nimic adevărat în gura lor;<br/>inima le este plină de răutate,<br/>gâtlejul le este un mormânt deschis,<br/>şi pe limbă au vorbe linguşitoare.<br/>


text:
Loveşte-i ca pe nişte vinovaţi, Dumnezeule!<br/>Fă-i să cadă prin înseşi sfaturile lor.<br/>Prăbuşeşte-i în mijlocul păcatelor lor fără număr!<br/>Căci se răzvrătesc împotriva Ta.<br/>


text:
Atunci toţi cei ce se încred în Tine se vor bucura,<br/>se vor înveseli totdeauna, căci Tu îi vei ocroti.<br/>Tu vei fi bucuria<br/>celor ce iubesc Numele Tău.<br/>


text:
Căci Tu binecuvântezi pe cel neprihănit, Doamne,<br/>şi-l înconjori cu bunăvoinţa Ta, cum l-ai înconjura cu un scut.


text:
Căci cel ce moare nu-şi mai aduce aminte de Tine;<br/>şi cine Te va lăuda în Locuinţa morţilor?<br/>


text:
Nu mai pot gemând!<br/>În fiecare noapte îmi stropesc aşternutul<br/>şi-mi scald patul în lacrimi.<br/>


text:
Depărtaţi-vă de la mine, toţi cei ce faceţi răul!<br/>Căci Domnul a auzit glasul plângerii mele!<br/>


text:
Toţi vrăjmaşii mei vor fi acoperiţi de ruşine şi cuprinşi de spaimă;<br/>într-o clipă vor da înapoi, acoperiţi de ruşine.


text:
<pb/>Doamne Dumnezeule, în Tine îmi caut scăparea!<br/>Scapă-mă de toţi prigonitorii mei şi izbăveşte-mă,<br/>


text:
dacă am răsplătit cu rău pe cel ce trăia în pace cu mine,<br/>şi n-am izbăvit pe cel ce mă asuprea fără temei,<br/>


text:
atunci: să mă urmărească vrăjmaşul şi să m-ajungă,<br/>să-mi calce viaţa la pământ,<br/>şi slava mea în pulbere să mi-o arunce! (Oprire)<br/>


text:
Scoală-Te, Doamne, cu mânia Ta!<br/>Scoală-Te împotriva urgiei potrivnicilor mei,<br/>trezeşte-Te ca să-mi ajuţi şi rânduieşte o judecată!<br/>


text:
Ah! pune odată capăt răutăţii celor răi şi întăreşte pe cel neprihănit,<br/>Tu, care cercetezi inimile şi rărunchii, Dumnezeule drept!<br/>


text:
Dacă cel rău nu se întoarce la Dumnezeu, Dumnezeu Îşi ascute sabia,<br/>Îşi încordează arcul şi-l ocheşte,<br/>


text:
Fărădelegea pe care a urzit-o se întoarce asupra capului lui,<br/>şi silnicia pe care a făcut-o se coboară înapoi pe ţeasta capului lui.<br/>


text:
Eu voi lăuda pe Domnul pentru dreptatea Lui<br/>şi voi cânta Numele Domnului, Numele Celui Preaînalt.


text:
<pb/>Doamne Dumnezeul nostru,<br/>cât de minunat este Numele Tău pe tot pământul!<br/>Slava Ta se înalţă mai presus de ceruri.<br/>


text:
Din gura copiilor şi a celor ce sug la ţâţă,<br/>Ţi-ai scos o întăritură de apărare împotriva potrivnicilor tăi,<br/>ca să astupi gura vrăjmaşului şi omului cu dor de răzbunare.<br/>


text:
Căci Tu îmi sprijini dreptatea şi pricina mea<br/>şi stai pe scaunul Tău de domnie ca un judecător drept.<br/>


text:
Tu pedepseşti neamurile, nimiceşti pe cel rău,<br/>le ştergi numele pentru totdeauna şi pe vecie.<br/>


text:
S-au dus vrăjmaşii! N-au rămas din ei decât nişte dărâmături veşnice!<br/>Nişte cetăţi dărâmate de Tine! Li s-a şters pomenirea!<br/>


text:
Ei s-au dus, dar Domnul împărăţeşte în veac<br/>şi Şi-a pregătit scaunul de domnie pentru judecată.<br/>


text:
Cei ce cunosc Numele Tău se încred în Tine,<br/>căci Tu nu părăseşti pe cei ce Te caută, Doamne!<br/>


text:
Căci El răzbună sângele vărsat<br/>şi Îşi aduce aminte de cei nenorociţi, nu uită strigătele lor.<br/>


text:
Ai milă de mine, Doamne!<br/>Vezi ticăloşia în care mă aduc vrăjmaşii mei<br/>şi ridică-mă din porţile morţii,<br/>


text:
ca să vestesc toate laudele Tale în porţile fiicei Sionului<br/>şi să mă bucur de mântuirea Ta.<br/>


text:
Neamurile cad în groapa pe care au făcut-o<br/>şi li se prinde piciorul în laţul pe care l-au ascuns.<br/>


text:
Domnul Se arată, face dreptate<br/>şi prinde pe cel rău în lucrul mâinilor lui. (Joc de instrumente. Oprire)<br/>


text:
Cel rău, în mândria lui, urmăreşte pe cei nenorociţi,<br/>şi ei cad jertfă curselor urzite de el.<br/>


text:
Cel rău zice cu trufie: „Nu pedepseşte Domnul!<br/>Nu este Dumnezeu!” Iată toate gândurile lui.<br/>


text:
Treburile îi merg bine în orice vreme;<br/>judecăţile Tale sunt prea înalte pentru el, ca să le poată vedea,<br/>şi suflă cu dispreţ împotriva tuturor potrivnicilor lui.<br/>


text:
Gura îi este plină de blesteme, de înşelătorii şi de vicleşuguri;<br/>şi sub limbă are răutate şi fărădelege.<br/>


text:
Stă la pândă lângă sate<br/>şi ucide pe cel nevinovat în locuri dosnice:<br/>ochii lui pândesc pe cel nenorocit.<br/>


text:
Stă la pândă în ascunzătoarea lui, ca leul în vizuină:<br/>stă la pândă să prindă pe cel nenorocit.<br/>Îl prinde şi-l trage în laţul lui:<br/>


text:
Pentru ce să hulească cel rău pe Dumnezeu?<br/>Pentru ce să zică în inima lui că Tu nu pedepseşti?<br/>


text:
Dar Tu vezi; căci Tu priveşti necazul şi suferinţa, ca să iei în mână pricina lor.<br/>În nădejdea Ta se lasă cel nenorocit,<br/>şi Tu vii în ajutor orfanului.<br/>


text:
Tu auzi rugăciunile celor ce suferă, Doamne!<br/>Le întăreşti inima, Îţi pleci urechea spre ei,<br/>


text:
ca să faci dreptate orfanului şi celui asuprit<br/>şi ca să nu mai insufle groaza omul cel luat din pământ.


text:
<pb/>La Domnul găsesc scăpare! Cum puteţi să-mi spuneţi:<br/>„Fugi în munţii voştri, ca o pasăre”?<br/>


text:
Căci iată că cei răi îşi încordează arcul,<br/>îşi potrivesc săgeata pe coardă,<br/>ca să tragă pe ascuns asupra celor cu inima curată.<br/>


text:
Domnul este în templul Lui cel sfânt, Domnul Îşi are scaunul de domnie în ceruri.<br/>Ochii Lui privesc, şi pleoapele Lui cercetează pe fiii oamenilor.<br/>


text:
Peste cei răi plouă cărbuni, foc şi pucioasă:<br/>un vânt dogoritor, iată paharul de care au ei parte.<br/>


text:
<pb/>Vino în ajutor, Doamne, căci se duc oamenii evlavioşi,<br/>pier credincioşii dintre fiii oamenilor.<br/>


text:
Oamenii îşi spun minciuni unii altora,<br/>pe buze au lucruri linguşitoare, vorbesc cu inimă prefăcută.<br/>


text:
pe cei ce zic: „Suntem tari cu limba noastră,<br/>căci buzele noastre sunt cu noi: cine ar putea să fie stăpân peste noi?”<br/>


text:
„Pentru că cei nenorociţi sunt asupriţi şi pentru că săracii gem, acum”, zice Domnul, „Mă scol şi aduc mântuire celor obijduiţi.”<br/>


text:
Cuvintele Domnului sunt cuvinte curate,<br/>un argint lămurit în cuptor de pământ şi curăţat de şapte ori.<br/>


text:
Până când voi avea sufletul plin de griji<br/>şi inima plină de necazuri în fiecare zi?<br/>Până când se va ridica vrăjmaşul meu împotriva mea?<br/>


text:
Priveşte, răspunde-mi, Doamne Dumnezeul meu!<br/>Dă lumină ochilor mei, ca să n-adorm somnul morţii,<br/>


text:
ca să nu zică vrăjmaşul meu: „L-am biruit!”<br/>Şi să nu se bucure potrivnicii mei, când mă clatin.<br/>


text:
<pb/>Nebunul zice în inima lui: „Nu este Dumnezeu!”<br/>S-au stricat oamenii, fac fapte urâte;<br/>nu este niciunul care să facă binele.<br/>


text:
Domnul Se uită de la înălţimea cerurilor peste fiii oamenilor,<br/>să vadă de este vreunul care să aibă pricepere<br/>şi care să caute pe Dumnezeu.<br/>


text:
Dar toţi s-au rătăcit, toţi s-au dovedit nişte netrebnici;<br/>nu este niciunul care să facă binele, niciunul măcar.<br/>


text:
Şi-au pierdut mintea toţi cei ce săvârşesc fărădelegea,<br/>de mănâncă pe poporul Meu cum mănâncă pâinea,<br/>şi nu cheamă pe Domnul?<br/>


text:
O! de ar porni din Sion izbăvirea lui Israel!…<br/>Când va întoarce Domnul înapoi pe prinşii de război ai poporului Său,<br/>Iacov se va înveseli, şi Israel se va bucura.


text:
Acela nu cleveteşte cu limba lui, nu face rău semenului său<br/>şi nu aruncă ocara asupra aproapelui său.<br/>


text:
El priveşte cu dispreţ pe cel vrednic de dispreţuit,<br/>dar cinsteşte pe cei ce se tem de Domnul.<br/>El nu-şi ia vorba înapoi dacă face un jurământ în paguba lui.<br/>


text:
El nu-şi dă banii cu dobândă<br/>şi nu ia mită împotriva celui nevinovat.<br/>Cel ce se poartă aşa, nu se clatină niciodată.


text:
Idolii se înmulţesc, oamenii aleargă după dumnezei străini,<br/>dar eu n-aduc jertfele lor de sânge<br/>şi nu pun numele lor pe buzele mele.<br/>


text:
De aceea inima mi se bucură, sufletul mi se înveseleşte,<br/>şi trupul mi se odihneşte în linişte.<br/>


text:
Căci nu vei lăsa sufletul meu în Locuinţa morţilor,<br/>nu vei îngădui ca preaiubitul Tău să vadă putrezirea.<br/>


text:
Îmi vei arăta cărarea vieţii;<br/>înaintea feţei Tale sunt bucurii nespuse<br/>şi desfătări veşnice în dreapta Ta.


text:
<pb/>Doamne, ascultă-mi pricina nevinovată, ia aminte la strigătele mele,<br/>pleacă urechea la rugăciunea mea, făcută cu buze neprefăcute!<br/>


text:
Dacă îmi vei încerca inima, dacă o vei cerceta noaptea,<br/>dacă mă vei încerca, nu vei găsi nimic:<br/>căci ce-mi iese din gură, aceea şi gândesc.<br/>


text:
Cât priveşte legăturile cu oamenii, eu, după cuvântul buzelor Tale,<br/>mă feresc de calea celor asupritori;<br/>


text:
Strig către Tine, căci m-asculţi, Dumnezeule!<br/>Pleacă-Ţi urechea spre mine, ascultă cuvântul meu!<br/>


text:
Arată-Ţi bunătatea Ta cea minunată, Tu, care scapi pe cei ce caută adăpost<br/>şi-i izbăveşti de potrivnicii lor prin dreapta Ta!<br/>


text:
Scoală-Te, Doamne, ieşi înaintea vrăjmaşului, doboară-l!<br/>Izbăveşte-mă de cel rău cu sabia Ta!<br/>


text:
Scapă-mă de oameni, cu mâna Ta, Doamne, de oamenii lumii acesteia,<br/>care îşi au partea lor în viaţa aceasta<br/>şi cărora le umpli pântecele cu bunătăţile Tale.<br/>Copiii lor sunt sătui,<br/>şi prisosul lor îl lasă pruncilor lor.<br/>


text:
Doamne, Tu eşti stânca mea, cetăţuia mea, izbăvitorul meu! Dumnezeule, Tu eşti stânca mea în care mă ascund,<br/>scutul meu, tăria care mă scapă şi întăritura mea!<br/>


text:
Dar, în strâmtorarea mea, am chemat pe Domnul<br/>şi am strigat către Dumnezeul meu:<br/>din locaşul Lui, El mi-a auzit glasul,<br/>şi strigătul meu a ajuns până la El, până la urechile Lui.<br/>


text:
Atunci s-a zguduit pământul şi s-a cutremurat,<br/>temeliile munţilor s-au mişcat<br/>şi s-au clătinat, pentru că El Se mâniase.<br/>


text:
Din nările Lui se ridica fum,<br/>şi un foc mistuitor ieşea din gura Lui:<br/>cărbuni aprinşi ţâşneau din ea.<br/>


text:
Întunericul Şi-l făcuse învelitoare,<br/>iar cortul Lui, împrejurul Lui,<br/>erau nişte ape întunecoase şi nori negri.<br/>


text:
Din strălucirea care se răsfrângea înaintea Lui ieşeau nori<br/>care aruncau grindină şi cărbuni de foc.<br/>


text:
Domnul a tunat în ceruri,<br/>Cel Preaînalt a făcut să-I răsune glasul<br/>cu grindină şi cărbuni de foc.<br/>


text:
A aruncat săgeţi şi a risipit pe vrăjmaşii mei,<br/>a înmulţit loviturile trăsnetului şi i-a pus pe fugă.<br/>


text:
Atunci s-a văzut albia apelor<br/>şi s-au descoperit temeliile lumii,<br/>la mustrarea Ta, Doamne,<br/>la vuietul suflării nărilor Tale.<br/>


text:
m-a izbăvit de potrivnicul meu cel puternic,<br/>de vrăjmaşii mei, care erau mai tari decât mine.<br/>


text:
Ei năvăliseră deodată peste mine în ziua strâmtorării mele;<br/>dar Domnul a fost sprijinul meu.<br/>


text:
De aceea, Domnul mi-a răsplătit după neprihănirea mea, după curăţia mâinilor mele înaintea ochilor Lui.<br/>


text:
Căile lui Dumnezeu sunt desăvârşite,<br/>cuvântul Domnului este încercat:<br/>El este un scut pentru toţi cei ce aleargă la El.<br/>


text:
Căci cine este Dumnezeu, afară de Domnul,<br/>şi cine este o stâncă, afară de Dumnezeul nostru?<br/>


text:
El îmi face picioarele ca ale cerboaicelor<br/>şi mă aşază pe înălţimile mele <n>{Cetăţuile de pe munţi}</n>.<br/>


text:
Tu îmi dai scutul mântuirii Tale,<br/>dreapta Ta mă sprijină,<br/>şi îndurarea Ta mă face mare.<br/>


text:
Tu mă scapi din neînţelegerile poporului; mă pui în fruntea neamurilor;<br/>un popor pe care nu-l cunoşteam îmi este supus.<br/>


text:
şi mă izbăveşte de vrăjmaşii mei!<br/>Tu mă înalţi mai presus de potrivnicii mei,<br/>mă scapi de omul asupritor.<br/>


text:
El dă mari izbăviri împăratului Său<br/>şi dă îndurare unsului Său:<br/>lui David şi seminţei lui pe vecie.


text:
dar răsunetul lor străbate tot pământul, şi glasul lor merge până la marginile lumii.<br/>În ceruri El a întins un cort soarelui.<br/>


text:
Şi soarele, ca un mire care iese din odaia lui de nuntă,<br/>se aruncă în drumul lui cu bucuria unui viteaz:<br/>


text:
răsare la un capăt al cerurilor<br/>şi îşi isprăveşte drumul la celălalt capăt;<br/>nimic nu se ascunde de căldura lui.<br/>


text:
Legea Domnului este desăvârşită şi înviorează sufletul;<br/>mărturia Domnului este adevărată şi dă înţelepciune celui neştiutor.<br/>


text:
Orânduirile Domnului sunt fără prihană şi înveselesc inima;<br/>poruncile Domnului sunt curate şi luminează ochii.<br/>


text:
Frica de Domnul este curată şi ţine pe vecie;<br/>judecăţile Domnului sunt adevărate, toate sunt drepte.<br/>


text:
Ele sunt mai de preţ decât aurul, decât mult aur curat;<br/>sunt mai dulci decât mierea, decât picurul din faguri.<br/>


text:
Păzeşte, de asemenea, pe robul Tău de mândrie,<br/>ca să nu stăpânească ea peste mine!<br/>Atunci voi fi fără prihană, nevinovat de păcate mari.<br/>


text:
Primeşte cu bunăvoinţă cuvintele gurii mele<br/>şi cugetele inimii mele,<br/>Doamne, Stânca mea şi Izbăvitorul meu!


text:
<pb/>Să te asculte Domnul în ziua necazului,<br/>să te ocrotească Numele Dumnezeului lui Iacov,<br/>


text:
Să-Şi aducă aminte de toate darurile tale de mâncare<br/>şi să primească arderile tale de tot! (Oprire)<br/>


text:
Atunci noi ne vom bucura de biruinţa ta şi vom flutura steagul în Numele Dumnezeului nostru.<br/>Domnul să-ţi asculte toate dorinţele tale!<br/>


text:
Ştiu de acum că Domnul scapă pe unsul Său<br/>şi-i va răspunde din ceruri, din locaşul Lui cel sfânt,<br/>prin ajutorul atotputernic al dreptei Lui.<br/>


text:
Unii se bizuie pe carele lor, alţii pe caii lor;<br/>dar noi ne bizuim pe Numele Domnului Dumnezeului nostru.<br/>


text:
<pb/>Doamne, împăratul se bucură de ocrotirea puternică pe care i-o dai Tu.<br/>Şi cum îl umple de veselie ajutorul Tău!<br/>


text:
Căci i-ai ieşit înainte cu binecuvântări de fericire<br/>şi i-ai pus pe cap o cunună de aur curat.<br/>


text:
Căci împăratul se încrede în Domnul;<br/>şi bunătatea Celui Preaînalt îl face să nu se clatine.<br/>


text:
Mâna ta, împărate, va ajunge pe toţi vrăjmaşii tăi,<br/>dreapta ta va ajunge pe cei ce te urăsc<br/>


text:
şi-i vei face ca un cuptor aprins,<br/>în ziua când te vei arăta;<br/>Domnul îi va nimici în mânia Lui, şi-i va mânca focul.<br/>


text:
<pb/>Dumnezeule! Dumnezeule! Pentru ce m-ai părăsit<br/>şi pentru ce Te depărtezi fără să-mi ajuţi şi fără s-asculţi plângerile mele?<br/>


text:
Da, Tu m-ai scos din pântecele mamei,<br/>m-ai pus la adăpost de orice grijă la ţâţele mamei mele;<br/>


text:
de când eram la sânul mamei, am fost sub paza Ta,<br/>din pântecele mamei ai fost Dumnezeul meu.<br/>


text:
Am ajuns ca apa care se scurge,<br/>şi toate oasele mi se despart;<br/>mi s-a făcut inima ca ceara<br/>şi se topeşte înăuntrul meu.<br/>


text:
Mi se usucă puterea ca lutul<br/>şi mi se lipeşte limba de cerul gurii:<br/>m-ai adus în ţărâna morţii.<br/>


text:
Căci nişte câini mă înconjoară,<br/>o ceată de nelegiuiţi dau târcoale împrejurul meu,<br/>mi-au străpuns mâinile şi picioarele:<br/>


text:
Cei ce vă temeţi de Domnul, lăudaţi-L!<br/>Voi toţi, sămânţa lui Iacov, slăviţi-L!<br/>Cutremuraţi-vă înaintea Lui, voi toţi, sămânţa lui Israel!<br/>


text:
Căci El nici nu dispreţuieşte, nici nu urăşte necazurile celui nenorocit<br/>şi nu-Şi ascunde faţa de el,<br/>ci îl ascultă când strigă către El.<br/>


text:
În adunarea cea mare, Tu vei fi pricina laudelor mele:<br/>şi-mi voi împlini juruinţele în faţa celor ce se tem de Tine.<br/>


text:
Cei săraci vor mânca şi se vor sătura,<br/>cei ce caută pe Domnul, Îl vor lăuda:<br/>veselă să vă fie inima pe vecie!<br/>


text:
Toate marginile pământului îşi vor aduce aminte şi se vor întoarce la Domnul:<br/>toate familiile neamurilor se vor închina înaintea Ta.<br/>


text:
Toţi cei puternici de pe pământ vor mânca şi se vor închina şi ei;<br/>înaintea Lui se vor pleca toţi cei ce se coboară în ţărână,<br/>cei ce nu pot să-şi păstreze viaţa.<br/>


text:
O sămânţă de oameni Îi va sluji;<br/>şi se va vorbi despre Domnul către cei ce vor veni după ei.<br/>


text:
Chiar dacă ar fi să umblu prin valea umbrei morţii,<br/>nu mă tem de niciun rău, căci Tu eşti cu mine.<br/>Toiagul şi nuiaua Ta mă mângâie.<br/>


text:
Tu îmi întinzi masa în faţa potrivnicilor mei;<br/>îmi ungi capul cu untdelemn,<br/>şi paharul meu este plin de dă peste el.<br/>


text:
Da, fericirea şi îndurarea mă vor însoţi<br/>în toate zilele vieţii mele,<br/>şi voi locui în Casa Domnului până la sfârşitul zilelor mele.<br/>


text:
Cine va putea să se suie la muntele Domnului?<br/>Cine se va ridica până la locul Lui cel sfânt? –<br/>


text:
Cel ce are mâinile nevinovate şi inima curată,<br/>cel ce nu-şi dedă sufletul la minciună<br/>şi nu jură ca să înşele.<br/>


text:
Acela va căpăta binecuvântarea Domnului,<br/>starea după voia Lui dată de Dumnezeul mântuirii lui.<br/>


text:
Iată partea de moştenire a celor ce-L cheamă,<br/>a celor ce caută faţa Ta,<br/>Dumnezeul lui Iacov. – (Oprire)<br/>


text:
Porţi, ridicaţi-vă capetele;<br/>ridicaţi-vă, porţi veşnice,<br/>ca să intre Împăratul slavei! –<br/>


text:
„Cine este acest Împărat al slavei?” –<br/>Domnul cel tare şi puternic,<br/>Domnul cel viteaz în lupte.<br/>


text:
Porţi, ridicaţi-vă capetele;<br/>ridicaţi-le, porţi veşnice,<br/>ca să intre Împăratul slavei! –<br/>


text:
„Cine este acest Împărat al slavei?”<br/>– Domnul oştirilor:<br/>El este Împăratul slavei! – (Oprire)


text:
În Tine, Dumnezeule, mă încred: să nu fiu dat de ruşine,<br/>ca să nu se bucure vrăjmaşii mei de mine!<br/>


text:
Da, toţi cei ce nădăjduiesc în Tine nu vor fi daţi de ruşine:<br/>ci de ruşine vor fi daţi cei ce Te părăsesc fără temei.<br/>


text:
Povăţuieşte-mă în adevărul Tău şi învaţă-mă;<br/>căci Tu eşti Dumnezeul mântuirii mele,<br/>Tu eşti totdeauna nădejdea mea!


text:
Nu-Ţi aduce aminte de greşelile din tinereţea mea, nici de fărădelegile mele;<br/>ci adu-Ţi aminte de mine,<br/>după îndurarea Ta, pentru bunătatea Ta, Doamne!<br/>


text:
Toate cărările Domnului sunt îndurare şi credincioşie<br/>pentru cei ce păzesc legământul şi poruncile Lui.<br/>


text:
Cine este omul care se teme de Domnul?<br/>Aceluia Domnul îi arată calea pe care trebuie s-o aleagă.<br/>


text:
Prietenia Domnului este pentru cei ce se tem de El,<br/>şi legământul făcut cu El le dă învăţătură.<br/>


text:
<pb/>Domnul este lumina şi mântuirea mea:<br/>de cine să mă tem?<br/>Domnul este sprijinitorul vieţii mele:<br/>de cine să-mi fie frică?<br/>


text:
Când înaintează cei răi împotriva mea,<br/>ca să-mi mănânce carnea,<br/>tocmai ei – prigonitorii şi vrăjmaşii mei –<br/>se clatină şi cad.<br/>


text:
Chiar o oştire de ar tăbărî împotriva mea,<br/>inima mea tot nu s-ar teme.<br/>Chiar război de s-ar ridica împotriva mea,<br/>tot plin de încredere aş fi.<br/>


text:
Un lucru cer de la Domnul<br/>şi-l doresc fierbinte:<br/>aş vrea să locuiesc toată viaţa mea în Casa Domnului,<br/>ca să privesc frumuseţea Domnului<br/>şi să mă minunez de templul Lui.<br/>


text:
Căci El mă va ocroti în coliba Lui, în ziua necazului,<br/>mă va ascunde sub acoperişul cortului Lui<br/>şi mă va înălţa pe o stâncă.<br/>


text:
Iată că mi se şi înalţă capul peste vrăjmaşii mei, care mă înconjoară:<br/>voi aduce jertfe în cortul Lui,<br/>în sunetul trâmbiţei,<br/>voi cânta şi voi lăuda pe Domnul.<br/>


text:
Nu-mi ascunde faţa Ta,<br/>nu depărta cu mânie pe robul Tău!<br/>Tu eşti ajutorul meu, nu mă lăsa,<br/>nu mă părăsi, Dumnezeul mântuirii mele!<br/>


text:
Învaţă-mă, Doamne, calea Ta şi povăţuieşte-mă pe cărarea cea dreaptă,<br/>din pricina vrăjmaşilor mei.<br/>


text:
Nu mă lăsa la bunul plac al potrivnicilor mei!<br/>Căci împotriva mea se ridică nişte martori mincinoşi<br/>şi nişte oameni care nu suflă decât asuprire.<br/>


text:
<pb/>Doamne, către Tine strig, Stânca mea!<br/>Nu rămâne surd la glasul meu,<br/>ca nu cumva, dacă Te vei depărta fără să-mi răspunzi,<br/>să ajung ca cei ce se coboară în groapă.<br/>


text:
Ascultă glasul rugăciunilor mele, când strig către Tine<br/>şi când îmi ridic mâinile spre locaşul Tău cel sfânt.<br/>


text:
Nu mă lua de pe pământ împreună cu cei răi<br/>şi cu oamenii nelegiuiţi,<br/>care vorbesc de pace aproapelui lor,<br/>şi, când colo, au răutate în inimă.<br/>


text:
Răsplăteşte-le după lucrările lor<br/>şi după răutatea faptelor lor,<br/>răsplăteşte-le după lucrarea mâinilor lor!<br/>Dă-le plata care li se cuvine!<br/>


text:
Căci ei nu iau aminte la lucrările Domnului,<br/>la lucrarea mâinilor Lui.<br/>Să-i doboare şi să nu-i mai scoale!<br/>


text:
Domnul este tăria mea şi scutul meu;<br/>în El mi se încrede inima,<br/>şi sunt ajutat.<br/>De aceea îmi este plină de veselie inima şi-L laud prin cântările mele.<br/>


text:
Mântuieşte, Doamne, poporul Tău<br/>şi binecuvântează moştenirea Ta!<br/>Fii păstorul şi sprijinitorul lor în veci.


text:
Daţi Domnului slava cuvenită Numelui Lui!<br/>Închinaţi-vă înaintea Domnului îmbrăcaţi cu podoabe sfinte!<br/>


text:
Glasul Domnului răsună pe ape,<br/>Dumnezeul slavei face să bubuie tunetul:<br/>Domnul este pe ape mari.<br/>


text:
Glasul Domnului face pe cerboaice să nască;<br/>El despoaie pădurile; în locaşul Lui totul strigă: „Slavă!”<br/>


text:
Domnul stătea pe scaunul Lui de domnie când cu potopul,<br/>şi Domnul împărăţeşte în veci pe scaunul Lui de domnie.<br/>


text:
<pb/>Te înalţ, Doamne, căci m-ai ridicat<br/>şi n-ai lăsat pe vrăjmaşii mei să se bucure de mine.<br/>


text:
Doamne, Tu mi-ai ridicat sufletul din Locuinţa morţilor,<br/>Tu m-ai adus la viaţă din mijlocul celor ce se coboară în groapă.<br/>


text:
Căci mânia Lui ţine numai o clipă,<br/>dar îndurarea Lui ţine toată viaţa:<br/>seara vine plânsul,<br/>iar dimineaţa, veselia.<br/>


text:
Doamne, prin bunăvoinţa Ta mă aşezaseşi pe un munte tare…<br/>dar Ţi-ai ascuns faţa, şi m-am tulburat.<br/>


text:
„Ce vei câştiga dacă-mi verşi sângele şi mă cobori în groapă?<br/>Poate să Te laude ţărâna?<br/>Poate ea să vestească credincioşia Ta?<br/>


text:
Şi mi-ai prefăcut tânguirile în veselie,<br/>mi-ai dezlegat sacul de jale şi m-ai încins cu bucurie,<br/>


text:
<pb/>Doamne, în Tine mă încred:<br/>să nu fiu dat de ruşine niciodată.<br/>Izbăveşte-mă, în dreptatea Ta!<br/>


text:
Pleacă-Ţi urechea spre mine, grăbeşte de-mi ajută!<br/>Fii pentru mine o stâncă ocrotitoare,<br/>o cetăţuie unde să-mi găsesc scăparea!<br/>


text:
Căci Tu eşti stânca mea, cetăţuia mea,<br/>şi, pentru Numele Tău, mă vei povăţui şi mă vei călăuzi.<br/>


text:
Fă-mă să mă înveselesc şi să mă bucur de îndurarea Ta,<br/>căci vezi ticăloşia mea, ştii neliniştea sufletului meu<br/>


text:
Ai milă de mine, Doamne, căci sunt în strâmtorare:<br/>faţa, sufletul şi trupul mi s-au topit de întristare;<br/>


text:
mi se sfârşeşte viaţa în durere, şi anii în suspine.<br/>Mi s-au sleit puterile din pricina fărădelegii mele şi-mi putrezesc oasele!<br/>


text:
Din pricina potrivnicilor mei, am ajuns de ocară,<br/>de mare ocară pentru vecinii mei, şi de groază pentru prietenii mei;<br/>cei ce mă văd pe uliţă fug de mine.<br/>


text:
Aud vorbele rele ale multora,<br/>văd spaima care domneşte împrejur,<br/>când se sfătuiesc ei împreună împotriva mea<br/>şi uneltesc să-mi ia viaţa.<br/>


text:
Doamne, să nu rămân de ruşine când Te chem.<br/>Ci să rămână de ruşine cei răi, şi ei să se coboare muţi în Locuinţa morţilor!<br/>


text:
Să amuţească buzele mincinoase,<br/>care vorbesc cu îndrăzneală,<br/>cu trufie şi dispreţ împotriva celui neprihănit!<br/>


text:
O, cât de mare este bunătatea Ta, pe care o păstrezi pentru cei ce se tem de Tine<br/>şi pe care o arăţi celor ce se încred în Tine, în faţa fiilor oamenilor!<br/>


text:
Tu îi ascunzi la adăpostul feţei Tale de cei ce-i prigonesc,<br/>îi ocroteşti în cortul Tău de limbile care-i clevetesc.<br/>


text:
Binecuvântat să fie Domnul,<br/>căci Şi-a arătat în chip minunat îndurarea faţă de mine:<br/>parc-aş fi fost într-o cetate întărită.<br/>


text:
În pornirea mea nechibzuită ziceam: „Sunt izgonit dinaintea Ta!”<br/>Dar Tu ai auzit glasul rugăciunilor mele,<br/>când am strigat spre Tine.<br/>


text:
Iubiţi, dar, pe Domnul, toţi cei iubiţi de El.<br/>Căci Domnul păzeşte pe cei credincioşi,<br/>şi pedepseşte aspru pe cei mândri.<br/>


text:
Ferice de omul căruia nu-i ţine în seamă Domnul nelegiuirea<br/>şi în duhul căruia nu este viclenie!<br/>


text:
Căci zi şi noapte mâna Ta apăsa asupra mea;<br/>mi se usca vlaga cum se usucă pământul de seceta verii. (Oprire)<br/>


text:
Atunci Ţi-am mărturisit păcatul meu şi nu mi-am ascuns fărădelegea.<br/>Am zis: „Îmi voi mărturisi Domnului fărădelegile!”<br/>Şi Tu ai iertat vina păcatului meu. (Oprire)<br/>


text:
De aceea orice om evlavios să se roage Ţie la vremea potrivită!<br/>Şi, chiar de s-ar vărsa ape mari, pe el nu-l vor atinge deloc.<br/>


text:
Tu eşti ocrotirea mea, Tu mă scoţi din necaz,<br/>Tu mă înconjori cu cântări de izbăvire. (Oprire)<br/>


text:
„Eu – zice Domnul – te voi învăţa şi-ţi voi arăta calea pe care trebuie s-o urmezi,<br/>te voi sfătui şi voi avea privirea îndreptată asupra ta.”<br/>


text:
Nu fiţi ca un cal sau ca un catâr fără pricepere,<br/>pe care-i struneşti cu un frâu şi o zăbală cu care-i legi,<br/>ca să nu se apropie de tine.<br/>


text:
De multe dureri are parte cel rău,<br/>dar cel ce se încrede în Domnul este înconjurat cu îndurarea Lui.<br/>


text:
Neprihăniţilor, bucuraţi-vă în Domnul şi înveseliţi-vă!<br/>Scoateţi strigăte de bucurie, toţi cei cu inima fără prihană!


text:
<pb/>Neprihăniţilor, bucuraţi-vă în Domnul!<br/>Oamenilor fără prihană le şade bine cântarea de laudă.<br/>


text:
Cerurile au fost făcute prin cuvântul Domnului,<br/>şi toată oştirea lor prin suflarea gurii Lui.<br/>


text:
Ferice de poporul al cărui Dumnezeu este Domnul!<br/>Ferice de poporul pe care Şi-l alege El de moştenire!<br/>


text:
Iată, ochiul Domnului priveşte peste cei ce se tem de El,<br/>peste cei ce nădăjduiesc în bunătatea Lui,<br/>


text:
Când îţi întorci privirile spre El, te luminezi de bucurie,<br/>şi nu ţi se umple faţa de ruşine.<br/>


text:
Puii de leu duc lipsă şi li-e foame,<br/>dar cei ce caută pe Domnul nu duc lipsă de niciun bine.<br/>


text:
De multe ori vine nenorocirea peste cel fără prihană,<br/>dar Domnul îl scapă întotdeauna din ea.<br/>


text:
Învârte suliţa şi săgeata împotriva prigonitorilor mei!<br/>Zi sufletului meu: „Eu sunt mântuirea ta!”<br/>


text:
Ruşinaţi şi înfruntaţi să fie cei ce vor să-mi ia viaţa!<br/>Să dea înapoi şi să roşească cei ce-mi gândesc pieirea!<br/>


text:
Căci mi-au întins laţul lor, fără pricină,<br/>pe o groapă pe care au săpat-o, fără temei, ca să-mi ia viaţa;<br/>


text:
să-i ajungă prăpădul pe neaşteptate,<br/>să fie prinşi în laţul pe care l-au întins,<br/>să cadă în el şi să piară!<br/>


text:
Toate oasele mele vor zice:<br/>„Doamne, cine poate, ca Tine,<br/>să scape pe cel nenorocit de unul mai tare decât el,<br/>pe cel nenorocit şi sărac de cel ce-l jefuieşte?”<br/>


text:
Şi eu, când erau ei bolnavi, mă îmbrăcam cu sac,<br/>îmi smeream sufletul cu post<br/>şi mă rugam cu capul plecat la sân.<br/>


text:
Umblam plin de durere ca pentru un prieten, pentru un frate;<br/>cu capul plecat, ca de jalea unei mame.<br/>


text:
Dar, când mă clatin eu, ei se bucură şi se strâng;<br/>se strâng fără ştirea mea, ca să mă batjocorească,<br/>şi mă sfâşie neîncetat.<br/>


text:
Doamne, până când Te vei uita la ei?<br/>Scapă-mi sufletul din cursele lor,<br/>scapă-mi viaţa din ghearele acestor pui de lei!<br/>


text:
Şi eu Te voi lăuda în adunarea cea mare<br/>şi Te voi slăvi în mijlocul unui popor mare la număr.<br/>


text:
Să nu se bucure de mine cei ce pe nedrept îmi sunt vrăjmaşi,<br/>nici să nu-şi facă semne cu ochiul cei ce mă urăsc fără temei!<br/>


text:
Îşi deschid gura larg împotriva mea<br/>şi zic: „Ha! Ha! Ochii noştri îşi văd acum dorinţa împlinită!”<br/>


text:
Ci să fie ruşinaţi şi înfruntaţi toţi cei ce se bucură de nenorocirea mea!<br/>Să se îmbrace cu ruşine şi ocară cei ce se ridică împotriva mea!<br/>


text:
Să se bucure şi să se înveselească cei ce găsesc plăcere în nevinovăţia mea,<br/>şi să zică neîncetat: „Mărit să fie Domnul,<br/>care vrea pacea robului Său!”<br/>


text:
<pb/>Nelegiuirea celui rău zice inimii mele:<br/>„Nu este frică de Dumnezeu înaintea ochilor lui.”<br/>


text:
Căci se măguleşte singur în ochii lui,<br/>ca să-şi desăvârşească fărădelegea, ca să-şi potolească ura.<br/>


text:
Cuvintele gurii lui sunt mincinoase şi înşelătoare;<br/>nu mai vrea să lucreze cu înţelepciune şi să facă binele.<br/>


text:
În aşternutul lui se gândeşte la răutate,<br/>stă pe o cale care nu este bună,<br/>şi nu urăşte răul.<br/>


text:
Dreptatea Ta este ca munţii lui Dumnezeu,<br/>şi judecăţile Tale sunt ca Adâncul cel mare.<br/>Doamne, Tu sprijini pe oameni şi pe dobitoace!<br/>


text:
Cât de scumpă este bunătatea Ta, Dumnezeule!<br/>La umbra aripilor Tale găsesc fiii oamenilor adăpost.<br/>


text:
Întinde-Ţi şi mai departe bunătatea peste cei ce Te cunosc,<br/>şi dreptatea peste cei cu inima neprihănită!<br/>


text:
Taci înaintea Domnului şi nădăjduieşte în El.<br/>Nu te mânia pe cel ce izbuteşte în umbletele lui,<br/>pe omul care îşi vede împlinirea planurilor lui rele.<br/>


text:
Încă puţină vreme, şi cel rău nu va mai fi;<br/>te vei uita la locul unde era, şi nu va mai fi.<br/>


text:
Cei răi trag sabia şi îşi încordează arcul,<br/>ca să doboare pe cel nenorocit şi sărac,<br/>ca să înjunghie pe cei cu inima neprihănită.<br/>


text:
Dar cei răi pier,<br/>şi vrăjmaşii Domnului sunt ca cele mai frumoase păşuni:<br/>pier, pier ca fumul.<br/>


text:
Am fost tânăr, şi am îmbătrânit, dar n-am văzut pe cel neprihănit părăsit,<br/>nici pe urmaşii lui cerşindu-şi pâinea.<br/>


text:
Căci Domnul iubeşte dreptatea<br/>şi nu părăseşte pe credincioşii Lui.<br/>Totdeauna ei sunt sub paza Lui,<br/>dar sămânţa celor răi este nimicită.<br/>


text:
Nădăjduieşte în Domnul, păzeşte calea Lui,<br/>şi El te va înălţa ca să stăpâneşti ţara:<br/>vei vedea pe cei răi nimiciţi.<br/>


text:
Dar, când am trecut a doua oară, nu mai era acolo;<br/>l-am căutat, dar nu l-am mai putut găsi.<br/>


text:
Uită-te bine la cel fără prihană şi priveşte pe cel fără vicleşug;<br/>căci omul de pace are parte de moştenitori.<br/>


text:
Domnul îi ajută şi-i izbăveşte;<br/>îi izbăveşte de cei răi şi-i scapă,<br/>pentru că se încred în El.


text:
N-a mai rămas nimic sănătos în carnea mea, din pricina mâniei Tale;<br/>nu mai este nicio vlagă în oasele mele, în urma păcatului meu.<br/>


text:
Căci fărădelegile mele se ridică deasupra capului meu;<br/>ca o povară grea, sunt prea grele pentru mine.<br/>


text:
Căci o durere arzătoare îmi mistuie măruntaiele<br/>şi n-a mai rămas nimic sănătos în carnea mea.<br/>


text:
Cei ce vor să-mi ia viaţa îşi întind cursele;<br/>cei ce-mi caută nenorocirea spun răutăţi<br/>şi toată ziua urzesc la înşelătorii.<br/>


text:
Căci zic: „Nu îngădui să se bucure vrăjmaşii mei de mine<br/>şi să se fudulească împotriva mea, când mi se clatină piciorul!”<br/>


text:
Dar vrăjmaşii mei sunt plini de viaţă şi plini de putere;<br/>cei ce mă urăsc fără temei sunt mulţi la număr.<br/>


text:
<pb/>Ziceam: „Voi veghea asupra căilor mele,<br/>ca să nu păcătuiesc cu limba;<br/>îmi voi pune frâu gurii,<br/>cât va sta cel rău înaintea mea.”<br/>


text:
Am stat mut, în tăcere;<br/>am tăcut, măcar că eram nenorocit;<br/>şi totuşi durerea mea nu era mai puţin mare.<br/>


text:
Îmi ardea inima în mine,<br/>un foc lăuntric mă mistuia;<br/>şi atunci mi-a venit cuvântul pe limbă şi am zis:<br/>


text:
„Doamne, spune-mi care este sfârşitul vieţii mele,<br/>care este măsura zilelor mele,<br/>ca să ştiu cât de trecător sunt.”<br/>


text:
Iată că zilele mele sunt cât un lat de mână,<br/>şi viaţa mea este ca o nimica înaintea Ta.<br/>Da, orice om este doar o suflare, oricât de bine s-ar ţine. (Oprire)<br/>


text:
Da, omul umblă ca o umbră,<br/>se frământă degeaba,<br/>strânge la comori, şi nu ştie cine le va lua.<br/>


text:
Tu pedepseşti pe om şi-l loveşti pentru fărădelegea lui:<br/>îi prăpădeşti, ca molia, ce are el mai scump.<br/>Da, orice om este doar o suflare. (Oprire)<br/>


text:
Ascultă-mi rugăciunea, Doamne,<br/>şi pleacă-Ţi urechea la strigătele mele!<br/>Nu tăcea în faţa lacrimilor mele!<br/>Căci sunt un străin înaintea Ta,<br/>un pribeag, ca toţi părinţii mei.<br/>


text:
M-a scos din groapa pieirii, din fundul mocirlei;<br/>mi-a pus picioarele pe stâncă şi mi-a întărit paşii.<br/>


text:
Mi-a pus în gură o cântare nouă, o laudă pentru Dumnezeul nostru.<br/>Mulţi au văzut lucrul acesta, s-au temut,<br/>şi s-au încrezut în Domnul.<br/>


text:
Ferice de omul care îşi pune încrederea în Domnul<br/>şi care nu se îndreaptă spre cei trufaşi şi mincinoşi!<br/>


text:
Doamne Dumnezeule, multe sunt minunile şi planurile Tale pentru mine:<br/>nimeni nu se poate asemăna cu Tine.<br/>Aş vrea să le vestesc şi să le trâmbiţez,<br/>dar numărul lor este prea mare, ca să le povestesc.<br/>


text:
Tu nu doreşti nici jertfă, nici dar de mâncare,<br/>ci mi-ai străpuns urechile;<br/>nu ceri nici ardere de tot, nici jertfă de ispăşire.<br/>


text:
Vestesc îndurarea Ta în adunarea cea mare;<br/>iată că nu-mi închid buzele.<br/>Tu ştii lucrul acesta, Doamne!<br/>


text:
Nu ţin în inima mea îndurarea Ta,<br/>ci vestesc adevărul Tău şi mântuirea Ta,<br/>şi nu ascund bunătatea şi credincioşia Ta în adunarea cea mare.<br/>


text:
Tu, Doamne, nu-mi vei opri îndurările Tale;<br/>ci bunătatea şi credincioşia Ta mă vor păzi întotdeauna.<br/>


text:
Căci rele fără număr mă împresoară,<br/>m-au ajuns pedepsele pentru nelegiuirile mele; şi nu le mai pot suferi vederea.<br/>Sunt mai multe decât perii capului meu, şi mi se înmoaie inima.<br/>


text:
Să fie ruşinaţi şi înfruntaţi<br/>toţi cei ce vor să-mi ia viaţa!<br/>Să dea înapoi şi să roşească de ruşine<br/>cei ce-mi doresc pierzarea!<br/>


text:
Să se bucure şi să se înveselească în Tine toţi cei ce Te caută!<br/>Cei ce iubesc mântuirea Ta să zică fără încetare:<br/>„Mărit să fie Domnul!”<br/>


text:
Eu sunt sărac şi lipsit,<br/>dar Domnul Se gândeşte la mine. Tu eşti ajutorul şi izbăvitorul meu:<br/>nu zăbovi, Dumnezeule!


text:
<pb/>Ferice de cel ce îngrijeşte de cel sărac!<br/>Căci în ziua nenorocirii Domnul îl izbăveşte;<br/>


text:
Domnul îl păzeşte şi-l ţine în viaţă.<br/>El este fericit pe pământ,<br/>şi nu-l laşi la bunul plac al vrăjmaşilor lui.<br/>


text:
Domnul îl sprijină, când este pe patul de suferinţă:<br/>îi uşurezi durerile în toate bolile lui.<br/>


text:
Dacă vine cineva să mă vadă, vorbeşte neadevăruri,<br/>strânge temeiuri ca să mă vorbească de rău;<br/>şi, când pleacă, mă vorbeşte de rău pe afară.<br/>


text:
Toţi vrăjmaşii mei şoptesc între ei împotriva mea<br/>şi cred că nenorocirea mea îmi va aduce pieirea.<br/>


text:
Chiar şi acela cu care trăiam în pace,<br/>în care îmi puneam încrederea şi care mânca din pâinea mea,<br/>ridică şi el călcâiul împotriva mea.<br/>


text:
<pb/>Cum doreşte un cerb izvoarele de apă,<br/>aşa Te doreşte sufletul meu pe Tine, Dumnezeule!<br/>


text:
Sufletul meu însetează după Dumnezeu, după Dumnezeul cel Viu;<br/>când mă voi duce şi mă voi arăta înaintea lui Dumnezeu?<br/>


text:
Cu lacrimi mă hrănesc zi şi noapte,<br/>când mi se zice fără încetare: „Unde este Dumnezeul tău?”<br/>


text:
Mi-aduc aminte şi-mi vărs tot focul inimii în mine,<br/>când mă gândesc cum mergeam înconjurat de mulţime<br/>şi cum înaintam în fruntea ei spre Casa lui Dumnezeu,<br/>în mijlocul strigătelor de bucurie şi mulţumire<br/>ale unei mulţimi în sărbătoare.<br/>


text:
Pentru ce te mâhneşti, suflete, şi gemi înăuntrul meu?<br/>Nădăjduieşte în Dumnezeu, căci iarăşi Îl voi lăuda;<br/>El este mântuirea mea şi Dumnezeul meu.<br/>


text:
Îmi este mâhnit sufletul în mine, Dumnezeule;<br/>de aceea la Tine mă gândesc, din ţara Iordanului,<br/>din Hermon şi din muntele Miţear.<br/>


text:
Un val cheamă un alt val, la vuietul căderii apelor Tale;<br/>toate talazurile şi valurile Tale trec peste mine.<br/>


text:
Ziua, Domnul îmi dădea îndurarea Lui,<br/>iar noaptea, cântam laudele Lui<br/>şi înălţam o rugăciune Dumnezeului vieţii mele.<br/>


text:
De aceea, zic lui Dumnezeu, stânca mea: „Pentru ce mă uiţi?<br/>Pentru ce trebuie să umblu plin de întristare, sub apăsarea vrăjmaşului?”<br/>


text:
Parcă mi se sfărâmă oasele cu sabia, când mă batjocoresc vrăjmaşii mei şi-mi zic neîncetat: „Unde este Dumnezeul tău?”<br/>


text:
Pentru ce te mâhneşti, suflete, şi gemi înăuntrul meu?<br/>Nădăjduieşte în Dumnezeu, căci iarăşi Îl voi lăuda;<br/>El este mântuirea mea şi Dumnezeul meu.


text:
<pb/>Fă-mi dreptate, Dumnezeule, apără-mi pricina împotriva unui neam nemilos!<br/>Izbăveşte-mă de oamenii plini de vicleşug şi de fărădelege!<br/>


text:
Tu eşti Dumnezeul care mă ocroteşte: pentru ce mă lepezi?<br/>Pentru ce trebuie să umblu plin de întristare sub apăsarea vrăjmaşului?<br/>


text:
Trimite lumina şi credincioşia Ta, ca să mă călăuzească<br/>şi să mă ducă la muntele Tău cel sfânt<br/>şi la locaşurile Tale!<br/>


text:
Atunci voi merge la altarul lui Dumnezeu,<br/>la altarul lui Dumnezeu care este bucuria şi veselia mea<br/>şi Te voi lăuda cu harpa, Dumnezeule, Dumnezeul meu!<br/>


text:
Pentru ce te mâhneşti, suflete, şi gemi înăuntrul meu?<br/>Nădăjduieşte în Dumnezeu, căci iarăşi Îl voi lăuda:<br/>El este mântuirea mea şi Dumnezeul meu.


text:
<pb/>Dumnezeule, am auzit cu urechile noastre, şi părinţii noştri ne-au povestit<br/>lucrările pe care le-ai făcut pe vremea lor, în zilele de odinioară.<br/>


text:
Cu mâna Ta ai izgonit neamuri, ca să-i sădeşti pe ei,<br/>ai lovit popoare, ca să-i întinzi pe ei.<br/>


text:
Căci nu prin sabia lor au pus mâna pe ţară,<br/>nu braţul lor i-a mântuit,<br/>ci dreapta Ta, braţul Tău, lumina feţei Tale,<br/>pentru că îi iubeai.<br/>


text:
ne faci să dăm dosul înaintea vrăjmaşului,<br/>şi cei ce ne urăsc ridică prăzi luate de la noi.<br/>


text:
la glasul celui ce mă batjocoreşte şi mă ocărăşte,<br/>la vederea vrăjmaşului şi răzbunătorului.<br/>


text:
Dacă am fi uitat Numele Dumnezeului nostru<br/>şi ne-am fi întins mâinile spre un dumnezeu străin,<br/>


text:
Dar din pricina Ta suntem înjunghiaţi în toate zilele,<br/>suntem priviţi ca nişte oi sortite pentru măcelărie.<br/>


text:
<pb/>Cuvinte pline de farmec îmi clocotesc în inimă<br/>şi zic: „Lucrarea mea de laudă este pentru Împăratul!”<br/>Ca pana unui scriitor iscusit să-mi fie limba!<br/>


text:
Tu eşti cel mai frumos dintre oameni,<br/>harul este turnat pe buzele tale:<br/>de aceea te-a binecuvântat Dumnezeu pe vecie.<br/>


text:
da, slava ta! – Fii biruitor, suie-te în carul tău de luptă,<br/>apără adevărul, blândeţea şi neprihănirea,<br/>şi dreapta ta să strălucească prin isprăvi minunate!<br/>


text:
Săgeţile tale sunt ascuţite:<br/>sub tine vor cădea popoare,<br/>şi săgeţile tale vor străpunge inima vrăjmaşilor împăratului.<br/>


text:
Scaunul Tău de domnie, Dumnezeule, este veşnic;<br/>toiagul de domnie al Împărăţiei Tale este un toiag de dreptate.<br/>


text:
Tu iubeşti neprihănirea şi urăşti răutatea.<br/>De aceea, Dumnezeule, Dumnezeul Tău Te-a uns<br/>cu un untdelemn de bucurie, mai presus decât pe tovarăşii Tăi de slujbă.<br/>


text:
Smirna, aloea şi casia îţi umplu de miros plăcut toate veşmintele;<br/>în casele tale împărăteşti de fildeş te înveselesc instrumentele cu corzi.<br/>


text:
Printre preaiubitele tale sunt fete de împăraţi;<br/>împărăteasa, mireasa ta, stă la dreapta ta, împodobită cu aur de Ofir.<br/>


text:
Şi atunci împăratul îţi va pofti frumuseţea.<br/>Şi, fiindcă este Domnul tău, adu-i închinăciunile tale.<br/>


text:
Şi fiica Tirului şi cele mai bogate din popor vor umbla<br/>cu daruri ca să capete bunăvoinţa ta.<br/>


text:
Fata împăratului este plină de strălucire înăuntrul casei împărăteşti;<br/>ea poartă o haină ţesută cu aur.<br/>


text:
Este adusă înaintea împăratului, îmbrăcată cu haine cusute la gherghef<br/>şi urmată de fete, însoţitoarele ei,<br/>care sunt aduse la tine.<br/>


text:
<pb/>Dumnezeu este adăpostul şi sprijinul nostru,<br/>un ajutor care nu lipseşte niciodată în nevoi.<br/>


text:
De aceea nu ne temem, chiar dacă s-ar zgudui pământul<br/>şi s-ar clătina munţii în inima mărilor.<br/>


text:
Chiar dacă ar urla şi ar spumega valurile mării<br/>şi s-ar ridica până acolo de să se cutremure munţii. – (Oprire)<br/>


text:
Este un râu, ale cărui izvoare înveselesc cetatea lui Dumnezeu,<br/>sfântul locaş al locuinţelor Celui Preaînalt.<br/>


text:
Neamurile se frământă, împărăţiile se clatină,<br/>dar glasul Lui răsună, şi pământul se topeşte de groază.<br/>


text:
Domnul oştirilor este cu noi,<br/>Dumnezeul lui Iacov este un turn de scăpare pentru noi. – (Oprire)<br/>


text:
El a pus capăt războaielor până la marginea pământului;<br/>El a sfărâmat arcul şi a rupt suliţa, a ars cu foc carele de război. –<br/>


text:
„Opriţi-vă şi să ştiţi că Eu sunt Dumnezeu:<br/>Eu stăpânesc peste neamuri,<br/>Eu stăpânesc pe pământ.” –<br/>


text:
Domnul oştirilor este cu noi.<br/>Dumnezeul lui Iacov este un turn de scăpare pentru noi. – (Oprire)


text:
Dumnezeu Se suie în mijlocul strigătelor de biruinţă,<br/>Domnul înaintează în sunetul trâmbiţei.<br/>


text:
Domnitorii popoarelor se adună împreună<br/>cu poporul Dumnezeului lui Avraam;<br/>căci ale lui Dumnezeu sunt scuturile pământului:<br/>El este mai înalt şi mai presus de orice.


text:
<pb/>Mare este Domnul şi lăudat de toţi<br/>în cetatea Dumnezeului nostru, pe muntele Lui cel sfânt.<br/>


text:
Frumoasă înălţime, bucuria întregului pământ, este muntele Sionului;<br/>în partea de miazănoapte este cetatea Marelui Împărat.<br/>


text:
Au fost izgoniţi de parcă ar fi fost luaţi de vântul de răsărit<br/>care sfărâmă corăbiile din Tarsis.<br/>


text:
Întocmai cum auzisem spunându-se, aşa am văzut<br/>în cetatea Domnului oştirilor, în cetatea Dumnezeului nostru:<br/>Dumnezeu o va face să dăinuie pe vecie. – (Oprire)<br/>


text:
Ca şi Numele Tău, Dumnezeule, şi lauda Ta răsună până la marginile pământului;<br/>dreapta Ta este plină de îndurare.<br/>


text:
priviţi-i întăritura<br/>şi cercetaţi-i palatele,<br/>ca să povestiţi celor ce vor veni după ei.<br/>


text:
Iată, Dumnezeul acesta este Dumnezeul nostru în veci de veci;<br/>El va fi călăuza noastră până la moarte.


text:
Eu îmi plec urechea la pildele care îmi sunt insuflate,<br/>îmi încep cântarea în sunetul harpei.<br/>


text:
Pentru ce să mă tem în zilele nenorocirii,<br/>când mă înconjoară nelegiuirea potrivnicilor mei?<br/>


text:
Da, îl vor vedea: căci înţelepţii mor,<br/>nebunul şi prostul deopotrivă pier<br/>şi lasă altora avuţiile lor.<br/>


text:
Ei îşi închipuie că veşnice le vor fi casele,<br/>că locuinţele lor vor dăinui din veac în veac,<br/>ei, care dau numele lor la ţări întregi.<br/>


text:
Iată ce soartă au ei, cei plini de atâta încredere,<br/>precum şi cei ce îi urmează, cărora le plac cuvintele lor. – (Oprire)<br/>


text:
Sunt duşi ca o turmă în Locuinţa morţilor,<br/>îi paşte moartea,<br/>şi în curând oamenii fără prihană îi calcă în picioare:<br/>li se duce frumuseţea, şi Locuinţa morţilor le este locaşul.<br/>


text:
Dar mie, Dumnezeu îmi va scăpa sufletul din Locuinţa morţilor,<br/>căci mă va lua sub ocrotirea Lui. – (Oprire)<br/>


text:
<pb/>Dumnezeu, da, Dumnezeu Domnul vorbeşte<br/>şi cheamă pământul, de la răsăritul soarelui până la asfinţitul lui.<br/>


text:
Dumnezeul nostru vine şi nu tace.<br/>Înaintea Lui merge un foc mistuitor,<br/>şi împrejurul Lui o furtună puternică.<br/>


text:
Ascultă, poporul Meu, şi voi vorbi;<br/>ascultă, Israele, şi te voi înştiinţa.<br/>Eu sunt Dumnezeu, Dumnezeul tău.<br/>


text:
Dumnezeu zice însă celui rău:<br/>„Ce tot înşiri tu legile Mele<br/>şi ai în gură legământul Meu,<br/>


text:
Iată ce ai făcut, şi Eu am tăcut.<br/>Ţi-ai închipuit că Eu sunt ca tine.<br/>Dar te voi mustra şi îţi voi pune totul sub ochi!<br/>


text:
Luaţi seama, dar, voi care uitaţi pe Dumnezeu,<br/>ca nu cumva să vă sfâşii, şi să nu fie nimeni să vă scape.<br/>


text:
Cine aduce mulţumiri ca jertfă, acela Mă proslăveşte,<br/>şi celui ce veghează asupra căii lui,<br/>aceluia îi voi arăta mântuirea lui Dumnezeu.”


text:
<pb/>Ai milă de mine, Dumnezeule, în bunătatea Ta!<br/>După îndurarea Ta cea mare, şterge fărădelegile mele!<br/>


text:
Împotriva Ta, numai împotriva Ta, am păcătuit<br/>şi am făcut ce este rău înaintea Ta;<br/>aşa că vei fi drept în hotărârea Ta<br/>şi fără vină în judecata Ta.<br/>


text:
Dar Tu ceri ca adevărul să fie în adâncul inimii:<br/>fă, dar, să pătrundă înţelepciunea înăuntrul meu!<br/>


text:
Dumnezeule, Dumnezeul mântuirii mele! Izbăveşte-mă de vina sângelui vărsat,<br/>şi limba mea va lăuda îndurarea Ta.<br/>


text:
Jertfele plăcute lui Dumnezeu sunt un duh zdrobit:<br/>Dumnezeule, Tu nu dispreţuieşti o inimă zdrobită şi mâhnită.<br/>


text:
Atunci vei primi jertfe neprihănite, arderi de tot şi jertfe întregi;<br/>atunci se vor aduce pe altarul Tău viţei.


text:
<pb/>Pentru ce te făleşti cu răutatea ta, asupritorule?<br/>Bunătatea lui Dumnezeu ţine în veci.<br/>


text:
De aceea şi Dumnezeu te va doborî pe vecie,<br/>te va apuca şi te va ridica din cortul tău,<br/>şi te va dezrădăcina din pământul celor vii. – (Oprire)<br/>


text:
„Iată omul care nu lua ca ocrotitor pe Dumnezeu,<br/>ci se încredea în bogăţiile lui cele mari<br/>şi se bizuia pe răutatea lui.”<br/>


text:
Dar eu sunt în Casa lui Dumnezeu ca un măslin verde,<br/>mă încred în bunătatea lui Dumnezeu, în veci de veci.<br/>


text:
Te voi lăuda totdeauna, pentru că ai lucrat;<br/>şi, în faţa copiilor Tăi, voi nădăjdui în Numele Tău, căci este binevoitor.


text:
<pb/>Nebunul zice în inima lui: „Nu este Dumnezeu!”<br/>S-au stricat oamenii, au săvârşit fărădelegi urâte,<br/>nu este niciunul care să facă binele.<br/>


text:
Dumnezeu Se uită de la înălţimea cerurilor peste fiii oamenilor,<br/>ca să vadă dacă este cineva care să fie priceput<br/>şi să caute pe Dumnezeu.<br/>


text:
Dar toţi s-au rătăcit, toţi s-au stricat;<br/>nu este niciunul care să facă binele, niciunul măcar.<br/>


text:
„Şi-au pierdut oare mintea cei ce săvârşesc nelegiuirea,<br/>de mănâncă pe poporul Meu cum mănâncă pâinea,<br/>şi nu cheamă pe Dumnezeu?”<br/>


text:
Atunci vor tremura de spaimă,<br/>fără să fie vreo pricină de spaimă;<br/>Dumnezeu va risipi oasele celor ce tăbărăsc împotriva ta,<br/>îi vei face de ruşine, căci Dumnezeu i-a lepădat.<br/>


text:
O! cine va face să pornească din Sion izbăvirea lui Israel?<br/>Când va aduce Dumnezeu înapoi pe prinşii de război ai poporului Său,<br/>Iacov se va înveseli, şi Israel se va bucura.


text:
Căci nişte străini s-au sculat împotriva mea, nişte oameni asupritori vor să-mi ia viaţa;<br/>ei nu se gândesc la Dumnezeu. – (Oprire)<br/>


text:
Atunci Îţi voi aduce jertfe de bunăvoie,<br/>voi lăuda Numele Tău, Doamne, căci este binevoitor;<br/>


text:
căci El mă izbăveşte din toate necazurile,<br/>şi cu ochii mei îmi văd împlinită dorinţa privitoare la vrăjmaşii mei.


text:
din pricina zarvei vrăjmaşului<br/>şi din pricina apăsării celui rău.<br/>Căci ei aruncă nenorocirea peste mine<br/>şi mă urmăresc cu mânie.<br/>


text:
Nu un vrăjmaş mă batjocoreşte,<br/>căci aş suferi: nu potrivnicul meu se ridică împotriva mea,<br/>căci m-aş ascunde dinaintea lui.<br/>


text:
Noi, care trăiam împreună într-o plăcută prietenie<br/>şi ne duceam împreună cu mulţimea în Casa lui Dumnezeu!<br/>


text:
Să vină moartea peste ei<br/>şi să se coboare de vii în Locuinţa morţilor!<br/>Căci răutatea este în locuinţa lor, în inima lor.<br/>


text:
Mă va scăpa din lupta care se dă împotriva mea şi-mi va aduce pacea, căci mulţi mai sunt împotriva mea!<br/>


text:
Dumnezeu va auzi şi-i va smeri,<br/>El, care, din veşnicie, stă pe scaunul Lui de domnie. – (Oprire)<br/>Căci în ei nu este nicio nădejde de schimbare<br/>şi nu se tem de Dumnezeu.<br/>


text:
Gura lor este dulce ca smântâna,<br/>dar în inimă poartă războiul:<br/>cuvintele lor sunt mai alunecoase decât untdelemnul,<br/>dar, când ies ele din gură, sunt nişte săbii.<br/>


text:
Încredinţează-ţi soarta în mâna Domnului, şi El te va sprijini.<br/>El nu va lăsa niciodată să se clatine cel neprihănit.<br/>


text:
Şi Tu, Dumnezeule, îi vei coborî în fundul gropii.<br/>Oamenii setoşi de sânge şi de înşelăciune nu vor ajunge nici jumătate din zilele lor.<br/>Eu însă mă încred în Tine!


text:
<pb/>Ai milă de mine, Dumnezeule! Căci nişte oameni mă hărţuiesc.<br/>Toată ziua îmi fac război şi mă chinuiesc.<br/>


text:
Toată ziua mă hărţuiesc potrivnicii mei;<br/>sunt mulţi, şi se războiesc cu mine ca nişte trufaşi.<br/>


text:
Eu mă voi lăuda cu Dumnezeu, cu cuvântul Lui.<br/>Mă încred în Dumnezeu<br/>şi nu mă tem de nimic:<br/>ce pot să-mi facă nişte oameni?<br/>


text:
Tu numeri paşii vieţii mele de pribeag;<br/>pune-mi lacrimile în burduful Tău:<br/>nu sunt ele scrise în cartea Ta?<br/>


text:
Dumnezeule, trebuie să împlinesc juruinţele pe care Ţi le-am făcut;<br/>Îţi voi aduce jertfe de mulţumire.<br/>


text:
Căci mi-ai izbăvit sufletul de la moarte,<br/>mi-ai ferit picioarele de cădere,<br/>ca să umblu înaintea lui Dumnezeu,<br/>în lumina celor vii.


text:
<pb/>Ai milă de mine, Dumnezeule, ai milă de mine!<br/>Căci în Tine mi se încrede sufletul;<br/>la umbra aripilor Tale caut un loc de scăpare,<br/>până vor trece nenorocirile.<br/>


text:
El îmi va trimite izbăvire din cer,<br/>în timp ce prigonitorul meu îmi aruncă ocări. (Oprire)<br/>Da, Dumnezeu Îşi va trimite bunătatea şi credincioşia.<br/>


text:
Sufletul meu este între nişte lei:<br/>stau culcat în mijlocul unor oameni care varsă flăcări,<br/>în mijlocul unor oameni ai căror dinţi sunt suliţe şi săgeţi,<br/>şi a căror limbă este o sabie ascuţită.<br/>


text:
Ei întinseseră un laţ sub paşii mei;<br/>sufletul mi se încovoia,<br/>şi-mi săpaseră o groapă înainte:<br/>dar au căzut ei în ea. – (Oprire)<br/>


text:
Inima mea este tare, Dumnezeule, inima mea este tare;<br/>voi cânta, da, şi voi suna din instrumentele mele.<br/>


text:
<pb/>Oare, tăcând, faceţi voi dreptate?<br/>Oare aşa judecaţi voi fără părtinire, fiii oamenilor?<br/>


text:
Dimpotrivă! în inimă săvârşiţi nelegiuiri;<br/>în ţară, puneţi în cumpănă silnicia mâinilor voastre.<br/>


text:
Cei răi sunt stricaţi încă din pântecele mamei lor,<br/>mincinoşii se rătăcesc odată cu ieşirea din pântecele mamei lor.<br/>


text:
Să se risipească întocmai ca nişte ape care se scurg!<br/>Săgeţile pe care le-aruncă ei să fie nişte săgeţi tocite!<br/>


text:
Cel fără prihană se va bucura la vederea răzbunării;<br/>îşi va scălda picioarele în sângele celor răi.<br/>


text:
Şi atunci oamenii vor zice: „Da, este o răsplată pentru cel fără prihană!<br/>Da, este un Dumnezeu care judecă pe pământ!”


text:
Căci iată-i că stau la pândă să-mi ia viaţa;<br/>nişte oameni porniţi la rău urzesc lucruri rele împotriva mea,<br/>fără să fiu vinovat, fără să fi păcătuit, Doamne!<br/>


text:
Cu toată nevinovăţia mea, ei aleargă, se pregătesc:<br/>trezeşte-Te, ieşi înaintea mea şi priveşte!<br/>


text:
Doamne Dumnezeul oştirilor, Dumnezeul lui Israel,<br/>scoală-Te, ca să pedepseşti toate neamurile!<br/>N-avea milă de niciunul din aceşti vânzători nelegiuiţi. – (Oprire)<br/>


text:
Dumnezeul meu, în bunătatea Lui, îmi iese înainte;<br/>Dumnezeu mă face să-mi văd împlinită dorinţa faţă de cei ce mă prigonesc.<br/>


text:
Nu-i ucide, ca să nu uite lucrul acesta poporul meu,<br/>ci fă-i să pribegească, prin puterea Ta, şi doboară-i,<br/>Doamne, scutul nostru!<br/>


text:
Gura lor păcătuieşte la fiecare vorbă care le iese de pe buze:<br/>să se prindă în însăşi mândria lor,<br/>căci nu spun decât blesteme şi minciuni.<br/>


text:
Nimiceşte-i, în mânia Ta, prăpădeşte-i, ca să nu mai fie!<br/>Fă-i să ştie că împărăţeşte Dumnezeu peste Iacov,<br/>până la marginile pământului. – (Oprire)<br/>


text:
Dar eu voi cânta puterea Ta;<br/>dis-de-dimineaţă voi lăuda bunătatea Ta.<br/>Căci Tu eşti un turn de scăpare pentru mine,<br/>un loc de adăpost în ziua necazului meu.<br/>


text:
O, tăria mea! Pe Tine Te voi lăuda,<br/>căci Dumnezeu, Dumnezeul meu cel preabun, este turnul meu de scăpare.


text:
Ai dat celor ce se tem de Tine un steag,<br/>ca să-l înalţe spre biruinţa adevărului. – (Oprire)<br/>


text:
Dumnezeu a zis în sfinţenia Lui:<br/>„Voi ieşi biruitor,<br/>voi împărţi Sihemul şi voi măsura valea Sucot.<br/>


text:
Al Meu este Galaadul, al Meu este Manase;<br/>Efraim este tăria capului Meu,<br/>iar Iuda, toiagul Meu de cârmuire.<br/>


text:
Moab este ligheanul în care Mă spăl;<br/>peste Edom Îmi arunc încălţămintea;<br/>ţara filistenilor strigă de bucurie din pricina Mea!” –<br/>


text:
Oare nu Tu, Dumnezeule, care ne-ai lepădat<br/>şi nu mai ieşi, Dumnezeule, cu oştirile noastre?<br/>


text:
De la capătul pământului strig către Tine cu inima mâhnită şi zic:<br/>„Du-mă pe stânca pe care n-o pot ajunge, căci este prea înaltă pentru mine!<br/>


text:
Aş vrea să locuiesc pe vecie în cortul Tău,<br/>să alerg la adăpostul aripilor Tale. – (Oprire)<br/>


text:
Căci Tu, Dumnezeule, îmi asculţi juruinţele,<br/>Tu îmi dai moştenirea celor ce se tem de Numele Tău.<br/>


text:
În veci să rămână el pe scaunul de domnie, înaintea lui Dumnezeu!<br/>Fă ca bunătatea şi credincioşia Ta să vegheze asupra lui!<br/>


text:
Până când vă veţi năpusti asupra unui om,<br/>până când veţi căuta cu toţii să-l doborâţi<br/>ca pe un zid gata să cadă, ca pe un gard gata să se surpe?<br/>


text:
Da, ei pun la cale să-l doboare din înălţimea lui:<br/>le place minciuna;<br/>cu gura binecuvântează, dar cu inima blestemă. – (Oprire)<br/>


text:
Pe Dumnezeu se întemeiază ajutorul şi slava mea;<br/>în Dumnezeu este stânca puterii mele, locul meu de adăpost.<br/>


text:
Popoare, în orice vreme, încredeţi-vă în El,<br/>vărsaţi-vă inimile înaintea Lui!<br/>Dumnezeu este adăpostul nostru. – (Oprire)<br/>


text:
Da, o nimica sunt fiii omului! Minciună sunt fiii oamenilor!<br/>Puşi în cumpănă toţi laolaltă, ar fi mai uşori decât o suflare.<br/>


text:
Nu vă încredeţi în asuprire<br/>şi nu vă puneţi nădejdea zadarnică în răpire;<br/>când cresc bogăţiile, nu vă lipiţi inima de ele.<br/>


text:
<pb/>Dumnezeule, Tu eşti Dumnezeul meu, pe Tine Te caut!<br/>Îmi însetează sufletul după Tine,<br/>îmi tânjeşte trupul după Tine,<br/>într-un pământ sec, uscat şi fără apă.<br/>


text:
Fiindcă bunătatea Ta preţuieşte mai mult decât viaţa,<br/>de aceea buzele mele cântă laudele Tale.<br/>


text:
Mi se satură sufletul ca de nişte bucate grase şi miezoase,<br/>şi gura mea Te laudă cu strigăte de bucurie pe buze,<br/>


text:
când mi-aduc aminte de Tine în aşternutul meu<br/>şi când mă gândesc la Tine în timpul privegherilor nopţii.<br/>


text:
Dar împăratul se va bucura în Dumnezeu;<br/>oricine jură pe El se va făli,<br/>căci va astupa gura mincinoşilor.


text:
<pb/>Ascultă-mi glasul, Dumnezeule, când gem!<br/>Ocroteşte-mi viaţa împotriva vrăjmaşului de care mă tem!<br/>


text:
ca să tragă în ascuns asupra celui nevinovat:<br/>trag asupra lui pe neaşteptate, fără nicio frică.<br/>


text:
Ei se îmbărbătează în răutatea lor,<br/>se sfătuiesc împreună ca să întindă curse<br/>şi zic: „Cine ne va vedea?”<br/>


text:
Pun la cale nelegiuiri<br/>şi zic: „Iată-ne gata, planul este făcut!”<br/>O prăpastie este lăuntrul şi inima fiecăruia!<br/>


text:
Toţi oamenii sunt cuprinşi de frică şi mărturisesc: „Iată ce a făcut Dumnezeu”,<br/>şi recunosc că aceasta este lucrarea Lui!<br/>


text:
Cel neprihănit se bucură în Domnul şi în El îşi caută scăparea;<br/>toţi cei cu inima fără prihană se laudă că sunt fericiţi.


text:
<pb/>Cu încredere, Dumnezeule, vei fi lăudat în Sion,<br/>şi împlinite vor fi juruinţele care Ţi-au fost făcute.<br/>


text:
Ferice de cel pe care-l alegi Tu şi pe care-l primeşti înaintea Ta,<br/>ca să locuiască în curţile Tale!<br/>Ne vom sătura de binecuvântarea Casei Tale,<br/>de sfinţenia Templului Tău.<br/>


text:
În bunătatea Ta, Tu ne asculţi prin minuni,<br/>Dumnezeul mântuirii noastre,<br/>nădejdea tuturor marginilor îndepărtate ale pământului şi mării!<br/>


text:
Cei ce locuiesc la marginile lumii se înspăimântă de minunile Tale:<br/>Tu umpli de veselie Răsăritul şi Apusul îndepărtat.<br/>


text:
Tu cercetezi pământul şi-i dai belşug,<br/>îl umpli de bogăţii<br/>şi de râuri dumnezeieşti pline cu apă.<br/>Tu le dai grâu, pe care iată cum îl faci să rodească:<br/>


text:
îi uzi brazdele,<br/>îi sfărâmi bulgării,<br/>îl înmoi cu ploaia<br/>şi-i binecuvântezi răsadul.<br/>


text:
Ziceţi lui Dumnezeu: „Cât de înfricoşate sunt lucrările Tale!<br/>Din pricina mărimii puterii Tale, vrăjmaşii Tăi Te linguşesc.<br/>


text:
Tot pământul se închină înaintea Ta<br/>şi cântă în cinstea Ta,<br/>cântă Numele Tău. – (Oprire)<br/>


text:
Veniţi şi priviţi lucrările lui Dumnezeu!<br/>Ce înfricoşat este El când lucrează asupra fiilor oamenilor!<br/>


text:
El a prefăcut marea în pământ uscat,<br/>şi râul a fost trecut cu piciorul:<br/>atunci ne-am bucurat în El.<br/>


text:
El stăpâneşte pe vecie, prin puterea Lui.<br/>Ochii Lui urmăresc pe neamuri,<br/>ca cei răzvrătiţi să nu se mai scoale împotriva Lui! – (Oprire)<br/>


text:
Ai lăsat pe oameni să încalece pe capetele noastre,<br/>am trecut prin foc şi prin apă:<br/>dar Tu ne-ai scos şi ne-ai dat belşug.<br/>


text:
juruinţe care mi-au ieşit de pe buze,<br/>pe care mi le-a rostit gura când eram la strâmtorare.<br/>


text:
Îţi voi aduce oi grase ca ardere de tot,<br/>cu grăsimea berbecilor,<br/>voi jertfi oi împreună cu ţapi. – (Oprire)<br/>


text:
Veniţi de ascultaţi, toţi cei ce vă temeţi de Dumnezeu,<br/>şi voi istorisi ce a făcut El sufletului meu.<br/>


text:
Binecuvântat să fie Dumnezeu,<br/>care nu mi-a lepădat rugăciunea<br/>şi nu mi-a îndepărtat bunătatea Lui!


text:
<pb/>Dumnezeu să aibă milă de noi şi să ne binecuvânteze,<br/>să facă să lumineze peste noi faţa Lui, (Oprire)<br/>


text:
Se bucură neamurile şi se înveselesc;<br/>căci Tu judeci popoarele cu nepărtinire şi povăţuieşti neamurile pe pământ. – (Oprire)<br/>


text:
<pb/>Dumnezeu Se scoală, vrăjmaşii Lui se risipesc,<br/>şi potrivnicii Lui fug dinaintea feţei Lui.<br/>


text:
Cum se risipeşte fumul, aşa-i risipeşti Tu;<br/>cum se topeşte ceara la foc,<br/>aşa pier cei răi dinaintea lui Dumnezeu.<br/>


text:
Dar cei neprihăniţi se bucură, saltă de bucurie înaintea lui Dumnezeu<br/>şi nu mai pot de veselie.<br/>


text:
Cântaţi lui Dumnezeu, lăudaţi Numele Lui!<br/>Faceţi drum Celui ce înaintează prin câmpii.<br/>Domnul este Numele Lui: bucuraţi-vă înaintea Lui!<br/>


text:
El este tatăl orfanilor, apărătorul văduvelor,<br/>El, Dumnezeu, care locuieşte în Locaşul Lui cel Sfânt.<br/>


text:
Dumnezeu dă o familie celor părăsiţi,<br/>El izbăveşte pe prinşii de război şi-i face fericiţi;<br/>numai cei răzvrătiţi locuiesc în locuri uscate.<br/>


text:
s-a cutremurat pământul,<br/>s-au topit cerurile dinaintea lui Dumnezeu,<br/>s-a zguduit Sinai dinaintea lui Dumnezeu, Dumnezeul lui Israel.<br/>


text:
Poporul Tău şi-a aşezat locuinţa în ţara<br/>pe care, prin bunătatea Ta, Dumnezeule, o pregătiseşi pentru cei nenorociţi.<br/>


text:
Pe când voi vă odihniţi în mijlocul staulelor,<br/>aripile porumbelului sunt acoperite de argint,<br/>şi penele lui sunt de un galben auriu. –<br/>


text:
pentru ce, munţi cu multe piscuri, purtaţi pizmă<br/>pe muntele pe care l-a ales Dumnezeu ca locaş împărătesc?<br/>Cu toate acestea Domnul va locui în el în veci.<br/>


text:
Carele Domnului se numără cu douăzecile de mii, cu mii şi mii;<br/>Domnul este în mijlocul lor, venind din Sinai în Locaşul Său cel Sfânt.<br/>


text:
Te-ai suit pe înălţime, ai luat prinşi de război,<br/>ai luat în dar oameni;<br/>cei răzvrătiţi vor locui şi ei lângă Domnul Dumnezeu.<br/>


text:
Binecuvântat să fie Domnul care zilnic ne poartă povara,<br/>Dumnezeu, Mântuirea noastră. – (Oprire)<br/>


text:
Dumnezeu este pentru noi Dumnezeul izbăvirilor,<br/>şi Domnul Dumnezeu ne poate scăpa de moarte.<br/>


text:
ca să-ţi cufunzi piciorul în sânge,<br/>şi limba câinilor tăi să-şi capete partea din vrăjmaşii tăi.”<br/>


text:
Ei văd intrarea Ta, Dumnezeule, intrarea Dumnezeului meu, Împăratului meu, în Locaşul cel Sfânt.<br/>


text:
În frunte merg cântăreţii, apoi cei ce cântă din instrumente,<br/>în mijlocul fetelor care sună din timpane.<br/>


text:
Binecuvântaţi pe Dumnezeu în adunări,<br/>binecuvântaţi pe Domnul, cei ce vă coborâţi din Israel!<br/>


text:
Iată tânărul Beniamin, care stăpâneşte peste ei,<br/>căpeteniile lui Iuda şi ceata lor,<br/>căpeteniile lui Zabulon, căpeteniile lui Neftali.<br/>


text:
Dumnezeul tău te-a făcut puternic. Întăreşte, Dumnezeule, ce ai făcut pentru noi în Templul Tău.<br/>


text:
Înspăimântă fiara din trestii,<br/>ceata taurilor, cu viţeii popoarelor;<br/>calcă în picioare pe cei ce îşi pun plăcerea în argint!<br/>Risipeşte popoarele cărora le place să se bată!<br/>


text:
Cântaţi Celui ce călăreşte pe cerurile cerurilor veşnice!<br/>Iată că se aude glasul Lui, glasul Lui cel puternic!<br/>


text:
Daţi slavă lui Dumnezeu,<br/>a cărui măreţie este peste Israel<br/>şi a cărui putere este în ceruri.<br/>


text:
Ce înfricoşat eşti, Dumnezeule, din Locaşul Tău cel Sfânt!<br/>Dumnezeul lui Israel dă poporului Său tărie şi mare putere.<br/>Binecuvântat să fie Dumnezeu!


text:
Cei ce mă urăsc fără temei sunt mai mulţi decât perii capului meu;<br/>ce puternici sunt cei ce vor să mă piardă,<br/>cei ce pe nedrept îmi sunt vrăjmaşi;<br/>trebuie să dau înapoi ce n-am furat.<br/>


text:
Să nu rămână de ruşine, din pricina mea, cei ce nădăjduiesc în Tine, Doamne Dumnezeul oştirilor!<br/>Să nu roşească de ruşine, din pricina mea, cei ce Te caută, Dumnezeul lui Israel!<br/>


text:
Dar eu către Tine îmi înalţ rugăciunea, Doamne, la vremea potrivită.<br/>În bunătatea Ta cea mare,<br/>răspunde-mi, Dumnezeule, şi dă-mi ajutorul Tău!<br/>


text:
Scoate-mă din noroi, ca să nu mă mai afund!<br/>Să fiu izbăvit de vrăjmaşii mei şi din prăpastie!<br/>


text:
Să nu mai dea valurile peste mine,<br/>să nu mă înghită adâncul<br/>şi să nu se închidă groapa peste mine!<br/>


text:
Ascultă-mă, Doamne, căci bunătatea Ta este nemărginită.<br/>În îndurarea Ta cea mare, întoarce-Ţi privirile spre mine<br/>


text:
Tu ştii ce ocară, ce ruşine şi batjocură mi se face;<br/>toţi potrivnicii mei sunt înaintea Ta.<br/>


text:
Ocara îmi rupe inima, şi sunt bolnav;<br/>aştept să-i fie cuiva milă de mine, dar degeaba;<br/>aştept mângâietori, şi nu găsesc niciunul.<br/>


text:
Nenorociţii văd lucrul acesta, şi se bucură;<br/>voi, care căutaţi pe Dumnezeu, veselă să vă fie inima!<br/>


text:
Căci Dumnezeu va mântui Sionul şi va zidi cetăţile lui Iuda;<br/>ele vor fi locuite şi luate în stăpânire;<br/>


text:
Să rămână de ruşine şi înfruntaţi<br/>cei ce vor să-mi ia viaţa!<br/>Să dea înapoi şi să roşească<br/>cei ce-mi doresc pieirea!<br/>


text:
Toţi cei ce Te caută să se înveselească şi să se bucure în Tine!<br/>Cei ce iubesc mântuirea Ta<br/>să zică neîncetat: „Preamărit să fie Dumnezeu!”<br/>


text:
Eu sunt sărac şi lipsit: grăbeşte să-mi ajuţi, Dumnezeule.<br/>Tu eşti ajutorul şi izbăvitorul meu:<br/>Doamne, nu zăbovi!


text:
Fii o stâncă de adăpost pentru mine, unde să pot fugi totdeauna!<br/>Tu ai hotărât să mă scapi,<br/>căci Tu eşti stânca şi cetăţuia mea.<br/>


text:
Pe Tine mă sprijin, din pântecele mamei mele.<br/>Tu eşti binefăcătorul meu încă din pântecele mamei;<br/>pe Tine Te laud fără-ncetare.<br/>


text:
zicând: „L-a părăsit Dumnezeu;<br/>urmăriţi-l, puneţi mâna pe el, căci nu-i nimeni care să-l scape!”<br/>


text:
Să rămână de ruşine şi nimiciţi cei ce vor să-mi ia viaţa! Să fie acoperiţi de ruşine şi de ocară cei ce-mi caută pierzarea!<br/>


text:
Voi spune lucrările Tale cele puternice, Doamne Dumnezeule!<br/>Voi pomeni dreptatea Ta şi numai pe a Ta.<br/>


text:
Nu mă părăsi, Dumnezeule, chiar la bătrâneţi cărunte,<br/>ca să vestesc tăria Ta neamului de acum,<br/>şi puterea Ta neamului de oameni care va veni!<br/>


text:
Dreptatea Ta, Dumnezeule, ajunge până la cer;<br/>Tu ai săvârşit lucruri mari:<br/>Dumnezeule, cine este ca Tine?<br/>


text:
Ne-ai făcut să trecem prin multe necazuri şi nenorociri;<br/>dar ne vei da iarăşi viaţa,<br/>ne vei scoate iarăşi din adâncurile pământului.<br/>


text:
Şi Te voi lăuda în sunet de lăută,<br/>Îţi voi cânta credincioşia, Dumnezeule,<br/>Te voi lăuda cu harpa,<br/>Sfântul lui Israel!<br/>


text:
Când Te voi lăuda, voi fi cu bucuria pe buze,<br/>cu bucuria în sufletul pe care mi l-ai izbăvit;<br/>


text:
şi limba mea va vesti zi de zi dreptatea Ta,<br/>căci cei ce-mi caută pierzarea sunt ruşinaţi şi roşii de ruşine.


text:
El va face dreptate nenorociţilor poporului,<br/>va scăpa pe copiii săracului<br/>şi va zdrobi pe asupritor.<br/>


text:
Împăraţii Tarsisului şi ai ostroavelor vor plăti biruri,<br/>împăraţii Sebei şi Sabei vor aduce daruri.<br/>


text:
Ei vor trăi şi-i vor da aur din Seba;<br/>se vor ruga neîncetat pentru el<br/>şi-l vor binecuvânta în fiecare zi.<br/>


text:
Va fi belşug de grâne în ţară, până în vârful munţilor,<br/>şi spicele lor se vor clătina ca şi copacii din Liban;<br/>oamenii vor înflori în cetăţi ca iarba pământului.<br/>


text:
Numele lui va dăinui pe vecie:<br/>cât soarele îi va ţine numele.<br/>Cu el se vor binecuvânta unii pe alţii,<br/>şi toate neamurile îl vor numi fericit.<br/>


text:
Binecuvântat să fie în veci slăvitul Lui Nume!<br/>Tot pământul să se umple de slava Lui!<br/>Amin! Amin!<br/>


text:
până ce am intrat în Sfântul Locaş al lui Dumnezeu<br/>şi am luat seama la soarta de la urmă a celor răi.<br/>


text:
Pe cine altul am eu în cer în afară de Tine?<br/>Şi pe pământ nu-mi găsesc plăcerea în nimeni decât în Tine.<br/>


text:
Carnea şi inima pot să mi se prăpădească:<br/>fiindcă Dumnezeu va fi pururi stânca inimii mele şi partea mea de moştenire.<br/>


text:
Căci iată că cei ce se depărtează de Tine pier;<br/>Tu nimiceşti pe toţi cei ce-Ţi sunt necredincioşi.<br/>


text:
Cât pentru mine, fericirea mea este să mă apropii de Dumnezeu:<br/>pe Domnul Dumnezeu Îl fac locul meu de adăpost,<br/>ca să povestesc toate lucrările Tale.


text:
<pb/>Pentru ce, Dumnezeule, ne lepezi pentru totdeauna?<br/>Pentru ce Te mânii pe turma păşunii Tale?<br/>


text:
Adu-Ţi aminte de poporul Tău,<br/>pe care l-ai câştigat odinioară,<br/>pe care l-ai răscumpărat ca seminţie a moştenirii Tale!<br/>Adu-Ţi aminte de muntele Sionului, unde Îţi aveai locuinţa;<br/>


text:
îndreaptă-Ţi paşii spre aceste locuri pustiite fără curmare!<br/>Vrăjmaşul a pustiit totul în Locaşul Tău cel Sfânt.<br/>


text:
Ei ziceau în inima lor:<br/>„Să-i prăpădim pe toţi!”<br/>Au ars toate locurile sfinte din ţară.<br/>


text:
Semnele noastre nu le mai vedem;<br/>nu mai este niciun proroc<br/>şi nu mai este nimeni printre noi care să ştie până când…<br/>


text:
Până când, Dumnezeule, va batjocori asupritorul<br/>şi va nesocoti vrăjmaşul fără curmare Numele Tău?<br/>


text:
Totuşi, Dumnezeu este Împăratul meu, care din vremuri străvechi<br/>dă izbăviri în mijlocul acestei ţări.<br/>


text:
ai zdrobit capul leviatanului <n>{Sau: crocodilului}</n>,<br/>l-ai dat să-l mănânce fiarele din pustiu.<br/>


text:
Adu-Ţi aminte, Doamne, că vrăjmaşul Te batjocoreşte,<br/>şi un popor nechibzuit huleşte Numele Tău!<br/>


text:
Nu lăsa pradă fiarelor sufletul turturelei Tale<br/>şi nu uita pe vecie viaţa nenorociţilor Tăi!<br/>


text:
Ai în vedere legământul!<br/>Căci locurile dosnice din ţară sunt pline de bârloguri de tâlhari.<br/>


text:
Scoală-Te, Dumnezeule, apără-Ţi pricina!<br/>Adu-Ţi aminte de ocările pe care Ţi le aruncă în fiecare zi cel fără minte!<br/>


text:
Nu uita strigătele potrivnicilor Tăi,<br/>zarva care creşte necurmat a celor ce se ridică împotriva Ta!


text:
<pb/>Te lăudăm, Dumnezeule, Te lăudăm;<br/>noi, care chemăm Numele Tău,<br/>vestim minunile Tale!<br/>


text:
În mâna Domnului este un potir, în care fierbe un vin plin de amestecătură.<br/>Când îl varsă,<br/>toţi cei răi de pe pământ sug, îl sorb şi-l beau până în fund!<br/>


text:
Despuiaţi au fost vitejii aceia plini de inimă, au adormit somnul de apoi;<br/>n-au putut să se apere, toţi acei oameni viteji.<br/>


text:
când S-a ridicat Dumnezeu să facă dreptate<br/>şi să scape pe toţi nenorociţii de pe pământ. – (Oprire)<br/>


text:
Faceţi juruinţe Domnului Dumnezeului vostru şi împliniţi-le!<br/>Toţi cei ce-L înconjoară să aducă daruri Dumnezeului celui înfricoşat.<br/>


text:
<pb/>Strig cu glasul meu către Dumnezeu,<br/>strig cu glasul meu către Dumnezeu, şi El mă va asculta.<br/>


text:
În ziua necazului meu, caut pe Domnul;<br/>noaptea, mâinile îmi stau întinse fără curmare;<br/>sufletul meu nu vrea nicio mângâiere.<br/>


text:
Mi-aduc aminte de Dumnezeu şi gem;<br/>mă gândesc adânc în mine şi mi se mâhneşte duhul. – (Oprire)<br/>


text:
Mă gândesc la cântările mele noaptea,<br/>cuget adânc înăuntrul inimii mele,<br/>îmi cade duhul pe gânduri şi zic:<br/>


text:
Atunci îmi zic: „Ceea ce mă face să sufăr<br/>este că dreapta Celui Preaînalt nu mai este aceeaşi”…<br/>


text:
Când Te-au văzut apele, Dumnezeule,<br/>când Te-au văzut apele, s-au cutremurat,<br/>şi adâncurile s-au mişcat.<br/>


text:
Norii au turnat apă cu găleata,<br/>tunetul a răsunat în nori,<br/>şi săgeţile Tale au zburat în toate părţile.<br/>


text:
Tunetul Tău a izbucnit în vârtej de vânt,<br/>fulgerele au luminat lumea,<br/>pământul s-a mişcat şi s-a cutremurat.<br/>


text:
Ţi-ai croit un drum prin mare, o cărare prin apele cele mari,<br/>şi nu Ţi s-au mai cunoscut urmele.<br/>


text:
nu vom ascunde de copiii lor;<br/>ci vom vesti neamului de oameni care va veni laudele Domnului,<br/>puterea Lui şi minunile pe care le-a făcut.<br/>


text:
El a pus o mărturie în Iacov,<br/>a dat o Lege în Israel<br/>şi a poruncit părinţilor noştri<br/>să-şi înveţe în ea copiii,<br/>


text:
ca să fie cunoscută de cei ce vor veni după ei, de copiii care se vor naşte<br/>şi care, când se vor face mari, să vorbească despre ea copiilor lor;<br/>


text:
pentru ca aceştia să-şi pună încrederea în Dumnezeu,<br/>să nu uite lucrările lui Dumnezeu,<br/>şi să păzească poruncile Lui.<br/>


text:
Să nu fie, ca părinţii lor,<br/>un neam neascultător şi răzvrătit,<br/>un neam care n-avea o inimă tare<br/>şi al cărui duh nu era credincios lui Dumnezeu!<br/>


text:
pentru că n-au ţinut legământul lui Dumnezeu<br/>şi n-au voit să umble întocmai după Legea Lui.<br/>


text:
Dar ei tot n-au încetat să păcătuiască împotriva Lui,<br/>n-au încetat să se răzvrătească împotriva Celui Preaînalt în pustiu.<br/>


text:
Au vorbit împotriva lui Dumnezeu<br/>şi au zis: „Oare va putea Dumnezeu să pună o masă în pustiu?<br/>


text:
Iată că El a lovit stânca, de au curs ape<br/>şi s-au vărsat şiroaie.<br/>Dar va putea El să dea şi pâine<br/>sau să facă rost de carne poporului Său?”<br/>


text:
Domnul a auzit şi S-a mâniat.<br/>Un foc s-a aprins împotriva lui Iacov,<br/>şi s-a stârnit împotriva lui Israel mânia Lui,<br/>


text:
când s-a stârnit mânia lui Dumnezeu împotriva lor,<br/>a lovit de moarte pe cei mai tari din ei<br/>şi a doborât pe tinerii lui Israel.<br/>


text:
De aceea, El le-a curmat zilele ca o suflare,<br/>le-a curmat anii printr-un sfârşit năprasnic.<br/>


text:
îşi aduceau aminte că Dumnezeu este stânca lor<br/>şi că Dumnezeul atotputernic este izbăvitorul lor.<br/>


text:
Totuşi, în îndurarea Lui, El iartă nelegiuirea şi nu nimiceşte;<br/>Îşi opreşte de multe ori mânia<br/>şi nu dă drumul întregii Lui urgii.<br/>


text:
El Şi-a adus deci aminte că ei nu erau decât carne,<br/>o suflare care trece şi nu se mai întoarce.<br/>


text:
De câte ori s-au răzvrătit ei împotriva Lui în pustiu!<br/>De câte ori L-au mâniat ei în pustietate!<br/>


text:
Cum a trimis împotriva lor nişte muşte otrăvitoare, care i-au mâncat,<br/>şi broaşte, care i-au nimicit.<br/>


text:
El Şi-a aruncat împotriva lor mânia Lui aprinsă,<br/>urgia, iuţimea şi necazul:<br/>o droaie de îngeri aducători de nenorociri.<br/>


text:
Cum Şi-a dat drum slobod mâniei,<br/>nu le-a scăpat sufletul de la moarte<br/>şi le-a dat viaţa pradă molimei;<br/>


text:
Cum i-a dus fără nicio grijă,<br/>ca să nu le fie frică,<br/>iar marea a acoperit pe vrăjmaşii lor.<br/>


text:
Cum i-a adus spre hotarul Lui cel sfânt,<br/>spre muntele acesta pe care dreapta Lui l-a câştigat.<br/>


text:
Cum a izgonit neamurile dinaintea lor,<br/>le-a împărţit ţara în părţi de moştenire<br/>şi a pus seminţiile lui Israel să locuiască în corturile lor.<br/>


text:
Dar ei au ispitit pe Dumnezeul<br/>preaînalt, s-au răzvrătit împotriva Lui<br/>şi n-au ţinut poruncile Lui.<br/>


text:
Ci s-au depărtat şi au fost necredincioşi ca şi părinţii lor,<br/>s-au abătut la o parte ca un arc înşelător,<br/>


text:
Pe tinerii lui i-a ars focul,<br/>şi fecioarele lui n-au mai fost sărbătorite cu cântări de nuntă.<br/>


text:
Şi-a zidit Sfântul Locaş ca cerurile de înalt<br/>şi tare ca pământul pe care l-a întemeiat pe veci.<br/>


text:
L-a luat dinapoia oilor care alăptau,<br/>ca să pască pe poporul Său, Iacov, şi pe moştenirea Sa, Israel.<br/>


text:
<pb/>Dumnezeule, au năvălit neamurile în moştenirea Ta,<br/>au pângărit Templul Tău cel sfânt<br/>şi au prefăcut Ierusalimul într-un morman de pietre.<br/>


text:
Trupurile neînsufleţite ale robilor Tăi le-au dat să le mănânce păsările cerului,<br/>şi carnea credincioşilor Tăi au dat-o s-o mănânce fiarele pământului.<br/>


text:
Ca apa le-au vărsat sângele, de jur împrejurul Ierusalimului,<br/>şi n-a fost nimeni să-i îngroape.<br/>


text:
Varsă-Ţi mânia peste neamurile care nu Te cunosc<br/>şi peste împărăţiile care nu cheamă Numele Tău!<br/>


text:
Nu-Ţi mai aduce aminte de nelegiuirile strămoşilor noştri,<br/>ci să ne iasă degrabă înainte îndurările Tale!<br/>Căci suntem nenorociţi de tot!<br/>


text:
Ajută-ne, Dumnezeul mântuirii noastre, pentru slava Numelui Tău!<br/>Izbăveşte-ne şi iartă-ne păcatele, pentru Numele Tău!<br/>


text:
Pentru ce să zică neamurile: „Unde este Dumnezeul lor?”<br/>Să se ştie, înaintea ochilor noştri, printre neamuri<br/>că Tu răzbuni sângele vărsat al robilor Tăi!<br/>


text:
Să ajungă până la Tine gemetele prinşilor de război!<br/>Scapă, prin braţul Tău cel puternic, pe cei ce pier!<br/>


text:
Întoarce vecinilor noştri, de şapte ori în sânul lor,<br/>batjocurile pe care Ţi le-au aruncat ei Ţie, Doamne!<br/>


text:
Şi noi, poporul Tău, turma păşunii Tale, Te vom lăuda în veci<br/>şi vom vesti din neam în neam laudele Tale.


text:
<pb/>Ia aminte, păstorul lui Israel, Tu care povăţuieşti pe Iosif ca pe o turmă!<br/>Arată-Te în strălucirea Ta, Tu care şezi pe heruvimi!<br/>


text:
Ne faci să fim mărul de ceartă al vecinilor noştri,<br/>şi vrăjmaşii noştri râd de noi între ei.<br/>


text:
<pb/>Cântaţi cu veselie lui Dumnezeu, care este tăria noastră!<br/>Înălţaţi strigăte de bucurie Dumnezeului lui Iacov!<br/>


text:
El a rânduit sărbătoarea aceasta pentru Iosif,<br/>când a mers împotriva ţării Egiptului…<br/>Atunci am auzit un glas pe care nu l-am cunoscut: –<br/>


text:
Ai strigat în necaz, şi te-am izbăvit;<br/>ţi-am răspuns în locul tainic al tunetului<br/>şi te-am încercat la apele Meriba. – (Oprire)<br/>


text:
Niciun dumnezeu străin să nu fie în mijlocul tău<br/>şi să nu te închini înaintea dumnezeilor străini!<br/>


text:
Eu sunt Domnul Dumnezeul tău<br/>care te-am scos din ţara Egiptului;<br/>deschide-ţi gura larg, şi ţi-o voi umple!”<br/>


text:
Într-o clipă aş înfrunta pe vrăjmaşii lor,<br/>Mi-aş întoarce mâna împotriva potrivnicilor lor;<br/>


text:
Dar ei nu vor să ştie de nimic, nu pricep nimic,<br/>ci umblă în întuneric;<br/>de aceea se clatină toate temeliile pământului.<br/>


text:
Fac planuri pline de vicleşug împotriva poporului Tău<br/>şi se sfătuiesc împotriva celor ocrotiţi de Tine.<br/>


text:
„Veniţi”, zic ei, „să-i nimicim din mijlocul neamurilor,<br/>ca să nu se mai pomenească numele lui Israel!”<br/>


text:
Căpeteniilor lor fă-le ca lui Oreb şi Zeeb,<br/>şi tuturor domnilor lor ca lui Zebah şi Ţalmuna!<br/>


text:
Sufletul meu suspină şi tânjeşte de dor după curţile Domnului,<br/>inima şi carnea mea strigă către Dumnezeul cel Viu!<br/>


text:
Până şi pasărea îşi găseşte o casă acolo,<br/>şi rândunica un cuib unde îşi pune puii…<br/>Ah! altarele Tale, Doamne al oştirilor,<br/>împăratul meu şi Dumnezeul meu!<br/>


text:
Când străbat aceştia valea plângerii, o prefac într-un loc plin de izvoare,<br/>şi ploaia timpurie o acoperă cu binecuvântări.<br/>


text:
Doamne Dumnezeul oştirilor, ascultă rugăciunea mea!<br/>Ia aminte, Dumnezeul lui Iacov! – (Oprire)<br/>


text:
Căci mai mult face o zi în curţile Tale decât o mie în altă parte;<br/>eu vreau mai bine să stau în pragul Casei Dumnezeului meu,<br/>decât să locuiesc în corturile răutăţii!<br/>


text:
Căci Domnul Dumnezeu este un soare şi un scut,<br/>Domnul dă îndurare şi slavă,<br/>şi nu lipseşte de niciun bine pe cei ce duc o viaţă fără prihană.<br/>


text:
<pb/>Tu ai fost binevoitor cu ţara Ta, Doamne!<br/>Ai adus înapoi pe prinşii de război ai lui Iacov;<br/>


text:
i-ai acoperit toate păcatele; – (Oprire)<br/>Ţi-ai abătut toată aprinderea<br/>şi Te-ai întors din iuţimea mâniei Tale.<br/>


text:
Eu voi asculta ce zice Dumnezeu, Domnul:<br/>căci El vorbeşte de pace poporului Său şi iubiţilor Lui,<br/>numai ei să nu cadă iarăşi în nebunie.<br/>


text:
Da, mântuirea Lui este aproape de cei ce se tem de El,<br/>pentru ca în ţara noastră să locuiască slava.<br/>


text:
Păzeşte-mi sufletul, căci sunt unul din cei iubiţi de Tine!<br/>Scapă, Dumnezeule, pe robul Tău, care se încrede în Tine!<br/>


text:
Toate neamurile pe care le-ai făcut vor veni să se închine înaintea Ta, Doamne,<br/>şi să dea slavă Numelui Tău.<br/>


text:
Învaţă-mă căile Tale, Doamne! Eu voi umbla în adevărul Tău.<br/>Fă-mi inima să se teamă de Numele Tău.<br/>


text:
Te voi lăuda din toată inima mea, Doamne Dumnezeul meu,<br/>şi voi preamări Numele Tău în veci!<br/>


text:
Căci mare este bunătatea Ta faţă de mine,<br/>şi Tu îmi izbăveşti sufletul din adânca locuinţă a morţilor.<br/>


text:
Dumnezeule, nişte îngâmfaţi s-au sculat împotriva mea,<br/>o ceată de oameni asupritori vor să-mi ia viaţa<br/>şi nu se gândesc la Tine.<br/>


text:
Dar Tu, Doamne, Tu eşti un Dumnezeu îndurător şi milostiv,<br/>îndelung răbdător şi bogat în bunătate şi în credincioşie.<br/>


text:
Îndreaptă-Ţi privirile spre mine şi ai milă de mine:<br/>dă tărie robului Tău<br/>şi scapă pe fiul roabei Tale!<br/>


text:
Fă un semn pentru mine,<br/>ca să vadă vrăjmaşii mei şi să rămână de ruşine,<br/>căci Tu mă ajuţi şi mă mângâi, Doamne!


text:
Eu pomenesc Egiptul şi Babilonul printre cei ce Mă cunosc; iată, ţara filistenilor, Tirul cu Etiopia:<br/>„În Sion s-au născut.” –<br/>


text:
Stau întins printre cei morţi,<br/>ca cei ucişi şi culcaţi în mormânt,<br/>de care nu-Ţi mai aduci aminte<br/>şi care sunt despărţiţi de mâna Ta.<br/>


text:
Ai îndepărtat de la mine pe toţi prietenii mei,<br/>m-ai făcut o pricină de scârbă pentru ei;<br/>sunt închis şi nu pot să ies.<br/>


text:
Mi se topesc ochii de suferinţă;<br/>în toate zilele Te chem, Doamne,<br/>şi-mi întind mâinile spre Tine!<br/>


text:
Din tinereţe, sunt nenorocit şi trag să mor,<br/>sunt cuprins de spaimele Tale şi nu ştiu ce să mai fac.<br/>


text:
<pb/>Voi cânta totdeauna îndurările Domnului,<br/>voi spune din neam în neam, cu gura mea, credincioşia Ta.<br/>


text:
Dumnezeu este înfricoşat în adunarea cea mare a sfinţilor<br/>şi de temut pentru toţi cei ce stau în jurul Lui.<br/>


text:
Doamne Dumnezeul oştirilor,<br/>cine este puternic ca Tine, Doamne!<br/>Şi credincioşia Ta Te înconjoară.<br/>


text:
Tu ai zdrobit Egiptul ca pe un hoit,<br/>ai risipit pe vrăjmaşii Tăi prin puterea braţului Tău.<br/>


text:
Dreptatea şi judecata sunt temelia scaunului Tău de domnie;<br/>bunătatea şi credincioşia sunt înaintea feţei Tale.<br/>


text:
Ferice de poporul care cunoaşte sunetul trâmbiţei,<br/>care umblă în lumina feţei Tale, Doamne!<br/>


text:
Atunci ai vorbit într-o vedenie preaiubitului Tău<br/>şi ai zis: „Am dat ajutorul Meu unui viteaz,<br/>am ridicat din mijlocul poporului un tânăr;<br/>


text:
dar nu-Mi voi îndepărta deloc bunătatea de la ei<br/>şi nu-Mi voi face credincioşia de minciună;<br/>


text:
Este vreun om care să poată trăi şi să nu vadă moartea, care să poată să-şi scape sufletul din Locuinţa morţilor? – (Oprire)<br/>


text:
Unde sunt, Doamne, îndurările Tale dintâi<br/>pe care le-ai jurat lui David, în credincioşia Ta?<br/>


text:
Adu-Ţi aminte, Doamne, de ocara robilor Tăi,<br/>adu-Ţi aminte că port în sân ocara multor popoare;<br/>


text:
adu-Ţi aminte de ocările vrăjmaşilor Tăi, Doamne;<br/>de ocările lor împotriva paşilor unsului Tău!<br/>


text:
Înainte ca să se fi născut munţii<br/>şi înainte ca să se fi făcut pământul şi lumea,<br/>din veşnicie în veşnicie, Tu eşti Dumnezeu!<br/>


text:
Căci înaintea Ta, o mie de ani<br/>sunt ca ziua de ieri, care a trecut,<br/>şi ca o strajă din noapte.<br/>


text:
Tu pui înaintea Ta nelegiuirile noastre<br/>şi scoţi la lumina feţei Tale păcatele noastre cele ascunse.<br/>


text:
Anii vieţii noastre se ridică la şaptezeci de ani,<br/>iar, pentru cei mai tari, la optzeci de ani;<br/>şi lucrul cu care se mândreşte omul în timpul lor nu este decât trudă şi durere, căci trece iute, şi noi zburăm.<br/>


text:
Dar cine ia seama la tăria mâniei Tale<br/>şi la urgia Ta, aşa cum se cuvine să se teamă de Tine?<br/>


text:
Satură-ne în fiecare dimineaţă de bunătatea Ta,<br/>şi toată viaţa noastră ne vom bucura şi ne vom înveseli.<br/>


text:
Fie peste noi bunăvoinţa Domnului Dumnezeului nostru!<br/>Şi întăreşte lucrarea mâinilor noastre,<br/>da, întăreşte lucrarea mâinilor noastre!


text:
zice despre Domnul: „El este locul meu de scăpare şi cetăţuia mea,<br/>Dumnezeul meu în care mă încred!”<br/>


text:
El te va acoperi cu penele Lui<br/>şi te vei ascunde sub aripile Lui.<br/>Căci scut şi pavăză este credincioşia Lui!<br/>


text:
O mie să cadă alături de tine,<br/>şi zece mii la dreapta ta,<br/>dar de tine nu se va apropia.<br/>


text:
Pentru că zici: „Domnul este locul meu de adăpost!”<br/>şi faci din Cel Preaînalt turnul tău de scăpare,<br/>


text:
„Fiindcă Mă iubeşte – zice Domnul – de aceea îl voi izbăvi;<br/>îl voi ocroti, căci cunoaşte Numele Meu.<br/>


text:
Când Mă va chema, îi voi răspunde;<br/>voi fi cu el în strâmtorare,<br/>îl voi izbăvi şi-l voi proslăvi.<br/>


text:
Căci Tu mă înveseleşti cu lucrările Tale, Doamne,<br/>şi eu cânt de veselie, când văd lucrarea mâinilor Tale.<br/>


text:
Dacă cei răi înverzesc ca iarba şi dacă toţi cei ce fac răul înfloresc, este numai ca să fie nimiciţi pe vecie.<br/>


text:
Căci iată, Doamne, vrăjmaşii Tăi, iată vrăjmaşii Tăi pier:<br/>toţi cei ce fac răul sunt risipiţi.<br/>


text:
Ochiul meu îşi vede împlinită dorinţa faţă de vrăjmaşii mei,<br/>şi urechea mea aude împlinirea dorinţei mele faţă de potrivnicii mei cei răi.<br/>


text:
<pb/>Domnul împărăţeşte îmbrăcat cu măreţie;<br/>Domnul este îmbrăcat şi încins cu putere:<br/>de aceea lumea este tare şi nu se clatină.<br/>


text:
Dar mai puternic decât vuietul apelor mari<br/>şi mai puternic decât vuietul valurilor năprasnice ale mării<br/>este Domnul în locurile cereşti.<br/>


text:
Mărturiile Tale sunt cu totul adevărate;<br/>sfinţenia este podoaba Casei Tale,<br/>Doamne, pentru tot timpul cât vor ţine vremurile.


text:
Cel ce a sădit urechea s-ar putea să n-audă?<br/>Cel ce a întocmit ochiul s-ar putea să nu vadă?<br/>


text:
Ori de câte ori zic: „Mi se clatină piciorul!”,<br/>bunătatea Ta, Doamne, mă sprijină totdeauna.<br/>


text:
Când gânduri negre se frământă cu grămada înăuntrul meu,<br/>mângâierile Tale îmi înviorează sufletul.<br/>


text:
Te vor pune cei răi să şezi pe scaunul lor de domnie,<br/>ei care pregătesc nenorocirea la adăpostul Legii?<br/>


text:
El va face să cadă asupra lor nelegiuirea,<br/>El îi va nimici prin răutatea lor;<br/>Domnul Dumnezeul nostru îi va nimici.


text:
<pb/>Veniţi să cântăm cu veselie Domnului<br/>şi să strigăm de bucurie către Stânca mântuirii noastre.<br/>


text:
veniţi să ne închinăm şi să ne smerim,<br/>să ne plecăm genunchiul înaintea Domnului, Făcătorului nostru!<br/>


text:
Căci El este Dumnezeul nostru,<br/>şi noi suntem poporul păşunii Lui, turma pe care o povăţuieşte mâna Lui… O! de aţi asculta azi glasul Lui! –<br/>


text:
Patruzeci de ani M-am scârbit de neamul acesta<br/>şi am zis: „Este un popor cu inima rătăcită;<br/>ei nu cunosc căile Mele.”<br/>


text:
Căci Domnul este mare şi foarte vrednic de laudă.<br/>El este mai de temut decât toţi dumnezeii.<br/>


text:
Strălucirea şi măreţia sunt înaintea feţei Lui, slava şi podoaba sunt în Locaşul Lui cel Sfânt.<br/>


text:
Daţi Domnului slava cuvenită Numelui Lui!<br/>Aduceţi daruri de mâncare şi intraţi în curţile Lui!<br/>


text:
Închinaţi-vă înaintea Domnului îmbrăcaţi cu podoabe sfinte,<br/>tremuraţi înaintea Lui, toţi locuitorii pământului!<br/>


text:
Spuneţi printre neamuri: „Domnul împărăţeşte!<br/>De aceea lumea este tare şi nu se clatină.”<br/>Domnul judecă popoarele cu dreptate.<br/>


text:
Să se bucure cerurile şi să se înveselească pământul;<br/>să mugească marea cu tot ce cuprinde ea!<br/>


text:
înaintea Domnului! Căci El vine,<br/>vine să judece pământul.<br/>El va judeca lumea cu dreptate,<br/>şi popoarele, după credincioşia Lui.


text:
<pb/>Domnul împărăţeşte: să se înveselească pământul<br/>şi să se bucure ostroavele cele multe!<br/>


text:
Sunt ruşinaţi toţi cei ce slujesc icoanelor<br/>şi care se fălesc cu idolii:<br/>toţi dumnezeii se închină înaintea Lui.<br/>


text:
Sionul aude lucrul acesta şi se bucură; se înveselesc fiicele lui Iuda de judecăţile Tale, Doamne!<br/>


text:
Căci Tu, Doamne, Tu eşti Cel Preaînalt peste tot pământul, Tu eşti preaînălţat mai presus de toţi dumnezeii.<br/>


text:
Urâţi răul, cei ce iubiţi pe Domnul!<br/>El păzeşte sufletele credincioşilor Lui<br/>şi-i izbăveşte din mâna celor răi.<br/>


text:
<pb/>Cântaţi Domnului o cântare nouă,<br/>căci El a făcut minuni. Dreapta şi braţul Lui cel sfânt I-au venit în ajutor.<br/>


text:
Şi-a adus aminte de bunătatea şi credincioşia Lui faţă de casa lui Israel:<br/>toate marginile pământului au văzut mântuirea Dumnezeului nostru.<br/>


text:
Strigaţi către Domnul cu strigăte de bucurie, toţi locuitorii pământului!<br/>Chiuiţi, strigaţi şi cântaţi laude!<br/>


text:
înaintea Domnului! Căci El vine să judece pământul!<br/>El va judeca lumea cu dreptate,<br/>şi popoarele, cu nepărtinire.


text:
Să laude oamenii tăria împăratului, căci iubeşte dreptatea!<br/>Tu întăreşti dreptatea,<br/>Tu faci dreptate şi judecată în Iacov.<br/>


text:
Înălţaţi pe Domnul Dumnezeul nostru<br/>şi închinaţi-vă înaintea aşternutului picioarelor Lui,<br/>căci este sfânt!<br/>


text:
Moise şi Aaron, dintre preoţii Lui,<br/>şi Samuel, dintre cei ce chemau Numele Lui,<br/>au chemat pe Domnul, şi El i-a ascultat.<br/>


text:
El le-a vorbit din stâlpul de nor;<br/>ei au păzit poruncile Lui şi Legea pe care le-a dat-o El.<br/>


text:
Doamne Dumnezeul nostru, Tu i-ai ascultat;<br/>ai fost pentru ei un Dumnezeu iertător,<br/>dar i-ai pedepsit pentru greşelile lor.<br/>


text:
Înălţaţi pe Domnul Dumnezeul nostru<br/>şi închinaţi-vă pe muntele Lui cel sfânt!<br/>Căci Domnul Dumnezeul nostru este sfânt!


text:
Să ştiţi că Domnul este Dumnezeu!<br/>El ne-a făcut, ai Lui suntem:<br/>noi suntem poporul Lui şi turma păşunii Lui.<br/>


text:
Intraţi cu laude pe porţile<br/>Lui, intraţi cu cântări în curţile Lui!<br/>Lăudaţi-L şi binecuvântaţi-I Numele.<br/>


text:
Mă voi purta cu înţelepciune pe o cale neprihănită. –<br/>Când vei veni la mine? –<br/>Voi umbla cu inima fără prihană<br/>în mijlocul casei mele.<br/>


text:
Nu voi pune nimic rău înaintea ochilor mei;<br/>urăsc purtarea păcătoşilor;<br/>ea nu se va lipi de mine.<br/>


text:
Pe cel ce cleveteşte în ascuns pe aproapele său, îl voi nimici;<br/>pe cel cu priviri trufaşe şi cu inima îngâmfată, nu-l voi suferi.<br/>


text:
Voi avea ochii îndreptaţi asupra credincioşilor din ţară, ca să locuiască lângă mine;<br/>cel ce umblă pe o cale fără prihană, acela îmi va sluji.<br/>


text:
Cel ce se dedă la înşelăciune nu va locui în casa mea;<br/>cel ce spune minciuni nu va sta înaintea mea.<br/>


text:
În fiecare dimineaţă voi nimici pe toţi cei răi din ţară,<br/>ca să stârpesc din cetatea Domnului pe toţi cei ce săvârşesc nelegiuirea.


text:
Nu-mi ascunde faţa Ta în ziua necazului meu!<br/>Pleacă-Ţi urechea spre mine, când strig!<br/>Ascultă-mă degrabă!<br/>


text:
Tu Te vei scula şi vei avea milă de Sion;<br/>căci este vremea să Te înduri de el, a venit vremea hotărâtă pentru el.<br/>


text:
Atunci se vor teme neamurile de Numele Domnului,<br/>şi toţi împăraţii pământului, de slava Ta.<br/>


text:
Să se scrie lucrul acesta pentru neamul de oameni care va veni,<br/>şi poporul care se va naşte să laude pe Domnul!<br/>


text:
Ele vor pieri, dar Tu vei rămâne;<br/>toate se vor învechi ca o haină;<br/>le vei schimba ca pe un veşmânt, şi se vor schimba.<br/>


text:
<pb/>Binecuvântează, suflete, pe Domnul,<br/>şi tot ce este în mine să binecuvânteze Numele Lui cel sfânt!<br/>


text:
Ci cât sunt de sus cerurile faţă de pământ,<br/>atât este de mare bunătatea Lui pentru cei ce se tem de El;<br/>


text:
cât este de departe răsăritul de apus,<br/>atât de mult depărtează El fărădelegile noastre de la noi.<br/>


text:
Dar bunătatea Domnului ţine în veci pentru cei ce se tem de El,<br/>şi îndurarea Lui pentru copiii copiilor lor,<br/>


text:
pentru cei ce păzesc legământul Lui<br/>şi îşi aduc aminte de poruncile Lui, ca să le împlinească.<br/>


text:
Binecuvântaţi pe Domnul, îngerii Lui,<br/>care sunteţi tari în putere, care împliniţi poruncile Lui<br/>şi care ascultaţi de glasul cuvântului Lui.<br/>


text:
Binecuvântaţi pe Domnul, toate lucrările Lui,<br/>în toate locurile stăpânirii Lui!<br/>Binecuvântează, suflete, pe Domnul!


text:
<pb/>Binecuvântează, suflete, pe Domnul!<br/>Doamne Dumnezeule, Tu eşti nemărginit de mare!<br/>Tu eşti îmbrăcat cu strălucire şi măreţie!<br/>


text:
Cu apele Îţi întocmeşti vârful locuinţei Tale;<br/>din nori Îţi faci carul<br/>şi umbli pe aripile vântului.<br/>


text:
Le-ai pus o margine pe care nu trebuie s-o treacă,<br/>pentru ca să nu se mai întoarcă să acopere pământul.<br/>


text:
Tu faci să crească iarba pentru vite,<br/>şi verdeţuri, pentru nevoile omului,<br/>ca pământul să dea hrană:<br/>


text:
vin, care înveseleşte inima omului,<br/>untdelemn, care-i înfrumuseţează faţa,<br/>şi pâine, care-i întăreşte inima.<br/>


text:
Cât de multe sunt lucrările Tale, Doamne!<br/>Tu pe toate le-ai făcut cu înţelepciune,<br/>şi pământul este plin de făpturile Tale.<br/>


text:
Acolo în ea umblă corăbiile,<br/>şi în ea este leviatanul acela pe care l-ai făcut să se joace în valurile ei.<br/>


text:
Îţi ascunzi Tu faţa, ele tremură;<br/>le iei Tu suflarea, ele mor<br/>şi se întorc în ţărâna lor.<br/>


text:
Să piară păcătoşii de pe pământ,<br/>şi cei răi să nu mai fie!<br/>Binecuvântează, suflete, pe Domnul!<br/>Lăudaţi pe Domnul!


text:
Aduceţi-vă aminte de semnele minunate pe care le-a făcut,<br/>de minunile şi de judecăţile rostite de gura Lui,<br/>


text:
El Îşi aduce aminte totdeauna de legământul Lui,<br/>de făgăduinţele Lui făcute pentru o mie de neamuri de om,<br/>


text:
până la vremea când s-a întâmplat ce vestise el<br/>şi până când l-a încercat cuvântul Domnului.<br/>


text:
Domnul a înmulţit pe poporul Său foarte mult<br/>şi l-a făcut mai puternic decât potrivnicii lui.<br/>


text:
Acestora le-a schimbat inima, până acolo că au urât pe poporul Lui<br/>şi s-au purtat mişeleşte cu robii Săi.<br/>


text:
Prin puterea Lui, ei au făcut semne minunate în mijlocul lor,<br/>au făcut minuni în ţara lui Ham.<br/>


text:
<pb/>Lăudaţi pe Domnul!<br/>Lăudaţi pe Domnul, căci este bun,<br/>căci îndurarea Lui ţine în veci!<br/>


text:
Adu-Ţi aminte de mine, Doamne, în bunăvoinţa Ta pentru poporul Tău!<br/>Adu-Ţi aminte de mine şi dă-i ajutorul Tău,<br/>


text:
ca să văd fericirea aleşilor Tăi,<br/>să mă bucur de bucuria poporului Tău<br/>şi să mă laud cu moştenirea Ta!<br/>


text:
Părinţii noştri în Egipt n-au luat aminte la minunile Tale,<br/>nu şi-au adus aminte de mulţimea îndurărilor Tale şi au fost neascultători la mare, la Marea Roşie.<br/>


text:
Atunci s-a deschis pământul şi a înghiţit pe Datan,<br/>şi s-a închis deasupra cetei lui Abiram.<br/>


text:
Şi El a vorbit să-i nimicească:<br/>dar Moise, alesul Său, a stat la mijloc înaintea Lui,<br/>ca să-L abată de la mânia Lui şi să-L oprească să-i nimicească.<br/>


text:
au vărsat sânge nevinovat, sângele fiilor şi fiicelor lor,<br/>pe care i-au jertfit idolilor din Canaan,<br/>şi ţara a fost spurcată astfel prin omoruri.<br/>


text:
El de mai multe ori i-a izbăvit,<br/>dar ei s-au arătat neascultători în planurile lor,<br/>şi au ajuns nenorociţi prin nelegiuirea lor.<br/>


text:
Scapă-ne, Doamne Dumnezeul nostru,<br/>şi strânge-ne din mijlocul neamurilor,<br/>ca să lăudăm Numele Tău cel sfânt<br/>şi să ne fălim cu lauda Ta!<br/>


text:
Binecuvântat să fie Domnul Dumnezeul lui Israel,<br/>din veşnicie în veşnicie!<br/>Şi tot poporul să zică: „Amin!<br/>Lăudaţi pe Domnul!”


text:
şi pe care i-a strâns din toate ţările:<br/>de la răsărit şi de la apus,<br/>de la miazănoapte şi de la mare.<br/>


text:
Ei pribegeau prin pustiu, umblau pe căi neumblate,<br/>şi nu găseau nicio cetate, unde să poată locui.<br/>


text:
O, de ar lăuda oamenii pe Domnul pentru bunătatea Lui<br/>şi pentru minunile Lui faţă de fiii oamenilor!<br/>


text:
pentru că se răzvrătiseră împotriva cuvintelor lui Dumnezeu,<br/>pentru că nesocotiseră sfatul Celui Preaînalt.<br/>


text:
Atunci, în strâmtorarea lor, au strigat către Domnul,<br/>şi El i-a izbăvit din necazurile lor.<br/>


text:
Atunci, în strâmtorarea lor, au strigat către Domnul,<br/>şi El i-a izbăvit din necazurile lor;<br/>


text:
dar ridică pe cel lipsit, izbăveşte pe cel nevoiaş<br/>şi înmulţeşte familiile ca pe nişte turme.<br/>


text:
„Oamenii fără prihană văd lucrul acesta şi se bucură,<br/>şi orice nelegiuire îşi închide gura!”<br/>


text:
Cine este înţelept să ia seama la aceste lucruri<br/>şi să fie cu luare aminte la bunătăţile Domnului.


text:
<pb/>Gata îmi este inima să cânte, Dumnezeule!<br/>Voi cânta, voi suna din instrumentele mele; aceasta este slava mea!<br/>


text:
Căci mare este bunătatea Ta şi se înalţă mai presus de ceruri,<br/>iar credincioşia Ta, până la nori.<br/>


text:
Dumnezeu a vorbit în sfinţenia Lui: „Voi birui,<br/>voi împărţi Sihemul, voi măsura Valea Sucot;<br/>


text:
al Meu este Galaadul, al Meu, Manase;<br/>Efraim este întăritura capului Meu,<br/>şi Iuda, toiagul Meu de cârmuire;<br/>


text:
Moab este ligheanul în care Mă spăl;<br/>Îmi arunc încălţămintea asupra Edomului;<br/>strig de bucurie asupra ţării filistenilor!”<br/>


text:
Oare nu Tu, Dumnezeule, care ne-ai lepădat<br/>şi care nu vrei să mai ieşi, Dumnezeule, cu oştirile noastre?<br/>


text:
Căci potrivnicii au deschis împotriva mea o gură rea şi înşelătoare,<br/>îmi vorbesc cu o limbă mincinoasă,<br/>


text:
Copiii lui să umble fără niciun căpătâi şi să cerşească,<br/>să-şi caute pâinea departe de locuinţa lor dărâmată!<br/>


text:
Cel ce l-a împrumutat să-i pună mâna pe tot ce are,<br/>şi străinii să-i jefuiască rodul muncii lui!<br/>


text:
Nelegiuirea părinţilor săi să rămână ca aducere aminte înaintea Domnului<br/>şi să nu se şteargă păcatul mamei lui!<br/>


text:
pentru că nu şi-a adus aminte să facă îndurare,<br/>pentru că a prigonit pe cel nenorocit şi pe cel lipsit,<br/>până acolo încât să omoare pe omul cu inima zdrobită!<br/>


text:
Îi plăcea blestemul: să cadă asupra lui!<br/>Nu-i plăcea binecuvântarea: să se depărteze de el!<br/>


text:
Se îmbracă cu blestemul cum se îmbracă cu haina lui,<br/>îi pătrunde ca apa înăuntrul lui,<br/>ca untdelemnul, în oase!<br/>


text:
De aceea, să-i slujească de veşmânt, ca să se acopere,<br/>de cingătoare, cu care să fie totdeauna încins!<br/>


text:
Aceasta să fie, din partea Domnului, plata vrăjmaşilor mei<br/>şi a celor ce vorbesc cu răutate de mine!<br/>


text:
Iar Tu, Doamne Dumnezeule, lucrează pentru mine din pricina Numelui Tău,<br/>căci mare este bunătatea Ta; izbăveşte-mă!<br/>


text:
Măcar că ei blestemă, Tu binecuvântează;<br/>măcar că se ridică ei împotriva mea, vor fi înfruntaţi, iar robul Tău se va bucura.<br/>


text:
Potrivnicii mei să se îmbrace cu ocara,<br/>să se acopere cu ruşinea lor cum se acoperă cu o manta!<br/>


text:
<pb/>Domnul a zis Domnului meu: „Şezi la dreapta Mea,<br/>până voi pune pe vrăjmaşii Tăi sub picioarele Tale.” –<br/>


text:
Domnul va întinde din Sion toiagul de cârmuire al puterii Tale, zicând:<br/>„Stăpâneşte în mijlocul vrăjmaşilor Tăi!”<br/>


text:
Poporul Tău este plin de înflăcărare, când Îţi aduni oştirea;<br/>cu podoabe sfinte, ca din sânul zorilor,<br/>vine tineretul Tău la Tine, ca roua.<br/>


text:
Domnul a jurat, şi nu-I va părea rău:<br/>„Tu eşti preot în veac,<br/>în felul lui Melhisedec.” –<br/>


text:
El face dreptate printre neamuri:<br/>totul este plin de trupuri moarte;<br/>El zdrobeşte capete pe toată întinderea ţării.<br/>


text:
<pb/>Lăudaţi pe Domnul!<br/>Voi lăuda pe Domnul din toată inima mea,<br/>în tovărăşia oamenilor fără prihană şi în adunare.<br/>


text:
A trimis poporului Său izbăvirea,<br/>a aşezat legământul Său în veci;<br/>Numele Lui este sfânt şi înfricoşat.<br/>


text:
Frica Domnului este începutul înţelepciunii;<br/>toţi cei ce o păzesc au o minte sănătoasă,<br/>şi slava Lui ţine în veci.


text:
<pb/>Lăudaţi pe Domnul!<br/>Ferice de omul care se teme de Domnul<br/>şi care are o mare plăcere pentru poruncile Lui!<br/>


text:
Ce bine-i merge omului care face milă şi împrumută pe altul<br/>şi care îşi rânduieşte faptele după dreptate!<br/>


text:
Inima îi este mângâiată, n-are nicio teamă, până ce îşi vede împlinită dorinţa faţă de potrivnicii lui.<br/>


text:
El este darnic, dă celor lipsiţi;<br/>milostenia lui ţine în veci;<br/>capul i se înalţă cu slavă.<br/>


text:
Cel rău vede lucrul acesta şi se mânie,<br/>scrâşneşte din dinţi şi se topeşte.<br/>Poftele celor răi rămân neîmplinite.


text:
El dă o casă celei ce era stearpă, face din ea o mamă veselă în mijlocul copiilor ei.<br/>Lăudaţi pe Domnul!


text:
<pb/>Nu nouă, Doamne, nu nouă, ci Numelui Tău dă slavă pentru bunătatea Ta, pentru credincioşia Ta!<br/>


text:
Domnul Şi-aduce aminte de noi: El va binecuvânta,<br/>va binecuvânta casa lui Israel,<br/>va binecuvânta casa lui Aaron,<br/>


text:
Mă înfăşuraseră legăturile morţii<br/>şi m-apucaseră sudorile mormântului;<br/>eram pradă necazului şi durerii.<br/>


text:
Ascultă-mă, Doamne, căci sunt robul Tău:<br/>robul Tău, fiul roabei Tale,<br/>şi Tu mi-ai desfăcut legăturile.<br/>


text:
Căci mare este bunătatea Lui faţă de noi,<br/>şi credincioşia Lui ţine în veci.<br/>Lăudaţi pe Domnul!


text:
Domnul este ajutorul meu,<br/>şi mă bucur când îmi văd împlinită dorinţa faţă de vrăjmaşii mei.<br/>


text:
M-au înconjurat ca nişte albine; se sting ca un foc de spini:<br/>în Numele Domnului le tai în bucăţi.<br/>


text:
Strigăte de biruinţă şi de mântuire se înalţă în corturile celor neprihăniţi:<br/>dreapta Domnului câştigă biruinţa!<br/>


text:
Domnul este Dumnezeu şi ne luminează.<br/>Legaţi cu funii vita pentru jertfă şi aduceţi-o până la coarnele altarului!<br/>


text:
Să tot stea voievozii şi să vorbească împotriva mea:<br/>robul Tău cugetă adânc la orânduirile Tale.<br/>


text:
Depărtează-mă de calea necredincioşiei, către Tine,<br/>şi dă-mi îndurarea Ta, ca să urmez Legea Ta!<br/>


text:
Împlineşte-Ţi făgăduinţa faţă de robul Tău,<br/>făgăduinţa făcută pentru cei ce se tem de Tine!<br/>


text:
Îmi întind mâinile spre poruncile Tale pe care le iubesc<br/>şi vreau să mă gândesc adânc la orânduirile Tale.<br/>


text:
Nişte îngâmfaţi urzesc neadevăruri împotriva mea;<br/>dar eu păzesc din toată inima mea poruncile Tale.<br/>


text:
Mai mult preţuieşte pentru mine legea gurii Tale,<br/>decât o mie de lucruri de aur şi de argint.<br/>


text:
Să fie înfruntaţi îngâmfaţii care mă asupresc fără temei!<br/>Căci eu mă gândesc adânc la poruncile Tale.<br/>


text:
Tu dispreţuieşti pe toţi cei ce se depărtează de orânduirile Tale,<br/>căci înşelătoria lor este zadarnică.<br/>


text:
Întoarce-Ţi faţa spre mine şi ai milă de mine,<br/>după obiceiul Tău faţă de cei ce iubesc Numele Tău!<br/>


text:
O iau înaintea străjilor de noapte şi deschid ochii,<br/>ca să mă gândesc adânc la cuvântul Tău.<br/>


text:
Acolo se suie seminţiile, seminţiile Domnului,<br/>după legea lui Israel,<br/>ca să laude Numele Domnului.<br/>


text:
Căci acolo sunt scaunele de domnie pentru judecată,<br/>scaunele de domnie ale casei lui David.<br/>


text:
Cum se uită ochii robilor la mâna stăpânilor lor,<br/>şi ochii roabei, la mâna stăpânei ei,<br/>aşa se uită ochii noştri la Domnul Dumnezeul nostru<br/>până va avea milă de noi.<br/>


text:
<pb/>Cei ce se încred în Domnul sunt ca muntele Sionului care nu se clatină, ci stă întărit pe vecie.<br/>


text:
Cum este înconjurat Ierusalimul de munţi,<br/>aşa înconjoară Domnul pe poporul Său,<br/>de acum şi până în veac.<br/>


text:
Căci toiagul de cârmuire al răutăţii nu va rămâne pe moştenirea celor neprihăniţi,<br/>pentru ca cei neprihăniţi să nu întindă mâinile spre nelegiuire.<br/>


text:
Dar pe cei ce apucă pe căi lăturalnice,<br/>să-i nimicească Domnul împreună cu cei ce fac rău!<br/>Pacea să fie peste Israel!


text:
Atunci gura ne era plină de strigăte de bucurie,<br/>şi limba, de cântări de veselie.<br/>Atunci se spunea printre neamuri:<br/>„Domnul a făcut mari lucruri pentru ei!”<br/>


text:
<pb/>Dacă nu zideşte Domnul o casă,<br/>degeaba lucrează cei ce o zidesc;<br/>dacă nu păzeşte Domnul o cetate,<br/>degeaba veghează cel ce o păzeşte.<br/>


text:
Degeaba vă sculaţi de dimineaţă şi vă culcaţi târziu,<br/>ca să mâncaţi o pâine câştigată cu durere;<br/>căci preaiubiţilor Lui El le dă pâine ca în somn.<br/>


text:
Ferice de omul care îşi umple tolba de săgeţi cu ei!<br/>Căci ei nu vor rămâne de ruşine<br/>când vor vorbi cu vrăjmaşii lor la poartă.


text:
Nevasta ta este ca o viţă roditoare înăuntrul casei tale; copiii tăi stau ca nişte lăstari de măslin împrejurul mesei tale.<br/>


text:
Să te binecuvânteze Domnul din Sion,<br/>să vezi fericirea Ierusalimului, în toate zilele vieţii tale,<br/>


text:
şi trecătorii nu zic:<br/>„Binecuvântarea Domnului să fie peste voi!”<br/>„Vă binecuvântăm în Numele Domnului!”


text:
Dacă ai păstra, Doamne, aducerea aminte a nelegiuirilor,<br/>cine ar putea sta în picioare, Doamne?<br/>


text:
Sufletul meu aşteaptă pe Domnul<br/>mai mult decât aşteaptă străjerii dimineaţa,<br/>da, mai mult decât aşteaptă străjerii dimineaţa.<br/>


text:
Israele, pune-ţi nădejdea în Domnul,<br/>căci la Domnul este îndurarea<br/>şi la El este belşug de răscumpărare!<br/>


text:
<pb/>Doamne, eu n-am o inimă îngâmfată, nici priviri trufaşe,<br/>nu mă îndeletnicesc cu lucruri prea mari<br/>şi prea înalte pentru mine.<br/>


text:
Dimpotrivă, sufletul îmi este liniştit şi potolit<br/>ca un copil înţărcat care stă lângă mama sa;<br/>da, sufletul meu este ca un copil înţărcat.<br/>


text:
Adu-Ţi aminte cum a jurat el Domnului<br/>şi a făcut următoarea juruinţă Puternicului lui Iacov:<br/>


text:
Preoţii Tăi să se îmbrace în neprihănire,<br/>şi credincioşii Tăi să scoată strigăte de bucurie!<br/>


text:
Domnul a jurat lui David adevărul<br/>şi nu Se va întoarce de la ce a jurat:<br/>„Voi pune pe scaunul tău de domnie un fiu din trupul tău.<br/>


text:
Dacă fiii tăi vor păzi legământul Meu<br/>şi învăţăturile Mele pe care li le voi da,<br/>vor şedea şi fiii lor în veci pe scaunul tău de domnie.” –<br/>


text:
Voi îmbrăca în mântuire pe preoţii lui,<br/>şi credincioşii lui vor scoate strigăte de bucurie.<br/>


text:
Este ca untdelemnul de preţ, care, turnat pe capul lui,<br/>se coboară pe barbă,<br/>pe barba lui Aaron,<br/>se coboară pe marginea veşmintelor lui.<br/>


text:
Este ca roua Hermonului<br/>care se coboară pe munţii Sionului, căci acolo dă Domnul binecuvântarea,<br/>viaţa, pentru veşnicie.


text:
<pb/>Iată, binecuvântaţi pe Domnul, toţi robii Domnului,<br/>care staţi noaptea în Casa Domnului!<br/>


text:
El ridică norii de la marginile pământului,<br/>dă naştere la fulgere şi ploaie<br/>şi scoate vântul din cămările lui.<br/>


text:
A trimis semne şi minuni în mijlocul tău, Egiptule:<br/>împotriva lui faraon şi împotriva tuturor slujitorilor lui.<br/>


text:
pe Sihon, împăratul amoriţilor,<br/>pe Og, împăratul Basanului,<br/>şi pe toţi împăraţii Canaanului;<br/>


text:
Casa lui Levi, binecuvântaţi pe Domnul!<br/>Cei ce vă temeţi de Domnul, binecuvântaţi pe Domnul!<br/>


text:
<pb/>Pe malurile râurilor Babilonului<br/>şedeam jos şi plângeam,<br/>când ne aduceam aminte de Sion.<br/>


text:
Căci acolo, biruitorii noştri ne cereau cântări,<br/>şi asupritorii noştri ne cereau bucurie, zicând:<br/>„Cântaţi-ne câteva din cântările Sionului!” –<br/>


text:
Să mi se lipească limba de cerul gurii,<br/>dacă nu-mi voi aduce aminte de tine,<br/>dacă nu voi face din Ierusalim<br/>culmea bucuriei mele!<br/>


text:
Adu-Ţi aminte, Doamne, de copiii Edomului,<br/>care, în ziua nenorocirii Ierusalimului,<br/>ziceau: „Radeţi-l, radeţi-l<br/>din temelii!”<br/>


text:
Ah! fiica Babilonului, sortită pustiirii,<br/>ferice de cine-ţi va întoarce la fel răul pe care ni l-ai făcut!<br/>


text:
Mă închin în Templul Tău cel sfânt<br/>şi laud Numele Tău, pentru bunătatea şi credincioşia Ta,<br/>căci Ţi s-a mărit faima prin împlinirea făgăduinţelor Tale.<br/>


text:
Când umblu în mijlocul strâmtorării, Tu mă înviorezi,<br/>Îţi întinzi mâna spre mânia vrăjmaşilor mei,<br/>şi dreapta Ta mă mântuieşte.<br/>


text:
Domnul va sfârşi ce a început pentru mine.<br/>Doamne, bunătatea Ta ţine în veci:<br/>nu părăsi lucrările mâinilor Tale.


text:
O ştiinţă atât de minunată este mai presus de puterile mele:<br/>este prea înaltă ca s-o pot prinde.<br/>


text:
Dacă mă voi sui în cer, Tu eşti acolo;<br/>dacă mă voi culca în Locuinţa morţilor, iată-Te şi acolo;<br/>


text:
Dacă voi zice: „Cel puţin întunericul mă va acoperi<br/>şi se va face noapte lumina dimprejurul meu!”<br/>


text:
Iată că nici chiar întunericul nu este întunecos pentru Tine;<br/>ci noaptea străluceşte ca ziua,<br/>şi întunericul, ca lumina.<br/>


text:
Te laud că sunt o făptură aşa de minunată.<br/>Minunate sunt lucrările Tale,<br/>şi ce bine vede sufletul meu lucrul acesta!<br/>


text:
Trupul meu nu era ascuns de Tine,<br/>când am fost făcut într-un loc tainic,<br/>ţesut în chip ciudat, ca în adâncimile pământului.<br/>


text:
Când nu eram decât un plod fără chip, ochii Tăi mă vedeau;<br/>şi în cartea Ta erau scrise toate zilele care-mi erau rânduite,<br/>mai înainte de a fi fost vreuna din ele.<br/>


text:
Să nu urăsc eu, Doamne, pe cei ce Te urăsc<br/>şi să nu-mi fie scârbă de cei ce se ridică împotriva Ta?<br/>


text:
Păzeşte-mă, Doamne, de mâinile celui rău!<br/>Fereşte-mă de oamenii asupritori,<br/>care se gândesc să mă doboare!<br/>


text:
Nişte îngâmfaţi îmi întind curse şi laţuri,<br/>pun reţele de-a lungul drumului<br/>şi îmi întind capcane. – (Oprire)<br/>


text:
Nu împlini, Doamne, dorinţele celui rău,<br/>nu lăsa să-i izbutească planurile, ca să nu se fălească! – (Oprire)<br/>


text:
Cărbuni aprinşi să cadă peste ei!<br/>În foc să fie aruncaţi,<br/>în adâncuri, de unde să nu se mai scoale!<br/>


text:
Omul cu limba mincinoasă nu se întăreşte pe pământ,<br/>şi pe omul asupritor, nenorocirea îl paşte şi-l duce la pierzare.<br/>


text:
Ca tămâia să fie rugăciunea mea înaintea Ta,<br/>şi ca jertfa de seară să fie ridicarea mâinilor mele!<br/>


text:
Nu-mi abate inima la lucruri rele, la fapte vinovate, împreună cu oamenii care fac răul,<br/>şi să nu mănânc din ospeţele lor!<br/>


text:
Lovească-mă cel neprihănit, căci lovirea lui îmi este binevenită;<br/>pedepsească-mă, căci pedeapsa lui este ca untdelemnul turnat pe capul meu.<br/>Să nu-mi întorc capul de la ea:<br/>dar rugăciunea mea se va înălţa întruna împotriva răutăţii lor.<br/>


text:
Când li se vor prăvăli judecătorii de-a lungul stâncilor,<br/>atunci vor asculta cuvintele mele şi vor vedea că sunt plăcute.<br/>


text:
De aceea, către Tine, Doamne Dumnezeule, îmi îndrept ochii,<br/>la Tine caut adăpost; nu-mi părăsi sufletul!<br/>


text:
Când îmi este mâhnit duhul în mine,Tu îmi cunoşti cărarea.<br/>Pe drumul pe care umblu, mi-au întins o cursă.<br/>


text:
Aruncă-Ţi ochii la dreapta şi priveşte! Nimeni nu mă mai cunoaşte,<br/>orice scăpare este pierdută pentru mine, nimănui nu-i pasă de sufletul meu.<br/>


text:
Doamne, către Tine strig şi zic:<br/>„Tu eşti scăparea mea,<br/>partea mea de moştenire pe pământul celor vii.”<br/>


text:
Ia aminte la strigătele mele, căci sunt nenorocit de tot.<br/>Izbăveşte-mă de cei ce mă prigonesc, căci sunt mai tari decât mine.<br/>


text:
Scoate-mi sufletul din temniţă, ca să laud Numele Tău!<br/>Cei neprihăniţi vor veni să mă înconjoare, când îmi vei face bine.


text:
<pb/>Doamne, ascultă-mi rugăciunea, pleacă-Ţi urechea la cererile mele!<br/>Ascultă-mă în credincioşia şi dreptatea Ta!<br/>


text:
Vrăjmaşul îmi urmăreşte sufletul,<br/>îmi calcă viaţa în picioare la pământ:<br/>mă face să locuiesc în întuneric ca cei ce au murit de multă vreme.<br/>


text:
Mi-aduc aminte de zilele de odinioară,<br/>mă gândesc la toate lucrările Tale,<br/>cuget la lucrarea mâinilor Tale.<br/>


text:
Îmi întind mâinile spre Tine;<br/>îmi suspină sufletul după Tine ca un pământ uscat. – (Oprire)<br/>


text:
Grăbeşte de m-ascultă, Doamne!<br/>Mi se topeşte duhul:<br/>nu-mi ascunde faţa Ta!<br/>Căci aş ajunge atunci ca cei ce se coboară în groapă!<br/>


text:
Fă-mă să aud dis-de-dimineaţă bunătatea Ta,<br/>căci mă încred în Tine.<br/>Arată-mi calea pe care trebuie să umblu,<br/>căci la Tine îmi înalţ sufletul.<br/>


text:
Învaţă-mă să fac voia Ta, căci Tu eşti Dumnezeul meu.<br/>Duhul Tău cel bun să mă călăuzească pe calea cea dreaptă!<br/>


text:
În bunătatea Ta, nimiceşte pe vrăjmaşii mei<br/>şi pierde pe toţi potrivnicii sufletului meu,<br/>căci eu sunt robul Tău.


text:
<pb/>Binecuvântat să fie Domnul, Stânca mea,<br/>care-mi deprinde mâinile la luptă, degetele, la bătălie,<br/>


text:
Binefăcătorul meu şi Cetăţuia mea,<br/>Turnul meu de scăpare şi Izbăvitorul meu,<br/>Scutul meu de adăpost,<br/>care-mi supune pe poporul meu!<br/>


text:
Întinde-Ţi mâinile de sus,<br/>izbăveşte-mă şi scapă-mă din apele cele mari,<br/>din mâna fiilor celui străin,<br/>


text:
izbăveşte-mă şi scapă-mă din mâna fiilor celui străin,<br/>a căror gură spune neadevăruri,<br/>şi a căror dreaptă este o dreaptă mincinoasă!…<br/>


text:
Fiii noştri sunt ca nişte odrasle, care cresc în tinereţea lor;<br/>fetele noastre, ca nişte stâlpi săpaţi frumos, care fac podoaba caselor împărăteşti.<br/>


text:
Grânarele noastre sunt pline şi gem de tot felul de merinde;<br/>turmele ni se înmulţesc cu miile, cu zecile de mii, în câmpiile noastre:<br/>


text:
viţelele noastre sunt prăsitoare;<br/>nu-i nicio pagubă, nicio robie,<br/>niciun ţipăt în uliţele noastre!<br/>


text:
<pb/>Te voi înălţa, Dumnezeule, Împăratul meu,<br/>şi voi binecuvânta Numele Tău în veci de veci.<br/>


text:
ca să facă cunoscut fiilor oamenilor puterea Ta<br/>şi strălucirea plină de slavă a Împărăţiei Tale.<br/>


text:
Împărăţia Ta este o Împărăţie veşnică,<br/>şi stăpânirea Ta rămâne în picioare în toate veacurile.<br/>


text:
Gura mea să vestească lauda Domnului,<br/>şi orice făptură să binecuvânteze Numele Lui cel sfânt, în veci de veci!


text:
Ferice de cine are ca ajutor pe Dumnezeul lui Iacov,<br/>ferice de cine-şi pune nădejdea în Domnul Dumnezeul său!<br/>


text:
El face dreptate celor asupriţi;<br/>dă pâine celor flămânzi:<br/>Domnul izbăveşte pe prinşii de război;<br/>


text:
Domnul deschide ochii orbilor;<br/>Domnul îndreaptă pe cei încovoiaţi;<br/>Domnul iubeşte pe cei neprihăniţi.<br/>


text:
Domnul ocroteşte pe cei străini,<br/>sprijină pe orfan şi pe văduvă,<br/>dar răstoarnă calea celor răi.<br/>


text:
Domnul împărăţeşte în veci;<br/>Dumnezeul tău, Sioane, rămâne din veac în veac!<br/>Lăudaţi pe Domnul!


text:
<pb/>Lăudaţi pe Domnul!<br/>Căci este frumos să lăudăm pe Dumnezeul nostru,<br/>căci este plăcut şi se cuvine să-L lăudăm.<br/>


text:
El acoperă cerul cu nori,<br/>pregăteşte ploaia pentru pământ<br/>şi face să răsară iarba pe munţi.<br/>


text:
<pb/>Lăudaţi pe Domnul!<br/>Lăudaţi pe Domnul din înălţimea cerurilor,<br/>lăudaţi-L în locurile cele înalte!<br/>


text:
Să laude Numele Domnului!<br/>Căci numai Numele Lui este înălţat:<br/>măreţia Lui este mai presus de pământ şi de ceruri.<br/>


text:
El a înălţat tăria poporului Său:<br/>iată o pricină de laudă pentru toţi credincioşii Lui,<br/>pentru copiii lui Israel, popor de lângă El.<br/>Lăudaţi pe Domnul!


text:
<pb/>Lăudaţi pe Domnul!<br/>Cântaţi Domnului o cântare nouă,<br/>cântaţi laudele Lui în adunarea credincioşilor Lui!<br/>


text:
Să se bucure Israel de Cel ce l-a făcut,<br/>să se înveselească fiii Sionului de împăratul lor!<br/>


text:
Să salte de bucurie credincioşii Lui, îmbrăcaţi în slavă, să scoată strigăte de bucurie în aşternutul lor!<br/>


text:
ca să aducă la îndeplinire împotriva lor judecata scrisă!<br/>Aceasta este o cinste pentru toţi credincioşii Lui.<br/>Lăudaţi pe Domnul!


text:
<pb/>Lăudaţi pe Domnul!<br/>Lăudaţi pe Dumnezeu în Locaşul Lui cel Sfânt,<br/>lăudaţi-L în întinderea cerului, unde se arată puterea Lui!<br/>


text:
Lăudaţi-L cu timpane şi cu jocuri,<br/>lăudaţi-L cântând cu instrumente cu corzi şi cu cavalul.<br/>


text:
să asculte însă şi înţeleptul, şi îşi va mări ştiinţa,<br/>şi cel priceput, şi va căpăta iscusinţă –<br/>


text:
pentru prinderea înţelesului unei pilde sau al unui cuvânt adânc,<br/>înţelesul cuvintelor înţelepţilor şi al cuvintelor lor cu tâlc.


text:
<pb/>Frica Domnului este începutul ştiinţei;<br/>dar nebunii nesocotesc înţelepciunea şi învăţătura.<br/>


text:
Dacă-ţi vor zice: „Vino cu noi!<br/>Haidem să întindem curse ca să vărsăm sânge,<br/>să întindem fără temei laţuri celui nevinovat;<br/>


text:
haidem să-i înghiţim de vii, ca Locuinţa morţilor,<br/>şi întregi, ca pe cei ce se coboară în groapă;<br/>


text:
căci ei întind curse tocmai împotriva sângelui lor,<br/>şi sufletului lor îşi întind ei laţuri.<br/>


text:
Aceasta este soarta tuturor celor lacomi de câştig,<br/>lăcomia aduce pierderea celor ce se dedau la ea.


text:
„Până când veţi iubi prostia, proştilor?<br/>Până când le va plăcea batjocoritorilor batjocura<br/>şi vor urî nebunii ştiinţa?<br/>


text:
Întoarceţi-vă să ascultaţi mustrările mele!<br/>Iată, voi turna duhul meu peste voi,<br/>vă voi face cunoscut cuvintele mele…<br/>


text:
de aceea şi eu voi râde când veţi fi în vreo nenorocire,<br/>îmi voi bate joc de voi când vă va apuca groaza,<br/>


text:
când vă va apuca groaza ca o furtună<br/>şi când vă va învălui nenorocirea ca un vârtej,<br/>când va da peste voi necazul şi strâmtorarea.<br/>


text:
<pb/>Căci înţelepciunea va veni în inima ta,<br/>şi cunoştinţa va fi desfătarea sufletului tău;<br/>


text:
Să nu te părăsească bunătatea şi credincioşia:<br/>leagă-ţi-le la gât,<br/>scrie-le pe tăbliţa inimii tale.<br/>


text:
Şi astfel vei căpăta trecere şi minte sănătoasă,<br/>înaintea lui Dumnezeu şi înaintea oamenilor.<br/>


text:
Căci câştigul pe care-l aduce ea este mai bun decât al argintului,<br/>şi venitul adus de ea este mai de preţ decât aurul;<br/>


text:
<pb/>Fiule, să nu se depărteze învăţăturile acestea de ochii tăi:<br/>păstrează înţelepciunea şi chibzuinţa!<br/>


text:
Nu zice aproapelui tău: „Du-te şi vino iarăşi;<br/>îţi voi da mâine!”<br/>când ai de unde să dai.<br/>


text:
Blestemul Domnului este în casa celui rău,<br/>dar locuinţa celor neprihăniţi o binecuvântează.<br/>


text:
el mă învăţa atunci şi-mi zicea:<br/>„Păstrează bine în inima ta cuvintele mele,<br/>păzeşte învăţăturile mele şi vei trăi!<br/>


text:
Dobândeşte înţelepciune, dobândeşte pricepere;<br/>nu uita cuvintele gurii mele şi nu te abate de la ele.<br/>


text:
Iată începutul înţelepciunii:<br/>dobândeşte înţelepciunea,<br/>şi cu tot ce ai, dobândeşte priceperea.<br/>


text:
Ea îţi va pune pe cap o cunună plăcută,<br/>te va împodobi cu o strălucită cunună împărătească.”<br/>


text:
Dar cărarea celor neprihăniţi este ca lumina strălucitoare,<br/>a cărei strălucire merge mereu crescând până la miezul zilei.<br/>


text:
Căci buzele femeii străine strecoară miere, şi cerul gurii ei este mai lunecos decât untdelemnul;<br/>


text:
ca nu cumva nişte străini să se sature de averea ta,<br/>şi tu să te trudeşti pentru casa altuia;<br/>


text:
Cum am putut să n-ascult glasul învăţătorilor mei<br/>şi să nu iau aminte la cei ce mă învăţau?<br/>


text:
Cerboaică iubită, căprioară plăcută:<br/>fii îmbătat tot timpul de drăgălăşiile ei,<br/>fii îndrăgostit necurmat de dragostea ei!<br/>


text:
Şi pentru ce, fiule, ai fi îndrăgostit de o străină<br/>şi ai îmbrăţişa sânul unei necunoscute?<br/>


text:
fă totuşi lucrul acesta, fiule: dezleagă-te,<br/>căci ai căzut în mâna aproapelui tău!<br/>De aceea du-te, aruncă-te cu faţa la pământ şi stăruie de el.<br/>


text:
<pb/>Du-te la furnică, leneşule;<br/>uită-te cu băgare de seamă la căile ei şi înţelepţeşte-te!<br/>


text:
Căci sfatul este o candelă, învăţătura este o lumină,<br/>iar îndemnul şi mustrarea sunt calea vieţii.<br/>


text:
Căci pentru o femeie curvă, omul ajunge de nu mai rămâne decât cu o bucată de pâine,<br/>şi femeia măritată întinde o cursă unui suflet scump.<br/>


text:
Tot aşa este şi cu cel ce se duce la nevasta aproapelui său:<br/>oricine se atinge de ea nu va rămâne nepedepsit.<br/>


text:
Dar cel ce preacurveşte cu o femeie este un om fără minte,<br/>singur îşi pierde viaţa cine face aşa.<br/>


text:
nu se uită la niciun preţ de răscumpărare<br/>şi nu se lasă înduplecat nici chiar de cel mai mare dar.


text:
Trecea pe uliţă, la colţul unde stătea una din aceste străine,<br/>şi a apucat pe calea care ducea spre locuinţa ei.<br/>


text:
Deodată a început să meargă după ea<br/>ca boul care se duce la măcelărie,<br/>ca un cerb care aleargă spre cursă,<br/>


text:
ca pasărea care dă buzna în laţ,<br/>fără să ştie că o va costa viaţa,<br/>până ce săgeata îi străpunge ficatul.


text:
Ascultaţi, căci am lucruri mari de spus,<br/>şi buzele mi se deschid ca să înveţe pe alţii ce este drept.<br/>


text:
Primiţi mai degrabă învăţăturile mele decât argintul,<br/>şi mai degrabă ştiinţa decât aurul scump.<br/>


text:
Căci înţelepciunea preţuieşte mai mult decât mărgăritarele,<br/>şi niciun lucru de preţ nu se poate asemui cu ea.


text:
Frica de Domnul este urârea răului;<br/>trufia şi mândria, purtarea rea<br/>şi gura mincinoasă, iată ce urăsc eu.<br/>


text:
Rodul meu este mai bun decât aurul cel mai curat,<br/>şi venitul meu întrece argintul cel mai ales.<br/>


text:
<pb/>Domnul m-a făcut cea dintâi dintre lucrările Lui,<br/>înaintea celor mai vechi lucrări ale Lui.<br/>


text:
când a pus un hotar mării,<br/>ca apele să nu treacă peste porunca Lui,<br/>când a pus temeliile pământului,<br/>


text:
eu eram meşterul Lui, la lucru lângă El,<br/>şi în toate zilele eram desfătarea Lui,<br/>jucând neîncetat înaintea Lui,<br/>


text:
Ferice de omul care m-ascultă,<br/>care veghează zilnic la porţile mele<br/>şi păzeşte pragul uşii mele.<br/>


text:
Dar cel ce păcătuieşte împotriva mea îşi vatămă sufletul său;<br/>toţi cei ce mă urăsc pe mine, iubesc moartea.”


text:
Cel ce mustră pe un batjocoritor îşi trage dispreţ<br/>şi cel ce caută să îndrepte pe cel rău se alege cu ocară.<br/>


text:
Nu mustra pe cel batjocoritor, ca să nu te urască;<br/>mustră pe cel înţelept, şi el te va iubi!<br/>


text:
Dă înţeleptului, şi se va face şi mai înţelept;<br/>învaţă pe cel neprihănit, şi va învăţa şi mai mult!<br/>


text:
<pb/>Pildele lui Solomon.<br/>Un fiu înţelept este bucuria tatălui,<br/>dar un fiu nebun este mâhnirea mamei sale.


text:
<pb/>Cine strânge vara este un om chibzuit,<br/>cine doarme în timpul seceratului este un om care face ruşine.


text:
<pb/>Cine are o inimă înţeleaptă primeşte învăţăturile,<br/>dar cine are o gură nesocotită se prăpădeşte singur. –


text:
<pb/>Cine umblă fără prihană, umblă fără teamă,<br/>dar cine apucă pe căi strâmbe se dă singur de gol. –


text:
<pb/>Cine clipeşte din ochi este o pricină de întristare,<br/>şi cine are o gură nesocotită se prăpădeşte singur. –


text:
<pb/>Pe buzele omului priceput se află înţelepciunea,<br/>dar nuiaua este pentru spatele celui fără minte. –


text:
<pb/>Averea este o cetate întărită pentru cel bogat;<br/>dar prăpădirea celor nenorociţi este sărăcia lor. –


text:
<pb/>Cel neprihănit îşi întrebuinţează câştigul pentru viaţă,<br/>iar cel rău îşi întrebuinţează venitul pentru păcat. –


text:
<pb/>Cine îşi aduce aminte de certare apucă pe calea vieţii;<br/>dar cel ce uită mustrarea apucă pe căi greşite. –


text:
<pb/>Cine vorbeşte mult nu se poate să nu păcătuiască,<br/>dar cel ce-şi ţine buzele, este un om chibzuit. –


text:
<pb/>Pentru cel nebun este o plăcere să facă răul,<br/>dar pentru cel înţelept este o plăcere să lucreze cu pricepere. –


text:
<pb/>Celui rău de ce se teme aceea i se întâmplă,<br/>dar celor neprihăniţi li se împlineşte dorinţa. –<br/>


text:
<pb/>Cum este oţetul pentru dinţi şi fumul pentru ochi,<br/>aşa este leneşul pentru cel ce-l trimite. –


text:
<pb/>Calea Domnului este un zid de apărare pentru cel nevinovat,<br/>dar este o topenie pentru cei ce fac răul. –<br/>


text:
<pb/>Neprihănirea oamenilor cinstiţi îi cârmuieşte fără teamă,<br/>dar vicleniile celor stricaţi le aduc pieirea.


text:
<pb/>Nevinovăţia omului fără prihană îi netezeşte calea,<br/>dar cel rău cade prin însăşi răutatea lui.<br/>


text:
<pb/>Cu gura lui, omul nelegiuit pierde pe aproapele său,<br/>dar cei neprihăniţi sunt scăpaţi prin ştiinţă.


text:
<pb/>Când le merge bine celor neprihăniţi, toată cetatea se bucură;<br/>şi când pier cei răi, toţi strigă de veselie.<br/>


text:
Cetatea se înalţă prin binecuvântarea oamenilor fără prihană,<br/>dar este surpată prin gura celor răi. –


text:
<pb/>Cine defaimă pe aproapele său este fără minte,<br/>dar omul cu pricepere primeşte şi tace. –<br/>


text:
Cine umblă cu bârfe dă pe faţă lucruri ascunse,<br/>dar sufletul credincios ţine ce i s-a încredinţat. –


text:
<pb/>Cui se pune chezaş pentru altul îi merge rău,<br/>dar cine se teme să se pună chezaş este liniştit. –


text:
<pb/>Omul milostiv îşi face bine sufletului său,<br/>dar omul fără milă îşi tulbură însăşi carnea lui. –


text:
<pb/>Cel rău dobândeşte un câştig înşelător,<br/>dar cel ce seamănă neprihănirea are o adevărată plată. –


text:
<pb/>Cei cu inima stricată sunt o scârbă înaintea Domnului,<br/>dar cei ce umblă fără prihană Îi sunt plăcuţi.


text:
<pb/>Unul care dă cu mâna largă, ajunge mai bogat;<br/>şi altul, care economiseşte prea mult, nu face decât să sărăcească. –


text:
<pb/>Cine opreşte grâul este blestemat de popor,<br/>dar pe capul celui ce-l vinde vine binecuvântarea. –


text:
<pb/>O femeie cinstită este cununa bărbatului ei, dar cea care-i face ruşine este ca putregaiul în oasele lui. –


text:
<pb/>Gândurile celor neprihăniţi nu sunt decât dreptate,<br/>dar sfaturile celor răi nu sunt decât înşelăciune. –


text:
<pb/>Cuvintele celor răi sunt nişte curse ca să verse sânge,<br/>dar gura celor fără prihană îi izbăveşte. –


text:
<pb/>Un om este preţuit după măsura priceperii lui,<br/>dar cel cu inima stricată este dispreţuit. –


text:
<pb/>Mai bine să fii într-o stare smerită şi să ai o slugă,<br/>decât să faci pe fudulul şi să n-ai ce mânca. –


text:
<pb/>Cine-şi lucrează ogorul va avea belşug de pâine,<br/>dar cine umblă după lucruri de nimic este fără minte. –


text:
<pb/>Cine spune adevărul face o mărturisire dreaptă,<br/>dar martorul mincinos vorbeşte înşelăciune. –


text:
<pb/>Cine vorbeşte în chip uşuratic, răneşte ca străpungerea unei săbii,<br/>dar limba înţelepţilor aduce vindecare. –


text:
<pb/>Buza care spune adevărul este întărită pe vecie,<br/>dar limba mincinoasă nu stă decât o clipă. –


text:
<pb/>Înşelătoria este în inima celor ce cugetă răul,<br/>dar bucuria este pentru cei ce sfătuiesc la pace. –


text:
<pb/>Cel neprihănit arată prietenului său calea cea bună,<br/>dar calea celor răi îi duce în rătăcire. –


text:
<pb/>Cine-şi păzeşte gura, îşi păzeşte sufletul;<br/>cine-şi deschide buzele mari aleargă spre pieirea lui. –


text:
<pb/>Cel neprihănit urăşte cuvintele mincinoase, dar cel rău se face urât şi se acoperă de ruşine. –


text:
<pb/>Cine nesocoteşte Cuvântul Domnului se pierde,<br/>dar cine se teme de poruncă este răsplătit. –


text:
<pb/>Sărăcia şi ruşinea sunt partea celui ce leapădă certarea,<br/>dar cel ce ia seama la mustrare este pus în cinste. –


text:
<pb/>Împlinirea unei dorinţe este dulce sufletului,<br/>dar celor nebuni le este urât să se lase de rău. –


text:
<pb/>Cine umblă cu înţelepţii se face înţelept,<br/>dar cui îi place să se însoţească cu nebunii o duce rău. –


text:
<pb/>Nenorocirea urmăreşte pe cei ce păcătuiesc,<br/>dar cei neprihăniţi vor fi răsplătiţi cu fericire. –


text:
<pb/>Omul de bine lasă moştenitori pe copiii copiilor săi,<br/>dar bogăţiile păcătosului sunt păstrate pentru cel neprihănit. –


text:
<pb/>Ogorul pe care-l desţeleneşte săracul dă o hrană îmbelşugată,<br/>dar mulţi pier din pricina nedreptăţii lor. –


text:
<pb/>Cine umblă cu neprihănire, se teme de Domnul,<br/>dar cine apucă pe căi strâmbe, Îl nesocoteşte. –


text:
<pb/>Batjocoritorul caută înţelepciunea şi n-o găseşte,<br/>dar pentru omul priceput ştiinţa este lucru uşor. –


text:
<pb/>Înţelepciunea omului chibzuit îl face să vadă pe ce cale să meargă,<br/>dar nebunia celor nesocotiţi îi înşală pe ei înşişi. –


text:
<pb/>De multe ori chiar în mijlocul râsului inima poate fi mâhnită,<br/>şi bucuria poate sfârşi prin necaz. –


text:
<pb/>Cel cu inima rătăcită se satură de căile lui,<br/>şi omul de bine se satură şi el de ce este în el. –


text:
<pb/>Cei răi se pleacă înaintea celor buni,<br/>şi cei nelegiuiţi înaintea porţilor celui neprihănit. –


text:
<pb/>Cine dispreţuieşte pe aproapele său face un păcat,<br/>dar ferice de cine are milă de cei nenorociţi. –


text:
<pb/>În adevăr, cei ce gândesc rău se rătăcesc,<br/>dar cei ce gândesc binele lucrează cu bunătate şi credincioşie.


text:
<pb/>Bogăţia este o cunună pentru cei înţelepţi,<br/>dar cei nesocotiţi n-au altceva decât nebunie. –


text:
<pb/>Cine se teme de Domnul are un sprijin tare în El,<br/>şi copiii lui au un loc de adăpost la El. –<br/>


text:
<pb/>Cine asupreşte pe sărac, batjocoreşte pe Ziditorul său,<br/>dar cine are milă de cel lipsit, cinsteşte pe Ziditorul său. –


text:
<pb/>Cel rău este doborât de răutatea lui,<br/>dar cel neprihănit chiar şi la moarte trage nădejde. –


text:
<pb/>Înţelepciunea se odihneşte într-o inimă pricepută,<br/>dar în mijlocul celor nesocotiţi ea se dă de gol. –


text:
<pb/>Nesocotitul dispreţuieşte învăţătura tatălui său,<br/>dar cine ia seama la mustrare ajunge înţelept. –


text:
<pb/>Jertfa celor răi este o scârbă înaintea Domnului,<br/>dar rugăciunea celor fără prihană Îi este plăcută. –


text:
<pb/>Toate zilele celui nenorocit sunt rele,<br/>dar cel cu inima mulţumită are un ospăţ necurmat. –


text:
<pb/>Un om iute la mânie stârneşte certuri,<br/>dar cine este încet la mânie potoleşte neînţelegerile.


text:
<pb/>Drumul leneşului este ca un hăţiş de spini,<br/>dar cărarea celor fără prihană este netezită. –


text:
<pb/>Nebunia este o bucurie pentru cel fără minte,<br/>dar un om priceput merge pe drumul cel drept. –


text:
<pb/>Planurile nu izbutesc, când lipseşte o adunare care să chibzuiască,<br/>dar izbutesc când sunt mulţi sfetnici.”


text:
<pb/>Omul are bucurie să dea un răspuns cu gura lui,<br/>şi ce bună este o vorbă spusă la vremea potrivită! –


text:
<pb/>Pentru cel înţelept, cărarea vieţii duce în sus,<br/>ca să-l abată de la Locuinţa morţilor, care este jos. –


text:
<pb/>Urechea care ia aminte la învăţăturile care duc la viaţă<br/>locuieşte în mijlocul înţelepţilor. –


text:
<pb/>Cel ce leapădă certarea îşi dispreţuieşte sufletul,<br/>dar cel ce ascultă mustrarea capătă pricepere. –


text:
<pb/>Planurile pe care le face inima atârnă de om,<br/>dar răspunsul pe care-l dă gura vine de la Domnul. –


text:
<pb/>Orice inimă trufaşă este o scârbă înaintea Domnului;<br/>hotărât, ea nu va rămâne nepedepsită. –


text:
<pb/>Prin dragoste şi credincioşie omul ispăşeşte nelegiuirea,<br/>şi prin frica de Domnul se abate de la rău. –


text:
<pb/>Hotărâri dumnezeieşti sunt pe buzele împăratului,<br/>gura lui nu trebuie să facă greşeli când judecă. –


text:
<pb/>Cântarul şi cumpăna dreaptă vin de la Domnul;<br/>toate greutăţile de cântărit sunt lucrarea Lui. –


text:
<pb/>Împăraţilor le este scârbă să facă rău,<br/>căci prin neprihănire se întăreşte un scaun de domnie. –


text:
<pb/>Buzele neprihănite sunt plăcute împăraţilor,<br/>şi ei iubesc pe cel ce vorbeşte cu neprihănire. –


text:
<pb/>Mânia împăratului este un vestitor al morţii,<br/>dar un om înţelept trebuie s-o potolească. –<br/>


text:
<pb/>Cu cât mai mult face câştigarea înţelepciunii decât a aurului!<br/>Cu cât este mai de dorit câştigarea priceperii decât a argintului! –


text:
<pb/>Calea oamenilor fără prihană este să se ferească de rău;<br/>acela îşi păzeşte sufletul, care veghează asupra căii sale. –


text:
<pb/>Cine cugetă la Cuvântul Domnului găseşte fericirea,<br/>şi cine se încrede în Domnul este fericit. –


text:
<pb/>Înţelepciunea este un izvor de viaţă pentru cine o are;<br/>dar pedeapsa nebunilor este nebunia lor. –


text:
<pb/>Cine are o inimă înţeleaptă îşi arată înţelepciunea când vorbeşte<br/>şi mereu se văd învăţături noi pe buzele lui. –


text:
<pb/>Cuvintele prietenoase sunt ca un fagure de miere,<br/>dulci pentru suflet şi sănătoase pentru oase. –


text:
Cine închide ochii ca să se dedea la gânduri stricate,<br/>cine-şi muşcă buzele, a şi săvârşit răul. –


text:
<pb/>Cel încet la mânie preţuieşte mai mult decât un viteaz,<br/>şi cine este stăpân pe sine preţuieşte mai mult decât cine cucereşte cetăţi. –


text:
<pb/>Un argat cu minte stăpâneşte peste fiul care face ruşine<br/>şi va împărţi moştenirea cu fraţii lui.


text:
<pb/>Tigaia lămureşte argintul, şi cuptorul lămureşte aurul;<br/>dar Cel ce încearcă inimile este Domnul. –


text:
<pb/>Cel rău ascultă cu luare aminte la buza nelegiuită,<br/>şi mincinosul pleacă urechea la limba nimicitoare. –


text:
<pb/>Cine îşi bate joc de sărac, îşi bate joc de Cel ce l-a făcut;<br/>cine se bucură de o nenorocire, nu va rămâne nepedepsit. –


text:
<pb/>Cuvintele alese nu se potrivesc în gura unui nebun;<br/>cu cât mai puţin cuvintele mincinoase în gura unui om de viţă aleasă! –


text:
<pb/>Darurile par o piatră scumpă în ochii celor ce le primesc:<br/>oriîncotro se întorc, izbândesc. –


text:
<pb/>Cine acoperă o greşeală, caută dragostea,<br/>dar cine o pomeneşte mereu în vorbirile lui, dezbină pe prieteni. –


text:
<pb/>Mai bine să întâlneşti o ursoaică jefuită de puii ei,<br/>decât un nebun în timpul nebuniei lui. –


text:
<pb/>Începutul unei certe este ca slobozirea unor ape;<br/>de aceea, curmă cearta înainte de a se înteţi. –


text:
<pb/>Cel ce iartă pe vinovat şi osândeşte pe cel nevinovat,<br/>sunt amândoi o scârbă înaintea Domnului. –


text:
<pb/>Cine iubeşte certurile iubeşte păcatul,<br/>şi cine-şi zideşte poarta prea înaltă, îşi caută pieirea. –


text:
<pb/>Cel cu inimă prefăcută nu găseşte fericirea,<br/>şi cel cu limba stricată cade în nenorocire. –


text:
<pb/>Cine dă naştere unui nebun va avea întristare,<br/>şi tatăl unui nebun nu poate să se bucure. –


text:
<pb/>Înţelepciunea este în faţa omului priceput,<br/>dar ochii nebunului o caută la capătul pământului. –


text:
<pb/>Nu este bine să osândeşti pe cel neprihănit la o gloabă,<br/>nici să loveşti pe cei de neam ales din pricina neprihănirii lor. –


text:
<pb/>Cine îşi înfrânează vorbele, cunoaşte ştiinţa,<br/>şi cine are duhul potolit este un om priceput. –<br/>


text:
<pb/>Cuvintele gurii unui om sunt ca nişte ape adânci;<br/>izvorul înţelepciunii este ca un şuvoi care curge întruna. –


text:
<pb/>Nu este bine să ai încredere în faţa celui rău,<br/>ca să nedreptăţeşti pe cel neprihănit la judecată. –


text:
<pb/>Averea este o cetate întărită, pentru cel bogat;<br/>în închipuirea lui, ea este un zid înalt. –


text:
<pb/>Cel care vorbeşte întâi în pricina lui, pare că are dreptate,<br/>dar vine celălalt şi-l ia la cercetare. –


text:
<pb/>Fraţii nedreptăţiţi sunt mai greu de câştigat decât o cetate întărită,<br/>şi certurile lor sunt tot aşa de greu de înlăturat ca zăvoarele unei case împărăteşti. –


text:
<pb/>Cine găseşte o nevastă bună găseşte fericirea;<br/>este un har pe care-l capătă de la Domnul. –


text:
<pb/>Cine îşi face mulţi prieteni, îi face spre nenorocirea lui,<br/>dar este un prieten care ţine mai mult la tine decât un frate. –


text:
<pb/>Mai mult preţuieşte săracul care umblă în neprihănirea lui,<br/>decât un bogat cu buze stricate şi nebun. –


text:
<pb/>Lipsa de ştiinţă este o pagubă pentru cineva,<br/>şi cine aleargă neghiobeşte înainte o nimereşte rău. –


text:
Toţi fraţii săracului îl urăsc;<br/>cu cât mai mult se depărtează prietenii lui de el!<br/>El se îndreaptă spre ei cu vorbe rugătoare, dar ei se fac nevăzuţi. –


text:
<pb/>Cine capătă înţelepciune, îşi iubeşte sufletul;<br/>cine păstrează priceperea, găseşte fericirea. –


text:
<pb/>Unui nebun nu-i şade bine să trăiască în desfătări,<br/>cu atât mai puţin unui rob să stăpânească peste voievozi. –


text:
<pb/>Un fiu nebun este o nenorocire pentru tatăl său,<br/>şi o nevastă gâlcevitoare este ca o streaşină de pe care picură întruna. –


text:
<pb/>Casa şi averea le moştenim de la părinţi,<br/>dar o nevastă pricepută este un dar de la Domnul. –


text:
<pb/>Cel pe care-l apucă mânia trebuie să-şi ia pedeapsa;<br/>căci, dacă-l scoţi din ea, va trebui să mai faci o dată lucrul acesta. –


text:
<pb/>Ceea ce face farmecul unui om este bunătatea lui;<br/>şi mai mult preţuieşte un sărac decât un mincinos. –


text:
<pb/>Frica de Domnul duce la viaţă,<br/>şi cel ce o are petrece noaptea sătul,<br/>fără să fie cercetat de nenorocire. –


text:
<pb/>Loveşte pe batjocoritor, şi prostul se va face înţelept;<br/>mustră pe omul priceput, şi va înţelege ştiinţa. –


text:
<pb/>Cine jefuieşte pe tatăl său şi izgoneşte pe mama sa,<br/>este un fiu care aduce ruşine şi ocară. –


text:
<pb/>Încetează, fiule, să mai asculţi învăţătura,<br/>dacă ea te depărtează de învăţăturile înţelepte. –


text:
<pb/>Vinul este batjocoritor, băuturile tari sunt gălăgioase;<br/>oricine se îmbată cu ele nu este înţelept. –


text:
<pb/>Frica pe care o insuflă împăratul este ca răcnetul unui leu,<br/>cine îl supără, păcătuieşte împotriva sa însuşi. –


text:
<pb/>Este o cinste pentru om să se ferească de certuri;<br/>dar orice nebun se lasă stăpânit de aprindere. –


text:
<pb/>Sfaturile în inima omului sunt ca nişte ape adânci,<br/>dar omul priceput ştie să scoată din ele. –


text:
<pb/>Împăratul, care şade pe scaunul de domnie al dreptăţii,<br/>risipeşte orice rău cu privirea lui. –


text:
<pb/>Copilul lasă să se vadă încă din faptele lui<br/>dacă purtarea lui va fi curată şi fără prihană. –


text:
<pb/>Cine umblă cu bârfe dă pe faţă lucrurile ascunse;<br/>şi cu cel ce nu-şi poate ţine gura să nu te amesteci. –


text:
<pb/>Dacă cineva blestemă pe tatăl său şi pe mama sa,<br/>i se va stinge lumina în mijlocul întunericului. –


text:
<pb/>Este o cursă pentru om să facă în pripă o făgăduinţă sfântă,<br/>şi abia după ce a făcut juruinţa să se gândească. –


text:
<pb/>Bunătatea şi credincioşia păzesc pe împărat,<br/>şi el îşi întăreşte scaunul de domnie prin bunătate. –


text:
<pb/>Inima împăratului este ca un râu de apă în mâna Domnului,<br/>pe care îl îndreaptă încotro vrea. –


text:
<pb/>Omul socoteşte că toate căile lui sunt fără prihană,<br/>dar Cel ce cercetează inimile este Domnul.


text:
<pb/>Planurile omului harnic nu duc decât la belşug,<br/>dar cel ce lucrează cu grabă n-ajunge decât la lipsă. –


text:
<pb/>Comorile câştigate cu o limbă mincinoasă<br/>sunt o deşertăciune care fuge, şi ele duc la moarte. –


text:
<pb/>Mai bine să locuieşti într-un colţ pe acoperiş,<br/>decât cu o nevastă gâlcevitoare într-o casă mare. –


text:
<pb/>Când este pedepsit batjocoritorul, prostul se face înţelept,<br/>şi când se dă învăţătură celui înţelept, el capătă ştiinţa. –


text:
<pb/>Cel neprihănit se uită la casa celui rău<br/>şi vede ce repede sunt aruncaţi cei răi în nenorocire. –


text:
<pb/>Cine îşi astupă urechea la strigătul săracului,<br/>nici el nu va căpăta răspuns când va striga. –


text:
<pb/>Un dar făcut în taină potoleşte mânia, şi o mită dată pe ascuns potoleşte cea mai puternică mânie. –


text:
<pb/>Este o bucurie pentru cel neprihănit să facă ce este bine,<br/>dar pentru cei ce fac răul este o groază. –


text:
<pb/>Cine iubeşte petrecerile va duce lipsă,<br/>şi cine iubeşte vinul şi untdelemnul dresurilor nu se îmbogăţeşte. –


text:
<pb/>Cel rău slujeşte ca preţ de răscumpărare pentru cel neprihănit,<br/>şi cel stricat, pentru oamenii fără prihană. –


text:
<pb/>Mai bine să locuieşti într-un pământ pustiu,<br/>decât cu o nevastă gâlcevitoare şi supărăcioasă. –


text:
<pb/>Comori de preţ şi untdelemn sunt în locuinţa celui înţelept,<br/>dar omul fără minte le risipeşte. –


text:
<pb/>Jertfa celor răi este o scârbă înaintea Domnului,<br/>cu cât mai mult când o aduc cu gânduri nelegiuite. –


text:
<pb/>Un nume bun este mai de dorit decât o bogăţie mare,<br/>şi a fi iubit preţuieşte mai mult decât argintul şi aurul. –


text:
<pb/>Omul chibzuit vede nenorocirea şi se ascunde,<br/>dar cei proşti merg înainte şi sunt pedepsiţi. –


text:
<pb/>Spini şi curse sunt pe calea omului stricat:<br/>cel ce-şi păzeşte sufletul se depărtează de ele. –


text:
<pb/>Învaţă pe copil calea pe care trebuie s-o urmeze,<br/>şi când va îmbătrâni, nu se va abate de la ea. –


text:
<pb/>Bogatul stăpâneşte peste cei săraci,<br/>şi cel ce ia cu împrumut este robul celui ce-i dă cu împrumut. –


text:
<pb/>Gura curvelor este o groapă adâncă;<br/>pe cine vrea să-l pedepsească Domnul, acela cade în ea. –


text:
<pb/>Cine asupreşte pe sărac ca să-şi mărească avuţia,<br/>va trebui să dea şi el altuia mai bogat şi va duce lipsă. –


text:
ca să te învăţ lucruri temeinice, cuvinte adevărate,<br/>ca să răspunzi cu vorbe adevărate celui ce te trimite? –


text:
<pb/>Nu despuia pe sărac, pentru că este sărac,<br/>şi nu asupri pe nenorocitul care stă la poartă!<br/>


text:
<pb/>Dacă vezi un om iscusit în lucrul lui, acela poate sta lângă împăraţi,<br/>nu lângă oamenii de rând.


text:
Abia ţi-ai aruncat ochii spre ea şi nu mai este;<br/>căci bogăţia îşi face aripi<br/>şi, ca vulturul, îşi ia zborul spre ceruri.


text:
căci el este ca unul care îşi face socotelile în suflet.<br/>„Mănâncă şi bea,” îţi va zice el;<br/>dar inima lui nu este cu tine.<br/>


text:
Bucata pe care ai mâncat-o, o vei vărsa,<br/>şi cuvintele plăcute pe care le vei spune, sunt pierdute.


text:
Căci beţivul şi cel ce se dedă la îmbuibare sărăcesc,<br/>şi aţipirea te face să porţi zdrenţe.<br/>


text:
<pb/>Ale cui sunt vaietele? Ale cui sunt oftările? Ale cui sunt neînţelegerile?<br/>Ale cui sunt plângerile? Ale cui sunt rănirile fără pricină?<br/>Ai cui sunt ochii roşii?<br/>


text:
„M-a lovit… dar nu mă doare!…<br/>M-a bătut… dar nu simt nimic!<br/>Când mă voi trezi? Mai vreau vin!”


text:
<pb/>Înţelepciunea este prea înaltă pentru cel nebun:<br/>el nu va deschide gura la judecată. –<br/>


text:
<pb/>Izbăveşte pe cei târâţi la moarte<br/>şi scapă pe cei ce sunt aproape să fie înjunghiaţi. –<br/>


text:
Dacă zici: „Ah! N-am ştiut!”… Crezi că nu vede Cel ce cântăreşte inimile<br/>şi Cel ce veghează asupra sufletului tău?<br/>Şi nu va răsplăti El fiecăruia după faptele lui? –


text:
<pb/>Fiule, mănâncă miere, căci este bună,<br/>şi fagurele de miere este dulce pentru cerul gurii tale.<br/>


text:
Tot aşa, şi înţelepciunea este bună pentru sufletul tău:<br/>dacă o vei găsi, ai un viitor<br/>şi nu ţi se va tăia nădejdea. –


text:
<pb/>Nu te bucura de căderea vrăjmaşului tău<br/>şi să nu ţi se înveselească inima când se poticneşte el,<br/>


text:
<pb/>Iată ce mai spun înţelepţii:<br/>„Nu este bine să ai în vedere faţa oamenilor în judecăţi.” –<br/>


text:
<pb/>Vezi-ţi întâi de treburi afară,<br/>îngrijeşte de lucrul câmpului,<br/>şi apoi apucă-te să-ţi zideşti casa. –


text:
<pb/>Nu vorbi în chip uşuratic împotriva aproapelui tău;<br/>ori ai vrea să înşeli cu buzele tale? –<br/>


text:
„Să mai dorm puţin, să mai aţipesc puţin,<br/>să mai încrucişez mâinile puţin ca să mă odihnesc!”…<br/>


text:
<pb/>Iată încă vreo câteva din Pildele lui Solomon, strânse de oamenii lui Ezechia, împăratul lui Iuda. –


text:
<pb/>Slava lui Dumnezeu stă în ascunderea lucrurilor,<br/>dar slava împăraţilor stă în cercetarea lucrurilor. –<br/>


text:
Scoate şi pe cel rău dinaintea împăratului,<br/>şi scaunul lui de domnie se va întări prin neprihănire. –


text:
căci este mai bine să ţi se zică: „Suie-te mai sus!”<br/>decât să fii coborât înaintea voievodului<br/>pe care ţi-l văd ochii. –


text:
<pb/>Nu te grăbi să te iei la ceartă,<br/>ca nu cumva la urmă să nu ştii ce să faci,<br/>când te va lua la ocări aproapele tău. –<br/>


text:
ca nu cumva, aflând-o cineva, să te umple de ruşine<br/>şi să-ţi iasă nume rău care să nu se mai şteargă.


text:
<pb/>Un cuvânt spus la vremea potrivită<br/>este ca nişte mere de aur într-un coşuleţ de argint. –<br/>


text:
Ca o verigă de aur şi o podoabă de aur curat,<br/>aşa este înţeleptul care mustră, pentru o ureche ascultătoare. –


text:
<pb/>Ca răcoarea zăpezii pe vremea secerişului,<br/>aşa este un sol credincios pentru cel ce-l trimite:<br/>el înviorează sufletul stăpânului său.


text:
<pb/>Ca norii şi vântul fără ploaie,<br/>aşa este un om care se laudă pe nedrept cu dărniciile lui. –


text:
<pb/>Dacă dai peste miere, nu mânca decât atât cât îţi ajunge,<br/>ca să nu ţi se scârbească şi s-o verşi din gură. –


text:
<pb/>Ca un buzdugan, ca o sabie şi ca o săgeată ascuţită,<br/>aşa este un om care face o mărturisire mincinoasă împotriva aproapelui său. –


text:
<pb/>Ca un dinte stricat şi ca un picior care şchioapătă,<br/>aşa este încrederea într-un stricat la ziua necazului.


text:
<pb/>Ca unul care îşi scoate haina pe o zi rece, sau varsă oţet pe silitră,<br/>aşa este cine cântă cântece unei inimi în nenorocire. –


text:
<pb/>Dacă este flămând vrăjmaşul tău, dă-i pâine să mănânce, dacă-i este sete,<br/>dă-i apă să bea.<br/>


text:
<pb/>Mai bine să locuieşti într-un colţ pe acoperiş,<br/>decât să locuieşti într-o casă mare cu o nevastă gâlcevitoare. –


text:
<pb/>Ca apa proaspătă pentru un om obosit,<br/>aşa este o veste bună venită dintr-o ţară depărtată. –


text:
<pb/>Ca o fântână tulbure şi ca un izvor stricat,<br/>aşa este cel neprihănit care se clatină înaintea celui rău. –


text:
<pb/>Nu este bine să mănânci multă miere:<br/>tot aşa, nu este o cinste să alergi după slava ta însuţi. –


text:
<pb/>Cum nu se potrivesc zăpada vara şi ploaia în timpul secerişului,<br/>aşa nu se potriveşte slava pentru un nebun.


text:
<pb/>Cum sare vrabia încoace şi încolo şi cum zboară rândunica,<br/>aşa nu nimereşte blestemul neîntemeiat. –


text:
<pb/>Cel ce trimite o solie printr-un nebun<br/>îşi taie singur picioarele şi bea nedreptatea. –<br/>


text:
<pb/>Ca un arcaş care răneşte pe toată lumea,<br/>aşa este cel ce tocmeşte pe nebuni şi pe întâii veniţi. –


text:
<pb/>Dacă vezi un om care se crede înţelept,<br/>poţi să ai mai multă nădejde pentru un nebun decât pentru el. –


text:
<pb/>Un trecător care se amestecă într-o ceartă care nu-l priveşte<br/>este ca unul care apucă un câine de urechi.


text:
<pb/>Când nu mai sunt lemne, focul se stinge;<br/>şi când nu mai este niciun clevetitor, cearta se potoleşte.<br/>


text:
<pb/>Limba mincinoasă urăşte pe cei pe care-i doboară ea,<br/>şi gura linguşitoare pregăteşte pieirea. –


text:
<pb/>Piatra este grea şi nisipul este greu,<br/>dar supărarea pe care o pricinuieşte nebunul este mai grea decât amândouă. –<br/>


text:
Rănile făcute de un prieten dovedesc credincioşia lui,<br/>dar sărutările unui vrăjmaş sunt mincinoase. –


text:
<pb/>Sătulul calcă în picioare fagurele de miere,<br/>dar pentru cel flămând toate amărăciunile sunt dulci. –


text:
<pb/>Cum înveseleşte untdelemnul şi tămâia inima,<br/>aşa de dulci sunt sfaturile pline de dragoste ale unui prieten. –<br/>


text:
Nu părăsi pe prietenul tău şi pe prietenul tatălui tău,<br/>dar nu intra în casa fratelui tău în ziua necazului tău:<br/>mai bine un vecin aproape decât un frate departe. –


text:
<pb/>Fiule, fii înţelept şi înveseleşte-mi inima,<br/>şi atunci voi putea răspunde celui ce mă batjocoreşte. –


text:
<pb/>O streaşină care picură necurmat într-o zi de ploaie,<br/>şi o nevastă gâlcevitoare sunt totuna.<br/>


text:
<pb/>Cine îngrijeşte de un smochin va mânca din rodul lui,<br/>şi cine-şi păzeşte stăpânul va fi preţuit. –


text:
<pb/>După cum Locuinţa morţilor şi adâncul nu se pot sătura,<br/>tot aşa nici ochii omului nu se pot sătura. –


text:
<pb/>Ce este tigaia pentru lămurirea argintului şi cuptorul pentru lămurirea aurului:<br/>aceea este bunul nume pentru un om. –


text:
<pb/>Pe nebun chiar dacă l-ai pisa cu pisălogul în piuă, în mijlocul grăunţelor,<br/>nebunia tot n-ar ieşi din el. –


text:
laptele caprelor ţi-ajunge pentru hrana ta, a casei tale,<br/>şi pentru întreţinerea slujnicelor tale.<br/>


text:
<pb/>Când este răscoală într-o ţară, sunt mulţi capi,<br/>dar cu un om priceput şi încercat, domnia dăinuie. –


text:
<pb/>Un om sărac care apasă pe cei obijduiţi<br/>este ca o rupere de nori care aduce lipsă de pâine. –


text:
<pb/>Oamenii dedaţi la rău nu înţeleg ce este drept,<br/>dar cei ce caută pe Domnul înţeleg totul. –


text:
<pb/>Mai mult preţuieşte săracul care umblă în neprihănirea lui,<br/>decât bogatul care umblă pe căi sucite. –


text:
<pb/>Cel ce păzeşte Legea este un fiu priceput, dar cel ce umblă cu cei desfrânaţi face ruşine tatălui său. –


text:
<pb/>Cine îşi înmulţeşte avuţiile prin dobândă şi camătă<br/>le strânge pentru cel ce are milă de săraci. –


text:
<pb/>Dacă cineva îşi întoarce urechea ca să n-asculte Legea,<br/>chiar şi rugăciunea lui este o scârbă. –


text:
<pb/>Cine rătăceşte pe oamenii fără prihană pe calea cea rea<br/>cade în groapa pe care a săpat-o,<br/>dar oamenii fără prihană moştenesc fericirea. –


text:
<pb/>Când biruie cei neprihăniţi, este o mare slavă,<br/>dar când se înalţă cei răi, fiecare se ascunde. –


text:
<pb/>Cine îşi ascunde fărădelegile nu propăşeşte,<br/>dar cine le mărturiseşte şi se lasă de ele capătă îndurare. –


text:
<pb/>Ferice de omul care se teme necontenit,<br/>dar cel ce-şi împietreşte inima cade în nenorocire. –


text:
<pb/>Ca un leu care răcneşte şi ca un urs flămând,<br/>aşa este cel rău care stăpâneşte peste un popor sărac. –


text:
<pb/>Un voievod fără pricepere îşi înmulţeşte faptele de asuprire,<br/>dar cel ce urăşte lăcomia îşi lungeşte zilele. –


text:
<pb/>Un om al cărui cuget este încărcat cu sângele altuia,<br/>fuge până la groapă: nimeni să nu-l oprească. –


text:
<pb/>Cine umblă în neprihănire găseşte mântuirea,<br/>dar cine umblă pe două căi strâmbe cade într-o groapă. –


text:
<pb/>Cine îşi lucrează câmpul are belşug de pâine,<br/>dar cine aleargă după lucruri de nimic are belşug de sărăcie. –


text:
<pb/>Un om credincios este năpădit de binecuvântări,<br/>dar cel ce vrea să se îmbogăţească repede nu rămâne nepedepsit. –


text:
<pb/>Nu este bine să cauţi la faţa oamenilor;<br/>chiar pentru o bucată de pâine poate un om să se dedea la păcat. –


text:
<pb/>Cine mustră pe alţii găseşte mai multă bunăvoinţă pe urmă,<br/>decât cel cu limba linguşitoare. –


text:
<pb/>Cine fură pe tatăl său şi pe mama sa şi zice că nu este un păcat,<br/>este tovarăş cu nimicitorul. –


text:
<pb/>Cine se încrede în inima lui este un nebun,<br/>dar cine umblă în înţelepciune va fi mântuit. –


text:
<pb/>Când se înmulţesc cei buni, poporul se bucură,<br/>dar când stăpâneşte cel rău, poporul geme. –


text:
<pb/>Cine iubeşte înţelepciunea înveseleşte pe tatăl său,<br/>dar cine umblă cu curvele risipeşte averea. –


text:
<pb/>Când se ceartă un înţelept cu un nebun,<br/>să se tot supere sau să tot râdă, căci pace nu se face. –


text:
<pb/>Oamenii setoşi de sânge urăsc pe omul fără prihană,<br/>dar oamenii fără prihană îi ocrotesc viaţa. –


text:
<pb/>Când cel ce stăpâneşte dă ascultare cuvintelor mincinoase,<br/>toţi slujitorii lui sunt nişte răi. –


text:
<pb/>Un împărat care judecă pe săraci după adevăr,<br/>îşi va avea scaunul de domnie întărit pe vecie. –


text:
<pb/>Nuiaua şi certarea dau înţelepciunea,<br/>dar copilul lăsat de capul lui face ruşine mamei sale. –


text:
<pb/>Când nu este nicio descoperire dumnezeiască, poporul este fără frâu;<br/>dar ferice de poporul care păzeşte Legea! –


text:
<pb/>Dacă vezi un om care vorbeşte nechibzuit,<br/>poţi să nădăjduieşti mai mult de la un nebun decât de la el. –


text:
<pb/>Mulţi umblă după bunăvoinţa celui ce stăpâneşte,<br/>dar Domnul este acela care face dreptate fiecăruia.


text:
<pb/>Omul nelegiuit este o scârbă înaintea celor neprihăniţi,<br/>dar cel ce umblă fără prihană este o scârbă înaintea celor răi.


text:
<pb/>Cuvintele lui Agur, fiul lui Iache. Cuvintele înţelepte rostite de omul acesta pentru Itiel, pentru Itiel şi pentru Ucal.<br/>


text:
Cine s-a suit la ceruri şi cine s-a coborât din ele?<br/>Cine a adunat vântul în pumnii lui?<br/>Cine a strâns apele în haina lui?<br/>Cine a hotărât toate marginile pământului?<br/>Cum se numeşte el şi cum cheamă pe fiul său? Ştii tu lucrul acesta? –<br/>


text:
Depărtează de la mine neadevărul şi cuvântul mincinos;<br/>nu-mi da nici sărăcie, nici bogăţie,<br/>dă-mi pâinea care-mi trebuie.<br/>


text:
Ca nu cumva, în belşug, să mă lepăd de Tine şi să zic: „Cine este Domnul?”<br/>Sau ca nu cumva, în sărăcie, să fur<br/>şi să iau în deşert Numele Dumnezeului meu. –


text:
<pb/>Nu cleveti pe un slujitor la stăpânul lui,<br/>ca să nu te blesteme şi să te faci vinovat. –<br/>


text:
Este un neam de oameni ai căror dinţi sunt nişte săbii şi ale căror măsele sunt nişte cuţite,<br/>ca să mănânce pe cel nenorocit de pe pământ şi pe cei lipsiţi dintre oameni. –


text:
<pb/>Lipitoarea are două fete: „Dă! Dă!”<br/>Trei lucruri sunt nesăţioase,<br/>patru lucruri nu zic niciodată: „Destul!”<br/>


text:
şi anume: Locuinţa morţilor, femeia stearpă,<br/>pământul, care nu este sătul de apă,<br/>şi focul, care nu zice niciodată: „Destul!” –<br/>


text:
Pe ochiul care îşi bate joc de tatăl său<br/>şi nesocoteşte ascultarea de mamă,<br/>îl vor scobi corbii de la pârâu<br/>şi îl vor mânca puii de vultur. –


text:
<pb/>Trei lucruri sunt mai presus de puterile mele<br/>şi chiar patru pe care nu le pot pricepe:<br/>


text:
urma vulturului pe cer,<br/>urma şarpelui pe stâncă,<br/>urma corăbiei în mijlocul mării<br/>şi urma omului la o fată.<br/>


text:
Tot aşa este şi calea femeii preacurve:<br/>ea mănâncă şi se şterge la gură,<br/>şi apoi zice: „N-am făcut nimic rău.” –<br/>


text:
Dacă mândria te împinge la fapte de nebunie<br/>şi dacă ai gânduri rele,<br/>pune mâna la gură:<br/>


text:
căci baterea laptelui dă smântână, scărpinarea nasului dă sânge,<br/>şi stoarcerea mâniei dă certuri.


text:
Ce să-ţi spun, fiule? Ce să-ţi spun fiul trupului meu?<br/>Ce să-ţi spun, fiule, rodul juruinţelor mele?<br/>


text:
Nu se cade împăraţilor, Lemuele, nu se cade împăraţilor să bea vin,<br/>nici voievozilor să umble după băuturi tari;<br/>


text:
Ea se scoală când este încă noapte<br/>şi dă hrană casei sale<br/>şi împarte lucrul de peste zi slujnicelor sale.<br/>


text:
Dezmierdările sunt înşelătoare, şi frumuseţea este deşartă, dar femeia care se teme de Domnul va fi lăudată.<br/>


text:
O, deşertăciune a deşertăciunilor, zice Eclesiastul, o, deşertăciune a deşertăciunilor! Totul este deşertăciune.<br/>


text:
Vântul suflă spre miazăzi şi se întoarce spre miazănoapte; apoi iarăşi se întoarce şi începe din nou aceleaşi rotiri.<br/>


text:
Toate râurile se varsă în mare, şi marea tot nu se umple: ele aleargă necurmat spre locul de unde pornesc, ca iarăşi să pornească de acolo.<br/>


text:
Toate lucrurile sunt într-o necurmată frământare, aşa cum nu se poate spune; ochiul nu se mai satură privind, şi urechea nu oboseşte auzind.


text:
Dacă este vreun lucru despre care s-ar putea spune: „Iată ceva nou!”, demult lucrul acela era şi în veacurile dinaintea noastră.<br/>


text:
Nimeni nu-şi mai aduce aminte de ce a fost mai înainte; şi ce va mai fi, ce se va întâmpla mai pe urmă, nu va lăsa nicio urmă de aducere aminte la cei ce vor trăi mai târziu.


text:
Mi-am pus inima să cercetez şi să adâncesc cu înţelepciune tot ce se întâmplă sub ceruri: iată o îndeletnicire plină de trudă la care supune Dumnezeu pe fiii oamenilor.<br/>


text:
Am zis în mine însumi: „Iată că am sporit şi am întrecut în înţelepciune pe toţi cei ce au stăpânit înaintea mea peste Ierusalim, şi mintea mea a văzut multă înţelepciune şi ştiinţă.<br/>


text:
Mi-am pus inima să cunosc înţelepciunea şi să cunosc prostia şi nebunia. Dar am înţeles că şi aceasta este goană după vânt.<br/>


text:
<pb/>Am zis inimii mele: „Haide! Vreau să te încerc cu veselie, şi gustă fericirea.” Dar iată că şi aceasta este o deşertăciune.<br/>


text:
Am hotărât în inima mea să-mi înveselesc trupul cu vin, în timp ce inima mă va cârmui cu înţelepciune, şi să stărui astfel în nebunie, până voi vedea ce este bine să facă fiii oamenilor sub ceruri, în tot timpul vieţii lor.<br/>


text:
Am cumpărat robi şi roabe, şi am avut copii de casă; am avut cirezi de boi şi turme de oi, mai mult decât toţi cei ce fuseseră înainte de mine în Ierusalim.<br/>


text:
Mi-am strâns argint şi aur, şi bogăţii ca de împăraţi şi ţări. Mi-am adus cântăreţi şi cântăreţe, şi desfătarea fiilor oamenilor: o mulţime de femei.<br/>


text:
Am ajuns mare, mai mare decât toţi cei ce erau înaintea mea în Ierusalim. Mi-am păstrat chiar înţelepciunea.<br/>


text:
Tot ce mi-au poftit ochii, le-am dat; nu mi-am oprit inima de la nicio veselie, ci am lăsat-o să se bucure de toată truda mea, şi aceasta mi-a fost partea din toată osteneala mea.<br/>


text:
Apoi, când m-am uitat cu băgare de seamă la toate lucrările pe care le făcusem cu mâinile mele şi la truda cu care le făcusem, am văzut că în toate este numai deşertăciune şi goană după vânt, şi că nu este nimic trainic sub soare.


text:
<pb/>Atunci mi-am întors privirile spre înţelepciune, prostie şi nebunie. –<br/>Căci ce va face omul care va veni după împărat? Ceea ce s-a făcut şi mai înainte. –<br/>


text:
Şi am văzut că înţelepciunea este cu atât mai de folos decât nebunia, cu cât este mai de folos lumina decât întunericul;<br/>


text:
înţeleptul îşi are ochii în cap, iar nebunul umblă în întuneric. Dar am băgat de seamă că şi unul şi altul au aceeaşi soartă.<br/>


text:
Şi am zis în inima mea: „Dacă şi eu voi avea aceeaşi soartă ca nebunul, atunci pentru ce am fost mai înţelept?” Şi am zis în inima mea: „Şi aceasta este o deşertăciune.”<br/>


text:
Căci pomenirea înţeleptului nu este mai veşnică decât a nebunului: chiar în zilele următoare totul este uitat. Şi apoi şi înţeleptul moare, şi nebunul!


text:
<pb/>Atunci am urât viaţa, căci nu mi-a plăcut ce se face sub soare: totul este deşertăciune şi goană după vânt.<br/>


text:
Mi-am urât până şi toată munca pe care am făcut-o sub soare, muncă pe care o las omului care vine după mine, ca să se bucure de ea.<br/>


text:
Şi cine ştie dacă va fi înţelept sau nebun? Şi totuşi el va fi stăpân pe toată munca mea pe care am agonisit-o cu trudă şi înţelepciune sub soare. Şi aceasta este o deşertăciune.<br/>


text:
Am ajuns până acolo că m-a apucat o mare deznădejde de toată munca pe care am făcut-o sub soare.<br/>


text:
Căci este câte un om care a muncit cu înţelepciune, cu pricepere şi cu izbândă, şi lasă rodul muncii lui unui om care nu s-a ostenit deloc cu ea. Şi aceasta este o deşertăciune şi un mare rău.<br/>


text:
Căci, drept vorbind, ce folos are omul din toată munca lui şi din toată străduinţa inimii lui cu care se trudeşte sub soare?<br/>


text:
Toate zilele lui sunt pline de durere, şi truda lui nu este decât necaz: nici măcar noaptea n-are odihnă inima lui. Şi aceasta este o deşertăciune.<br/>


text:
Nu este altă fericire pentru om decât să mănânce şi să bea, şi să-şi înveselească sufletul cu ce este bun din agoniseala lui! Dar am văzut că şi aceasta vine din mâna lui Dumnezeu.<br/>


text:
Căci El dă omului plăcut Lui înţelepciune, ştiinţă şi bucurie; dar celui păcătos îi dă grija să strângă şi s-adune, ca să dea celui plăcut lui Dumnezeu! Şi aceasta este o deşertăciune şi goană după vânt.


text:
Naşterea îşi are vremea ei, şi moartea îşi are vremea ei; săditul îşi are vremea lui, şi smulgerea celor sădite îşi are vremea ei.<br/>


text:
Uciderea îşi are vremea ei, şi tămăduirea îşi are vremea ei; dărâmarea îşi are vremea ei, şi zidirea îşi are vremea ei;<br/>


text:
plânsul îşi are vremea lui, şi râsul îşi are vremea lui; bocitul îşi are vremea lui, şi jucatul îşi are vremea lui;<br/>


text:
aruncarea cu pietre îşi are vremea ei, şi strângerea pietrelor îşi are vremea ei; îmbrăţişarea îşi are vremea ei, şi depărtarea de îmbrăţişări îşi are vremea ei;<br/>


text:
căutarea îşi are vremea ei, şi pierderea îşi are vremea ei; păstrarea îşi are vremea ei, şi lepădarea îşi are vremea ei;<br/>


text:
ruptul îşi are vremea lui, şi cusutul îşi are vremea lui; tăcerea îşi are vremea ei, şi vorbirea îşi are vremea ei;<br/>


text:
iubitul îşi are vremea lui, şi urâtul îşi are vremea lui; războiul îşi are vremea lui, şi pacea îşi are vremea ei.<br/>


text:
<pb/>Orice lucru El îl face frumos la vremea lui; a pus în inima lor chiar şi gândul veşniciei, măcar că omul nu poate cuprinde, de la început până la sfârşit, lucrarea pe care a făcut-o Dumnezeu.<br/>


text:
Am ajuns să cunosc că nu este altă fericire pentru ei decât să se bucure şi să trăiască bine în viaţa lor;<br/>


text:
dar şi faptul că un om mănâncă şi bea, şi duce un trai bun în mijlocul întregii lui munci este un dar de la Dumnezeu.<br/>


text:
Am ajuns la cunoştinţa că tot ce face Dumnezeu dăinuie în veci, şi la ceea ce face El nu mai este nimic de adăugat şi nimic de scăzut, şi că Dumnezeu face aşa pentru ca lumea să se teamă de El.<br/>


text:
<pb/>Am mai văzut sub soare că în locul rânduit pentru judecată domneşte nelegiuirea, şi că în locul rânduit pentru dreptate este răutate.<br/>


text:
Atunci am zis în inima mea: „Dumnezeu va judeca şi pe cel bun şi pe cel rău; căci El a sorocit o vreme pentru orice lucru şi pentru orice faptă.”<br/>


text:
Am zis în inima mea că acestea se întâmplă numai pentru oameni, ca să-i încerce Dumnezeu, şi ei înşişi să vadă că nu sunt decât nişte dobitoace.<br/>


text:
Căci soarta omului şi a dobitocului este aceeaşi; aceeaşi soartă au amândoi; cum moare unul, aşa moare şi celălalt, toţi au aceeaşi suflare, şi omul nu întrece cu nimic pe dobitoc; căci totul este deşertăciune.<br/>


text:
Cine ştie dacă suflarea omului se suie în sus, şi dacă suflarea dobitocului se coboară în jos în pământ?<br/>


text:
Aşa că am văzut că nu este nimic mai bun pentru om decât să se înveselească de lucrările lui: aceasta este partea lui. Căci cine-l va face să se bucure de ce va fi după el?


text:
<pb/>M-am uitat apoi la toate asupririle care se fac sub soare; şi iată că cei apăsaţi varsă lacrimi, şi nu este nimeni să-i mângâie! Ei sunt pradă silniciei asupritorilor lor, şi n-are cine să-i mângâie!<br/>


text:
Şi am găsit că morţii, care au murit mai înainte, sunt mai fericiţi decât cei vii, care sunt încă în viaţă.<br/>


text:
Dar mai fericit decât amândoi am găsit pe cel ce nu s-a născut încă, fiindcă n-a văzut toate relele care se petrec sub soare.


text:
<pb/>Am mai văzut că orice muncă şi orice iscusinţă la lucru îşi are temeiul numai în pizma unuia asupra altuia. Şi aceasta este o deşertăciune şi goană după vânt.<br/>


text:
un om este singur singurel, n-are nici fiu, nici frate, şi totuşi munca lui n-are sfârşit, ochii nu i se satură niciodată de bogăţii şi nu se gândeşte: „Pentru cine muncesc eu şi-mi lipsesc sufletul de plăceri?” Şi aceasta este o deşertăciune şi un lucru rău.


text:
Căci, dacă se întâmplă să cadă, se ridică unul pe altul; dar vai de cine este singur şi cade fără să aibă pe altul care să-l ridice.<br/>


text:
Tot aşa, dacă se culcă doi împreună, se încălzesc unul pe altul, dar cum are să se încălzească dacă e singur?<br/>


text:
Şi dacă se scoală cineva asupra unuia, doi pot să-i stea împotrivă; şi funia împletită în trei nu se rupe uşor.


text:
<pb/>Mai bine un copil sărac şi înţelept decât un împărat bătrân şi fără minte, care nu înţelege că trebuie să se lase îndrumat;<br/>


text:
căci el poate să iasă din temniţă ca să domnească, măcar că poate chiar să se fi născut sărac în împărăţia celui din urmă.<br/>


text:
Am văzut pe toţi cei vii, care umblă sub soare, înconjurând pe copilul care avea să urmeze după împărat şi să domnească în locul lui.<br/>


text:
Fără sfârşit era tot poporul în fruntea căruia mergea el. Şi totuşi cei ce vor veni după el nu se vor bucura de el. Căci şi aceasta este o deşertăciune şi goană după vânt.


text:
<pb/>Păzeşte-ţi piciorul când intri în Casa lui Dumnezeu şi apropie-te mai bine să asculţi decât să aduci jertfa nebunilor; căci ei nu ştiu că fac rău cu aceasta.<br/>


text:
Nu te grăbi să deschizi gura, şi să nu-ţi rostească inima cuvinte pripite înaintea lui Dumnezeu; căci Dumnezeu este în cer, şi tu, pe pământ, de aceea să nu spui vorbe multe.<br/>


text:
Căci, dacă visele se nasc din mulţimea grijilor, prostia nebunului se cunoaşte din mulţimea cuvintelor.


text:
<pb/>Dacă ai făcut o juruinţă lui Dumnezeu, nu zăbovi s-o împlineşti, căci Lui nu-I plac cei fără minte; de aceea împlineşte juruinţa pe care ai făcut-o.<br/>


text:
Nu lăsa gura să te bage în păcat şi nu zice înaintea trimisului lui Dumnezeu: „M-am pripit.” Pentru ce să Se mânie Dumnezeu din pricina cuvintelor tale şi să nimicească lucrarea mâinilor tale?<br/>


text:
Căci, dacă este deşertăciune în mulţimea viselor, nu mai puţin este şi în mulţimea vorbelor; de aceea, teme-te de Dumnezeu.<br/>


text:
Când vezi în ţară pe cel sărac, năpăstuit şi jefuit în numele dreptului şi dreptăţii, să nu te miri de lucrul acesta! Căci peste cel mare veghează altul mai mare, şi peste ei toţi, Cel Preaînalt.<br/>


text:
Cine iubeşte argintul nu se satură niciodată de argint, şi cine iubeşte bogăţia multă nu trage folos din ea. Şi aceasta este o deşertăciune!<br/>


text:
Când se înmulţesc bunătăţile, se înmulţesc şi cei ce le mănâncă; şi ce folos mai are din ele stăpânul lor decât că le vede cu ochii?<br/>


text:
Dulce este somnul lucrătorului, fie că a mâncat mult, fie că a mâncat puţin; dar pe cel bogat nu-l lasă îmbuibarea să doarmă.<br/>


text:
Este un mare rău pe care l-am văzut sub soare: avuţii păstrate spre nefericirea stăpânului lor.<br/>


text:
Dacă se pierd aceste bogăţii prin vreo întâmplare nenorocită, şi el are un fiu, fiului nu-i rămâne nimic în mâini.<br/>


text:
Cum a ieşit de gol din pântecele mamei sale, din care a venit, aşa se întoarce şi nu poate să ia nimic în mână din toată osteneala lui.<br/>


text:
Şi acesta este un mare rău, anume că se duce cum venise; şi ce folos are el că s-a trudit în vânt?<br/>


text:
Ba încă, toată viaţa lui a mai trebuit să mănânce cu necaz şi a avut multă durere, grijă şi supărare.


text:
<pb/>Iată ce am văzut: este bine şi frumos ca omul să mănânce şi să bea, şi să trăiască bine în mijlocul muncii lui cu care se trudeşte sub soare, în toate zilele vieţii lui pe care i le-a dat Dumnezeu; căci aceasta este partea lui.<br/>


text:
Dar, dacă a dat Dumnezeu cuiva avere şi bogăţii şi i-a îngăduit să mănânce din ele, să-şi ia partea lui din ele şi să se bucure în mijlocul muncii lui, acesta este un dar de la Dumnezeu.<br/>


text:
Căci nu se mai gândeşte mult la scurtimea zilelor vieţii lui, de vreme ce Dumnezeu îi umple inima de bucurie.


text:
Este, de pildă, un om căruia i-a dat Dumnezeu avere, bogăţii şi slavă, aşa că nu-i lipseşte nimic din ce-i doreşte sufletul, dar Dumnezeu nu-l lasă să se bucure de ele, ci un străin se bucură de ele: aceasta este o deşertăciune şi un rău mare.<br/>


text:
Chiar dacă un om ar avea o sută de copii şi ar trăi mulţi ani – oricât de mult i s-ar mări numărul zilelor anilor lui – dar, dacă nu i se satură sufletul de bunătăţile agonisite de el şi dacă nici de înmormântare n-are parte, eu zic că o stârpitură este mai fericită decât el.<br/>


text:
Căci aceasta din urmă piere odată cu venirea ei, se duce în întuneric, şi numele îi rămâne acoperit cu întuneric;<br/>


text:
Şi de ar trăi chiar de două ori o mie de ani un astfel de om, fără să se bucure de fericire, nu merg toate la un loc?


text:
Căci ce are înţeleptul mai mult decât nebunul? Ce folos are nenorocitul care ştie să se poarte înaintea celor vii?<br/>


text:
Mai bine ce vezi cu ochii decât frământare de pofte neîmplinite: şi aceasta este o deşertăciune şi goană după vânt.<br/>


text:
Ce este omul se cunoaşte după numele care i s-a dat demult: se ştie că este din pământ, şi nu poate să se judece cu Cel ce este mai tare decât el.


text:
<pb/>Căci, chiar dacă face multă vorbă, care doar înmulţeşte deşertăciunea, ce folos are omul din ea?<br/>


text:
Căci cine ştie ce este bine pentru om în viaţă, în toate zilele vieţii lui de vieţuire deşartă, pe care le petrece ca o umbră? Şi cine poate să spună omului ce va fi după el sub soare?


text:
<pb/>Mai mult face un nume bun decât untdelemnul mirositor, şi ziua morţii, decât ziua naşterii.<br/>


text:
Mai bine să te duci într-o casă de jale decât să te duci într-o casă de petrecere; căci acolo îţi aduci aminte de sfârşitul oricărui om, şi cine trăieşte îşi pune la inimă lucrul acesta.<br/>


text:
Mai bun este sfârşitul unui lucru decât începutul lui; mai bine cel bun la suflet decât cel îngâmfat.<br/>


text:
Nu zice: „Cum se face că zilele de mai înainte erau mai bune decât acestea?”, căci nu din înţelepciune întrebi aşa.


text:
Căci ocrotire dă şi înţelepciunea, ocrotire dă şi argintul; dar un folos mai mult al ştiinţei este că înţelepciunea ţine în viaţă pe cei ce o au.<br/>


text:
Uită-te cu băgare de seamă la lucrarea lui Dumnezeu: cine poate să îndrepte ce a făcut El strâmb?<br/>


text:
În ziua fericirii, fii fericit, şi în ziua nenorocirii, gândeşte-te că Dumnezeu a făcut şi pe una şi pe cealaltă, pentru ca omul să nu mai poată şti nimic din ce va fi după el.<br/>


text:
Tot felul de lucruri am văzut în zilele deşertăciunii mele. Este câte un om fără prihană care piere în neprihănirea lui, şi este câte un nelegiuit care o duce mult în răutatea lui.<br/>


text:
Dar nu fi nici peste măsură de rău şi nu fi fără minte: pentru ce vrei să mori înainte de vreme?<br/>


text:
Bine este să ţii la aceasta, dar nici pe cealaltă să n-o laşi din mână; căci cine se teme de Dumnezeu scapă din toate acestea.<br/>


text:
Nu lua nici tu seama la toate vorbele care se spun, ca nu cumva s-auzi pe sluga ta vorbindu-te de rău!<br/>


text:
<pb/>Toate acestea le-am cercetat cu înţelepciune. Am zis: „Mă voi înţelepţi.” Dar înţelepciunea a rămas departe de mine.<br/>


text:
M-am apucat şi am cercetat toate lucrurile, cu gând să înţeleg, să adâncesc şi să caut înţelepciunea şi rostul lucrurilor, şi să pricep nebunia răutăţii şi rătăcirea prostiei.<br/>


text:
Şi am găsit că mai amară decât moartea este femeia a cărei inimă este o cursă şi un laţ şi ale cărei mâini sunt nişte lanţuri; cel plăcut lui Dumnezeu scapă de ea, dar cel păcătos este prins de ea.<br/>


text:
Iată ce am găsit, zice Eclesiastul, cercetând lucrurile unul câte unul ca să le pătrund rostul;<br/>


text:
iată ce-mi caută şi acum sufletul, şi n-am găsit. Din o mie am găsit un om: dar o femeie n-am găsit în toate acestea.<br/>


text:
Numai iată ce am găsit: că Dumnezeu a făcut pe oameni fără prihană, dar ei umblă cu multe şiretenii.


text:
<pb/>Cine este ca cel înţelept şi cine pricepe rostul lucrurilor? Înţelepciunea omului îi luminează faţa, şi asprimea feţei i se schimbă.<br/>


text:
Eu îţi spun: „Păzeşte poruncile împăratului, din pricina jurământului făcut înaintea lui Dumnezeu.<br/>


text:
Nu te grăbi să pleci dinaintea lui şi nu stărui într-un lucru rău: căci el poate face tot ce vrea,<br/>


text:
Pe cine păzeşte porunca, nu-l atinge nicio nenorocire, dar inima înţeleptului cunoaşte şi vremea şi judecata.


text:
Omul nu este stăpân pe suflarea lui, ca s-o poată opri, şi n-are nicio putere peste ziua morţii; în lupta aceasta nu este izbăvire, şi răutatea nu poate scăpa pe cei răi.


text:
<pb/>Toate acestea le-am văzut, şi mi-am îndreptat inima spre tot ce se face sub soare. Este o vreme când un om stăpâneşte peste alt om, ca să-l facă nenorocit.<br/>


text:
Atunci am văzut pe cei răi îngropaţi şi ducându-se la odihna lor, iar pe cei ce lucraseră cu neprihănire depărtându-se de locul sfânt şi uitaţi în cetate. Şi aceasta este o deşertăciune!<br/>


text:
Pentru că nu se aduce repede la îndeplinire hotărârea dată împotriva faptelor rele, de aceea este plină inima fiilor oamenilor de dorinţa să facă rău.<br/>


text:
Totuşi, măcar că păcătosul face de o sută de ori răul şi stăruie multă vreme în el, eu ştiu că fericirea este pentru cei ce se tem de Dumnezeu şi au frică de El.<br/>


text:
Dar cel rău nu este fericit şi nu-şi va lungi zilele, întocmai ca umbra, pentru că n-are frică de Dumnezeu.


text:
<pb/>Este o deşertăciune care se petrece pe pământ: şi anume, sunt oameni neprihăniţi cărora le merge ca şi celor răi, care fac fapte rele, şi sunt răi cărora le merge ca şi celor neprihăniţi, care fac fapte bune. Eu zic că şi aceasta este o deşertăciune.<br/>


text:
Am lăudat, dar, petrecerea, pentru că nu este altă fericire pentru om sub soare decât să mănânce şi să bea, şi să se înveselească; iată ce trebuie să-l însoţească în mijlocul muncii lui, în zilele vieţii pe care i le dă Dumnezeu sub soare.<br/>


text:
Când mi-am pus inima să cunosc înţelepciunea şi să mă uit cu băgare de seamă la truda pe care şi-o dă omul pe pământ – căci omul nu vede somn cu ochii, nici zi, nici noapte –<br/>


text:
am văzut atunci toată lucrarea lui Dumnezeu, am văzut că omul nu poate să pătrundă ce se face sub soare; oricât s-ar trudi el să cerceteze, tot nu va putea afla; şi chiar dacă înţeleptul ar zice că a ajuns să înţeleagă, tot nu poate să găsească.


text:
<pb/>Da, mi-am pus inima în căutarea tuturor acestor lucruri, am cercetat toate aceste lucruri şi am văzut că cei neprihăniţi şi înţelepţi, şi faptele lor sunt în mâna lui Dumnezeu, atât dragostea, cât şi ura. Oamenii nu ştiu nimic mai dinainte; totul este înaintea lor în viitor.<br/>


text:
Tuturor li se întâmplă toate deopotrivă: aceeaşi soartă are cel neprihănit şi cel rău, cel bun şi curat ca şi cel necurat, cel ce aduce jertfă ca şi cel ce n-aduce jertfă; cel bun ca şi cel păcătos, cel ce jură ca şi cel ce se teme să jure!<br/>


text:
Iată cel mai mare rău în tot ce se face sub soare: anume că aceeaşi soartă au toţi. De aceea şi este plină inima oamenilor de răutate şi de aceea este atâta nebunie în inima lor tot timpul cât trăiesc. Şi după aceea? Se duc la cei morţi.


text:
<pb/>Căci cine este scutit? Oricine trăieşte tot mai trage nădejde; căci un câine viu face mai mult decât un leu mort.<br/>


text:
Cei vii, în adevăr, măcar ştiu că vor muri; dar cei morţi nu ştiu nimic şi nu mai au nicio răsplată, fiindcă până şi pomenirea li se uită.<br/>


text:
Şi dragostea lor, şi ura lor, şi pizma lor demult au şi pierit, şi niciodată nu vor mai avea parte de tot ce se face sub soare.<br/>


text:
Du-te, dar, de mănâncă-ţi pâinea cu bucurie şi bea-ţi cu inimă bună vinul; căci demult a găsit Dumnezeu plăcere în ce faci tu acum.<br/>


text:
Gustă viaţa cu nevasta pe care o iubeşti, în tot timpul vieţii tale deşarte pe care ţi-a dat-o Dumnezeu sub soare, în această vreme trecătoare; căci aceasta îţi este partea în viaţă în mijlocul trudei cu care te osteneşti sub soare.<br/>


text:
Tot ce găseşte mâna ta să facă, fă cu toată puterea ta! Căci, în Locuinţa morţilor în care mergi, nu mai este nici lucrare, nici chibzuială, nici ştiinţă, nici înţelepciune!


text:
<pb/>Am mai văzut apoi sub soare că nu cei iuţi aleargă, că nu cei viteji câştigă războiul, că nu cei înţelepţi câştigă pâinea, nici cei pricepuţi, bogăţia, nici cei învăţaţi, bunăvoinţa, ci toate atârnă de vreme şi de împrejurări.<br/>


text:
Căci omul nu-şi cunoaşte nici măcar ceasul, întocmai ca peştii prinşi în mreaja nimicitoare şi ca păsările prinse în laţ; ca şi ei sunt prinşi şi fiii oamenilor în vremea nenorocirii, când vine fără veste nenorocirea peste ei.


text:
Era o mică cetate, cu puţini oameni în ea; şi a venit asupra ei un împărat puternic, a împresurat-o şi a ridicat mari întărituri împotriva ei.<br/>


text:
În ea se afla un om sărac, dar înţelept, care a scăpat cetatea cu înţelepciunea lui. Şi nimeni nu se gândise la omul acela sărac.<br/>


text:
Atunci am zis: „Mai bună este înţelepciunea decât tăria!” Totuşi înţelepciunea săracului este dispreţuită, şi nimeni nu-l ascultă.<br/>


text:
Cuvintele înţelepţilor, ascultate în linişte, sunt mai de preţ decât strigătele unuia care stăpâneşte între nebuni.<br/>


text:
<pb/>Muştele moarte strică şi acresc untdelemnul negustorului de unsori; tot aşa puţină nebunie biruie înţelepciunea şi slava.<br/>


text:
<pb/>Când izbucneşte împotriva ta mânia celui ce stăpâneşte, nu-ţi părăsi locul, căci sângele rece te păzeşte de mari păcate.<br/>


text:
Când se toceşte fierul şi rămâne neascuţit, trebuie să-ţi îndoieşti puterile; de aceea la izbândă ajungi prin înţelepciune.<br/>


text:
Cel dintâi cuvânt care-i iese din gură este nebunie, şi cel din urmă este o nebunie şi mai rea.<br/>


text:
Nebunul spune o mulţime de vorbe, măcar că omul nu ştie ce se va întâmpla; şi cine-i va spune ce va fi după el?<br/>


text:
<pb/>Vai de tine, ţară al cărei împărat este un copil şi ai cărei voievozi benchetuiesc de dimineaţă!<br/>


text:
Ferice de tine, ţară al cărei împărat este de neam mare şi ai cărei voievozi mănâncă la vremea potrivită ca să-şi întărească puterile, nu ca să se dedea la beţie!<br/>


text:
Nu blestema pe împărat, nici chiar în gând, şi nu blestema pe cel bogat în odaia în care te culci; căci s-ar putea întâmpla ca pasărea cerului să-ţi ducă vorba, şi un sol înaripat să-ţi dea pe faţă vorbele.


text:
Când se umplu norii de ploaie, o varsă pe pământ. Oriîncotro ar cădea copacul, fie spre miazăzi, fie spre miazănoapte, în locul unde cade, acolo rămâne.<br/>


text:
Cum nu ştii care este calea vântului, nici cum se fac oasele în pântecele femeii însărcinate, tot aşa nu cunoşti nici lucrarea lui Dumnezeu, care le face pe toate.<br/>


text:
Dimineaţa seamănă-ţi sămânţa, şi până seara nu lăsa mâna să ţi se odihnească, fiindcă nu ştii ce va izbuti, aceasta sau aceea, sau dacă amândouă sunt deopotrivă de bune.


text:
Deci, dacă un om trăieşte mulţi ani, să se bucure în toţi anii aceştia şi să se gândească ce multe vor fi zilele de întuneric. Tot ce va veni este deşertăciune.<br/>


text:
Bucură-te, tinere, în tinereţea ta, fii cu inima veselă cât eşti tânăr, umblă pe căile alese de inima ta şi plăcute ochilor tăi; dar să ştii că pentru toate acestea te va chema Dumnezeu la judecată.<br/>


text:
Goneşte orice necaz din inima ta şi depărtează răul din trupul tău; căci tinereţea şi zorile vieţii sunt trecătoare.


text:
<pb/>Dar adu-ţi aminte de Făcătorul tău în zilele tinereţii tale, până nu vin zilele cele rele şi până nu se apropie anii când vei zice: „Nu găsesc nicio plăcere în ei”;<br/>


text:
până nu se întunecă soarele şi lumina, luna şi stelele, şi până nu se întorc norii îndată după ploaie;<br/>


text:
până nu încep să tremure paznicii casei <n>{mâinile}</n> şi să se încovoaie cele tari <n>{picioarele}</n> până nu se opresc cei ce macină <n>{dinţii}</n> căci s-au împuţinat; până nu se întunecă cei ce se uită pe ferestre <n>{ochii}</n><br/>


text:
până nu se închid cele două uşi dinspre uliţă <n>{buzele}</n> când uruitul morii slăbeşte, te scoli la ciripitul unei păsări, glasul tuturor cântăreţelor se aude înăbuşit,<br/>


text:
te temi de orice înălţime şi te sperii pe drum; până nu înfloreşte migdalul cu peri albi, şi de abia se târăşte lăcusta; până nu-ţi trec poftele, căci omul merge spre casa lui cea veşnică, şi bocitorii cutreieră uliţele;<br/>


text:
până nu se rupe funia de argint, până nu se sfărâmă vasul de aur, până nu se sparge găleata la izvor şi până nu se strică roata de la fântână;<br/>


text:
până nu se întoarce ţărâna în pământ, cum a fost, şi până nu se întoarce duhul la Dumnezeu, care l-a dat.


text:
Pe lângă că Eclesiastul a fost înţelept, el a mai învăţat şi ştiinţa pe popor, a cercetat, a adâncit şi a întocmit un mare număr de zicători.<br/>


text:
Cuvintele înţelepţilor sunt ca nişte bolduri; şi, strânse la un loc, sunt ca nişte cuie bătute, date de un singur stăpân.<br/>


text:
Încolo, fiule, ia învăţătură din aceste lucruri; dacă ai voi să faci o mulţime de cărţi, să ştii că n-ai mai isprăvi, şi multă învăţătură oboseşte trupul.


text:
<pb/>Să ascultăm, dar, încheierea tuturor învăţăturilor: Teme-te de Dumnezeu şi păzeşte poruncile Lui. Aceasta este datoria oricărui om.<br/>


text:
Căci Dumnezeu va aduce orice faptă la judecată, şi judecata aceasta se va face cu privire la tot ce este ascuns, fie bine, fie rău.


text:
Să mă sărute cu sărutările gurii lui!<br/>Căci toate dezmierdările tale sunt mai bune decât vinul,<br/>


text:
mirodeniile tale au un miros plăcut.<br/>Numele tău este ca o mireasmă vărsată,<br/>de aceea te iubesc pe tine fetele!<br/>


text:
Trage-mă după tine! Şi haidem să alergăm!<br/>Împăratul mă duce în odăile lui…<br/>Ne vom înveseli şi ne vom bucura de tine;<br/>vom lăuda dezmierdările tale mai mult decât vinul!<br/>Pe drept eşti iubit.<br/>


text:
Sunt neagră, dar sunt frumoasă, fiice ale Ierusalimului,<br/>cum sunt corturile Chedarului<br/>şi cum sunt covoarele lui Solomon.<br/>


text:
Nu vă uitaţi că sunt aşa de negricioasă,<br/>căci m-a ars <n>{Sau: m-a privit}</n> soarele.<br/>Fiii mamei mele s-au mâniat pe mine,<br/>şi m-au pus păzitoare la vii.<br/>Dar via frumuseţii mele n-am păzit-o.


text:
<pb/>Spune-mi tu, pe care te iubeşte inima mea,<br/>unde îţi paşti oile, unde te odihneşti la amiază?<br/>Căci de ce să umblu ca o rătăcită pe la turmele tovarăşilor tăi? –<br/>


text:
Dacă nu ştii, o, tu, cea mai frumoasă dintre femei,<br/>ieşi pe urmele oilor<br/>şi paşte-ţi iezii lângă colibele păstorilor.<br/>


text:
Ce frumoşi îţi sunt obrajii în mijlocul lănţişoarelor de la gât<br/>şi ce frumos îţi este gâtul în mijlocul şirurilor de mărgăritare!<br/>


text:
<pb/>Ca un măr între copacii pădurii<br/>aşa este preaiubitul meu între tineri.<br/>Cu aşa drag stau la umbra lui,<br/>şi rodul lui este dulce pentru cerul gurii mele.<br/>


text:
Întăriţi-mă cu turte de struguri, învioraţi-mă cu mere,<br/>căci sunt bolnavă de dragostea lui.<br/>


text:
Vă jur, fiice ale Ierusalimului,<br/>pe căprioarele şi cerboaicele de pe câmp:<br/>nu stârniţi, nu treziţi dragostea<br/>până nu vine ea! –


text:
Preaiubitul meu seamănă cu o căprioară sau cu puiul de cerboaică.<br/>Iată-l că este după zidul nostru,<br/>se uită pe fereastră,<br/>priveşte printre zăbrele.<br/>


text:
Se arată florile pe câmp,<br/>a venit vremea cântării<br/>şi se aude glasul turturelei în câmpiile noastre.<br/>


text:
Se pârguiesc roadele în smochin, şi viile înflorite<br/>îşi răspândesc mirosul.<br/>Scoală-te, iubito, şi vino, frumoaso!


text:
<pb/>Porumbiţă din crăpăturile stâncii, ascunsă în scobiturile prăpăstiilor,<br/>arată-mi faţa ta şi fă-mă să-ţi aud glasul!<br/>Căci glasul tău este dulce, şi faţa ta, plăcută.”<br/>


text:
Până la răcoarea zilei şi până la lungirea umbrelor,<br/>întoarce-te!… Iubitule, sari ca o căprioară sau ca puiul de cerb<br/>peste munţii ce ne despart.


text:
<pb/>Am căutat noaptea în aşternutul meu, am căutat pe iubitul inimii mele;<br/>l-am căutat, dar nu l-am găsit…<br/>


text:
M-am sculat atunci şi am cutreierat cetatea,<br/>uliţele şi pieţele;<br/>şi am căutat pe iubitul inimii mele…<br/>L-am căutat, dar nu l-am găsit!<br/>


text:
M-au întâlnit păzitorii care dau ocol cetăţii;<br/>şi i-am întrebat: „N-aţi văzut pe iubitul inimii mele?”<br/>


text:
Abia trecusem de ei<br/>şi am găsit pe iubitul inimii mele.<br/>L-am apucat şi nu l-am mai lăsat<br/>până nu l-am adus în casa mamei mele,<br/>în odaia celei ce m-a zămislit. –<br/>


text:
Vă jur, fiice ale Ierusalimului,<br/>pe căprioarele şi cerboaicele de pe câmp:<br/>nu stârniţi, nu treziţi dragostea<br/>până nu vine ea. –


text:
<pb/>Ce se vede suindu-se din pustiu<br/>ca nişte stâlpi de fum,<br/>în mijlocul aburilor de mir şi de tămâie,<br/>înconjurată de toate miresmele negustorilor de mir? –


text:
<pb/>Iată, este pataşca lui Solomon,<br/>cu şaizeci de viteji de jur împrejur,<br/>cei mai viteji din Israel.<br/>


text:
Toţi sunt înarmaţi cu săbii şi toţi sunt deprinşi la luptă,<br/>fiecare cu sabia la coapsă,<br/>ca să n-aibă nimic de temut în timpul nopţii.<br/>


text:
Stâlpii i-a făcut de argint,<br/>rezemătoarea, de aur, scaunul, de purpură;<br/>iar mijlocul, împodobit cu o ţesătură aleasă, lucrată de dragostea<br/>fiicelor Ierusalimului.<br/>


text:
Ieşiţi, fetele Sionului, şi priviţi pe împăratul Solomon,<br/>cu cununa cu care l-a încununat mama sa în ziua cununiei lui,<br/>în ziua veseliei inimii lui. –


text:
<pb/>Ce frumoasă eşti, iubito, ce frumoasă eşti!<br/>Ochii tăi sunt ochi de porumbiţă,<br/>sub marama ta.<br/>Părul tău este ca o turmă de capre<br/>poposită pe coama muntelui Galaad.<br/>


text:
Dinţii tăi sunt ca o turmă de oi tunse<br/>care ies din scăldătoare,<br/>toate cu gemeni, şi niciuna din ele nu este stearpă.<br/>


text:
Buzele tale sunt ca un fir de cârmâz,<br/>şi gura ta este drăguţă;<br/>obrazul tău este ca o jumătate de rodie,<br/>sub marama ta.<br/>


text:
Gâtul tău este ca turnul lui David, zidit ca să fie o casă de arme;<br/>o mie de scuturi atârnă de el,<br/>toate scuturi de viteji.<br/>


text:
Amândouă ţâţele tale sunt ca doi pui de cerb, ca gemenii unei căprioare<br/>care pasc între crini.<br/>


text:
Până se răcoreşte ziua şi până fug umbrele,<br/>voi veni la tine, munte de mir,<br/>şi la tine, deal de tămâie.<br/>


text:
<pb/>Vino cu mine din Liban, mireaso,<br/>vino cu mine din Liban!<br/>Priveşte din vârful muntelui Amana,<br/>din vârful muntelui Senir şi Hermon,<br/>din vizuinile leilor,<br/>din munţii pardoşilor!<br/>


text:
Mi-ai răpit inima, soro, mireaso,<br/>mi-ai răpit inima numai cu o privire,<br/>numai cu unul din lănţişoarele de la gâtul tău!<br/>


text:
Ce lipici în dezmierdările tale, soro, mireaso!<br/>Dezmierdările tale preţuiesc mai mult decât vinul,<br/>şi miresmele tale sunt mai plăcute decât toate miroznele!<br/>


text:
Miere picură din buzele tale, mireaso,<br/>miere şi lapte se află sub limba ta,<br/>şi mirosul hainelor tale este ca mirosul Libanului.<br/>


text:
nard şi şofran,<br/>trestie mirositoare şi scorţişoară, cu tot felul de tufari de tămâie,<br/>smirnă şi aloe, cu cele mai alese miresme.


text:
Scoală-te, crivăţule! Vino, vântule de miazăzi!<br/>Suflaţi peste grădina mea, ca să picure mirosurile din ea! –<br/>Să intre iubitul meu în grădina lui<br/>şi să mănânce din roadele ei alese! –


text:
<pb/>Eu intru în grădina mea, soro, mireaso,<br/>îmi culeg smirna cu miresmele mele,<br/>îmi mănânc fagurele de miere cu mierea mea,<br/>îmi beau vinul cu laptele meu… –<br/>Mâncaţi, prieteni,<br/>beţi şi îmbătaţi-vă de dragoste! –


text:
<pb/>Adormisem, dar inima îmi veghea…<br/>Este glasul preaiubitului meu, care bate:<br/>„Deschide-mi, soro, scumpo, porumbiţo, neprihănito!<br/>Căci capul îmi este plin de rouă,<br/>cârlionţii îmi sunt plini de picurii nopţii.” –<br/>


text:
„Mi-am scos haina, cum să mă îmbrac iarăşi?<br/>Mi-am spălat picioarele, cum să le murdăresc iarăşi?”<br/>


text:
M-am sculat să deschid iubitului meu,<br/>în timp ce de pe mâinile mele picura smirnă,<br/>şi de pe degetele mele picura cea mai aleasă smirnă<br/>pe mânerul zăvorului.<br/>


text:
Am deschis iubitului meu;<br/>dar iubitul meu plecase, se făcuse nevăzut.<br/>Înnebuneam când îmi vorbea.<br/>L-am căutat, dar nu l-am găsit;<br/>l-am strigat, dar nu mi-a răspuns.<br/>


text:
Păzitorii care dau ocol cetăţii m-au întâlnit,<br/>m-au bătut, m-au rănit;<br/>mi-au luat marama străjerii de pe ziduri.<br/>


text:
Vă rog fierbinte, fiice ale Ierusalimului, dacă găsiţi pe iubitul meu,<br/>ce-i veţi spune?… Că sunt bolnavă de dragoste! –


text:
<pb/>„Ce are iubitul tău mai mult decât altul,<br/>o, cea mai frumoasă dintre femei? Ce are iubitul tău mai mult decât altul,<br/>de ne rogi aşa de fierbinte?” –<br/>


text:
Ochii lui sunt ca nişte porumbei pe marginea izvoarelor,<br/>scăldaţi în lapte şi odihnindu-se în faţa lui plină.<br/>


text:
Obrajii lui sunt ca nişte straturi de miresme, în care cresc saduri mirositoare;<br/>buzele lui sunt nişte crini din care curge cea mai aleasă smirnă.<br/>


text:
Mâinile lui sunt nişte inele de aur ferecate cu pietre de crisolit;<br/>trupul lui este un chip de fildeş lustruit, acoperit cu pietre de safir;<br/>


text:
picioarele lui sunt nişte stâlpi de marmură albă, aşezaţi pe nişte temelii de aur curat.<br/>Înfăţişarea lui este ca Libanul, pare un tânăr ales ca cedrii.<br/>


text:
Cerul gurii lui este numai dulceaţă, şi toată fiinţa lui este plină de farmec.<br/>Aşa este iubitul meu, aşa este scumpul meu,<br/>fiice ale Ierusalimului! –


text:
<pb/>Unde s-a dus iubitul tău,<br/>cea mai frumoasă dintre femei?<br/>Încotro a apucat iubitul tău,<br/>ca să-l căutăm şi noi împreună cu tine? –<br/>


text:
Iubitul meu s-a coborât la grădina lui, la stratul de miresme,<br/>ca să-şi pască turma în grădini şi să culeagă crini.<br/>


text:
<pb/>Frumoasă eşti, iubito, ca Tirţa, plăcută ca Ierusalimul,<br/>dar cumplită ca nişte oşti sub steagurile lor.<br/>


text:
Întoarce-ţi ochii de la mine,<br/>căci mă tulbură.<br/>Perii tăi sunt ca o turmă de capre<br/>care poposesc pe coama Galaadului.<br/>


text:
Dinţii tăi sunt ca o turmă de oi<br/>care ies din scăldătoare,<br/>toate cu gemeni,<br/>şi niciuna din ele nu este stearpă.<br/>


text:
dar numai una singură este porumbiţa mea, neprihănita mea;<br/>ea este singură la mama sa,<br/>cea mai aleasă a celei ce a născut-o.<br/>Fetele o văd şi o numesc fericită;<br/>împărătesele şi ţiitoarele de asemenea o laudă. –<br/>


text:
„Cine este aceea care se iveşte ca zorile,<br/>frumoasă ca luna,<br/>curată ca soarele,<br/>dar cumplită ca nişte oşti sub steagurile lor?” –


text:
<pb/>M-am coborât în grădina cu nuci,<br/>să văd verdeaţa din vale,<br/>să văd dacă a înmugurit via<br/>şi dacă au înflorit rodiile.<br/>


text:
Întoarce-te, întoarce-te, Sulamito!<br/>Întoarce-te, întoarce-te, ca să te privim. –<br/>Ce aveţi voi să vă uitaţi la Sulamita<br/>ca la nişte fete ce joacă în cor <n>{Ebraică: din Mahanaim, Gen 32.2}</n>?


text:
<pb/>Ce frumoase îţi sunt picioarele în încălţămintea ta, fată de domn!<br/>Marginile rotunde ale coapsei tale sunt ca nişte lănţişoare de pus la gât,<br/>lucrate de mâinile unui meşter iscusit.<br/>


text:
Pântecele tău este un pahar rotund<br/>de unde nu lipseşte vinul mirositor;<br/>trupul tău este un snop de grâu<br/>încins cu crini.<br/>


text:
Gâtul tău este ca un turn de fildeş;<br/>ochii tăi sunt ca iazurile Hesbonului de lângă poarta Bat-Rabim;<br/>nasul tău este ca turnul Libanului<br/>care priveşte spre Damasc.<br/>


text:
Capul tău este cum e Carmelul,<br/>şi părul capului tău este ca purpura<br/>împărătească:<br/>până şi un împărat ar fi înlănţuit de pletele tale!…<br/>


text:
Îmi zic: „Mă voi sui în finic<br/>şi-i voi apuca crăcile!” Atunci ţâţele tale vor fi ca strugurii din vie,<br/>mirosul suflării tale ca al merelor.<br/>


text:
Şi gura ta toarnă un vin ales<br/>care curge lin ca răspuns la dezmierdările mele<br/>şi alunecă pe buzele noastre când adormim!


text:
Dis-de-dimineaţă ne vom duce la vii<br/>să vedem dacă a înmugurit via, dacă s-a deschis floarea<br/>şi dacă au înflorit rodiile.<br/>Acolo îţi voi da dragostea mea.<br/>


text:
Mandragorele îşi răspândesc mirosul,<br/>şi deasupra uşii avem tot felul de roade bune, noi şi vechi,<br/>pe care, pentru tine, iubitule, le-am păstrat.


text:
<pb/>O! de ai fi fratele meu,<br/>care a supt la ţâţele mamei mele!<br/>Când te-aş întâlni în uliţă, te-aş săruta,<br/>şi nimeni nu m-ar ţine de rău.<br/>


text:
Te-aş lua şi te-aş aduce acasă la casa mamei mele;<br/>ea m-ar învăţa<br/>să-ţi dau să bei vin mirositor,<br/>must din rodiile mele.<br/>


text:
Vă rog fierbinte, fiice ale Ierusalimului: nu stârniţi,<br/>nu treziţi dragostea<br/>până nu vine ea. –


text:
<pb/>Cine este aceea care se suie din pustiu,<br/>rezemată de iubitul ei şi zicând:<br/>„Te-am trezit sub măr;<br/>acolo te-a născut mama ta,<br/>acolo te-a născut şi te-a făcut ea”? –<br/>


text:
Pune-mă ca o pecete pe inima ta, ca o pecete pe braţul tău;<br/>căci dragostea este tare ca moartea,<br/>şi gelozia este neînduplecată ca Locuinţa morţilor;<br/>jarul ei este jar de foc,<br/>o flacără a Domnului.<br/>


text:
Apele cele mari nu pot să stingă dragostea,<br/>şi râurile n-ar putea s-o înece;<br/>de ar da omul toate averile din casa lui pentru dragoste,<br/>tot n-ar avea decât dispreţ.


text:
<pb/>Avem o soră micuţă<br/>care n-are încă ţâţe.<br/>Ce vom face cu sora noastră<br/>în ziua când îi vor veni peţitorii?<br/>


text:
Dacă este zid,<br/>vom zidi nişte zimţi de argint pe ea;<br/>dar, dacă este uşă,<br/>o vom închide cu o scândură de cedru. –<br/>


text:
Eu sunt un zid, şi ţâţele mele sunt ca nişte turnuri;<br/>în ochii lui am fost ca una care a găsit pace.<br/>


text:
Solomon avea o vie la Baal-Hamon;<br/>a închiriat-o unor păzitori;<br/>şi fiecare trebuia să aducă pentru rodul ei o mie de sicli de argint.<br/>


text:
Via mea, care este a mea, o păstrez eu.<br/>Ţine-ţi, Solomoane, cei o mie de sicli,<br/>şi două sute fie celor ce păzesc rodul! –


text:
<pb/>Tu, care locuieşti în grădini,<br/>nişte prieteni îşi pleacă urechea la glasul tău:<br/>binevoieşte şi fă-mă să-l aud! –<br/>


text:
<pb/>Prorocia lui Isaia, fiul lui Amoţ, despre Iuda şi Ierusalim, pe vremea lui Ozia, Iotam, Ahaz şi Ezechia, împăraţii lui Iuda.


text:
<pb/>Ascultaţi, ceruri, şi ia aminte, pământule, căci Domnul vorbeşte: „Am hrănit şi am crescut nişte copii, dar ei s-au răsculat împotriva Mea.<br/>


text:
Boul îşi cunoaşte stăpânul, şi măgarul cunoaşte ieslea stăpânului său, dar Israel nu Mă cunoaşte, poporul Meu nu ia aminte la Mine.”<br/>


text:
Vai, neam păcătos, popor încărcat de fărădelegi, sămânţă de nelegiuiţi, copii stricaţi! Au părăsit pe Domnul, au dispreţuit pe Sfântul lui Israel. I-au întors spatele…<br/>


text:
Ce pedepse noi să vă mai dea, când voi vă răzvrătiţi din ce în ce mai rău? Tot capul este bolnav, şi toată inima suferă de moarte!<br/>


text:
Din tălpi până-n creştet, nimic nu-i sănătos, ci numai răni, vânătăi şi carne vie, nestoarse, nelegate şi nealinate cu untdelemn,<br/>


text:
ţara vă este pustiită, cetăţile vă sunt arse de foc, străinii vă mănâncă ogoarele sub ochii voştri, pustiesc şi nimicesc ca nişte sălbatici.<br/>


text:
Şi fiica Sionului a rămas ca o colibă în vie, ca o covergă într-un câmp de castraveţi, ca o cetate împresurată.<br/>


text:
De nu ne-ar fi lăsat Domnul oştirilor o mică rămăşiţă, am fi ajuns ca Sodoma şi ne-am fi asemănat cu Gomora.


text:
<pb/>Ascultaţi cuvântul Domnului, căpetenii ale Sodomei! Ia aminte la Legea Dumnezeului nostru, popor al Gomorei!<br/>


text:
„Ce-Mi trebuie Mie mulţimea jertfelor voastre, zice Domnul. Sunt sătul de arderile de tot ale berbecilor şi de grăsimea viţeilor; nu-Mi place sângele taurilor, oilor şi ţapilor.<br/>


text:
Când veniţi să vă înfăţişaţi înaintea Mea, cine vă cere astfel de lucruri, ca să-Mi spurcaţi curţile?<br/>


text:
Nu mai aduceţi daruri de mâncare nefolositoare, căci Mi-e scârbă de tămâie! Nu vreau luni noi, Sabate şi adunări de sărbătoare, nu pot să văd nelegiuirea unită cu sărbătoarea!<br/>


text:
Urăsc lunile voastre cele noi şi praznicele voastre; Mi-au ajuns o povară, nu le mai pot suferi.<br/>


text:
Când vă întindeţi mâinile, Îmi întorc ochii de la voi; şi oricât de mult v-aţi ruga, n-ascult, căci mâinile vă sunt pline de sânge!


text:
<pb/>Spălaţi-vă deci şi curăţaţi-vă! Luaţi dinaintea ochilor Mei faptele rele pe care le-aţi făcut! Încetaţi să mai faceţi răul!<br/>


text:
Învăţaţi-vă să faceţi binele, căutaţi dreptatea, ocrotiţi pe cel asuprit, faceţi dreptate orfanului, apăraţi pe văduvă! –<br/>


text:
Veniţi totuşi să ne judecăm, zice Domnul. De vor fi păcatele voastre cum e cârmâzul, se vor face albe ca zăpada; de vor fi roşii ca purpura, se vor face ca lâna.<br/>


text:
<pb/>Vai, cetatea aceea credincioasă, cum a ajuns o curvă! Era plină de judecată, dreptatea locuia în ea, şi acum e plină de ucigaşi!<br/>


text:
Mai marii tăi sunt răzvrătiţi şi părtaşi cu hoţii, toţi iubesc mita şi aleargă după plată; orfanului nu-i fac dreptate, şi pricina văduvei n-ajunge până la ei.<br/>


text:
De aceea, iată ce zice Domnul Dumnezeul oştirilor, Puternicul lui Israel: „Ah! voi cere socoteală potrivnicilor Mei şi Mă voi răzbuna pe vrăjmaşii Mei.<br/>


text:
Îmi voi întinde mâna împotriva ta, îţi voi topi zgura, cum o topeşte leşia, toate părticelele de plumb le voi depărta din tine.<br/>


text:
Voi face iarăşi pe judecătorii tăi ca odinioară, şi pe sfetnicii tăi, ca la început. După aceea, vei fi numită cetatea neprihănită, cetatea credincioasă.”<br/>


text:
Sionul va fi mântuit prin judecată, şi cei ce se vor întoarce la Dumnezeu în el vor fi mântuiţi prin dreptate.<br/>


text:
Dar pieirea va atinge pe toţi cei răzvrătiţi şi păcătoşi, şi cei ce părăsesc pe Domnul vor pieri.<br/>


text:
Vă va fi ruşine de terebinţii în care găseaţi plăcere şi veţi roşi din pricina grădinilor în care vă desfătaţi;<br/>


text:
Omul tare va fi ca un câlţ, şi lucrarea lui, ca o scânteie; amândoi vor arde împreună, şi nimeni nu-i va stinge.


text:
Se va întâmpla în scurgerea vremurilor că muntele Casei Domnului va fi întemeiat ca cel mai înalt munte; se va înălţa deasupra dealurilor, şi toate neamurile se vor îngrămădi spre el.<br/>


text:
Popoarele se vor duce cu grămada la el şi vor zice: „Veniţi să ne suim la muntele Domnului, la Casa Dumnezeului lui Iacov, ca să ne înveţe căile Lui, şi să umblăm pe cărările Lui.” Căci din Sion va ieşi Legea, şi din Ierusalim, cuvântul Domnului.<br/>


text:
El va fi Judecătorul neamurilor, El va hotărî între un mare număr de popoare; aşa încât din săbiile lor îşi vor făuri fiare de plug, şi din suliţele lor cosoare; niciun popor nu va mai scoate sabia împotriva altuia şi nu vor mai învăţa războiul. –<br/>


text:
<pb/>Căci ai părăsit pe poporul Tău, pe casa lui Iacov, pentru că sunt plini de idolii răsăritului şi dedaţi la vrăjitorie ca filistenii, şi se unesc cu fiii străinilor.<br/>


text:
Ţara lor este plină de argint şi de aur, şi comorile lor n-au sfârşit; ţara este plină de cai, şi carele lor sunt fără număr.<br/>


text:
Dar ţara lor este plină şi de idoli, căci se închină înaintea lucrării mâinilor lor, înaintea lucrurilor făcute de degetele lor.<br/>


text:
<pb/>Intră în stânci şi ascunde-te în ţărână, de frica Domnului şi de strălucirea măreţiei Lui! –<br/>


text:
Omul va trebui să-şi plece în jos privirea semeaţă, şi îngâmfarea lui va fi smerită: numai Domnul va fi înălţat în ziua aceea.<br/>


text:
Căci este o zi a Domnului oştirilor împotriva oricărui om mândru şi trufaş, împotriva oricui se înalţă, ca să fie plecat;<br/>


text:
împotriva tuturor cedrilor înalţi şi falnici ai Libanului şi împotriva tuturor stejarilor Basanului;<br/>


text:
Mândria omului va fi smerită, şi trufia oamenilor va fi plecată; numai Domnul va fi înălţat în ziua aceea.<br/>


text:
Oamenii vor intra în peşterile stâncilor şi în crăpăturile pământului, de frica Domnului şi de strălucirea măreţiei Lui, când Se va scula să îngrozească pământul.<br/>


text:
În ziua aceea, oamenii îşi vor arunca idolii de argint şi idolii de aur pe care şi-i făcuseră ca să se închine la ei, îi vor arunca la şobolani şi la lilieci;<br/>


text:
şi vor intra în găurile stâncilor şi în crăpăturile pietrelor, de frica Domnului şi de strălucirea măreţiei Lui, când Se va scula să îngrozească pământul.<br/>


text:
<pb/>Domnul Dumnezeul oştirilor va lua din Ierusalim şi din Iuda orice sprijin şi orice mijloc de trai, orice izvor de pâine şi orice izvor de apă,<br/>


text:
pe căpetenia peste cincizeci şi pe dregător, pe sfetnic, pe meşteşugarul ales şi pe vrăjitorul iscusit.<br/>


text:
Oamenii se vor asupri unii pe alţii, unul va apăsa pe celălalt, fiecare pe aproapele lui, tânărul va lovi pe cel bătrân, şi omul de nimic, pe cel pus în cinste.”<br/>


text:
Vor merge până acolo încât unul va apuca pe fratele său, în casa părintească, şi-i va zice: „Tu ai o haină, fii căpetenia noastră! Ia dărâmăturile acestea sub mâna ta!”<br/>


text:
Dar în aceeaşi zi el va răspunde: „Nu pot să fiu doctor, căci în casa mea nu este nici pâine, nici haină: nu mă puneţi căpetenie peste popor.”<br/>


text:
Se clatină Ierusalimul, se prăbuşeşte Iuda, pentru că vorbele şi faptele lor sunt îndreptate împotriva Domnului, înfruntând privirile Lui măreţe.


text:
<pb/>Înfăţişarea feţei lor mărturiseşte împotriva lor, şi, ca sodomiţii, îşi dau pe faţă nelegiuirea, fără s-o ascundă. Vai de sufletul lor, căci îşi pregătesc rele!<br/>


text:
Poporul meu este asuprit de nişte copii şi-l stăpânesc nişte femei! Poporul meu, cârmuitorii tăi te duc în rătăcire şi pustiesc calea pe care umbli!”<br/>


text:
Domnul intră la judecată cu bătrânii poporului Său şi cu mai marii lui: „Voi aţi mâncat via! Prada luată de la sărac este în casele voastre!<br/>


text:
Cu ce drept călcaţi voi în picioare pe poporul Meu şi apăsaţi pe săraci? – zice Domnul Dumnezeul oştirilor.”


text:
<pb/>Domnul zice: „Pentru că fiicele Sionului sunt mândre şi umblă cu gâtul întins şi cu priviri pofticioase, pentru că păşesc mărunţel şi zornăie cu verigile de la picior –<br/>


text:
În ziua aceea, Domnul va scoate verigile care le slujesc ca podoabă la picioare şi sorişorii, şi lunişoarele,<br/>


text:
legăturile de pe cap, lănţişoarele de la picioare şi brâiele, cutiile cu mirosuri şi băierile descântate;<br/>


text:
Şi atunci, în loc de miros plăcut, va fi putoare; în loc de brâu, o funie; în loc de păr încreţit, un cap pleşuv; în loc de mantie largă, un sac strâmt; un semn de înfierare, în loc de frumuseţe.<br/>


text:
<pb/>Şapte femei vor apuca în ziua aceea un singur bărbat şi vor zice: „Vom mânca pâinea noastră înşine şi ne vom îmbrăca în hainele noastre înşine; numai fă-ne să-ţi purtăm numele şi ia ocara de peste noi!”


text:
<pb/>În vremea aceea, odrasla Domnului va fi plină de măreţie şi slavă, şi rodul ţării va fi plin de strălucire şi frumuseţe pentru cei mântuiţi ai lui Israel.<br/>


text:
Şi cel rămas în Sion, cel lăsat în Ierusalim, se va numi „sfânt”, oricine va fi scris printre cei vii la Ierusalim.<br/>


text:
După ce va spăla Domnul murdăriile fiicelor Sionului şi va curăţa Ierusalimul de vinovăţia de sânge din mijlocul lui, cu duhul judecăţii şi cu duhul nimicirii,<br/>


text:
Domnul va aşeza, peste toată întinderea muntelui Sionului şi peste locurile lui de adunare, un nor de fum, ziua, şi un foc de flăcări strălucitoare, noaptea. Da, peste toată slava va fi un adăpost,<br/>


text:
o colibă, ca umbrar împotriva căldurii zilei şi ca loc de adăpost şi de ocrotire împotriva furtunii şi ploii.


text:
<pb/>Voi cânta Preaiubitului meu cântarea Preaiubitului meu despre via Lui. Preaiubitul meu avea o vie pe o câmpie foarte mănoasă.<br/>


text:
I-a săpat pământul, l-a curăţat de pietre şi a sădit în el viţele cele mai alese. A zidit un turn în mijlocul ei şi a săpat şi un teasc, apoi trăgea nădejde că are să-I facă struguri buni, dar a făcut struguri sălbatici.<br/>


text:
„Acum, dar – zice Domnul – locuitori ai Ierusalimului şi bărbaţi ai lui Iuda, judecaţi voi între Mine şi via Mea!<br/>


text:
Ce aş mai fi putut face viei Mele, şi nu i-am făcut? Pentru ce a făcut ea struguri sălbatici, când Eu mă aşteptam să facă struguri buni?<br/>


text:
Vă voi spune însă acum ce voi face viei Mele: îi voi smulge gardul, ca să fie păscută de vite; îi voi surpa zidul, ca să fie călcată în picioare;<br/>


text:
o voi pustii; nu va mai fi curăţată, nici săpată; spini şi mărăcini vor creşte în ea! Voi porunci şi norilor să nu mai plouă peste ea.”<br/>


text:
Via Domnului oştirilor este casa lui Israel, şi bărbaţii lui Iuda sunt viţa pe care o iubea. El se aştepta la judecată, şi când colo, iată sânge vărsat! Se aştepta la dreptate, şi când colo, iată strigăte de apăsare!


text:
<pb/>Vai de cei ce înşiră casă lângă casă şi lipesc ogor lângă ogor până nu mai rămâne loc, şi locuiesc în mijlocul ţării!<br/>


text:
Iată ce mi-a descoperit Domnul oştirilor: „Hotărât, aceste case multe vor fi pustiite, aceste case mari şi frumoase nu vor mai fi locuite.<br/>


text:
<pb/>Vai de cei ce dis-de-dimineaţă aleargă după băuturi ameţitoare şi şed până târziu noaptea, şi se înfierbântă de vin!<br/>


text:
Harpa şi lăuta, timpanul, flautul şi vinul le înveselesc ospeţele; dar nu iau seama la lucrarea Domnului şi nu văd lucrul mâinilor Lui.<br/>


text:
De aceea, poporul meu va fi dus pe neaşteptate în robie; boierimea lui va muri de foame, şi gloata lui se va usca de sete.<br/>


text:
De aceea, îşi şi deschide Locuinţa morţilor gura şi îşi lărgeşte peste măsură gâtlejul, ca să se coboare în ea măreţia şi bogăţia Sionului, cu toată mulţimea lui gălăgioasă şi veselă.<br/>


text:
Şi astfel, cei mici vor fi doborâţi, cei mari vor fi smeriţi, şi privirile trufaşe vor fi plecate.<br/>


text:
Dar Domnul oştirilor va fi înălţat prin judecată, şi Dumnezeul cel sfânt va fi sfinţit prin dreptate.<br/>


text:
Acolo vor paşte mieii ca pe imaşul lor, şi păstori pribegi vor mânca moşiile prăpădite ale bogaţilor.


text:
<pb/>Vai de cei ce trag după ei nelegiuirea cu funiile minciunii, şi păcatul, cu şleaurile unei căruţe<br/>


text:
şi zic: „Să-Şi grăbească, să-Şi facă iute lucrarea, ca s-o vedem! Să vină odată hotărârea Sfântului lui Israel şi să se aducă la îndeplinire, ca s-o cunoaştem!”


text:
<pb/>Vai de cei ce numesc răul bine, şi binele, rău, care spun că întunericul este lumină, şi lumina, întuneric, care dau amărăciunea în loc de dulceaţă, şi dulceaţa în loc de amărăciune!<br/>


text:
Vai de cei tari când este vorba de băut vin şi viteji când este vorba de amestecat băuturi tari;<br/>


text:
De aceea, cum mistuie o limbă de foc miriştea şi cum arde flacăra iarba uscată, tot aşa: ca putregaiul le va fi rădăcina lor, şi floarea li se va risipi în vânt ca ţărâna, căci au nesocotit Legea Domnului oştirilor şi au dispreţuit cuvântul Sfântului lui Israel.<br/>


text:
De aceea Se şi aprinde Domnul de mânie împotriva poporului Său, Îşi întinde mâna împotriva lui şi-l loveşte de se zguduie munţii, şi trupurile moarte stau ca noroiul în mijlocul uliţelor. Cu toate acestea, mânia Lui nu se potoleşte, şi mâna Lui este încă întinsă.


text:
<pb/>El ridică un steag popoarelor îndepărtate şi le fluieră de la un capăt al pământului: şi iată-le, vin repede şi uşor.<br/>


text:
Niciunul nu este obosit, niciunul nu şovăie de oboseală, niciunul nu dormitează, nici nu doarme; niciunuia nu i se descinge brâul de la mijloc, nici nu i se rupe cureaua de la încălţăminte.<br/>


text:
Săgeţile lor sunt ascuţite, şi toate arcurile încordate; copitele cailor lor parcă sunt cremene, şi roţile carelor lor parcă sunt un vârtej.<br/>


text:
Răcnesc ca nişte lei, mugesc ca nişte pui de lei; sforăie şi apucă prada, o iau cu ei, şi nimeni nu vine în ajutor.<br/>


text:
În ziua aceea, va fi asupra lui Iuda un muget ca mugetul unei furtuni pe mare; uitându-se la pământ, nu vor vedea decât întuneric şi strâmtorare, iar lumina se va întuneca în norii lui.


text:
<pb/>În anul morţii împăratului Ozia, am văzut pe Domnul şezând pe un scaun de domnie foarte înalt, şi poalele mantiei Lui umpleau Templul.<br/>


text:
Serafimii stăteau deasupra Lui, şi fiecare avea şase aripi: cu două îşi acopereau faţa, cu două îşi acopereau picioarele, şi cu două zburau.<br/>


text:
Strigau unul la altul şi ziceau: „Sfânt, sfânt, sfânt este Domnul oştirilor! Tot pământul este plin de mărirea Lui!”<br/>


text:
Atunci am zis: „Vai de mine! Sunt pierdut, căci sunt un om cu buze necurate, locuiesc în mijlocul unui popor tot cu buze necurate, şi am văzut cu ochii mei pe Împăratul, Domnul oştirilor!”<br/>


text:
Dar unul din serafimi a zburat spre mine cu un cărbune aprins în mână, pe care-l luase cu cleştele de pe altar.<br/>


text:
Mi-a atins gura cu el şi a zis: „Iată, atingându-se cărbunele acesta de buzele tale, nelegiuirea ta este îndepărtată şi păcatul tău este ispăşit!”<br/>


text:
Am auzit glasul Domnului, întrebând: „Pe cine să trimit şi cine va merge pentru Noi?” Eu am răspuns: „Iată-mă, trimite-mă!”


text:
<pb/>El a zis atunci: „Du-te şi spune poporului acestuia: „Întruna veţi auzi, şi nu veţi înţelege; întruna veţi vedea, şi nu veţi pricepe!”<br/>


text:
Împietreşte inima acestui popor, fă-l tare de urechi şi astupă-i ochii, ca să nu vadă cu ochii, să n-audă cu urechile, să nu înţeleagă cu inima, să nu se întoarcă la Mine, şi să nu fie tămăduit.”<br/>


text:
Şi eu am întrebat: „Până când, Doamne?” El a răspuns: „Până când vor rămâne cetăţile pustii şi lipsite de locuitori; până când nu va mai fi nimeni în case, şi ţara va fi pustiită de tot;<br/>


text:
<pb/>Şi chiar a zecea parte de va mai rămâne din locuitori, vor fi nimiciţi şi ei la rândul lor. Dar, după cum terebintul şi stejarul îşi păstrează butucul din rădăcină, când sunt tăiaţi, tot aşa o sămânţă sfântă se va naşte iarăşi din poporul acesta.”


text:
<pb/>S-a întâmplat, pe vremea lui Ahaz, fiul lui Iotam, fiul lui Ozia, împăratul lui Iuda, că Reţin, împăratul Siriei, s-a suit cu Pecah, fiul lui Remalia, împăratul lui Israel, împotriva Ierusalimului, ca să-l bată; dar n-a putut să-l bată.<br/>


text:
Când au venit şi au spus casei lui David: „Sirienii au tăbărât în Efraim!”, a tremurat inima lui Ahaz şi inima poporului său, cum se clatină copacii din pădure când bate vântul.<br/>


text:
Atunci Domnul a zis lui Isaia: „Ieşi înaintea lui Ahaz, tu şi fiul tău Şear-Iaşub, la capătul canalului de apă al iazului de sus, pe drumul care duce la ogorul înălbitorului<br/>


text:
şi spune-i: „Ia seama şi fii liniştit; nu te teme de nimic, şi să nu ţi se înmoaie inima din pricina acestor două cozi de tăciuni care fumegă: din pricina mâniei lui Reţin şi a Siriei, şi din pricina fiului lui Remalia!<br/>


text:
„Să ne suim împotriva lui Iuda, să batem cetatea, s-o spargem şi să punem împărat în ea pe fiul lui Tabeel.”<br/>


text:
Căci Damascul va fi capitala Siriei, şi Reţin va fi capitala Damascului. Şi peste şaizeci şi cinci de ani Efraim va fi nimicit şi nu va mai fi un popor.<br/>


text:
Samaria va fi capitala lui Efraim, şi fiul lui Remalia va fi capul Samariei. Dacă nu credeţi, nu veţi sta în picioare.”


text:
„Cere un semn de la Domnul Dumnezeul tău; cere-l, fie în locurile de jos, fie în locurile de sus.”<br/>


text:
Isaia a zis atunci:<br/>„Ascultaţi totuşi, casa lui David! Nu vă ajunge oare să obosiţi răbdarea oamenilor, de mai obosiţi şi pe a Dumnezeului meu?<br/>


text:
De aceea, Domnul însuşi vă va da un semn: „Iată, fecioara va rămâne însărcinată, va naşte un Fiu şi-I va pune numele Emanuel <n>{Sau: Dumnezeu este cu noi}</n>.<br/>


text:
Dar înainte ca să ştie copilul să lepede răul şi să aleagă binele, ţara, de ai cărei doi împăraţi te temi tu, va fi pustiită.


text:
<pb/>Domnul va aduce peste tine, peste poporul tău şi peste casa tatălui tău zile cum n-au mai fost niciodată, din ziua când s-a despărţit Efraim de Iuda (adică pe împăratul Asiriei).”<br/>


text:
În ziua aceea, Domnul va şuiera muştelor de la capătul râurilor Egiptului şi albinelor din ţara Asiriei;<br/>


text:
ele vor veni şi se vor aşeza toate în vâlcelele pustii şi în crăpăturile stâncilor, pe toate tufişurile şi pe toate imaşurile.<br/>


text:
În ziua aceea, Domnul va rade, cu un brici luat cu chirie de dincolo de Râu, şi anume cu împăratul Asiriei, capul şi părul de pe picioare; ba va rade chiar şi barba.<br/>


text:
şi vor da un aşa belşug de lapte încât vor mânca smântână; căci cu smântână şi cu miere se vor hrăni toţi cei ce vor rămâne în ţară.<br/>


text:
În ziua aceea, orice loc care va avea o mie de butuci de viţă, preţuind o mie de sicli de argint, va fi lăsat pradă mărăcinilor şi spinilor;<br/>


text:
Şi toţi munţii lucraţi cu cazmaua acum nu vor mai fi cutreieraţi, de frica mărăcinilor şi a spinilor; vor da drumul boilor în ei şi le vor bătători oile.


text:
<pb/>Domnul mi-a zis: „Ia o tablă mare şi scrie pe ea, aşa ca să se înţeleagă: „Grăbeşte-te de pradă, aruncă-te asupra prăzii.”<br/>


text:
Am luat cu mine nişte martori vrednici de credinţă: pe preotul Urie şi pe Zaharia, fiul lui Berechia.<br/>


text:
M-am apropiat de prorociţă. Ea a zămislit, şi a născut un fiu. Apoi Domnul mi-a zis: „Pune-i numele Maher-Şalal-Haş-Baz <n>{Sau: Grăbeşte de prădează, aruncă-te asupra prăzii}</n>”.<br/>


text:
Căci, înainte ca să ştie copilul să spună „tată” şi „mamă”, se vor lua dinaintea împăratului Asiriei bogăţiile Damascului şi prada Samariei.”


text:
„Pentru că poporul acesta a dispreţuit apele din Siloe, care curg lin, şi s-a bucurat de Reţin şi de fiul lui Remalia,<br/>


text:
iată, Domnul va trimite împotriva lor apele puternice şi mari ale Râului <n>{Eufrat}</n>, adică pe împăratul Asiriei cu toată puterea lui; pretutindeni el va ieşi din albia lui şi se va vărsa peste malurile lui;<br/>


text:
va pătrunde în Iuda, va da peste maluri, va năvăli şi va ajunge până la gât. Iar aripile întinse ale oştii lui vor umple întinderea ţării tale, Emanuele!”


text:
<pb/>Scoateţi strigăte de război cât voiţi, popoare, căci tot veţi fi zdrobite; luaţi aminte, toţi cei ce locuiţi departe! Pregătiţi-vă oricât de luptă, căci tot veţi fi zdrobiţi. Pregătiţi-vă oricât de luptă, căci tot veţi fi zdrobiţi.<br/>


text:
Faceţi la planuri cât voiţi, căci nu se va alege nimic de ele! Luaţi la hotărâri cât voiţi, căci vor fi fără urmări! Căci Dumnezeu este cu noi <n>{Sau: Emanuel}</n>.


text:
<pb/>Aşa mi-a vorbit Domnul, când m-a apucat mâna Lui şi m-a înştiinţat să nu umblu pe calea poporului acestuia:<br/>


text:
„Nu numiţi uneltire tot ce numeşte poporul acesta uneltire; şi nu vă temeţi de ce se teme el, nici nu vă speriaţi!<br/>


text:
Şi atunci El va fi un locaş sfânt, dar şi o piatră de poticnire, o stâncă de păcătuire pentru cele două case ale lui Israel, un laţ şi o cursă pentru locuitorii Ierusalimului!<br/>


text:
Iată, eu şi copiii pe care mi i-a dat Domnul suntem nişte semne şi nişte minuni în Israel, din partea Domnului oştirilor care locuieşte pe muntele Sionului.


text:
<pb/>Dacă vi se zice însă: „Întrebaţi pe cei ce cheamă morţii şi pe cei ce spun viitorul, care şoptesc şi bolborosesc”, răspundeţi: „Nu va întreba oare un popor pe Dumnezeul său? Va întreba el pe cei morţi pentru cei vii?<br/>


text:
La Lege şi la mărturie!” Căci dacă nu vor vorbi aşa, nu vor mai răsări zorile pentru poporul acesta.<br/>


text:
El va pribegi prin ţară, apăsat şi flămând, şi, când îi va fi foame, se va mânia şi va huli pe Împăratul şi Dumnezeul lui, apoi, fie că va ridica ochii în sus,<br/>


text:
fie că se va uita spre pământ, iată, nu va fi decât necaz, negură, nevoie neagră, şi se va vedea izgonit în întuneric beznă.


text:
<pb/>Totuşi întunericul nu va împărăţi veşnic pe pământul în care acum este necaz. După cum în vremurile trecute a acoperit cu ocară ţara lui Zabulon şi ţara lui Neftali, în vremurile viitoare va acoperi cu slavă ţinutul de lângă mare, ţara de dincolo de Iordan, Galileea neamurilor.<br/>


text:
Poporul care umbla în întuneric vede o mare lumină; peste cei ce locuiau în ţara umbrei morţii răsare o lumină.<br/>


text:
Tu înmulţeşti poporul, îi dai mari bucurii; şi el se bucură înaintea Ta cum se bucură la seceriş, cum se înveseleşte la împărţirea prăzii.<br/>


text:
Căci jugul care apăsa asupra lui, toiagul care-i lovea spinarea, nuiaua celui ce-l asuprea, le-ai sfărâmat, ca în ziua lui Madian.<br/>


text:
Căci orice încălţăminte purtată în învălmăşeala luptei şi orice haină de război tăvălită în sânge vor fi aruncate în flăcări, ca să fie arse de foc.<br/>


text:
Căci un Copil ni S-a născut, un Fiu ni S-a dat, şi domnia va fi pe umărul Lui; Îl vor numi: „Minunat, Sfetnic, Dumnezeu tare, Părintele veşniciilor, Domn al păcii.”<br/>


text:
El va face ca domnia Lui să crească, şi o pace fără sfârşit va da scaunului de domnie al lui David şi împărăţiei lui, o va întări şi o va sprijini prin judecată şi neprihănire, de acum şi-n veci de veci; iată ce va face râvna Domnului oştirilor.


text:
Tot poporul va avea cunoştinţă de el, Efraim şi locuitorii Samariei, care spun cu mândrie şi îngâmfare:<br/>


text:
„Au căzut nişte cărămizi, dar vom zidi cu pietre cioplite; au fost tăiaţi nişte smochini din Egipt, dar îi vom înlocui cu cedri.”<br/>


text:
pe sirieni, de la răsărit, pe filisteni, de la apus; şi vor mânca pe Israel cu gura plină; cu toate acestea, mânia Lui nu se potoleşte, şi mâna Lui este tot întinsă.


text:
De aceea, Domnul va smulge din Israel capul şi coada, ramura de finic şi trestia, într-o singură zi.<br/>


text:
Cei ce povăţuiesc pe poporul acesta îl duc în rătăcire, şi cei ce se lasă povăţuiţi de ei sunt pierduţi.<br/>


text:
De aceea, nici Domnul n-ar putea să se bucure de tinerii lor, nici să aibă milă de orfanii şi văduvele lor, căci toţi sunt nişte nelegiuiţi şi nişte răi, şi toate gurile lor spun mişelii. Cu toate acestea, mânia Lui nu se potoleşte, şi mâna Lui este tot întinsă.


text:
<pb/>Căci răutatea arde ca un foc care mănâncă mărăcini şi spini, aprinde desişul pădurii, din care se înalţă stâlpi de fum.<br/>


text:
De mânia Domnului oştirilor, ţara parcă ar fi aprinsă, şi poporul este ca ars de foc; nimeni nu cruţă pe fratele său,<br/>


text:
fiecare jefuieşte în dreapta, şi rămâne flămând, mănâncă în stânga, şi nu se satură. La urmă îşi mănâncă fiecare carnea braţului său:<br/>


text:
Manase mănâncă pe Efraim, Efraim, pe Manase, şi amândoi împreună, pe Iuda. Cu toate acestea, mânia Lui nu se potoleşte, şi mâna Lui este tot întinsă.


text:
ca să nu facă dreptate săracilor şi să răpească dreptul nenorociţilor poporului Meu, ca să facă pe văduve prada lor şi să jefuiască pe orfani!<br/>


text:
Ce veţi face voi în ziua pedepsei şi a pieirii, care va veni din depărtare peste voi? La cine veţi fugi după ajutor şi unde vă veţi lăsa bogăţia?<br/>


text:
Unii vor fi îngenuncheaţi între cei prinşi în război, iar alţii vor cădea între cei morţi.” Cu toate acestea, mânia Lui nu se potoleşte, şi mâna Lui tot întinsă este.


text:
<pb/>„Vai de asirian – zice Domnul – nuiaua mâniei Mele, care poartă în mână toiagul urgiei Mele!<br/>


text:
I-am dat drumul împotriva unui neam nelegiuit, l-am trimis împotriva unui popor pe care sunt mâniat, ca să-l prade şi să-l jefuiască, să-l calce în picioare ca noroiul de pe uliţe.<br/>


text:
Dar el nu judecă aşa şi nu acesta este gândul inimii lui; ci el nu se gândeşte decât să nimicească, decât să prăpădească neamurile cu grămada.<br/>


text:
Nu s-a întâmplat cu Calno la fel ca şi cu Carchemişul?<br/>Nu s-a întâmplat cu Hamatul ca şi cu Arpadul? Nu s-a întâmplat Samariei la fel ca Damascului?<br/>


text:
După cum mâna mea a pus stăpânire pe împărăţiile idolilor (unde erau mai multe icoane decât la Ierusalim şi în Samaria),<br/>


text:
„Dar, după ce Domnul Îşi va împlini toată lucrarea Lui pe muntele Sionului şi la Ierusalim, voi pedepsi – zice Domnul – pe împăratul Asiriei pentru rodul inimii lui îngâmfate şi pentru trufia privirilor lui semeţe,<br/>


text:
căci el a zis: „Prin puterea mâinii mele am făcut aceste lucruri şi prin înţelepciunea mea – căci sunt priceput – am împins înapoi hotarele popoarelor şi le-am jefuit vistieriile, şi, ca un viteaz, am dat jos pe cei ce şedeau pe scaunele lor de domnie;<br/>


text:
am pus mâna pe bogăţiile popoarelor ca pe un cuib şi cum se strâng nişte ouă părăsite, aşa am strâns eu tot pământul: niciunul n-a mişcat vreo aripă, nici n-a deschis ciocul ca să ciripească.”<br/>


text:
Se făleşte oare securea împotriva celui ce se slujeşte de ea? Sau se mândreşte ferăstrăul faţă de cel ce-l mânuieşte? Ca şi cum nuiaua ar mişca pe cel ce o ridică, parcă toiagul ar ridica pe cel ce nu este de lemn!<br/>


text:
De aceea, Domnul Dumnezeul oştirilor va trimite ofilirea prin războinicii lui cei voinici; şi între aleşii lui va izbucni un pârjol, ca pârjolul unui foc.<br/>


text:
Lumina lui Israel se va preface în foc, şi Sfântul lui într-o flacără care va mistui şi va arde spinii şi mărăcinii lui, într-o zi.<br/>


text:
Va arde, trup şi suflet, strălucirea pădurii şi câmpiilor lui, de va fi ca un bolnav care cade în leşin.<br/>


text:
<pb/>În ziua aceea, rămăşiţa lui Israel şi cei scăpaţi din casa lui Iacov nu se vor mai sprijini pe cel ce îi lovea; ci se vor sprijini cu încredere pe Domnul, Sfântul lui Israel.<br/>


text:
Chiar dacă poporul tău, Israele, ar fi ca nisipul mării, totuşi numai o rămăşiţă se va întoarce, căci nimicirea este hotărâtă, făcând să se reverse dreptatea.<br/>


text:
Şi nimicirea aceasta care a fost hotărâtă, Domnul Dumnezeul oştirilor o va aduce la îndeplinire în toată ţara.


text:
<pb/>Totuşi aşa vorbeşte Domnul Dumnezeul oştirilor: „Poporul Meu, care locuieşti în Sion, nu te teme de asirian; da, el te loveşte cu nuiaua şi îşi ridică toiagul asupra ta cum făceau egiptenii.<br/>


text:
Dar, peste puţină vreme, pedeapsa va înceta, şi mânia Mea se va întoarce împotriva lui, ca să-l nimicească.”<br/>


text:
Domnul oştirilor va învârti biciul împotriva lui, cum a lovit pe Madian la stânca Oreb; şi Îşi va mai ridica toiagul o dată asupra mării, ca odinioară în Egipt.<br/>


text:
În ziua aceea se va lua povara lui de pe umărul tău, şi jugul lui, de pe gâtul tău, ba încă jugul va crăpa de grăsime.<br/>


text:
Încă o zi de oprire la Nob, şi ameninţă cu mâna lui muntele fiicei Sionului, dealul Ierusalimului.<br/>


text:
Iată, Domnul Dumnezeul oştirilor taie crăcile cu putere; cei mai mari sunt tăiaţi, cei mai înalţi sunt doborâţi.<br/>


text:
Duhul Domnului Se va odihni peste El, duh de înţelepciune şi de pricepere, duh de sfat şi de tărie, duh de cunoştinţă şi de frică de Domnul.<br/>


text:
Plăcerea Lui va fi frica de Domnul; nu va judeca după înfăţişare, nici nu va hotărî după cele auzite,<br/>


text:
ci va judeca pe cei săraci cu dreptate şi va hotărî cu nepărtinire asupra nenorociţilor ţării; va lovi pământul cu toiagul cuvântului Lui, şi cu suflarea buzelor Lui va omorî pe cel rău.<br/>


text:
„Atunci lupul va locui împreună cu mielul, şi pardosul se va culca împreună cu iedul; viţelul, puiul de leu şi vitele îngrăşate vor fi împreună, şi le va mâna un copilaş;<br/>


text:
vaca şi ursoaica vor paşte la un loc, şi puii lor se vor culca împreună. Leul va mânca paie ca boul,<br/>


text:
pruncul de ţâţă se va juca la gura bortei năpârcii, şi copilul înţărcat va băga mâna în vizuina basilicului.<br/>


text:
Nu se va face niciun rău şi nicio pagubă pe tot muntele Meu cel sfânt; căci pământul va fi plin de cunoştinţa Domnului, ca fundul mării de apele care-l acoperă.


text:
<pb/>În ziua aceea, Vlăstarul lui Isai va fi ca un steag pentru popoare; neamurile se vor întoarce la El, şi slava va fi locuinţa Lui.”<br/>


text:
În acelaşi timp, Domnul Îşi va întinde mâna a doua oară ca să răscumpere rămăşiţa poporului Său risipit în Asiria şi în Egipt, în Patros şi în Etiopia, la Elam, la Şinear şi la Hamat, şi în ostroavele mării.<br/>


text:
El va înălţa un steag pentru neamuri, va strânge pe surghiuniţii lui Israel şi va aduna pe cei risipiţi ai lui Iuda de la cele patru capete ale pământului.<br/>


text:
Pizma lui Efraim va înceta, şi vrăjmaşii lui Iuda vor fi nimiciţi; Efraim nu va mai fi gelos pe Iuda, şi Iuda nu va mai fi vrăjmaş lui Efraim,<br/>


text:
ci vor zbura pe umărul filistenilor la apus, şi vor jefui împreună pe fiii răsăritului. Edom şi Moab vor fi prada mâinilor lor, şi fiii lui Amon le vor fi supuşi.<br/>


text:
Domnul va seca limba mării Egiptului, Îşi va ridica mâna asupra Râului în mânia Lui, îl va împărţi în şapte pâraie, aşa că îl vor putea trece încălţaţi.<br/>


text:
Şi va fi un drum pentru rămăşiţa poporului Său care va mai rămâne în Asiria, cum a fost pentru Israel în ziua când a ieşit din ţara Egiptului.


text:
<pb/>În ziua aceea vei zice: „Te laud, Doamne, căci ai fost supărat pe mine, dar mânia Ta s-a potolit, şi m-ai mângâiat!<br/>


text:
Iată, Dumnezeu este izbăvirea mea, voi fi plin de încredere şi nu mă voi teme de nimic; căci Domnul Dumnezeu este tăria mea şi pricina laudelor mele, şi El m-a mântuit.”<br/>


text:
<pb/>şi veţi zice în ziua aceea: „Lăudaţi pe Domnul, chemaţi Numele Lui, vestiţi lucrările Lui printre popoare, pomeniţi mărimea Numelui Lui!<br/>


text:
Strigă de bucurie şi veselie, locuitoare a Sionului, căci mare este în mijlocul tău Sfântul lui Israel.”


text:
„Ridicaţi un steag pe un munte gol, înălţaţi glasul spre ei, faceţi semne cu mâna, ca să vină la porţile asupritorilor!<br/>


text:
Am dat poruncă sfintei Mele oştiri – zice Domnul – am chemat pe vitejii Mei la judecata mâniei Mele, pe cei ce se bucură de mărimea Mea.”<br/>


text:
Un vuiet se aude pe munţi, ca vuietul de popor mult; se aude o zarvă de împărăţii, de neamuri adunate. Domnul oştirilor Îşi cercetează oastea care va da lupta.<br/>


text:
Ei vin dintr-o ţară depărtată, de la marginea cerurilor: Domnul şi uneltele mâniei Lui vor nimici tot pământul.


text:
Ei sunt năpădiţi de spaimă, îi apucă chinurile şi durerile, se zvârcolesc ca o femeie în durerile naşterii, se uită unii la alţii încremeniţi, feţele lor sunt roşii ca focul.<br/>


text:
Iată, vine ziua Domnului, zi fără milă, zi de mânie şi urgie aprinsă, care va preface tot pământul în pustiu şi va nimici pe toţi păcătoşii de pe el.<br/>


text:
Căci stelele cerurilor şi Orionul nu vor mai străluci; soarele se va întuneca la răsăritul lui, şi luna nu va mai lumina.<br/>


text:
„Voi pedepsi – zice Domnul – lumea pentru răutatea ei, şi pe cei răi, pentru nelegiuirile lor; voi face să înceteze mândria celor trufaşi şi voi doborî semeţia celor asupritori.<br/>


text:
Pentru aceasta voi clătina cerurile, şi pământul se va zgudui din temelia lui de mânia Domnului oştirilor, în ziua mâniei Lui aprinse.<br/>


text:
Atunci, ca o căprioară speriată, ca o turmă fără păstor, fiecare se va întoarce la poporul său, fiecare va fugi în ţara lui.<br/>


text:
Toţi cei ce vor fi prinşi vor fi străpunşi, şi toţi cei ce vor fi apucaţi vor cădea ucişi de sabie.<br/>


text:
Copiii lor vor fi zdrobiţi sub ochii lor, casele le vor fi jefuite, şi nevestele lor vor fi necinstite.<br/>


text:
Cu arcurile lor vor doborî pe tineri, şi vor fi fără milă pentru rodul pântecelor: ochiul lor nu va cruţa pe copii.


text:
<pb/>Şi astfel Babilonul, podoaba împăraţilor, falnica mândrie a haldeilor, va fi ca Sodoma şi Gomora, pe care le-a nimicit Dumnezeu.<br/>


text:
El nu va mai fi locuit, nu va mai fi niciodată popor în el. Arabul nu-şi va mai întinde cortul acolo, şi păstorii nu-şi vor mai ţărcui turmele acolo,<br/>


text:
ci fiarele pustiului îşi vor face culcuşul acolo, bufniţele îi vor umple casele, struţii vor locui acolo, şi stafiile se vor juca acolo.<br/>


text:
Şacalii vor urla în casele lui împărăteşti pustii, şi câinii sălbatici, în casele lui de petrecere. Vremea lui este aproape să vină, şi zilele nu i se vor lungi.”


text:
<pb/>Căci Domnul va avea milă de Iacov, va alege iarăşi pe Israel şi-i va aduce iarăşi la odihnă în ţara lor; străinii se vor alipi de ei şi se vor uni cu casa lui Iacov.<br/>


text:
Popoarele îi vor lua şi-i vor aduce înapoi la locuinţa lor, şi casa lui Israel îi va stăpâni în ţara Domnului ca robi şi roabe. Vor ţine astfel robi pe cei ce-i robiseră pe ei şi vor stăpâni peste asupritorii lor.<br/>


text:
Iar când îţi va da Domnul odihnă după ostenelile şi frământările tale, şi după aspra robie care a fost pusă peste tine,


text:
<pb/>atunci vei cânta cântarea aceasta asupra împăratului Babilonului şi vei zice:<br/>„Iată, asupritorul nu mai este, asuprirea a încetat,<br/>


text:
Cel ce, în urgia lui, lovea popoarele cu lovituri fără răgaz, cel ce, în mânia lui, supunea neamurile este prigonit fără cruţare.<br/>


text:
Până şi chiparoşii şi cedrii din Liban se bucură de căderea ta şi zic: „De când ai căzut tu, nu se mai suie nimeni să ne taie!”<br/>


text:
Locuinţa morţilor se mişcă până în adâncimile ei, ca să te primească la sosire; ea trezeşte înaintea ta umbrele, pe toţi mai marii pământului, scoală de pe scaunele lor de domnie pe toţi împăraţii neamurilor.<br/>


text:
Strălucirea ta s-a coborât şi ea în Locuinţa morţilor, cu sunetul lăutelor tale; aşternut de viermi vei avea, şi viermii te vor acoperi.”<br/>


text:
Cum ai căzut din cer, luceafăr strălucitor, fiu al zorilor! Cum ai fost doborât la pământ, tu, biruitorul neamurilor!<br/>


text:
Tu ziceai în inima ta: „Mă voi sui în cer, îmi voi ridica scaunul de domnie mai presus de stelele lui Dumnezeu, voi şedea pe muntele adunării dumnezeilor, la capătul miazănoaptei,<br/>


text:
Cei ce te văd se uită ţintă miraţi la tine, te privesc cu luare aminte şi zic: „Acesta este omul care făcea să se cutremure pământul şi zguduia împărăţiile,<br/>


text:
Dar tu ai fost aruncat departe de mormântul tău, ca o ramură dispreţuită, ca o pradă luată de la nişte oameni ucişi cu lovituri de sabie şi aruncată pe pietrele unei gropi, ca un hoit călcat în picioare.<br/>


text:
Tu nu eşti unit cu ei în mormânt, căci ţi-ai nimicit ţara şi ţi-ai prăpădit poporul. Nu se va mai vorbi niciodată de neamul celor răi.<br/>


text:
Pregătiţi măcelărirea fiilor, din pricina nelegiuirii părinţilor lor! Ca să nu se mai scoale să cucerească pământul şi să umple lumea cu cetăţi!<br/>


text:
Eu Mă voi ridica împotriva lor! – zice Domnul oştirilor – şi voi şterge numele şi urma Babilonului, pe fiu şi nepot – zice Domnul.<br/>


text:
Voi face din el un culcuş de arici şi o mlaştină şi îl voi mătura cu mătura nimicirii – zice Domnul oştirilor.”


text:
<pb/>Domnul oştirilor a jurat şi a zis: „Da, ce am hotărât se va întâmpla, ce am pus la cale se va împlini.<br/>


text:
Voi zdrobi pe asirian în ţara Mea, îl voi călca în picioare pe munţii Mei; astfel jugul lui se va lua de pe ei, şi povara lui va fi luată de pe umerii lor.<br/>


text:
Domnul oştirilor a luat această hotărâre: cine I se va împotrivi? Mâna Lui este întinsă: cine o va abate?”<br/>


text:
<pb/>„Nu te bucura, ţara filistenilor, că s-a frânt toiagul care te lovea! Căci din rădăcina şarpelui va ieşi un basilic, şi rodul lui va fi un balaur zburător.<br/>


text:
Atunci cei mai săraci vor putea paşte, şi cei nenorociţi vor putea să locuiască liniştiţi; dar îţi voi lăsa neamul să piară de foame, şi ce va mai rămâne din tine va fi omorât.<br/>


text:
Gemi, poartă! Boceşte-te, cetate! Cutremură-te, toată ţara filistenilor! Căci un fum vine de la miazănoapte, şi şirurile vrăjmaşului sunt strânse.”<br/>


text:
„Şi ce va răspunde trimişilor poporului?” – „Că Domnul a întemeiat Sionul şi că cei nenorociţi din poporul Lui găsesc un loc de adăpost acolo.” –


text:
<pb/>Prorocie împotriva Moabului.<br/>Chiar în noaptea când este pustiit, Ar-Moabul este nimicit! Chiar în noaptea când este pustiit, Chir-Moabul este nimicit!…<br/>


text:
Poporul se suie la templu şi la Dibon, pe înălţimi, ca să plângă; Moabul se boceşte: pe Nebo şi pe Medeba toate capetele sunt rase, şi toate bărbile sunt tăiate.<br/>


text:
Hesbonul şi Eleale ţipă de li se aude glasul până la Iahaţ, chiar şi războinicii Moabului se bocesc cu sufletul plin de groază.<br/>


text:
„Îmi plânge inima pentru Moab, ai cărui fugari aleargă până la Ţoar, până la Eglat-Şelişia; căci suie plângând suişul Luhitului şi scot ţipete de durere pe drumul Horonaimului.<br/>


text:
Căci apele Nimrim sunt pustiite, s-a uscat iarba, s-a dus verdeaţa şi nu mai este niciun fir verde.<br/>


text:
Căci ţipetele înconjoară hotarele Moabului; bocetele lui răsună până la Eglaim, şi urletele lui răsună până la Beer-Elim.<br/>


text:
Apele Dimonului sunt pline de sânge, şi voi trimite peste Dimon noi nenorociri; un leu va veni împotriva celor scăpaţi ai Moabului, împotriva rămăşiţei din ţară.”


text:
<pb/>Trimiteţi miei cârmuitorului ţării, trimiteţi-i din Sela, prin pustiu, la muntele fiicei Sionului!<br/>


text:
Şi vor zice: „Sfătuieşte, mijloceşte, acoperă-ne ziua în amiaza mare cu umbra ta, ca noaptea neagră, ascunde pe cei ce sunt urmăriţi, nu da pe faţă pe cei fugiţi!<br/>


text:
Lasă să locuiască pentru o vreme la tine cei goniţi din Moab, fii un loc de scăpare pentru ei împotriva pustiitorului! Căci apăsarea va înceta, pustiirea se va sfârşi, cel ce calcă ţara în picioare va pieri.<br/>


text:
Şi atunci un scaun de domnie se va întări prin îndurare; şi se va vedea şezând cu credincioşie, în casa lui David, un judecător, prieten al dreptului şi plin de râvnă pentru dreptate.” –


text:
De aceea geme Moabul pentru Moab, toţi gem; suspinaţi pe dărâmăturile Chir-Haresetului adânc mâhniţi;<br/>


text:
căci câmpiile Hesbonului lâncezesc, stăpânii neamurilor au sfărâmat butucii viei din Sibma, care se întindeau până la Iaezer şi se încâlceau prin pustiu: mlădiţele ei se întindeau şi treceau dincolo de mare.


text:
<pb/>De aceea plâng pentru via din Sibma, ca pentru Iaezer; vă ud cu lacrimile mele, Hesbonule şi Eleale! Căci peste culesul roadelor voastre şi peste secerişul vostru a căzut un strigăt de război!<br/>


text:
S-a dus bucuria şi veselia din câmpii! Şi în vii nu mai sunt cântece, nu mai sunt veselii! Nimeni nu mai calcă vinul în teascuri. – „Am făcut să înceteze strigătele de bucurie la cules.<br/>


text:
<pb/>şi când se va arăta Moabul obosindu-se pe înălţimi şi va intra în locaşul său cel sfânt să se roage, nu va putea să capete nimic!” –<br/>


text:
Iar acum Domnul vorbeşte şi zice: „În trei ani, ca anii unui simbriaş, slava Moabului va fi dispreţuită, împreună cu toată această mare mulţime; şi ce va rămâne va fi puţin lucru, aproape nimic.”


text:
<pb/>Prorocie împotriva Damascului.<br/>„Iată, Damascul nu va mai fi o cetate, ci va ajunge un morman de dărâmături;<br/>


text:
cetăţile Aroerului sunt părăsite, sunt date spre păşune turmelor care se culcă nestingherite acolo.<br/>


text:
S-a isprăvit cu cetăţuia lui Efraim şi s-a sfârşit cu împărăţia Damascului; dar rămăşiţa Siriei va fi ca slava copiilor lui Israel, zice Domnul oştirilor.<br/>


text:
Se va întâmpla ca atunci când strânge secerătorul grâul, şi braţul lui taie spicele; da, ca la strânsul spicelor în valea Refaim;


text:
<pb/>vor mai rămâne doar câteva, ca la scuturatul măslinului: două, trei măsline, pe vârful crengilor, patru sau cinci, în ramurile cu roade, zice Domnul Dumnezeul lui Israel.”<br/>


text:
În ziua aceea, omul se va uita spre Făcătorul său, şi ochii i se vor întoarce spre Sfântul lui Israel;<br/>


text:
nu se va mai uita spre altare, care sunt lucrarea mâinilor lui, şi nu va mai privi la ce au făcut degetele lui, la idolii Astartei şi la stâlpii închinaţi soarelui.


text:
<pb/>În ziua aceea, cetăţile lui întărite vor fi ca dărâmăturile din pădure şi de pe vârful muntelui, părăsite odinioară înaintea copiilor lui Israel: va fi un pustiu!<br/>


text:
Căci ai uitat pe Dumnezeul mântuirii tale şi nu ţi-ai adus aminte de Stânca scăpării tale. De aceea ţi-ai sădit răsaduri plăcute şi ai sădit butuci străini.<br/>


text:
Când i-ai sădit, i-ai înconjurat cu un gard, şi în curând i-ai văzut înflorind. Dar culesul roadelor a fugit tocmai în clipa veseliei, şi durerea este fără leac.


text:
<pb/>Vai! ce vuiet de popoare multe, care urlă cum urlă marea! Ce zarvă de neamuri, care mugesc cum mugesc nişte ape puternice.<br/>


text:
Neamurile mugesc cum mugesc apele mari… Dar când le mustră Dumnezeu, ele fug departe, izgonite ca pleava de pe munţi la suflarea vântului, ca ţărâna luată de vârtej.<br/>


text:
Seara, vine o prăpădenie neaşteptată, şi până dimineaţa, nu mai sunt! Iată partea celor ce ne jupoaie şi soarta celor ce ne jefuiesc.


text:
<pb/>Vai de tine, ţară în care răsună zăngănit de arme şi care eşti dincolo de râurile Etiopiei!<br/>


text:
Tu, care trimiţi soli pe mare în corăbii de papură care plutesc pe luciul apelor! „Duceţi-vă, soli iuţi, la neamul acela tare şi puternic, la poporul acela înfricoşat de la începutul lui, neam puternic care zdrobeşte totul şi a cărui ţară este tăiată de râuri.”<br/>


text:
Voi toţi, locuitori ai lumii, şi voi, locuitori ai pământului, luaţi seama când se înalţă steagul pe munţi şi ascultaţi când sună trâmbiţa!<br/>


text:
Căci aşa mi-a vorbit Domnul: „Eu privesc liniştit din locuinţa Mea, pe căldura arzătoare a luminii soarelui şi pe aburul de rouă, în vipia secerişului.”<br/>


text:
Dar înainte de seceriş, când cade floarea, şi rodul se face aguridă, El taie îndată mlădiţele cu cosoare, ba taie chiar lăstarii şi-i aruncă…<br/>


text:
Şi asirienii vor fi lăsaţi astfel pradă păsărilor răpitoare din munţi şi fiarelor pământului; păsările de pradă vor petrece vara pe trupurile lor moarte, şi fiarele pământului vor ierna pe ele.


text:
<pb/>În vremea aceea, se vor aduce daruri de mâncare Domnului oştirilor de poporul cel tare şi puternic, de poporul cel înfricoşat de la începutul lui, neam puternic care zdrobeşte totul şi a cărui ţară este tăiată de râuri: vor fi aduse acolo unde locuieşte Numele Domnului oştirilor, pe muntele Sionului.


text:
<pb/>Prorocie împotriva Egiptului. Iată, Domnul călăreşte pe un nor repede şi vine în Egipt. Idolii Egiptului tremură înaintea Lui şi li se îndoaie inima egiptenilor în ei.<br/>


text:
„Voi înarma pe egipteni unii împotriva altora, şi se vor bate frate cu frate, prieten cu prieten, cetate cu cetate, împărăţie cu împărăţie.<br/>


text:
Duhul Egiptenilor va pieri din ei, şi le voi nimici sfatul; atunci vor întreba pe idoli şi pe vrăjitori, pe cei ce cheamă morţii şi pe ghicitori.<br/>


text:
Voi da Egiptul în mâinile unui stăpân aspru, şi un împărat fără milă va stăpâni peste ei, zice Domnul Dumnezeul oştirilor.”<br/>


text:
râurile se vor împuţi, canalele Egiptului vor fi goale şi uscate, pipirigul şi trestiile se vor veşteji.<br/>


text:
Livezile Nilului de la îmbucătura Râului şi toate semănăturile din valea Râului se vor usca, se vor preface în ţărână şi vor pieri.<br/>


text:
Vor geme pescarii, se vor boci toţi cei ce aruncă undiţa în Râu, şi cei ce întind mreje pe ape vor fi nemângâiaţi.<br/>


text:
<pb/>În adevăr, voievozii Ţoanului au înnebunit, sfetnicii înţelepţi ai lui faraon s-au prostit. – Cum îndrăzniţi voi să spuneţi lui faraon: „Noi suntem fiii înţelepţilor, fiii străvechilor împăraţi”?<br/>


text:
Unde sunt înţelepţii tăi? Să-ţi facă descoperiri dumnezeieşti şi să spună ce a hotărât Domnul oştirilor împotriva Egiptului. –<br/>


text:
Voievozii Ţoanului au înnebunit, voievozii Nofului s-au înşelat, căpeteniile seminţiilor duc Egiptul în rătăcire:<br/>


text:
Domnul a răspândit în mijlocul lui un duh de ameţeală, ca să facă pe egipteni să se clatine în toate faptele lor, cum se clatină un om beat şi varsă,<br/>


text:
şi Egiptul nu va avea pe nimeni care să poată face ceva, nici cap, nici coadă, nici ramură de finic, nici trestie!<br/>


text:
În ziua aceea, Egiptul va fi ca o femeie: va tremura şi se va teme văzând mişcarea mâinii Domnului oştirilor, când o va ridica împotriva lui.<br/>


text:
Chiar şi ţara lui Iuda va fi o groază pentru Egipt: cum i se va vorbi de ea, se va îngrozi, din pricina hotărârii luate împotriva lui de Domnul oştirilor.


text:
<pb/>În vremea aceea, vor fi cinci cetăţi în ţara Egiptului care vor vorbi limba Canaanului şi vor jura pe Domnul oştirilor: una din ele se va numi cetatea nimicirii <n>{Sau: cetatea soarelui}</n>!<br/>


text:
Tot în vremea aceea va fi un altar pentru Domnul în ţara Egiptului, şi la hotar va fi un stâlp de aducere aminte pentru Domnul.<br/>


text:
Acesta va fi pentru Domnul oştirilor un semn şi o mărturie în ţara Egiptului. Ei vor striga către Domnul din pricina asupritorilor, şi El le va trimite un mântuitor şi un apărător care să-i izbăvească.<br/>


text:
Atunci Domnul Se va descoperi egiptenilor, şi egiptenii vor cunoaşte pe Domnul în ziua aceea. Vor aduce jertfe şi daruri de mâncare, vor face juruinţe Domnului şi le vor împlini.<br/>


text:
Astfel, Domnul va lovi pe egipteni, îi va lovi, dar îi va tămădui. Ei se vor întoarce la Domnul, care-i va asculta şi-i va vindeca.


text:
<pb/>În aceeaşi vreme, va fi un drum care va duce din Egipt în Asiria: asirienii se vor duce în Egipt, şi egiptenii, în Asiria, şi egiptenii împreună cu asirienii vor sluji Domnului.<br/>


text:
Tot în vremea aceea, Israel va fi al treilea, unit cu Egiptul şi cu Asiria, ca o binecuvântare în mijlocul pământului.<br/>


text:
Domnul oştirilor îi va binecuvânta şi va zice: „Binecuvântat să fie Egiptul, poporul Meu, şi Asiria, lucrarea mâinilor Mele, şi Israel, moştenirea Mea!”


text:
<pb/>În anul când a venit Tartan la Asdod, trimis de Sargon, împăratul Asiriei, să bată Asdodul, şi l-a luat,<br/>


text:
în vremea aceea Domnul a vorbit lui Isaia, fiul lui Amoţ, şi i-a zis: „Du-te, dezleagă-ţi sacul de pe coapse şi scoate-ţi încălţămintea din picioare!” El a făcut aşa, a umblat gol şi desculţ.<br/>


text:
Şi Domnul a zis: „După cum robul Meu Isaia umblă gol şi desculţ trei ani de zile, ca semn şi înştiinţare pentru Egipt şi pentru Etiopia,<br/>


text:
tot aşa şi împăratul Asiriei va lua din Egipt şi din Etiopia prinşi de război şi surghiuniţi, tineri şi bătrâni, goi şi desculţi şi cu spinarea descoperită, spre ruşinea Egiptului.<br/>


text:
Atunci se vor îngrozi şi se vor ruşina cei ce îşi puseseră încrederea în Etiopia şi se făleau cu Egiptul.<br/>


text:
Şi locuitorii de pe ţărmul acesta vor zice în ziua aceea: „Iată ce a ajuns încrederea noastră pe care ne bizuiserăm ca să fim ajutaţi şi să fim izbăviţi de împăratul Asiriei! Cum vom scăpa acum?”


text:
<pb/>Prorocie asupra pustiului mării.<br/>Cum înaintează vijelia de la miazăzi, aşa vine el din pustiu, din ţara înfricoşată.<br/>


text:
O vedenie grozavă mi s-a descoperit. Asupritorul asupreşte, pustiitorul pustieşte. – „Suie-te, Elamule! Împresoară, Medio! Căci fac să înceteze toate oftările lor – zice Domnul.”<br/>


text:
De aceea mi s-a umplut inima de nelinişte, m-apucă durerile, ca durerile unei femei când naşte. Zvârcolirile nu mă lasă s-aud, tremurul mă împiedică să văd.<br/>


text:
Ei pun masa, straja veghează, şi ei mănâncă, beau… Dar deodată se aude strigând: „În picioare, voievozi! Ungeţi scutul!”<br/>


text:
Căci aşa mi-a vorbit Domnul: „Du-te şi pune un străjer, ca să dea de veste despre ce va vedea.” –<br/>


text:
El a văzut călărime, călăreţi doi câte doi, călăreţi pe măgari, călăreţi pe cămile; şi asculta cu luare aminte, cu cea mai mare băgare de seamă.<br/>


text:
Apoi a strigat ca un leu: „Doamne, am stat mereu în turnul meu de pază şi stăteam de strajă în toate nopţile.<br/>


text:
Şi iată că a venit călărime şi călăreţi, doi câte doi.” Apoi a luat iarăşi cuvântul şi a zis: „A căzut, a căzut Babilonul, şi toate icoanele dumnezeilor lui sunt sfărâmate la pământ!”<br/>


text:
O, poporul meu, care ai fost stropşit ca boabele de grâu din aria mea, ce am auzit de la Domnul oştirilor, Dumnezeul lui Israel, aceea vă vestesc.


text:
<pb/>Prorocie asupra Dumei.<br/>Mi se strigă din Seir: „Străjerule, cât mai este din noapte? Străjerule, mai este mult din noapte?”<br/>


text:
Străjerul răspunde: „Vine dimineaţa, şi este tot noapte. Dacă vreţi să întrebaţi, întrebaţi; întoarceţi-vă şi veniţi iarăşi.”


text:
<pb/>Prorocie asupra Arabiei.<br/>Veţi petrece noaptea în tufele Arabiei, cete de negustori din Dedan!<br/>


text:
Căci ei fug dinaintea săbiilor, dinaintea sabiei scoase din teacă, dinaintea arcului încordat şi dinaintea unei lupte înverşunate.<br/>


text:
Căci aşa mi-a vorbit Domnul: „Încă un an, ca anii unui simbriaş, şi s-a isprăvit cu toată slava Chedarului.<br/>


text:
Nu va mai rămâne decât un mic număr din vitejii arcaşi, fii ai Chedarului, căci Domnul Dumnezeul lui Israel a spus-o.”


text:
cetate gălăgioasă, plină de zarvă, cetate veselă? Morţii tăi nu vor pieri ucişi de sabie, nici nu vor muri luptând.<br/>


text:
Ci toate căpeteniile tale fug împreună, sunt luaţi prinşi de arcaşi; toţi locuitorii tăi ajung deodată robi, în timp ce o iau la fugă în depărtare.<br/>


text:
De aceea zic: „Întoarceţi-vă privirile de la mine, lăsaţi-mă să plâng cu amar; nu stăruiţi să mă mângâiaţi pentru nenorocirea fiicei poporului meu!”<br/>


text:
Căci este o zi de necaz, de zdrobire şi de învălmăşeală, trimisă de Domnul Dumnezeul oştirilor în valea vedeniilor. Se dărâmă zidurile şi răsună ţipete de durere spre munte.<br/>


text:
Elamul poartă tolba cu săgeţi; care de luptători, de călăreţi înaintează; Chirul dezveleşte scutul.<br/>


text:
Cele mai frumoase văi ale tale sunt pline de care, şi călăreţii se înşiruie de bătaie la porţile tale.


text:
<pb/>Cele din urmă şanţuri de întărire ale lui Iuda sunt silite, şi în ziua aceasta cercetezi tu armăturile din Casa Pădurii.<br/>


text:
Faceţi o cămară între cele două ziduri, pentru apele iazului celui vechi, dar nu vă uitaţi spre Cel ce a vrut aceste lucruri, nu vedeţi pe Cel ce demult le-a pregătit.<br/>


text:
Şi totuşi Domnul Dumnezeul oştirilor vă cheamă în ziua aceea să plângeţi şi să vă bateţi în piept, să vă radeţi capul şi să vă încingeţi cu sac.<br/>


text:
Dar iată, în schimb, veselie şi bucurie! Se înjunghie boi şi se taie oi, se mănâncă la carne şi se bea la vin – „Să mâncăm şi să bem, căci mâine vom muri!” –<br/>


text:
Domnul oştirilor mi-a descoperit şi mi-a zis: „Nu, nelegiuirea aceasta nu vi se va ierta până nu veţi muri, zice Domnul Dumnezeul oştirilor.”


text:
<pb/>Aşa vorbeşte Domnul Dumnezeul oştirilor: „Du-te la curteanul acela, la Şebna, dregătorul casei împărăteşti, şi zi-i:<br/>


text:
„Ce ai tu aici la tine şi pe cine ai aici, de-ţi sapi aici un mormânt?” El îşi sapă un mormânt sus pe înălţime, îşi scobeşte o locuinţă în stâncă!<br/>


text:
Te va azvârli, te va azvârli ca pe o minge, pe un pământ întins, şi acolo vei muri, acolo vor veni carele tale cele strălucite, tu, ocara casei stăpânului tău!<br/>


text:
îl voi îmbrăca în tunica ta, îl voi încinge cu brâul tău şi voi da puterea ta în mâinile lui. El va fi un tată pentru locuitorii Ierusalimului şi pentru casa lui Iuda.<br/>


text:
Voi pune pe umărul lui cheia casei lui David: când va deschide el, nimeni nu va închide, şi când va închide el, nimeni nu va deschide.<br/>


text:
Îl voi împlânta ca pe un drug într-un loc tare şi va fi un scaun de slavă pentru casa tatălui său.<br/>


text:
Pe el se va sprijini toată slava casei tatălui său, odraslele alese şi de ocară, toate sculele cele mici, atât lighenele, cât şi vasele.<br/>


text:
În ziua aceea, zice Domnul oştirilor, drugul acela împlântat într-un loc tare va fi scos, va fi tăiat, şi va cădea, şi povara care era pe el va fi nimicită, căci Domnul a vorbit.”


text:
<pb/>Prorocie împotriva Tirului. Bociţi-vă, corăbii din Tarsis! Căci Tirul a fost nimicit: nu mai are nici case, nici intrare! Din ţara Chitim le-a venit vestea aceasta. –<br/>


text:
Amuţiţi de groază, locuitori ai ţărmului pe care îl umpleau odată negustorii din Sidon care străbăteau marea!<br/>


text:
Veniturile lui erau grâul Nilului şi secerişul Râului, aduse pe ape mari, aşa că el era târgul neamurilor. –<br/>


text:
Ruşinează-te, Sidoane! Căci aşa vorbeşte marea, cetăţuia mării: „Eu n-am avut durerile facerii, nici n-am născut, n-am hrănit tineri, nici n-am crescut fete.”<br/>


text:
Aceasta este cetatea voastră cea veselă, care avea o obârşie veche şi ale cărei picioare o duceau să locuiască departe.<br/>


text:
Cine a luat această hotărâre împotriva Tirului, împărţitorul cununilor, el, ai cărui negustori erau nişte voievozi şi ai cărui târgoveţi erau cei mai bogaţi de pe pământ?”<br/>


text:
Domnul oştirilor a luat această hotărâre, ca să ruşineze mândria a tot ce străluceşte şi să smerească pe toţi cei mari ai pământului:<br/>


text:
Străbateţi ţara, ca Nilul, niciun brâu nu te mai strânge, fiica Tarsisului! Nu mai este niciun jug!<br/>


text:
Domnul Şi-a întins mâna asupra mării; a făcut să tremure împărăţii; a poruncit nimicirea cetăţuilor Canaanului<br/>


text:
şi a zis: „De acum nu te vei mai bucura, fecioară necinstită, fiica Sidonului! Scoală-te şi treci în ţara Chitim; dar nici acolo nu vei avea odihnă.”<br/>


text:
Iată pe haldei, care nu erau un popor, locuitorii aceştia ai pustiului, cărora asirianul le-a întemeiat o ţară; ei înalţă turnuri, surpă casele împărăteşti ale Tirului, le prefac în dărâmături.<br/>


text:
În vremea aceea, Tirul va fi dat uitării şaptezeci de ani, cât ţine viaţa unui împărat, dar după şaptezeci de ani, se va întâmpla Tirului ca şi curvei despre care vorbeşte cântecul:<br/>


text:
„Ia harpa şi străbate cetatea, curvă dată uitării; cântă bine, cântă-ţi cântecele de mai multe ori, ca iarăşi să-şi aducă lumea aminte de tine.”


text:
<pb/>Tot aşa, după şaptezeci de ani, Domnul va cerceta Tirul, şi se va întoarce iarăşi la câştigul lui; va avea legături cu toate împărăţiile lumii de pe faţa pământului;<br/>


text:
dar câştigul şi plata lui vor fi închinate Domnului, nu vor fi nici strânse, nici păstrate; ci câştigul lui va aduce celor ce locuiesc înaintea Domnului o hrană îmbelşugată şi haine strălucite.


text:
cum se întâmplă preotului se întâmplă şi poporului: stăpânului, ca şi slugii; stăpânei, ca şi slujnicei; vânzătorului, ca şi cumpărătorului; celui ce dă cu împrumut, ca şi celui ce ia cu împrumut; datornicului, ca şi cel căruia îi este dator.<br/>


text:
Ţara este tristă, sleită de puteri; locuitorii sunt mâhniţi şi tânjesc; căpeteniile poporului sunt fără putere,<br/>


text:
căci ţara a fost spurcată de locuitorii ei; ei călcau legile, nu ţineau poruncile şi rupeau legământul cel veşnic!<br/>


text:
De aceea mănâncă blestemul ţara şi suferă locuitorii ei pedeapsa nelegiuirilor lor; de aceea sunt prăpădiţi locuitorii ţării şi nu mai rămâne decât un mic număr din ei.<br/>


text:
<pb/>Da, în ţară, în mijlocul popoarelor este ca atunci când se scutură măslinul sau ca la culesul ciorchinilor rămaşi după culesul viei.<br/>


text:
Ceilalţi însă, care vor mai rămâne, îşi înalţă glasul, scot strigăte de veselie; de pe ţărmurile mării, laudă măreţia Domnului. –<br/>


text:
Proslăviţi, dar, pe Domnul în locurile unde străluceşte lumină, lăudaţi Numele Domnului Dumnezeului lui Israel, în ostroavele mării! –


text:
<pb/>De la marginile pământului auzim cântând: „Slavă Celui Neprihănit!” Dar eu zic: „Sunt pierdut! Sunt pierdut! Vai de mine! Jefuitorii jefuiesc, jefuitorii se înverşunează la jaf.”<br/>


text:
Cel ce fuge dinaintea strigătelor de groază cade în groapă, şi cel ce se ridică din groapă se prinde în laţ; căci se deschid stăvilarele de sus şi se clatină temeliile pământului!<br/>


text:
pământul se clatină ca un om beat, tremură ca o colibă; păcatul lui îl apasă, cade, şi nu se mai ridică.<br/>


text:
Aceştia vor fi strânşi ca prinşi de război şi puşi într-o temniţă, vor fi închişi în gherle şi, după un mare număr de zile, vor fi pedepsiţi.<br/>


text:
Luna va fi acoperită de ruşine, şi soarele, de groază; căci Domnul oştirilor va împărăţi pe muntele Sionului şi la Ierusalim, strălucind de slavă în faţa bătrânilor Lui. –


text:
<pb/>Doamne, Tu eşti Dumnezeul meu; pe Tine Te voi înălţa! Laud Numele Tău, căci ai făcut lucruri minunate; planurile Tale făcute mai dinainte s-au împlinit cu credincioşie.<br/>


text:
Căci ai prefăcut cetatea (Babilon) într-un morman de pietre, cetăţuia cea tare, într-o grămadă de dărâmături; cetatea cea mare a străinilor este nimicită, şi niciodată nu va mai fi zidită.<br/>


text:
Căci Tu ai fost un loc de scăpare pentru cel slab, un loc de scăpare pentru cel nenorocit în necaz, un adăpost împotriva furtunii, un umbrar împotriva căldurii; căci suflarea asupritorilor este ca vijelia care izbeşte în zid.<br/>


text:
Cum domoleşti căldura într-un pământ arzător, aşa ai domolit zarva străinilor; cum este înăbuşită căldura de umbra unui nor, aşa au fost înăbuşite cântările de biruinţă ale asupritorilor. –


text:
<pb/>Domnul oştirilor pregăteşte tuturor popoarelor, pe muntele acesta, un ospăţ de bucate gustoase, un ospăţ de vinuri vechi, de bucate miezoase, pline de măduvă, de vinuri vechi şi limpezite.<br/>


text:
Şi, pe muntele acesta, înlătură marama care acoperă toate popoarele şi învelitoarea care înfăşoară toate neamurile;<br/>


text:
nimiceşte moartea pe vecie: Domnul Dumnezeu şterge lacrimile de pe toate feţele şi îndepărtează de pe tot pământul ocara poporului Său; da, Domnul a vorbit.


text:
<pb/>În ziua aceea vor zice: „Iată, acesta este Dumnezeul nostru în care aveam încredere că ne va mântui. Acesta este Domnul în care ne încredeam; acum, să ne înveselim şi să ne bucurăm de mântuirea Lui!”<br/>


text:
Căci mâna Domnului se odihneşte pe muntele acesta; dar Moabul este călcat în picioare pe loc, cum este călcat în picioare paiul în bălegar.<br/>


text:
În mijlocul acestei băltoace, el îşi întinde mâinile, cum le întinde înotătorul ca să înoate; dar Domnul îi doboară mândria şi face de nimica dibăcia mâinilor lui.<br/>


text:
<pb/>În ziua aceea, se va cânta următoarea cântare în ţara lui Iuda: „Avem o cetate tare; Dumnezeu ne dă mântuirea ca ziduri şi întăritură.<br/>


text:
El a răsturnat pe cei ce locuiau pe înălţimi, El a plecat cetatea îngâmfată; a doborât-o la pământ şi a aruncat-o în ţărână.<br/>


text:
De aceea Te aşteptăm, Doamne, şi pe calea judecăţilor Tale; sufletul nostru suspină după Numele Tău şi după pomenirea Ta.<br/>


text:
Sufletul meu Te doreşte noaptea, şi duhul meu Te caută înăuntrul meu. Căci, când se împlinesc judecăţile Tale pe pământ, locuitorii lumii învaţă dreptatea.<br/>


text:
Dacă ierţi pe cel rău, el totuşi nu învaţă neprihănirea, se dedă la rău în ţara în care domneşte neprihănirea şi nu caută la măreţia Domnului.<br/>


text:
Doamne, mâna Ta este puternică: ei n-o zăresc! Dar vor vedea râvna Ta pentru poporul Tău, şi vor fi ruşinaţi; va arde focul pe vrăjmaşii Tăi.


text:
Doamne Dumnezeul nostru, alţi stăpâni afară de Tine au stăpânit peste noi, dar acum numai pe Tine şi numai Numele Tău îl chemăm.<br/>


text:
Cei ce sunt morţi acum nu vor mai trăi, sunt nişte umbre, şi nu se vor mai scula; căci Tu i-ai pedepsit, i-ai nimicit şi le-ai şters pomenirea.<br/>


text:
Înmulţeşte poporul, Doamne! Înmulţeşte poporul, arată-Ţi slava; dă înapoi toate hotarele ţării.<br/>


text:
Cum se zvârcoleşte o femeie însărcinată, gata să nască, şi cum strigă ea în mijlocul durerilor ei, aşa am fost noi, departe de faţa Ta, Doamne!<br/>


text:
Am zămislit, am simţit dureri şi, când să naştem, am născut vânt: ţara nu este mântuită, şi locuitorii ei nu sunt născuţi.<br/>


text:
Să învie, dar, morţii Tăi! Să se scoale trupurile mele moarte! – Treziţi-vă şi săriţi de bucurie, cei ce locuiţi în ţărână! Căci roua Ta este o rouă dătătoare de viaţă, şi pământul va scoate iarăşi afară pe cei morţi.


text:
<pb/>Du-te, poporul meu, intră în odaia ta şi încuie uşa după tine; ascunde-te câteva clipe, până va trece mânia! –<br/>


text:
Căci iată, Domnul iese din locuinţa Lui să pedepsească nelegiuirile locuitorilor pământului; şi pământul va da sângele pe faţă, şi nu va mai acoperi uciderile.


text:
<pb/>În ziua aceea, Domnul va lovi cu sabia Lui cea aspră, mare şi tare leviatanul, Babilonul, şarpele fugar (Asur) şi leviatanul, şarpele inelat (Babel), şi va ucide balaurul de lângă mare (Egiptul).<br/>


text:
„Eu, Domnul, sunt Păzitorul ei, Eu o ud în fiecare clipă; Eu o păzesc zi şi noapte ca să n-o vatăme nimeni.<br/>


text:
N-am nicio mânie. Dar, dacă voi găsi mărăcini şi spini, voi merge la luptă împotriva lor şi-i vor arde pe toţi,<br/>


text:
În vremurile viitoare, Iacov va prinde rădăcină, Israel va înflori şi va odrăsli, şi va umple lumea cu roadele lui.<br/>


text:
L-a lovit oare Domnul cum a lovit pe cei ce-l loveau? L-a ucis El cum a ucis pe cei ce-l ucideau?<br/>


text:
Astfel, nelegiuirea lui Iacov a fost ispăşită; şi iată rodul iertării păcatului lui: Domnul a făcut toate pietrele altarelor ca nişte pietre de var prefăcute în ţărână; idolii Astartei şi stâlpii soarelui nu se vor mai ridica.<br/>


text:
Căci cetatea cea tare a rămas singuratică, a ajuns o locuinţă lăsată şi părăsită ca pustiul. În ea paşte viţelul, în ea se culcă şi-i mănâncă ramurile.<br/>


text:
Când i se usucă ramurile, sunt rupte; vin femeile să le ardă. Căci acesta era un popor fără pricepere, de aceea Cel ce l-a făcut n-a avut milă de el, şi Cel ce l-a întocmit nu l-a iertat.<br/>


text:
În vremea aceea, Domnul va scutura roade de la cursul Râului până la pârâul Egiptului; iar voi veţi fi strânşi unul câte unul, copii ai lui Israel!<br/>


text:
În ziua aceea, se va suna cu trâmbiţa cea mare, şi atunci se vor întoarce cei surghiuniţi din ţara Asiriei, şi fugarii, din ţara Egiptului. Ei se vor închina înaintea Domnului pe muntele cel sfânt, Ierusalim.


text:
<pb/>Vai de cununa îngâmfată a beţivilor lui Efraim, de floarea veştejită, care este strălucirea podoabei sale pe culmea văii mănoase a celor ce se îmbată!<br/>


text:
Iată că vine de la Domnul un om tare şi puternic, ca o furtună de piatră, ca o vijelie nimicitoare, ca o rupere de nori cu mari şuvoaie de ape, care o doboară cu putere la pământ.<br/>


text:
şi floarea veştejită, care este strălucirea podoabei ei pe culmea văii mănoase, va fi ca o smochină timpurie care se vede înainte de culesul roadelor şi pe care, abia o iei în mână, şi îndată o şi înghiţi.<br/>


text:
În ziua aceea, Domnul oştirilor va fi o cunună strălucitoare şi o podoabă măreaţă pentru rămăşiţa poporului<br/>


text:
sau un duh de dreptate pentru cel ce şade pe scaunul de judecată şi o putere pentru cei ce dau pe vrăjmaş înapoi până la porţile lui.<br/>


text:
Dar şi ei se clatină de vin, şi băuturile tari îi ameţesc; preoţi şi proroci sunt îmbătaţi de băuturi tari, sunt stăpâniţi de vin, au ameţeli din pricina băuturilor tari; se clatină când prorocesc, se poticnesc când judecă.<br/>


text:
<pb/>Ei zic: „Pe cine vrea el să înveţe înţelepciunea? Cui vrea să dea învăţături? Unor copii înţărcaţi de curând, luaţi de la ţâţă?<br/>


text:
Căci dă învăţătură peste învăţătură, învăţătură peste învăţătură, poruncă peste poruncă, poruncă peste poruncă, puţin aici, puţin acolo.” –<br/>


text:
Ei bine! Prin nişte oameni cu buze bâlbâitoare şi cu vorbirea străină va vorbi poporului acestuia, Domnul.<br/>


text:
El îi zicea: „Iată odihna; lăsaţi pe cel ostenit să se odihnească; iată locul de odihnă!” Dar ei n-au vrut să asculte,<br/>


text:
şi pentru ei cuvântul Domnului va fi: „Învăţătură peste învăţătură, învăţătură peste învăţătură, poruncă peste poruncă, poruncă peste poruncă, puţin aici, puţin acolo”, ca, mergând, să cadă pe spate şi să se zdrobească,<br/>să dea în laţ, şi să fie prinşi.


text:
<pb/>De aceea, ascultaţi cuvântul Domnului, batjocoritorilor care stăpâniţi peste poporul acesta din Ierusalim!<br/>


text:
Pentru că ziceţi: „Noi am făcut un legământ cu moartea, am făcut o învoială cu Locuinţa morţilor: când va trece urgia apelor năvălitoare, nu ne va atinge, căci avem ca loc de scăpare neadevărul, şi ca adăpost minciuna!”,<br/>


text:
de aceea, aşa vorbeşte Domnul Dumnezeu: „Iată, pun ca temelie în Sion o piatră, o piatră încercată, o piatră de preţ, piatră din capul unghiului clădirii, temelie puternică; cel ce o va lua ca sprijin nu se va grăbi să fugă.<br/>


text:
Voi face din neprihănire o lege, şi din dreptate, o cumpănă; şi grindina va surpa locul de scăpare al neadevărului, şi apele vor îneca adăpostul minciunii.<br/>


text:
Aşa că legământul vostru cu moartea va fi nimicit, şi învoiala voastră cu Locuinţa morţilor nu va dăinui. Când va trece urgia apelor năvălitoare, veţi fi striviţi de ea.<br/>


text:
Ori de câte ori va trece, vă va apuca; căci va trece în toate dimineţile, zi şi noapte, şi numai vuietul ei vă va îngrozi.”<br/>


text:
Patul va fi prea scurt ca să te întinzi în el, şi învelitoarea prea îngustă ca să te înveleşti cu ea.<br/>


text:
Căci Domnul Se va scula, ca la muntele Peraţim, şi Se va mânia, ca în valea Gabaonului, ca să-Şi facă lucrarea, lucrarea Lui ciudată, ca să-Şi împlinească lucrul, lucrul Lui nemaiauzit.<br/>


text:
Acum, nu batjocoriţi, ca nu cumva să vi se strângă mai tare legăturile; căci am aflat de la Domnul Dumnezeul oştirilor că nimicirea întregii ţări este hotărâtă.


text:
<pb/>Plecaţi-vă urechea şi ascultaţi glasul meu! Fiţi cu luare aminte şi ascultaţi cuvântul meu!<br/>


text:
Cel ce ară pentru semănătură ară oare necontenit? Necontenit îşi brăzdează şi îşi grăpează el pământul?<br/>


text:
Oare după ce a netezit faţa pământului, nu aruncă el măzăriche şi seamănă chimen? Nu pune el grâul în rânduri, orzul într-un loc deosebit, şi alacul pe margini?<br/>


text:
Măzărichea nu se treieră cu leasa, şi roata carului nu trece peste chimen; ci măzărichea se bate cu băţul, şi chimenul, cu nuiaua.<br/>


text:
Grâul se bate, dar nu se bate necontenit; împingi peste el roata carului şi caii, dar nu-l sfărâmi.<br/>


text:
Şi lucrul acesta vine de la Domnul oştirilor; minunat este planul Lui şi mare este înţelepciunea Lui.


text:
<pb/>„Vai de Ariel <n>{Sau: Leul lui Dumnezeu}</n>, de Ariel! Cetatea în care a tăbărât David! Adăugaţi an la an şi lăsaţi sărbătorile să-şi facă ocolul lor.<br/>


text:
Apoi voi împresura pe Ariel; plânsete şi gemete vor fi în ea şi cetatea va fi ca un Ariel pentru Mine.<br/>


text:
Căci te voi împresura din toate părţile, te voi înconjura cu cete de străjeri şi voi ridica întărituri de şanţuri împotriva ta.<br/>


text:
Vei fi doborât la pământ şi de acolo vei vorbi, şi din ţărână ţi se vor auzi vorbele. Glasul tău va ieşi din pământ ca al unei năluci, şi din ţărână îţi vei şopti cuvintele.<br/>


text:
Dar mulţimea vrăjmaşilor tăi va fi ca o pulbere măruntă, şi mulţimea asupritorilor va fi ca pleava care zboară, şi aceasta deodată, într-o clipă.<br/>


text:
De la Domnul oştirilor va veni pedeapsa, cu tunete, cutremure de pământ şi pocnet puternic, cu vijelie şi furtună, şi cu flacăra unui foc mistuitor.<br/>


text:
Şi ca un vis, ca o vedenie de noapte, aşa va fi mulţimea neamurilor care vor lupta împotriva lui Ariel, aşa vor fi cei ce se vor bate împotriva lui şi cetăţuii lui, strângându-l de aproape.<br/>


text:
După cum cel flămând visează că mănâncă, şi se trezeşte cu stomacul gol, şi după cum cel însetat visează că bea, şi se trezeşte stors de puteri şi cu setea neastâmpărată: tot aşa va fi şi cu mulţimea neamurilor care vor veni să lupte împotriva muntelui Sionului.” –


text:
<pb/>Rămâneţi încremeniţi şi uimiţi! Închideţi ochii şi fiţi orbi! – Ei sunt beţi, dar nu de vin; se clatină, dar nu din pricina băuturilor tari.<br/>


text:
Ci pentru că Domnul a turnat peste voi un duh de adormire; v-a închis ochii, prorocilor, şi v-a acoperit capetele, văzătorilor.<br/>


text:
De aceea, toată descoperirea dumnezeiască a ajuns pentru voi ca vorbele unei cărţi pecetluite. Dacă o dai cuiva care ştie să citească şi-i zici: „Ia citeşte!”, el răspunde: „Nu pot, căci este pecetluită!”<br/>


text:
Sau dacă dai cartea unuia care nu ştie să citească şi-i zici: „Ia citeşte!”, el răspunde: „Nu ştiu să citesc.”


text:
<pb/>Domnul zice: „Când se apropie de Mine poporul acesta, Mă cinsteşte cu gura şi cu buzele, dar inima lui este departe de Mine, şi frica pe care o are de Mine nu este decât o învăţătură de datină omenească.<br/>


text:
De aceea voi lovi iarăşi pe poporul acesta cu semne şi minuni din ce în ce mai minunate, aşa că înţelepciunea înţelepţilor lui va pieri, şi priceperea oamenilor lui pricepuţi se va face nevăzută.”<br/>


text:
Vai de cei ce îşi ascund planurile dinaintea Domnului, care îşi fac faptele în întuneric şi zic: „Cine ne vede şi cine ne ştie?”!<br/>


text:
Stricaţi ce sunteţi! Oare olarul trebuie privit ca lutul sau poate lucrarea să zică despre lucrător: „Nu m-a făcut el”? Sau poate vasul să zică despre olar: „El nu se pricepe”?


text:
În ziua aceea, surzii vor auzi cuvintele cărţii, şi ochii orbilor, izbăviţi de negură şi întuneric, vor vedea.<br/>


text:
Cei nenorociţi se vor bucura tot mai mult în Domnul, şi săracii se vor înveseli de Sfântul lui Israel.<br/>


text:
Căci asupritorul nu va mai fi, batjocoritorul va pieri, şi toţi cei ce pândeau nelegiuirea vor fi nimiciţi:<br/>


text:
cei ce osândeau pe alţii la judecată, întindeau curse cui îi înfrunta la poarta cetăţii şi năpăstuiau fără temei pe cel nevinovat.<br/>


text:
De aceea, aşa vorbeşte Domnul către casa lui Iacov, El, care a răscumpărat pe Avraam: „Acum Iacov nu va mai roşi de ruşine şi nu i se va mai îngălbeni faţa acum.<br/>


text:
Căci, când vor vedea ei, când vor vedea copiii lor, în mijlocul lor, lucrarea mâinilor Mele, Îmi vor sfinţi Numele; vor sfinţi pe Sfântul lui Iacov şi se vor teme de Dumnezeul lui Israel.<br/>


text:
<pb/>„Vai – zice Domnul – de copiii răzvrătiţi, care iau hotărâri fără Mine, fac legăminte care nu vin din Duhul Meu şi îngrămădesc astfel păcat peste păcat!<br/>


text:
Ei se coboară în Egipt fără să Mă întrebe, ca să fugă sub ocrotirea lui faraon şi să caute un adăpost sub umbra egiptenilor!<br/>


text:
Dar ocrotirea lui faraon vă va da de ruşine, şi adăpostul sub umbra Egiptului vă va da de ocară.<br/>


text:
Dar toţi vor rămâne de ruşine din pricina unui popor care nu le va fi de folos, nici nu-i va ajuta, nici nu le va folosi, ci va fi spre ruşinea şi ocara lor.”<br/>


text:
Prorocie asupra unor dobitoace de la miazăzi: printr-un ţinut strâmtorat şi necăjit, de unde vine leoaica şi leul, năpârca şi şarpele zburător, îşi duc ei bogăţiile în spinarea măgarilor, şi vistieriile, pe cocoaşa cămilelor, către un popor care nu le va fi de folos.<br/>


text:
Căci ajutorul Egiptului nu este decât deşertăciune şi nimic; de aceea eu numesc lucrul acesta: „Zarvă fără nicio ispravă.”


text:
<pb/>„Du-te acum – zice Domnul – de scrie aceste lucruri înaintea lor pe o tăbliţă şi sapă-le într-o carte, ca să rămână până în ziua de apoi ca mărturie pe vecie şi în veci de veci.<br/>


text:
Scrie că: „Poporul acesta este un popor răzvrătit, nişte copii mincinoşi, nişte copii care nu vor să asculte Legea Domnului,<br/>


text:
care zic văzătorilor: „Să nu vedeţi!”, şi prorocilor: „Să nu prorociţi adevăruri, ci spuneţi-ne lucruri măgulitoare, prorociţi-ne lucruri închipuite!<br/>


text:
De aceea aşa vorbeşte Sfântul lui Israel: „Fiindcă lepădaţi cuvântul acesta şi vă încredeţi în silnicie şi vicleşuguri şi vă sprijiniţi pe ele,<br/>


text:
de aceea, nelegiuirea aceasta va fi pentru voi ca spărtura unui zid înalt care, spărgându-se, ameninţă să cadă, şi a cărui prăbuşire vine deodată, într-o clipă:<br/>


text:
îl sfărâmă cum se sfărâmă un vas de pământ, care se sfărâmă fără nicio milă şi din ale cărui sfărâmături nu mai rămâne niciun ciob măcar cu care să iei foc din vatră sau să scoţi apă din fântână.”<br/>


text:
Căci aşa vorbeşte Domnul Dumnezeu, Sfântul lui Israel: „În linişte şi odihnă va fi mântuirea voastră, în seninătate şi încredere va fi tăria voastră.” Dar n-aţi voit!<br/>


text:
Ci aţi zis: „Nu! Ci vom fugi pe cai!” – De aceea veţi şi fugi! – „Vom călări pe cai iuţi!” – De aceea cei ce vă vor urmări vor fi şi mai iuţi!<br/>


text:
O mie vor fugi la ameninţarea unuia singur; şi, când vă vor ameninţa cinci, toţi veţi fugi, până veţi rămâne ca un stâlp pe vârful unui munte şi ca un steag pe creştetul unui deal.


text:
<pb/>Totuşi Domnul aşteaptă să Se milostivească de voi şi Se va scula să vă dea îndurare, căci Domnul este un Dumnezeu drept: ferice de toţi cei ce nădăjduiesc în El!<br/>


text:
Da, popor al Sionului, locuitor al Ierusalimului, nu vei mai plânge! El Se va îndura de tine, când vei striga; cum va auzi, te va asculta.<br/>


text:
Domnul vă va da pâine în necaz, şi apă, în strâmtorare. Învăţătorii tăi nu se vor mai ascunde, ci ochii tăi vor vedea pe învăţătorii tăi.<br/>


text:
Urechile tale vor auzi după tine glasul care va zice: „Iată drumul, mergeţi pe el!”, când veţi voi să vă mai abateţi la dreapta sau la stânga.<br/>


text:
Veţi socoti ca spurcate argintul care vă acoperă idolii şi aurul cu care sunt poleite chipurile turnate. Ca pe o necurăţie le vei arunca şi le vei zice: „Afară cu voi de aici!”<br/>


text:
Atunci El va da ploaie peste sămânţa pe care o vei pune în pământ, şi pâinea pe care o va da pământul va fi gustoasă şi hrănitoare; în acelaşi timp, turmele tale vor paşte în păşuni întinse.<br/>


text:
Pe orice munte înalt şi pe orice deal înalt vor izvorî râuri, curgeri de apă, în ziua marelui măcel, când turnurile vor cădea.<br/>


text:
Şi lumina lunii va fi ca lumina soarelui, iar lumina soarelui va fi de şapte ori mai mare (ca lumina a şapte zile), când va lega Domnul vânătăile poporului Său şi va tămădui rana loviturilor lui.


text:
<pb/>Iată, Numele Domnului vine din depărtare! Mânia Lui este aprinsă şi un pârjol puternic; buzele Lui sunt pline de urgie, şi limba Lui este ca un foc mistuitor;<br/>


text:
suflarea Lui este ca un şuvoi ieşit din albie, care ajunge până la gât ca să ciuruiască neamurile cu ciurul nimicirii şi să pună o zăbală înşelătoare în fălcile popoarelor.<br/>


text:
Voi însă veţi cânta ca în noaptea când se prăznuieşte sărbătoarea, veţi fi cu inima veselă ca cel ce merge în sunetul flautului ca să se ducă la muntele Domnului, spre Stânca lui Israel.<br/>


text:
Şi Domnul va face să răsune glasul Lui măreţ, Îşi va arăta braţul gata să lovească, în mânia Lui aprinsă, în mijlocul flăcării unui foc mistuitor, în mijlocul înecului, furtunii şi pietrelor de grindină.<br/>


text:
La fiecare lovitură de nuia hotărâtă pe care i-o va da Domnul, se vor auzi timpanele şi harpele, Domnul va lupta împotriva lui cu mâna ridicată.<br/>


text:
Căci de multă vreme este pregătit un rug, gătit şi pentru împărat: adânc şi lat este făcut, cu foc şi lemne din belşug. Suflarea Domnului îl aprinde ca un şuvoi de pucioasă.


text:
<pb/>Vai de cei ce se coboară în Egipt după ajutor, se bizuie pe cai şi se încred în mulţimea carelor şi în puterea călăreţilor, dar nu privesc spre Sfântul lui Israel şi nu caută pe Domnul!<br/>


text:
Dar şi El este înţelept şi aduce nenorocirea, şi nu Îşi ia vorbele înapoi, ci Se ridică împotriva casei celor răi şi împotriva ajutorului celor ce săvârşesc nelegiuirea.<br/>


text:
Căci egipteanul este om, nu Dumnezeu, şi caii lui sunt carne, nu duh. Doar mâna să-Şi întindă Domnul, şi ocrotitorul se va clătina, iar cel ocrotit va cădea, şi vor pieri cu toţii.<br/>


text:
Căci aşa mi-a vorbit Domnul: „Cum mugeşte leul şi puiul de leu asupra prăzii, în ciuda tuturor păstorilor strânşi împotriva lui, şi nu se înspăimântă de glasul lor, nici nu se sperie de numărul lor, aşa Se va coborî şi Domnul oştirilor să lupte pe muntele Sionului şi pe dealul lui.<br/>


text:
Cum îşi întind păsările aripile peste puii lor, aşa va ocroti Domnul oştirilor Ierusalimul, îl va ocroti şi-l va izbăvi, îl va cruţa şi-l va mântui.”


text:
Căci în ziua aceea, fiecare îşi va lepăda idolii de argint şi de aur, pe care vi i-aţi făcut cu mâinile voastre nelegiuite.


text:
<pb/>„Şi asirianul va cădea ucis de o sabie, dar nu a unui om; îl va nimici o sabie, dar nu este a unui om; va fugi de sabie, şi tinerii lui războinici vor fi robiţi.<br/>


text:
Stânca lui se va topi de groază <n>{Sau: în groaza lui, va trece întăritura sa}</n>, şi căpeteniile lui vor tremura înaintea steagului – zice Domnul, care Îşi are focul în Sion, şi cuptorul, în Ierusalim.”


text:
Fiecare va fi ca un adăpost împotriva vântului şi ca un loc de scăpare împotriva furtunii, ca nişte râuri de apă într-un loc uscat, ca umbra unei stânci mari într-un pământ ars de sete.<br/>


text:
Inima celor uşuratici va pricepe şi va înţelege, şi limba gângavilor va vorbi iute şi desluşit.<br/>


text:
Căci nebunul spune nebunii, şi inima lui gândeşte rău, ca să lucreze în chip nelegiuit şi să spună neadevăruri împotriva Domnului, ca să lase lihnit sufletul celui flămând şi să ia băutura celui însetat.<br/>


text:
Armele mişelului sunt nimicitoare; el face planuri vinovate ca să piardă pe cel nenorocit prin cuvinte mincinoase, chiar când pricina săracului este dreaptă.<br/>


text:
<pb/>Femei fără grijă, sculaţi-vă şi ascultaţi glasul meu! Fiice nepăsătoare, luaţi aminte la cuvântul meu!<br/>


text:
Într-un an şi câteva zile, veţi tremura, nepăsătoarelor; căci se va duce culesul viilor, şi strângerea poamelor nu va mai veni. –<br/>


text:
Îngroziţi-vă, voi, cele fără grijă! Tremuraţi, nepăsătoarelor! Dezbrăcaţi-vă, dezgoliţi-vă şi încingeţi-vă coapsele cu haine de jale!<br/>


text:
Pe pământul poporului meu cresc spini şi mărăcini, chiar şi în toate casele de plăcere ale cetăţii celei vesele.<br/>


text:
Casa împărătească este părăsită, cetatea gălăgioasă este lăsată; dealul şi turnul vor sluji pe vecie ca peşteri; măgarii sălbatici se vor juca în ele, şi turmele vor paşte,<br/>


text:
până când se va turna Duhul de sus peste noi; atunci pustiul se va preface în pământ, şi pometul va fi privit ca o pădure.<br/>


text:
Ferice de voi, care semănaţi pretutindeni de-a lungul apelor şi care daţi drumul pretutindeni boului şi măgarului!


text:
<pb/>Vai de tine, pustiitorule, care totuşi n-ai fost pustiit; care jefuieşti, şi n-ai fost jefuit încă! După ce vei sfârşi de pustiit, vei fi pustiit şi tu, după ce vei isprăvi de jefuit, vei fi jefuit şi tu. –<br/>


text:
Doamne, ai milă de noi! Noi nădăjduim în Tine. Fii ajutorul nostru în fiecare dimineaţă şi izbăvirea noastră la vreme de nevoie!<br/>


text:
Zilele tale sunt statornice, înţelepciunea şi priceperea sunt un izvor de mântuire; frica de Domnul, iată comoara Sionului.<br/>


text:
Drumurile sunt pustii; nimeni nu mai umblă pe drumuri. Asur a rupt legământul, dispreţuieşte cetăţile, nu se uită la nimeni.<br/>


text:
Ţara jeleşte şi este întristată; Libanul este plin de ruşine, tânjeşte; Saronul este ca un pustiu; Basanul şi Carmelul îşi scutură frunza.<br/>


text:
Aţi zămislit fân şi naşteţi paie de mirişte; suflarea voastră de mânie împotriva Ierusalimului este un foc care pe voi înşivă vă va arde de tot.<br/>


text:
Păcătoşii sunt îngroziţi în Sion; un tremur a apucat pe cei nelegiuiţi care zic: „Cine din noi va putea să rămână lângă un foc mistuitor? Cine din noi va putea să rămână lângă nişte flăcări veşnice?”<br/>


text:
Cel ce umblă în neprihănire şi vorbeşte fără vicleşug, cel ce nesocoteşte un câştig scos prin stoarcere, cel ce îşi trage mâinile înapoi ca să nu primească mită, cel ce îşi astupă urechea să n-audă cuvinte setoase de sânge şi îşi leagă ochii ca să nu vadă răul,<br/>


text:
acela va locui în locurile înalte; stânci întărite vor fi locul lui de scăpare; i se va da pâine, şi apa nu-i va lipsi.<br/>


text:
Inima ta îşi va aduce aminte de groaza trecută şi va zice: „Unde este logofătul? Unde este vistiernicul? Unde este cel ce veghea asupra turnurilor?”<br/>


text:
Atunci nu vei mai vedea pe poporul acela îndrăzneţ, pe poporul cu vorbirea încâlcită, de n-o puteai înţelege, cu limba gângavă, de n-o puteai pricepe.<br/>


text:
Priveşte Sionul, cetatea sărbătorilor noastre! Ochii tăi vor vedea Ierusalimul ca locuinţă liniştită, ca un cort care nu va mai fi mutat, ai cărui ţăruşi nu vor mai fi scoşi niciodată şi ale cărui funii nu vor mai fi dezlegate.<br/>


text:
Da, acolo cu adevărat Domnul este minunat pentru noi: El ne ţine loc de râuri, de pâraie late, unde totuşi nu pătrund corăbii cu lopeţi şi nu trece niciun vas puternic.<br/>


text:
Căci Domnul este Judecătorul nostru, Domnul este Legiuitorul nostru, Domnul este Împăratul nostru: El ne mântuieşte!<br/>


text:
Funiile tale s-au slăbit, aşa că nu mai pot strânge piciorul catargului şi nu mai pot întinde pânzele. Atunci se împarte prada, care-i aşa de mare, că până şi ologii iau parte la ea.<br/>


text:
<pb/>Apropiaţi-vă, neamuri, să auziţi! Popoare, luaţi aminte! S-asculte pământul, el şi ce-l umple, lumea cu toate făpturile ei!<br/>


text:
Căci Domnul este mâniat pe toate neamurile şi plin de urgie pe toată oştirea lor: El le nimiceşte cu desăvârşire, le măcelăreşte de tot.<br/>


text:
Toată oştirea cerurilor piere, cerurile sunt făcute sul ca o carte, şi toată oştirea lor cade cum cade frunza de viţă, cum cade frunza de smochin.<br/>


text:
„Căci sabia Mea – zice Domnul – s-a îmbătat în ceruri; iată, se va coborî asupra Edomului, asupra poporului pe care l-am sortit nimicirii, ca să-l pedepsesc.<br/>


text:
Sabia Domnului este plină de sânge, unsă cu grăsime, cu sângele mieilor şi ţapilor, cu grăsimea rărunchilor berbecilor; căci Domnul ţine un praznic de jertfe la Boţra, şi un mare măcel este în ţara Edomului.<br/>


text:
Bivolii cad împreună cu ei, şi boii, împreună cu taurii; ţara lor se adapă cu sânge, şi ţărâna se umple de grăsime.”<br/>


text:
<pb/>Pâraiele Edomului se vor preface în smoală, şi pulberea lui în pucioasă; da, ţara lui va fi ca smoala care arde.<br/>


text:
Nu se va stinge nici zi, nici noapte, şi fumul lui se va înălţa în veci. Din veac în veac va fi pustiit, şi nimeni nu va trece prin el în veci de veci.


text:
<pb/>Ci pelicanul şi ariciul îl vor stăpâni, bufniţa şi corbul îl vor locui. Se va întinde peste el funia pustiirii şi cumpăna nimicirii.<br/>


text:
În casele lui împărăteşti vor creşte spinii, în cetăţuile lui, mărăcini şi urzici. Acolo va fi locuinţa şacalilor şi vizuina struţilor.<br/>


text:
Fiarele din pustiu se vor întâlni acolo cu câinii sălbatici, şi ţapii păroşi se vor chema unii pe alţii. Acolo îşi va avea locuinţa năluca nopţii şi îşi va găsi un loc de odihnă.<br/>


text:
Acolo îşi va face cuibul şarpele de noapte, îşi va pune ouăle, le va cloci şi îşi va strânge puii la umbra lui; acolo se vor strânge toţi uliii, fiecare la tovarăşul lui.


text:
<pb/>Căutaţi în cartea Domnului şi citiţi! Niciuna din toate acestea nu va lipsi, nici una, nici alta nu vor da greş. Căci gura Domnului a poruncit lucrul acesta: Duhul Lui va strânge acele sălbăticiuni.<br/>


text:
El a tras la sorţi pentru ele, şi mâna Lui le-a împărţit cu funia de măsurat ţara aceasta: ele o vor stăpâni totdeauna şi o vor locui din veac în veac. –


text:
<pb/>Pustiul şi ţara fără apă se vor bucura; pustietatea se va înveseli şi va înflori ca trandafirul;<br/>


text:
se va acoperi cu flori şi va sări de bucurie, cu cântece de veselie şi strigăte de biruinţă, căci i se va da slava Libanului, strălucirea Carmelului şi a Saronului. Vor vedea slava Domnului, măreţia Dumnezeului nostru.


text:
Spuneţi celor slabi de inimă: „Fiţi tari, şi nu vă temeţi! Iată Dumnezeul vostru, răzbunarea va veni, răsplătirea lui Dumnezeu; El însuşi va veni şi vă va mântui.”<br/>


text:
atunci şchiopul va sări ca un cerb, şi limba mutului va cânta de bucurie; căci în pustiu vor ţâşni ape, şi în pustietate, pâraie;<br/>


text:
marea de nisip se va preface în iaz, şi pământul uscat, în izvoare de apă. În vizuina care slujea de culcuş şacalilor vor creşte trestii şi papură.<br/>


text:
Acolo se va croi o cale, un drum, care se va numi Calea cea sfântă: niciun om necurat nu va trece pe ea, ci va fi numai pentru cei sfinţi; cei ce vor merge pe ea, chiar şi cei fără minte, nu vor putea să se rătăcească.<br/>


text:
Pe calea aceasta nu va fi niciun leu, şi nicio fiară sălbatică nu va apuca pe ea, nici nu va fi întâlnită pe ea, ci cei răscumpăraţi vor umbla pe ea.<br/>


text:
Cei izbăviţi de Domnul se vor întoarce şi vor merge spre Sion cu cântece de biruinţă. O bucurie veşnică le va încununa capul, veselia şi bucuria îi vor apuca, iar durerea şi gemetele vor fugi!


text:
<pb/>În al paisprezecelea an al împăratului Ezechia, Sanherib, împăratul Asiriei, s-a suit împotriva tuturor cetăţilor întărite ale lui Iuda, şi le-a luat.<br/>


text:
Şi împăratul Asiriei a trimis din Lachis la Ierusalim, la împăratul Ezechia, pe Rabşache cu o puternică oştire. Rabşache s-a oprit la canalul de apă al iazului de sus, pe drumul ogorului înălbitorului.<br/>


text:
Atunci Eliachim, fiul lui Hilchia, căpetenia casei împăratului, s-a dus la el cu logofătul Şebna şi cu Ioah, fiul lui Asaf, scriitorul (arhivarul).<br/>


text:
Rabşache le-a zis: „Spuneţi lui Ezechia: „Aşa vorbeşte marele împărat, împăratul Asiriei: „Ce este încrederea aceasta pe care te bizui?”<br/>


text:
Eu îţi spun că acestea sunt vorbe în vânt: pentru război trebuie chibzuinţă şi putere. În cine ţi-ai pus, dar, încrederea, de te-ai răsculat împotriva mea?<br/>


text:
Iată, ai pus-o în Egipt, ai luat ca sprijin această trestie ruptă, care înţeapă şi străpunge mâna oricui se sprijină pe ea! Aşa este faraon, împăratul Egiptului, pentru toţi cei ce se încred în el.<br/>


text:
Dar poate că îmi vei spune: „Ne încredem în Domnul Dumnezeul nostru!” Dar nu este El acela ale cărui înălţimi şi altare le-a îndepărtat Ezechia, zicând lui Iuda şi Ierusalimului: „Să vă închinaţi înaintea acestui altar”?”<br/>


text:
Acum fă o învoială cu stăpânul meu, împăratul Asiriei, şi-ţi voi da două mii de cai; să vedem dacă poţi face rost de călăreţi ca să încalece pe ei!<br/>


text:
Cum ai putea să stai tu împotriva unei singure căpetenii, dintre cei mai neînsemnaţi slujitori ai stăpânului meu? Şi totuşi tu îţi pui încrederea în Egipt pentru care şi pentru călăreţi.<br/>


text:
Şi apoi, fără voia Domnului m-am suit eu împotriva ţării acesteia s-o nimicesc? Domnul mi-a zis: „Suie-te împotriva ţării acesteia şi nimiceşte-o!”


text:
<pb/>Eliachim, Şebna şi Ioah au zis lui Rabşache: „Vorbeşte robilor tăi în limba aramaică, fiindcă o înţelegem; nu ne vorbi în limba evreiască, în auzul poporului care este pe zid.”<br/>


text:
Rabşache a răspuns: „Oare stăpânului tău şi ţie m-a trimis stăpânul meu să spun aceste cuvinte? Nu m-a trimis el să le spun oamenilor acestora care şed pe zid ca să-şi mănânce balega şi să-şi bea udul împreună cu voi?”<br/>


text:
Apoi Rabşache a înaintat şi a strigat cu toată puterea lui în limba evreiască: „Ascultaţi cuvintele marelui împărat, împăratul Asiriei!<br/>


text:
Nu vă lăsaţi mângâiaţi de Ezechia cu încrederea în Domnul, când vă zice: „Domnul ne va izbăvi, şi cetatea aceasta nu va fi dată în mâinile împăratului Asiriei.”<br/>


text:
Nu ascultaţi pe Ezechia. Căci aşa vorbeşte împăratul Asiriei: „Faceţi pace cu mine, supuneţi-vă mie, şi fiecare din voi va mânca din via lui şi din smochinul lui, şi va bea apă din fântâna lui,<br/>


text:
până voi veni şi vă voi lua într-o ţară ca a voastră, într-o ţară plină de grâu şi de vin, o ţară plină de pâine şi de vii.”<br/>


text:
Nu vă lăsaţi amăgiţi de Ezechia, când vă zice: „Domnul ne va izbăvi.” Oare dumnezeii neamurilor au izbăvit ei fiecare ţara lui din mâna împăratului Asiriei?<br/>


text:
Unde sunt dumnezeii Hamatului şi Arpadului? Unde sunt dumnezeii din Sefarvaim? Şi unde sunt dumnezeii Samariei? Au izbăvit ei Samaria din mâna mea?<br/>


text:
Dintre toţi dumnezeii acestor ţări, care din ei şi-a izbăvit ţara din mâna mea, pentru ca Domnul să izbăvească Ierusalimul din mâna mea?”<br/>


text:
Dar ei au tăcut şi nu i-au răspuns o vorbă; căci împăratul dăduse porunca aceasta: „Să nu-i răspundeţi!”<br/>


text:
Şi Eliachim, fiul lui Hilchia, căpetenia casei împăratului, Şebna, logofătul, şi Ioah, fiul lui Asaf, scriitorul, au venit astfel la Ezechia cu hainele sfâşiate şi i-au spus cuvintele lui Rabşache.


text:
<pb/>Când a auzit împăratul Ezechia cuvintele acestea, şi-a sfâşiat hainele, s-a acoperit cu un sac şi s-a dus în Casa Domnului.<br/>


text:
A trimis pe Eliachim, căpetenia casei împăratului, pe Şebna, logofătul, şi pe cei mai bătrâni dintre preoţi, acoperiţi cu saci, la prorocul Isaia, fiul lui Amoţ.<br/>


text:
Şi i-au zis: „Aşa vorbeşte Ezechia: „Ziua aceasta este o zi de necaz, de pedeapsă şi de ocară; căci copiii sunt aproape să iasă din pântecele mamei lor, şi totuşi mamele n-au putere să nască.<br/>


text:
Poate că Domnul Dumnezeul tău a auzit cuvintele lui Rabşache, pe care l-a trimis împăratul Asiriei, stăpânul său, să batjocorească pe Dumnezeul cel Viu, şi poate că Domnul Dumnezeul tău îl va pedepsi pentru cuvintele pe care le-a auzit. Înalţă, dar, o rugăciune pentru rămăşiţa care a mai rămas.”<br/>


text:
Şi Isaia le-a zis: „Iată ce veţi spune împăratului vostru: „Aşa vorbeşte Domnul: „Nu te înspăimânta de cuvintele pe care le-ai auzit şi prin care M-au batjocorit slujitorii împăratului Asiriei.<br/>


text:
Căci voi pune în el un duh de aşa fel, încât la o veste pe care o va primi, se va întoarce în ţara lui; şi-l voi face să cadă ucis de sabie în ţara lui.”


text:
<pb/>Rabşache, la întoarcere, a găsit pe împăratul Asiriei luptând împotriva Libnei, căci aflase de plecarea lui din Lachis.<br/>


text:
Atunci împăratul Asiriei a primit o veste despre Tirhaca, împăratul Etiopiei, prin care i se spunea: „El a pornit să-ţi facă război.” Cum a auzit lucrul acesta, a trimis soli la Ezechia, zicându-le:<br/>


text:
„Aşa să vorbiţi lui Ezechia, împăratul lui Iuda: „Nu te lăsa amăgit de Dumnezeul tău, în care te încrezi şi zici: „Ierusalimul nu va fi dat în mâinile împăratului Asiriei.”<br/>


text:
Căci ai auzit ce au făcut împăraţii Asiriei tuturor ţărilor şi cum le-au nimicit cu desăvârşire; şi tu, să fii izbăvit?<br/>


text:
Oare dumnezeii neamurilor pe care le-au nimicit părinţii mei, le-au izbăvit ei, şi anume: Gozanul, Haranul, Reţef şi fiii lui Eden care sunt la Telasar?<br/>


text:
Unde este împăratul Hamatului, împăratul Arpadului şi împăratul cetăţii Sefarvaim, Hena şi Iva?”<br/>


text:
Ezechia a luat scrisoarea din mâna solilor şi a citit-o. Apoi s-a suit la Casa Domnului, a întins-o înaintea Domnului<br/>


text:
„Doamne al oştirilor, Dumnezeul lui Israel care şezi pe heruvimi! Tu eşti singurul Dumnezeu al tuturor împărăţiilor pământului! Tu ai făcut cerurile şi pământul!<br/>


text:
Doamne, pleacă-Ţi urechea şi ascultă! Doamne, deschide-Ţi ochii şi priveşte! Auzi toate cuvintele pe care le-a trimis Sanherib ca să batjocorească pe Dumnezeul cel Viu!<br/>


text:
şi că au aruncat în foc pe dumnezeii lor; dar ei nu erau dumnezei, ci erau lucrări făcute de mâinile omului, de lemn şi de piatră. De aceea i-au nimicit.<br/>


text:
Acum, Doamne Dumnezeul nostru, izbăveşte-ne din mâna lui Sanherib, ca toate împărăţiile pământului să ştie că numai Tu, Doamne, eşti Dumnezeu!”


text:
Iată cuvântul pe care l-a rostit Domnul împotriva lui: „Fecioara, fiica Sionului, te dispreţuieşte şi îşi bate joc de tine; fata Ierusalimului dă din cap după tine.<br/>


text:
Pe cine ai batjocorit şi ai ocărât tu? Împotriva cui ţi-ai ridicat glasul şi ţi-ai îndreptat ochii? Împotriva Sfântului lui Israel;<br/>


text:
prin slujitorii tăi tu ai batjocorit pe Domnul şi ai zis: „Cu mulţimea carelor mele m-am suit pe vârful munţilor, pe coastele Libanului, şi voi tăia cedrii lui cei mai înalţi, cei mai frumoşi chiparoşi ai lui, şi voi ajunge pe culmea cea mai înaltă, în pădurea lui care este ca un pomet.<br/>


text:
Am săpat izvoare şi am băut din apele lor, şi cu talpa picioarelor mele voi seca toate râurile Egiptului.”<br/>


text:
Dar n-ai auzit că am pregătit aceste lucruri de demult şi că le-am hotărât din vremuri străvechi? Acum însă am dat voie să se împlinească, pentru ca să prefaci cetăţi tari în nişte mormane de dărâmături.<br/>


text:
Şi locuitorii lor sunt neputincioşi, înspăimântaţi şi uluiţi: sunt ca iarba de pe câmp şi verdeaţa fragedă, ca iarba de pe acoperişuri şi ca grâul care se usucă înainte de a da în spic.<br/>


text:
Deci pentru că eşti mânios împotriva Mea, şi mândria ta a ajuns până la urechile Mele, voi pune veriga Mea în nările tale şi zăbala Mea între buzele tale şi te voi face să te întorci pe drumul pe care ai venit.”<br/>


text:
Şi acesta să-ţi fie semnul, Ezechia: anul acesta veţi mânca ce va creşte singur de la sine, şi în al doilea an, ce va răsări din aceasta; dar în al treilea an veţi semăna, veţi secera, veţi sădi vii şi veţi mânca din rodul lor.<br/>


text:
Şi ce va mai scăpa din casa lui Iuda şi ce va mai rămâne iarăşi va prinde rădăcini dedesubt şi va aduce rod deasupra.<br/>


text:
Căci din Ierusalim va ieşi o rămăşiţă, şi din muntele Sionului, cei izbăviţi. Iată ce va face râvna Domnului oştirilor.<br/>


text:
De aceea aşa vorbeşte Domnul despre împăratul Asiriei: „El nu va intra în cetatea aceasta, nu va arunca săgeţi în ea, nu-i va sta înainte cu scuturi şi nu va ridica întărituri de şanţuri împotriva ei.<br/>


text:
căci Eu voi ocroti cetatea aceasta ca s-o scap, din pricina Mea şi din pricina robului Meu David!”<br/>


text:
Îngerul Domnului a ieşit şi a ucis în tabăra asirienilor o sută optzeci şi cinci de mii de oameni. Şi, când s-au sculat dimineaţa, iată că toţi aceştia erau nişte trupuri moarte.<br/>


text:
Atunci Sanherib, împăratul Asiriei, şi-a ridicat tabăra, a plecat şi s-a întors; şi a rămas la Ninive.<br/>


text:
Şi, pe când stătea cu faţa la pământ rugându-se în casa lui Nisroc, dumnezeul său, fiii săi, Adramalec şi Şareţer, l-au lovit cu sabia şi au fugit în ţara Ararat. Şi, în locul lui, a domnit fiul său Esar-Hadon.


text:
<pb/>În vremea aceea, Ezechia a fost bolnav pe moarte. Prorocul Isaia, fiul lui Amoţ, a venit la el şi i-a zis: „Aşa vorbeşte Domnul: „Pune-ţi în rânduială casa, căci vei muri, şi nu vei mai trăi.”<br/>


text:
„Doamne, adu-Ţi aminte că am umblat înaintea Ta cu credincioşie şi inimă curată şi am făcut ce este bine înaintea Ta!” Şi Ezechia a vărsat multe lacrimi.<br/>


text:
„Du-te şi spune lui Ezechia: „Aşa vorbeşte Domnul Dumnezeul tatălui tău David: „Am auzit rugăciunea ta şi am văzut lacrimile tale. Iată că voi mai adăuga încă cincisprezece ani la zilele vieţii tale.<br/>


text:
Te voi izbăvi, pe tine şi cetatea aceasta, din mâna împăratului Asiriei; voi ocroti cetatea aceasta.”<br/>


text:
Şi iată semnul din partea Domnului, după care vei cunoaşte că Domnul va împlini cuvântul pe care l-a rostit:<br/>


text:
voi întoarce înapoi cu zece trepte umbra treptelor cu care s-a coborât soarele pe cadranul lui Ahaz.” Şi soarele s-a dat înapoi cu zece trepte de pe treptele pe care se coborâse.


text:
„Ziceam: „În cei mai buni ani ai vieţii mele trebuie să mă duc la porţile Locuinţei morţilor!<br/>Sunt pedepsit cu pierderea celorlalţi ani ai mei care-mi mai rămân!”<br/>


text:
Ziceam: „Nu voi mai vedea pe Domnul, pe Domnul, în pământul celor vii;<br/>nu voi mai vedea pe niciun om în Locuinţa morţilor!<br/>


text:
Locuinţa mea este luată şi mutată de la mine, ca o colibă de păstori.<br/>Îmi simt firul vieţii tăiat ca de un ţesător care m-ar rupe din ţesătura lui.<br/>Până deseară îmi vei pune capăt!<br/>


text:
Am strigat până dimineaţa; ca un leu, îmi zdrobise toate oasele!<br/>Până deseară îmi vei pune capăt!<br/>


text:
Ciripeam ca o rândunică, croncăneam ca un cocor<br/>şi gemeam ca o porumbiţă. Ochii-mi priveau topiţi spre cer:<br/>„Doamne, sunt în necaz, ajută-mă!”<br/>


text:
Ce să mai spun? El mi-a răspuns şi m-a ascultat.<br/>Acum voi umbla smerit până la capătul anilor mei, după ce am fost întristat astfel.<br/>


text:
Doamne, prin îndurarea Ta se bucură omul de viaţă, prin ea mai am şi eu suflare,<br/>căci Tu mă faci sănătos şi îmi dai iarăşi viaţa.<br/>


text:
Iată, chiar suferinţele mele erau spre mântuirea mea;<br/>Tu ai găsit plăcere să-mi scoţi sufletul din groapa putrezirii.<br/>Căci ai aruncat înapoia Ta toate păcatele mele!<br/>


text:
Căci nu Locuinţa morţilor Te laudă, nu moartea Te măreşte,<br/>şi cei ce s-au coborât în groapă nu mai nădăjduiesc în credincioşia Ta.<br/>


text:
Ci cel viu, da, cel viu Te laudă, ca mine astăzi.<br/>Tatăl face cunoscut copiilor săi credincioşia Ta.<br/>


text:
Domnul m-a mântuit!<br/>De aceea, în toate zilele vieţii noastre<br/>vom suna din corzile instrumentelor noastre<br/>în Casa Domnului.”<br/>


text:
<pb/>În acelaşi timp, Merodac-Baladan, fiul lui Baladan, împăratul Babilonului, a trimis o scrisoare şi un dar lui Ezechia, pentru că aflase de boala şi însănătoşirea lui.<br/>


text:
Ezechia s-a bucurat şi a arătat trimişilor locul unde erau lucrurile lui de preţ, argintul şi aurul, miresmele şi untdelemnul de preţ, toată casa lui de arme şi tot ce se afla în vistieriile lui: n-a rămas nimic în casa şi în ţinuturile lui pe care să nu li-l fi arătat.<br/>


text:
Prorocul Isaia a venit apoi la împăratul Ezechia şi l-a întrebat: „Ce au spus oamenii aceia şi de unde au venit la tine?” Ezechia a răspuns: „Au venit la mine dintr-o ţară depărtată, din Babilon.”<br/>


text:
Isaia a mai zis: „Ce au văzut în casa ta?” Ezechia a răspuns: „Au văzut tot ce este în casa mea: n-a rămas nimic în vistieriile mele pe care să nu li-l fi arătat.”


text:
„Iată, vor veni vremurile când vor duce în Babilon tot ce este în casa ta şi tot ce au strâns părinţii tăi până în ziua de azi; nimic nu va rămâne, zice Domnul.<br/>


text:
Şi vor lua din fiii tăi ieşiţi din tine, pe care-i vei naşte, ca să-i facă fameni în casa împăratului Babilonului.”<br/>


text:
Ezechia a răspuns lui Isaia: „Cuvântul Domnului pe care l-ai rostit este bun. Căci, a adăugat el, măcar în timpul vieţii mele va fi pace şi linişte!”


text:
Vorbiţi bine Ierusalimului şi strigaţi-i că robia lui s-a sfârşit, că nelegiuirea lui este ispăşită; căci a primit din mâna Domnului de două ori cât toate păcatele lui.”


text:
<pb/>Un glas strigă: „Pregătiţi în pustiu calea Domnului, neteziţi în locurile uscate un drum pentru Dumnezeul nostru!<br/>


text:
Orice vale să fie înălţată, orice munte şi orice deal să fie plecate, coastele să se prefacă în câmpii, şi strâmtorile, în vâlcele!<br/>


text:
Atunci se va descoperi slava Domnului, şi în clipa aceea orice făptură o va vedea; căci gura Domnului a vorbit.”<br/>


text:
Un glas zice: „Strigă!” – Şi eu am răspuns: „Ce să strig?” – „Orice făptură este ca iarba, şi toată strălucirea ei, ca floarea de pe câmp.<br/>


text:
Iarba se usucă, floarea cade, când suflă vântul Domnului peste ea. –<br/>În adevăr, poporul este ca iarba:<br/>


text:
<pb/>Suie-te pe un munte înalt, ca să vesteşti Sionului vestea cea bună; înalţă-ţi glasul cu putere, ca să vesteşti Ierusalimului vestea cea bună; înalţă-ţi glasul, nu te teme, şi spune cetăţilor lui Iuda: „Iată Dumnezeul vostru!”<br/>


text:
Iată, Domnul Dumnezeu vine cu putere şi porunceşte cu braţul Lui. Iată că plata este cu El, şi răsplătirile vin înaintea Lui.<br/>


text:
El Îşi va paşte turma ca un păstor, va lua mieii în braţe, îi va duce la sânul Lui şi va călăuzi blând oile care alăptează.


text:
<pb/>„Cine a măsurat apele cu mâna lui? Cine a măsurat cerurile cu palma şi a strâns ţărâna pământului într-o treime de măsură? Cine a cântărit munţii cu cântarul, şi dealurile, cu cumpăna?<br/>


text:
Cu cine S-a sfătuit El, ca să ia învăţătură? Cine L-a învăţat cărarea dreptăţii? Cine L-a învăţat înţelepciunea şi I-a făcut cunoscut calea priceperii?<br/>


text:
Iată, neamurile sunt ca o picătură de apă din vadră, sunt ca praful pe o cumpănă; El ridică ostroavele ca un bob de nisip.<br/>


text:
Iar cine este sărac alege ca dar un lemn care nu putrezeşte; îşi caută un meşter iscusit, ca să facă un idol care să nu se clatine.<br/>


text:
Nu ştiţi? N-aţi auzit? Nu vi s-a făcut cunoscut de la început? Nu v-aţi gândit niciodată la întemeierea pământului?<br/>


text:
El şade deasupra cercului pământului, şi locuitorii lui sunt ca nişte lăcuste înaintea Lui; El întinde cerurile ca o maramă subţire şi le lăţeşte ca un cort, ca să locuiască în el.<br/>


text:
De abia sunt sădiţi, de abia sunt semănaţi, de abia li s-a înrădăcinat tulpina în pământ; şi El suflă peste ei de se usucă, şi un vârtej îi ia ca pe nişte paie.<br/>


text:
Ridicaţi-vă ochii în sus şi priviţi! Cine a făcut aceste lucruri? Cine a făcut să meargă după număr, în şir, oştirea lor? El le cheamă pe toate pe nume; aşa de mare e puterea şi tăria Lui, că una nu lipseşte.<br/>


text:
Pentru ce zici tu, Iacove, pentru ce zici tu, Israele: „Soarta mea este ascunsă dinaintea Domnului, şi dreptul meu este trecut cu vederea înaintea Dumnezeului meu”?<br/>


text:
Nu ştii? N-ai auzit? Dumnezeul cel Veşnic, Domnul, a făcut marginile pământului. El nu oboseşte, nici nu osteneşte; priceperea Lui nu poate fi pătrunsă.<br/>


text:
dar cei ce se încred în Domnul îşi înnoiesc puterea, ei zboară ca vulturii; aleargă, şi nu obosesc; umblă, şi nu ostenesc.


text:
<pb/>„Tăceţi, ostroave, şi ascultaţi-Mă! Să-şi învioreze popoarele puterea, să înainteze şi să vorbească! Să ne apropiem şi să ne judecăm împreună.<br/>


text:
Cine a ridicat de la răsărit pe acela pe care, în neprihănirea Lui, îl cheamă să calce pe urmele Lui? Cine îi supune neamuri şi împăraţi? Cine le face sabia praf, şi arcul, o pleavă luată de vânt?<br/>


text:
Cine a făcut şi a împlinit aceste lucruri? Acela care a chemat neamurile de la început, Eu, Domnul, Cel Dintâi şi Acelaşi până în cele din urmă veacuri.”<br/>


text:
Lemnarul îmbărbătează pe argintar; cel ce lustruieşte cu ciocanul îmbărbătează pe cel ce bate pe nicovală, zicând despre îmbinare: „Este bună!”, şi ţintuieşte idolul în cuie ca să nu se clatine.<br/>


text:
tu, pe care te-am luat de la marginile pământului şi pe care te-am chemat dintr-o ţară depărtată, căruia ţi-am zis: „Tu eşti robul Meu, te aleg, şi nu te lepăd!


text:
<pb/>Nu te teme, căci Eu sunt cu tine; nu te uita cu îngrijorare, căci Eu sunt Dumnezeul tău; Eu te întăresc, tot Eu îţi vin în ajutor. Eu te sprijin cu dreapta Mea biruitoare.”<br/>


text:
Iată, înfruntaţi şi acoperiţi de ruşine vor fi toţi cei ce sunt mâniaţi pe tine; vor fi nimiciţi şi vor pieri cei ce ţi se împotrivesc.<br/>


text:
Îi vei căuta, şi nu-i vei mai găsi pe cei ce se certau cu tine; vor fi nimiciţi, vor fi pierduţi cei ce se războiau cu tine.<br/>


text:
Căci Eu sunt Domnul Dumnezeul tău care te iau de mâna dreaptă şi-ţi zic: „Nu te teme de nimic, Eu îţi vin în ajutor!”<br/>


text:
Nu te teme de nimic, viermele lui Iacov şi rămăşiţă slabă a lui Israel; căci Eu îţi vin în ajutor – zice Domnul – şi Sfântul lui Israel este Mântuitorul tău.<br/>


text:
Iată, te fac o unealtă ascuţită, nouă de tot, cu mulţi dinţi; vei zdrobi, vei sfărâma munţii şi vei face dealurile ca pleava.<br/>


text:
Le vei vântura, şi le va lua vântul, şi un vârtej le va risipi, dar tu te vei bucura în Domnul, te vei făli cu Sfântul lui Israel.<br/>


text:
Cei nenorociţi şi cei lipsiţi caută apă, şi nu este; li se usucă limba de sete. Eu, Domnul, îi voi asculta; Eu, Dumnezeul lui Israel, nu-i voi părăsi.<br/>


text:
Voi face să izvorască râuri pe dealuri, şi izvoare, în mijlocul văilor; voi preface pustiul în iaz, şi pământul uscat, în şuvoaie de ape;<br/>


text:
voi sădi cedri, salcâmi, mirţi şi măslini în pustiu; voi pune chiparoşi, ulmi şi merişori turceşti la un loc în pustiu,<br/>


text:
ca să vadă cu toţii şi să ştie, să priceapă şi să înţeleagă că mâna Domnului a făcut aceste lucruri, şi Sfântul lui Israel le-a zidit.


text:
<pb/>Apăraţi-vă pricina – zice Domnul – arătaţi-vă dovezile cele mai tari, zice Împăratul lui Iacov.<br/>


text:
Să le arate şi să ne spună ce are să se întâmple; care sunt prorociile pe care le-aţi făcut vreodată? Spuneţi, ca să luăm seama la ele şi să le vedem împlinirea; sau vestiţi-ne viitorul.<br/>


text:
Spuneţi-ne ce se va întâmpla mai târziu, ca să ştim că sunteţi dumnezei, faceţi măcar ceva bun sau rău, ca să vedem şi să privim cu toţii.<br/>


text:
Am sculat pe cineva de la miazănoapte, şi vine de la răsărit; el cheamă Numele Meu; trece peste voievozi ca pe noroi şi-i calcă în picioare cum calcă olarul lutul.<br/>


text:
Cine a vestit lucrul acesta de la început, ca să-l ştim, şi cu mult înainte, ca să zicem: „Are dreptate”? Nimeni nu l-a vestit, nimeni nu l-a prorocit şi nimeni n-a auzit cuvintele voastre.<br/>


text:
Eu, Cel Dintâi, am zis Sionului: „Iată-i, iată-i!”, şi Ierusalimului: „Îţi trimit un vestitor de veşti bune!”<br/>


text:
Căci Mă uit, şi nu este nimeni, nimeni între ei care să prorocească şi care să poată răspunde, dacă-l voi întreba.<br/>


text:
<pb/>„Iată Robul Meu, pe care-L sprijin, Alesul Meu, în care Îşi găseşte plăcere sufletul Meu. Am pus Duhul Meu peste El; El va vesti neamurilor judecata.<br/>


text:
Trestia frântă n-o va zdrobi, şi mucul care mai arde încă nu-l va stinge. Va vesti judecata după adevăr.<br/>


text:
El nu va slăbi, nici nu Se va lăsa, până va aşeza dreptatea pe pământ; şi ostroavele vor nădăjdui în legea Lui.”


text:
<pb/>Aşa vorbeşte Domnul Dumnezeu care a făcut cerurile şi le-a întins, care a întins pământul şi cele de pe el, care a dat suflare celor ce-l locuiesc, şi suflet, celor ce merg pe el.<br/>


text:
„Eu, Domnul, Te-am chemat ca să dai mântuire şi Te voi lua de mână, Te voi păzi şi Te voi pune ca legământ al poporului, ca să fii Lumina neamurilor,<br/>


text:
să deschizi ochii orbilor, să scoţi din temniţă pe cei legaţi şi din prinsoare pe cei ce locuiesc în întuneric.<br/>


text:
Eu sunt Domnul, acesta este Numele Meu; şi slava Mea n-o voi da altuia, nici cinstea Mea, idolilor.<br/>


text:
Iată că cele dintâi lucruri s-au împlinit, şi vă vestesc altele noi; vi le spun mai înainte ca să se întâmple.” –<br/>


text:
Cântaţi Domnului o cântare nouă, cântaţi laudele Lui până la marginile pământului, voi care mergeţi pe mare şi cei ce locuiţi în ea, ostroave şi locuitorii lor!<br/>


text:
Pustiul şi cetăţile lui să înalţe glasul! Satele locuite de Chedar să-şi înalţe glasul! Locuitorii stâncilor să sară de veselie: să strige de bucurie din vârful munţilor!<br/>


text:
<pb/>Domnul înaintează ca un viteaz, Îşi stârneşte râvna ca un om de război; înalţă glasul, strigă, Îşi arată puterea împotriva vrăjmaşilor Săi. –<br/>


text:
„Am tăcut multă vreme – zice Domnul – am tăcut şi M-am ţinut. Dar acum voi striga ca o femeie în durerile naşterii, voi gâfâi şi voi răsufla.<br/>


text:
Voi pustii munţi şi dealuri, le voi usca toată verdeaţa; voi preface râurile în ostroave, şi iazurile le voi usca.<br/>


text:
Voi duce pe orbi pe un drum necunoscut de ei, îi voi povăţui pe cărări neştiute de ei; voi preface întunericul în lumină înaintea lor, şi locurile strâmbe, în locuri netede: iată ce voi face şi nu-i voi părăsi.<br/>


text:
Vor da înapoi, vor fi acoperiţi de ruşine cei ce se încred în idoli ciopliţi şi zic idolilor turnaţi: „Voi sunteţi dumnezeii noştri!”


text:
Cine este orb, dacă nu robul Meu, şi surd ca solul Meu pe care îl trimit? Cine este orb ca prietenul lui Dumnezeu, şi orb ca robul Domnului?<br/>


text:
Şi totuşi poporul acesta este un popor prădat şi jefuit! Toţi zac înlănţuiţi în peşteri şi înfundaţi în temniţe. Sunt lăsaţi de pradă, şi nimeni nu-i scapă! Jefuiţi, şi nimeni nu zice: „Dă înapoi!”<br/>


text:
Cine dintre voi însă pleacă urechea la aceste lucruri? Cine vrea să ia aminte la ele şi să asculte pe viitor?<br/>


text:
Cine a dat pe Iacov pradă jafului, şi pe Israel, în mâinile jefuitorilor? Oare nu Domnul, împotriva căruia am păcătuit? Ei n-au voit să umble pe căile Lui şi n-au ascultat legea Lui.<br/>


text:
De aceea a vărsat El peste Israel văpaia mâniei Lui şi grozăviile războiului: războiul l-a aprins din toate părţile, şi n-a înţeles; l-a ars, şi n-a luat seama.


text:
<pb/>Acum, aşa vorbeşte Domnul care te-a făcut, Iacove, şi Cel ce te-a întocmit, Israele! „Nu te teme de nimic, căci Eu te izbăvesc, te chem pe nume: eşti al Meu.<br/>


text:
Dacă vei trece prin ape, Eu voi fi cu tine; şi râurile nu te vor îneca; dacă vei merge prin foc, nu te va arde, şi flacăra nu te va aprinde.<br/>


text:
Căci Eu sunt Domnul Dumnezeul tău, Sfântul lui Israel, Mântuitorul tău! Eu dau Egiptul ca preţ pentru răscumpărarea ta, Etiopia şi Saba, în locul tău.<br/>


text:
De aceea, pentru că ai preţ în ochii Mei, pentru că eşti preţuit şi te iubesc, dau oameni pentru tine şi popoare pentru viaţa ta.<br/>


text:
Nu te teme de nimic, căci Eu sunt cu tine, Eu voi aduce înapoi neamul tău de la răsărit şi te voi strânge de la apus.<br/>


text:
Voi zice miazănoaptei: „Dă încoace!”, şi miazăzilei: „Nu opri”, ci adu-Mi fiii din ţările depărtate şi fiicele de la marginea pământului:<br/>


text:
pe toţi cei ce poartă Numele Meu şi pe care i-am făcut spre slava Mea, pe care i-am întocmit şi i-am alcătuit.” –


text:
Să se strângă toate neamurile şi să se adune popoarele! Cine dintre ei a vestit aceste lucruri? Care dintre ei ne-au făcut cele dintâi prorocii? Să-şi aducă martorii şi să-şi dovedească dreptatea, ca să asculte oamenii şi să zică: „Adevărat!” –<br/>


text:
„Voi sunteţi martorii Mei – zice Domnul – voi şi Robul Meu pe care L-am ales, ca să ştiţi, ca să Mă credeţi şi să înţelegeţi că Eu sunt: înainte de Mine n-a fost niciun dumnezeu, şi după Mine nu va fi.<br/>


text:
Eu am vestit, am mântuit, am prorocit, nu sunt străin între voi: voi Îmi sunteţi martori – zice Domnul – că Eu sunt Dumnezeu.<br/>


text:
Eu sunt de la început, şi nimeni nu izbăveşte din mâna Mea; când lucrez Eu, cine se poate împotrivi?


text:
<pb/>Aşa vorbeşte Domnul, Răscumpărătorul vostru, Sfântul lui Israel: Din pricina voastră, trimit pe vrăjmaş împotriva Babilonului şi cobor pe toţi fugarii, chiar şi pe haldei, pe corăbiile cu care se făleau.<br/>


text:
care a scos care şi cai, o oştire şi războinici viteji, culcaţi deodată împreună, ca să nu se mai scoale, nimiciţi şi stinşi ca un muc de lumânare:<br/>


text:
Iată, voi face ceva nou şi-i gata să se întâmple: să nu-l cunoaşteţi voi oare? Voi face un drum prin pustiu şi râuri, în locuri secetoase.<br/>


text:
Fiarele câmpului Mă vor slăvi, şacalii şi struţii, pentru că voi da ape în pustiu şi râuri, în locuri secetoase, ca să adăp pe poporul Meu, pe poporul Meu cel ales,<br/>


text:
Nu Mi-ai adus oile tale ca ardere de tot şi nu M-ai cinstit cu jertfele tale. Nu te-am chinuit cu daruri de mâncare pe care trebuia să Mi le aduci; şi nu te-am obosit cu jertfe de tămâie.<br/>


text:
Nu Mi-ai cumpărat trestie mirositoare cu argint şi nu M-ai săturat cu grăsimea jertfelor tale: dar tu M-ai chinuit cu păcatele tale şi M-ai obosit cu nelegiuirile tale.<br/>


text:
De aceea am socotit ca nişte pângăriţi pe căpeteniile Sfântului Locaş, am dat pierzării pe Iacov, şi batjocurii, pe Israel.


text:
Aşa vorbeşte Domnul, care te-a făcut şi întocmit, şi care de la naşterea ta este sprijinul tău: „Nu te teme de nimic, robul Meu Iacov, Israelul Meu pe care l-am ales.<br/>


text:
Căci voi turna ape peste pământul însetat şi râuri, pe pământul uscat; voi turna Duhul Meu peste sămânţa ta şi binecuvântarea Mea, peste odraslele tale,<br/>


text:
Unul va zice: „Eu sunt al Domnului!” Altul se va numi cu numele lui Iacov; iar altul va scrie cu mâna lui: „Al Domnului sunt!”, şi va fi cinstit cu numele lui Israel.<br/>


text:
Aşa vorbeşte Domnul, Împăratul lui Israel şi Răscumpărătorul lui, Domnul oştirilor: „Eu sunt Cel dintâi şi Cel de pe Urmă, şi afară de Mine, nu este alt Dumnezeu.<br/>


text:
Cine a făcut prorocii ca Mine (să spună şi să-Mi dovedească!), de când am făcut pe oameni din vremurile străvechi? Să vestească viitorul şi ce are să se întâmple!<br/>


text:
Nu vă temeţi şi nu tremuraţi; căci nu ţi-am vestit şi nu ţi-am spus Eu demult lucrul acesta? Voi Îmi sunteţi martori! Este oare un alt Dumnezeu afară de Mine? Nu este altă Stâncă, nu cunosc alta!”


text:
<pb/>Cei ce fac idoli, toţi sunt deşertăciune, şi cele mai frumoase lucrări ale lor nu slujesc la nimic. Ele însele mărturisesc lucrul acesta: n-au nici vedere, nici pricepere, tocmai ca să rămână de ruşine.<br/>


text:
Cine este acela care să fi făcut un dumnezeu sau să fi turnat un idol, şi să nu fi tras niciun folos din el?<br/>


text:
Iată, toţi închinătorii lor vor rămâne de ruşine, căci înşişi meşterii lor nu sunt decât oameni; să se strângă cu toţii, să se înfăţişeze, şi tot vor tremura cu toţii şi vor fi acoperiţi de ruşine.<br/>


text:
Fierarul face o secure, lucrează cu cărbuni, şi o făţuieşte şi-i dă un chip cu lovituri de ciocan, şi o lucrează cu puterea braţului; dar, dacă-i este foame, este fără vlagă; dacă nu bea apă, este sleit de puteri.<br/>


text:
Lemnarul întinde sfoara, face o trăsătură cu creionul, făţuieşte lemnul cu o rindea şi-i însemnează mărimea cu compasul; face un chip de om, un frumos chip omenesc, ca să locuiască într-o casă.<br/>


text:
Îşi taie cedri, goruni şi stejari, pe care şi-i alege dintre copacii din pădure. Sădeşte brazi, şi ploaia îi face să crească.<br/>


text:
Copacii aceştia slujesc omului pentru ars, el îi ia şi se încălzeşte cu ei. Îi pune pe foc, ca să coacă pâine, şi tot din ei face şi un dumnezeu căruia i se închină, îşi face din ei un idol şi îngenunchează înaintea lui!<br/>


text:
O parte din lemnul acesta o arde în foc, cu o parte fierbe carne, pregăteşte o friptură şi se satură; se şi încălzeşte şi zice: „Ha! Ha! m-am încălzit, simt focul!”<br/>


text:
Cu ce mai rămâne însă face un dumnezeu, idolul lui. Îngenunchează înaintea lui, i se închină, îl cheamă şi strigă: „Mântuieşte-mă, căci tu eşti dumnezeul meu!”<br/>


text:
Ei nu pricep şi nu înţeleg, căci li s-au lipit ochii, ca să nu vadă, şi inima, ca să nu înţeleagă.<br/>


text:
Niciunul nu intră în sine însuşi, şi n-are nici minte, nici pricepere să-şi zică: „Am ars o parte din el în foc, am copt pâine pe cărbuni, am fript carne şi am mâncat-o: şi să fac din cealaltă parte o scârbă? Să mă închin înaintea unei bucăţi de lemn?”<br/>


text:
El se hrăneşte cu cenuşă, inima lui amăgită îl duce în rătăcire, ca să nu-şi mântuiască sufletul şi să nu zică: „N-am oare o minciună în mână?” –


text:
<pb/>Ţine minte aceste lucruri, Iacove, şi tu, Israele, căci eşti robul Meu. Eu te-am făcut, tu eşti robul Meu, Israele, nu Mă uita!<br/>


text:
Eu îţi şterg fărădelegile ca un nor, şi păcatele, ca o ceaţă: întoarce-te la Mine, căci Eu te-am răscumpărat. –<br/>


text:
Bucuraţi-vă, ceruri! Căci Domnul a lucrat; răsunaţi de veselie, adâncimi ale pământului! Izbucniţi în strigăte de bucurie, munţilor! Şi voi, pădurilor, cu toţi copacii voştri! Căci Domnul a răscumpărat pe Iacov, Şi-a arătat slava în Israel.<br/>


text:
Aşa vorbeşte Domnul, Răscumpărătorul tău, Cel ce te-a întocmit din pântecele mamei tale: „Eu, Domnul, am făcut toate aceste lucruri, Eu singur am desfăşurat cerurile, Eu am întins pământul. Cine era cu Mine?<br/>


text:
Eu zădărnicesc semnele prorocilor mincinoşi şi arăt ca înşelători pe ghicitori; fac pe cei înţelepţi să dea înapoi şi le prefac ştiinţa în nebunie.<br/>


text:
Dar întăresc cuvântul robului Meu şi împlinesc ce prorocesc trimişii Mei; Eu zic despre Ierusalim: „Va fi locuit” şi, despre cetăţile lui Iuda: „Vor fi zidite iarăşi şi le voi ridica dărâmăturile.”<br/>


text:
Eu zic despre Cirus: „El este păstorul Meu, şi el va împlini toată voia Mea; el va zice despre Ierusalim: „Să fie zidit iarăşi!”, şi despre Templu: „Să i se pună temeliile!”


text:
<pb/>Aşa vorbeşte Domnul către unsul Său, către Cirus, pe care-l ţine de mână ca să doboare neamurile înaintea lui şi să dezlege brâul împăraţilor, să-i deschidă porţile, ca să nu se mai închidă:<br/>


text:
„Eu voi merge înaintea ta, voi netezi drumurile muntoase, voi sfărâma uşile de aramă şi voi rupe zăvoarele de fier.<br/>


text:
Îţi voi da vistierii ascunse, bogăţii îngropate, ca să ştii că Eu sunt Domnul care te chem pe nume, Dumnezeul lui Israel.<br/>


text:
Din dragoste pentru robul Meu, Iacov, şi pentru Israel, alesul Meu, te-am chemat pe nume, ţi-am vorbit cu bunăvoinţă, înainte ca tu să Mă cunoşti.


text:
<pb/>Eu sunt Domnul, şi nu mai este altul, afară de Mine nu este Dumnezeu. Eu te-am încins, înainte ca tu să Mă cunoşti.<br/>


text:
Ca să se ştie, de la răsăritul soarelui până la apusul soarelui, că afară de Mine nu este Dumnezeu: Eu sunt Domnul, şi nu este altul.<br/>


text:
Eu întocmesc lumina şi fac întunericul, Eu dau propăşirea şi aduc restriştea, Eu, Domnul, fac toate aceste lucruri.<br/>


text:
Să picure cerurile de sus şi să plouă norii neprihănirea! Să se deschidă pământul, să dea din el mântuirea şi să iasă totodată din el izbăvirea! Eu, Domnul, fac aceste lucruri.”<br/>


text:
Vai de cine se ceartă cu Făcătorul său! – Un ciob dintre cioburile pământului! – Oare lutul zice el celui ce-l făţuieşte: „Ce faci?”, şi lucrarea ta zice ea despre tine: „El n-are mâini”?<br/>


text:
<pb/>Aşa vorbeşte Domnul, Sfântul lui Israel şi Făcătorul său: „Vrea cineva să Mă întrebe asupra viitorului, să-Mi poruncească pentru copiii Mei şi pentru lucrarea mâinilor Mele?<br/>


text:
Eu am făcut pământul şi am făcut pe om pe el; Eu cu mâinile Mele am întins cerurile şi am aşezat toată oştirea lor.<br/>


text:
Eu am ridicat pe Cirus, în dreptatea Mea, şi voi netezi toate cărările lui. El Îmi va zidi iarăşi cetatea şi va da drumul prinşilor Mei de război, fără preţ de răscumpărare şi fără daruri, zice Domnul oştirilor.”<br/>


text:
Aşa vorbeşte Domnul: „Câştigurile Egiptului şi negoţul Etiopiei, şi ale sabeenilor, oameni de statură înaltă, vor trece la tine şi vor fi ale tale. Popoarele acestea vor merge după tine, vor trece înlănţuite, se vor închina înaintea ta şi-ţi vor zice rugându-te: „Numai la tine Se află Dumnezeu şi nu este alt Dumnezeu afară de El.”<br/>


text:
Dar Israel va fi mântuit de Domnul, cu o mântuire veşnică. Voi nu veţi fi nici ruşinaţi, nici înfruntaţi, în veci.”<br/>


text:
Căci aşa vorbeşte Domnul, Făcătorul cerurilor, singurul Dumnezeu care a întocmit pământul, l-a făcut şi l-a întărit, l-a făcut nu ca să fie pustiu, ci l-a întocmit ca să fie locuit: „Eu sunt Domnul, şi nu este altul!<br/>


text:
Eu n-am vorbit în ascuns, într-un colţ întunecos al pământului. Eu n-am zis seminţei lui Iacov: „Căutaţi-Mă în zadar!” Eu, Domnul, spun ce este adevărat, vestesc ce este drept.


text:
<pb/>Strângeţi-vă, veniţi şi apropiaţi-vă împreună, voi cei scăpaţi dintre neamuri! N-au nicio pricepere cei ce îşi duc idolul de lemn şi cheamă pe un dumnezeu care nu poate să-i mântuiască.<br/>


text:
Spuneţi-le şi aduceţi-i încoace, ca să se sfătuiască unii cu alţii! Cine a prorocit aceste lucruri de la început şi le-a vestit demult? Oare nu Eu, Domnul? Nu este alt Dumnezeu decât Mine, Eu sunt singurul Dumnezeu drept şi mântuitor, alt Dumnezeu afară de Mine nu este.<br/>


text:
Întoarceţi-vă la Mine, şi veţi fi mântuiţi toţi cei ce sunteţi la marginile pământului! Căci Eu sunt Dumnezeu, şi nu altul.<br/>


text:
Pe Mine însumi Mă jur, adevărul iese din gura Mea, şi cuvântul Meu nu va fi luat înapoi: orice genunchi se va pleca înaintea Mea şi orice limbă va jura pe Mine.<br/>


text:
„Numai în Domnul”, Mi se va zice, „locuieşte dreptatea şi puterea; la El vor veni, şi vor fi înfruntaţi toţi cei ce erau mâniaţi împotriva Lui.<br/>


text:
<pb/>Bel se prăbuşeşte, Nebo cade; idolii lor sunt puşi pe vite şi dobitoace; idolii pe care-i purtaţi voi au ajuns o sarcină, o povară pentru vita obosită!<br/>


text:
„Ascultaţi-Mă, casa lui Iacov şi toată rămăşiţa casei lui Israel, voi, pe care v-am luat în spinare de la obârşia voastră, pe care v-am purtat pe umăr de la naşterea voastră:<br/>


text:
până la bătrâneţea voastră Eu voi fi acelaşi, până la cărunteţea voastră vă voi sprijini. V-am purtat, şi tot vreau să vă mai port, să vă sprijin şi să vă mântuiesc.


text:
<pb/>Cu cine Mă veţi pune alături ca să Mă asemănaţi? Cu cine Mă veţi asemăna şi Mă veţi potrivi?<br/>


text:
Ei varsă aurul din pungă şi cântăresc argintul în cumpănă; tocmesc un argintar să facă un dumnezeu din ele şi se închină şi îngenunchează înaintea lui.<br/>


text:
Îl poartă, îl iau pe umăr, îl pun la locul lui; acolo rămâne, şi nu se mişcă din locul lui. Apoi strigă la el, dar nu răspunde, nici nu-i scapă din nevoie.<br/>


text:
Aduceţi-vă aminte de cele petrecute în vremurile străbune; căci Eu sunt Dumnezeu, şi nu este altul, Eu sunt Dumnezeu, şi nu este niciunul ca Mine.<br/>


text:
Eu am vestit de la început ce are să se întâmple şi cu mult înainte ce nu este încă împlinit. Eu zic: „Hotărârile Mele vor rămâne în picioare şi Îmi voi aduce la îndeplinire toată voia Mea.<br/>


text:
Eu chem de la răsărit o pasăre de pradă; dintr-o ţară depărtată, un om ca să împlinească planurile Mele: da, Eu am spus şi Eu voi împlini; Eu am plănuit şi Eu voi înfăptui.<br/>


text:
Eu Îmi apropii neprihănirea: nu este departe; şi mântuirea Mea nu va zăbovi. Eu voi pune mântuirea Mea în Sion şi slava Mea peste Israel.


text:
<pb/>Coboară-te şi şezi în ţărână, fecioară, fiica Babilonului; şezi pe pământ, fără scaun de domnie, fiica haldeilor; căci nu te vor mai numi subţirică şi plăcută.<br/>


text:
Ia pietrele de moară şi macină făină; scoate-ţi marama, ridică-ţi poala rochiei, descoperă-ţi picioarele, treci râurile!<br/>


text:
Goliciunea ţi se va descoperi, şi ţi se va vedea ruşinea. Mă voi răzbuna şi nu voi cruţa pe nimeni. –<br/>


text:
Mă mâniasem pe poporul Meu, Îmi pângărisem moştenirea şi-i dădusem în mâinile tale: dar tu n-ai avut milă de ei, ci ţi-ai apăsat greu jugul asupra bătrânului.


text:
<pb/>Tu ziceai: „În veci voi fi împărăteasă!”, şi nu te-ai gândit, nici n-ai visat că lucrul acesta are să se sfârşească.<br/>


text:
Ascultă însă acum, tu cea dedată plăcerilor, care stai fără grijă şi zici în inima ta: „Eu, şi numai eu, nu voi fi niciodată văduvă şi nu voi fi niciodată lipsită de copii!”<br/>


text:
Şi totuşi aceste două lucruri ţi se vor întâmpla deodată, în aceeaşi zi: şi pierderea copiilor, şi văduvia; vor cădea asupra ta cu putere mare, în ciuda tuturor vrăjitoriilor tale şi multelor tale descântece.<br/>


text:
Căci te încredeai în răutatea ta şi ziceai: „Nimeni nu mă vede!” Înţelepciunea şi ştiinţa ta te-au amăgit, de ziceai în inima ta: „Eu şi numai eu.”<br/>


text:
De aceea, nenorocirea va veni peste tine fără să-i vezi zorile; urgia va cădea peste tine fără s-o poţi împăca; şi deodată va veni peste tine prăpădul pe neaşteptate.<br/>


text:
Vino, dar, cu descântecele tale şi cu mulţimea vrăjitoriilor tale, cărora ţi-ai închinat munca din tinereţe; poate că vei putea să tragi vreun folos din ele, poate că vei izbuti.<br/>


text:
Te-ai obosit tot întrebând; să se scoale dar şi să te scape cei ce împart cerul, care pândesc stelele, care vestesc, după lunile noi, ce are să ţi se întâmple!<br/>


text:
Iată-i, au ajuns ca miriştea pe care o arde focul şi nu-şi vor scăpa viaţa din flăcări: căci nu va fi ca un cărbune la care se încălzeşte cineva, nici un foc la care stă.<br/>


text:
Aşa va fi soarta acelora pe care te oboseai să-i întrebi. Şi cei cu care ai făcut negoţ din tinereţea ta se vor risipi fiecare într-o parte: şi nu va fi nimeni care să-ţi vină în ajutor.


text:
<pb/>Ascultaţi lucrul acesta, casa lui Iacov, voi, care purtaţi numele lui Israel şi care aţi ieşit din apele lui Iuda; voi, care aţi jurat pe Numele Domnului şi care chemaţi pe Dumnezeul lui Israel, dar nu în adevăr, nici cu neprihănire!<br/>


text:
Căci ei îşi trag numele de la cetatea sfântă şi se bizuie pe Dumnezeul lui Israel, al cărui nume este Domnul oştirilor.<br/>


text:
De multă vreme am făcut cele dintâi prorocii, din gura Mea au ieşit şi Eu le-am vestit: deodată am lucrat, şi s-au împlinit.<br/>


text:
ţi-am vestit demult aceste lucruri, ţi le-am spus mai înainte ca să se întâmple, ca să nu poţi să zici: „Idolul meu le-a făcut, chipul meu cioplit sau chipul meu turnat le-a poruncit!”<br/>


text:
Ai auzit toate aceste lucruri pe care le vezi acum! Şi nu vreţi să le mărturisiţi acum?… De acum, îţi vestesc lucruri noi, ascunse, necunoscute de tine.<br/>


text:
Ele se fac în timpul de faţă şi nu fac parte din trecut; până în ziua de azi n-aveai nicio cunoştinţă despre ele, ca să nu poţi zice: „Iată că le ştiam.”<br/>


text:
Nici nu le-ai auzit, nici nu le-ai ştiut şi nici nu-ţi era deschisă odinioară urechea la ele: căci ştiam că ai să fii necredincios şi că din naştere ai fost numit răzvrătit.


text:
<pb/>Din pricina Numelui Meu sunt îndelung răbdător, pentru slava Mea Mă opresc faţă de tine, ca să nu te nimicesc.<br/>


text:
Din dragoste pentru Mine, din dragoste pentru Mine vreau să lucrez! Căci cum ar putea fi hulit Numele Meu? Nu voi da altuia slava Mea.<br/>


text:
Ascultă-Mă, Iacove! Şi tu, Israele, pe care te-am chemat! Eu, Eu sunt Cel Dintâi şi tot Eu sunt şi Cel din Urmă.<br/>


text:
Mâna Mea a întemeiat pământul, şi dreapta Mea a întins cerurile: cum le-am chemat, s-au şi înfăţişat îndată.<br/>


text:
Strângeţi-vă cu toţii şi ascultaţi! Cine dintre ei a vestit aceste lucruri? Acela pe care-l iubeşte Domnul va împlini voia Lui împotriva Babilonului, şi braţul lui va apăsa asupra haldeilor.<br/>


text:
<pb/>Apropiaţi-vă de Mine şi ascultaţi! De la început, n-am vorbit în ascuns, de la obârşia acestor lucruri, am fost de faţă. Şi acum, Domnul Dumnezeu M-a trimis cu Duhul Său.”<br/>


text:
Aşa vorbeşte Domnul, Răscumpărătorul tău, Sfântul lui Israel: „Eu, Domnul Dumnezeul tău, te învăţ ce este de folos şi te călăuzesc pe calea pe care trebuie să mergi!<br/>


text:
O! de ai fi luat aminte la poruncile Mele, atunci pacea ta ar fi fost ca un râu, şi fericirea ta, ca valurile mării.<br/>


text:
Sămânţa ta ar fi fost ca nisipul, şi roadele pântecelui tău, ca boabele de nisip; numele tău n-ar fi fost şters şi nimicit înaintea Mea.<br/>


text:
Ieşiţi din Babilon, fugiţi din mijlocul haldeilor! Vestiţi, trâmbiţaţi cu glas de veselie, daţi de ştire până la capătul pământului, spuneţi: „Domnul a răscumpărat pe robul Său, Iacov!”<br/>


text:
Şi nu vor suferi de sete în pustiurile în care-i va duce: ci va face să curgă pentru ei apă din stâncă, va despica stânca, şi va curge apa.<br/>


