# verses

text:
Şi fură sfărâmate în acelaşi timp fierul, lutul, arama, argintul şi aurul şi se făcură ca pleava vara pe arie, şi vântul le mătură fără ca să se găsească urma lor; iar piatra care a lovit statuia a crescut munte înalt care a umplut pământul întreg.


text:
Tu, împărate, împărat al împăraţilor, căruia Dumnezeul cerului i-a dat împărăţia, puterea, tăria şi slava,


text:
În a cărui stăpânire a dat întreaga lume locuită, oamenii, fiarele câmpului şi păsările cerului, tu eşti capul de aur.


text:
Şi după tine se va ridica o împărăţie mai mică decât a ta, apoi o a treia împărăţie, de aramă, care va stăpâni peste tot pământul.


text:
Apoi o a patra împărăţie va fi tare ca fierul şi, după cum fierul sfărâmă şi zdrobeşte totul, întocmai ca fierul care sfărâmă în bucăţi, le va sfărâma şi le va preface în pulbere.


text:
Iar picioarele pe care le-ai văzut şi degetele, unele de lut de olar şi altele de fier, însemnează că: împărăţia va fi împărţită şi va fi tare ca fierul, după cum tu ai văzut fier amestecat cu lut.


text:
Iar degetele de la picioare, unele de fier şi altele de lut, însemnează că: împărăţia va fi parte tare, parte sfărâmicioasă.


text:
Apoi că ai văzut fierul amestecat cu lutul însemnează că: în pofida amestecării înrudirilor nu vor putea avea nici o temeinicie, după cum fierul nu se poate amesteca la un loc cu lutul.


text:
Iar în zilele acestor împăraţi, Dumnezeul cerului va ridica o veşnică împărăţie, care nu va fi nimicită în veci şi care împărăţie nu va fi trecută la alt popor. Şi ea va sfărâma şi va nimici pe toate celelalte împărăţii şi numai ea va rămânea în veci,


text:
Fiindcă tu ai văzut că o piatră s’a desprins din munte, nu de mână omenească, şi a zdrobit fierul, arama, lutul, argintul şi aurul. Marele Dumnezeu a descoperit împăratului ceea ce va fi în viitor: visul este adevărat şi tâlcuirea lui neîndoielnică!»


text:
Atunci împăratul Nabucodonosor a căzut cu faţa la pământ şi s’a închinat înaintea lui Daniil şi dădu poruncă să-i aducă jertfă şi tămâieri cu mirezme.


text:
Atunci împăratul prinse a grăi lui Daniil astfel: «Cu adevărat că Dumnezeul vostru este Dumnezeul Dumnezeilor şi Stăpânul împăraţilor şi el descopere tainele, fiindcă tu ai putut să descoperi această taină!»


text:
Atunci împăratul înălţă pe Daniil la mare vrednicie şi-i dădu mari şi bogate daruri, şi-l puse satrap peste toate ţinuturile Babilonului şi căpetenie peste toţi înţelepţii Babilonului.


text:
La rugămintea lui Daniil, împăratul trecu ocârmuirea Babilonului în seama lui Şadrac, Meşac şi Abed-Nego, iar Daniil rămase la curtea împărătească.


text:
Împăratul Nabucodonosor făcu o statue de aur înaltă de şaizeci de coţi şi lată de şase coţi, pe care o aşeză în câmpia Dura, din ţinutul Babilonului.


text:
Şi Nabucodonosor împăratul trimise să adune pe satrapi, pe marii dregători, pe cârmuitori, pe căpeteniile oştirilor, pe vistiernici, pe legiuitori, pe judecători şi pe toţi ceilalţi dregători ai ţinuturilor, ca să vină la inaugurarea statuii pe care o făcuse Nabucodonosor împăratul.


text:
Atunci se adunară satrapii, dregătorii cei mari, cârmuitorii, căpeteniile oştirilor, vistiernicii, legiuitorii, judecătorii şi toţi ceilalţi dregători ai ţinuturilor la inaugurarea statuii pe care o ridicase Nabucodonosor, şi stătură înaintea statuii pe care o ridicase Nabucodonosor.


text:
Şi îndată un crainic strigă cu glas tare: «Iată ce poruncă vi se dă vouă, popoarelor, neamurilor şi limbilor:


text:
Îndată ce veţi auzi sunetul trâmbiţei, al flautului, al chitarei, al harfei, al psaltirii, al cimpoiului şi al tuturor instrumentelor muzicale, să cădeţi în genunchi şi să vă închinaţi la statuia cea de aur pe care a ridicat-o împăratul Nabucodonosor;


text:
Iar cine nu va cădea în genunchi şi nu se va închina, chiar în acea clipă, să fie aruncat în mijlocul unui cuptor cu foc arzător!»


text:
Iar când toate popoarele auziră sunetul trâmbiţei, al flautului, al chitarei, al harfei, al psaltirii şi al tuturor instrumentelor muzicale, toate noroadele, neamurile şi limbile căzură în genunchi şi se închinară statuii de aur pe care o ridicase împăratul Nabucodonosor.


text:
Tu poruncă ai dat, ca oricine va auzi sunetul trâmbiţei, al flautului, al chitarei, al harfei, al psaltirii, al cimpoiului şi al altor instrumente muzicale să cadă în genunchi şi să se închine statuii de aur;


text:
Iar cine nu va cădea în genunchi şi nici nu se va închina să fie aruncat în mijlocul unui cuptor cu foc arzător.


text:
Dar se află Iudei, pe care i-ai pus cârmuitori peste ţinutul Babilonului: Şadrac, Meşac şi Abed-Nego. Aceşti bărbaţi nici n’au luat în seamă porunca ta, împărate! Înaintea dumnezeului tău nu îngenunchiază şi nici statuii de aur pe care tu ai înălţat-o nu i se închină!»


text:
Atunci Nabucodonosor împăratul, mânios şi furios, porunci să-i aducă înainte pe Şadrac, Meşac şi Abed-Nego. Iar când aceşti bărbaţi fură aduşi înaintea lui,


text:
Nabucodonosor împăratul începu să-i întrebe: «Este oare adevărat, Şadrac, Meşac şi Abed-Nego, că voi nu vă închinaţi dumnezeului meu şi statuii de aur pe care eu am aşezat-o nu-i cădeţi la pământ cu rugăciuni?


text:
Acum, dacă voi sunteţi gata ca, atunci când veţi auzi sunetul trâmbiţei, al flautului, al chitarei, al harfei, al psaltirii, al cimpoiului şi al altor instrumente muzicale, să cădeţi în genunchi şi să vă închinaţi chipului pe care eu l-am făcut, bine, iar dacă nu vreţi să vă închinaţi, într’o clipă veţi fi aruncaţi în mijlocul unui cuptor cu foc arzător. Şi ce dumnezeu ar putea să vă scape din mâna mea?»


text:
Răspuns-au Şadrac, Meşac şi Abed-Nego şi au zis împăratului: «O, Nabucodonosor, noi n’avem nevoie ca la aceasta să-ţi dăm răspuns!


text:
Dacă, într’adevăr, Dumnezeul nostru, căruia noi ne închinăm, are putere să ne mântuiască, ne va mântui din cuptorul cel cu foc arzător şi din mâna ta, împărate!


text:
Iar dacă nu, să ştii, împărate, că noi nu ne vom închina dumnezeilor tăi şi înaintea statuii de aur pe care tu ai aşezat-o nu vom cădea în genunchi!»


text:
Atunci Nabucodonosor se umplu de mânie şi îşi schimbă chipul feţei sale pentru Şadrac, Meşac şi Abed-Nego. Şi porunci să înfierbânte cuptorul de şapte ori mai mult decât era obiceiul.


text:
Şi porunci celor mai vânjoşi oşteni din oastea lui să lege pe Şadrac, Meşac şi Abed-Nego, şi să-i arunce în cuptorul cel cu foc arzător.


text:
Atunci aceşti oameni fură legaţi şi îmbrăcaţi cu pantalonii lor, cu mintenele lor, cu scufiile lor, şi cu îmbrăcăminte cu tot fură aruncaţi în mijlocul cuptorului înfierbântat.


text:
Fiindcă porunca împăratului fusese grabnică şi cuptorul foarte încins, acei oameni care au aruncat pe Şadrac, Meşao şi Abed-Nego fură mistuiţi de văpaia focului.


text:
Iar aceşti trei bărbaţi: Şadrac, Meşac şi Abed-Nego, căzură legaţi în mijlocul cuptorului cu foc arzător.


text:
Atunci Nabucodonosor împăratul fu cuprins de spaimă şi se sculă în grabă, şi prinse a grăi şi zise sfetnicilor săi: «Oare n’am aruncat noi trei bărbaţi legaţi în mijlocul cuptorului cu foc arzător?» Răspuns-au ei şi i-au zis: «Adevărat, aşa este, împărate!»


text:
Şi începând din nou a grăi zise: «Iată, eu văd patru bărbaţi dezlegaţi, care umblă prin mijlocul cuptorului, nevătămaţi, iar chipul celui de al patrulea este ca chipul unui dumnezeu!»


text:
Atunci Nabucodonosor se apropie de gura cuptorului cu foc arzător şi începând a grăi zise: «Şadrac, Meşac şi Abed-Nego, slujitorii mei, ieşiţi afară şi veniţi la mine!» Atunci Şadrac, Meşac şi Abed-Nego ieşiră înlăuntrul cuptorului.


text:
Şi adunându-se satrapii, marii dregători, cârmuitorii şi sfetnicii împăratului, văzură că focul nu pricinuise nici o vătămare trupului acestor oameni, că părul din capul lor nici măcar nu se pârlise şi că pantalonii lor erau la fel şi că nici măcar nu miroseau a foc.


text:
Atunci Nabucodonosor strigă: «Binecuvântat să fie Dumnezeul lui Şadrac, Meşac şi Abed-Nego, care a trimis pe îngerul său şi a mântuit pe servii săi, care îşi puseseră nădejdea într’însul şi călcară porunca împăratului şi îşi dădură viaţa lor ca să nu slujească şi să nu se închine altor dumnezei decât Dumnezeului lor.


text:
Şi acum am dat această poruncă a mea, că orice popor şi orice neam care va huli pe Dumnezeul lui Şadrac, Meşac şi Abed-Nego să fie tăiat în bucăţi şi casele lor să fie prefăcute într’un morman de dărâmături, fiindcă nu este un alt Dumnezeu care poate să mântuiască într’acest chip!»


text:
După aceasta împăratul a întărit în dregătoriile lor pe Şadrac, Meşao şi Abed-Nego, peste ţinutul Babilonului.


text:
Hrisovul lui Nabucodonosor împăratul, către toate popoarele, neamurile şi limbile care locuesc pe tot pământul: «Pacea voastră să sporească!


text:
Plăcutu-mi-a să vestesc minunile şi faptele cele mai presus de fire pe care le-a făcut cu mine Dumnezeul Cel Prea înalt.


text:
Cât de mari sunt minunile lui şi cât de puternice sunt faptele cele mai presus de fire! împărăţia lui este împărăţie veşnică şi stăpânirea lui ţine peste vârste şi vârste!»


text:
Şi am visat un vis care m’a speriat, şi gândurile care-şi făceau loc în mintea mea, când eram în patul meu, şi vedeniile care mi se arătau înaintea ochilor, m’au înfricoşat.


text:
Şi sosiră tâlcuitorii de semne, vracii, caldeii şi cititorii în stele, cărora le-am spus visul, dar ei n’au putut să-mi arate tâlcuirea lui,


text:
Până când în cele din urmă veni înaintea mea Daniil, căruia îi pusesem numele Belteşaţar, după numele dumnezeului meu, şi în care sălăşlueşte Duhul lui Dumnezeu cel sfânt, şi lui i-am spus visul:


text:
«Belteşaţar, tu căpetenia tâlcuitorilor! Ştiu că în tine sălăşlueşte Duhul lui Dumnezeu cel sfânt şi nici o taină nu-ţi rămâne nepătrunsă; spune tâlcuirea visului pe care l-am visat!


text:
Iată care a fost vedenia care mi-a trecut pe dinaintea ochilor pe când eram în patul meu: Priveam şi iată că am văzut un copac foarte înalt în mijlocul pământului.


text:
Copacul creştea şi se făcea puternic: vârful lui ajungea până la cer şi de zărit se zărea până la capătul pământului;


text:
Frunzişul era frumos şi roadele lui îmbelşugate şi toţi găseau hrană într’însul; fiarele câmpului se adăposteau la umbra lui, păsările cerului îşi durau cuiburi în ramurile lui şi din el se hrăneau toate vietăţile.


text:
Apoi văzui în vedenia care trecea pe dinaintea ochilor mei, pe când eram în patul meu, că un înger, un sfânt se cobora din ceruri.


text:
El striga din răsputeri şi zicea aşa: «Doborîţi copacul şi tăiaţi-i crăngile, scuturaţi frunzele lui şi împrăştiaţi rodul lui, ca vieţuitoarele să fugă de sub el şi păsările din ramurile lui!


text:
Iară vârful rădăcinii lui lăsaţi-l în pământ, într’un lanţ de fier şi de aramă, în iarba câmpului! Din roua cerului să fie udat şi cu dobitoacele să împartă iarba pământului.


text:
Inima lui să nu mai fie inimă de om, ci inimă de dobitoc să-i fie dată şi şapte ani să treacă peste el!


text:
Această sentinţă se reazemă pe porunca îngerilor, iar porunca sfinţilor este ca să cunoască cei vii că Cel Prea înalt stăpâneşte peste împărăţiile omeneşti, pe care le dă cui voieşte şi poate să pună în fruntea lor pe cel mai de jos dintre oameni.»


text:
Acesta este visul pe care l-am văzut eu, împăratul Nabucodonosor, iar tu, Belteşaţar, spune tâlcuirea lui, fiindcă toţi înţelepţii împărăţiei mele nu pot să dezvăluiască tâlcuirea. Tu însă ai putere, fiindcă ai în tine Duhul Dumnezeului celui sfânt!»


text:
Atunci Daniil, care se numea Belteşaţar, rămase înmărmurit o clipă şi gândurile lui se turburară. Împăratul prinse din nou a grăi şi zise: «Belteşaţar, visul şi tâlcuirea lui să nu te înspăimânte!» Răspuns-a Belteşaţar şi a zis: «O, Măria Ta! Visul să fie pentru cei ce te urăsc pe tine, iar tâlcuirea lui pentru vrăjmaşii tăi!


text:
Copacul cel mare şi puternic pe care tu l-ai văzut, care cu vârful ajungea până la cer şi se zărea peste tot pământul,


text:
Cu frunziş frumos, cu rod mult şi din care se hrăneau toţi, sub care se adăposteau fiarele câmpului, iar în ramurile lui durau cuiburi păsările cerului,


text:
Copacul acela, tu eşti, împărate! Tu, care ai ajuns mare şi puternic, ai crescut şi ai ajuns până la ceruri şi a ta stăpânire se întinde până la capătul pământului.


text:
Că împăratul a văzut un înger, un sfânt pogorîndu-se din ceruri şi zicând: «Tăiaţi copacul şi-l nimiciţi, dar vârful rădăcinii lui lăsaţi-l în pământ, în lanţuri de fier şi de aramă, în iarba pământului, şi de roua cerului să fie udat şi cu fiarele câmpului să fie părtaş până ce vor trece peste el şapte ani,


text:
Aceasta se tâlcueşte, împărate, că sentinţa celui Prea înalt s’a adeverit cu stăpânul meu împăratul:


text:
Adică tu să fii izgonit dintre oameni şi să sălăşlueşti cu dobitoacele câmpului, să mănânci iarbă ca boii, din roua cerului să fii udat şi să treacă peste tine şapte ani, până ce tu vei cunoaşte că a Celui Prea înalt este stăpânirea peste împărăţia oamenilor, pe care o dă cui voieşte.


text:
Şi dacă a poruncit să lase vârful rădăcinii copacului însemnează că împărăţia ta se va întoarce în stăpânirea ta, îndată ce vei recunoaşte că Cerul este puternic.


text:
Pentru aceasta, împărate, plăcut să-ţi fie sfatul meu înaintea ta! Răscumpără păcatele tale prin fapte bune şi fărădelegile tale prin milă către cei sărmani, dacă vrei ca tihna ta să dăinuiască!»


text:
După un răstimp de douăsprezece luni, pe când împăratul Nabucodonosor se plimba în palatul împărătesc din Babilon,


text:
Prinse a grăi zicând: «Oare nu este acesta Babilonul cel mare pe care l-am clădit eu întru tăria puterii mele şi spre cinstea strălucirii mele, curte împărătească?»


text:
Şi nici n’apucase să iasă bine cuvântul din gura împăratului şi un glas s’a coborît din cer: «Tu, împărate Nabucodonosor, să ştii că împărăţia s’a luat de la tine;


text:
Şi dintre oameni vei fi izgonit, vei avea sălaş cu fiarele câmpului, cu care vei paşte iarbă, şi vor trece şapte ani peste tine, până ce vei recunoaşte că Cel Prea înalt este stăpân peste împărăţia oamenilor şi o dă cui voieşte!»


text:
Şi în aceeaşi clipă s’a împlinit cuvântul cu Nabucodonosor: el a fost alungat dintre oameni şi a mâncat iarbă cu dobitoacele şi trupul lui era udat de rouă, până când părul i-a crescut ca penele vulturilor şi unghiile ca ghiarele păsărilor.


text:
«Şi după trecerea acestei vremi hotărîte, eu, Nabucodonosor, am ridicat ochii mei la cer, şi mintea îmi veni din nou şi am binecuvântat pe Cel Prea înalt şi celui veşnic viu i-am adus laudă şi proslăvire, căci stăpânirea lui este stăpânire veşnică, iar împărăţia lui peste vârste şi vârste.


text:
Toţi locuitorii pământului sunt socotiţi ca o nimica, şi el face ce voieşte cu oştirea cerească şi cu locuitorii pământului, şi nimeni nu poate să-l împiedice şi să-i zică: «Tu ce faci?»


text:
În acelaşi timp mi-a venit mintea la loc şi, spre faima împărăţiei mele, mi-a venit iarăşi împărăţia şi strălucirea, şi sfetnicii mei şi boierii mei m’au chemat şi iarăşi am fost pus împărat peste împărăţia mea şi puterea mea a crescut foarte.


text:
Acum, eu, Nabucodonosor, laud, înalţ şi preamăresc pe împăratul cerului. Toate faptele lui sunt adevărate şi căile lui drepte, iar pe cei ce umblă trufaşi, are puterea să-i smerească!»


text:
Belşaţar, fiind înfierbântat de vin, porunci să i se aducă odoarele de aur şi de argint pe care Nabucodonosor. părintele său, le luase din templul din Ierusalim, ca împăratul să bea dintr’în-sele, împreună cu boierii săi, femeile sale şi ţiitoarele sale.


text:
Atunci au fost aduse odoarele cele de aur şi de argint care fuseseră luate din templul lui Dumnezeu din Ierusalim şi băură dintr’însele împăratul şi boierii săi, femeile şi ţiitoarele sale.


text:
În clipa aceea ieşiră la iveală degetele unei mâini de om, care scriseră în faţa candelabrului celui mare, pe văruitura peretelui palatului împărătesc, şi împăratul văzu vârful degetelor mâinii care scria.


text:
Atunci faţa împăratului îngălbeni şi gândurile lui îl turburară; încheieturile coapselor sale slăbiră, iar genunchii începură să dârdâiască.


text:
Împăratul începu să strige din răsputeri să i se aducă vrăjitorii, caldeii şi tâlcuitorii de semne. Atunci el prinse a grăi şi zise tuturor înţelepţilor din Babilon: «Oricine va citi scrisul acesta şi îmi va arăta tâlcuirea lui să fie îmbrăcat în veşmânt de porfiră, lanţ de aur să i se pună împrejurul gâtului lui şi să cârmuiască el ca al treilea în împărăţia mea!»


text:
Atunci veniră toţi înţelepţii împăratului, dar nu putură citi scrisul şi nici să arate împăratului care este tâlcuirea lui.


text:
Şi în vreme ce Belşaţar împăratul era tare cuprins de spaimă, cu faţa îngălbenită, iar boierii încremeniţi de spaimă.


text:
Împărăteasa mamă-sa, auzind strigătul împăratului şi al boierilor, intră în cămara de ospăţ şi prinse a grăi zicând: «O, împărate, să trăieşti deapururi! Gândurile tale să nu te înspăimânte şi chipul feţei tale să nu se schimbe!


text:
În împărăţia ta se află un om care are într’însul Duhul lui Dumnezeu cel sfânt şi în vremea domniei tatălui tău a fost descoperită în el lumină, iscusinţă şi înţelepciune, ca înţelepciunea dumnezeiască, iar Nabucodonosor împăratul, tatăl tău, părintele tău, împîrate, îl puse mai marele tâlcuitorilor de semne, al caldeilor şi al cititorilor în stele.


text:
Şi fiindcă s’a descoperit în Daniil un duh mai presus de fire, ştiinţă, şi iscusinţă în tâlcuirea viselor şi în descoperirea lucrurilor ascunse şi în tâlcuirea tainelor, împăratul i-a pus numele Belteşaţar. Deci chiamă pe Daniil şi el îţi va arăta tâlcuirea!»


text:
Atunci Daniil fu adus înaintea împăratului. împăratul prinse a grăi şi întrebă pe Daniil: «Tu eşti Daniil, cel dintre robii iudei pe care i-a adus împăratul, părintele meu, din Iuda?


text:
Am auzit că în tine este Duhul lui Dumnezeu şi că în tine se află lumină, iscusinţă şi înţelepciune mai presus de fire.


text:
Şi tocmai au fost aduşi la mine înţelepţii şi vrăjitorii ca să-mi citească scrisul acesta şi să-mi arate tâlcuirea lui, dar ei nu pot să spună care este înţelesul acestor cuvinte.


text:
Şi eu am auzit despre tine că tu poţi să tâlcueşti visele şi să scoţi înţelesul tainelor. Acum, dacă tu eşti în stare să citeşti scrisul şi să-mi dezvălueşti tâlcuirea lui, ai să fii îmbrăcat în veşmânt de porfiră şi lanţ de aur ai să ai împrejurul gâtului tău şi ai să cârmueşti ca al treilea în împărăţia mea’.»


text:
Atunci Daniil începu să vorbească şi-i zise împăratului: «Darurile tale păstrează-le pentru tine şi răsplătirile tale hărăzeşte-le altora, căci eu voi citi şi aşa împăratului scriptura şi-i voi descoperi tâlcuirea ei.


text:
O, împărate! Dumnezeu Cel Prea înalt a dat lui Nabucodonosor, părintele tău, împărăţia, mărirea, cinstea şi strălucirea;


text:
Iar din pricina puterii pe care el i-o dăduse, toate popoarele, neamurile şi limbile erau cuprinse de spaimă şi tremurau în faţa lui, fiindcă el omora pe cine voia şi lăsa cu viaţă pe cine voia, înălţa pe cine voia şi pogora pe cine voia.


text:
Şi fiindcă inima lui se trufise şi duhul lui se împietrise până la cutezare, a fost dat jos de pe tronul împărăţiei sale şi vrednicia lui i-a fost luată;


text:
Şi a fost izgonit dintre oameni şi s’a făcut asemenea dobitoacelor, şi a stat la un loc cu asinii sălbatici, mâncând iarbă cu dobitoacele, şi şi-a udat trupul din roua cerului până a recunoscut că Dumnezeu Cel Prea înalt este stăpân peste împărăţia oamenilor şi aşează în fruntea ei pe cine voieşte.


text:
Ci te-ai ridicat împotriva Stăpânului cerului şi ai adus odoarele casei sale înaintea ta, şi ai băut vin din ele, tu şi boierii tăi, femeile tale şi ţiitoarele tale, şi ai proslăvit dumnezei de argint, de aur, de aramă, de fier, de lemn, de piatră, dumnezei care nu văd şi nu aud şi nici nu cunosc nimic, iar pe Dumnezeul în mâna căruia este suflarea ta şi toate căile tale, nu l-ai cinstit.


text:
Atunci a poruncit Belşaţar şi au îmbrăcat pe Daniil în veşmânt de porfiră şi i-au pus lanţ de aur la gâtul lui şi au crăinicit că el va cârmui ca al treilea în împărăţie.


text:
Şi i-a plăcut lui Dariu ca să pună peste împărăţia lui o sută şi douăzeci de satrapi care să privegheze în toată împărăţia.


text:
Iar în fruntea lor trei sfetnici dintre care unul era Daniil, şi aceşti satrapi trebuiau să le dea lor socoteală, astfel ca împăratul să nu fie păgubit.


text:
Însă Daniil întrecea sfetnicii, şi satrapii, fiindcă avea într’însul un duh mai presus de fire şi împăratul cugeta să-l facă mai mare peste toată împărăţia.


text:
Atunci sfetnicii şi satrapii căutară să-i găsească lui Daniil vre-o vină din partea cârmuirii împărăţiei, dar nu putură să-i afle nici o pricină ori lucru rău, fiindcă el era credincios şi nici o scăpare din vedere ori greşală nu i s’a putut găsi.


text:
Dar acei oameni au zis: «Dacă nu-i găsim lui Daniil nici o pricină, cu toate acestea îi vom afla lui una, privitor la legea Dumnezeului lui».


text:
Atunci sfetnicii şi satrapii aceia se duseră în grabă la împărat şi îi grăiră aşa: «O, împărate Dariu, să trăieşti deapururi!


text:
Toţi sfetnicii împărăţiei, marii cârmuitori, satrapii, legiuitorii şi guvernatorii s’au sfătuit laolaltă să scoată hrisov împărătesc prin care să se rânduiască aspră oprire, că orişicine s’ai ruga vreme de trei zile la alt dumnezeu şi om de cât ţie, împărate, să fie aruncat în groapa cu lei.


text:
Şi acum, împărate, vesteşte această aspră oprire şi iscăleşte hrisovul care, după legea nestrămutată a Mezilor şi Perşilor, să nu se mai poată schimba!»


text:
Îndată ce Daniil află că hrisovul fusese iscălit, se duse acasă, unde avea în foişorul din catul de sus ferestrele deschise spre Ierusalim, şi în fiecare zi îngenunchia de trei ori şi se ruga şi mulţumea lui Dumnezeu, aşa precum avusese obiceiul să facă şi mai înainte.


text:
Atunci bărbaţii aceia se năpustiră gălăgioşi şi găsiră pe Daniil rugându-se fierbinte şi cerând îndurarea lui Dumnezeu.


text:
Apoi se apropiară şi grăiră înaintea împăratului privitor la oprirea împărătească: «Oare n’ai iscălit tu hrisovul că oricine se va ruga timp de trei zile la oricare alt dumnezeu ori om, decât numai ţie, împărate, să fie aruncat în groapa cu lei?» Răspuns-a împăratul şi a zis: «Aşa rămâne hotărît, iar după legiuirea Mezilor şi a Perşilor nu se poate schimba!»


text:
Atunci au răspuns ei împăratului şi au zis: «Daniil cel dintre robii iudei nu a ţinut în seamă de oprirea ta pe care tu, împărate, ai iscălit-o, ci de trei ori pe zi îşi face rugăciunea!»


text:
Când a auzit împăratul aceasta, s’a turburat foarte şi şi-a pus în gând, cum ar face ca să-l scape pe Daniil, şi până la apusul soarelui s’a străduit ca să-l libereze.


text:
În urmă oamenii aceia se duseră în grabă la împărat şi îi ziseră: «Ştiut să-ţi fie, împărate, că după legea Mezilor şi a Perşilor orice poruncă sau oprire împărătească întărită de împărat nu se mai poate schimba!»


text:
Atunci împăratul porunci să aducă pe Daniil şi îl aruncă în groapa cu lei. Şi împăratul prinse a grăi şi zise lui Daniil: «Dumnezeul tău, pe care tu îl cinsteşti fără încetare, acela să te mântuiască!»


text:
Apoi a fost adusă o piatră care a fost prăvălită deasupra gropii, iar împăratul a pecetluit-o cu inelul său şi cu inelul dregătorilor săi, aşa ca nimic să nu se schimbe cu privire la Daniil.


text:
După aceasta, împăratul se duse în palatul său şi petrecu toată noaptea în post, ţiitoare nu aduse lângă el, şi somnul nu-l mai prinse.


text:
Apoi împăratul se sculă la revărsatul zorilor – când se lumina de ziuă – şi se duse în grabă la groapa cu lei,


text:
Şi când s’a apropiat de groapă, a strigat pe Daniil cu glas tare. Şi împăratul prinse a grăi şi zise lui Daniil: «Daniile, slujitorul Dumnezeului celui viu, Dumnezeul tău, căruia te închini neîncetat, oare a putut să te mântuiască de lei?»


text:
Dumnezeu a trimis pe îngerul său şi a astupat gura leilor de nu mi-au făcut nici un rău, pentru că am fost găsit nevinovat înaintea lui, aşijderea şi în faţa ta, împărate, n’am făcut nici un rău!»


text:
Împăratul s’a bucurat atunci foarte şi a poruncit ca să scoată pe Daniil din groapă; şi Daniil a fost scos din groapă, fără să fi avut nici cea mai mică vătămare, fiindcă nădăjduise în Dumnezeul lui.


text:
Atunci a poruncit împăratul să aducă pe bărbaţii cei care pârîseră pe Daniil şi-i aruncă în groapa cu lei, pe ei, pe fiii lor şi pe femeile lor, şi nici nu ajunseră bine în fundul gropii, că leii se şi năpustiră asupra lor şi le sfărâmară toate oasele.


text:
Şi împăratul Dariu scrise la toate popoarele, neamurile şi limbile care locuesc peste tot pământul: «Pacea voastră să sporească!


text:
Poruncă am dat ca în tot cuprinsul împărăţiei mele să se teamă şi să tremure lumea înaintea Dumnezeului lui Daniil, fiindcă el este Dumnezeul cel viu, care rămâne în veci, şi împărăţia lui nu se va nimici şi stăpânirea lui nu va avea sfârşit.


text:
El poate să mântuiască şi să slobozească, face minuni şi fapte mai presus de fire în cer şi pe pământ; şi el a mântuit pe Daniil din ghiara leilor!»


text:
Şi Daniil a stat în dregătoria lui în vremea împărăţiei lui Dariu şi în vremea împărăţiei lui Cirus, împăratul Perşilor.


text:
În anul întâi al lui Belşaţar, împăratul Babilonului, Daniil a visat un vis şi vedenii îi treceau pe dinaintea ochilor, pe când era culcat în patul lui. Atunci el scrise visul şi povesti cele mai însemnate fapte.


text:
Daniil începu a grăi zicând: «Văzut-am în vedenia mea în ceas de noapte şi iată că cele patru vânturi ale cerului sfredeliră marea cea necuprinsă,


text:
Cea dintâi semăna cu un leu şi avea aripi de vultur. M’am uitat la ea până ce aripile ei fură smulse şi fu ridicată de pe pământ şi pusă în picioare ca un om şi i s’a dat inimă de om.


text:
Şi iată că ieşi a doua fiară, cu înfăţişare de urs, stând tolănită pe o parte şi ţinând în gură, între dinţi, trei coaste. Şi ei i s’a dat poruncă: «Scoală-te şi mănâncă multă carne!»


text:
După aceasta m’am uitat iarăşi şi văzui altă fiară, care semăna cu o panteră, cu patru aripi de pasăre în spate şi cu patru capete şi i s’a dat ei putere.


text:
Şi iarăşi mi s’a arătat în vedeniile mele în ceas de noapte şi văzui pe a patra fiară spăimântătoare şi înfricoşată şi foarte puternică. Ea avea dinţi puternici de fier şi ghiare de aramă; mânca şi sfărâma, iar ce rămânea, călca în picioare. Ea se deosebea de toate celelalte fiare de mai nainte şi avea zece coarne.


text:
Mă uitai ţintă la coarne şi văzui un alt corn mic care se ridica între ele şi el smulse din rădăcină trei din coarnele cele dintâi. Şi văzui că acest corn avea ochi ca ochii de om şi gură care grăia cu trufie.


text:
Privii până când fură puse jilţuri şi s’a aşezat Cel vechi de zile: îmbrăcămintea lui albă ca zăpada, iar părul capului său curat ca lâna; jilţul său: flăcări de foc; roatele lui: foc arzător.


text:
Un pârău de foc se vărsa şi ieşea din el; mii de mii îi slujeau şi zeci de mii de mii stăteau gata înaintea lui! Curtea de judecată se aşeză şi cărţile fură deschise.


text:
Şi eu mă uitam din pricina zgomotului cuvintelor trufaşe pe care le grăia cornul. Şi privii până când fiara fu omorîtă. Şi trupul ei fu nimicit şi dat focului mistuitor.


text:
Dar şi celorlalte fiare li s’a luat stăpânirea şi lungimea vieţii lor a fost hotărîtă numai pentru o vreme.


text:
Şi pe când eu priveam ţintă la vedenia mea în ceas de noapte, iată că pe norii cerului venea cineva ca Fiul Omului şi a ajuns până la Cel vechi de zile şi a fost dus înaintea lui.


text:
Şi lui i s’a dat stăpânirea, slava şi împărăţia, ca toate popoarele neamurile şi limbile lui să-i slujească. Stăpânirea lui este veşnică, stăpânire care nu va trece, iar împărăţia lui nu va fi nimicită.


text:
Şi fiindcă eu, Daniil, am fost turburat cu duhul meu şi vedeniile care treceau pe dinaintea ochilor mei mă spăimântau,


text:
Mă apropiai de unul din cei de faţă şi-l rugai să mă lămurească temeinic despre toate acestea. Şi el îmi vorbi şi-mi descoperi tâlcuirea vedeniei:


text:
Iar sfinţii Celui Prea înalt vor lua împărăţia şi o vor ţine în stăpânire în veci şi în vecii vecilor!»


text:
După aceasta am voit să mă lămurească temeinic despre fiara a patra, care se deosebea de toate celelalte şi care era straşnic de înfricoşată, cu dinţi de fier şi cu ghiare de aramă şi ceea ce mânca sfărâma, iar ceea ce rămânea călca în picioare;


text:
Şi despre cele zece coarne care erau pe capul său şi despre celălalt care se ridica şi înaintea căruia căzuseră cele trei şi avea ochi şi gură care grăia cu trufie şi care era mult mai mare de cât celelalte.


text:
Până ce veni Cel vechi de zile şi făcu dreptate, sfinţilor Celui Prea înalt, până ce se plini vremea şi împărăţia ajunse în stăpânirea sfinţilor.


text:
El răspunse astfel: «Fiara a patra înseamnă că o a patra împărăţie va fi pe pământ, care se va deosebi de toate celelalte împărăţii, care va mânca tot pământul, îl va călca în picioare şi îl va preface în pulbere.


text:
Şi cele zece coarne însemnează că din această împărăţie se vor ridica zece împăraţi şi un altul se va scula după ei şi se va deosebi de cei de dinaintea lui şi va doborî trei împăraţi.


text:
Şi va grăi cuvinte trufaşe împotriva Celui Prea înalt şi va nimici pe sfinţii Celui Prea înalt şi îşi va pune de gând să schimbe praznicile şi legea, şi sfinţii vor fi daţi în mâna lui timp de un an şi doi ani şi o jumătate de an.


text:
Şi împărăţia şi stăpânirea şi mărirea împărăţiilor care sunt sub ceruri se vor da norodului sfinţilor Celui Prea înalt; împărăţia lui este împărăţie veşnică şi toate stăpânirile îi vor sluji lui şi pe el îl vor asculta!»


text:
Iată sfârşitul vorbirii. Pe mine, Daniil, gândurile mele m’au înspăimântat şi faţa mi s’a schimbat şi am păstrat vedenia în inima mea.»


text:
«În anul al treilea al împărăţiei lui Belşaţar, mi s’a arătat mie, lui Daniil, o vedenie, afară de cele ce mi se arătaseră mai nainte.


text:
Şi pe când eram cu ochii ţintă la vedenie, se făcea – pe când priveam eu – că eram în Suza, capitala Elamului, şi stând cu privirea ţintă, eram pe fluviul Ulai.


text:
Şi am ridicat ochii mei şi am privit şi am văzut un berbec cu două coarne, care stătea în picioare în faţa fluviului. Şi berbecul avea coarne, coarne lungi, iar unul mai lung decât celălalt şi cei mai lung creştea cel din urmă.


text:
Văzut-am berbecul împungând cu coarnele la apus, la miază-noapte şi la miază-zi şi nici o fiară nu i se împotrivea şi nimeni nu scăpa de împunsăturile lui. El făcea ce voia şi creştea mereu.


text:
Şi m’am uitat cu luare aminte şi iată un ţap venea de la apus pe deasupra feţei pământului, fără să se atingă de pământ. Şi ţapul avea un corn care se zărea între cei doi ochi.


text:
Şi a venit până la berbecul cel cu două coarne pe care îl văzusem că stătea înaintea fluviului şi se năpusti spre el cu toată văpaia tăriei lui,


text:
Şi l-am văzut apropiindu-se de berbec, şi se înverşuna împotriva lui şi izbi berbecul şi-i sfărâmă cele două coarne ale lui, încât berbecul nu mai avea putere să i se împotrivească; şi l-a trântit la pământ şi l-a călcat în picioare, încât nimeni n’ar fi putut să scape pe berbec din silnicia lui.


text:
Şi ţapul crescu foarte şi când era în culmea puterii lui, cornul cel mare se sfărâmă şi crescură în locul lui alte patru coarne înspre cele patru vânturi ale cerului.


text:
Şi din unul dintre ele ieşi un corn care din mic ce era, crescu afară din cale, spre miază-zi, spre răsărit şi către ţara cea mândră.


text:
Şi el se făcu mare până ce ajunse la oastea cerului şi doborî la pământ o parte de oştire şi de stele pe care le calcă în picioare.


text:
Şi ajunse tot crescând până la voevodul oştirii, încât îi răpi jertfa de fiecare zi şi pângări locul templului său,


text:
Iar în locul jertfei de fiecare zi a aşezat păcatul, iar credinţa cea adevărată a fost doborîtă la pământ şi orişice făcea, îi mergea în plin.


text:
Şi am auzit un sfânt care grăia şi un alt sfânt a întrebat pe cel ce grăia: «Câtă vreme va să mai ţină vedenia jertfa de fiecare zi să nu se mai aducă, păcatul cel pustiitor să fie pus în loc şi templul şi oştirea să fie călcate în picioare?»


text:
Atunci el îi răspunse: «Până vor trece două mii trei sute de seri şi de dimineţi; după aceea templul îşi va căpăta iarăşi rostul lui!»


text:
Şi când eu, Daniil, am văzut vedenia şi m’am străduit să o înţeleg, văzui dintr’o dată pe cineva care stătea înaintea mea şi avea chip de om.


text:
Atunci am auzit o voce de om deasupra fluviului Ulai, voce care striga şi spunea: «Gavriile, tâlcueşte celui de acolo vedenia!»


text:
Şi el a venit în locul unde eram eu şi, pe când se apropia, m’am spăimântat şi am căzut cu faţa la pământ. Şi el mi-a grăit: «Ia aminte, fiul omului, că vedenia este pentru viitor!»


text:
Şi pe când vorbea cu mine, stam uluit cu faţa la pământ. Atunci el se atinse de mine şi mă ridică în picioare,


text:
Şi-mi spuse: «Iată îţi voi descoperi ceea ce va fi în viitor cu mânia lui Dumnezeu; fiindcă pentru viitor este sorocită vedenia.


text:
Iar ţapul este împăratul Greciei şi cornul cel mare care este între ochi, pe fruntea lui, este împăratul cel dintâi.


text:
Apoi, că după ce a fost sfărâmat, patru coarne au crescut în locul lui, asta însemnează că împărăţii se vor ridica dintr’un singur popor, însă fără să aibă puterea lui.


text:
Iar la sfârşitul împărăţiei lor, când se va covârşi măsura păcatelor, se va ridica un împărat cu chip semeţ şi isteţ la uneltiri.


text:
Şi va fi puternic prin puterea lui, – dar nu prin puterea lui, – şi va fi pricină de înfricoşat prăpăd şi în orice lucru va izbuti şi va prăbuşi pe cei puternici şi pe norodul sfinţilor.


text:
Din pricina isteţimii lui, va izbuti înşelăciunea în mâna lui şi se va semeţi în inima lui şi în vreme de pace va doborî pe mulţi. Şi se va ridica împotriva voevodului voevozilor, dar va fi doborît la pământ şi nu de mână de om.


text:
Iar vedenia despre seri şi despre dimineţi, despre care ţi s’a grăit mai înainte, este adevărată; tu însă pecetlueşte vedenia, fiindcă ea este hotărîtă pentru viitor!»


text:
Şi eu, Daniil, am rămas cu totul istovit de puteri şi am fost bolnav vreo câteva zile. Dar m’am sculat şi am avut grijă de slujba împăratului. Şi din pricina vedeniei am rămas uluit. Şi nimeni n’a putut să înţeleagă vedenia.»


text:
«În anul întâi al lui Dariu, fiul lui Ahaşveroş, din neamul Mezilor, care a domnit peste împărăţia Caldeilor,


text:
În anul cel dintâi al împărăţiei lui, eu, Daniil, am citit în cărţi numărul de şaptezeci de ani, pentru care a fost cuvântul Domnului către proorocul Ieremia, ani care trebuiau să se plinească de la dărâmarea Ierusalimului,


text:
Şi am întors faţa mea către Domnul Dumnezeu stăruind în rugăciune şi în rugi fierbinţi, cu post, sac şi cenuşă.


text:
Şi m’am rugat Domnului Dumnezeu şi m’am mărturisit şi am zis: «Doamne Dumnezeule cel mare şi minunat, care păstrezi legământul şi îndurarea pentru cei ce te iubesc pe tine şi păzesc poruncile tale!


text:
Păcătuit-am, fărădelege am săvârşit şi ca nelegiuiţii ne-am purtat, răzvrătitu-ne-am şi ne-am depărtat de la poruncile şi de la rânduielile tale,


text:
Şi nu am ascultat de robii tăi prooroci, care ne-au grăit în numele tău: împăraţilor noştri, voevozilor noştri, părinţilor noştri şi întregului popor al ţării.


text:
De partea ta, Doamne, este dreptatea, iar de partea noastră ruşinarea feţelor noastre, precum se întâmplă în ziua de astăzi: pentru locuitorii lui Iuda şi ai Ierusalimului şi pentru întreg Israilul de departe ori de aproape, din toate ţările în care i-ai izgonit din pricina necredinţei cu care s’au făcut vinovaţi înaintea ta.


text:
Stăpâne Doamne, a noastră este ruşinarea feţelor, a împăraţilor noştri, a voevozilor noştri şi a părinţilor noştri, fiindcă noi am păcătuit înaintea ta!


text:
Şi n’am ascultat de glasul Domnului Dumnezeului nostru ca să umblăm în legea lui, pe care ne-a dat-o nouă prin mâna robilor săi prooroci.


text:
Ci tot Israilul a călcat legea ta şi s’a răzleţit de tine, din pricină că n’a ascultat de glasul tău. De aceea s’a vărsat peste noi blestemul şi jurământul scris în legea lui Moise, slujitorul lui Dumnezeu, fiindcă am păcătuit împotriva ta.


text:
Şi şi-a adeverit cuvintele sale pe care ni le-a grăit nouă şi judecătorilor noştri care ne-au cârmuit pe noi, fiindcă a voit să aducă peste noi straşnic prăpăd care nu s’a mai abătut niciodată sub cer asemenea celui care s’a abătut peste Ierusalim.


text:
Precum este scris în legea lui Moise, toată această nenorocire s’a năpustit peste noi, dar noi n’am îmbunat faţa Domnului Dumnezeului nostru, ca să ne pocăim de fărădelegile noastre şi să ne întoarcem la credinţa noastră.


text:
Gândit-a îndelung Domnul, pentru nenorocirea pe care a abătut-o peste noi, fiindcă Domnul Dumnezeul nostru în toate faptele pe care le face, este drept, însă noi n’am ascultat de glasul lui.


text:
Şi acum, Doamne Dumnezeul nostru, tu care ai scos pe poporul tău din ţara Egiptului cu mână tare şi te-ai făcut vestit până în ziua de astăzi, păcătuit-am, fărădelege am săvârşit!


text:
O, Doamne! Întru milostivirea ta întoarce toată mânia şi toată văpaia urgiei tale de la cetatea Ierusalimului, de la muntele cel sfânt al tău, fiindcă pentru păcatele noastre şi pentru fărădelegile părinţilor noştri, Ierusalimul şi poporul tău au ajuns de ocară pentru toţi vecinii noştri.


text:
Şi acum ascultă, Dumnezeul nostru, rugăciunea robului tău şi ruga lui fierbinte şi luminează faţa ta spre templul tău pustiit, pentru numele tău, Doamne!


text:
Pleacă, Dumnezeul meu, urechea ta şi auzi, deschide ochii tăi şi vezi pustiirea noastră şi cetatea în care se chiamă numele tău. Căci nu pentru faptele noastre cele bune cădem cu rugăciunile noastre cele fierbinţi, ci pentru îndurările tale cele bogate.


text:
O, Doamne, auzi! O, Doamne, iartă! O, Doamne, ia aminte şi nu fi târzielnic pentru numele tău, Dumnezeul meu; căci numele tău îl chiamă cetatea şi poporul tău!»


text:
Şi în vreme ce grăiam şi mă rugam şi mărturisiam păcatul meu şi păcatul poporului meu Israil şi cădeam cu ruga mea fierbinte înaintea Domnului Dumnezeului meu, pentru sfânt muntele Dumnezeului meu,


text:
Şi pe când vorbeam în rugăciunea mea, iată un om, Gavriil, pe care l-am văzut în vedenia mea cea de la început, în zbor grăbit, se apropie de mine, pe la vremea jertfei de seară.


text:
Când tu ai început să te rogi, poruncă mi-a fost dată şi eu am venit să-ţi aduc veste, fiindcă tu eşti un om iubit de Dumnezeu. Ia aminte la poruncă şi înţelege vedenia!


text:
Şaptezeci de săptămâni sunt hotărîte pentru poporul tău şi pentru cetatea ta cea sfântă până fărădelegea ta va ajunge la culme şi păcatul va covârşi măsura şi se va ispăşi fărădelegea, până ce dreptatea cea veşnică va veni şi vedenia proorocului se va adeveri şi se va unge Sfântul Sfinţilor.


text:
Să ştii deci şi înţelege că, de la ieşirea poruncii pentru zidirea din nou a Ierusalimului şi până la Cel Uns – voevodul – sunt şapte săptămâni şi şaizeci şi două de săptămâni; şi vor fi zidite din nou pieţele şi zidul cel din afară, în vremi de strâmtorare.


text:
Iar după cele şaizeci şi două de săptămâni, Cel Uns va pieri fără să se găsească vre-o vină într’însul, iar poporul unui principe va veni şi va dărâma cetatea şi templul. Şi sfârşitul cetăţii va veni prin potopul mâniei lui Dumnezeu, şi până la capăt va fi război: prăpădul cel hotărît.


text:
Atunci el va încheia un legământ cu mulţi într’o săptămână, iar la mijlocul săptămânii va înceta jertfa şi prinosul, şi în templu se va aşeza urîciunea pustiirii, până când pedeapsa nimicirii cea hotărîtă se va vărsa peste locul pustiirii.»


text:
În anul al treilea al lui Cirus, împăratul Perşilor, i s’a descoperit un cuvânt lui Daniil – care se chema Belteşaţar – şi adevărat este cuvântul şi el înseamnă mare primejdie de război. El înţelese cuvântul şi pricepu înţelesul vedeniei.


text:
Pâine bună n’am mâncat, carne şi vin n’au intrat în gura mea şi cu mirezme nu m’am uns, până ce nu s’au împlinit trei săptămâni de zile.


text:
Dar în ziua a douăzeci şi patra a lunii întâia, eu, Daniil, eram pe ţărmul fluviului celui mare – adică Tigrul.


text:
Şi mi-am ridicat ochii mei şi văzui un om îmbrăcat în veşminte de in, iar coapsele lui încinse cu aur curat şi de preţ,


text:
Trupul lui era ca şi crisolitul şi chipul lui ca fulgerul, iar ochii lui ca flăcările de foc, mâinile şi picioarele lui străluceau ca arama lustruită, iar huetul cuvintelor lui ca vuetul unei mulţimi.


text:
Şi am văzut numai eu, Daniil, vedenia, iar oamenii care erau cu mine n’au văzut vedenia, ci spaimă mare a căzut peste ei şi au fugit să se ascundă.


text:
Atunci eu am rămas singur şi am văzut această mare vedenie şi am rămas fără putere, şi înfăţişarea chipului meu s’a schimbat în rău şi rămăsei fără vlagă.


text:
Şi am auzit huetul cuvintelor mele, şi în vreme ce auzeam huetul cuvintelor melc, căzui în toropeală cu faţa la pământ.


text:
Şi iată că o mână se atinse de mine şi mă sili ca tremurând să mă scol în genunchi, sprijinindu-mă în podul palmelor.


text:
Atunci el mi-a zis: «Daniile, om plăcut al lui Dumnezeu, ia aminte la cuvintele pe care eu ţi le voi spune şi scoală în picioare, fiindcă acum sunt trimis către tine!» Şi pe când îmi vorbea aşa, m’am sculat tremurând.


text:
Şi el mi-a zis: «Nu te teme, Daniile, căci din ziua dintâi, de când te-ai străduit să înţelegi şi să te smereşti înaintea Dumnezeului tău, cuvintele tale au fost auzite şi am sosit pentru cuvintele tale.


text:
Şi îngerul păzitor al Persiei mi-a stat împotrivă douăzeci şi una de zile, dar iată că Mihail, voevodul îngerilor păzitori, a venit într’ajutorul meu şi eu l-am lăsat acolo la îngerul păzitor al împăratului Perşilor,


text:
Şi am venit ca să pătrunzi cu mintea ceea ce va veni peste poporul tău în viitor, fiindcă vedenia este hotărîtă pentru viitor!»


text:
Şi iată! Acela care avea chipul Fiului Omului s’a atins de buzele mele şi atunci am deschis gura mea şi am grăit şi am zis celui ce sta înaintea mea: «O, Stăpânul meu! Din pricina acestei vedenii mă cuprinseră zvârcoliri de durere şi rămăsei fără vlagă.


text:
Şi cum ar putea robul Domnului meu să grăiască cu Domnul meu, care este aici de faţă? Fiindcă de spaimă îmi piere toată puterea şi suflarea mi se opreşte!»


text:
Şi mi-a zis: «Nu te teme, om plăcut lui Dumnezeu! Pace ţie! Fii tare şi bărbătos!» Şi pe când grăia cu mine, m’am simţit mai bărbătos şi am zis: «Spune, Stăpâne, căci m’ai întărit!»


text:
Atunci el zise: «Ştii tu, oare, pentru ce am venit la tine? Acum mă voi întoarce să mă războiesc cu îngerul păzitor al Persiei şi când eu mă voi duce, iată că îngerul păzitor al Greciei va veni.


text:
Dar eu îţi voi descoperi ţie ceea ce este scris în cartea adevărului şi nimeni nu poate să mi se împotrivească la aceasta decât Mihail, îngerul vostru păzitor!»


text:
Şi acum îţi voi descoperi adevărul! Iată că se vor mai ridica în Persia trei împăraţi, iar al patrulea va fi mai bogat decât toţi şi prin puterea bogăţiei sale va ridica totul împotriva împărăţiei greceşti.


text:
Şi va ieşi la iveală un împărat viteaz şi va stăpâni peste o împărăţie puternică şi va face numai ceea ce i se va părea bun.


text:
Iar când va fi în culmea puterii sale, împărăţia lui se va prăbuşi şi se va împărţi după cele patru vânturi ale cerului, fără ca să rămână urmaşilor săi, şi nu va mai fi ca împărăţia peste care el a domnit, fiindcă împărăţia lui va fi sfâşiată şi se va împărţi la alţii decât la urmaşii lui.


text:
Şi împăratul de la miază-zi va ajunge puternic şi unul dintre voevozii lui va fi mai puternic decât el şi va domni, iar împărăţia lui va fi o împărăţie puternică.


text:
Şi după trecere de ani se vor uni, şi fiica împăratului de la miază-zi se va duce la împăratul de la miază-noapte ca să aducă pacea, însă puterea braţului nu va dăinui şi nici braţul său nu va dăinui, ci ea va fi dată morţii împreună cu cei din jurul ei, cu copiii şi cu soţul ei.


text:
Apoi, unul dintre odraslele ieşite din neamul ei se va ridica în locul ei şi va porni cu război împotriva oştirii protivnice şi va intra în cetatea împăratului de la miază-noapte şi se va purta aşa cum va socoti cu cale şi va fi puternic.


text:
Chiar şi dumnezeii lor, împreună cu chipurile lor turnate, cu odoarele lor de aur şi argint, vor fi duşi în robia Egiptului şi el va fi ani de-a-rândul mai puternic decât împăratul de la miazănoapte.


text:
Şi feciorul lui va începe războiul şi va strânge o mare oaste şi va năvăli peste el şi îl va potopi şi îl va cotropi şi, când va face al doilea război, va pătrunde până în cetatea lui.


text:
Atunci împăratul de la miază-zi va fi foarte amărît şi va ieşi şi se va război cu el, adică el cu împăratul de la miazănoapte. Şi el va ridica o mare oştire, iar oştirea va cădea în mâna aceluia.


text:
Şi oştirea va fi nimicită şi inima lui va fi trufaşă; zeci de mii va doborî la pământ, dar nu va fi mai puternic.


text:
Şi încă o dată împăratul de la miazănoapte va ridica o oştire mai puternică decât cea dintâi şi după un răstimp de câţiva ani va da năvală peste el cu o mare oştire şi cu numeroasă călărime.


text:
Şi în vremea aceea mulţi se vor scula împotriva împăratului de la miază-zi şi oameni silnici din poporul tău se vor ridica aşa ca să se plinească vedenia, dar se vor poticni.


text:
Iar împăratul de la miază-noapte va veni şi va ridica un val de pământ şi va cuprinde cetatea, iar oştirea de ajutor a împăratului de la miază-noapte nu va putea să ţină piept şi cetele de oştire ale sale vor fugi şi nu va fi nici un chip de stat împotrivă.


text:
Cel care va porni împotriva lui va face după placul său şi nimeni nu i se va putea împotrivi, şi se va opri în ţara cea mândră şi totul va fi în mâna lui.


text:
Şi îşi va îndrepta privirea să ia în stăpânire întreaga lui împărăţie şi va face o învoială cu el şi-i va da de soţie pe o fiică a sa, ca să aducă pieirea ţării, dar aceasta nu se va întâmpla şi nu va duce la izbândă.


text:
Şi îşi va întoarce privirea spre ţările de pe coaste şi va cuprinde multe, iar un căpitan de oştire va şterge ocara lui şi înşeptit îi va plăti ocara pricinuită de el.


text:
Şi în locul lui va veni unul care va trimite un strângător de dări prin mândreţea împărăţiei, şi în câtăva vreme va fi doborît, dar nu prin mânie şi nici prin război.


text:
Şi în locul lui va veni un om dispreţuit, care nici nu se gândise la vrednicia împărătească, şi el va veni paşnic şi prin uneltiri va ajunge stăpân pe împărăţie.


text:
Şi oştirile de ajutor vor da înapoi de dinaintea lui şi vor fi sfărâmate, aşijderea şi principele legământului.


text:
Şi pe neaşteptate va năvăli în cele mai bogate ţinuturi ale ţării şi va face ceea ce n’au făcut părinţii lui şi nici strămoşii lui: el le va împărţi cu risipă pradă şi jaf şi bogăţii, şi va urzi planuri împotriva ţărilor întărite, însă numai pentru o vreme.


text:
Şi-şi va îmboldi puterea sa şi inima sa împotriva împăratului de la miază-zi, în fruntea unei mari oştiri, iar împăratul de la miază-zi se va prinde în luptă cu oaste mare şi foarte puternică, dar nu va putea să i se împotrivească, fiindcă se vor urzi uneltiri împotriva lui.


text:
Şi cei doi împăraţi vor urzi blestemăţii în inima lor. Unul împotriva altuia, şi la aceeaşi masă îşi vor spune vorbe mincinoase; însă nimic nu va izbuti, fiindcă sfârşitul nu va veni decât la vremea hotărîtă.


text:
Şi se va întoarce în ţara lui cu mari bogăţii şi inima lui va urzi planuri împotriva sfântului legământ, şi aşa va face şi se va întoarce în ţara lui.


text:
La vremea hotărîtă va porni război din nou împotriva împărăţiei de la miază-zi; dar această din urmă bătălie nu va fi ca cea dintâi.


text:
Corăbii din Chitim vor năvăli împotriva lui, aşa că-şi va pierde curajul, şi iarăşi se va întărâta împotriva sfântului legământ şi iarăşi îşi va îndrepta privirea spre cei care s’au lepădat de legământul sfânt.


text:
Şi oşti trimise de el se vor opri acolo şi vor pângări templul şi cetatea şi jertfa cea deapururi o vor desfiinţa şi vor pune în loc idolii pustiitorului.


text:
Şi cu linguşiri el va ademeni la cinstirea idolilor pe cei ce s’au lepădat de legământ, iar poporul celor care cinstesc pe Dumnezeu va rămânea statornic şi îl va urma.


text:
Şi cei mai iscusiţi vor învăţa gloata norodului, dar ei vor cădea o bucată de vreme în ascuţişul săbiei, de foc, de ducere în robie şi de pustiire.


text:
Şi în toată această prăbuşire a lor vor căpăta puţin ajutor şi mulţi vor trece la ei mai mult din făţărnicie.


text:
Şi vor fi şi înţelepţi care vor cădea ca să se lămurească, să se curăţească şi să se albească până la sfârşitul vremii, căci încă nu s’a împlinit vremea rânduită de Dumnezeu.


text:
Şi împăratul va face după placul său şi se va semeţi şi se va trufi împotriva oricărui dumnezeu şi împotriva Dumnezeului dumnezeilor va grăi cuvinte de trufie şi-i va merge în plin, până când măsura mâniei se va umplea, căci ceea ce este hotărît se va împlini.


text:
Şi nu-i va păsa de dumnezeii părinţilor lui şi nici de dumnezeul plăcut femeilor, şi nu se va sinchisi de orişicare alt dumnezeu, ci îşi va închipui că este mai mare decât toţi.


text:
Şi în locul lui va cinsti pe dumnezeul cetăţilor şi pe un dumnezeu pe care părinţii lui nu l-au cunoscut, aceluia se va închina cu aur, cu argint, cu pietre nestimate şi podoabe scumpe.


text:
Şi în ţările întărite va pune cinstitori ai dumnezeului strein; pe cei care îl vor cinsti, el îi va încărca de cinste şi-i va face stăpânitori şi ca răsplată le va împărţi ţinuturi.


text:
Şi în vremea cea de apoi se va război cu el împăratul cel de la miază-zi, iar împăratul cel de la miază-noapte se va năpusti împotriva lui, cu care de război, cu călăreţi şi cu multe corăbii, şi va pătrunde năvalnic în ţinuturi pe care le va cotropi.


text:
Şi va năvăli şi în ţara cea mândră şi zeci de mii se vor prăbuşi, şi iată care vor scăpa din mâna lui: Edomul, Moabul şi ceea ce va mai rămânea din fiii lui Amon.


text:
Şi va ajunge stăpân peste vistieriile de aur şi de argint şi peste toate scumpeturile Egiptului, iar Libienii şi Etiopienii vor face parte din suita lui.


text:
Dar zvonuri de la răsărit şi de la miază-noapte îl vor înspăimânta şi el va ieşi cu furie grozavă să prăpădească şi să nimicească pe mulţi.


text:
Şi va înfige corturile palatului său între mare şi muntele ţării celei mândre, apoi îşi va zori sfârşitul, fără ca nimeni să-i vină în ajutor.»


text:
«Şi în vremea aceea se va scula Mihail, marele voevod care ocroteşte pe feciorii poporului tău, şi va fi vreme de strâmtorare care n’a mai fost de când sunt popoarele şi până în vremea de acum. Şi oricine din norodul tău va fi scris în cartea aceea va fi mântuit.


text:
Şi mulţi dintre cei care dorm în ţărâna pământului se vor deştepta, unii pentru viaţa veşnică, iar alţii spre ocară şi spre scârbă veşnică.


text:
Cei înţelepţi vor străluci cum străluceşte bolta cerului şi cei care vor fi îndemnat pe mulţi să umble pe calea dreptăţii vor fi ca stelele în vecii vecilor.


text:
Iar tu, Daniile, ţine ascunse aceste descoperiri şi pecetlueşte cartea până la vremea cea de apoi. Mulţi o vor străbate cu deamăruntul şi-şi vor spori ştiinţa.»


text:
Şi când eu, Daniil, m’am uitat în jurul meu, văzui alţi doi bărbaţi stând în picioare, unul pe un ţărm al fluviului, iar altul pe celălalt ţărm al fluviului.


text:
Şi unul zise către cel care era îmbrăcat în veşminte de in şi stătea deasupra apelor fluviului: «Când se vor împlini aceste fapte minunate?»


text:
Şi am ascultat pe bărbatul cel îmbrăcat în veşminte de in care stătea deasupra apelor fluviului, şi el a ridicat dreapta şi stânga sa spre cer şi a jurat pe cel ce este viu în veci: «Va mai ţine un an, doi ani şi jumătate de an şi îndată ce se va nimici puterea poporului celui sfânt, se vor împlini şi toate acestea!»


text:
Şi eu am auzit, dar fiindcă n’am înţeles, am întrebat: «Stăpâne, când se va împlini cel din urmă lucru din toate acestea?»


text:
Şi el mi-a răspuns: «Du-te, Daniile, căci aceste descoperiri sunt închise şi pecetluite până la vremea cea de apoi!


text:
Mulţi vor fi curăţiţi, albiţi şi lămuriţi, iar cei nelegiuiţi se vor purta ca cei nelegiuiţi; şi nici unul din cei fără de lege nu va pricepe, ci numai cei înţelepţi vor înţelege.


text:
Şi din vremea când va înceta jertfa cea deapururi şi se vor aşeza idolii pustiitorului, vor fi o mie două sute nouăzeci de zile.


text:
Şi tu mergi spre sfârşitul tău şi te odihneşte! Căci te vei scula ca să-ţi primeşti răsplata în vremea cea de apoi!»


text:
Cuvântul Domnului care a fost către Ozeea, feciorul lui Beeri, în vremea domniei lui Uzia, Iotam, Ahaz şi Iezechia, regii lui Iuda, şi în zilele lui Ieroboam, fiul lui Ioaş, regele lui Israil.


text:
Când a început Domnul să grăiască lui Ozeea, grăitu-i-a Domnul lui Ozeea astfel: «Ia-ţi de nevastă o femeie desfrânată şi aibi copii din desfrânare! Căci iată a precurvit ţara lui Israil, abătându-se de la Domnul!»


text:
Atunci s’a dus el şi şi-a luat de soţie pe Gomer, fiica lui Diblataim, şi ea a zămislit şi i-a născut un fiu.


text:
Şi a zis Domnul către el: «Pune-i numele Izreel! Căci peste puţină vreme eu voi răzbuna omorurile lui Izreel asupra casei lui Iehu şi voi sfârşi regatul casei lui Israil.


text:
Şi iarăşi a zămislit şi a mai născut o fiică. Şi i-a zis atunci Domnul: «Pune-i numele Lo-Ruhama, căci de acum încolo nu mă voi mai îndura de neamul lui Israil, ca să-i iert păcatele.


text:
Dar de neamul lui Iuda mă voi îndura şi-l voi mântui eu, Domnul Dumnezeul lui, şi nu-i voi mântui pe ei nici cu arcul, nici cu sabia, nici prin luptă, nici prin puterea cailor sau a călăreţilor!»


text:
Şi i-a zis Domnul: «Pune-i numele Lo-Ami, căci voi nu sunteţi poporul meu, iar eu nu sunt Dumnezeul vostru!»


text:
Iar numărul fiilor lui Israil va fi ca nisipul mării care nu se socoteşte, nici nu se numără. Şi atunci, în loc să le zică: «Voi nu sunteţi poporul meu», li se va spune: «Voi sunteţi fiii Dumnezeului celui viu!»


text:
Şi se vor aduna fiii lui Iuda şi fiii lui Israil laolaltă şi îşi vor alege o căpetenie şi vor ieşi din ţările robiei, căci mare va fi vacul lui Izreel.


text:
Osândiţi pe mama voastră, învinuiţi-o, fiindcă ea nu mai este femeia mea, iar eu nu mai sunt bărbatul ei. Să lepede podoabele desfrânării de pe obrazul ei şi semnele destrăbălării dintre sânii ei.


text:
Altfel, eu îi voi dezveli goliciunea ei şi o voi lăsa goală, ca în ziua când s’a născut, şi o voi preface într’un pustiu, ca un pământ uscat şi o voi lăsa să moară de sete.


text:
De vreme ce mama lor a fost desfrânată şi născătoarea lor a săvârşit fapte de ocară, şi a zis: «Duce-mă-voi după ibovnicii mei, cei care mi-au dat pâine, apă, lână şi in, untdelemn şi băuturi!»


text:
Pentru aceasta iată că-i voi astupa drumul cu mărăcini, voi ridica zid, ca să nu-şi mai găsească ea cărările ei.


text:
Ea va umbla după ibovnicii săi, dar nu-i va ajunge; îi va căuta, dar nu-i va afla. Şi va grăi atunci: «Duce-mă-voi înapoi la bărbatul meu cel dintâi, căci atunci îmi mergea mai bine decât acum!»


text:
Dar ea n’a ştiut că eu am fost acela care i-a dat ei grâul, vinul şi untul de lemn şi i-am înmulţit argintul şi aurul pe care l-au afierosit lui Baal.


text:
Pentru aceasta îmi voi lua înapoi grâul, la vremea lui, şi vinul, la vremea lui, şi-mi voi lua lâna şi inul cu care ea îşi acopere goliciunea ei.


text:
Şi voi curma toate desfătările ei, sărbătorile şi lunile noi şi Sâmbetele ei şi toate prăznuirile ei,


text:
Şi voi pustii via ei şi smochinii ei, după care ea jinduia: «Iată darul pe care mi l-au dat iubiţii mei!» Şi-i voi preface în hăţişuri şi-i vor strica dobitoacele sălbatice.


text:
Şi o voi pedepsi pentru zilele hărăzite Baalilor, cărora le aducea jertfă de tămâie, pe când ea se gătea cu inelele ei şi-şi punea podoabele şi se ducea după iubiţii ei, iară pe mine m’a uitat», – grăieşte Domnul.


text:
Şi de acolo îi voi da viile ei şi valea Acor o voi preface în poartă de nădejde, şi ea va fi voioasă ca în vremea tinereţii ei, ca în ziua când tu ai scos-o din ţara Egiptului.


text:
Şi va fi în vremea aceea», – zice Domnul, – «că ea va striga pe bărbatul ei şi nu va mai striga pe Baali.


text:
Şi voi încheia, în ziua aceea, un legământ cu dobitoacele câmpului şi cu păsările cerului şi cu târîtoarele pământului şi voi sfărâma arcul şi sabia şi voi curma războiul din ţară, iar pe locuitori îi voi pune la adăpost.


text:
Şi te voi logodi cu mine pe vecie şi te voi logodi cu mine întru dreptate şi după pravilă, întru îndurare şi întru dragoste;


text:
Şi-mi voi sămăna pe Israil în ţară şi mă voi îndura de Lo-Ruhama şi voi zice lui Lo-Ami: «Tu eşti poporul meu», şi el îmi va răspunde: «Tu. eşti Dumnezeul meu!»


text:
Şi a zis Domnul către mine: «Du-te şi iubeşte iar o femeie desfrânată, care iubeşte un ibovnic, aşa precum Domnul iubeşte pe fiii lui Israil, deşi ei umblă după dumnezei streini şi iubesc turtele de struguri».


text:
Şi i-am zis: «Zile nenumărate să stai aşa, să nu te desfrânezi şi să nu fi a nici unui bărbat. Dar nici eu nu voi veni la tine!»


text:
Căci zile nenumărate fiii lui Israil trebue să rămână fără rege şi fără căpetenie, fără jertfă şi fără stâlp de pomenire, fără efod şi fără terafimi.


text:
După aceasta, fiii lui Israil se vor pocăi şi vor căuta pe Domnul Dumnezeul lor şi pe David, împăratul lor; astfel în zilele cele de pe urmă vor alerga întru frica Domnului şi la binecuvântarea lui.


text:
Ascultaţi cuvântul Domnului, voi fii ai lui Israil, căci Domnul este în judecată cu locuitorii ţării, fiindcă nu mai este credinţă, nici dragoste, nici cunoaştere de Dumnezeu în această ţară,


text:
Ci jurământ strâmb, minciună, ucideri, jaf şi desfrânare şi silnicie, iar vărsările de sânge se ţin lanţ.


text:
Pentru aceasta ţara e în jale, iar cei ce locuesc în ea sunt fără vlagă, chiar şi dobitoacele câmpiei, chiar şi păsările cerului, până şi peştii mării pier şi ei.


text:
Dar nimeni să nu pornească certare şi nimeni să nu mustre pe celălalt, ci împotriva ta, preote, îndrept certarea mea.


text:
De te poticneşti ziua şi noaptea, şi de se poticneşte şi profetul împreună cu tine, se va nimici cu tine


text:
Şi poporul meu, pentru că nu mai cunoaşte pe Domnul. Şi fiindcă tu ai aruncat de la tine cunoaşterea Domnului, şi eu te voi lepăda, ca să nu-mi mai fii preot, şi fiindcă tu ai uitat de legea Dumnezeului tău, şi eu voi uita pe feciorii tăi.


text:
Dar cum a fost cu poporul, aşa va fi şi cu preotul: voi pedepsi purtarea lui şi-i voi răsplăti după faptele lui.


text:
Să mănânce, dar să nu se sature, să se lase în voia desfrânării, dar să nu-şi înmulţească averea, fiindcă au părăsit pe Domnul, ca să slujească lui Baal.


text:
Oamenii din poporul meu întreabă o bucată de lemn şi vor ca toiagul să le spună viitorul, căci duhul desfrânării i-a rătăcit şi săvârşind desfrânări s’au depărtat de Dumnezeul lor.


text:
Aduc jertfe pe piscurile munţilor şi tămâieri pe vârful colinelor, sub stejari şi sub plopi şi sub terebinţi, căci umbra este dulce. Iar dacă fiicele lor se lasă în voia desfrânării şi nurorile lor precurvesc,


text:
Eu nu voi pedepsi pe fetele lor fiindcă s’au lăsat desfrânării şi nici pe nurorile lor din pricină că au precurvit, căci ei înşişi, bărbaţii, se dosesc cu desfrânatele şi aduc jertfă cu preotesele păgâne, astfel că poporul fără minte merge la pieire.


text:
Dacă tu te desfrânezi, o, Israile, Iuda să nu păcătuiască! Nu mai veniţi la Ghilgal şi nu vă mai suiţi la Betaven şi în Beerşeba nu vă mai juraţi: «Viu este Domnul!»


text:
Căci asemenea junicei îndărătnice, aşa şi Israil s’a îndărătnicit. Şi să-i mai pască pe ei Domnul ca pe un miel, în loc larg de păşune?


text:
În ceata celor ce beau. Şi ibovnica sa îl lasă în voia destrăbălării. Şi ei iubesc faptele ruşinoase mai mult decât slava lor.


text:
Ascultaţi acestea, voi preoţilor, şi luaţi aminte, voi cei din neamul lui Israil, şi plecaţi urechea, voi cei din palatul regelui, căci împotriva voastră este pornită judecata, fiindcă aţi fost laţ pentru Miţpa şi o cursă întinsă, pe Tabor,


text:
Iată, eu cunosc Efraimul, iar Israilul nu-mi este ascuns, căci tu, Efraime, dacă te-ai spurcat cu idoli, şi Israilul s’a întinat şi el.


text:
Faptele lor nu le dau răgaz să se întoarcă la pocăinţă către Dumnezeul lor, căci un duh idolesc sălăşlueşte într’înşii şi pe Domnul nu vor să-l cunoască.


text:
Trufia lui Israil mărturiseşte pe faţă împotriva lui; Israil şi Efraim se vor prăbuşi din pricina fărădelegii lor, aşijderea şi Iuda va cădea împreună cu ei.


text:
Cu oile şi cu boii lor merge-vor să caute pe Domnul, dar nu-l vor găsi, fiindcă el s’a depărtat de ei.


text:
Căzut-au de la credinţa în Domnul, căci au născut feciori necredincioşi. De aceea un vânt arzător îi va mistui pe ei şi ţarinile lor.


text:
Sunaţi din corn în Ghibea şi din trâmbiţă în Rama, ridicaţi lumea în picioare în Betaven şi băgaţi în groază pe Veniamin!


text:
Efraim va fi pustiit în ziua judecăţii; seminţiilor lui Israil le vestesc o veste care se va adeveri.


text:
Voevozii lui Iuda au fost aceia care schimbă pietrele de hotar; peste ei vărsa-voi, ca apa, urgia mea!


text:
Când Efraim a înţeles boala sa şi când Iuda a văzut rana sa, Efraim a pornit spre Asiria şi Iuda a trimis soli marelui împărat; însă el nu poate să vă tămăduiască, nici să vă vindece rana voastră.


text:
Căci eu sunt ca un leu faţă de Efraim şi ca un pui de leu faţă de neamul lui Iuda. Eu, eu sfâşiu, şi mă duc, eu îmi car prada şi nimeni nu poate s’o mai scape;


text:
Mă duc şi mă întorc la locul meu, până ce ei se vor căi de faptele lor şi vor veni să caute faţa mea, şi în strâmtorare îşi vor aţinti ochii şi vor zice:


text:
«Veniţi să ne întoarcem cu pocăinţă la Domnul, căci el ne-a sfâşiat şi el ne va vindeca; el ne-a bătut şi el va lega rănile noastre.


text:
Şi după două zile din nou ne va da viaţă, iar în ziua a treia ne va scula; ca să fim iarăşi vii in faţa lui.


text:
Vrem să-l cunoaştem şi să ne sârguim spre cunoaşterea Domnului. Venirea lui este sigură ca revărsatul zorilor, căci el va veni peste noi ca o ploaie timpurie şi ca o ploaie târzie care înviorează pământul.»


text:
Ce să-ţi fac ţie, Efraime? Ce să-ţi fac ţie, Israile? – fiindcă dragostea voastră este ca nourii de dimineaţă şi ca roua care se ia de timpuriu.


text:
Pentru aceasta i-am prăbuşit prin cuvântul profeţilor, i-am ucis prin graiul gurii mele, iar judecata mea a ieşit ca lumina.


text:
Şi asemenea unei cete de tâlhari, ceata preoţilor săvârşeşte omoruri pe calea spre Sihem, făptuind fapte de ocară!


text:
Când am voit să lecuesc pe Israil, atunci s’au dat pe faţă păcatele lui Efraim şi fărădelegile Samariei au ieşit deasupra, căci se ţin de înşelătorii; borfaşii sparg casele; hoţii pradă la drumul mare.


text:
Şi ei nici nu cugetă în inimile lor că eu ţin minte toată nelegiuirea lor; acum iată că faptele lor mă împresoară, ele stau înaintea ochilor mei.


text:
Însă toţi sunt plini de mânie şi sunt asemenea cuptorului aprins de pitar, care se odihneşte de când a frământat aluatul şi până la vremea ridicării lui.


text:
De ziua regelui nostru, căpeteniile s’au înfierbântat de vin, amestecând vinul cu mirodenii şi ţinând tovărăşie cu cei fără de lege,


text:
Care ţin gata, arzând ca un cuptor, lăcomia lor pânditoare. Toată noaptea mânia lor a dormit, iar dimineaţa izbucneşte ca para focului.


text:
Toţi sunt încinşi ca un cuptor şi mistuesc pe judecătorii lor. Toţi regii lor s’au prăbuşit şi nici unul dintre ei nu m’a chemat pe mine!


text:
Cei de alt neam au mâncat puterea lui, şi el nu bagă de seamă! Păr cărunt creşte pe el şi el nu-l vede.


text:
Cu toate că trufia lui Israil îi iese în faţă, cu toate acestea el nu se întoarce către Domnul Dumnezeul lui şi nu voieşte să-l caute.


text:
Şi Efraim a ajuns ca un porumbel, nepriceput şi neştiutor: chemat-au pe Egipteni, îndreptatu-s’au către Asirieni;


text:
Dar când vor porni, eu întinde-voi asupra lor laţul meu şi ca pe păsările cerului îi voi doborî, pedepsi-i-voi precum s’a dat de ştire în obştia lor.


text:
Vai de ei, căci au fugit de mine! Prăpăd să dea peste ei, fiindcă au păcătuit împotriva mea! Şi să-i mai mântuesc? Dar ei grăiesc lucruri de minciună împotrivă-mi;


text:
Şi nu strigă către mine în inima lor, ci se tânguesc în culcuşurile lor. Ei se iau la harţă pentru grâu şi pentru vin, şi îşi întorc privirea de la mine.


text:
Ei se îndreaptă către Baal. Ei sunt asemenea unui arc care alunecă din mână. Voevozii lor au căzut în ascuţişul săbiei, din pricina turbării limbii lor, adică a grozăvelii lor în privinţa Egiptului.


text:
Sună din trâmbiţă!… întocmai ca un străjăr la templul Domnului, fiindcă au călcat legământul meu, şi au păcătuit împotriva legii mele.


text:
Ei şi-au ales regi, dar fără vrerea mea; pusu-şi-au voevozi pe care nu i-am ştiut. Din aurul şi din argintul lor, făcutu-şi-au idoli, spre pierderea lor.


text:
Samario, urgisesc viţelul tău! Mânia mea stă aprinsă împotriva lor. Până când pot să rămână ei nepedepsiţi?


text:
Căci el îşi are obârşia în Israil, un meşter l-a lucrat, dar el nu este Dumnezeu. Să fie făcut fărâme viţelul Samariei!


text:
Pentru că ei au sămănat vânt, culege-vor furtună, o holdă care nu rodeşte spice şi n’are în ele nici o sămânţă. Şi dacă ar avea ceva în ele, streinii să le mănânce!


text:
Căci ei au pornit în sus spre Asirieni, – dar măgarul sălbatic rămâne sihastru. – Adus-au Egiptului daruri de iubire.


text:
Deşi au rătăcit printre neamuri eu îi voi aduna laolaltă şi ei vor înceta să-şi ungă regi şi voevozi.


text:
Jertfele pe care mi le aduc, nu sunt altceva decât carne pe care o jertfesc şi o mănâncă. Domnul nu le binevoieşte! Şi acum îmi voi aduce aminte de fărădelegile lor şi voi pedepsi păcatele lor. Să se întoarcă în Egipt!


text:
Fiindcă Israil a uitat de ziditorul său şi şi-a clădit palate şi Iuda a înmulţit cetăţile sale întărite, pentru aceea trimite-voi în cetăţile lui foc, ca să mistuiască palatele sale.


text:
Nu te bucura, Israile, şi nu sălta de veselie ca păgânii, căci te-ai desfrânat depărtându-te de Dumnezeul tău, iubit-ai preţul unei desfrânate în toate ariile de grâu.


text:
Nu vor mai locui în pământul Domnului; întoarce-se-va Efraim în Egipt, iar în Asiria mânca-vor mâncări necurate.


text:
Nu vor mai aduce Domnului nici o turnare de vin şi nici nu-i vor mai pregăti vre-o jertfă. Ca o pâine de jălanie fi-va pâinea lor, toţi cei ce vor mânca din ea vor fi necuraţi. Căci pâinea lor va sluji numai să aline foamea lor şi nu va fi adusă în templul Domnului.


text:
Căci, iată, când vor părăsi ţara lor pustiită, Egiptul îi va aduna şi Memfisul îi va înmormânta; odoarele lor scumpe de argint le vor cotropi bălăriile, şi mărăcinii vor năpădi corturile lor!


text:
Sosit-au zilele de pedeapsă, sosit-au zilele de răsplată. Israil strigă: «Profetul este un nebun, şi omul cu Duhul lui Dumnezeu ieşit din minţi!» Din pricina mărimii vinovăţiei tale sunt acestea, din pricina mărimii păcatelor tale!


text:
Profetul este străjărul lui Efraim, străjăr al poporului Dumnezeului meu. Laţurile păsărarului sunt întinse pe toate căile lui şi prigoană ameninţă casa Dumnezeului său.


text:
Au mers până la fundul ticăloşiei lor, ca pe vremea celor petrecute în Ghibea! El îşi va aduce aminte de blestemăţiile lor şi va pedepsi păcatele lor.


text:
Ca pe nişte struguri în pustie, aşa l-am găsit pe Israil, ca o pârgă de smochine, la începutul ei, aşa mă uitam la părinţii lui. Dar când au ajuns la Baal-Peor, s’au afierosit lui Baal şi au ajuns urîciune, ca şi cel pe care îl îndrăgiseră.


text:
Slava lui Efraim va zbura ca un stol de păsări; şi nu vor mai fi nici naşteri, nici sarcini, nici zămisliri.


text:
Chiar când îşi vor vedea copiii mari, îi voi lăsa fără copii, ca să nu mai rămână nimeni, căci vai lor, dacă îmi voi întoarce privirea de la ei.


text:
Efraim, precum îl văd eu, seamănă cu finicul tânăr sădit în ciair, dar Israil va scoate pe fii săi la junghiere.


text:
Toată răutatea lor a pornit din Ghilgal, căci acolo am început să-i urăsc. Din pricina răutăţii faptelor lor îi voi izgoni din casa mea şi nu-i voi mai iubi deloc: toţi voevozii lor sunt oameni răzvrătiţi!


text:
Efraim a fost lovit, rădăcina lui s’a uscat şi rod nu va mai da. Şi chiar dacă vor mai naşte, eu voi ucide rodul scump al pântecelui lor.


text:
Dumnezeul meu îi va lepăda, fiindcă n’au ascultat de el. De aceea să umble rătăcitori printre popoare!


text:
Israil a fost o vie mănoasă, care dădea rod din belşug. Cu cât avea mai multă roadă, cu atâta sporeau altarele sale, şi cu cât ţara era mai bogată, cu atâta se împodobeau mai mult stâlpii idoleşti.


text:
Inima lor este făţarnică, de aceea să-şi ispăşească păcatul! Domnul va doborî altarele lor, va sfărâma stâlpii lor idoleşti.


text:
Iar dacă astăzi zic: «N’avem noi un rege? Dacă de Domnul nu ne temem, atunci regele la ce poate să ne slujească?»,


text:
Înşiră vorbe, jură strâmb, încheie legăminte; de aceea, pedeapsa va odrăsli ca buruiana otrăvitoare pe brazdele ogorului.


text:
Pentru viţelul din Betaven, locuitorii din Samaria sunt plini de mare grijă, ba poporul lui se jeleşte şi preoţii se bocesc, pentru podoaba lui de care vor fi lipsiţi.


text:
Ci şi pe viţel îl vor duce în Asiria, ca un dar marelui împărat. Ruşinea îl va cuprinde pe Efraim, şi Israil se va ruşina pentru idolii lui.


text:
Pustiite fi-vor dealurile fărădelegii, păcatul lui Israil! Ciulini şi mărăcini vor creşte peste altarele lor! Atunci vor grăi către munţi: «Acoperiţi-ne!» Şi colinelor vor zice: «Cădeţi peste noi!»


text:
Din zilele celor întâmplate în Ghibeea, tu păcătueşti, o, Israile! Acolo ei ziceau: «Războiul nu ne va ajunge în Ghibeea». Împotriva fiilor nelegiuirii m’am ridicat eu şi i-am pedepsit.


text:
Aşa se vor aduna popoarele împotriva lor, când le voi lua ispaşă pentru cele două fărădelegi ale lor.


text:
Şi Efraim este un dobitoc blând, bucuros să treere în arie; deci eu voi pune jug pe frumosul lui grumaz; voi înjuga pe Efraim, ca să are pământul, şi Iacob să tragă grapa:


text:
«Sămănaţi-vă fapte bune, seceraţi potrivit dragostei; prefaceţi ţelina în ogoare ale cunoaşterii de Dumnezeu, deoarece este timpul să căutaţi pe Domnul, până ce va veni şi va aduce ploaia mântuirii peste voi!»


text:
Dar voi aţi sămănat fărădelegea şi aţi secerat nenorocirea! Mâncaţi acuma roadele minciunii! Fiindcă ţi-ai pus nădejdea în carele tale de luptă şi în mulţimea vitejilor tăi,


text:
Pentru aceasta prăpădul războiului va veni peste cetăţile tale şi toate întăriturile tale vor fi dărâmate, aşa precum odinioară Şalum a nimicit casa lui Ieroboam, în ziua de război, când mama fu zdrobită împreună cu pruncii ei.


text:
Aşa voi face şi eu cu voi, neam al lui Israil, din pricina mulţimii răutăţilor voastre. În focul luptei va pieri regele lui Israil!


text:
Cu cât eu îi chemam, cu atât ei fugeau de dinaintea mea; jertfeau Baalilor şi aduceau tămâieri chipurilor idoleşti.


text:
Ci eu învăţat-am pe Efraim să meargă în picioare şi-l luam în braţe. Dar ei n’au înţeles că eram ocrotitorul lor.


text:
Îi ţineam cu legături de milostivire şi de dragoste şi am fost strângându-l ca pe un prunc de obraji şi mă plecam spre el şi-i dădeam demâncare.


text:
O, cum te voi lăsa, Efraime! Cum te voi părăsi, Israile! Cum mă voi purta cu tine cum m’am purtat cu Adma, cum te voi pune alături cu Ţeboimul! Inima se zvârcoleşte în mine, mila mea clocoteşte!


text:
Nu mă voi lăsa în voia iuţimii mâniei mele, şi nu voi prăpădi din nou Efraimul; căci eu sunt Dumnezeu şi nu om. Sfânt sunt în mijlocul tău şi nu voi veni să te prăpădesc.


text:
Veni-vor după mine, şi eu voi răcni ca un leu. şi când voi răcni, vor da năvală fiii mei cei de la apus,


text:
Fâlfâind ca pasărea veni-vor din Egipt, şi ca porumbelul, din ţara Asiriei. Şi-i voi sălăşlui în casele lor», – rosteşte Domnul.


text:
«Efraim m’a înconjurat cu minciuni şi casa lui Israil cu înşelăciuni şi Iuda este mereu şovăelnic faţă de Cel Atotputernic şi faţă de Dumnezeul Prea Sfânt şi credincios.


text:
Efraim are grija vântului şi după vântul de la răsărit aleargă toată ziua; sporeşte în minciună şi în înşelăciune; încheie legământ cu Asiria şi duce dar de untdelemn în Egipt.


text:
Ci Domnul este în ceartă şi cu Israil şi va pedepsi pe Iacob pentru purtările lui şi-i va răsplăti după faptele lui.


text:
În pântecele maicii sale, Iacob a ţinut de călcâi pe fratele său, şi ca un viteaz s’a luptat el cu Dumnezeu.


text:
Cu îngerul s’a luptat şi a fost biruitor. Plâns-a Iacob şi s’a rugat de Domnul să se îndure de el. Apoi l-a aflat la Betel şi acolo Dumnezeu a grăit cu el,


text:
Iar tu întoarce-te la Dumnezeul tău! Păzeşte credinţa şi legea lui şi nădăjdueşte pururea în Dumnezeul tău!


text:
Efraim zice: «Am ajuns bogat şi averi mi-am strâns». Dar tot câştigul lui nu-i este deajuns să răscumpere fărădelegea pe care a făptuit-o.


text:
Eu sunt Domnul Dumnezeul tău, din ţara Egiptului şi până acuma. Te voi duce să locueşti iarăşi în corturi, ca în zilele de prăznuire.


text:
În Galaad a fost fărădelegea idolească – deşertăciune; în Ghilgal jertfit-au tauri, – jertfelnicile lor vor ajunge ca mormane de pietre, în brazdele ogorului!


text:
Când Iacob a fugit în părţile Mesopotamiei, atunci Israil a slujit pentru o femeie, şi pentru o femeie a fost cioban.


text:
Efraim însă a întărâtat urgia mea, de aceea vărsările lui de sânge le voi arunca asupră-i şi eu, Domnul, ai voi răsplăti faptele lui de ocară.


text:
Când Efraim se pornea la răscoală, era frică mare. căci era socotit ca un voevod în Israil, dar când a căzut în osândă, închinându-se lui Baal, pieirea l-a cuprins.


text:
Şi acum ei sporesc în păcat, căci îşi fac, din argintul lor, chipuri turnate, chipuri de idoli, toţi: lucru de meşter făurar. Şi ei spun acestor lucruri Dumnezeu şi le aduc jertfe şi, oameni fund, se închină viţeilor şi-i sărută!


text:
Din această pricină vor ajunge ca nourii cei de dimineaţă, ca roua care se ia de cu vreme, ca pleava pe care o suflă vântul de pe arie şi ca fumul care iese printre gratiile ferestrelor.


text:
Dar eu sunt Domnul Dumnezeul tău care te-am scos din ţara Egiptului, şi alt Dumnezeu afară de mine să nu cunoşti, căci alt mântuitor afară de mine nu este.


text:
Dar păscând ei, s’au săturat, şi după ce s’au săturat, inima lor s’a semeţit. Pentru aceasta ei m’au uitat.


text:
Şi voi tăbărî pe ei ca o ursoaică lăsată fără de pui, şi le voi sfâşia coşul pieptului cu inimă cu tot şi ca o leoaică îi voi sfâşia, ca fiarele sălbatice îi voi face fărâme!


text:
Unde este regele tău, ca să te mântuiască, şi toţi voevozii tăi, ca să te îndreptăţescă? Şi despre care tu ziceai: «Dă-mi rege şi voevozi!»


text:
Dureri ca de femeie care naşte vor da peste el, dar este vorba de un copil dezmetic, fiindcă nu se aţine la timp la deschiderea sânului.


text:
Să-i mai izbăvesc din stăpânirea Şeolului? Să-i mai răscumpăr de la moarte? Nu! Moarte, unde sunt bătăile tale? Şeolule, unde sunt chinurile tale? Răzbunarea stă ascunsă de ochii mei!


text:
Efraim poate să crească mare ca trestia în apă, ci un vânt de la răsărit se va porni, o vijelie de la Domnul, din pustie, se va stârni, care va seca fântâna lui şi va zvânta izvorul lui. El va jefui comoara de toate odoarele-i de preţ.


text:
Samaria va pieri pentru că s’a răzvrătit împotriva Dumnezeului ei. Cădea-vor în ascuţişul săbiei; pruncii ei vor fi striviţi şi femeile ei însărcinate spintecate vor fi!


text:
Luaţi cuvinte de dezvinovăţire şi întoarceţi-vă cu pocăinţă la Domnul şi-i ziceţi lui: «Iartă-ne toată fărădelegea şi primeşte-ne cu bine, ca să-ţi aducem jertfă, în loc de tauri, jertfa buzelor noastre!


text:
Asiria să nu mai fie izbăvitorul nostru; să nu mai încălecăm pe cai şi să nu mai zicem: «Tu eşti Dumnezeul nostru», unor lucruri făcute de mâinile noastre.» Căci la tine găseşte milă cel orfan.


text:
Tămădui-i-voi de rănile necredinţei lor; îi voi iubi din toată inima, căci mânia mea s’a depărtat de la ei.


text:
Fi-voi ca roua pentru Israil; şi să înflorească el ca crinul şi să-şi înfigă rădăcinile lui ca rădăcinile cedrului din Liban.


text:
Crăngile lui să se întindă, mândreţea lui să fie ca a măslinului, iar mireazmă lui ca mireazmă Libanului.


text:
Şi iarăşi să stea la umbra mea, să samene grâu şi să lucreze via, care să dea vinuri ca cele de Helbon.


text:
Ce va mai face Efraim, de aici încolo, cu idolii? Eu singur îi voi răspunde şi voi veghia asupra lui, eu care sunt ca un chiparos verde! De la mine purced roadele lui.


text:
Cine este înţelept să priceapă acestea! Cine este înţelegător să le ia aminte! Căci drepte sunt căile Domnului! Şi cei drepţi umblă pe ele, iar cei nelegiuiţi se poticnesc şi cad.


text:
Ascultați acestea, voi bătrânilor, luați aminte, voi toți locuitorii țării! Oare una ca aceasta s’a mai întamplat în zilele voastre sau în zilele părinților voștri?


text:
Ceea ce a ramas de la gâze, a mâncat puhoiul lăcustelor, și ceea ce a rămas de la puhoiul lăcustelor, au mâncat forfocarii, și ceea ce a rămas de la forfocari au prăpădit cărăbușii.


text:
Deșteptați-vă, bețivilor, și plângeți! Și voi, băutorilor de vin, tânguiți-vă pentru vinul cel nou, fiindca vi s’a luat de la gură.


text:
Căci a năvălit în țara mea un popor puternic și fără de număr; dinții lui sunt ca dinții de leu, iar măselele lui sunt ca măselele de leoaică.


text:
Pustiit-a via mea, și smochinii mei i-a brăcuit; i-a jupuit de coaja și i-a făcut vraiște. Crăngile lor ramas-au albe.


text:
Prinosul și jertfa cu turnare au pierit din templul Domnului! Preoții, slujitorii de la jertfelnicul Domnului, se tânguesc.


text:
Câmpul a rămas pustiu, țarina este jalnică, pentru că holdele de grâu sunt pustii, mustul a secat, iar untdelemnul a rămas numai pe fund!


text:
Mușcați-vă, mâinile, plugarilor! Căinați-vă, podgorenilor, pentru pentru orz, căci secerișul câmpului a pierit.


text:
Vița de vie este uscată, smochinul veșted, rodiii ca și finicii, ca și merii: toți copacii de pe câmp s’au uscat, astfel că veselia a amuțit între fiii oamenilor.


text:
Încingeţi-vă cu sac şi vă tânguiţi, voi preoţilor; izbucniţi în plânsete, slujitori ai altarului! Veniţi, mâneţi noaptea în sac de jale, voi slujitori ai lui Dumnezeu, căci prinosul şi jertfa cu turnare lipsesc din casa Dumnezeului vostru!


text:
Postiţi post sfânt, ţineţi adunare sfântă, strângeţi pe bătrâni, pe toţi locuitorii ţării în templul Domnului Dumnezeului vostru şi strigaţi către Domnul:


text:
Oare nu ni s’a retezat hrana de sub ochii noştri, bucuria şi veselia din templul Dumnezeului nostru?


text:
Seminţele putrezesc sub brazde, grânarele sunt goale, hambarele stau dărăpănate, căci nu mai este grâu.


text:
Cum gem vitele! Cirezile de boi răgesc, căci nu află nicăieri păşune, la fel şi turmele de oi pătimesc greu.


text:
Către tine, Doamne, ridic glasul meu! Deoarece focul a mistuit păşunile pustiului şi văpaia lui a scorojit toţi copacii de pe câmp.


text:
Până şi fiarele câmpiei mugesc la tine, fiindcă pâraiele de apă au secat şi arşiţa focului a nimicit păşunile bărăganului.


text:
Sunaţi din trâmbiţă în Sion, strigaţi din răsputeri în muntele cel sfânt al meu, ca să se cutremure toţi locuitorii ţării, fiindcă vine ziua Domnului. Iată ea este aproape!


text:
Zi de întuneric şi de beznă, zi cu nori şi cu negură deasă. Ca zorile care se revarsă peste munţi, tot aşa dă năvală un popor mare şi mai puternic decât care n’a mai fost de la începutul lumii, de când e lumea şi nici după el nu va mai fi, până în vremurile celor mai depărtate vârste.


text:
Înaintea lui arde focul, iar după el flacăra mistueşte. Ca grădina Raiului este pământul în faţa lui, iar după ce a trecut: pustiu înfricoşat, căci nimic mu scapă de urgia lui.


text:
Se aud ca un duruit de care de război, sărind pe creştetul munţilor, ca pârâitul flăcărilor care mistuesc o mirişte, ca un tare norod războinic, aşezat în rânduri de bătaie.


text:
Aleargă ca nişte viteji; ca ostaşii încercaţi se caţără pe ziduri; fiecare o ţine drept înainte şi nici unul nu-şi rupe rândul.


text:
Nimeni nu se îmbrânceşte cu cel de alături, fiecare îşi vede de drumul lui; prin lănci se aruncă, fără să facă vre-o spărtură.


text:
Înaintea lui tremură pământul, cerul se zbuciumă, soarele şi luna se întunecă, iar stelele îşi pierd strălucirea.


text:
Şi Domnul sloboade glasul său în fruntea oştirii sale, căci întinsă foarte este tabăra lui şi puternic este cel ce împlineşte porunca lui. Ziua Domnului este mare şi înfricoşată foarte, şi cine va putea să-i stea împotrivă?


text:
«Şi măcar acum, – zice Domnul, – «pocăiţi-vă din toată inima voastră, cu postiri şi cu plâns şi cu tânguire».


text:
Sfâşiaţi inimile şi nu veşmintele voastre şi întoarceţi-vă cu pocăinţă la Domnul Dumnezeul vostru, căci el este milostiv şi îndurat, domol la mânie şi mult milosârd, căruia îi pare rău de prăpădul pe care l-a abătut peste voi.


text:
Poate că-şi va lua de seamă şi-i va părea rău şi va lăsa după el o binecuvântare, ca să aveţi din ce aduce prinos şi jertfă cu turnare Domnului Dumnezeului vostru!


text:
Strângeţi poporul, pregătiţi obştia, chemaţi laolaltă pe bătrâni, aduceţi copiii şi pruncii care sug la sân! Şi mirele să iasă din cămara lui şi mireasa din iatacul ei!


text:
Între pridvor şi altar să plângă preoţii, slujitorii Domnului, şi să zică: «Milostiveşte-te, Doamne, spre poporul tău şi nu face de ocară moştenirea ta, ca s’o batjocorească păgânii!» Pentru ce să zică popoarele: «Unde este Dumnezeul lor?»


text:
Pentru aceasta a răspuns Domnul poporului său şi a rostit: «Iată, eu vă voi trimite grâu, vin şi untdelemn şi vă veţi sătura şi nu vă voi mai face de ocară printre păgâni!


text:
Puhoiul vrăjmaş de la miazănoapte îl voi depărta de la voi şi-l voi goni spre un ţinut uscat şi pustiu; capătul va fi spre Marea de la Răsărit, iar coada lui spre Marea de la Apus; şi se va ridica din el duhoare şi miros de stârv va porni din el, pentru că a săvârşit lucruri peste măsura îngăduită.


text:
Nu vă temeţi nici voi, dobitoacele câmpului, de vreme ce au înverzit păşunile pustiei, căci pomii sunt încărcaţi de rodul lor: smochinul şi viţa de vie dau la iveală puterea lor.


text:
Bucuraţi-vă şi voi, fii ai Sionului, şi vă desfătaţi întru Domnul Dumnezeul vostru, căci el v’a dat pe învăţătorul dreptăţii; şi v’a trimis vlog de ploaie, ploaie timpurie şi târzie, ca odinioară.


text:
Şi vă voi da ani de belşug în locul anilor în care au mâncat lăcustele, forfocarii, cărăbuşii şi gâzele, adică oastea mea cea mare pe care am trimis-o împotriva voastră.


text:
Şi veţi mânca din destul şi vă veţi sătura şi veţi proslăvi numele Domnului Dumnezeului vostru, care a făcut cu voi lucruri minunate. Şi norodul meu nu va mai fi de ocară în veci de veci!


text:
Atunci vă veţi da seama că eu sunt în mijlocul lui Israil şi eu sunt Domnul Dumnezeul vostru, şi nu mai este altul, iară norodul meu nu va mai fi de ocară în veci şi deapururi!»


text:
Iară după acestea, turna-voi din Duhul meu peste tot trupul şi fiii şi fiicele voastre vor profeţi, bătrânii voştri vise vor visa, iar tinerii voştri vor vedea vedenii.


text:
Soarele se va schimba în întuneric şi luna în sânge, înainte de venirea zilei celei mari şi minunate a Domnului.


text:
Şi oricine va chema numele Domnului se va mântui, căci în muntele Sionului şi în Ierusalim va fi, precum a făgăduit Domnul, mântuirea şi dintre cei scăpaţi pe care îi va chema Domnul.


text:
Căci, iată, în zilele acelea şi în vremea aceea, când voi întoarce pe Iuda şi pe Ierusalim din robie,


text:
Atunci voi aduna toate popoarele şi le voi pogorî în valea lui Iosafat şi mă voi judeca acolo cu ele, pentru poporul meu şi pentru moştenirea mea Israil, pe care au împrăştiat-o între păgâni, şi ţara mea pe care au împărţit-o în bucăţi.


text:
Căci ei au aruncat sorţi asupra poporului meu, au dat copilul pentru o desfrânată şi fetele le-au vândut pe vin şi l-au băut.


text:
Şi voi ce aveţi cu mine, Tirule şi Sidoane, împreună cu toate ţinuturile Filisteei? Oare voiţi să vă răzbunaţi împotriva mea? Dacă voiţi să mă întărâtaţi, atunci într’o clipă vă voi răsplăti pentru fapta voastră,


text:
Ca unii care aţi luat aurul şi argintul meu şi odoarele mele scumpe şi le-aţi dus în palatele voastre,


text:
Iar pe fiii Iui Iuda şi pe fiii Ierusalimului i-aţi vândut Grecilor, ca să-i duceţi în surghiun din ţara lor.


text:
Iată, eu îi voi aduce din ţinutul unde i-aţi vândut şi voi întoarce isprava voastră în capul vostru,


text:
Fiindcă voi vinde pe fiii şi pe fiicele voastre feciorilor lui Iuda, iară ei îi vor vinde Sabeenilor, popor îndepărtat foarte, căci aşa a hotărît Domnul.


text:
Vestiţi cu strigare lucrul acesta păgânilor: «Pregătiţi-vă de război! Înflăcăraţi vitejii! Toţi bărbaţii buni de luptă să se apropie şi să se înfăţişeze!


text:
Faceţi din brăzdarele plugurilor voastre săbii şi din secerile voastre lănci! Chiar şi cel neputincios să zică: «Sunt viteaz!»


text:
Alergaţi în grabă, voi toate popoarele dimprejur, şi adunaţi-vă! Acolo coboară, Doamne, pe vitejii tăi!


text:
Să pornească toate neamurile şi să vină în valea lui Iosafat, fiindcă acolo voi şedea la judecată cu toate popoarele din jur.


text:
Puneţi la secere, căci holda este coaptă, veniţi, pogorîţi-vă, căci teascul este plin, căzile dau afară, căci fărădelegea lor ajunsă e la culme.


text:
Domnul răcni-va din Sion şi din Ierusalim va slobozi tunetul său, iar pământul şi cerurile se vor cutremura, ci Domnul fi-va scăpare pentru poporul său şi adăpost pentru fiii lui Israil.


text:
Atunci voi veţi cunoaşte că eu sunt Domnul Dumnezeul vostru, care sălăşlueşte în Sion, în muntele cel sfânt al meu; Ierusalimul va fi locaş sfânt, iară străinii nu vor mai trece pe acolo.


text:
Şi în vremea aceea, munţii vor picura must şi din coline va curge lapte şi din toate pâraiele din Iuda va izvorî apă, iară din templul Domnului va ieşi un izvor care va uda valea Şitim.


text:
Egiptul va fi pustiit şi Edomul prefăcut va fi în paragină, din pricina silniciilor împotriva fiilor Iui Iuda, care au vărsat sânge nevinovat în ţara lor.


text:
Cuvintele lui Amos, unul dintre păstorii din Tecoa, pe care le-a auzit în vedenie, despre Israil, în vremea lui Uzia, regele Iudei, în vremea lui Ieroboam, fiul lui Ioaş, regele lui Israil, doi ani mai nainte de cutremur.


text:
Şi a zis: «Când Domnul va răcni din Sion şi din Ierusalim va slobozi glasul său, jalnice fi-vor păşunile păstorilor şi uscat va fi piscul Carmelului!»


text:
Aşa zice Domnul: «Pentru trei păcate ale Damascului, ba pentru patru, nu mă voi întoarce, fiindcă ei au treerat Galaadul cu tăvăluci de fier.


text:
Şi voi sfărâma zăvoarele Damascului şi voi stârpi pe locuitorii din valea Aven şi pe cel care ţine în mână schiptrul din Bet-Eden şi norodul din Siria va fi dus în robie la Chir», – rosteşte Domnul.


text:
Aşa zice Domnul: «Pentru trei păcate ale Gâzei, ba pentru patru, nu mă voi întoarce, din pricină că locuitorii ei au dus în robie mari tabere de robi, ca să le dea în mâna Edomului.


text:
Stârpi-voi pe locuitorii din Aşdod şi din Ascalon şi pe cel ce ţine în mână schiptrul; şi voi întoarce spre Ecron mâna mea şi rămăşiţa Filistenilor va pieri», – rosteşte Domnul Dumnezeu.


text:
Şi iată ce mai zice Domnul: «Pentru trei păcate ale Tirului, ba chiar pentru patru, nu mă voi întoarce, din pricină că tabere întregi de robi au fost date în mâna Edomului şi nu şi-au mai adus aminte de legământul cel dintre fraţi.


text:
Aşa zice Domnul: «Pentru trei păcate ale Edomului, ba chiar pentru patru, nu mă voi întoarce, din pricină că el a urmărit cu sabia pe fratele său şi şi-a înăbuşit îndurarea şi urgia lui a dăinuit necontenit şi a păstrat furia lui până la urmă.


text:
Aşa zice Domnul: «Pentru trei păcate ale Amoniţilor, ba chiar pentru patru, nu mă voi întoarce, căci ei au spintecat femeile însărcinate din Galaad, ca să-şi lărgească ţara lor.


text:
Pentru aceasta, voi pune foc în zidurile Rabei, ca să mistuiască palatele ei în urletele zilei de bătălie, în plesnetele zilei de furtună.


text:
Aşa grăieşte Domnul: «Pentru trei păcate ale Moabului, ba chiar pentru patru, nu mă voi întoarce, din pricină că el a ars oasele regelui Edomului până le-a făcut var.


text:
De aceea, voi pune foc în Moab, ca să mistuiască palatele cele din Cheriot. Şi Moabul se va sfârşi în larmă, în ţipete şi în sunetul trâmbiţei.


text:
Şi pe judecători îi voi stârpi din mijlocul lui şi pe toţi voevozii îi voi omorî o dată cu el», – rosteşte Domnul.


text:
Aşa zice Domnul: «Pentru trei păcate ale lui Iuda, ba chiar pentru patru, nu mă voi întoarce, din pricină că ei au zvârlit legea Domnului şi au nesocotit rânduirile lui şi au rătăcit umblând după idolii lor mincinoşi, după care şi părinţii lor umblaseră.


text:
Aşa zice Domnul: «Pentru trei păcate ale lui Israil, ba chiar şi pentru patru, nu mă voi întoarce, fiindcă au vândut pe cel drept pe argint şi pe cel sărac pe o pereche de încălţăminte,


text:
Ei calcă în pulbere, la răspântia drumurilor, pe cei nevoiaşi şi calea celor obijduiţi o cotesc. Feciorul dimpreună cu tatăl său se duc la aceeaşi roabă, ca să pângărească numele meu cel sfânt.


text:
Pe veşmintele luate zălog ei se tolănesc pe lângă orice jertfelnic şi vinul celor globiţi îl beau în templul Dumnezeului lor.


text:
Ci eu am nimicit de dinaintea voastră pe Amoriţi, care erau oameni înalţi la stat cât cedrii şi falnici ca stejarii, nimicind sus rodul lor şi dedesubt rădăcina lor!


text:
Tot eu v’am scos din ţara Egiptului şi patruzeci de ani v’am dus prin pustie, ca să cuceriţi ţara Amoriţilor.


text:
Eu am aşezat prooroci dintre feciorii voştri şi nazorei dintre tinerii voştri! Oare nu este aşa, fii ai lui Israil?» – întreabă Domnul.


text:
«Dar voi aţi dat nazoreilor să bea vin, iar proorocilor le-aţi poruncit şi le-aţi zis: «Nu proorociţi!»


text:
Cel iute de picior nu va putea să fugă, cel puternic nu se va putea folosi de puterea sa şi cel viteaz nu va scăpa cu viaţă;


text:
Arcaşul nu va putea să ţină piept, cel sprinten la picior nu va scăpa, iar călăreţul nu va putea să se izbăvească!


text:
Ascultaţi cuvântul acesta pe care Domnul îl grăieşte către voi, fii ai lui Israil, şi către tot neamul pe care l-am scos din ţara Egiptului, şi iată cuvântul:


text:
«Numai pe voi v’am cunoscut dintre toate neamurile pământului, pentru aceasta vă voi pedepsi pe voi pentru toate fărădelegile voastre!»


text:
Oare urlă leul în pădure fără să fi prins prada? Oare sloboade puiul de leu glasul său, din vizuină, fără să fi înhăţat ceva?


text:
Cade, oare, pasărea în laţ fără să fi fost momeală? Şi se ia oare laţul de pe pământ fără să se fi prins ceva în el?


text:
Ori sună trâmbiţa în cetate fără ca poporul să nu se spăimânte? Ori se întâmplă vre-o nenorocire în cetate fără să fi fost de la Domnul?


text:
Strigaţi de pe palatele din Asiria şi de pe palatele din ţara Egiptului şi ziceţi: «Adunaţi-vă pe muntele Samariei şi vedeţi răzmiriţa cea mare din mijlocul ei şi asupririle dinlăuntrul ei!


text:
Ei nu ştiu să meargă după pravilă», – zice Domnul, – «ci strâng comori de nedreptate şi de jăcmăneală în palatele lor.»


text:
Pentru aceasta, aşa grăieşte Domnul Dumnezeu: «Vrăjmaşul va împresura ţara şi va înfrânge puterea ta, şi palatele tale vor fi jefuite».


text:
Aşa grăieşte Domnul: «Precum ciobanul scoate din gura leului o pereche de picioare sau un vârf de ureche, aşa vor scăpa şi Israiliţii care locuesc în Samaria şi stau tolăniţi în colţul divanului şi pe sofale aşternute cu scoarţe».


text:
«În ziua în care voi pedepsi fărădelegile lui Israil, pedepsi-voi şi altarul din Betel, şi coarnele altarului vor fi tăiate şi vor cădea la pământ.


text:
Şi voi dărâma palatele de iarnă şi casele de vară, precum şi palatele de fildeş vor fi pustiite, şi case multe nu vor mai fi!» – rosteşte Domnul.


text:
Ascultaţi cuvântul acesta, voi vaci din Basan, care staţi pe muntele Samariei, voi care asupriţi pe cei slabi şi obijduiţi pe cei sărmani, voi care grăiţi către bărbaţii voştri: «Daţi să bem!»


text:
Juratu-s’a Domnul întru sfinţenia sa: «Iată vin zile peste voi, când veţi fi ridicate cu cangea şi ce va rămânea dintre voi, cu cinghelul pescăresc,


text:
Şi veţi ieşi prin spărturile zidurilor, una câte una, şi veţi arunca pe Hadad-Rimon», – rosteşte Domnul.


text:
«Duceţi-vă la Betel şi faceţi-vă de cap la Ghilgal: înmulţiţi fărădelegile! În fiecare dimineaţă, aduceţi jertfele voastre şi, la trei-trei zile, zeciuielile voastre;


text:
Aduceţi prinoase de mulţămită, din pâine dospită, şi strigaţi să se audă după prinoasele cele de bună voie, căci aşa vă place vouă, fii ai lui Israil», – rosteşte Domnul Dumnezeu!


text:
«De aceea şi eu v’am lăsat cu dinţii curaţi în toate cetăţile voastre şi cu lipsă de pâine în toate sălaşele voastre, dar tot nu v’aţi pocăit», – rosteşte Domnul.


text:
«Lipsitu-v’am de ploaie cu trei luni mai nainte de seceriş; şi peste o cetate am trimis ploaie, iar peste alta nu; un ogor a avut parte de ploaie, iar altul, care n’a avut parte de ploaie, s’a uscat.


text:
Aşa încât porneau două-trei cetăţi către o altă cetate ca să bea apă, dar nu se săturau! Şi voi tot nu v’aţi întors cu pocăinţă la mine», – rosteşte Domnul.


text:
«V’am bătut cu rugină şi cu mălură; pustiit-am grădinile şi podgoriile voastre; smochinii şi măslinii voştri fost-au prăpădiţi de forfocari. Dar voi nu v’aţi întors cu pocăinţă la mine», – rosteşte Domnul.


text:
«Trimis-am peste voi ciumă, la fel cu cea din Egipt; cu sabie am ucis pe feciorii voştri, v’am lăsat păgubaşi de caii voştri şi, întru urgia mea, şi duhoarea taberilor voastre am ridicat-o în nările voastre. Dar tot nu v’aţi pocăit», – rosteşte Domnul.


text:
«Şi v’am pustiit cum a pustiit Dumnezeu Sodoma şi Gomora şi aţi ajuns ca un tăciune scos din foc. Dar tot nu v’aţi pocăit», – rosteşte Domnul.


text:
Drept aceea, iată ce-ţi voi face, Israile, – şi cu deadinsul îţi voi face aceasta! Găteşte-te să dai ochii cu Dumnezeul tău, Israile!»


text:
Căci iată el este cel ce a creat munţii şi a întocmit vântul şi oamenilor le descopere care este gândul său; el a făcut zorile şi întunericul, şi calcă peste înălţimile pământului, – Domnul Dumnezeu Savaot este numele lui!


text:
Ascultaţi acest cuvânt, acest cântec de jale, pe care eu îl încep pentru voi, cei din neamul lui Israil:


text:
Căzut-a, ca să nu se mai scoale, fecioara lui Israil; trântită zace la pământ şi nimeni nu o ridică!


text:
Căci aşa grăieşte Domnul Dumnezeu către casa lui Israil: «Cetatea care scotea o mie de oameni la luptă va rămânea cu o sută, şi cea care scotea o sută va rămânea cu zece».


text:
«Căutaţi-mă şi veţi fi vii! Nu umblaţi după Betel, nu vă duceţi la Ghilgal şi nu treceţi pe lângă Beerşeba, căci Ghilgalul va fi dus în robie şi Betelul va fi spulberat;


text:
Ci căutaţi pe Domnul ca să fiţi vii, ca nu cumva să dea flăcărilor casa lui Iosif, ca să arză de istov şi nimeni să n’o poată stinge din cei care locuesc în Betel.


text:
Căutaţi pe cel ce a făcut Pleiadele şi Orionul, pe cel ce preface bezna nopţii în dimineaţă şi întunecă ziua şi o face iarăşi noapte, pe cel ce chiamă apa mării şi o varsă peste faţa pământului, – Domnul este numele lui!


text:
El care aduce prăpădul peste cel puternic, aşa încât paragina se întinde peste cetatea cea întărită.


text:
Drept aceea, fiindcă voi călcaţi în picioare pe cel sărman şi luaţi de la el gloabă pe grâu, cu toate că aţi zidit case de piatră cioplită, însă nu le veţi locui, şi deşi aţi sădit viţă de bun soi, nu veţi bea din vinul ei,


text:
Fiindcă ştiu că multe sunt fărădelegile voastre şi grozave sunt păcatele voastre, ca unii care asupriţi pe cel drept şi luaţi mită şi stoarceţi pe cei săraci, la porţile cetăţii!»


text:
Căutaţi binele şi nu răul, ca să fiţi vii, şi aşa Domnul Dumnezeu Savaot va fi cu voi, precum spuneţi că este.


text:
Urîţi răul şi iubiţi binele şi daţi hotărîri drepte la poarta cetăţii, poate că Domnul Dumnezeu Savaot se va îndura de rămăşiţa lui Iosif.


text:
Pentru aceasta aşa rosteşte Domnul Dumnezeu Savaot Atotţiitorul: «În toate pieţele plânset va fi şi pe toate uliţele se vor tângui: vai! vai! Plugarul va fi chemat la jale şi la bocet în rând cu bocitoarele.


text:
Vai de cei ce doresc ziua Domnului! Ce se va întâmpla cu voi! Ziua Domnului fi-va zi de întuneric şi nu de lumină!


text:
Cum ar fi cu unul care fuge din faţa leului şi dă peste un urs şi, adăpostindu-se în casă şi rezimându-se cu mâna de perete, îl muşcă un şarpe!


text:
«Urît-am, scârbit-am prăznuirile voastre şi nu simt nici o plăcere pentru adunările voastre în templu.


text:
Când îmi veţi aduce arderi de tot şi prinoase, nu le voi binevoi şi la jertfele cele grase de pace ale voastre nu voi privi.


text:
Voi, neam al lui Israil, adusu-mi-aţi, oare, jertfe şi prinoase, în pustie, vreme de patruzeci de ani?


text:
Ci aţi dus în cârcă pe Sacut, regele vostru, şi steaua dumnezeului vostru, Chevan, idolii voştri pe care vi i-aţi făurit.


text:
De aceea eu vă voi duce robi dincolo de Damasc», – rosteşte Domnul al cărui nume este Dumnezeu Savaot.


text:
Vai vouă, celor fără de grijă din Sion şi tihniţi în muntele Samariei, vai vouă, boierilor celui dintâi popor la care vine neamul lui Israil să ceară sfat!


text:
Îndreptaţi-vă spre Calne şi vedeţi, duceţi-vă de acolo Ia Hamatul-cel-Mare şi pogorîţi-vă, apoi, în Gatul Filisteei. Sunt ele, oare, mai bune decât împărăţiile acestea, sau ţara lor mai mare decât ţinutul vostru?


text:
Iată că ei stau tolăniţi pe divanuri de fildeş şi se răsfaţă pe sofalele lor, şi mănâncă miei din turmă şi viţei puşi a îngrăşat în iesle.


text:
Beau vin din amfore şi din fruntea untdelemnului îşi fac mirezme de uns, dar nu le pasă deloc de prăbuşirea casei lui Iosif!


text:
Pentru aceasta să fie duşi în robie în fruntea robilor şi nechezatul armăsarilor din Efraim va conteni.


text:
Juratu-s’a Domnul pe sine însuşi», – rosteşte Domnul Dumnezeu Savaot. «Urgisesc trufia lui Iacob şi urăsc palatele lui! Pentru aceea, voi da în mâna altuia cetatea dimpreună cu tot ceea ce este într’însa.»


text:
Şi vor rămânea numai câţiva din cei din neamul lui, ca să scoată oasele din casă şi dacă unul va întreba pe cel care este în cel mai din fund colţ al casei; «Mai este cu tine cineva?», celălalt îi va răspunde: «Nu!» Şi cel dintâi îi va zice:«Tăcere!» Căci nu trebue să fie pomenit Domnul.


text:
Oare pot caii să alerge pe stâncă? Sau poţi să ari cu boii faţa mării? Ci voi prefaceţi judecata în venin şi rodul dreptăţii în pelin,


text:
Ci să ştiţi voi că eu voi ridica împotriva voastră, cei din casa lui Israil», – zice Domnul Dumnezeu Savaot, – «un popor care vă va asupri de la intrarea Hamatului, până la râul Araba.»


text:
Iată ce vedenie mi-a arătat Domnul Dumnezeu: Iată el înfiripa un stol de lăcuste, la datul otavei, – otava care creşte după cositul cuvenit regelui.


text:
Şi după ce au sfârşit de mâncat iarba de pe pământ, am zis: «Doamne Dumnezeule, fie-ţi milă! Cum va putea îndura aceasta Iacob, când este atât de mic?»


text:
Apoi Domnul Dumnezeu mi-a descoperit o altă vedenie. Iată că Domnul chema focul să facă judecată; el mistui adâncul cel mare şi prăpădi şi parte din pământ.


text:
Şi iarăşi mi-a arătat o vedenie: Şi iată că Domnul stătea lângă un zid drept, de sus şi până jos, iar în mâna lui avea o cumpănă cu plumb la vârf.


text:
Şi a zis Domnul către mine: «Ce vezi tu, Amos?» Şi am zis; «O cumpănă de zidar!» Şi mi-a răspuns Domnul: «Iată, eu voi pune cumpăna cea dreaptă în mijlocul poporului meu Israil şi de aici încolo nu-l voi mai ierta.


text:
Înălţimile lui Isaac vor fi nimicite şi templele păgâne ale lui Israil vor fi dărâmate, iar împotriva casei lui Ieroboam mă voi scula cu sabia.»


text:
Atunci a trimis Amaţia, preotul cel din Betel, către Ieroboam, regele lui Israil, vorbă: «Amos unelteşte împotriva ta, chiar în casa lui Israil! Şi locuitorii ţării nu mai pot îndura cuvintele lui!


text:
Căci iată ce grăieşte Amos: «De sabie va muri Ieroboam şi Israil va fi dus în robie, de pe pământul lui!»


text:
Şi a zis Amaţia lui Amos: «Proorocule, scoală şi fugi în ţara lui Iuda şi acolo mănâncă pâine şi acolo prooroceşte!


text:
Şi a răspuns Amos şi a zis lui Amaţia: «Eu nu sunt prooroc şi nici ucenic de prooroc, ci sunt cioban şi cultivator de sicomore;


text:
Şi acuma ascultă cuvântul Domnului, tu care zici: «Nu se cade să prooroceşti împotriva lui Israil şi să nu propovedueşti împotriva casei lui Isaac!»


text:
Pentru aceasta aşa grăieşte Domnul: «Femeia ta va fi desfrânată în cetate şi fiii şi fiicele tale vor cădea în ascuţişul săbiei; pământul tău va fi măsurat cu funia, tu vei muri în pământ spurcat, iar Israil va fi dus în robie din ţara lui!»


text:
Şi mi-a zis: «Ce vezi tu, Amos?» Şi eu am răspuns: «Un coş cu roade coapte». Şi a grăit Domnul către mine: «Venit-a sfârşitul poporului meu Israil, fiindcă nu-l voi mai ierta!


text:
Şi în ziua aceea cântecele din palate se vor preface în urlete», – zice Domnul Dumnezeu. Hoiturile fi-vor fără de număr; oriunde se vor arunca, fi-va tăcere!»


text:
Zicând: «Când va trece luna nouă, ca să vindem grâul? Şi Sâmbăta, ca să deschidem jitniţa, să micşorăm efa, să mărim siclul şi să punem în loc cântare strâmbe?


text:
Să cumpărăm pe preţ de argint pe cei nevoiaşi şi pe cei sărmani pentru o pereche de încălţăminte, să vindem codina de grâu?»


text:
Pentru aceasta, cu hotărîre pământul se va zbuciuma şi toţi locuitorii vor fi cuprinşi de jale! El se va umfla ca Nilul, în întregime; se va învolbura şi va descreşte, ca Nilul Egiptului!


text:
«Iar în ziua aceea», – zice Domnul Dumnezeu, – «voi face să apună soarele în miezul zilei şi voi întuneca pământul în ziua mare;


text:
Preface-voi praznicele voastre în jelire şi toate cântecele voastre în tânguire Pe toate coapsele voi aşterne sac şi pleşuve vor fi toate capetele! Voi înteţi jălania ca pentru cel unul născut, care a murit, şi sfârşitul va fi o zi de desnădejde!


text:
Iată vin zile», – zice Domnul Dumnezeu, – «în care voi trimite foamete în ţară, nu foamete de pâine şi nu sete de apă, ci de auzit cuvântul Domnului.


text:
Şi vor rătăci de la o mare până la cealaltă şi de la miază-noapte la răsărit şi vor cutreera căutând cuvântul Domnului, dar nu îl vor afla.


text:
Ei, care se jură pe păcatul Samariei şi zic: Trăiască Dumnezeul tău, Dane, şi trăiască Dumnezeul tău, Beer-şebo – vor cădea şi nu se vor mai scula!»


text:
Văzut-am pe Domnul stând lângă altar şi a zis: «Loveşte capitelurile columnelor ca să se cutremure pragurile şi sfărâmă-le în capul tuturor! Iar pe cei ce vor scăpa, cu sabia îi voi ucide. Nici un fugar nu va scăpa cu fuga şi nici unul din cei care ar scăpa nu-şi va mântui viaţa!


text:
Dacă se vor strecura în Şeol, de acolo mâna mea îi va apuca, şi de se vor sui în cer, îi voi da jos de acolo;


text:
Dacă se vor piti pe vârful Carmelului, şi acolo îi voi căuta şi îi voi apuca; de se vor dosi de dinaintea ochilor mei în fundul mării, da-voi poruncă şarpelui să-i muşte.


text:
Şi de se vor duce în robie înaintea vrăjmaşilor lor, şi acolo voi porunci săbiei să-i ucidă, căci voi ţine ochii mei aţintiţi asupra lor spre nenorocire, nu spre fericire!»


text:
Domnul Dumnezeu Savaot se atinge de pământ, şi el se topeşte şi toţi locuitorii sunt cuprinşi de jale; pământul întreg se umflă ca Nilul şi scade ca fluviul Egiptului.


text:
El e cel ce zideşte în ceruri foişorul său şi temeliile bolţilor sale le-a pus pe pământ. El chiamă apele mării şi le revarsă peste faţa pământului. Domnul este numele său!


text:
«Oare nu sunteţi voi, feciori ai lui Israil, pentru mine, ca şi Cuşiţii?» – zice Domnul. «Oare n’am scos eu pe Israiliţi din ţara Egiptului, pe Filisteni din Caftor şi pe Sirieni din Chir?


text:
Iată, ochii Domnului Dumnezeu privesc la regatul cel păcătos şi eu îl voi nimici de pe faţa pământului! Dar nu voi pierde cu totul casa lui Iacob», – zice Domnul.


text:
«Căci, iată, voi da poruncă şi vă voi vântura, printre toate neamurile, pe voi cei din neamul lui Israil, precum vânturi grâul la ciur, ca nici o pietricică să nu cadă pe pământ.


text:
De sabie vor muri toţi păcătoşii poporului meu, care zic: «Prăpădul nu se va apropia de noi şi nenorocirea nu ne va lua pe neaşteptate!»


text:
În ziua aceea, voi ridica cortul cel căzut al lui David şi voi drege spărturile lui şi dărâmăturile le voi ridica la loc, şi-l voi zidi ca în vremile cele de la început;


text:
Ca astfel ei să cucerească rămăşiţa Edomului şi pe celelalte popoare peste care s’a chemat numele meu», – zice Domnul, cel ce îndeplineşte acestea.


text:
«Iată vin zile», – zice Domnul, – «când cel ce ară va ajunge din urmă pe cel ce seceră şi cel ce calcă strugurii pe cel ce samănă. Şi munţii vor picura must şi toate dealurile se vor topi.


text:
Şi eu voi întoarce din robie pe cei din poporul meu Israil, care vor zidi cetăţile cele dărâmate şi le vor locui, sădi-vor vii şi vor bea din vinul lor, vor întemeia grădini şi din rodurile lor vor mânca.


text:
Şi-i voi răsădi în ţara lor şi nu vor mai fi smulşi din ţara pe care le-am dat-o în stăpânire», – zice Domnul Dumnezeul tău.


text:
Vedenia lui Obadia. Aşa zice Domnul Dumnezeu despre Edom: – Auzit-am o veste de la Domnul şi un sol a fost trimis către noroade: «Haidem, să ne sculăm cu război împotriva lui Edom!» –


text:
Trufia inimii tale te va amăgi! Fiindcă tu ai sălaş în văgăunile stâncilor şi aşezare pe vârfuri, zici în inima ta: «Cine mă va doborî jos?»


text:
Chiar dacă îţi vei aşeza sălaşul sus ca vulturul şi ţi-ai face cuibul tău printre stele, şi de acolo te voi da jos», – zice Domnul.


text:
«Oare furii nu te vor călca? Tâlhari, în vreme de noapte?… O, cum te vor pustii! Fura-vor îndeajuns! Sau când vor veni la tine culegătorii? – Puţini ciorchini de poamă-ţi vor lăsa!


text:
Până la hotar te vor duce toţi soţii tăi; năvală vor da peste tine şi te vor înfrânge cei ce se vor împrieteni cu tine. Tovarăşii tăi îţi vor întinde curse sub picioarele tale fără ca tu să bănueşti ceva!


text:
Cumpătul şi-l vor pierde vitejii tăi, Temane, ca să fie măcelăriţi cu toţii cei din muntele lui Esau.


text:
Din pricina silniciei împotriva fratelui tău Iacob, vei fi acoperit de ruşine şi vei fi nimicit în veac şi deapururi!


text:
În ziua când tu stăteai de faţă, în ziua când păgânii au prins oştirea lui şi cei streini pătrundeau pe porţile lui, iar asupra Ierusalimului aruncau sorţii pieirii, şi tu te-ai purtat ca unul din ei!


text:
Dar nu ţi se cuvenea ţie să te bucuri de fratele tău în ziua nenorocirii lui! Şi nici să te veseleşti de fiii lui Iuda, în ziua pieirii lor! Şi nici să fii cu gura mare în ziua strâmtorării!


text:
Şi iar nu se cădea să intri pe poarta poporului meu în ziua necazului lui, nici să te bucuri de nenorocirea lui în ziua de restrişte, şi nici să întinzi mâna ta spre oştirea lui în ceasul prăbuşirii!


text:
Nu se cădea să stai la spărtura zidului să ucizi fugarii lui şi nici să pui mâna pe cei ce scăpaseră în ziua de restrişte!


text:
Dar ziua Domnului este aproape pentru toate popoarele. Precum ai făcut, aşa ţi se va face şi ţie, iar fapta ta fi-va răsplătită!


text:
Şi fiindcă şi voi veţi bea din vinul meu în muntele cel sfânt al meu, tot aşa noroadele toate vor bea din vinul meu; vor bea şi vor sorbi şi vor fi ca şi cum niciodată n’ar fi fost!


text:
Şi va fi neamul lui Iacob foc şi neamul lui Iosif flacără, iar neamul lui Esau va fi paie, pe care le va aprinde şi le va mistui, şi nici unul din neamul lui Esau nu va scăpa, fiindcă Domnul a grăit.


text:
Şi vor cuprinde muntele lui Esau în partea de la miază zi şi ţara Filistenilor în partea câmpoasă, şi vor lua în stăpânire podişurile muntoase ale lui Efraim şi câmpiile Samariei şi Galaadul şi Veniaminul.


text:
Şi cei robiţi care fac parte din această oştire vor lua în stăpânire Canaanul până la Sarepta, şi cei robiţi din Ierusalim, care sunt în Sardes, vor stăpâni cetăţile cele de la miază-zi.


text:
Şi biruitorii se vor sui în muntele Sionului ca să judece muntele lui Esau. Iar împărăţia a Domnului va fi!»


text:
«Scoală şi te du în cetatea cea mare a Ninivei şi propovedueşte acolo, căci fărădelegile lor au ajuns până în faţa mea!»


text:
Şi s’a sculat Iona să fugă la Tarşiş de dinaintea Domnului. Şi s’a pogorît la Iafa, unde a găsit o corabie care mergea la Tarşiş şi plătind preţul călătoriei s’a pogorît în ea, ca să meargă la Tarşiş, împreună cu toţi cei de acolo, el fugind din faţa Domnului.


text:
Dar Domnul a pornit un vânt năprasnic pe mare şi o furtună crâncenă s’a stârnit, aşa încât corabia era gata să se sfărâme.


text:
Atunci s’au spăimântat corăbierii şi începură fiecare să strige către dumnezeul lui şi aruncară în mare încărcătura corăbiei, ca să se mai uşureze. Dar Iona se pogorîse în fundul corăbiei şi, culcându-se, adormise.


text:
Atunci se apropie de el căpitanul corăbiei şi-i zise: «Ce faci somnorosule? Scoală-te şi strigă către dumnezeul tău, poate că el îşi va aduce aminte de noi, ca să nu pierim!»


text:
Şi au zis unul către altul: «Haidem să aruncăm sorţi, ca să ştim din pricina cui a dat peste noi nenorocirea aceasta!» Şi ei au aruncat sorţi, şi sorţul a căzut pe Iona.


text:
Şi l-au întrebat pe el: «Spune-ne nouă: din pricina cui a dat nenorocirea aceasta peste noi? Care este îndeletnicirea ta, de unde şi din ce ţară vii şi din ce popor eşti?»


text:
Atunci el le-a răspuns: «Sunt evreu şi mă închin Domnului Dumnezeului cerului, cel ce a făcut marea şi uscatul».


text:
Iar toţi oamenii s’au temut cu frică mare şi i-au zis lui: «Pentru ce ai săvârşit una ca aceasta?» Căci ştiau că el e fugar din faţa lui Dumnezeu, fiindcă apucase să le-o spună.


text:
Atunci i-au zis lui: «Ce să-ţi facem ca marea să ni se domolească?» Căci marea era din ce în ce mai vijelioasă.


text:
Ci el a răspuns: «Luaţi-mă şi mă aruncaţi în mare şi ea se va potoli; căci ştiu bine că din pricina mea s’a pornit peste voi această viforniţă!»


text:
Şi marinarii se luptau să îndrepteze corabia înspre ţărm, dar nu biruiau, căci marea era furioasă împotriva lor.


text:
Atunci au strigat către Domnul şi au zis: «O, Doamne, nu ne lăsa să pierim din pricina acestui om şi nu ne împovăra pe noi cu sânge nevinovat! Căci tu, Doamne, precum ai voit ai făcut!»


text:
Şi oamenii s’au temut cu teamă mare de Domnul şi adus-au jertfă lui Dumnezeu şi juruinţe i-au făcut.


text:
Atunci Dumnezeu dădu poruncă unui peşte mare să înghită pe Iona. Şi a stat Iona în pântecele peştelui trei zile şi trei nopţi.


text:
«Strigat-am către Domnul întru strâmtorarea mea, şi el mi-a răspuns; din pântecele Şoolului am strigat, şi tu ai auzit glasul meu!


text:
Tu m’ai aruncat în adânc, în inima mării, şi puhoiul m’a înconjurat; toate valurile şi talazurile tale au trecut peste mine.


text:
Şi gândeam: «Aruncat sunt de dinaintea ochilor tăi! Cum voi mai vedea încă o dată templul cel sfânt al tău?


text:
Apele m’au covârşit, gata să mă înnece, adâncul m’a împresurat, iarba mării s’a încolăcit în jurul capului meu.


text:
Mă pogorîsem până la temeliile munţilor, zăvoarele pământului mă încinseseră pe veci! Dar tu ai scos din stricăciune viaţa mea, Doamne Dumnezeul meu!


text:
Când se sfârşea în mine duhul meu, de Domnul mi-am adus aminte, şi la tine a ajuns rugăciunea mea, în templul tău cel sfânt!


text:
Dar eu îţi voi aduce ţie jertfă de mulţămită şi toate făgăduinţele mele le voi împlini, căci mântuirea vine de la Domnul!»


text:
«Scoală şi porneşte către cetatea cea mare a Ninivei, şi propovedueşte acolo vestea pe care ţi-am poruncit-o!»


text:
Şi s’a sculat Iona şi a mers în Ninive după porunca Domnului. Şi Ninive era cetate mare înaintea lui Dumnezeu, s’o străbaţi în trei zile de umblet.


text:
Şi Iona a pătruns în cetate cale de o zi şi a început să propoveduiască şi să zică: «Mai sunt patruzeci de zile, şi Ninive va fi pierdută!»


text:
Atunci Ninivitenii au crezut în Dumnezeu, au ţinut post şi s’au îmbrăcat în sac, de la cei mai mari şi până la cei mai mici.


text:
Şi a ajuns vestea până la împăratul Ninivei. Acesta s’a sculat din jeţul său, şi-a lepădat veşmântul său cel scump, s’a acoperit cu sac şi s’a culcat în cenuşă.


text:
Apoi, din partea împăratului şi a dregătorilor săi, crainicii au strigat şi au rostit: «Oamenii ca şi dobitoacele, vitele mari ca şi cele mici să nu mănânce nimic, să nu pască şi nici apă să nu bea;


text:
Iar oamenii să se îmbrace cu sac şi către Dumnezeu să strige din toată puterea, şi fiecare cu pocăinţă să se întoarcă din calea lui cea rea şi mâinile lui să nu mai săvârşescă fapte silnice.


text:
Cine ştie! Poate că Domnul iarăşi se va îndura şi va opri în loc iuţimea mâniei lui, ca să nu mai pierim!»


text:
Şi Dumnezeu a văzut faptele lor cele de pocăinţă, că s’au întors din căile lor cele rele, şi Domnului i-a părut rău de prăpădul care zisese că-l va slobozi peste ei, şi nu l-a mai slobozit.


text:
Şi se rugă de Domnul şi zise: «O, Doamne, iată tocmai ceea ce cugetam eu, când eram în ţara mea! Pentru aceasta eu am vrut să fug în Tarşiş, căci ştiam că tu eşti Dumnezeu îndurat şi milostiv, îndelung răbdător şi mult milosârd şi îţi pare rău de fărădelegi.


text:
Atunci Iona a ieşit din cetate şi s’a aşezat la răsăritul ei, şi şi-a făcut o colibă şi a stat sub ea la umbră, ca să vadă ce se va întâmpla cu cetatea.


text:
Şi Domnul Dumnezeu a gătit un vrej care s’a ridicat deasupra capului lui Iona, ca să-i ţină umbră şi să-i mai potolească mânia. Şi s’a bucurat Iona cu bucurie mare pentru vrej.


text:
Dar Dumnezeu, a doua zi, la revărsatul zorilor, a poruncit unui vierme să reteze vrejul, iar el s’a uscat.


text:
Şi la răsăritul soarelui a pornit Dumnezeu un vânt arzător de la răsărit şi soarele a dogorit capul lui Iona, încât el se prăpădea de căldură. Şi şi-a rugat moartea zicând: «Mai bine este să mor decât să trăiesc!»


text:
Şi a grăit Domnul către Iona: «Fost-a oare cu cale să te superi din pricina vrejului?» Şi el a răspuns: «Cu cale a fost să mă supăr până la moarte!»


text:
Şi a zis Domnul: «Ţie ţi-a păsat de un vrej pentru care nu te-ai trudit şi nici nu l-ai crescut, care s’a ivit într’o noapte şi într’alta a pierit!


text:
Dar mie cum nu era să-mi pese de cetatea cea mare a Ninivei, unde sunt mai bine de o sută douăzeci de mii de oameni, care nu ştiu nici care le este dreapta, nici care le este stânga, cum şi atât de multe dobitoace?»


text:
Cuvântul Domnului, care a fost către Miheia Moraştitul, în zilele domniei lui Iotam, Ahaz şi Iezechia, regii Iudei, arătându-i în vedenie cele ce se vor întâmpla cu Samaria şi cu Ierusalimul.


text:
Ascultaţi, voi neamuri toate. Ia aminte, pământule, cu toate câte le cuprinzi! Căci Domnul Dumnezeu va fi martor împotriva voastră, Domnul din templul cel sfânt al său!


text:
Munţii se topesc sub paşii săi şi văile crapă, precum se topeşte ceara de faţa focului, precum apele se prăbuşesc devale, pe povârniş.


text:
Toate aceastea din pricina fărădelegii lui Iacob şi a păcatului casei lui Iuda! Care este fărădelegea lui Iacob? Oare nu este Samaria? Şi care sunt păcatele lui Iuda? Oare nu Ierusalimul?


text:
«Pentru aceasta voi preface Samaria într’un câmp de mormane de piatră şi într’o silişte pentru podgorii. Voi rostogoli devale stâlpii ei şi temeliile ei le voi dezveli.


text:
Toate chipurile ei cele cioplite vor fi sfărâmate, toată bogăţia adunată din desfrânare va fi arsă în foc şi toate întruchipările ei idoleşti le voi pustii, căci din plată de desfrânată au fost adunate şi în plată de desfrânată să se prefacă!»


text:
Din această pricină trebue să mă tânguesc şi să mă jelesc, să umblu cu picioarele goale şi dezbrăcat, să urlu ca şacalii şi să scot ţipete ca struţii;


text:
Căci prăpădul de la Domnul este fără de leac; ajuns-a până la Iuda, pătruns-a până la poarta norodului meu, până la Ierusalim.


text:
Vuetul cornului sună pentru voi, locuitori din Şafir! Şi din cetatea lor nu ies cei din Ţaanan. Jălanie se aude în Bet-Haeţel, căci veţi fi lipsiţi de sprijin.


text:
Locuitorii cei din Marot cum să nădăjduiască ei că le va fi bine, de vreme ce nenorocirea de la Domnul s’a pogorît la porţile Ierusalimului!


text:
Înhămaţi la car telegarii cei iuţi, voi locuitori ai Lachişului! Tu ai fost începutul păcatului fiicei Sionului, căci în tine s’a aflat izvorul pentru fărădelegile lui Israil.


text:
Şi ţie, Moreşet-Gat îţi vor fi dăruite daruri de despărţenie. Locuitorii Aczibului sunt ca un pârău înşelător pentru regele lui Israil!


text:
Taie-ţi cosiţele şi rade-te de durerea copiilor tăi dragi; fă-ţi pleşuvia mare ca de vultur pleşuv, căci ei au fost duşi în robie, departe de tine!


text:
Vai de cei ce fac planuri silnice în aşternuturile lor şi născocesc răutăţi, ca să le îndeplinească dis de-dimineaţă, după cum le stă în putere.


text:
Ei poftesc ţarini şi le răpesc, ei poftesc case şi pun mâna pe ele; ei calcă silnic drepturile stăpânului şi ale casei lui, ale stăpânului şi ale moştenirii lui.


text:
Pentru aceasta aşa zice Domnul: «Iată că eu pun la cale împotriva acestui neam un prăpăd, din care nu veţi mai scoate grumajii voştri şi nu veţi mai umbla cu capul sus, căci va fi o vreme cumplită.


text:
În vremea aceea rosti-vor împotriva voastră o satiră şi cânta-vor un cântec de jale, cu aceste vorbe: «Precum a grăit Domnul, pieirea ne e întreagă! El dă în alte mâini clironomia noastră! El ia! De întors, nici vorbă! Şi împarte între păgâni ogoarele străbune!»


text:
«Nu vă apucaţi de cuvântări! Cu cuvântări sau fără cuvântări, despre aceste lucruri, ruşinea nu se va depărta!»


text:
Casa lui Iacob zice: «Oare Dumnezeu a pierdut răbdarea? Şi acestea sunt chiar faptele sale?…» Cuvintele mele nu sunt ele, oare, cu îngăduinţă pentru cel ce umblă pe calea cea dreaptă?


text:
Ci voi, duşmănind norodul meu, daţi ajutor vrăjmaşului lui. În faţa lui Salmanasar, voi luaţi prăzi de război de la cei care merg cu nădejde în calea lor;


text:
Voi daţi afară pe femeile poporului meu din căminul lor iubit, iar pruncilor lor le luaţi pe veci slava mea!


text:
Sculaţi-vă şi plecaţi, căci aici nu este loc de odihnă! Din pricina pângăririi lui, avea-va parte de chinuri grozave.


text:
Dacă ar veni cineva purtat de duhul minciunii şi ar porni să vă grăiască nascraconii şi ar zice: «Propovedui-voi ţie despre vin şi despre băutura îmbătătoare» acesta ar fi tocmai proorocul acestui popor.


text:
«Aduna-te-voi pe tine, Iacobe, în întregime, aduna-voi laolaltă ceea ce a mai rămas din Israil! Îi voi strânge ca pe nişte oi, în mare primejdie, ca pe o turmă în dârdora unei izbelişti. Spăimântaţi, ei vor fugi departe de locul prăpădului!


text:
Cel ce croieşte cale este în fruntea lor; ei îşi croiesc cale şi intră pe poartă şi ies, iar regele merge înainte şi Domnul în fruntea lor!»


text:
Şi iar am zis: «Ascultaţi acum, voevozi ai lui Iacob şi judecători a casei lui Israil: oare nu este datoria voastră să cunoaşteţi dreptatea,


text:
Şi după ce vor sfâşia carnea obijduiţilor poporului meu şi-i vor jupui de piele şi le vor sfărâma oasele şi le vor face bucăţele, ca pe carnea din oală şi ca pe bucata din căldare,


text:
Atunci vor striga către Domnul, dar el nu-i va asculta, ci îşi va ascunde faţa de către ei, din pricina răutăţii faptelor săvârşite.


text:
Iată ce zice Domnul împotriva proorocilor care rătăcesc pe norodul Domnului, care atât cât au în ce să-şi înfigă dinţii strigă: «Pace!», iar împotriva celor care nu le aruncă nimic în gură propoveduesc război:


text:
«Pentru aceasta să aveţi parte de noapte în loc de vedenie şi de beznă în loc de proorocire! Soarele să apună peste prooroci şi ziua să se prefacă în întuneric,


text:
De ruşine să rămână văzătorii şi prevestitorii să fie de ocară şi toţi să-şi acopere barba, căci ei nu vor avea răspuns de la Domnul!»


text:
Ci eu sunt plin de putere, prin Duhul lui Dumnezeu, plin de judecată şi de bărbăţie, ca să vădesc necredinţa lui Iacob şi păcatul lui Israil.


text:
Ascultaţi acestea, voi, voevozi ai casei lui Iacob, judecători ai casei lui Israil, voi care urîţi ce este drept şi strâmbaţi judecata dreaptă;


text:
Căpeteniile lor fac judecată luând plocoane, preoţii dau hotărîri celor împricinaţi pentru plată şi profeţii profeţesc pe parale şi se razimă pe Domnul şi rostesc: «Domnul este în mijlocul nostru şi nici un necaz nu va da peste noi!»


text:
Deci, din pricina voastră, aşa rosteşte Domnul: «Sionul va fi arat cu plugul ca o ţarină şi Ierusalimul va fi prefăcut într’o mare grămadă de dărâmături şi muntele templului va ajunge o culme acoperită cu pădure!»


text:
Iar în zilele cele de apoi muntele templului Domnului va fi mai înalt decât toate vârfurile munţilor şi piscul lui se va ridica deasupra culmilor şi către el vor curge popoarele;


text:
Şi neamuri multe vor porni spre el zicând: «Veniţi să ne suim în muntele Domnului, în templul Dumnezeului lui Iacob, ca el să ne înveţe căile sale, şi să mergem pe cărările sale, căci din Sion va ieşi legea şi cuvântul Domnului din Ierusalim!»


text:
Atunci el va judeca multe popoare şi va împărţi dreptate la neamuri puternice, până în zări depărtate. Ele vor preface săbiile lor în fiare de plug şi lăncile lor în cosoare; nici un neam nu va mai ridica sabia împotriva altuia şi nu se vor mai deprinde cu pravila războiului;


text:
Ci fiecare va sta tihnit sub viţa sa şi sub smochinul său şi nimeni nu va mai răspândi groaza, căci gura Domnului Savaot a făgăduit aceasta.


text:
Ci toate popoarele vor umbla, fiecare în numele dumnezeului său, iar noi vom umbla în numele Domnului Dumnezeului nostru, de acum şi până în veac!


text:
«În ziua aceea», – zice Domnul, – «voi aduna laolaltă pe cei care şchioapătă şi voi strânge pe cei risipiţi şi pe cei pe care i-am pedepsit rău;


text:
Şi din cei şchiopi voi face o rămăşiţă şi din cei osteniţi un neam puternic, şi Domnul va împăraţi peste ei, în numele Sionului, de acum şi până în veac!»


text:
Iar la tine, turnul de pază al turmei şi castelul de strajă al fiicei Sionului, la tine se va întoarce stăpânirea cea de odinioară, împărăţia casei lui Israil!


text:
Şi acum. pentru ce strigi din răsputeri? Oare îţi lipseşte rege şi sfătuitorul tău a pierit, de te-au cuprins durerile ca pe o femeie care naşte?


text:
Îndură dureri de facere şi zvârcoleşte-te ca o femeie în chinuri, fiică a Sionului, căci vei ieşi din cetate şi te vei sălăşlui în câmp şi vei merge până în Babilon. Ci acolo vei fi mântuită şi acolo te va răscumpăra Domnul din mâna vrăjmaşilor tăi.


text:
Acum s’au adunat împotriva ta neamuri multe care zic: «Goală să rămâie, ca ochii noştri să se desfăteze privind Sionul!»


text:
Dar ele n’au cunoscut gândurile Domnului şi n’au priceput sfatul său, că el le adunase ca snopii pe arie.


text:
Scoală-te şi treeră-i, fiică a Sionului! Căci voi face cornul tău de fier şi de aramă copitele tale ca să zdrobeşti popoare multe şi prada luată de la ele s’o afieroseşti Domnului şi comorile lor Stăpânului lumii.


text:
Şi acum, închide-te cu zid, Bet-Gader, căci ele ne-au împresurat. Ele lovesc cu toiagul peste fălci pe toate seminţiile lui Israil!


text:
Şi tu, Betleeme Efrata, deşi eşti cel mai mic dintre neamurile lui Iuda, însă din tine va ieşi stăpânitor peste Israil, a cărui obârşie este dintru început, din veşnicie.


text:
Pentru aceea, Domnul îi va lăsa până când născătoarea va naşte. Şi atunci ceilalţi fraţi ai săi se vor întoarce la fiii lui Israil.


text:
El va fi tare şi va paşte poporul cu puterea Domnului, cu măreţia numelui Domnului Dumnezeului său; şi toţi vor fi fără de grijă, căci faima lui se va întinde până la marginile pământului.


text:
Şi el va fi mântuirea noastră. Când Asiria va năvăli în ţara noastră şi va călca în palatele noastre, noi vom ridica împotrivă-i şapte păstori, ba chiar opt voevozi,


text:
Şi ei vor pustii ţara Asiriei cu sabia şi ţinutul lui Nimrod cu paloşul gol. Astfel el ne va scăpa de Asirieni, când ei vor năvăli în ţara noastră şi când vor călca ţinutul nostru.


text:
Iar rămăşiţa lui Iacob va fi în mijlocul mulţimii popoarelor, ca roua de la Domnul şi ca bura de ploaie, pe iarbă, care nu se bizue pe nimeni şi nu aşteaptă ajutor de la fiii oamenilor.


text:
Şi rămăşiţa lui Iacob va fi între neamuri, între popoarele cele multe, ca un leu între fiarele pădurii şi ca un pui de leu printre turmele de oi, care trece şi calcă în picioare şi sfâşie prada, fără ca nimeni să poată să i-o zmulgă.


text:
«Şi în ziua aceea», – zice Domnul – «voi da pieirii caii tăi din cuprinsul tău şi toate carele de război le voi prăpădi.


text:
Voi stârpi idolii tăi şi stâlpii idoleşti din ţara ta, ca să nu te mai închini la lucrul mâinilor tale;


text:
Ascultaţi deci cuvântul pe care îl grăieşte Domnul: «Scoală-te şi te judecă, de faţă cu munţii, şi culmile să audă glasul tău!»


text:
Ascultaţi, voi munţilor, pricina Domnului, şi voi, neclintite temelii ale pământului, luaţi aminte. Căci Domnul este în pricină cu poporul său şi porneşte proces cu Israil.


text:
Eu sunt cel ce te-am scos din ţara Egiptului şi din casa robiei te-am răscumpărat, şi am trimis înaintea ta pe Moise, pe Aaron şi pe Măria!


text:
Norodul meu! Adă-ţi aminte ce-şi pusese în gând Balac, regele Moabului, şi ce i-a răspuns Bileam, feciorul lui Beor, şi întâmplările dintre Şitim şi Ghilgal, ca să cunoşti milostivirile lui Dumnezeu!»


text:
«Cu ce să mă înfăţişez înaintea Domnului şi cum să mă plec înaintea Dumnezeului Celui Prea înalt? Cu arderi de tot, cu viţei de un an?…


text:
Dar are Domnul vre-o plăcere pentru miile de berbeci şi pentru zecile de mii de pâraie de untdelemn? Ori să dau pe cel întâi născut al meu, pentru fărădelegea mea, şi rodul pântecelui meu, ca ispaşă pentru păcatul vieţii mele?»


text:
Ţi s’a arătat, omule, ceea ce este binele şi ceea ce Dumnezeu cere de la tine: să fii drept, să iubeşti milostivirea şi cu smerenie să umbli înaintea Domnului Dumnezeului tău!


text:
Auzi! Domnul strigă către cetate – şi înţelept este omul care se teme de numele tău: «Ascultaţi, voi seminţii şi tu obştie a cetăţii:


text:
Bogătanii cetăţii sunt plini de silnicie şi locuitorii grăiesc cuvinte mincinoase şi limba din gură li-e vicleană.


text:
Vei mânca, dar nu te vei sătura şi foamea te va roade; vei pune laoparte, dar nu vei putea să scapi nimic din mâna vrăjmaşului, şi ceea ce vei scăpa, eu voi trece prin ascuţişul săbiei.


text:
Să sameni, dar să nu seceri; să calci în teasc măsline, dar să nu te ungi cu untdelemn; să faci must, dar să nu bei vin.


text:
Căci tu te-ai luat după pildele lui Omri şi după tot dezmăţul casei lui Ahab şi te-ai călăuzit de datinile lui; pentru aceea voi face din tine paragină şi pe locuitorii tăi de batjocură, ca să purtaţi ocara popoarelor!»


text:
Vai mie! Căci am ajuns ca după culesul poamelor de vară, ca după culesul viilor! Nu mai este nici un strugure de mâncare, nici o smochină timpurie care să placă sufletului meu!


text:
Cuvioşii au pierit din ţară; nu mai e nici un om drept printre oameni; toţi pândesc să verse sânge, şi unii altora îşi întind curse;


text:
Mâinile lor se pricep să făptuiască răul: căpetenia cere daruri, judecătorul judecă strâmb şi cel mare vorbeşte după pofta lui.


text:
Cel mai bun dintre ei este ca un mărăcine, cel mai cinstit dintre ei e mai rău ca un gard de spini. Dar ziua vestită de văzătorii tăi, ziua răsplătirii tale, e gata să sosească. Atunci ei vor fi în mare turburare.


text:
Nu vă bizuiţi pe prieteni şi în cel de aproape nu vă puneţi nădejdea şi de ceea care se odihneşte la pieptul tău pune strajă gurii tale!


text:
Căci feciorul dispreţueşte pe tatăl său şi fiica se scoală împotriva maicii sale, nora împotriva soacrei; şi duşmanii fiecărui om sunt casnicii lui.


text:
Ci eu numai spre Domnul voi aţinti ochii mei, în Domnul Dumnezeul meu îmi voi pune nădejdea şi Dumnezeul meu mă va asculta.


text:
Nu te bucura de mine, vrăjmaşa mea, căci dacă am căzut, mă scol, iar când stau în întuneric, Domnul este lumina mea.


text:
Răbda-voi mânia Domnului, căci am păcătuit împotriva lui, până când el va judeca pricina mea şi îmi va face dreptate; atunci mă va scoate la lumină şi voi privi fapta dreptăţii sale.


text:
Şi va vedea-o şi vrăjmaşa mea, şi se va ruşina foarte, ea care-mi spunea: «Unde este Domnul Dumnezeul tău?» Ochii mei se vor uita la ea, când va fi călcată în picioare ca tina de pe uliţe.


text:
În ziua aceea, va veni lumea la tine din Asiria şi până în Egipt, de la Tir până la Eufrat, de la Mare şi până la Mare şi de la munte până la munte.


text:
Paşte poporul cu toiagul tău, turma moştenirii tale, cea care sălăşlueşte singură, aşezată în mijlocul Carmelului! Să pască în Basan şi în Galaad, ca în zilele cele de altădată!


text:
Neamurile fi-vor martore şi se vor ruşina, cu toată puterea lor; pune-vor mâna la gură, iar urechile lor vor fi cuprinse de surzenie.


text:
Vor linge pulbere ca şerpii, şi ca târîtoarele pământului ieşi-vor tremurând din întăriturile lor şi vor veni la Domnul Dumnezeul nostru, înfricoşându-se de tine foarte.»


text:
Cine este Dumnezeu ca tine, care ierţi fărădelegea şi treci cu vederea păcatele poporului tău care a mai rămas? Mânia sa nu ţine pururea, fiindcă iubeşte îndurarea.


text:
Şi iarăşi te vei milostivi spre noi şi fărădelegile noastre le vei curăţi! Arunca-vei întru adâncul mării toate păcatele noastre.


text:
Credincios vei rămânea făgăduinţei date lui Iacob şi milosârd către Avraam, precum ai jurat strămoşilor noştri, în vremurile cele de altădată.


text:
Dumnezeu râvnitor şi izbânditor este Domnul; răzbunător este Domnul şi stăpân pe mânie. Domnul îşi răzbună pe vrăjmaşii săi şi împotriva duşmanilor stă neînduplecat.


text:
Domnul este îndelung răbdător şi atotputernic şi nepedepsit nimic nu lasă. În vifor şi în furtună, Domnul îşi croieşte cale, iar nourii sunt pulberea de sub picioarele lui.


text:
El ceartă marea şi o deşartă şi toate râurile cele mari le seacă; Basanul şi Carmelul se ofilesc şi floarea Libanului se veştejeşte.


text:
Munţii se cutremură din pricina lui şi colinele se fac una cu pământul; pământul se zbuciumă în faţa lui, lumea şi toţi cei ce locuesc într’însa.


text:
Împotriva urgiei lui cine stă şi cine poate să stăvilească arşiţa mâniei lui? Văpaia urgiei lui se varsă ca focul şi stâncile se prăvălesc în faţa lui!


text:
Ce puneţi la cale împotriva Domnului? Prăpăd va aduce Domnul, fiindcă urgia lui nu vine de două ori.


text:
Şi de ar fi încâlciţi între ei ca mărăcinii şi plini de băutură, totuşi mistuiţi vor fi de istov ca paiele uscate.


text:
Din tine a ieşit cel ce urzeşte viclene planuri împotriva Domnului şi cel ce sfătueşte fapte ticăloase.


text:
Şi dacă te-am smerit până acum, nu te voi mai smeri, ci voi sfărâma jugul de pe grumazul tău şi voi rupe lanţurile tale.»


text:
Dar împotriva ta, Ninive, iată ce porunceşte Domnul: «Numele tău nu va mai vlăstări; din casa dumnezeilor tăi sfărâma-voi chipurile cioplite şi turnate şi-ţi voi pregăti mormântul tău, căci de prea puţin preţ ai fost!»


text:
Iată, pe munţi, picioarele celui ce binevesteşte, ale celui ce crăiniceşte pacea! Prăznueşte, Iudo, sărbătorile tale, plineşte făgăduinţele tale, căci duşmanul cel înverşunat nu va mai trece pe la tine, el a fost cu totul înfrânt.


text:
Un duşman nimicitor a pornit împotriva ta, Ninive; păzeşte întăriturile, străjueşte calea, încinge-ţi coapsele, fii bărbătoasă foarte!


text:
Căci Domnul a sădit din nou via lui Iacob – slava lui Israil – pe care furii au prădat-o şi i-au ciumpăvit viţele.


text:
Scutul războinicilor săi este vopsit cu roşu; oştenii sunt înveşmântaţi în porfiră; în focul armelor de oţel carele de război se ivesc. În ziua de năvală, călăreţii pornesc ca un vârtej, peste câmpie.


text:
Carele de luptă duruesc şi se avântă în câmp deschis. înfăţişarea lor: flăcări de foc, fulgere care scapără.


text:
Căpeteniile ei îi aduc aminte… şi se poticnesc în mersul lor…. Dau zor înspre ziduri şi pregătesc apărători.


text:
S’a sfârşit. Ea este prinsă şi luată roabă! Slujnicele ei scot suspine – guruit de porumbei – şi se bat în piept.


text:
Şi Ninive este ca un iaz de apă din vremi străvechi!… Şi locuitorii ei fug din ea!… «Staţi, opriţi-vă!» Dar nimeni nu se întoarce.


text:
«Prădaţi aurul, jăfuiţi argintul!», căci fără sfârşit sunt bogăţiile ei: averi, scumpeturi fel de fel.


text:
Ea este pustiită, jăfuită şi prădată!.. Inimi frânte, genunchi care tremură, coapse care dârdâe de groază, şi feţele tuturor sunt îngălbenite de spaimă.


text:
Unde este sălaşul leilor? Unde este vizuina puilor de leu, unde se învârteau leul, leoaica şi puiul de leu, şi nimeni nu îndrăznea să-i turbure?


text:
Leul care sfâşia prada pentru puii lui şi o sugruma pentru leoaicele lui şi îşi umplea de vânat şi de pradă vizuinele şi culcuşurile lui?


text:
«Iată că sunt împotriva ta», – zice Domnul Savaot, – «şi voi arde în foc carele tale şi puii tăi de leu sabia îi va ia străpunge; stârpi-voi din ţară prădăciunile tale şi glasul crainicilor tăi nu se va mai auzi!»


text:
Vai de cetatea cea vărsătoare de sânge, plină de minciună şi de silnicie, şi ale cărei prădăciuni nu se mai curmă!


text:
Pocnet de bici, duruit cutremurător de roate, cai care fug viforoşi, care de război ce zdruncină pământul!


text:
Călăreţi care s’avântă, săbii care fulgeră, suliţe care scapără, mulţime de răniţi, grămezi de leşuri, stârvuri nenumărate, hoituri care stau grămadă în oale!…


text:
Numai din pricina multelor desfrânări ale curtezanei, frumoasă la chip şi meşteră în fermecătorii, care prinde în cursă noroadele cu desfrânările ei şi neamurile cu vrăjile ei!


text:
«Iată că sunt împotriva ta!» zice Domnul. «Ridica-voi poalele tale până peste faţa ta, ca să arăt neamurilor goliciunea ta şi împăraţilor ocara ta!


text:
Şi oricine te va vedea va întoarce capul de la tine, zicând: «S’a prăbuşit Ninive! Cine o va jeli şi de unde îi voi căuta mângâietori?»


text:
Oare tu eşti mai bine întărită decât No-Amon, cea aşezată pe ţărmurile Nilului şi înconjurată de apă, a cărei întăritură era noianul undelor şi ale cărei ziduri erau numai apa?


text:
Etiopia era puterea ei, împreună cu Egiptenii cei fără de număr. Put şi Libienii erau soţii ei de luptă!


text:
Dar şi ea a fost surghiunită şi dusă în robie! Şi, tot aşa pruncii ei fost-au striviţi la răspântiile tuturor uliţelor; asupra boierilor ei au aruncat sorţi şi toţi fruntaşii ei ferecaţi au fost în lanţuri.


text:
Aşijderea şi tu te vei îmbăta de sichera mâniei mele şi fără vlagă vei ajunge; tot aşa vei cere şi tu ajutor de la duşmanii tăi.


text:
Toate întăriturile tale sunt smochini cu roade pârguite: dacă le scutură cineva pârga, cade în gura celui ce vrea să o mănânce,


text:
Iată, norodul cel războinic ajuns-a norod de femei, înlăuntrul tău! Porţile ţării tale se vor deschide în faţa vrăjmaşilor tăi şi focul va mistui zăvoarele tale!


text:
Adu-ţi apă pentru vremi de împresurare, drege-ţi întăriturile, frământă lutul, calcă pământul cel clisos şi fă cărămidă tare!


text:
Cu toate acestea te va mistui focul şi sabia te va stârpi şi te va pustii cum pustiesc lăcustele, chiar dacă ai fi fără număr ca lăcustele şi noian ca stolurile lor.


text:
Înmulţitu-ţi-ai neguţătorii tăi mai mult decât stelele de pe cer. Ei sunt întocmai ca lăcustele care întind aripile şi zboară!


text:
Căpeteniile tale sunt ca lăcustele, fără număr, iar dregătorii tăi ca stolurile de lăcuste, care se aşează pe ziduri, în vreme friguroasă, iar după ce răsare soarele, zboară şi nu se mai cunoaşte locul unde au fost.


text:
Păstorii tăi dorm, împărate al Asiriei! Principii tăi stau culcaţi; norodul tău s’a împrăştiat în munţi şi nu este cine să-l adune!


text:
Prăbuşirea ta este fără leac, şi năprasnic prăpădul tău! Toţi câţi vor auzi această veste despre tine vor bate din palme, căci peste cine nu s’a abătut, necontenit, urgia ta?


text:
Până când, Doamne, voi striga, fără ca să mă auzi şi voi înălţa glasul meu spre tine, din pricina silniciei, fără ca tu să mântuieşti?


text:
Pentru ce mă laşi să privesc fărădelegea, iar tu rabzi să vezi chinul? Înaintea mea stau prăpăd şi silnicie; porneşte cearta, izbucneşte gâlceava.


text:
Pentru aceasta, legea nu are nici o putere şi dreptatea nu se arată niciodată; cel nelegiuit birueşte pe cel drept, iară judecata iese strâmbă.


text:
Aruncaţi privirea peste noroade, fiţi cu băgare de seamă şi spăimântaţi-vă, căci în zilele voastre se îndeplineşte un lucru, pe care nu l-aţi crede, dacă l-ar povesti cineva!


text:
Iată eu voi porni pe Caldei, neam amarnic şi vijelios, care cutreeră pământul în lung şi în lat, ca să cucerească aşezări ce nu sunt ale lui.


text:
Mai iuţi decât leoparzii sunt caii lui şi decât lupii de seară mai sprinteni. Călăreţii lui s’avântă, vin de departe şi zboară ca vulturul zorit să înfaşce prada.


text:
Întreg acest neam e pus pe silnicie, spaima merge înaintea lui şi robii îi adună laolaltă ca nisipul.


text:
El îşi bate joc de împăraţi, îşi râde de voevozi şi-şi face de glumă cu toate cetăţile, căci ridică în jurul lor valuri de pământ, şi le cuprinde.


text:
Pe urmă îşi schimbă mersul, ca şi furtuna, şi trece mai departe, şi-şi face din puterea lui dumnezeul lui!


text:
Nu eşti tu oare, din străvechime, Domnul Dumnezeul meu, Sfântul meu, care în veci nu moare? Tu, Doamne, spre judecată ai rânduit acest popor, şi sol al pedepselor tale tu l-ai hotărît!


text:
Ochii tăi sunt prea curaţi ca să privească fărădelegea şi tu nu poţi să te uiţi la silnicie. Atunci, de ce te înduri să vezi pe tâlhari şi stai tăcut, când cel fără de lege înghite pe cel mai drept decât el?


text:
El îi scoate pe toţi cu undiţa, îi prinde în mreaja sa şi îi adună pe toţi în năvodul său. Pentru aceasta se bucură şi se veseleşte.


text:
Drept aceea, el aduce jertfă mrejei sale şi jertfă de tămâie năvodului său, căci cu ajutorul lor partea lui este grasă şi demâncarea lui săţioasă.


text:
Voi sta de strajă şi mă voi aşeza în turnul cel de veghe, ca să priveghez şi să văd ce-mi va grăi mie Domnul şi ce-mi va răspunde la tânguirea mea.


text:
Şi Domnul mi-a răspuns şi mi-a zis: «Scrie descoperirea şi o sapă cu slove pe table, ca să se poată citi uşor;


text:
Căci împlinirea descoperirii se va face la vremea hotărîtă, zoreşte să ajungă la ţintă, şi nu este mincinoasă. Dacă este zăbavnică, aşteaptă-o, căci se va împlini negreşit şi fără să zăbovească.


text:
Dar ia seama! Nelegiuitul este trufaş şi în sufletul lui nu este drept, iară dreptul din credinţă va fi viu!


text:
Vai! Cât va fi lovit cel fără de lege! Omul cel trufaş nu va dăinui, el care îşi deschide gura ca Şeolul şi nu se satură ca moartea şi care cotropeşte toate neamurile şi adună toate noroadele!


text:
Ci toate aceste popoare vor rosti împotriva lui pilde, fabule şi cuvinte cu tâlc! Şi vor zice: «Vai de cel ce-şi sporeşte averea cu ceea ce nu este al lui – până când? – şi se împovărează cu zălogurile luate!


text:
Oare nu se vor scula fără de veste datornicii tăi şi nu se vor trezi călăii tăi? Şi tu vei ajunge prada lor!


text:
Şi fiindcă tu ai prădat popoare multe, şi celelalte neamuri te vor prăda pe tine, din pricina omorurilor şi a silniciilor săvârşite împotriva ţării, împotriva cetăţii şi împotriva locuitorilor lor.


text:
Vai de cei ce strâng în casa lor câştiguri nedrepte şi comori de silnicie şi îşi aşează cuibul pe înălţime, ca să scape din ghiara nenorocirii!


text:
Cu adevărat, iată o rânduială de la Domnul Savaot: «Popoarele se trudesc pentru foc şi neamurile se străduesc pentru nimica toată!»


text:
Vai de cel ce adapă pe prietenul său, din cupa mâniei lui, până îl îmbată, ca să vadă goliciunea lui!


text:
Tu te-ai săturat de ocară în loc de slavă; bea şi tu şi te ameţeşte! Cupa dreptei Domnului va ajunge la tine şi ruşinea va acoperi slava ta.


text:
Căci asupra ta cădea-vor brăcuirea Libanului şi spaima fiarelor vânate din pricina sângelui pe care l-ai vărsat şi a silniciilor făcute ţărilor şi cetăţilor şi tuturor locuitorilor din ele.


text:
La ce slujeşte un chip cioplit, ca să-l cioplească meşterul? Sau un chip turnat, adică un idol mincinos? Cum poate cel ce l-a făcut să-şi pună nădejdea într’însul, turnând astfel de chipuri mute?


text:
Vai de cel care zice lemnului: «Deşteaptă-te!» şi pietrei mute: «Fii trează!» Pot asemenea idoli să ne dea învăţături? Dar ia seama! Poleit cu aur şi cu argint, idolul nu are întru el nici o suflare de viaţă,


text:
Doamne, auzit-am de vestirea ta şi m’am temut de punerile tale la cale, Dumnezeule! În cursul anilor, dă-le lor fiinţă, în trecerea vremii, tu dă-le pe faţă. Şi întru mânia ta, adă-ţi aminte că eşti şi milostiv!


text:
Dumnezeu vine din Teman şi Cel Sfânt din muntele Paran! Sela. – Strălucirea lui înveşmântează cerul şi tot pământul plin este de slava lui!


text:
Zbucnire de lumină ca la răsărit de soare, raze se revarsă în jurul lui; acolo stă ascunsă a lui putere!


text:
Se opreşte!… Zgudue pământul!.., Priveşte!… Şi aruncă spaima printre neamuri!… Munţii cei din veac trosnesc, colinele străvechi se smeresc şi pier sub paşii veşniciei sale.


text:
Din pricina fărădelegii lor, tu ai îngrozit sălaşurile lui Cuşan, şi corturile Madianului prinse au fost de freamăt.


text:
Oare împotriva fluviilor aprinsu-şi-a Domnul vipia sa? Ori asupra marilor râuri mânia sa? Ori împotriva mării urgia ta, când purcezi pe caii tăi şi te sui în carele tale de biruinţă?


text:
Arcul tău se încordează! Săgeţile tale sunt jurămintele pe care le-ai rostit. Sela. – Tu spinteci pământul cu şuvoaiele tale!


text:
Văzutu-te-au munţii şi s’au cutremurat; puhoaie de apă au trecut. Adâncul sloboade tunetul său şi braţele sale de valuri în sus le izbeşte.


text:
Soarele şi luna opritu-s’au în sălaşul lor, din pricina luminii săgeţilor tale în zbor, din pricina strălucirii lăncii tale fulgerătoare.


text:
Ieşit-ai ca să dezrobeşti pe poporul tău, ca să mântueşti pe Unsul tău. Doborît-ai acoperişul casei celui fără de lege şi temeliile le-ai dezvelit până jos, la piatră. Sela.


text:
Străpuns-ai cu săgeţile tale capul lui Faraon şi al celor care se năpusteau asupra mea să mă sfarme, strigând în veselia lor ca unii porniţi să sfâşie în colţ tainic pe cel obijduit.


text:
Auzit-am şi lăuntrul meu s’a zbuciumat; la glasul tău, tremurat-au buzele mele; toropeala a cuprins oasele mele şi picioarele mele au şovăit. Totuşi liniştit voi aştepta vremea prăpădului, care va veni peste norodul împilător.


text:
Smochinul să nu mai înmugurească şi via rod să nu mai dea; înşelătoare să fie rodirea măslinului, şi ogoarele să rămână sterpe! Turme să nu mai fie în ţarcuri şi vite în staule niciodată!…


text:
Domnul, stăpânul meu, vârtutea mea, cel ce sprinteneşte picioarele mele ca ale cerbilor şi pe culmi înalte îmi dă putere să calc! – Starostelui cântăreţilor, cu cântare din harfe!


text:
Cuvântul Domnului care a fost către Sofonie, fiul lui Cuşi, fiul lui Ghedalia, fiul lui Amaria, fiul lui Iezechia, în vremea domniei lui Iosia, fiul lui Amon, regele Iudei.


text:
«Voi prăpădi oameni şi dobitoace, păsările cerului şi peştii mării! Nimici-voi pe nelegiuiţi şi voi pierde pe oameni de pe faţa pământului», – zice Domnul.


text:
«Şi voi întinde mâna mea împotriva lui Iuda şi împotriva tuturor locuitorilor Ierusalimului şi voi şterge, din locul acesta, numele lui Baal, numele preoţilor idoleşti, împreună cu al preoţilor;


text:
Şi pe toţi cei ce, pe acoperişuri, se închină oştirii cerurilor, şi pe toţi cei ce slăvesc pe Domnul şi se jură pe el şi pe cei ce se jură pe Milcom;


text:
Tăceţi toţi înaintea Domnului Dumnezeu, căci aproape este ziua lui, căci Domnul a gătit praznic de jertfă şi a sfinţit pe cei poftiţi la el!


text:
Şi în ziua praznicului de jertfă iată ce va fi: «Voi pedepsi pe principi şi casa regelui şi pe cei ce se îmbracă în veşminte străine.


text:
Voi pedepsi pe cei care sar peste prag şi umplu casa stăpânilor lor cu averi adunate din silnicie şi din viclenie.


text:
Şi se va ridica în ziua aceea un strigăt», – zice Domnul – «de la poarta Peştilor şi un urlet din Cetatea cea Nouă şi mare jălanie de pe coline.


text:
Urlaţi, voi locuitori ai Macteşului, căci tot norodul neguţătorilor a pierit; stârpiţi au fost toţi cântăritorii de bani.


text:
Şi va fi în ziua aceea, că voi scotoci Ierusalimul cu candelele aprinse şi voi pedepsi pe toţi cei care stau în drojdia lor şi pe cei ce cugetă în inima lor: «Dumnezeu nu face nici bine, nici rău!»


text:
Pentru aceasta, averea lor să fie dată jefuirii şi casele lor pustiirii, şi de vor zidi case, în ele să nu locuiască şi de vor sădi vii, din vinul lor să nu bea.»


text:
Aproape este ziua cea mare a Domnului, aproape este şi vine cu iuţeală mare! Auzi! Ziua Domnului este groaznică! Însuşi cel viteaz strigă de spaimă!


text:
Zi de urgie este ziua aceea, zi de strâmtorare şi de jale, zi de pustiire şi de prăpăd, zi de întuneric şi de beznă, zi de nouri şi de negură!


text:
Strâmtora-voi pe oameni şi vor merge ca orbii, fiindcă au păcătuit împotriva Domnului; sângele lor vărsat va fi ca pulberea şi trupurile lor ca spurcăciunea!


text:
Aurul şi argintul lor nu vor putea să-i mântuiască în ziua mâniei Domnului, căci mistuit va fi pământul tot de focul râvnei lui; căci el va aduce prăpăd cumplit şi va pierde dintr’o clipă pe toţi locuitorii pământului.


text:
Până a nu vă toca mânia mărunt ca paiele, până a nu ajunge la voi arşiţa mâniei Domnului, până a nu veni peste voi ziua întărâtării Domnului!


text:
Căutaţi pe Domnul, toţi cei smeriţi din ţară, care săvârşiţi faptele legii lui, căutaţi dreptatea, căutaţi smerenia; poate veţi găsi adăpost, în ziua urgiei Domnului.


text:
Căci Gaza va fi năpustită şi Ascalonul prefăcut în pustiu; poporul din Aşdod va fi gonit în miezul zilei şi Ecronul va fi ras de pe pământ.


text:
Vai vouă celor ce locuiţi pe ţărmul mării, neam de Cretani! Cuvântul Domnului vă ameninţă: «Canaane, ţară a Filistenilor! Că te voi prăpădi cu totul, să nu-ţi mai rămână nici un locuitor!»


text:
Şi această bucată de pământ de lângă mare să fie pentru cei rămaşi din Iuda; acolo să-şi pască turmele. Seara să se odihnească în casele din Ascalon, deoarece Domnul Dumnezeul lor îi va cerceta şi le va schimba restriştea lor.


text:
«Am auzit de hula Moabului şi de ocările fiilor lui Amon, care defăimau norodul meu şi răşluiau mereu din hotarele lui.


text:
Pentru aceasta, viu sunt eu», – zice Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil, – «Moabul va ajunge ca Sodoma şi fiii lui Amon ca Gomora, o silişte de bălării, o ocniţă de sare şi o pustietate în veac de veac. Cei rămaşi din norodul meu îi vor jefui şi cei scăpaţi cu viaţă din poporul meu îi vor lua în stăpânire!»


text:
Ş li se va întâmpla aşa din pricina trufiei lor, pentru că şi-au făcut râs şi s’au trufit împotriva poporului Domnului Savaot.


text:
Atunci Domnul va fi înfricoşat pentru ei, căci el va şterge pe toţi dumnezeii pământului şi înaintea lui se vor închina neamurile ţinuturilor celor mai de departe, fiecare din locul său.


text:
Atunci el va întinde spre miazănoapte mâna sa şi va nimici Asiria, şi va pustii Ninive şi va preface-o în pustietate.


text:
În mijlocul ei sălăşlui-vor turmele şi toate dobitoacele pământului. Şi pelicanul ca şi ariciul vor mânea pe capetele columnelor din ea. Pe ferestre va trece vuetul vântului şi pustiul se va întinde pe prag, şi lemnăria de cedru va fi smulsă din loc.


text:
Aşa va ajunge cetatea cea veselă, care stătea tihnită şi zicea în sine: «Eu! şi nimeni nu mai este ca mine!» Cum va fi pustiită, cum va ajunge vizuină pentru jivine! Oricine va trece pe lângă ea va fluera de mirare şi va da din mână!


text:
N’a ascultat de nici o prevestire, şi n’a primit nici o dojană; în Domnul n’a nădăjduit şi de Dumnezeul ei ea nici nu s’a apropiat.


text:
Principii care sălăşluesc într’însa sunt lei care răcnesc; judecătorii ei sunt lupi de seară care din prada lor nu lasă nimic pentru a doua zi;


text:
Ci numai Domnul este drept, în tot cuprinsul ei, şi nu face nici o strâmbătate. În fiecare dimineaţă, el aduce judecata sa la lumină; el nu lipseşte niciodată şi nici nu cunoaşte nedreptatea.


text:
«Nimicit-am neamurile, răsturnat-am turnurile lor, uliţile le-am lăsat goale şi fără nici un trecător. Pustiite au fost oraşele lor, de n’a mai rămas nimeni ca să locuiască în ele.


text:
Şi ziceam: Acum se va teme de mine şi se va învăţa minte, ca locaşurile lui să nu fie nimicite, aşa precum am hotărît! Dar ei mai vârtos se sileau să facă fapte şi mai nelegiuite.


text:
Pentru aceasta, aşteptaţi-mă,» – zice Domnul, – «până în ziua când mă voi scula ca mărturie! Căci hotărît-am să strâng laolaltă neamurile şi să adun împărăţiile, ca să vărs peste ele întărâtarea mea şi arşiţa urgiei mele. Şi tot pământul va fi mistuit de văpaia mâniei mele!


text:
Din ţinuturile de cealaltă parte a fluviilor Etiopiei, închinătorii mei, risipiţii mei, prinoase îmi vor aduce.


text:
În ziua aceea, nu te vei mai ruşina de toate faptele tale cu care ai păcătuit împotriva mea, fiindcă atunci voi da laoparte, dinlăuntrul tău, pe trufaşii care petrec, iar tu nu te vei mai proslăvi în muntele cel sfânt al meu.


text:
Şi voi lăsa înlăuntrul tău ca rămăşiţă un neam smerit şi sărac, care să nădăjduiască în numele Domnului.


text:
Cei care vor mai rămânea din neamul Israil nu vor săvârşi nedreptate şi nici nu vor grăi cuvânt de minciună şi nu se va afla în gura lor limbă vicleană. Ci ei vor alcătui o turmă care va paşte şi se va odihni în tihnă şi pe care nimeni nu o va înfricoşa.»


text:
Bucură-te, fiica Sionului, saltă de veselie, Israile, veseleşte-te şi te bucură din toată inima, fiică a Ierusalimului!


text:
Căci Domnul a înlăturat hotărîrile rostite împotriva ta şi a gonit pe vrăjmaşii tăi. Domnul, împăratul lui Israil, este în mijlocul tău; tu nu te vei mai teme de nici o nenorocire.


text:
Domnul Dumnezeul tău este în mijlocul tău, ca un viteaz mântuitor. El se bucură de tine foarte şi întru dragostea lui tresaltă şi pentru tine cântă de bucurie.


text:
Strânge-voi laolaltă pe cei întristaţi şi fără de sărbători, şi fi-vor iarăşi dintre ai tăi, deşi ocara apasă asupra lor.


text:
Şi în ziua aceea, voi stârpi pe toţi asupritorii tăi; voi mântui oaia ce şchiopătează şi pe cea izgonită voi strânge-o de pe drumuri. Şi-i voi face de laudă şi faimă le voi da, în toate ţinuturile pe unde fuseseră de ocară.


text:
În vremea aceea vă voi aduce înapoi. Şi atunci când vă voi aduna, vă voi face de laudă şi faimă vă voi da, în mijlocul tuturor popoarelor pământului, schimbând restriştea voastră, în ochii voştri», – zice Domnul.


text:
În anul al doilea al împăratului Dariu, în luna a șasea, în ziua întâia a lunii, fost-a cuvântul Domnului, prin gura lui Agheu proorocul, către Zorobabel, fiul lui Salatiil, cârmuitorul Iudei, și către arhiereul Iosua, fiul lui Ioțadac, și a zis:


text:
«Așa rostește Domnul Savaot: Norodul acesta spune: «N’a venit încă vremea ca să zidim templul Domnului!»


text:
Voi ați semănat mult, dar ați cules puțin; ați mâncat, dar nu v’ați săturat; ați băut, dar nu v’ați îmbătat; v’ați îmbrăcat, dar veșmintele nu v’au ținut de cald, și ați strâns simbria voastră, într’o pungă găurită.


text:
Suiți-vă în munte și aduceți lemne templul, de care avea-voi dragoste și întru care mă voi proslăvi», zice Domnul.


text:
«V’ați așteptat la mult, dar iată că aveți puțin, și când ați adus bucatele acasă, am suflat și s’au risipit. Pentru ce?» zice Domnul Savaot. «Din pricina templului meu, care stă părăginit, pe când voi zoriți cu lucrul, fiecare pentru casa lui!


text:
Și am chemat seceta pe pământ și pe munți, peste grâu, peste vin, peste untdelemn și peste orice rodește pământul; peste oameni și peste dobitoace și peste toată strădania palmelor voastre.»


text:
Şi a auzit Zorobabel, feciorul lui Salatiil şi arhiereul Iosua, fiul lui Ioţadac, şi toată rămăşiţa norodului, glasul Domnului Dumnezeului lor şi rostirea proorocului Agheu, cu care îl trimisese Domnul Dumnezeul lor, şi poporul a fost cuprins de spaimă în faţa Domnului.


text:
Atunci Agheu, trimisul Domnului, după rânduiala trimiterii lui de Domnul, grăi norodului în acest chip: «Eu sunt cu voi!» – zice Domnul.


text:
Şi Domnul a deşteptat duhul lui Zorobabel. fiul lui Salatiil, ocârmuitorul Iudei, şi duhul arhiereului Iosua, fiul lui Ioţadac, şi duhul norodului, care mai rămăsese, şi veniră şi începură lucrul la templul Domnului Savaot, Dumnezeul lor,


text:
În ziua a douăzeci şi una a lunii a şaptea, fost-a cuvântul Domnului prin gura lui Agheu proorocul, rostind:


text:
«Spune-i lui Zorobabel, fiul lui Salatiil, ocârmuitorul Iudei, şi arhiereului Iosua, fiul lui Ioţadac, şi norodului întreg, astfel:


text:
«Cine a mai rămas dintre voi în viaţă şi a văzut templul acesta întru strălucirea lui cea dintâi, şi cum este acum? Oare nu se arată el ca nimica în ochii voştri?


text:
Şi acum, Zorobabel, fii bărbătos», – zice Domnul, – «fii bărbătos, arhiereule Iosua, fiul lui Ioţadac, fii plin de curaj şi tu, întreg norod, şi lucraţi, căci eu sunt cu voi», – zice Domnul Savaot.


text:
«Acesta este legământul pe care l-am încheiat cu voi când v’am scos din ţara Egiptului şi Duhul meu rămâne în mijlocul vostru: Nu vă temeţi!»


text:
Căci aşa rosteşte Domnul Savaot: «Peste puţină vreme, eu voi zgudui cerul şi pământul, marea şi uscatul;


text:
Voi zgudui toate neamurile şi odoarele tuturor neamurilor vor sosi încoace şi voi umplea de slavă templul acesta», – zice Domnul Savaot.


text:
«Şi slava templului acestuia de pe urmă va fi mai mare decât a celui dintâi», – zice Domnul Savaot, – «şi în locul acesta voi sălăşlui pacea», – zice Domnul Savaot.


text:
În ziua a douăzeci şi patra a lunii a noua, în anul al doilea al lui Dariu, a fost cuvântul Domnului prin gura lui Agheu proorocul, rostind:


text:
«Dacă cineva ia carne sfinţită în poala veşmântului şi se atinge, cu poala, de pâine sau de bucate fierte, de vin, de untdelemn şi de orice fel de mâncare, oare se va sfinţi ce-a fost atins?» Şi au răspuns preoţii şi au zis: «Nu!»


text:
Şi a întrebat Agheu: «Dacă cineva care este spurcat, fiindcă s’a atins de un mort, se atinge de vreunul din toate lucrurile acestea, oare ele se vor spurca?» Şi au răspuns preoţii şi au zis: «Se vor spurca!»


text:
Şi a răspuns Agheu şi a zis: «Aşa este poporul acesta şi aşa este neamul acesta înaintea mea», – zice Domnul. – «şi tot aşa este şi cu lucrul mâinilor lor: tot ceea ce ei aduc jertfă este spurcat.


text:
Şi acum luaţi aminte din ziua aceasta şi mai în trecut, atunci când nu se pusese piatră peste piatră în templul acesta al Domnului!


text:
Aduceţi-vă aminte că atunci când voi veneaţi la o grămadă de douăzeci de baniţe, nu erau decât zece, şi când veneaţi la teasc ca să scoateţi cincizeci de vedre, nu găseaţi decât douăzeci,


text:
Căci băteam cu rugină şi cu mălură şi cu grindină toată munca mâinilor voastre, dar voi nu v’aţi pocăit», – zice Domnul.


text:
«Luaţi acum aminte la cele ce se vor întâmpla de azi încolo, din ziua a douăzeci şi patra a lunii a noua, ziua când s’a pus temelia templului Domnului, şi fiţi cu băgare de seamă!


text:
Se mai află sămânţă în hambare? Via, smochinul, rodiii şi măslinul n’au mai rodit… Dar începând din ziua aceasta, da-voi binecuvântarea mea!»


text:
Voi răsturna tronurile împărăţiilor şi voi prăvăli puterea împăraţilor popoarelor şi voi trânti la pământ carele şi călăreţii războinici din ele, iară caii şi călăreţii se vor prăbuşi, străpungându-se cu sabia călăreţ cu călăreţ.


text:
În ziua aceea», – zice Domnul Savaot, – «te voi lua pe tine, Zorobabele, fiul lui Salatiil, sluga mea, şi te voi ţine ca un inel cu pecetie, fiindcă pe tine te-am ales», – zice Domnul Savaot.


text:
În luna a opta, în anul al doilea al lui Dariu, fost-a cuvântul Domnului către proorocul Zaharia, fiul lui Berechia, fiul lui Ido, şi-i zise:


text:
De aceea, grăieşte către ei: «Aşa zice Domnul Savaot:«Pocăiţi-vă», – zice Domnul Savaot, – «şi atunci şi eu mă voi îndura de voi», – zice Domnul Savaot.


text:
«Nu fiţi ca părinţii voştri cărora le-au propoveduit proorocii de mai nainte, strigând: «Aşa zice Domnul Savaot: Întoarceţi-vă cu pocăinţă din căile voastre cele rele şi de la faptele voastre cele rele! Dar ei n’au ascultat şi n’au vroit să mă ia în seamă», – zice Domnul.


text:
Dar ameninţările mele şi hotărîrile mele, pe care le-am poruncit să le vestească slujitorii mei prooroci, au ajuns pe părinţii voştri, aşa încât ei s’au pocăit şi au mărturisit: «Aşa cum a pus la cale Domnul Savaot ca să ne răsplătească nouă, după purtările noastre şi după faptele noastre, aşa ne-a şi răsplătit».


text:
În ziua a douăzeci şi patra, din luna a unsprezecea, care se chiamă Şebat, în anul al doilea al lui Dariu, – când a fost cuvântul Domnului către mine, proorocul Zaharia, feciorul lui Berechia, feciorul lui Ido, –


text:
Am avut o vedenie în ceas de noapte, şi iată un om călare pe un cal roib; şi el stătea între doi munţi, spre soare-scapătă, iar în dosul lui se vedeau cai roibi, murgi şi albi.


text:
Şi am întrebat: «Ce sunt aceştia, Doamne?» Atunci îngerul care grăia cu mine mi-a răspuns: «Îţi voi arăta acum ce sunt aceştia!»


text:
Ci omul care stătea între cei doi munţi mi-a grăit: «Aceştia sunt solii pe care i-a trimis Domnul ca să cutreere pământul!»


text:
Şi ei au rostit către îngerul Domnului, care stătea între munţi, şi au zis: «Am cutreerat pământul şi, iată, tot pământul este locuit şi liniştit!»


text:
Şi îngerul Domnului a întrebat: «Doamne Savaot, până când vei rămânea neînduplecat faţă de Ierusalim şi de cetăţile lui Iuda, pe care eşti mânios de şaptezeci de ani?»


text:
Şi mi-a zis îngerul cel care vorbea cu mine: «Vesteşte astfel: Aşa zice Domnul Savaot: M’am aprins de mânie împotriva Ierusalimului şi împotriva Sionului;


text:
Dar crâncenă este urgia mea împotriva neamurilor care trăiesc fără grijă! Căci pe când eu eram numai puţin supărat pe Israil, ele au ajutat şi au sporit nenorocirea.


text:
Pentru aceasta, aşa rosteşte Domnul: «Mă voi întoarce către Ierusalim cu îndurare, ca templul meu să fie zidit întru el», – zice Domnul Savaot, – «şi funia de măsurat să se întindă asupra Ierusalimului!»


text:
Şi iarăşi vesteşte: «Aşa zice Domnul Savaot: încă o dată cetăţile mele se vor desfăta întru bunătăţi, şi Domnul îşi va revărsa din nou îndurarea sa peste Sion şi Ierusalimul iarăşi îl va alege.»


text:
Şi am întrebat pe îngerul care vorbea cu mine: «Ce sunt acestea?»Iar el mi-a răspuns: «Acestea sunt coarnele care au împrăştiat pe Iuda, pe Israil şi Ierusalimul!»


text:
Şi eu am zis: «Ce vor să facă aceştia?» Răspunsu-mi-a: «Iată coarnele care au risipit pe Iuda, încât nimeni nu mai îndrăznea să ridice capul. Iar aceştia au venit să ascuţă securile şi să doboare la pământ coarnele acelor popoare care şi-au ridicat cornul împotriva ţării lui Iuda, ca să o risipească.»


text:
Şi i-am zis: «Încotro ai pornit?» Şi el mi-a răspuns: «Să măsor Ierusalimul, ca să văd care este lungimea şi lăţimea lui!»


text:
Şi i-a grăit aşa: «Aleargă degrabă şi spune tânărului acestuia: Ierusalimul va fi locuit ca oraş deschis, atât de mare va fi mulţimea dobitoacelor şi oamenilor dinlăuntrul lui;


text:
Sculaţi, sculaţi şi fugiţi din ţara cea de miază-noapte», – zice Domnul, – «căci vă voi aduna din cele patru vânturi ale cerului.


text:
Căci aşa zice Domnul Savaot: «Pentru slăvirea sa, el m’a trimis la popoarele păgâne care vă jăfuiseră pe voi, căci cel care se atinge de voi se atinge de lumina ochiului său!


text:
Dar să mai ştii! Căci îmi voi roti mâna mea peste ei, ca ei să ajungă pradă pentru cei care acum sunt robii lor!» Şi atunci veţi cunoaşte că Domnul Savaot m’a trimis.


text:
«Şi în ziua aceea, multe noroade se vor lipi de Domnul şi vor ajunge poporul meu şi eu voi locui în mijlocul tău». Atunci vei şti că Domnul Savaot m’a trimis la tine.


text:
Şi mi-a arătat apoi pe Iosua arhiereul stând înaintea îngerului Domnului, pe când Satana stătea la dreapta lui, ca să-l învinuiască.


text:
Şi a zis Domnul lui Satana: «Ceartă-te pe tine Domnul, diavole, ceartă-te pe tine Domnul cel care a ales Ierusalimul! Acesta, nu este el oare un tăciune scos din foc?»


text:
Şi a rostit şi a poruncit slugilor oare stăteau înaintea lui astfel: «Dezbrăcaţi-l de veşmintele cele murdare!» Şi i-a zis lui: «Iată ţi-am iertat fărădelegile tale şi te-am îmbrăcat cu veşmânt de prăznuire!»


text:
Şi a mai zis: «Puneţi mitră curată în capul lui!» Şi ei îi puseră mitră curată în cap şi îl înveşmântară, în vreme ce îngerul Domnului stătea de faţă.


text:
«Aşa zice Domnul Savaot: Dacă vei umbla în căile mele şi dacă vei fi credincios slujirii mele, atunci vei fi chivernisitor al templului meu şi vei priveghia peste curţile mele şi îţi voi îngădui să intri aici cu aceia care sunt slujitorii mei.


text:
Ascultă deci, tu arhiereule Iosua, tu şi cei ce slujesc înaintea feţei tale, căci ei sunt semne minunate. Căci, iată, eu voi aduce pe servul meu Vlăstar.


text:
Iată piatra pe care am pus-o înaintea lui Iosua, pe care piatră sunt şapte ochi, şi pe ea voi sculpta chipul care i se cuvine», – zice Domnul Savaot, – «şi într’o singură zi voi nimici fărădelegea ţării acesteia.


text:
În ziua aceea», – zice Domnul Savaot, – «fiecare din voi va îmbia pe vecinul său sub viţa şi sub smochinul său.»


text:
Şi mă întrebă: «Ce vezi?» Şi eu îi răspunsei: «Iată, văd un candelabru cu totul de aur, cu şapte candele, iar deasupra candelabrului se află un vas cu untdelemn din care pornesc şapte ţevi către cele şapte candele.


text:
Şi mi-a răspuns îngerul cel care grăia cu mine astfel: «Oare nu ştii ce sunt toate acestea?» Şi am zis: «Nu, Doamne!»


text:
Şi mi-a vorbit iar şi a zis: «Acesta este cuvântul Domnului către Zorobabel: Nu întru tărie şi nici întru vârtute, ci întru Duhul meu», – zice Domnul Savaot.


text:
«Ce eşti tu, munte înalt? înaintea lui Zorobabel să te prefaci în câmpie. Şi el va ridica piatra cea din creştet în strigătele mulţimii: «Cât este de slăvită!»


text:
«Mâinile lui Zorobabel au pus temelia templului acestuia şi tot mâinile lui să-l isprăvească. Atunci tu vei şti că Domnul Savaot m’a trimis.


text:
Căci cine a defăimat ziua acestor mici începuturi? Veseli-se-vor curând şi vor vedea piatra cea din urmă în mâna lui Zorobabel. Iar aceste şapte candele sunt ochii Domnului care cutreeră tot pământul.»


text:
Şi mi-am luat îndemnul şi l-am mai întrebat: «Ce însemnează aceşti măslini, unul de-a-dreapta şi altul de-a-stânga candelabrului?»


text:
Şi l-am întrebat şi a doua oară: «Ce va să zică cele două crăngi de măslin, care sunt lângă cele două pâlnii de aur prin care se lasă în jos untdelemnul?»


text:
Şi întrebându-mă: «Ce vezi tu?», eu i-am răspuns: «Văd o carte ca un sul care zboară, lungă de douăzeci de coţi şi lată de zece coţi.»


text:
Şi el mi-a tâlcuit: «Acesta este blestemul care se întinde peste faţa întregului pământ, căci orişice fur va fi nimicit, cum zice cartea, şi oricine jură strâmb va fi nimicit, cum zice cartea».


text:
«I-am dat drumul blestemului», – zice Domnul, – «ca să intre în casa furului şi în casa celui care jură strâmb întru numele meu şi să stea acolo în casă până ce va nimici şi lemnăria şi pietrele ei».


text:
Şi îngerul care grăia cu mine a venit lângă mine şi m’a îmbiat: «Ridică ochii şi vezi: ce este arătarea aceasta?»


text:
Şi fiindcă am întrebat; «Ce este aceasta?», el mi-a răspuns: «Este efa care a ieşit la priveală!» Şi a mai spus: «Într’însa se află fărădelegea întregului pământ!»


text:
Şi iată că s’a ridicat dintr’o dată un disc de plumb din efă, şi în mijlocul efei se vedea o femeie.


text:
Şi el tâlcui: «Aceasta este fărădelegea!» Şi el a aruncat-o în mijlocul efei şi peste ea a răsturnat sloiul cel de plumb.


text:
Şi când am ridicat din nou ochii mei şi am privit, iată că ieşiră două femei. Şi vântul bătea în aripile lor, căci aveau aripi ca aripile de barză. Şi ele ridicară efa între pământ şi între cer.


text:
El îmi răspunse: «Să zidească pentru fărădelege o casă în ţara Şinear şi Acad, şi s’o aşeze acolo la locul ei».


text:
Şi când am ridicat iarăşi ochii mei şi m’am uitat, am văzut că ieşeau patru care dintre cei doi munţi, şi munţii erau de aramă.


text:
Atunci mi-a răspuns îngerul şi mi-a zis: «Acestea sunt cele patru vânturi ale cerului, care ies, după ce s’au înfăţişat înaintea stăpânului întregului pământ.


text:
Carul înhămat cu cai negri se îndreaptă spre ţara cea de la miazănoapte, cel cu cai albi către ţara dinspre îăsărit, iar cel cu cai pintenogi spre ţara dinspre miază-zi.


text:
Şi caii cei voinici ieşiră şi voiau să pornească să cutreere pământul. Şi când el le-a zis: «Plecaţi şi cutreeraţi pământul!», ei ieşiră să cutreere pământul.


text:
Atunci a strigat el către mine şi mi-a grăit aşa: «Vezi! Cei ce se îndreaptă către ţara cea de la miază-noapte au potolit Duhul meu, în părţile de la miază-noapte.»


text:
«Ia darurile celor ce sunt în robie, aduse de Heldai, de Tobie şi de Iedaia, şi du-te tu însuţi în ziua aceea, du-te în casa lui Iosia, feciorul lui Sofonie, unde ei au sosit din Babilon.


text:
Şi luând argint şi aur, să faci o cunună şi s’o pui pe capul arhiereului Iosua, feciorul lui Ioţadac,


text:
Şi să-i grăieşti lui într’acest chip: «Aşa grăieşte Domnul Savaot: Vezi! Aici este un om cu numele Vlăstar, care va vlăstări şi va zidi templul Domnului.


text:
El va zidi templul Domnului şi el va fi înveşmântat cu slavă şi va şedea pe tronul său şi va domni, şi arhiereul va fi de-a-dreapta lui şi între amândoi va fi un sfat de pace.


text:
Şi cununa să fie pusă pentru pomenirea lui Heldai, a lui Tobie şi a lui Iedaia şi în cinstea feciorului lui Sofonie, în templul Domnului.


text:
Şi oameni de la mari depărtări vor veni şi vor zidi la templul Domnului, şi atunci voi veţi cunoaşte că Domnul Savaot m’a trimis la voi. Şi aceasta se va adeveri dacă veţi asculta de glasul Domnului Dumnezeului vostru!»


text:
Iar în anul al patrulea al lui Dariu împăratul, fost-a cuvântul Domnului către Zaharia, în ziua a patra a lunii a noua, care se chiamă Chislev.


text:
Casa lui Israil a trimis pe Şareţer, dregător regesc, cu oamenii săi, ca să ceară îndurarea Domnului,


text:
Să grăiască preoţilor din templul Domnului Savaot şi proorocilor într’acest chip; «Să mă mai tânguesc eu oare în luna a cincea şi să mă înfrânez cu post, precum am făcut cine ştie câţi ani?»


text:
«Vesteşte tot norodul ţării şi pe preoţi: Dacă aţi ţinut post şi v’aţi tânguit în luna a cincea şi într’a şaptea, timp de şaptezeci de ani, pentru mine oare aţi postit voi?


text:
Nu sunt oare acestea poruncile pe care Domnul le-a rostit prin graiul profeţilor celor de demult, când Ierusalimul era locuit şi paşnic, ca şi oraşele învecinate, ca şi Neghebul şi Şefela?»


text:
«Aşa grăieşte Domnul Savaot: Judecaţi judecată adevărată, fiţi cu dragoste şi mărinimoşi unii faţă de alţii;


text:
Nu asupriţi pe văduvă, pe orfan, pe străin şi pe cel sărman şi nimenea să nu cugete în inima sa răutăţi împotriva aproapelui său!»


text:
Dar ei n’au voit să ia aminte, ci îşi întoarseră spatele cu îndărătnicie şi-şi astupară urechile ca să nu audă;


text:
Şi-şi împietriră inima ca diamantul, ca să nu asculte legea şi poruncile pe care le-a trimis Domnul Savaot prin Duhul său şi prin graiul proorocilor celor de demult. Şi s’a pornit Domnul Savaot pe crâncenă mânie.


text:
Şi s’a întâmplat că, după cum el a strigat şi ei n’au voit să auză, tot aşa «să strige şi ei fără ca eu să-i aud», – zice Domnul Savaot.


text:
«Şi îi voi împrăştia printre toate popoarele păgâne pe care ei nu le cunoscuseră, ca ţara în urma lor să rămână pustie, fără călători şi fără locuitori! Şi astfel au făcut dintr’o ţară mândră o pustietate.»


text:
Aşa grăieşte Domnul: «M’am întors cu milostivire către Sion şi voi locui în mijlocul Ierusalimului; şi Ierusalimul se va chema cetate credincioasă şi muntele Domnului Savaot munte sfânt!»


text:
Aşa zice Domnul Savaot: «Bătrâni şi bătrâne iarăşi vor sta în pieţele Ierusalimului, fiecare cu toiagul în mână, din pricina vârstei lor,


text:
Aşa zice Domnul Savaot: «Dacă acest lucru se va părea cu neputinţă înaintea ochilor poporului acestuia care a mai rămas în aceste zile, oare să fie el peste putinţă şi înaintea ochilor mei?» – zice Domnul Savaot.


text:
Aşa grăieşte Domnul Savaot: «Iată că eu voi mântui pe cei din poporul meu din ţările de la soare-răsare şi din ţările de la soare-scapătă,


text:
Şi îi voi aduce pe ei acasă, ca să locuiască iarăşi în mijlocul Ierusalimului şi ei să fie poporul meu, iar eu să fiu Dumnezeul lor, întru credincioşie şi întru dreptate».


text:
Aşa grăieşte Domnul Savaot: «Întăriţi-vă mâinile voastre, voi cei ce auziţi, în zilele acestea, cuvintele din gura proorocilor, rostite în vremea când s’a pus temelia templului Domnului Savaot şi când s’a clădit templul lui!


text:
Căci înainte vreme omul nu avea nici o răsplată pentru muncă şi dobitocul nu aducea nici un folos, şi cel ce intra şi cel ce ieşea n’aveau pace din pricina duşmanilor, şi eu aţâţasem pe toţi oamenii, pe fiecare împotriva aproapelui său.


text:
Ci acum sămănăturile se vor face în pace: via îşi va da rodul ei, şi pământul belşugul său; cerurile vor dărui roua lor, iară eu voi da în stăpânire poporului care a mai rămas toate bunătăţile acestea.


text:
Şi se va întâmpla că, precum aţi fost blestem printre noroadele păgâne, tot aşa, o, voi, casa lui Iuda şi casa lui Israil, vă voi mântui pe voi ca să fiţi binecuvântare. Nu vă temeţi, ci fiţi bărbătoşi!»


text:
Căci iată ce zice Domnul Savaot: «Precum m’am hotărît să vă fac rău când părinţii voştri au întărâtat mânia mea», – zice Domnul Savaot – «şi nu mi-a fost milă de voi,


text:
Tot astfel m’am răzgândit, în vremea de acum, ca să arăt îndurările mele Ierusalimului şi casei lui Iuda. Nu vă temeţi!»


text:
Iată poruncile pe care să le păziţi: «Grăiţi adevărul aproapelui vostru, judecaţi şi daţi hotărîri drepte, la porţile cetăţilor voastre;


text:
Nu cugetaţi fărădelege împotriva aproapelui vostru şi jurământul strâmb să nu-l iubiţi, fiindcă toate acestea le urăsc», – zice Domnul.


text:
«Aşa zice Domnul Savaot: Postul din luna a patra, a cincea, a şaptea şi a zecea să fie pentru neamul lui Iuda zile de bucurie şi veselie şi sărbători luminate. Dar iubiţi adevărul şi pacea!»


text:
Aşa zice Domnul Savaot: «Şi se va mai întâmpla în viitor că vor veni popoare şi locuitori din multe cetăţi,


text:
Şi locuitorii dintr’o cetate se vor duce în cealaltă, zicând: «Haidem să dobândim îndurarea Domnului şi să cercetăm pe Domnul Savaot!» – «Şi eu vreau să merg!»


text:
Şi vor veni noroade multe şi popoare puternice să caute pe Domnul Savaot în Ierusalim şi prin jertfe să dobândească îndurarea Domnului.»


text:
Aşa grăieşte Domnul Savaot: «Şi în zilele acelea zece oameni dintre neamurile păgâne vor apuca pe un iudeu de poala hainei şi vor zice: «Cu voi voim să mergem, fiindcă am auzit că Dumnezeu este cu voi!»


text:
Proorocie. Iată care este cuvântul Domnului pentru ţara Hadrac şi pentru Damasc, cetatea domnească, – fiindcă ale Domnului sunt cetăţile Siriei şi toate seminţiile lui Israil, –


text:
Aşijderea şi despre Hamat cu care se megieşeşte, cum şi despre Tir şi despre Sidon, căci ele sunt osebit de înţelepte.


text:
Dar iată că Domnul îl va cuceri şi va prăvăli în mare bogăţia lui, şi el însuşi va fi mistuit de foc.


text:
Ascalonul va vedea şi se va spăimânta, Gaza va fi cuprinsă de dureri năprasnice şi Ecronul la fel, căci a rămas de ruşine întru nădejdea lui. Regele din Gaza va pieri şi Ascalonul pustiu va rămânea.


text:
«Şi le voi scoate sângele jertfelor din gură şi prinoasele idoleşti dintre dinţi, astfel că şi aceste cetăţi vor rămânea ale Dumnezeului nostru şi vor fi ca o ramură a lui Iuda, iar Ecroniţii vor fi ca Iebusiţii.


text:
Şi voi aşeza o strajă în jurul casei mele, ca nimeni din cei ce se duc şi se întorc şi nici un împilător să nu-şi mai facă drum pe acolo, căci, iată, eu priveghez cu ochii mei!


text:
Bucură-te foarte, fiica Sionului, veseleşte-te, fiica Ierusalimului, căci, iată, împăratul tău vine la tine: drept şi mântuitor; smerit şi călare pe asin, şi pe mânzul asinei.


text:
«El va nimici carele din Efraim şi caii din Ierusalim, iar arcul de război se va frânge». El va vesti popoarelor pacea şi împărăţia lui se va întinde de la o Mare până la cealaltă Mare şi de la Eufrat până la marginile pământului.


text:
Întoarceţi-vă în cetatea întărită, voi robi plini de nădejde! Chiar astăzi vă dau de veste: Îţi voi răsplăti de două ori!


text:
Căci am întins pe Iuda ca pe un arc şi pe Efraim îl pun săgeată pe coardă. Şi voi asmuţi pe fii tăi, Sioane, împotriva fiilor tăi, Iavane, şi te voi preface în sabie de viteaz.»


text:
Şi Domnul se va arăta deasupra lor şi săgeţile lui vor licări ca fulgerul, şi Domnul Dumnezeu va suna din trâmbiţă şi va porni în vijelia de la miază-zi.


text:
Domnul Savaot îi va lua sub ocrotirea sa, iar ei vor nimici şi vor călca în picioare pe purtătorii de praştie, şi vor bea sângele duşmanilor şi vor fi înfierbântaţi ca de vin şi vor fi plini ca năstrapele de la jertfelnic şi ca unghiurile altarului.


text:
Şi în ziua aceea va mântui Domnul Dumnezeul lor pe poporul său, care este turma sa, şi ei vor fi ca pietre scumpe într’o diademă, strălucind în ţara sa.


text:
Cereţi de la Domnul ploaie la vreme, ploaie timpurie şi târzie! Domnul urzeşte norii plini de fulgere şi le dă trâmbele de ploaie, pentru fiecare buruiană de pe câmp,


text:
Pe câtă vreme terafimii spun vorbe fără rost şi vracii văd vedenii mincinoase şi bâiguiesc visuri amăgitoare şi mângâieri deşarte. Pentru aceea ei rătăcesc ca oile şi trăiesc în nevoie, căci sunt fără păstor.


text:
«Ci împotriva păstorilor s’aprinde mânia mea şi ţapilor le voi cere socoteală, căci Domnul Savaot are grijă de turma sa: casa lui Iuda, şi face din ea calul său de podoabă în război.


text:
Din ea va ieşi piatra din capul unghiului, din ea ţăruşii de corturi, din ea arcul de război, din ea vor ieşi toate căpeteniile laolaltă.


text:
Ei vor fi ca vitejii care, în luptă, calcă pe duşman în noroiul uliţelor; şi se vor război, căci Domnul va fi cu ei, iar cei ce călăresc pe cai vor ieşi de ocară.


text:
Eu voi întări casa lui Iuda şi voi mântui casa lui Iosif şi-i voi aduce iar la rostul lor, căci mă doare inima de ei, şi vor fi ca şi când nu i-aş fi lepădat, căci eu sunt Domnul Dumnezeul lor şi-i voi auzi.


text:
Şi Efraimiţii vor fi ca vitejii şi zglobie va fi inima lor ca de vin, şi copiii lor vor vedea şi se vor bucura şi inima lor va tresaltă de veselie intra Domnul.


text:
Şi voi şuera după ei şi îi voi strânge la un loc, căci i-am răscumpărat, şi ei se vor înmulţi, ca şi mai nainte.


text:
Deşi i-am împrăştiat printre noroade, totuşi, în acele ţinuturi depărtate, ei îşi vor aduce aminte de mine şi vor trăi acolo cu fiii lor şi vor veni înapoi.


text:
Şi îi voi aduce din ţara Egiptului şi din Asiria îi voi aduna şi îi voi duce în ţinutul Galaadului şi al Libanului, şi nu va fi atâta loc pentru ei.


text:
Şi vor trece prin marea Egiptului şi vor lovi în valurile mării şi toate adâncurile Nilului se vor usca. Trufia Asiriei va fi doborîtă şi schiptrul Egiptului va fi dat în lături.


text:
Vaietă-te, chiparosule, căci a căzut cedrul şi tot ce-a fost mai falnic s’a prăbuşit! Vuiţi, voi stejari ai Basanului, căci pădurea cea nestrăbătută s’a năruit!


text:
Răsună vaietul păstorilor, căci mândrele lor păşuni au fost pustiite; răsună răcnetul puilor de leu, că falnicele hăţişuri ale Iordanului au fost pârjolite!


text:
Căci cei care le cumpără le junghie, fără să se creadă vinovaţi, iar cel care le vinde zice: «Binecuvântat să fie Domnul, căci iată m’am îmbogăţit», astfel că ciobanii lor n’au milă de ele.


text:
«Ci şi eu nu mă voi mai îndura de locuitorii ţării». – zice Domnul. «Ci nu! Eu voi da oamenii pe fiecare în mâna ciobanului său şi a vânzătorului său, şi aceştia vor jăcmăni ţara, fără ca nimeni să-i poată scăpa din mâna lor!»


text:
Şi m’am făcut cioban peste oile de junghiat, pentru neguţătorii de oi. Şi am luat două toiege. Pe unul l-am numit «Îndurare», iar pe celălat «Legământ» şi am început să pasc turma.


text:
Şi într’o lună am dat afară pe cei trei ciobani. Dar mi s’a urît să păzesc oile, şi sufletul lor, la fel, era sătul de mine.


text:
Deci am zis: «Nu vă mai pasc! Cea care este de murit să moară, cea de pierit să piară, iar oile care vor mai rămânea să se sfâşie între ele!»


text:
Atunci am luat toiagul meu «Îndurare» şi l-am frânt, ca să stric legământul pe care l-am încheiat cu toate popoarele.


text:
Şi în ziua când legământul fusese stricat, neguţătorii de oi care mă luaseră cu simbrie pricepură că aceasta fusese porunca Domnului,


text:
Când le-am zis: «Dacă socotiţi cu cale, daţi-mi simbria, iar dacă nu, nu mi-o daţi!» Şi mi-au cântărit simbria mea treizeci de arginţi,


text:
Atunci a grăit Domnul către mine: «Aruncă-l olarului preţul acesta scump, cu care eu am fost preţuit de ei!» Şi am luat cei treizeci de arginţi şi i-am aruncat în vistieria templului Domnului, pentru olar.


text:
Apoi am rupt şi toiagul cel de al doilea care se numea «Legământ», ca să stric frăţia dintre Iuda si Ierusalim.


text:
Căci, iată, eu voi pune un păstor în ţară, care nu se va îngriji de oaia cea pierdută şi care nu va căuta pe cea răzleţită şi pe cea rănită nu o va vindeca şi nu va hrăni pe cea zdravănă, dar va mânca pe cea grasă şi îi va smulge copitele.


text:
Vai de ciobanul netrebnic, care părăseşte turma! Sabia să lovească mâna lui şi ochiul lui cel drept! Mâna lui să se usuce şi ochiul lui cel drept să orbească!»


text:
Proorocie. Cuvântul Domnului despre Israil. Aşa grăieşte Domnul care întinde cerurile ca un cort şi aşterne temeliile pământului şi înfiripă duhul omului înlăuntrul lui.


text:
«Ci voi să luaţi aminte!… Eu voi face Ierusalimul cupă de ameţeală pentru toate popoarele învecinate şi tot aşa îi va veni şi rândul lui Iuda, când Ierusalimul va fi împresurat.


text:
Şi în ziua aceea voi preface Ierusalimul în piatră de povară pentru toate popoarele şi orişicine o va ridica se va scrijila, şi se vor aduna împotriva lui toate popoarele pământului.


text:
În ziua aceea», – zice Domnul, – «voi lovi toţi caii cu spaimă şi pe călăreţi cu nebunie; şi voi sta cu ochii deschişi la casa lui Iuda şi pe toţi caii noroadelor îi voi lovi cu orbire.


text:
Atunci vor grăi în inima lor voevozii lui Iuda: «Bărbăţia locuitorilor Ierusalimului este întru Domnul Savaot, Dumnezeul lor!»


text:
În ziua aceea voevozii lui Iuda vor fi ca un lighean de jăratic în mijlocul lemnelor şi ca o torţă aprinsă într’un stog de snopi, ca să mistuie toate popoarele care stau în preajmă, la dreapta şi la stânga, dar Ierusalimul să sălăşluiască şi mai departe pe locul lui, în Ierusalim!»


text:
Şi Domnul va restatornici, mai întâi, corturile lui Iuda, ca seminţia casei lui David şi trufia locuitorilor Ierusalimului să nu se ridice deasupra lui Iuda.


text:
În ziua aceea va ocroti Domnul pe cei ce locuesc în Ierusalim, încât cel mai bicisnic dintre ei să fie ca David, iar casa lui David să fie ca însuşi Dumnezeu, ca îngerul Domnului care merge înaintea lor.


text:
«Şi în ziua aceea mă voi strădui să stârpesc toate popoarele care s’au pornit împotriva Ierusalimului.


text:
Dar peste casa lui David şi peste locuitorii Ierusalimului voi revărsa duh de milostivire şi de rugăciune, ca ei să-şi aţintească privirile spre mine, pe care ei l-au străpuns, şi să plângă după el, ca după un fiu unul-născut şi să se jelească ei ca la moartea celui întâi născut.»


text:
Ţara va fi în mare jale, fiecare familie deosebit: familia din casa lui David pentru ea şi femeile pentru ele; familia din casa lui Natan deosebit şi femeile lor deosebit;


text:
Familia din casa lui Levi pentru sine şi femeile lor la fel; familia din casa lui Şimei deosebit şi femeile aşijderea.


text:
În vremea aceea, un izvor de apă curgătoare se va deschide în casa lui David şi pentru locuitorii Ierusalimului, spre curăţirea de păcat şi de orice altă întinare.


text:
«Şi în ziua aceea», – zice Domnul Savaot, – «voi stârpi din ţară numele idolilor, ca nimeni să nu-i mai pomenească, aşijderea voi da afară din ţară pe profeţi şi duhul cel spurcat.


text:
Şi dacă va mai profeţi cineva, atunci zice-vor către el tatăl său şi mama sa, care l-au născut: «Tu trebue să mori, fiindcă ai grăit minciună în numele Domnului!» Şi atunci tatăl său şi mama sa, care l-au născut, îl vor străpunge, fiindcă s’a apucat să proorocească.


text:
Şi în ziua aceea se vor ruşina proorocii, fiecare de vedenia lui, când va grăi ca prooroc, şi nu se vor mai înveşmânta cu veşmânt de păr, ca să înşele mai temeinic.


text:
Şi fiecare va zice: «Eu nu sunt prooroc, ci sunt plugar, căci ogorul a fost averea mea din tinereţile mele».


text:
Şi dacă va fi întrebat: «Ce sunt rănile acestea de pe mâinile tale?» El va răspunde: «Am fost rănit în casa prietenilor mei!»


text:
«Sabie, scoală-te împotriva păstorului meu şi împotriva omului care îmi este tovarăş», – zice Domnul Savaot. «Bate-voi păstorul şi se vor risipi oile, iară eu îmi voi întoarce mâna mea împotriva celor mai mici.


text:
Şi în toată ţara,» – zice Domnul, – «două părţi vor fi prăpădite şi vor pieri, şi va rămânea în ea numai a treia parte,


text:
Iar pe cei din această a treia, îi voi băga în foc şi îi voi lămuri cum se lămureşte argintul, şi-i voi încerca cum se încearcă aurul. Ei vor chema numele meu, şi eu îi voi auzi şi voi zice: «Acesta este norodul meu», şi ei vor răspunde: «Domnul este Dumnezeul meu!»


text:
Şi voi aduna la luptă împotriva Ierusalimului pe toate noroadele, şi cetatea va fi luată şi casele vor fi jăfuite şi femeile vor fi necinstite, şi jumătate din cetate va fi dusă în robie, iară poporul care va mai fi rămas nu va fi stârpit din cetate.


text:
Atunci Domnul va ieşi la luptă şi se va război împotriva acestor popoare, ca în zilele luptelor sale, ca în vreme de război.


text:
Şi în ziua aceea se vor sprijini picioarele sale pe Muntele Măslinilor, care este în faţa Ierusalimului la răsărit; iară Muntele Măslinilor se va despica în două de la răsărit la apus şi se va face o vale mare foarte, şi jumătate din munte se va trage înapoi spre miazănoapte, şi cealaltă jumătate spre miază-zi.


text:
Şi voi veţi alerga prin valea munţilor mei, deoarece valea munţilor se va întinde până la locul unde eu voi da izbăvire. Şi veţi alerga cum aţi alergat de frica cutremurului, în vremea domniei lui Uzia, regele lui Iuda. Atunci va veni Domnul Dumnezeul meu şi toţi sfinţii împreună cu el.


text:
Va fi o zi fără pereche, pe care Domnul singur o ştie: nu va fi nici zi, nici noapte, ci la vremea serii va fi lumină.


text:
Iar în ziua aceea, va izvorî din Ierusalim apă vie: un braţ se va îndrepta către Marea cea de la răsărit, şi alt braţ spre Marea cea de la apus. Şi va fi aşa şi vara şi iarna.


text:
Şi va fi Domnul împărat peste tot pământul. În ziua aceea va fi Domnul unul singur, şi tot aşa şi numele său unul singur.


text:
Ţara întreagă se va preface în câmpie, de la Gheba şi până la Rimon, spre miază-zi de Ierusalim. Iar Ierusalimul va fi ridicat în slăvi şi va sta sălăşluit pe locul unde se găseşte, de la poarta lui Veniamin şi până la locul porţii celei dintâi, adică până la poarta din Colţ, şi de la turnul lui Hananeel până la teascurile regelui.


text:
Şi vor sălăşlui într’însul şi nu-l va mai ajunge nici un blestem, ci Ierusalimul va fi locuit în pace.


text:
Dar iată care va fi prăpădul cu care Domnul va pierde toate popoarele care s’au războit împotriva Ierusalimului: trupul duşmanului va putrezi de-a’n picioarele, ochii îi vor putrezi în orbite şi limba în gură.


text:
În ziua aceea va fi, de la Domnul, mare turburare printre ei şi fiecare va apuca de mână pe aproapele său şi-şi vor ridica mâna unii împotriva altora.


text:
Şi Iuda se va război împotriva Ierusalimului şi bogăţia tuturor popoarelor vecine: aur, argint şi veşminte multe, vor fi strânse la un loc.


text:
Şi la fel cu acest prăpăd va fi prăpădul care va lovi calul, catârul, cămila, asinul şi toate dobitoacele care vor fi în taberile de război.


text:
Şi toţi cei rămaşi cu viaţă, dintre popoarele acelea care veniseră să se războiască împotriva Ierusalimului, se vor sui în fiecare an să se închine împăratului, Domnul Savaot, şi să prăznuiască sărbătoarea corturilor.


text:
Iară cele din neamurile pământului care nu vor veni să se închine, în Ierusalim, împăratului Domnului Savaot, nu vor avea parte de ploaie.


text:
Şi dacă norodul Egiptenilor nu se va sui şi nu va veni la sărbătoare, şi peste ei va veni bătaia în care Domnul va bate acele neamuri ce nu se vor sui să prăznuiască sărbătoarea corturilor.


text:
Aceasta deci va fi pedeapsa Egiptului şi pedeapsa tuturor neamurilor care nu se vor sui în Ierusalim să prăznuiască sărbătoarea corturilor.


text:
În ziua aceea va fi scris pe oale şi căldări: «Sfânt lui Dumnezeu!» Şi vor fi căldările din templul Domnului ca şi cupele înaintea jertfelnicului.


text:
Şi orişice căldare din Ierusalim şi din Iuda va fi sfântă Domnului Savaot, încât toţi cei ce vor veni să jertfească le vor lua şi vor fierbe carne. Şi nu va mai fi nici un neguţător, în ziua aceea, în templul Domnului Savaot.


text:
«V’am iubit pe voi», – zice Domnul, – «dar voi m’aţi întrebat: «În ce fel ne-ai iubit tu?» «Oare Esau nu este fratele lui Iacob?» – zice Domnul, – «şi am iubit numai pe Iacob,


text:
Şi pe Esau l-am urît şi am prefăcut munţii lui în pustietate şi moştenirea lui am dat-o şacalilor pustiului.


text:
Şi dacă Edomul zice: «Am fost nimiciţi şi noi iarăşi vom zidi la loc dărâmăturile noastre!…», aşa grăieşte Domnul Savaot: «Voi veţi zidi, dar eu voi dărâma, şi ei vor fi numiţi: «Ţara fărădelegii şi popor împotriva căruia Domnul şi-a întărit în veac urgia sa».


text:
«Feciorul cinsteşte pe tatăl său şi sluga se teme de stăpânul său; şi dacă eu sunt părinte, unde este cinstea ce trebue să mi-o daţi? Şi dacă sunt stăpân, unde este teama faţă de mine? – vă întreabă Domnul Savaot pe voi, preoţii, care dispreţuiţi numele meu. Dar voi răspundeţi: «Cum am dispreţuit numele tău?»


text:
«Voi aduceţi jertfă pe altarele mele prinoase spurcate de pâine şi ziceţi: «Cu ce te-am necinstit?» Cu vorba voastră: «Masa Domnului este de ocară!»


text:
«Şi când aduceţi jertfă un dobitoc orb n’aveţi vină? Când aduceţi, la jertfă, unul şchiop ori cu racilă, n’aveţi vină? Ia adu-l la satrapul tău: te va primi sau se va uita la faţa ta?» – zice Domnul Savaot.


text:
«Şi acum îmbunaţi faţa lui Dumnezeu, rugându-vă ca să vă fie milostiv, căci prin mâinile voastre s’a făcut una ca aceasta. Poate îşi va întoarce faţa către voi», – zice Domnul Savaot.


text:
«O, de-ar închide cineva din voi uşile templului, ca să nu mai aprindeţi în zadar focul pe jertfelnicul meu! Nu simt nici o plăcere pentru voi», – zice Domnul Savaot, – «şi nu mi-este inima la prinoasele aduse de mâinile voastre.


text:
Căci, de la răsăritul soarelui şi până la apusul lui, mare este numele meu printre neamurile păgâne, şi în orice loc se aduc jertfe de tămâie întru numele meu şi prinoase curate, fiindcă numele meu este mare între popoare!» – zice Domnul Savaot.


text:
«Ci voi îl pângăriţi când ziceţi: «Masa Domnului este spurcată şi prinoasele de mâncare de pe ea sunt de dispreţuit».


text:
Şi mai ziceţi: «Ce trudă cu slujba noastră!» Şi o defăimaţi!» – zice Domnul Savaot – «şi dobitoace cu beteşug, şchioape sau cu racilă, de acestea-i jertfiţi lui! Primi-le-voi din mâna voastră?» – zice Domnul.


text:
«Blestemat să fie omul viclean, în a cărui turmă se află dobitoc de parte bărbătească, şi făcând juruinţă, aduce Domnului jertfă un dobitoc prăpădit, căci eu sunt mare împărat», – zice Domnul Savaot, – «şi numele meu este înfricoşat între neamuri!»


text:
Dacă voi nu veţi asculta şi nu vă veţi pleca inima să daţi slavă numelui meu», – zice Domnul Savaot, – «voi trimite peste voi blestemul şi voi preface în blestem binecuvântarea voastră, şi am şi prefăcut-o în blestem, căci voi nu puneţi la inimă poruncile mele.


text:
Iată că eu voi doborî braţul vostru şi în faţă arunca-vă-voi spurcăciune, spurcăciunea dobitoacelor voastre jertfite, şi veţi fi măturaţi cu ea.


text:
Atunci vă veţi da seama că eu v’am dat porunca aceasta, ca să fie neclintit legământul meu cu Levi», – zice Domnul Savaot.


text:
«Avut-am legământ cu el de viaţă şi de pace. Şi i le-am dat, iar el mi-a dat cinstirea cuvenită. Căci el s’a temut de mine şi s’a cucerit în faţa numelui meu.


text:
Învăţătură dreaptă fost-a în gura lui şi pe buzele lui nu s’a aflat strâmbătate; întru pace şi întru dreptate a umblat cu mine şi pe mulţi i-a întors de la fărădelege.


text:
Căci buzele preotului sunt paznicele ştiinţei şi din gura lui aşteptăm învăţătura, căci el este solul Domnului Savaot.


text:
Dar voi v’aţi depărtat de la calea cea dreaptă şi pe mulţi i-aţi poticnit din credinţă; voi aţi stricat legământul meu cu Levi», – zice Domnul Savaot.


text:
«Pentru aceasta şi eu v’am lăsat să fiţi dispreţuiţi şi umiliţi în faţa poporului întreg, fiindcă n’aţi păzit îndreptările mele şi nici nu v’aţi ridicat ochii la învăţătura mea.


text:
Nu avem oare cu toţii un singur părinte? Nu ne-a făcut pe noi un singur Dumnezeu? Pentru ce suntem vicleni unul către altul şi pângărim legământul părinţilor noştri?


text:
Iuda este necredincios şi urîciune se săvârşeşte în Israil şi în Ierusalim; căci Iuda pângăreşte templul pe care îl iubeşte Domnul şi s’a însoţit cu fiica unui dumnezeu strein.


text:
Nimicire-ar Domnul pe martor şi pe apărător, din corturile lui Iacob, pentru cel ce făptueşte unele ca aceste şi aduce prinoase Domnului Savaot.


text:
Ci iată şi a doua faptă pe care o săvârşiţi: Voi acoperiţi cu lacrimi jertfelnicul Domnului, cu plânsete şi cu gemete, pentru că el nu se mai uită la prinoase şi nu mai binevoieşte să primească nimic din mâinile voastre.


text:
Şi întrebaţi: «De ce?» Din pricină că Domnul a fost mărturie între tine şi femeia tinereţelor tale, faţă de care tu eşti necredincios, deşi ea este tovarăşa ta şi femeia legământului tău.


text:
Oare nu i-a făcut Dumnezeu ca să fie ca o singură făptură, cu trupul şi cu sufletul ei? Şi această făptură întrunită, ce năzueşte ea? Să aibă odrasle pentru Dumnezeu! Luaţi aminte deci la viaţa voastră! Şi tu nu fii viclean cu femeia cu care te-ai însoţit din tinereţele tale.


text:
«Când cineva o goneşte din ură», – zice Domnul Dumnezeul lui Israil, – «este ca şi cum cineva îşi acopere de strâmbătate veşmântul său», – zice Domnul Savaot. «Aveţi grijă de viaţa voastră şi nu vă purtaţi cu viclenie.


text:
Voi obosiţi pe Domnul cu vorbele voastre. Şi mai întrebaţi: «Cum îl obosim?» Când ziceţi: «Oricine face rău este bun înaintea Domnului şi faţă de aceştia el e plin de voie bună!», sau când întrebaţi: «Unde este Dumnezeul dreptăţii?»


text:
«Iată că eu voi trimite pe îngerul meu şi va găti cale înaintea feţei mele, şi îndată va intra în templul său Domnul pe care îl căutaţi şi îngerul legământului pe care voi îl voiţi. Iată că vine!», – zice Domnul Savaot.


text:
Dar cine va putea să rabde ziua venirii lui şi cine va sta drept, când el se va arăta? Căci el este ca focul turnătorului şi ca leşia piuarului.


text:
Şi el va începe să topească şi să curăţe argintul, şi va curăţa pe fiii lui Levi şi-i va lămuri ca pe aur şi ca pe argint, ca ei să aducă Domnului jertfe întru dreptate.


text:
Atunci jertfa lui Iuda şi a Ierusalimului plăcută va fi Domnului, ca înainte vreme, ca în anii cei de altădată.


text:
«Şi voi veni la voi, ca să vă judec, şi voi fi martor grabnic împotriva vrăjitorilor, a desfrânaţilor şi a celor care jură strâmb, împotriva celor care asupresc pe simbriaş, pe văduvă şi pe orfan, împilează pe cel străin şi nu se tem de mine», – zice Domnul Savaot.


text:
Din zilele părinţilor voştri v’aţi depărtat de la îndreptările mele şi nu le-aţi păzit. Pocăiţi-vă, ca şi eu să mă întorc spre voi», – zice Domnul Savaot. «Dar voi întrebaţi: «Cum să ne pocăim?»


text:
Este oare cu cale ca omul să înşele pe Dumnezeu, cum mă înşelaţi, şi tot voi să întrebaţi: «Cum te-am înşelat?» Cu zeciuielile şi cu pârga!


text:
Aduceţi toate zeciuielile în jitniţele mele, ca să fie merinde în templul meu, şi ispitiţi-mă cu aceasta», – zice Domnul Savaot, – «şi veţi vedea că voi deschide stăvilarele cerului şi vă voi vărsa binecuvântare cu prisosinţă.


text:
Şi voi certa forfocarul, spre binele vostru, ca să nu strice rodul ţarinilor voastre şi via voastră de la câmp să nu mai rămână stearpă», – zice Domnul Savaot.


text:
Aşa aţi spus: «Este trudă zadarnică să slujim pe Dumnezeu! Ce câştig am avut că am păzit pravila sa şi am umblat în haine de jale, înaintea Domnului Savaot?


text:
De aceea noi acum fericim pe cei trufaşi! Celor ce săvârşesc fărădelegi le merge bine! Celor ce nu le pasă de Dumnezeu scapă teferi!»


text:
Şi când cei ce cinstesc pe Domnul grăiau aşa unul cu altul, Domnul a luat aminte şi i-a ascultat şi scris a fost, în faţa lui, pomelnicul celor care se tem de Domnul şi cinstesc numele său.


text:
«Fi-vor aceştia pentru mine», – zice Domnul Savaot, – «în ziua în care voi face judecată, ca o avere a mea, şi-i voi cruţa pe ei precum cruţă părintele pe feciorul lui care îl slujeşte.


text:
Atunci veţi pricepe voi şi veţi face osebire între cel drept şi cel păcătos, între cel care slujeşte pe Dumnezeu şi cel ce nu-l slujeşte!


text:
Căci, iată, vine ziua dogoritoare ca un cuptor. Şi toţi cei trufaşi şi care făptuesc fărădelegea vor fi ca paiele, iar ziua care vine îi va mistui de istov», – zice Domnul Savaot. «Şi nu va rămânea dintr’înşii nici rădăcină, nici rămuriş.


text:
Iar pentru voi cei care cinstiţi numele meu, răsări-va soarele dreptăţii, aducând tămăduire pe aripile lui, şi veţi ieşi şi veţi zburda ca viţeii din staul.


text:
Şi veţi călca în picioare pe cei fără de lege, care se vor preface în colb, sub tălpile picioarelor voastre, în ziua când eu voi sta la judecată», – zice Domnul Savaot.


text:
«Aduceţi-vă aminte de legea lui Moise, slujitorul meu, pe care i-am dat-o cu poruncă în muntele Horeb, pentru tot Israilul, cu orânduirile şi îndreptările ei.


text:
El va îndupleca inima părinţilor către fii şi inima fiilor către părinţii lor, ca să nu viu şi să lovesc pământul cu prăpăd!»


text:
Avraam a avut de urmaş pe Isaac; Isaac a avut de urmaş pe Iacob; Iacob a avut de urmaş pe Iuda şi pe fraţii lui.


text:
Iuda a avut de urmaş pe Fares şi pe Zara, din Tamar; Fares a avut de urmaş pe Esrom; Esrom a avut de urmaş pe Aram.;


text:
Aram a avut de urmaş pe Aminadab; Aminadab a avut de urmaş pe Naason; Naason a avut de urmaş pe Salmon;


text:
Salmon a avut de urmaş pe Booz, din Rahab; Booz a avut de urmaş pe Obed, din Rut Obed a avut de urmaş pe Iesei;


text:
Iesei a avut de urmaş pe David împăratul; împăratul David a avut de urmaş pe Solomon, din femeia lui Urie;


text:
Zorobabel a avut de urmaş pe Abiud; Abiud a avut de urmaş pe Eliachim; Eliachim a avut de urmaş pe Azor;


text:
Aşa dar, peste tot, de la Avraam până la David sunt paisprezece neamuri; de la David până la robia din Babilon sunt paisprezece neamuri şi de la robia din Babilon şi până la Christos sunt iarăşi paisprezece neamuri.


text:
Iar naşterea lui Iisus Christos aşa a fost că, fiind logodită Maria, muma lui, cu Iosif, mai nainte de a fi ei împreună, s’a aflat având în pântece din Duhul Sfânt.


text:
Ci cugetând el aceasta, iată îngerul Domnului i se arătă în vis, grăind: Iosife, fiul lui David, nu te teme a lua pe Maria femeia ta, că ce s’a zămislit într insa este din Duhul Sfânt.


text:
Iată, fecioara va avea în pântece şi va naşte fiu, şi vor chema numele lui: Emanuil, care se tălmăceşte: cu noi este Dumnezeu.


text:
Deşteptându-se din somn, Iosif făcu aşa precum i-a poruncit îngerul Domnului, şi luă la el pe femeia sa.


text:
Şi n’a cunoscut-o pe ea până ce a născut pe fiul său cel întâi născut şi a chemat numele lui: Iisus.


text:
Iar dacă s’a născut Iisus în Betleemul Iudeii, în zilele lui Irod împăratul, iată magii de la răsărit au venit în Ierusalim întrebând:


text:
Unde este împăratul Iudeilor cel ce s’a născut? căci am văzut la răsărit steaua lui şi am venit să ne închinăm lui.


text:
Şi adunând pe toţi arhiereii şi cărturarii poporului cercetă de la ei: Unde este să se nască Christos?


text:
Şi tu, Betleeme, pământul Iudei, nu eşti deloc cel mai mic dintre căpeteniile lui Iuda, căci din tine va ieşi povăţuitorul care va paşte pe poporul meu Israil.


text:
Apoi trimiţându-i la Betleem, le-a zis: Mergeţi şi cercetaţi cu demănuntul despre prunc şi dacă îl veţi afla vestiţi-mă şi pe mine, ca să viu şi eu să mă închin lui.


text:
Iar ei, ascultând pe împăratul, au plecat şi iată steaua pe oare o văzuseră în răsărit mergea înaintea lor, până oe a venit şi a stat deasupra, unde era pruncul.


text:
Şi intrând în casă, au văzut pe prunc împreună cu Măria muma lui, şi căzând la pământ s’au închinat lui, şi deschizând vistieriile lor i-au adus lui daruri: aur, tămâie şi smirnă.


text:
După plecarea magilor, iată îngerul Domnului se arătă în vis lui Iosif, zicând: Scoală-te, ia pruncul şi pe muma lui şi fugi în Egipt şi stai acolo până ce-ţi voi spune; fiindcă Irod are să caute pruncul ca să-l omoare.


text:
Şi fu acolo până la săvârşirea lui Irod; ca să se împlinească cuvântul spus de Domnul, prin profetul care zice: Din Egipt am chemat pe fiul meu.


text:
Iar când Irod văzu că a fost amăgit de magi, s’a mâniat foarte şi trimiţând călăi ucise pe toţi pruncii, ce erau în Betleem şi în tot cuprinsul lui. de doi ani şi mai în jos, după timpul ne care-l lămurise de la magi.


text:
Glas în Rama s’a auzit, plângere şi tânguire multă; Rahil plângea pe fiii săi şi nu voia să se mângâe fiindcă nu mai sunt.


text:
Şi zice: Scoală-te, ia pruncul şi pe muma lui şi mergi în pământul lui Israil, căci au murit cei ce căutau să ia viaţa pruncului.


text:
Dar auzind că Arhelau domneşte în Iudeia, în locul lui Irod, tatăl său, s’a temut să meargă acolo şi, luând poruncă în vis, s’a dus în părţile Galileei.


text:
Şi a venit şi a locuit în oraşul numit Nazaret, ca să se împlinească ceea ce s’a spus prin profeţi: că Nazareu se va chema.


text:
El este acela despre care a zis prorocul Isaia: Glasul celui ce strigă în pustie: Pregătiţi calea Domnului, drepte faceţi cărările lui.


text:
Iar Ioan avea veşmântul lui din păr de cămilă şi brâu de curea împrejurul mijlocului, iar hrana lui era lăcuste şi miere sălbatică.


text:
Ci văzând Ioan pe mulţi din Farisei şi Saduchei viind la botez, le zise: Pui de năpârcă, cine v’a arătat că veţi scăpa de mânia ce va să fie?


text:
Şi să nu gândiţi să ziceţi în voi înşivă: Părintele nostru este Avraam, căci vă spun că Dumnezeu poate şi din pietrele acestea să ridice fii lui Avraam.


text:
Eu unul vă botez cu apă spre pocăinţă, dar cel ce vine după mine este mai puternic decât mine; lui nu sunt vrednic să-i duc încălţămintea; acesta vă va boteza cu Duhul Sfânt şi cu foc.


text:
El are lopata în mână şi va curăţi aria sa şi va aduna grâul în jitniţă, iar pleava va arde-o cu foc nestins.


text:
Şi răspunzând Iisus a zis către el: Lasă acum, căci aşa se cuvine nouă să împlinim toată dreptatea. Atunci l-a lăsat.


text:
Iar după ce s’a botezat Iisus, îndată a ieşit din apă şi iată cerurile i s’au deschis şi a văzut Duhul lui Dumnezeu pogorîndu-se ca un porumbel şi viind peste el.


text:
Ci apropiindu-se ispititorul zise către el: De eşti tu fiul lui Dumnezeu, zi ca pietrele acestea să se facă pâini.


text:
Dar el îi răspunse: Scris este: nu numai cu pâine va trăi omul, ci cu tot cuvântul care iese din gura lui Dumnezeu.


text:
De eşti tu fiul lui Dumnezeu, îi zise diavolul, aruncă-te jos, căci scris este că îngerilor săi va porunci pentru tine şi te vor ridica pe mâini, ca nu cumva să izbeşti de piatră piciorul tău.


text:
Din nou, diavolul îl duse într’un munte foarte înalt şi-i arătă toate împărăţiile lumii şi strălucirea lor.


text:
Atunci Iisus îi zise: Mergi, Satana, căci scris este: Domnului Dumnezeului tău să te închini şi lui singur să-i slujeşti.


text:
Şi părăsind Nazaretul a venit de a locuit în Capernaum lângă mare, în hotarele lui Zebulon şi Neftah,


text:
Pământul lui Zebulon şi pământul lui Neftali, cum mergi spre mare, dincolo de Iordan, Galileia păgânilor,


text:
Poporul care stătea în întuneric a văzut lumină mare şi celor ce şedeau în laturea şi în umbra morţii răsăritu-le-a lumină.


text:
De atunci începu Iisus să propovăduiască şi să spună: Pocăiţi-vă, căci s’a apropiat împărăţia cerurilor.


text:
Pe când umbla pe lângă marea Tiberiadei a văzut doi fraţi, pe Simon ce se numeşte Petru şi pe Andrei, fratele lui, care aruncau mreaja în mare, căci erau pescari.


text:
De acolo, mergând mai departe, a văzut alţi doi fraţi, pe Iacob al lui Zevedeu şi pe Ioan, fratele lui, în corabie cu Zevedeu, tatăl lor, diregându-şi mrejele, şi i-a chemat,


text:
Şi a străbătut Iisus toată Galileia, învăţând în sinagogile lor şi propovăduind evanghelia împărăţiei şi tămă-duind orice boală şi orice neputinţă în popor,


text:
Aşa încât a ieşit vestea lui în toată Siria şi aduceau la el pe toţi care se aflau în suferinţe, fiind cuprinşi de multe feluri de boale şi de chinuri, pe demonizaţi, pe lunatici, pe slăbănogi, şi el îi vindeca.


text:
Şi gloate multe mergeau după el, din Galileia, din Decapole, din Ierusalim, din Iudeia şi de dincolo de Iordan.


text:
Fericiţi veţi fi voi când vă vor ocări şi vă vor urmări şi vor zice tot cuvântul rău împotriva voastră, minţind din pricina mea.


text:
Bucuraţi-vă şi vă veseliţi, că plata voastră multă este în ceruri, căci tot aşa au prigonit pe prorocii cei dinainte de voi.


text:
Voi sunteţi sarea pământului: dacă sarea se va strica, cu ce se va săra? De nimic nu mai e bună, fără numai de aruncat afară, ca să fie călcată de oameni.


text:
Nici nu aprind oamenii făclie şi o pun sub obroc, ci în sfeşnic, şi luminează tuturor celor din casă.


text:
Aşa să lumineze lumina voastră înaintea oamenilor, încât să vadă faptele voastre cele bune şi să mărească pe Tatăl vostru carele este în ceruri.


text:
Căci adevăr grăiesc vouă: cât vor sta cerul şi pământul, o iotă sau o cirtă nu va trece, până ce nu se vor face toate.


text:
Deci, cel ce va strica una din aceste porunci, foarte mici, şi va învăţa aşa pe oameni, foarte mic se va chema întru împărăţia cerurilor; iar cel ce va face şi va învăţa, acesta mare se va numi întru împărăţia cerurilor.


text:
Căci vă spun că de nu va prisosi dreptatea voastră mai mult decât a Cărturarilor şi a Fariseilor, nu veţi intra întru împărăţia cerurilor.


text:
Eu însă vă spun vouă că oricine care se mânie pe fratele său, vrednic va fi de osândă; cine deci va zice fratelui său: raca, vrednic va fi de judecata sinedriului; iar cine-i va zice: nebunule, vrednic va fi de Gheena focului.


text:
Deci, când va fi să aduci darul tău la altar şi acolo îţi vei aduce aminte că fratele tău are ceva împotriva ta,


text:
Lasă darul tău acolo, înaintea altarului, şi mergi, împacă-te cu fratele tău şi apoi venind adu darul tău.


text:
Invoieşte-te cu pârîşul tău degrabă, câtă vreme eşti cu el pe drum, ca nu cumva pârîşul să te dea judecătorului, şi judecătorul slujitorului temniţei, şi să fii aruncat în temniţă.


text:
Iar dacă ochiul tău cel drept te sminteşte pe tine, scoate-l şi aruncă-l de la tine, căci mai de folos îţi este să piară unul din mădularele tale, decât tot trupul tău să fie aruncat în Gheena.


text:
Şi dacă mâna ta cea dreaptă te sminteşte pe tine, taie-o şi arunc’o de la tine, căci mai de folos îţi este să piară unul din mădularele tale, decât tot trupul tău să se ducă în Gheena.


text:
Eu însă vă spun vouă că oricine care lasă pe femeia sa, afară de cuvânt de desfrânare, o face să precurvească, şi cine va lua pe cea lăsată precurveşte.


text:
Aţi auzit iarăşi că s’a zis celor de demult: Să nu juri strâmb, ci să ţii înaintea Domnului jurămintele tale.


text:
Nici pe pământ, fiindcă este aşternut al picioarelor lui, nici pe Ierusalim, fiindcă este cetatea marelui împărat.


text:
De aceea cuvântul vostru să fie: da ce este da, nu ce este nu; iar ce e mai mult decât aceasta, de la cel rău este.


text:
Eu însă vă spun vouă să nu staţi împotriva celui rău; iar cui te loveşte peste obrazul drept, întoarce-i şi pe celălalt.


text:
Celui care cere de la tine, dă-i; şi de la cel ce voieşte să se împrumute de la tine, nu întoarce faţa ta.


text:
Iar eu vă zic vouă: Iubiţi pe vrăjmaşii voştri, binecuvântaţi pe cei ce vă blestemă, faceţi bine celor ce vă urăsc şi rugaţi-vă pentru cei ce vă vatămă şi vă prigonesc,


text:
Ca să fiţi fiii Tatălui vostru celui din ceruri, că el face să răsară soarele peste răi şi peste buni, şi trimite ploaie peste drepţi şi peste nedrepţi.


text:
Şi dacă primiţi cu dragoste pe fraţii voştri numai, ce prisos este aici? Au nu fac şi păgânii acelaşi lucru?


text:
Luaţi aminte ca faptele dreptăţii voastre să nu le faceţi înaintea oamenilor ca să fiţi lor privelişte, altfel nu veţi avea plată de la Tatăl vostru cel din ceruri.


text:
Deci, când faci milostenie, nu trâmbiţa înaintea ta, cum fac făţarnicii, în sinagoge şi în uliţe, ca să fie slăviţi de oameni; adevăr grăiesc vouă: îşi iau răsplata cuvenită.


text:
Aşa încât milostenia ta să fie în-tr’ascuns, şi Tatăl tău, care vede, în-tr’ascuns îţi va răsplăti ţie.


text:
Iar când vă rugaţi, nu fiţi ca făţarnicii cărora le place, prin sinagoge şi prin unghiurile uliţelor, stând în picioare să se roage, ca să se arate oamenilor; adevăr grăiesc vouă: îşi iau răsplata cuvenită.


text:
Tu, însă, când te rogi, intră în cămara ta şi închizând uşa ta roagă-te Tatălui tău celui într’ascuns. şi Tatăl tău, care vede într’ascuns, îţi va răsplăti ţie.


text:
Deci nu vă asemănaţi lor, că ştie Tatăl vostru de ce aveţi trebuinţă mai nainte ca să cez-eţi voi de la el.


text:
Şi nu ne duce pe noi în ispită, ci ne izbăveşte de cel rău. Că a Ta este împărăţia şi puterea şi mărirea în veci, amin.


text:
Când postiţi, nu fiţi posomoriţi ca făţarnicii; că ei îşi sluţesc feţele ca să arate oamenilor că postesc; adevăr grăiesc vouă: îşi iau plata cuvenită.


text:
Ca să nu te arăţi oamenilor că posteşti, ci Tatălui tău care este întru ascuns, şi Tatălui tău care vede întru ascuns îţi va răsplăti ţie.


text:
Ci adunaţi-vă comori în cer, unde nici molia, nici rugina nu le strică, unde furi nu le sapă şi nu le fură.


text:
Iar de va fi ochiul tău rău, tot trupul tău va fi întunecat. Deci, dacă lumina dintru tine întuneric este, dar întunericul, cu cât mai mult!


text:
Nimeni nu poate să slujească la doi domni, căci sau pe unul îl va urî şi pe celălalt îl va iubi, sau de unul se va lipi şi pe celălalt îl va dispreţui; nu puteţi să slujiţi lui Dumnezeu şi lui Mamona.


text:
Drept aceea zic vouă: Nu vă îngrijiţi pentru viaţa voastră ce veţi mânca, nici pentru trupul vostru cu ce vă veţi îmbrăca; au nu este viaţa mai mult decât hrana şi trupul decât îmbrăcămintea?


text:
Uitaţi-vă la păsările cerului, că nu samănă, nici nu seceră, nici nu adună în hambare, şi Tatăl vostru cel ceresc le hrăneşte. Oare nu sunteţi voi cu mult mai presus de ele?


text:
Iar de veşmânt de ce vă îngrijiţi? Luaţi seama la crinii câmpului cum cresc: nu se ostenesc, nici nu torc.


text:
Iar dacă iarba câmpului, care astăzi este şi mâine se aruncă în cuptor, Dumnezeu astfel o îmbracă, oare nu cu mult mai vârtos pe voi, o, puţin credincioşilor?


text:
Că după toate acestea se străduesc păgânii; ştie doar Tatăl vostru cel ceresc că aveţi nevoie de ele.


text:
Nu duceţi grijă de ziua de mâine, căci ziua de mâine se va îngriji de sine. Ajunge zilei răutatea ei.


text:
Căci cu judecata cu care judecaţi, veţi fi judecaţi, şi cu măsura cu care măsuraţi, vi se va măsura.


text:
Făţarnice, scoate întâi bârna din ochiul tău şi atunci vei vedea să scoţi paiul din ochiul fratelui tău.


text:
Nu daţi cele sfinte câinilor, nici nu aruncaţi mărgăritarele voastre în faţa porcilor, ea nu cumva să le calce în picioare şi întorcându-se să vă sfâşie pe voi.


text:
Atunci, dacă voi, răi fiind, ştiţi să daţi daruri bune fiilor voştri, cu cât mai vârtos Tatăl vostru cel din ceruri va da cele bune celor care cer de la el.


text:
Ci toate câte voiţi să vă facă vouă oamenii, asemenea şi voi faceţi lor,’că aceasta este legea şi prorocii.


text:
Intraţi prin poarta cea strâmtă, că largă este poarta şi încăpătoare calea oare duce la pieire, şi mulţi sunt cei oare apucă pe ea.


text:
Feriţi-vă de profeţii mincinoşi, care vin la voi în haine de oi, iar pe dinlăuntru sunt lupi hrăpitori.


text:
După roadele lor îi veţi cunoaşte. Au doară culeg oamenii struguri din scaieţi, ori smochine din ciulini?


text:
Nu oricine care îmi zice: Doamne, Doamne! va intra întru împărăţia cerurilor, ci care face voinţa Tatălui meu celui din ceruri.


text:
Mulţi îmi vor zice în ziua aceea: Doamne, Doamne, au nu în numele tău am profeţit şi cu numele tău am scos demoni, şi în numele tău minuni multe am făcut?


text:
Atunci însă, voi mărturisi lor: Niciodată nu v’am cunoscut pe voi. Depărtaţi-vă de la mine, cei ce lucraţi fărădelegea.


text:
De aceea, oricine care aude aceste cuvinte ale mele şi le îndeplineşte, asemăna-se-va bărbatului cuminte care a clădit casa lui pe stâncă.


text:
A căzut ploaia, au venit râurile mari, au suflat vânturile şi au bătut în casa aceea, dar ea n’a căzut, fiindcă era întemeiată pe stâncă.


text:
Iar oricine oare aude aceste cuvinte ale mele şi nu le îndeplineşte, asemăna-se-va bărbatului nerod care şi-a clădit casa pe nisip.


text:
Şi a căzut ploaia şi au venit râurile mari şi au suflat vânturile şi au izbit în casa aceea şi a căzut. Şi năruirea ei a fost mare.


text:
Atunci Iisus întinzând mâna, s’a atins de el, zicând: voiesc, curăţeşte-te. Şi îndată s’a curăţit lepra lui.


text:
Apoi i-a zis Iisus: Vezi, nu spune nimănui, ci mergi, arată-te preoţilor şi adu darul pe care l-a rânduit Moise, spre mărturie lor.


text:
Dar sutaşul răspunzând i-a vorbit: Doamne, nu sunt vrednic să intri sub acoperişul meu, ci numai zi cu cuvântul şi se va vindeca sluga mea.


text:
Că şi eu sunt om sub stăpânirea altora şi am sub mine ostaşi, şi-i spun acestuia: du-te, şi se duce, şi celuilalt: vino, şi vine, şi slugii mele: fă aceasta, şi face.


text:
Auzind acestea, Iisus s’a minunat şi a zis celor ce veneau după el: Adevăr grăiesc vouă: nici întru Israil n’am găsit atâta credinţă.


text:
Drept aceea vă spun că mulţi de la răsărit şi de la apus vor veni şi vor sta la masă cu Avraam, cu Isaac şi cu Iacob în împărăţia cerurilor;


text:
Iar fiii împărăţiei vor merge întru întunericul cel mai din afară; acolo va fi plângerea şi scrâşnirea dinţilor.


text:
Şi i-a zis Iisus sutaşului: Du-te, fie ţie după cum ai crezut. Şi s’a însănătoşit servitorul lui în ora aceea.


text:
Iar fâcându-se seară, aduseră la el mulţi demonizaţi, şi scoase afară duhurile cu cuvântul şi pe toţi cei bolnavi îi tămădui,


text:
Ca să se împlinească ceea ce s’a spus prin Isaia prorocul, care zice: Acesta neputinţele noastre a luat şi boalele noastre le-a purtat.


text:
Dar Iisus i-a răspuns: Vulpile au vizuini şi păsările cerului cuiburi, Fiul omului însă nu are unde să-şi plece capul.


text:
Şi iată că pe mare se iscă o furtună atât de aprigă, încât corabia se învăluia în talazuri; iar el dormea.


text:
Iisus le zice: De ce vă este frică, puţin credincioşilor? S’a sculat atunci, a certat vânturile şi marea şi s’a făcut linişte deplină.


text:
Când trecu dincolo în ţinutul Gadarenilor, îl întâmpinară doi demonizaţi care ieşeau din morminte şi atât de cumpliţi, încât nimeni nu putea să treacă pe calea aceea.


text:
Şi iată, au început să strige şi să zică: Ce este nouă şi ţie, Iisuse, Fiul lui Dumnezeu? Ai venit aici mai nainte de vreme ca să ne chinueşti?


text:
Atunci el le spuse: Duceţi-vă. Iar ei ieşind se duseră în turma de porci. Şi iată că toată turma se repezi de pe povârniş în mare şi pieri în ape.


text:
Atunci tot oraşul ieşi întru întâmpinarea lui Iisus şi văzându-l îl rugară să treacă din hotarele lor.


text:
Şi iată că îi aduseră un slăbănog, zăcând pe pat. Ci Iisus văzând credinţa lor, zise slăbănogului: îndrăzneşte, fiule, păcatele tale sunt iertate.


text:
Ci ca să ştiţi că putere are Fiul omului pe pământ a ierta păcatele – atunci zice slăbănogului: Scoală-te, ridică patul tău şi mergi la casa ta.


text:
Iar mulţimile văzând acestea se înfricoşară şi măriră pe Dumnezeu care dă oamenilor asemenea putere.


text:
De acolo Iisus trecând înainte a văzut un om care şedea la vamă, cu numele Matei, şi i-a zis acestuia: Vino după mine. Şi sculându-se a mers după Iisus.


text:
Şi s’a întâmplat că şezând el la masă, în casă, iată mulţi vameşi şi păcătoşi au venit şi au şezut la masă împreună cu el şi cu ucenicii lui.


text:
Fariseii văzând una ca aceasta au zis ucenicilor: Pentru ce mănâncă învăţătorul vostru cu vameşii şi cu păcătoşii?


text:
Duceţi-vă deci şi luaţi învăţătură, ce însemnează: milă voiesc, iar nu jertfă; că n’am venit să chem pe drepţi, ci pe păcătoşi, la pocăinţă.


text:
În vremea aceea, veniră la el ucenicii lui Ioan, zicând: Pentru ce noi şi Fariseii postim, iar ucenicii tăi nu postesc?


text:
Iisus le răspunde: Pot oare fiii nunţii să fie trişti câtă vreme mirele este cu ei? Ci vor veni zile, când mirele va fi luat de la ei şi atunci vor posti.


text:
Nimeni nu pune, la haină veche, petec dintr’o bucată nouă, căci plinitura aceasta trage din haină şi se face o ruptură şi mai rea.


text:
Nici nu pun oamenii vin nou în burdufuri vechi; altmintrelea burdufurile crapă: vinul se varsă şi burdufurile se nimicesc; ci pun vin nou în burdufuri noi şi amândouă se păstrează împreună.


text:
Pe când vorbea el acestea, iată veni un dregător, i se închină şi-i zise: Copila mea muri acum, ci venind pune mâna ta peste ea şi va fi vie.


text:
Şi iată o femeie cu scurgere de sânge de doisprezece ani, apropiindu-se de el pe la spate, se atinse de poala hainei lui.


text:
Iisus se întoarse şi văzând-o îi zice: îndrăzneşte, fiică, credinţa ta te-a mântuit. Şi s’a tămăduit femeia din ceasul acela.


text:
Trecând Iisus de acolo, doi orbi se ţineau după el şi strigau şi ziceau: Milueşte-ne pe noi, Fiule al lui David.


text:
După ce a intrat în casă, au venit la el orbii şi Iisus i-a întrebat: Credeţi că pot să fac eu aceasta? Grăiescu-i lui: Da, Doamne.


text:
Şi afară fiind scos demonul, cel mut a grăit. Iar mulţimile se minunau zicând: Niciodată nu s’au arătat aşa lucruri întru Israil.


text:
Ci Iisus străbătea toate oraşele şi satele, învăţând în sinagogile lor, propovăduind evanghelia împărăţiei şi vindecând toată boala şi toată neputinţa în popor.


text:
Şi văzând mulţimile de oameni i s’a făcut milă de ei. că erau dosădiţi şi părăsiţi ca nişte oi fără de păstor.


text:
Chemând la sine pe cei doisprezece ucenici ai săi, le dădu lor putere asupra duhurilor celor necurate ca să le scoată afară şi să tămăduiască orice boală şi orice slăbiciune.


text:
Numele celor doisprezece apostoli sunt acestea: cel dintâi Simon, ce se zice Petru, şi Andrei, fratele lui; Iacob al lui Zevedeu şi Ioan, fratele lui;


text:
Pe aceşti doisprezece i-a trimis Iisus, poruncindu-le lor acestea: În căile păgânilor să nu mergeţi şi în vre-o cetate de Samariteni să nu intraţi.


text:
Tămăduiţi pe cei neputincioşi, înviaţi pe cei morţi, curăţiţi pe cei leproşi, pe demoni scoateţi-i afară; în dar aţi luat, în dar să daţi.


text:
Nici traistă pe drum, nici două cămăşi, nici încălţăminte, nici toiag; că vrednic este lucrătorul de hrana sa.


text:
În orice oraş sau sat veţi intra, cercetaţi cine este într’însul vrednic, şi acolo să rămâneţi până ce veţi ieşi.


text:
Şi dacă este casa aceea vrednică, vină pacea voastră peste ea. Iar de nu este vrednică, pacea voastră întoarcă-se la voi.


text:
Cine nu vă va primi pe voi, nici nu va asculta cuvintele voastre, ieşind din casa lui sau din oraşul acela, scuturaţi praful de pe picioarele voastre.


text:
Adevăr grăiesc vouă: mai uşor va fi pământului Sodomei şi Gomorei în ziua judecăţii, decât oraşului aceluia.


text:
Iată, eu vă trimit pe voi ca oi în mijlocul lupilor; fiţi dar înţelepţi ca şerpii şi fără răutate ca porumbeii.


text:
Iar când vă vor da pe voi în mâna lor, nu vă îngrijiţi cum sau ce veţi vorbi, căci se va da vouă în ora aceea ce să vorbiţi.


text:
Va da frate pe frate la moarte şi tată pe fecior şi se vor scula copiii asupra părinţilor şi-i vor ucide.


text:
Şi veţi fi urîţi de toţi pentru numele meu; iar cel ce va răbda până la sfârşit, acela se va mântui.


text:
Când vă urmăresc pe voi în cetatea aceasta, fugiţi în cealaltă. Adevăr grăiesc vouă: nu veţi sfârşi oraşele lui Israil, până ce nu va veni Fiul omului.


text:
Destul este ucenicului să fie ca învăţătorul şi slugii ca stăpânul. Dacă pe stăpânul casei l-au numit Beelzebul, cu cât mai vârtos pe casnicii lui.


text:
Deci nu vă temeţi de ei, căci nimie nu este acoperit care să nu iasă la iveală şi nimic ascuns care să nu ajungă cunoscut.


text:
Ceea ce vă grăiesc la întunerec, spuneţi la lumină, şi ceea ce auziţi la ureche, propovăduiţi de pe case.


text:
Nu vă temeţi dc cei ce ucid trupul, iar sufletul nu pot să-l ucidă; temeţi-vă mai curând de acela care poate şi sufletul şi trupul să le piardă în Gheena.


text:
Au nu se vând două vrăbii de un ban? Şi nici una din ele nu va cădea pe pământ fără ştirea Tatălui vostru.


text:
Oricine care va mărturisi pentru mine înaintea oamenilor, mărturisi-voi şi eu pentru el înaintea Tatălui meu celui din ceruri.


text:
Iar de oricine care se va lepăda de mine înaintea oamenilor şi eu mă voi lepăda de el înaintea Tatălui meu celui din ceruri.


text:
Cela ce iubeşte pe tată ori pe mamă mai mult decât pe mine nu este vrednic de mine; cela ce iubeşte pe fiu ori pe fiică mai mult decât pe mine nu este vrednic de mine.


text:
Cine vă primeşte pe voi, pe mine mă primeşte, şi cine mă primeşte pe mine primeşte pe cela ce m’a trimis pe mine.


text:
Cine primeşte proroc în nume de proroc plată de proroc va lua, şi cine primeşte pe un drept în nume de drept răsplata dreptului va lua.


text:
Şi cela ce va da de băut unuia din aceştia mici numai un pahar cu apă rece, în nume de ucenic, adevăr grăiesc vouă: nu-şi va pierde plata sa.


text:
Sfârşind Iisus de dat aceste învăţături celor doisprezece ucenici ai săi, trecu de acolo ca să înveţe şi să predice mai departe, prin oraşele lor.


text:
În vremea aceia Ioan auzi, în închisoare de faptele lui Christos şi-i trimise vorbă prin ucenicii lui:


text:
Orbii îşi capătă vederea şi şchiopii umblă, leproşii se curăţesc şi surzii aud, morţii înviază şi săracilor li se bine-vesteşte.


text:
După plecarea acestora, Iisus începu să vorbească mulţimilor despre Ioan: Ce-aţi ieşit să vedeţi în pustie? O trestie clătinată de vânt?


text:
Dar de ce aţi ieşit? Să vedeţi un om îmbrăcat în haine moi? Iată, cei ce poartă haine moi sunt în casele împăraţilor.


text:
Că el este acela despre care s’a scris: Iată, eu trimit înaintea feţei tale pe îngerul meu, care va pregăti calea ta, înaintea ta.


text:
Adevăr grăiesc vouă: nu s’a sculat dintre cei născuţi de femei unul mai mare decât Ioan Botezătorul; totuşi cine este mai mic în împărăţia cerurilor este mai mare decât el.


text:
Din zilele lui Ioan Botezătorul până acum, împărăţia cerurilor se ia cu năvala şi năvălitorii pun mâna pe ea.


text:
Dar cu cine voi asemăna neamul acesta? Este asemenea copiilor care şed în mijlocul târgului şi strigă către alţi copii,


text:
A venit Fiul omului mâncând şi bând şi spun: Iată om mâncăcios şi băutor de vin, prieten al vameşilor şi al păcătoşilor. Dar înţelepciunea s’a dovedit de dreaptă din lucrările ei.


text:
Atunci a început Iisus să mustre oraşele întru care se făcuse cele mai multe minuni ale sale, căci nu s’au pocăit.


text:
Vai ţie, Chorazine, vai ţie Betsaido, că dacă în Tir şi în Sidon s’ar fi făcut minunile ce s’au făcut întru voi, de mult în sac şi în cenuşă s’ar fi pocăit.


text:
Şi tu, Capernaume, n’ai fost înălţat până la cer? Până la iad te vei pogorî. Căci în Sodoma de s’ar fi făcut minunile ce s’au făcut în tine, ar fi rămas până astăzi.


text:
În vremea aceea, Iisus luând cuvântul a zis: Te laud pe tine, Părinte, Doamne al cerului şi al pământului, că ai ascuns acestea de cei înţelepţi şi le-ai descoperit pruncilor.


text:
Toate mi-au fost date de către Tatăl meu şi nimeni nu cunoaşte pe Fiul, fără numai Tatăl, nici pe Tatăl nu-l cunoaşte nimeni, fără numai Fiul şi căruia va voi Fiul să-i descopere.


text:
Luaţi jugul meu asupra voastră şi învăţaţi-vă de la mine, că sunt blând şi smerit cu inima şi veţi găsi odihnă sufletelor voastre.


text:
În vremea aceea, mergea Iisus, într’o zi de Sâmbătă, printre semănături, iar ucenicii lui au flămânzit şi au început să smulgă spice şi să mănânce.


text:
Cum a intrat în casa Domnului şi a mâncat pâinile punerii înainte, care nu se cuveneau lui să le mănânce, nici celor ce erau cu el, fără numai preoţilor?


text:
Şi iată un om cu mâna uscată. Atunci îl întrebară zicând: Cade-se oare a tămădui în zi de Sâmbătă? Ca să aibă de ce să-l învinuiască.


text:
El le răspunse: Cine va fi între voi omul care având o oaie, de va cădea oaia, Sâmbăta, în groapă, să n’o apuce şi să n’o ridice?


text:
Iisus însă, cunoscându-i, a purces de acolo şi mulţi au venit după el şi i-a tămăduit pe ei pe toţi.


text:
Iată fiul meu pe care l-am ales, iubitul meu întru care a binevoit sufletul meu; pune-voi duhul meu peste el şi judecată păgânilor va vesti.


text:
Trestie strivită nu va frânge şi feştilă fumegândă nu va stinge, până ce nu va scoate, spre biruinţă, judecata.


text:
Atunci au adus la el pe un demonizat, orb şi mut, şi l-a tămăduit, aşa încât cel orb şi mut, grăia şi vedea.


text:
Fariseii însă, auzind, ziceau: Acesta nu scoate pe demoni fără numai cu Beelzebul, căpetenia demonilor.


text:
Cunoscând gândurile lor, Iisus le zise: Orice împărăţie care se dezbină întru sine se pustieşte şi orice cetate sau casă care se dezbină întru sine nu va mai dăinui.


text:
Şi dacă eu scot pe demoni cu Beelzebul, feciorii voştri cu cine îi scot? De aceea ei vă vor fi judecători.


text:
Cum poate cineva să intre în casa celui tare şi să-i jefuiască sculele, dacă nu va lega întâi pe cel tare şi pe urmă să-i prade casa?


text:
Drept aceea zic vouă: Orice păcat şi orice hulă se va ierta oamenilor, dar hula împotriva Duhului nu se va ierta.


text:
Oricine va fi zis vre-un cuvânt împotriva Fiului omului, iertat va fi lui; dar cine va fi zis împotriva Duhului Sfânt, nu va fi iertat lui, nici în veacul acesta, nici în cel ce va să fie.


text:
Ori spuneţi că pomul este bun şi rodul lui e bun, ori spuneţi că pomul este rău şi rodul lui e rău, căci după rod se cunoaşte pomul.


text:
Pui de năpârci, cum puteţi să grăiţi cele bune, o dată ce sunteţi răi? Căci din prisosinţa inimii grăieşte gura.


text:
Omul cel bun din comoara lui cea bună scoate afară cele bune, pe când omul cel rău din comoara lui cea rea scoate afară cele rele.


text:
Vă spun că pentru orice cuvânt deşert, pe care-l vor rosti oamenii, vor da socoteală în ziua judecăţii.


text:
Atunci luând cuvântul, unii dintre Cărturari şi Farisei îi ziseră: Învăţătorule, voim de la tine să vedem un semn.


text:
Dar Iisus le răspunse: Neam viclean şi precurvar cere semn, dar semn nu i se va da, fără numai semnul lui Iona prorocul.


text:
Că precum a fost Iona în pântecele chitului trei zile şi trei nopţi, aşa va fi Fiul omului, în inima pământului, trei zile şi trei nopţi.


text:
Bărbaţii din Ninive se vor scula la judecată cu neamul acesta şi-l vor osândi, căci s’au pocăit la propovăduirea lui Iona, şi iată aici mai mult decât Iona.


text:
Împărăteasa de la miază-zi se va scula la judecată cu neamul acesta şi-l va osândi, căci a venit de la marginile pământului ca să asculte înţelepciunea lui Solomon, şi iată aci mai mult decât Solomon.


text:
Atunci zice: Mă voi întoarce la casa mea de unde am ieşit; şi venind o află necuprinsă, măturată şi împodobită.


text:
Atunci se duce şi ia cu sine alte şapte duhuri mai rele decât el, şi intrând sălăşluesc aici, şi se fac cele de pe urmă ale omului aceluia mai rele decât cele dintâi. Aşa va fi şi cu acest neam viclean.


text:
Pe când Iisus tot mai propovăduia mulţimilor, iată muma şi fraţii lui stăteau afară, căutând să vorbească cu el.


text:
Şi s’au adunat la el gloate multe, aşa încât a intrat şi a stat în corabie, iar tot norodul şedea pe ţărm.


text:
Altele au căzut pe loc pietros, unde n’aveau pământ mult, şi îndată au răsărit pentru că n’aveau strat adânc.


text:
Iisus le răspunse: Pentru că vouă vi s’a dat să cunoaşteţi tainele împărăţiei cerurilor, pe când acelora nu li s’a dat.


text:
Şi se împlineşte cu ei profeţia lui Isaia care zice: Cu urechile veţi auzi, dar nu veţi înţelege, şi cu ochii vă veţi uita, dar nu veţi vedea.


text:
Că inima acestui popor s’a îngroşat şi cu urechile aude greu şi ochii lui s’au închis, ca nu cumva să vază cu ochii şi să auză cu urechile şi cu inima să priceapă şi să se întoarcă şi eu să-i tămăduesc pe ei.


text:
Adevăr grăiesc vouă că mulţi proroci şi drepţi au dorit să vază cele ce priviţi voi, şi n’au văzut, şi să auză cele ce auziţi voi şi n’au auzit.


text:
Oricine când aude cuvântul împărăţiei şi nu-l înţelege, vine cel viclean şi răpeşte ce s’a semănat în inima lui, aceasta este sămânţa semănată lângă drum.


text:
Dar nu are rădăcină în sine, ci este până la un timp, şi întâmplându-se strâmtorare sau prigonire pentru cuvânt, îndată se sminteşte.


text:
Cea semănată în spini, acesta este cela care aude cuvântul, dar grija acestei lumi şi înşelăciunea avuţiei înnăbu-şeşte cuvântul şi se face neroditor.


text:
Iar sămânţa semănată în pământ bun. acesta este care aude cuvântul şi-l înţelege, deci care aduce roadă, unul o sută, altul şaizeci, altul treizeci.


text:
Altă pildă le-a pus lor înainte, zicând: Asemenea este împărăţia cerurilor omului care a semănat sămânţă bună în ţarina sa.


text:
Venind slugile stăpânului casei îi zise: Doamne, n’ai semănat tu oare sămânţă bună în ţarina ta? De unde dar are neghină?


text:
El le răspunse: Un om vrăşmaş a făcut aceasta. Servitorii îi ziseră: Voieşti atunci să ne ducem şi s’o plivim?


text:
Lăsaţi să crească împreună şi grâul şi neghina, până la seceriş, şi la vremea secerişului voi zice secerătorilor: Pliviţi întâi neghina şi legaţi-o în snopi ca s’o ardem, iar grâul îl strângeţi în jitniţa mea.


text:
O altă pildă le-a pus înainte, zicând: împărăţia cerurilor este asemenea grăuntelui de muştar, pe care l-a luat omul şi l-a semănat în ţarina sa,


text:
Şi care este mai mic decât toate seminţele, dar când a crescut este mai mare decât legumele şi se face pom, încât vin păsările cerului şi se sălăşuesc în ramurile lui.


text:
Altă parabolă le-a spus lor: asemenea este împărăţia cerurilor aluatului pe care luându-l o femeie l-a ascuns în trei măsuri de făină, până ce s’a dospit toată.


text:
Ca să se împlinească ce s’a spus prin prorocul care zice: Deschide-voi în parabole gura mea, striga-voi cele ascunse de la întemeierea lumii.


text:
După aceea lăsând mulţimile, veni în casă, iar ucenicii lui s’au apropiat de el zicând: Desluşeşte-ne nouă pilda cu neghina din ţarină.


text:
Duşmanul care a semănat-o este diavolul; secerişul este sfârşitul lumii, iar secerătorii sunt îngerii.


text:
Trimite-va Fiul omului pe îngerii săi şi vor culege dintru împărăţia lui toate smintelile şi pe cei ce fac fărădelegea.


text:
Atunci cei drepţi vor străluci ca soarele întru împărăţia Tatălui lor. Cel ce are urechi de auzit să auză.


text:
Asemenea este împărăţia cerurilor cu o comoară ascunsă în ţarină, pe care găsind-o un om a ascuns-o, şi de bucuria ei se duce şi vinde tot ce are şi cumpără ţarina aceea.


text:
Încă o dată, asemenea este împărăţia cerurilor cu un năvod aruncat în mare şi care adună tot felul de peşti.


text:
Iar când s a umplut, l-au tras năvodarii la mal şi şezând au ales în vase ce era bun, iar ce era rău au aruncat.


text:
Aşa va fi la sfârşitul veacului: Ieşi-vor îngerii şi despărţi-vor pe cei răi din mijlocul celor drepţi.


text:
Iar el rosti: De aceea, orice cărturar cu învăţătură despre împărăţia cerurilor este asemenea unui om gospodar, care scoate din vistieria lui noi şi vechi.


text:
Şi veni în oraşul său şi îi învăţa pe ei în sinagoga lor, aşa încât ei stăteau uimiţi şi ziceau: De unde la el înţelepciunea aceasta şi puterile?


text:
Au nu este acesta feciorul teslarului? Au nu se numeşte muma lui Maria şi fraţii lui Iacob şi Iosif şi Simon şi Iuda?


text:
Şi se sminteau întru el. Iar Iisus le zise: Nu este nici un proroc dispreţuit, fără numai în ţara lui şi în casa lui.


text:
Şi a zis curtenilor săi: Acesta este Ioan Botezătorul; el s’a sculat din morţi şi de aceea puterile lucrează întru el.


text:
Că Irod prinsese pe Ioan, îl legase şi-l pusese în temniţă, pentru Irodiada, femeia lui Filip, fratele său.


text:
Ci prăznuind Irod ziua lui de naştere, fiica Irodiadei a jucat în mijlocul ospăţului şi a plăcut lui Irod,


text:
În urmă, venind ucenicii lui, au luat trupul şi l-au înmormântat şi s’au dus să dea de ştire lui Iisus.


text:
Iar Iisus auzind s’a dus de acolo cu corabia, în loc singuratic, dar aflând mulţimile au venit după el, pe jos, din oraşe.


text:
Iar când s’a făcut seară, ucenicii au venit la el şi i-au zis: locul este pustiu şi ceasul a trecut de acum; deci dă drumul mulţimilor ca să se ducă în sate, să-şi cumpere de mâncare.


text:
După aceea, a poruncit ca gloatele să şază jos pe iarbă şi luând cele cinci pâini şi cei doi peşti, a căutat spre cer, a binecuvântat şi frângând a dat ucenicilor pâinile, iar ucenicii mulţimilor.


text:
După aceea Iisus sili pe ucenici să intre în corabie şi să treacă înaintea lui, pe ţărmul celălalt, până ce el va da drumul mulţimilor.


text:
Iar dând drumul mulţimilor, s’a suit în munte, în singurătate, ca să se roage. Şi în faptul serii era acolo singur.


text:
Iar Iisus, întinzându-i mâna grabnic, îl apucă şi-i zise: Puţin credinciosule, pentru ce te-ai îndoit?


text:
Dar cunoscându-l pe el oamenii locului aceluia, au trimis vorbă în tot acel cuprins şi au adus la el pe toţi bolnavii.


text:
Şi îl rugau să-i lase numai să se atingă de poala hainei lui, şi câţi se atingeau se vindecau deplin.


text:
Căci Dumnezeu a poruncit aşa: Cinsteşte pe tatăl tău şi pe muma ta, iar cine va blestema pe tată sau pe mumă să fie pedepsit cu moartea.


text:
Voi însă spuneţi: Cine va zice tatălui sau mumei sale: Afierosit-am Domnului cu ce te-aş fi putut ajuta – nu mai trebue să cinstească pe tatăl său şi pe muma sa şi va fi fără vină;


text:
Poporul acesta se apropie de mine cu gura şi mă cinsteşte cu buzele, dar inima lui este departe de mine.


text:
Atunci apropiindu-se ucenicii îi zic: Ştii că Fariseii, când au auzit acest cuvânt, şi-au ieşit din fire?


text:
Iar el răspunzând, le zise: Orice sad pe care nu l-a sădit Tatăl meu cel ceresc va fi smuls din rădăcină.


text:
Lăsaţi-i pe ei: sunt călăuze oarbe orbilor; orb pe orb de-l va duce pe drum, amândoi vor cădea în râpă.


text:
Căci din inimă purced: gânduri rele, omoruri, precurvii, curvii, furtişaguri, mărturii mincinoase, hule.


text:
Şi iată o femeie canaaneiancă, din acele ţinuturi ieşind în calea lui, striga şi zicea: Milueşte-mă pe mine, Doamne, fiul lui David! Fiica mea este rău chinuită de un demon.


text:
El însă nu-i răspunse nici un cuvânt; ci venind aproape ucenicii lui, îl rugau şi ziceau: Slobozeşte-o pe ea, că strigă în urma noastră.


text:
Dar femeia întâmpină: Adevărat, Doamne, dar şi câinii mănâncă din fărămiturile care cad de la masa stăpânilor.


text:
Atunci răspunzând Iisus, zise ei: O, femeie, mare este credinţa ta, facă-se ţie după cum voieşti. Şi s’a tămăduit fiica ei din ora aceea.


text:
Şi gloate multe veniră la el, cărând cu ei şchiopi, orbi, muţi, strâmbi şi alţi mulţi, şi-i aruncară pe ei la picioarele lui, iar el îi vindecă.


text:
Astfel că mulţimea se minuna văzând pe muţi vorbind, pe strâmbi sănătoşi, pe şchiopi umblând şi pe orbi cu vederi, şi slăveau pe Dumnezeul lui Israil.


text:
Ci Iisus chemând la sine pe ucenici le zise: Milă îmi este de această mulţime, că sunt trei zile acum de când aşteaptă lângă mine şi n’au ce să mănânce; iar să le dau drumul nemâncaţi nu voiesc, ca nu cumva să lâncezească pe drum.


text:
Ucenicii grăiesc atunci: De unde să avem noi, aici în loc pustiu, atâtea pâini, cât să saturăm atâta gloată?


text:
Atunci s’au apropiat Fariseii şi Saducheii şi ispitindu-l cerură de la el să le arate un semn din cer.


text:
Ci el, luând cuvântul, le-a zis: Când se face seară ziceţi: Mâine va fi timp frumos, pentru că e cerul roşu.


text:
Iar dimineaţa ziceţi: Astăzi va fi furtună, pentru că cerul este roşu-posomorît. Făţarnicilor, faţa cerului ştiţi s’o judecaţi, dar semnele vremilor nu puteţi!


text:
Neam viclean şi precurvar cere semn, şi semn nu se va da lui, fără numai semnul lui Iona. Şi lăsându-i a plecat.


text:
Dar Iisus cunoscându-le gândul grăi: Ce cugetaţi în voi înşivă, puţin credincioşilor, că n’aţi luat pâine?


text:
Tot nu pricepeţi, nici nu vă aduceţi aminte de cele cinci pâini la cei cinci mii de oameni şi câte coşuri aţi luat?


text:
Cum nu pricepeţi că nu despre pâine v’am zis vouă, ci: feriţi-vă de aluatul Fariseilor şi al Saducheilor.


text:
Atunci au înţeles că nu le-a spus să se ferească de aluatul pâinii, ci de învăţătura Fariseilor şi a Saducheilor.


text:
Ajungând Iisus în părţile Chesariei lui Filip, a întrebat pe ucenicii săi, zicând: Cine îmi zic oamenii că sunt eu. Fiul omului?


text:
Iar ei au răspuns: Unii zic că eşti Ioan Botezătorul, alţii Ilie, alţii Ieremia, sau unul dintre proroci.


text:
Iar Iisus răspunzând îi grăi: Fericit eşti tu, Simone, fiul lui Iona, că nu trup şi sânge ţi-au dezvăluit ţie aceasta, ci Tatăl meu cel din ceruri.


text:
Şi eu îţi zic ţie că tu eşti Petru şi pe această piatră voi zidi biserica mea şi porţile iadului nu vor birui-o.


text:
Şi îţi voi da ţie cheile împărăţiei cerurilor şi orice vei lega pe pământ va fi legat şi în ceruri, şi orice vei deslega pe pământ va fi deslegat şi în ceruri.


text:
Din ora aceea a început Iisus să arate ucenicilor lui că trebue să meargă la Ierusalim şi să pătimească multe lucruri, de la bătrâni şi de la mai marii preoţilor şi de la cărturari, şi să fie omorît, iar a treia zi să învieze.


text:
Ci Petru luându-l la o parte, a început să-l dojenească şi să-i zică: Dumnezeu să-ţi fie milostiv, Stăpâne! Să nu ţi se întâmple ţie una ca aceasta.


text:
Dar Iisus întorcându-se îi zise lui Petru: Mergi înapoia mea, Satano; sminteală îmi eşti: că nu cugeti cele ce sunt ale lui Dumnezeu, ci cele ce sunt ale oamenilor.


text:
Atunci Iisus a rostit către ucenicii săi: Dacă vrea cineva să vie după mine, să se lepede de sine, să-şi ia crucea şi să-mi urmeze mie.


text:
Că cine va voi să-şi scape sufletul pierde-l-va pe el; iar cine îşi va pierde sufletul pentru mine, îl va afla.


text:
Pentru că ce va folosi omului dacă va câştiga lumea întreagă, iar sufletul său îl va pierde? Sau ce va da omul în schimb, pentru sufletul său?


text:
Căci Fiul omului va să vie, întru mărirea Tatălui său, cu îngerii săi, şi atunci va răsplăti fiecăruia după faptele sale.


text:
Adevăr grăiesc vouă: sunt unii din cei ce stau aici, care nu vor gusta moartea, până ce nu vor vedea pe Fiul omului viind întru împărăţa sa


text:
După şase zile, Iisus luă cu sine pe Petru şi pe Iacob şi pe Ioan, fratele lui, şi îi duse pe ei într’un munte înalt, în singurătate.


text:
Şi se schimbă la faţă, înaintea lor, aşa încât faţa lui străluci ca soarele, iar veşmintele lui se făcură albe ca lumina.


text:
Atunci, începând Petru zise lui Iisus Doamne, bine este nouă să fim aici; dacă voieşti, face-voi aici trei colibe: ţie una şi lui Moise una şi lui Ilie una.


text:
Pe când el vorbea încă, iată un nor luminos i-a umbrit pe ei, şi iată o voce din nor a rostit: Acesta este fiul meu cel iubit, întru care bine am voit: pe acesta să-l ascultaţi.


text:
Şi pe când se pogorau din munte, Iisus le porunci şi zise: Nimănui să nu spuneţi ce aţi văzut, până ce Fiul omului nu se va scula din morţi.


text:
Atunci ucenicii l-au întrebat, zicând: Pentru ce dar zic Cărturarii că trebue să vie mai întâi Ilie?


text:
Eu însă vă spun vouă că Ilie a şi venit, dar ei nu l-au cunoscut, ci au făcut cu el câte au voit: aşa şi Fiul omului va să pătimească de la ei.


text:
Şi-i zise: Doamne, milueşte pe fiul meu că este lunatic şi pătimeşte rău, că de multe ori cade în foc şi de multe ori în apă.


text:
Iar Iisus răspunzând a zis: O, neam fără credinţă şi stricat, până când voi fi cu voi? Până când vă voi răbda pe voi? Aduceţi-l pe el aici la mine.


text:
Ci Iisus le răspunde: Pentru necredinţa voastră. Căci adevăr gră’esc vouă: de veţi avea credinţă cât un grăunte de muştar, veţi zice muntelui acestuia: Mută-te de aci dincolo, şi se va muta; şi nimic nu va fi vouă cu neputinţă.


text:
Venind ei în Capernaum, s’au apropiat de Petru cei ce strâng dajdia pentru templu şi i-au zis: învăţătorul vostru nu plăteşte jumătatea de siclu?


text:
Zice Petru: Ba da. Dar intrând în casă, Iisus îi luă înainte zicând: Ce ţi se pare, Simone? Împăraţii pământului de la cine iau dăjdii sau bir? De la fiii lor sau de la streini?


text:
Ci ca să nu-i smintim pe ei, du-te la mare, aruncă undiţa şi peştele care va ieşi întâi, ia-l, deschide-i gura şi vei găsi un statir (un ban de argint). la banul şi dă-li-l lor, pentru mine şi pentru tine.


text:
În ora aceea, au venit ucenicii la Iisus şi i-au zis: Cine oare este mai mare în împărăţia cerurilor?


text:
Şi le-a zis: Adevăr grăiesc vouă: de nu vă veţi întoarce ca să fiţi ca pruncii, nu veţi intra în împărăţia cerurilor.


text:
Iar cine va sminti pe unul dintr’aceştia micii, care cred în mine, mai bine ar fi de el să-i atârne cineva de gât o piatră de moară şi să-l afunde în adâncul mării.


text:
Vai lumii, din pricina smintelilor, că smintelile trebue să vină; dar vai omului aceluia prin care vine sminteala!


text:
Iar dacă mâna ta sau piciorul tău te sminteşte, taie-l şi aruncă-l de la tine, că mai bine este pentru tine să intri în viaţă ciung sau şchiop, decât având amândouă mâinile sau amândouă picioarele, să fii aruncat în focul cel veşnic.


text:
Şi dacă ochiul tău te sminteşte, scoate-l şi aruncă-l de la tine, că mai bine este pentru tine să intri în viaţă cu un singur ochi, decât având amândoi ochii să fii aruncat în Gheena focului.


text:
Vedeţi să nu dispreţuiţi pe vre-unul din aceştia micii, că zic vouă: îngerii lor, în ceruri, pururea văd faţa Tatălui meu, carele este în ceruri.


text:
Ce vi se pare? Dacă are un om o sută de oi şi se rătăceşte una dintre ele, nu e aşa că lăsând în munţi pe cele nouăzeci şi nouă se duce şi caută pe cea rătăcită?


text:
Şi dacă se întâmplă s’o găsească, adevăr grăiesc vouă că se bucură de ea mai mult decât de cele nouăzeci şi nouă ce nu s’au rătăcit.


text:
Astfel nu este vrere, înaintea Tatălui vostru, celui din ceruri, ca să piară vre-unul dintr’aceştia micii.


text:
De-ţi va greşi ţie fratele tău, mergi, mustră-l pe el între tine şi el singur. Şi de te va asculta, ai câştigat pe fratele tău.


text:
Iar de nu te va asculta, ia cu tine încă unul sau doi, ca din gura a doi martori sau trei să se statornicească orice cuvânt.


text:
Şi de nu-i va asculta pe ei, spune-l Bisericii, iar de nu va asculta nici de Biserică, să-ţi fie ţie ca un păgân şi vameş.


text:
Adevăr grăiesc vouă: oricâte veţi lega pe pământ vor fi legate şi în cer, şi oricâte veţi deslega pe pământ vor fi deslegate şi în cer.


text:
Iarăşi grăiesc vouă că dacă doi dintre voi se vor învoi pe pământ în privinţa unui lucru pe care îl vor cere, se va da lor de către Tatăl meu, carele este în ceruri.


text:
Atunci a venit la el Petru şi i-a zis: Doamne, de câte ori va greşi faţă de mine fratele meu şi eu ierta-voi lui? Oare până de şapte ori?


text:
De aceea, asemenea este împărăţia cerurilor cu un împărat care a voit să facă socoteală cu servitorii săi.


text:
Ci neavând el cu ce să plătească, domnul său porunci să-l vânză pe el şi pe femeia lui, pe copii şi tot avutul lui, ca să se plătească de datorie.


text:
Atunci sluga aceea căzând în genunchi i se închină lui şi-i zise: Doamne, îngădueşte-mă şi-ţi voi plăti ţie tot.


text:
Dar când sluga aceea ieşi de acolo, găsi pe unul dintre cei ce slujeau cu el şi care îi datora o sută de dinari. Şi punând mâna pe el îl strângea de gât şi-i zicea: Plăteşte-mi, dacă eşti dator.


text:
Atunci soţii lui de slujbă văzând cele petrecute s’au întristat foarte, şi venind au spus stăpânului toate cele ce s’au făcut.


text:
Atunci chemându-l pe el domnul său îi zise: Slugă vicleană, toată datoria aceea ţi-am iertat-o, fiindcă m’ai rugat.


text:
Tot aşa şi Tatăl meu cel ceresc vă va face vouă, dacă nu veţi ierta, fiecare fratelui său, din toată inima.


text:
Iar după ce Iisus a sfârşit aceste asemănări, a trecut din Galileea şi a venit în hotarele Iudeei, de ceea parte a Iordanului.


text:
Ci Fariseu, ispitindu-l, au venit la el şi au zis: Se cade oare omului să-şi lase femeia sa, pentru fiece pricină?


text:
Şi adaogă: Pentru aceea va lăsa omul pe tatăl său şi pe mama sa şi se va lipi de femeia sa şi vor fi amândoi un trup.


text:
Iisus le răspunse: Fiindcă Moise după învârtoşarea inimii voastre v’a dat voie vouă să lăsaţi pe femeile voastre, dar din început nu a fost aşa.


text:
Ci zic vouă că oricine va lăsa pe femeia sa nu pentru desfrânare şi se va însura cu alta, precurveşte; şi cine s’a însurat cu cea lăsată, precurveşte de asemeni.


text:
Că sunt fameni care s’au născut aşa din pântecele maicii lor; sunt fameni pe care oamenii i-au făcut fameni, şi sunt fameni care s’au făcut fameni pe sine, pentru împărăţia cerurilor. Cine poate să înţeleagă, înţeleagă.


text:
În vremea aceea, au adus la el copii ca să-şi pună mâinile peste ei şi să se roage; însă ucenicii îi certau.


text:
Iisus atunci le spuse: Lăsaţi copiii şi nu-i opriţi pe ei ca să vie la mine, că a unora ca aceştia este împărăţia cerurilor.


text:
El îi răspunse: Ce mă întrebi despre Bun? Unul este cel Bun. Iar de vrei să intri în viaţă, păzeşte poruncile.


text:
Care? zice acela. Iisus rosti: Să nu ucizi, să nu precurveşti, să nu furi, să nu mărturiseşti strâmb;


text:
Atunci Iisus i-a spus: De voieşti să fii desăvârşit, du-te, vinde averea ta, dă-o săracilor şi vei avea comoară în cer; după aceea vino şi urmează-mă.


text:
Iară Iisus zise către ucenicii săi: Adevăr grăiesc vouă că un bogat cu anevoie va intra întru împărăţia cerurilor.


text:
Încă o dată zic vouă că mai lesne este să treacă o cămilă prin urechile acului, decât să intre un bogat întru împărăţia cerurilor.


text:
Dar Iisus privind la ei, le grăi: La oameni aceasta e cu neputinţă, la Dumnezeu însă toate sunt cu putinţă.


text:
Atunci Petru luând cuvântul zis-a lui: Iată, noi am lăsat toate şi te-am urmat pe tine. Ce oare va fi nouă?


text:
Esus rosti către ei: Adevăr grăiesc vouă că voi cei ce m’aţi urmat pe mine, la naşterea din nou a lumii, când Fiul omului va şedea în jeţul măririi sale, veţi şedea şi voi în douăsprezece jeţuri, judecând cele douăsprezece seminţii ale lui Israil.


text:
Şi oricine care a lăsat fraţi sau surori, sau tată, sau mumă, sau femeie, sau copii, sau moşii, sau case, pentru numele meu, înmulţit va lua înapoi şi va moşteni viaţa veşnică.


text:
Căci împărăţia cerurilor este asemenea unui om gospodar, care a ieşit dis-de-dimineaţă, ca să tocmească lucrători în via sa.


text:
Pe la ceasul al unsprezecelea, ieşind încă o dată, găsi alţii stând fără lucru şi le zise: De ce aţi stat aici toată ziua nemuncind?


text:
Ei îi spun: Fiindcă nimenea nu ne-a tocmit. El le zice: Duceţi-vă şi voi în vie şi ce va fi cu dreptul veţi lua.


text:
Făcându-se seară, stăpânul viei zice către îngrijitorul lui: Chiamă pe lucrători şi dă-le plata, începând de la cei din urmă, până la cei dintâi.


text:
Zicând: Aceştia de pe urmă au făcut un ceas şi i-ai pus deopotrivă ca noi care am dus greutatea zilei şi arşiţa.


text:
Atunci el răspunzând zise unuia dintre ei: Prietene, nu-ţi fac nedreptate. Oare nu te-ai învoit cu mine un dinar?


text:
Iar pe când mergea la Ierusalim, Iisus a luat laoparte pe cei doisprezece ucenici şi le-a spus lor, pe cale:


text:
Iată, ne suim la Ierusalim şi Fiul omului va fi dat în mâna arhiereilor şi a cărturarilor şi-l vor osândi la moarte;


text:
Şi îl vor da în mâna păgânilor, ca să-l batjocorească şi să-l biciuiască şi să-l răstignească, dar a treia zi va învia.


text:
În vremea aceea, a venit la el muma fiilor lui Zevedeu, împreună cu fiii ei, închinându-se şi cerând ceva dela el.


text:
Ci el a întrebat-o: Ce voieşti? Îi răspunde: Zi ca să şează aceşti doi fii ai mei unul de-a-dreapta şi altul de-a-stânga ta, întru împărăţia ta.


text:
Atunci răspunzând Iisus a zis: Nu ştiţi ce cereţi. Puteţi oare să beţi paharul pe care-l voi bea eu şi cu botezul cu care eu mă botez să vă botezaţi? Zic ei: Putem.


text:
El le zice: Cu adevărat paharul meu veţi bea şi cu botezul cu care eu mă botez vă veţi boteza, dar a şedea de-a-dreapta şi de-a-stânga mea nu este al meu să dau, ci se va da cărora s’a pregătit de către Tatăl meu.


text:
Dar Iisus chemându-i la sine le grăi: Ştiţi că domnitorii păgânilor stăpânesc peste ei şi cei mari au asupra lor toată puterea.


text:
După cum şi Fiul omului n’a venit ca să fie servit, ci ca să servească şi să-şi dea sufletul său drept preţ de răscumpărare pentru mulţi.


text:
Şi iată doi orbi, care şedeau lângă drum, auzind că trece Iisus, au strigat şi au zis: Milueşte-ne pe noi, Fiule al lui David!


text:
Dar mulţimea îi certa ca să tacă, ei însă şi mai tare strigau, zicând: Doamne, milueşte-ne pe noi, Fiule al lui David!


text:
Iar când s’au apropiat de Ierusahm şi au venit în Betfaghe la Muntele Măslinilor, atunci a trimis Iisus pe doi ucenici,


text:
Zicându-le: Mergeţi în satul care este înaintea voastră şi numaidecât veţi găsi o asină legată şi un mânz cu ea; deslegaţi-i şi aduceţi-i la mine.


text:
Spuneţi fiicei Sionului: iată împăratul tău vine la tine blând şi călare pe asină şi pe mânz, fiul celei de sub jug.


text:
Iar mare parte din mulţime îşi aşterneau veşmintele în calea lui, iar alţii tăiau stâlpări din copaci şi le aşterneau aşijderea în cale,


text:
Pe când cetele care mergeau înaintea lui şi care veneau după el strigau şi ziceau: Osana Fiului lui David; bine este cuvântat cel ce vine întru numele Domnului! Osana întru cei de sus!


text:
Atunci a intrat Iisus în locaşul lui Dumnezeu şi a dat afară pe toţi cei ce vindeau şi cumpărau acolo şi a răsturnat mesele zarafilor şi băncile vânzătorilor de porumbei.


text:
Şi le grăieşte: Scris este: Casa mea, casă de rugăciune se va chema, iar voi faceţi din ea peşteră de tâlhari.


text:
Atunci mai marii preoţilor şi Cărturarii, văzând lucrurile minunate pe care le făcuse şi pe copiii care strigau în templu şi ziceau: Osana Fiului lui David, se supărară foarte.


text:
Deci grăiră către el: Auzi aceştia ce zic? Ci Iisus răspunde: Adevărat. Au niciodată n’aţi citit că din gura copiilor şi a celor ce sug întocmi-vei laudă?


text:
Şi văzând un smochin lângă cale, s’a dus la el, dar n’a găsit nimic într’însul fără numai frunze. Ci îi zice smochinului: de acum înainte să nu se mai facă rod din tine în veac! Iar smochinul s’a uscat în clipa aceea.


text:
Iisus atunci răspunzând le zise: Adevăr grăiesc vouă: dacă veţi avea credinţă şi nu vă veţi îndoi, nu numai aceasta cu smochinul veţi face, dar şi acestui munte de-i veţi zice: ridică-te şi aruncă-te în mare, aşa va fi.


text:
Iar după ce a intrat în templu, s’au apropiat de el, când învăţa, mai marii preoţilor şi bătrânii poporului, şi au zis: Cu ce putere faci acestea? Şi cine ţi-a dat puterea aceasta?


text:
Dându-le răspuns, Iisus le-a zis: Vă voi întreba şi eu pe voi un cuvânt,pe care de mi-l spuneţi, şi eu vă voi spune vouă cu ce putere lucrez acestea:


text:
De vom zice: din cer, ne va spune: De ce dar n’aţi crezut lui? Iar de vom zice: de la oameni, ne temem de popor, fiindcă toţi îl ţin pe Ioan de profet.


text:
Atunci răspunzând lui Iisus au zis: Nu ştim. Zis-a lor şi el: Nici eu nu vă spun cu ce puteri lucrez acestea.


text:
Dar ce vi se pare? Un om avea doi feciori. Şi a mers la cel dintâi şi i-a zis: Fiule, du-te astăzi şi lucrează în via mea.


text:
Mergând la al doilea, i-a zis aşijderea. Acesta i-a răspuns: Eu, Doamne, la poruncă! dar nu s’a dus.


text:
Care dintr’aceştia doi a făcut voia Tatălui? Zic ei: Cel dintâi. Iisus le răspunde: Adevăr grăiesc vouă că vameşii şi desfrânatele merg înaintea voastră în împărăţia lui Dumnezeu.


text:
Căci a venit Ioan la voi în calea dreptăţii şi n’aţi crezut în el, ci vameşii şi desfrânatele au crezut, iar voi aţi văzut şi nu v’aţi căit nici după aceea, ca să credeţi în el.


text:
Ascultaţi altă pildă: Era un om gospodar, care a sădit vie. A împrejmuit-o cu gard, a săpat zăcătoare sub teasc, a clădit un turn de pază şi a dat-o lucrătorilor, iar el s’a dus departe.


text:
Când a sosit timpul roadelor, a trimis pe servitorii săi, la lucrători, ca să ia partea lui din roade.


text:
Dar lucrătorii punând mâna pe servitori, pe unul l-au bătut, pe unul l-au ucis, altuia i-au spart capul cu pietre.


text:
Ci lucrătorii viei, văzând pe fiul, au zis între ei: Acesta este moştenitorul; veniţi să-l omorîm şi să avem noi moştenirea lui.


text:
Zic ei: Pe cei răi cu rău îi va pierde, iar via va da-o altor lucrători, care vor da roadele la timpul lor.


text:
Iisus le zice: Au n’aţi citit niciodată în Scripturi: Piatra pe care au aruncat-o ziditorii, aceasta a ajuns să fie vârful unghiului. De la Domnul a fost aceasta şi este lucru minunat în ochii noştri.


text:
De aceea vă spun vouă că împărăţia lui Dumnezeu se va lua de la voi şi se va da neamului care face roadele ei.


text:
Încă o dată a trimis alte slugi zicând: Spuneţi celor poftiţi: iată că am pregătit ospăţul meu; juncii mei şi cele îngrăşate s’au jertfit şi toate sunt gata. Veniţi la nuntă.


text:
Când auzi împăratul de acestea se umplu de mânie şi trimiţând oştile sale nimici pe acei omorîtori şi oraşului lor îi dădu foc.


text:
Atunci servitorii au ieşit la drumuri şi au strâns pe toţi câţi i-au găsit, şi răi şi buni, şi s’a umplut casa nunţii cu oaspeţi.


text:
Iar intrând împăratul ca să pricească pe oaspeţi, văzu acolo un om care nu era îmbrăcat în veşmânt de nuntă.


text:
Atunci împăratul a rostit către servitori: Legaţi-l de picioare şi de mâini şi aruncaţi-l în întunericul cel mai din afară. Acolo va fi plângerea şi scrâşnirea dinţilor.


text:
Şi au trimis la el pe ucenicii lor, împreună cu Irodianii, zicând: Învăţătorule, ştim că eşti omul adevărului şi întru adevăr înveţi calea lui Dumnezeu şi nu-ţi pasă de nimenea, pentru că nu te uiţi la faţa oamenilor.


text:
Răspund ei: Ale Cezarului. Atunci rosteşte către ei: Daţi deci Cezarului cele ce sunt ale Cezarului şi lui Dumnezeu cele ce sunt ale lui Dumnezeu.


text:
Şi au zis: Învăţătorule, Moise a rostit: Dacă cineva moare neavând copii, fratele lui să ia de soţie pe cea văduvă şi să ridice fratelui mort urmaşi.


text:
Au fost, acum, la noi, şapte fraţi; şi cel dintâi s’a însurat şi a murit şi neavând urmaş a lăsat pe femeia sa fratelui său.


text:
Căci la înviere cei ce înviază nici nu se însoară, nici nu se mărită, ci sunt ca îngerii lui Dumnezeu, în cer.


text:
Eu sunt Dumnezeul lui Avraam şi Dumnezeul lui Isaac şi Dumnezeul lui Iacob; nu este Dumnezeu al morţilor, ci al viilor.


text:
El îi răspunse: Să iubeşti pe Domnul Dumnezeul tău, cu toată inima ta, cu tot sufletul tău şi cu tot cugetul tău.


text:
Zis-a Domnul Domnului meu: Şezi de-a-dreapta mea până ce voi pune pe vrăjmaşii tăi aşternut picioarelor tale.


text:
Dar nimeni nu putea să-i răspundă o vorbă, şi nici nu mai cuteză vre-unul, din ziua aceea, să-l mai întrebe pe el ceva.


text:
Deci toate câte vă vor zice vouă, faceţi-le şi păziţi-le; dar după faptele lor nu faceţi, că ei zic, dar nu fac.


text:
Că leagă sarcini grele şi cu anevoie de purtat şi le pun pe umerii oamenilor, ci ei nici cu degetul nu voiesc să le mişte.


text:
Toate faptele lor le fac ca să fie priviţi de oameni; căci îşi fac filacteliile late şi-şi măresc ciucurii de pe poale.


text:
Vai vouă, Cărturarilor şi Fariseilor făţarnici, că închideţi împărăţia cerurilor înaintea oamenilor; că voi nu intraţi şi nici pe cei ce vor să intre nu-i lăsaţi!


text:
Vai vouă, Cărturarilor şi Fariseilor făţarnici, că mâncaţi casele văduvelor şi de ochii lumii vă rugaţi rugăciuni lungi; pentru aceasta mai multa osândă veţi lua!


text:
Vai vouă, Cărturarilor şi Fariseilor făţarnici, că înconjuraţi marea şi uscatul ca să faceţi un proselit, şi când a ajuns, îl faceţi fiul Gheenei încă o dată cât voi!


text:
Vai vouă, povăţuitorilor orbi, care ziceţi: Cel ce se va jura pe templu, nu e nimic dator, dar cel ce se va jura pe aurul templului este dator!


text:
Ziceţi iar: Cel ce se va jura pe altar, nimic un este dator, dar cel ce se va jura pe darul ce este deasupra altarului este dator.


text:
Vai vouă, Cărturarilor şi Fariseilor făţarnici, că daţi zeciuială din izmă, din mărar şi din chimen, dar aţi lăsat părţile mai grele ale legii: judecata, mila şi credinţa; pe acestea trebuia să le faceţi şi pe acelea să nu le lăsaţi!


text:
Vai vouă, Cărturarilor şi Fariseilor făţarnici, că voi curăţiţi partea din afară a paharului şi a blidului, iar înlăuntru sunt pline de hrăpire şi de necumpătare!


text:
Vai vouă, Cărturarilor şi Fariseilor făţarnici, că semănaţi cu mormintele cele văruite, care pe dinafară se arată frumoase, înlăuntru însă sunt pline de oase de morţi şi de toată necurăţia!


text:
Aşa şi voi, pe dinafară vă arătaţi oamenilor drepţi, înlăuntru însă sunteţi plini de făţărie şi de fărădelege.


text:
Vai vouă Cărturarilor şi Fariseilor făţarnici, că zidiţi mormintele prorocilor şi împodobiţi pietrele de la căpătâiul drepţilor!


text:
Şi ziceţi: De am fi fost noi în zilele părinţilor noştri, n’am fi fost părtaşi cu ei la vărsarea sângelui prorocilor!


text:
De aceea, iată, eu trimit la voi proroci şi înţelepţi şi cărturari; dintre ei veţi omorî şi veţi răstigni; dintre ei veţi biciui în sinagoge şi veţi urmări din oraş în oraş.


text:
Ca să cadă asupra voastră tot sângele drepţilor, răspândit pe pământ, de la sângele dreptului Abel, până la sângele lui Zaharia, fiul lui Varahia, pe care l-aţi ucis între templu şi altar.


text:
Ierusalime! Ierusalime, care omori pe proroci şi cu pietre ucizi pe cei trimişi la tine, de câte ori voit-am să adun pe fiii tăi, după cum adună pasărea puii ei, sub aripi, dar nu aţi vrut!


text:
Căci vă zic vouă că de acum nu mă veţi mai vedea, până când nu veţi zice: Binecuvântat este cel ce vine întru numele Domnului!


text:
Când a ieşit Iisus şi se ducea de la templu, s’au apropiat de el ucenicii lui, ca să-i arate, în urmă, clădirea sfântului locaş.


text:
Ci el, luând cuvântul, le-a zis: Nu e aşa că vedeţi toate acestea? Adevăr grăiesc vouă: nu va rămânea aici piatră peste piatră, care să nu se risipească.


text:
Iar după ce a şezut pe Muntele Măslinilor, veniră la el ucenicii, deosebi, şi-i ziseră: Spune nouă când vor fi acestea şi care este semnul venirii tale şi al sfârşitului acestui veac?


text:
Şi veţi auzi de războaie şi de zvonuri de războaie; luaţi seama, nu vă speriaţi, căci trebue să fie toate, dar încă nu este sfârşitul.


text:
Căci se va ridica popor peste popor şi împărăţie peste împărăţie, şi va fi foamete şi ciumă şi cutremure pe a-locurea.


text:
Atunci vă vor da pe voi la munci şi vă vor ucide şi veţi fi urîţi de toate neamurile pentru numele meu.


text:
Şi se va propovădui această evanghelie a împărăţiei în toată lumea spre mărturie la toate neamurile; şi atunci va veni sfârşitul.


text:
Deci, când veţi vedea urîciunea pustiirii, ce s’a zis prin Daniil prorocul, stând în locul cel sfânt – cine citeşte să înţeleagă –


text:
Căci va fi atunci strâmtorare mare, cum n’a fost încă de la începutul lumii până acum şi nici nu va mai fi.


text:
Şi de nu s’ar fi scurtat acele zile, n’ar mai scăpa trup de om, dar pentru cei aleşi se vor scurta acele zile.


text:
Căci se vor ridica Christoşi mincinoşi şi proroci mincinoşi şi vor da semne mari şi minuni, ca să amăgească, de va fi cu putinţă, şi pe cei aleşi.


text:
Căci precum fulgerul porneşte de la răsărit şi se arată până la apus, aşa va fi venirea Fiului omului.


text:
Iar îndată după strâmtorarea acelor zile, soarele se va întuneca şi luna nu va mai da lumina ei, iar stelele vor cădea din cer şi puterile tăriei se vor zgudui.


text:
Atunci se va atâta pe cer semnul Fiului omului şi se vor bate în piept toate seminţiile pământului şi vor vedea pe Fiul omului viind pe norii cerului, cu putere şi cu mărire multă.


text:
Şi va trimite pe îngerii săi, întru răsunător glas de trâmbiţă, şi vor aduna pe cei aleşi ai lui din cele patru vânturi, de la marginile cerurilor până la celelalte margini.


text:
Învăţaţi de la smochin pilda pe care o dă: când mlădiţă lui se face fragedă şi odrăsleşte frunze, cunoaşteţi că vara este aproape.


text:
Căci precum în acele zile, dinainte de potop, mâncau oamenii şi beau, se însurau şi se măritau, până în ziua în care a intrat Noe în corabie,


text:
Şi n’au ştiut până ce n’a venit potopul şi nu i-a luat pe toţi, la fel va fi şi cu venirea Fiului omului.


text:
Aceea cunoaşteţi prea bine că, de-ar şti stăpânul casei la ce strajă din noapte vine furul, ar veghea şi n’ar lăsa să i se spargă casa.


text:
Cine oare este sluga credincioasă şi cuminte pe care a pus-o stăpânul peste slugărimea sa, ca să le dea de mâncare la timp?


text:
Şi-l va despica în două şi partea lui va pune-o cu făţarnicii. Acolo va fi plângerea şi scrâşnirea dinţilor.


text:
Atunci împărăţia cerurilor va fi asemenea cu zece fecioare, care, luând candelele lor, au ieşit întru întâmpinarea mirelui.


text:
Şi cele nebune ziseră către cele înţelepte: Daţi-ne din untdelemnul vostru, că se sting candelele noastre.


text:
Dar cele înţelepte le răspunseră zicând: Nu aşa; ca nu cumva să nu ne ajungă nici nouă, nici vouă. Mai bine mergeţi la cei ce vând şi cumpăraţi pentru voi.


text:
Deci, plecând ele ca să cumpere, a venit mirele şi cele ce erau gata au intrat cu el la nuntă şi uşa s’a închis.


text:
Căci va fi tot aşa ca un om care, plecând departe, a chemat slugile sale şi le-a dat pe mână avuţia sa.


text:
Apropiindu-se cel care luase cinci talanţi, a adus alţi cinci talanţi, zicând: Doamne, cinci talanţi mi-ai dat în mână, iată alţi cinci talanţi am câştigat la ei.


text:
Zis-a lui stăpânul: Bine, slugă bună şi credincioasă, peste puţine ai fost credinciosă, peste multe te voi pune; intră întru bucuria domnului tău.


text:
Apropiindu-se şi cel cu doi talanţi zise: Doamne, doi talanţi mi-ai dat în mână, iată alţi doi talanţi am câştigat la ei.


text:
Zis-a lui stăpânul: Bine, slugă bună şi credincioasă, peste puţin ai fost credincios, peste mult te voi pune; intră întru bucuria domnului tău.


text:
Apropiindu-se apoi şi cel care a fost luat un talant zise: Doamne, te-am ştiut că eşti om aspru, care seceri unde n’ai semănat şi aduni de unde n’ai vânturat.


text:
Ci răspunzând stăpânul său îi zise: Slugă vicleană şi leneşă, ştiai că secer unde n’am semănat şi adun de unde n’am vânturat;


text:
Se cuvenea atunci ca tu să pui banii mei la zarafi, şi viind eu aş fi luat ce este al meu cu dobândă.


text:
Iar pe servitorul cel netrebnic aruncaţi-l întru întunericul cel mai din afară. Acolo va fi plângerea şi scrâş-nirea dinţilor.


text:
Când va veni Fiul omului întru mărirea sa şi toţi sfinţii îngeri cu el, atunci şedea-va în jeţul slavei sale.


text:
Şi se vor aduna înaintea lui toate neamurile şi-i va despărţi pe unii de alţii, precum desparte ciobanul pe oi dintre capre.


text:
Atunci va zice împăratul celor de-a-dreapta lui: Veniţi, binecuvântaţii Tatălui meu, moşteniţi împărăţia cea pregătită vouă de la întemeierea lumii.


text:
Căci flămând am fost şi mi-aţi dat să mănânc; însetat am fost şi mi-aţi dat să beau; strein am fost şi m’aţi adus la voi;


text:
Gol am fost şi m’aţi îmbrăcat; bolnav am fost şi m’aţi căutat; în temniţă am fost şi aţi venit la mine.


text:
Atunci drepţii îi vor răspunde, zicând: Doamne, când te-am văzut flămând şi te-am hrănit? Sau însetat şi ţi-am dat să bei?


text:
Iar împăratul răspunzând va rosti către ei: Adevăr grăiesc vouă, întrucât aţi făcut unuia dintre aceşti fraţi ai mei prea mici, mie mi-aţi făcut.


text:
Atunci va zice şi celor de-a-stânga: Duceţi-vă de la mine, blestemaţilor, în focul cel veşnic care este gătit diavolului şi îngerilor lui.


text:
Strein am fost şi nu m’aţi adus la voi; gol şi nu m’aţi îmbrăcat, bolnav şi în temniţă şi nu m’aţi cercetat.


text:
Atunci vor lua şi ei cuvântul şi vor zice: Doamne, când te-am văzut flămând sau însetat, sau strein, sau gol, sau bolnav, sau în închisoare şi nu ţi-am slujit ţie?


text:
El însă le va răspunde şi le va zice: Adevăr grăiesc vouă, întrucât nu aţi făcut unuia dintre aceşti prea mici, nici mie nu mi-aţi făcut.


text:
Atunci mai marii preoţilor şi bătrânii poporului s’au adunat la curtea arhiereului care se numea Caiafa.


text:
S’a apropiat de el o femeie, având un alabastru cu mir de mare preţ şi l-a turnat pe capul lui, pe când şedea la masă.


text:
Dar Iisus aflând le-a zis: Pentru ce faceţi femeii supărare? Fapta ei, faţă de mine, este un lucru bun.


text:
Adevăr grăiesc vouă: oriunde se va propovădui evanghelia aceasta, în toată lumea, se va spune şi ce-a făcut ea, spre pomenirea ei.


text:
Şi le-a zis: Ce voiţi să-mi daţi, şi eu îl voi da în mâinile voastre? Iar ei s’au învoit cu el treizeci de arginţi.


text:
În cea dintâi zi a Azimilor, au venit ucenicii la Iisus şi l-au întrebat: Unde voieşti să-ţi gătim, ca să mănânci Paştile?


text:
El le-a răspuns: Mergeţi în oraş, la cutare, şi spuneţi-i: învăţătorul zice: timpul meu este aproape; la tine voi să fac Paştile cu ucenicii mei.


text:
Atunci ei, întristându-se foarte, începură să-i zică fiecare, unul după altul: Nu cumva eu sunt, Doamne?


text:
Intr’adevăr, Fiul omului merge precum scris este pentru el. Vai însă acelui om prin care Fiul omului se vinde. Mai bine era de omul acela dacă nu se mai năştea.


text:
Atunci Iuda, cel ce l-a vândut, deschizând gura a întrebat: Nu cumva sunt eu, Învăţătorule? Răspuns-a lui: Tu ai zis-o.


text:
Iar pe când mâncau, Iisus luând pâinea, a binecuvântat, a frânt şi dând ucenicilor a zis: Luaţi, mâncaţi, aceasta este trupul meu.


text:
Că acesta este sângele meu, al legii celei noi, carele pentru mulţi se varsă, spre iertarea păcatelor.


text:
Ci vă spun vouă, nu voi mai bea de acum din acest rod al viei, până în ziua aceea când îl voi bea cu voi, nou, întru împărăţia Tatălui meu.


text:
Atunci Iisus grăit-a către ei: Toţi vă veţi sminti întru mine în noaptea aceasta, căci scris este: Bate-voi păstorul şi se vor risipi oile turmei.


text:
Ci Petru, luând cuvântul, zis-a lui: Dacă toţi se vor sminti întru tine, eu niciodată nu mă voi sminti.


text:
Iisus îi răspunse: Adevăr grăiesc ţie că noaptea aceasta, mai nainte de cântatul cocoşului, de trei ori te vei lepăda de mine.


text:
Petru însă rosteşte: Şi de ar fi să mor împreună cu tine, nu te voi tăgădui. Şi toţi ucenicii au zis la fel.


text:
Atunci Iisus a mers dimpreună cu ucenicii la un loc ce se cheamă Ghetsemane şi a zis către ei: Şedeţi aici, până ce mă voi duce colo şi mă voi ruga.


text:
Şi luând cu sine pe Petru şi pe cei doi fii ai lui Zevedeu, a început să se întristeze şi să se turbure.


text:
Iar lor le-a zis: întristat este sufletul meu până la moarte. Rămâneţi aici şi privegheaţi împreună cu mine.


text:
Şi mergând puţin mai nainte, a căzut cu faţa la pământ, rugându-se şi zicând: Părintele meu, de este cu putinţă, treacă de la mine paharul acesta, însă nu precum voiesc eu, ci precum voieşti tu.


text:
Ci venind la ucenici, i-a găsit pe ei dormind şi i-a zis lui Petru: Astfel n’aţi avut putere un singur ceas să priveghiaţi cu mine!


text:
Privegheaţi şi vă rugaţi, ca să nu intraţi în ispită. Căci duhul este osârduitor, dar trupul neputincios.


text:
Iarăşi, ducându-se a doua oară, s’a rugat zicând: Părintele meu, dacă nu este cu putinţă să treacă acest pahar, ca să nu-l beau, facă-se voia ta.


text:
Atunci a venit la ucenici şi le-a zis: Dormiţi de acum şi vă odihniţi! Iată s’a apropiat ceasul. Şi Fiul omului este dat în mâinile păcătoşilor.


text:
Şi pe când vorbea încă, iată sosit-a Iuda, unul dintre cei doisprezece, şi împreună cu el gloată multă, cu săbii şi cu fuşti, trimişi de mai marii preoţilor şi de bătrânii poporului.


text:
Ci Iisus grăit-a lui: Prietene, pentru ce-ai venit, îndeplineşte. Atunci apropiindu-se ei au pus mâinile pe Iisus şi l-au prins.


text:
Şi iată unul dintre cei ce erau cu Iisus întinzând mâna a tras sabia şi lovind pe servitorul arhiereului i-a tăiat urechea.


text:
Dar atunci Iisus i-a zis: întoarce sabia ta la locul ei, căci toţi cei ce iau sabia de sabie vor pieri.


text:
Au gândeşti că nu pot să rog pe Tatăl meu şi să-mi pună mie acum nainte mai mult decât douăsprezece legiuni de îngeri?


text:
În ora aceea zise Iisus mulţimii: Ca la un tâlhar ieşit-aţi cu săbii şi cu suliţe ca să mă prindeţi. În fiecare zi şedeam în templu şi învăţam şi n’aţi pus mâna pe mine.


text:
Dar toate acestea s’au făcut ca să se împlinească scripturile prorocilor. Atunci toţi ucenicii l-au lăsat şi au fugit.


text:
Cei care îl prinseseră pe Iisus l-au dus la Caiafa arhiereul, unde erau adunaţi cărturarii şi bătrânii.


text:
Ci Petru îl urma de departe până a ajuns la curtea arhiereului şi pătrunzând înăuntru a şezut printre servitori, ca să vadă sfârşitul.


text:
Iar mai marii preoţilor, bătrânii şi tot sinedriul căutau mărturie mincinoasă împotriva lui ca să-l omoare.


text:
Sculându-se arhiereul l-a întrebat: Nu răspunzi nimic la ceea ce mărturisesc împotriva ta aceşti oameni?


text:
Dar Iisus a tăcut din gură. Atunci arhiereul vorbind iarăşi a zis: Juru-te pe Dumnezeul cel viu, să ne spui nouă de eşti tu Christosul, Fiul lui Dumnezeu.


text:
Ci Iisus i-a răspuns: Tu ai zis-o. Şi vă spun încă: de acum veţi vedea pe Fiul omului şezând de-a-dreapta puterii şi venind pe norii cerului.


text:
Atunci arhiereul îşi sfâşie veşmintele zicând: Hulă a adus lui Dumnezeu! Ce trebuinţă mai avem de martori? Iată acum aţi auzit hula lui.


text:
Petru stătea afară în curte. Dar o servitoare se apropie de el şi-i zise: Şi tu erai cu Iisus Galileianul.


text:
Dar când ieşi la poartă, îl văzu altă servitoare şi zise celor de acolo: Şi acesta era cu Iisus Nazarineanul.


text:
Peste o clipă însă, se apropiară cei ce stăteau în preajmă şi-i ziseră lui Petru: Cu adevărat şi tu eşti dintre ei, căci şi vorbirea ta te dă pe faţă.


text:
Atunci Petru îşi aduse aminte de cuvântul lui Iisus care zisese: Mai nainte de a cânta cocoşul, te vei lepăda de mine de trei ori. Şi ieşind afară plânse cu amar.


text:
Iar în faptul dimineţii, toţi Mai marii preoţilor şi bătrânii poporului au ţinut un sfat împotriva lui Iisus, ca să-l omoare.


text:
Atunci Iuda, cel ce l-a vândut, văzând că a fost osândit la moarte, s’a căit şi a adus înapoi arhiereilor şi bătrânilor cei treizeci de arginţi,


text:
Zicând: Greşit-am de am vândut sânge nevinovat. Ei îi răspunseră: Ce ne priveşte pe noi? Tu vei vedea.


text:
Iar mai marii preoţilor luând banii ziseră: Nu se cuvine să-i punem în vistieria templului, deoarece sunt preţ de sânge.


text:
Şi după ce au luat înţelegere împreună, au cumpărat cu ei Ţarina Olarului pentru îngroparea streinilor.


text:
Atunci s’a împlinit cuvântul spus de Ieremia prorocul, care zice: Şi au luat cei treizeci de arginţi, preţul celui preţuit, care s’a drămuit de fiii lui Israil.


text:
Iar Iisus stătea înaintea procuratorului. Şi l-a întrebat procuratorul, zicând: Tu eşti împăratul Iudeilor? Ci Iisus i-a răspuns: Tu zici.


text:
La sărbătoarea Paştilor, procuratorul avea obiceiul să dea drumul pentru popor, la un întemniţat pe care-l voiau ei.


text:
Ci adunaţi fiind laolaltă, Pilat le zise: Pe care voiţi să vi-l las vouă slobod, pe Baraba sau pe Iisus, care se zice Christos?


text:
Şi pe când stătea Pilat în scaunul de judecată, femeia lui trimis-a lui acest cuvânt: Nimic să nu aibi cu dreptul acela; căci mult am suferit, azi, în vis pentru el.


text:
Însă mai marii preoţilor si bătrânii înduplecară gloatele ca să ceară pe Baraba, iar pe Iisus să-l piardă.


text:
Procuratorul luând cuvântul i-a întrebat: Pe care voiţi, din amândoi, să vi-l las vouă slobod? Iar ei răspunseră: Pe Baraba.


text:
Atunci Pilat le zise: Dar ce voi face cu Iisus, ce se chiamă Christos? Răspund cu toţii: Să se răstignească!


text:
Deci, văzând Pilat că nimic nu foloseşte, ci mai mare turburare se face, a luat apă, s’a spălat pe mâini înaintea mulţimii şi a rostit: Nevinovat sunt eu de sângele acestui drept. Voi veţi vedea.


text:
Iară ostaşii procuratorului, luând cu ei pe Iisus, în pretoriu, au adunat în jurul lui toată cohorta.


text:
Şi împletind o cunună de spini i-au pus-o pe cap şi în mâna lui cea dreaptă trestie, apoi îngenunchind înaintea lui râdeau de el zicând: Bucură-te, împăratul Iudeilor!


text:
Iar după ce l-au batjocorit, l-au dezbrăcat de hlamidă, l-au îmbrăcat cu hainele lui şi l-au dus ca să-l răstignească.


text:
Ieşind cu el afară, au găsit pe un om din Chirene cu numele Simon; pe acesta l-au silit să ducă crucea lui.


text:
Iar după ce l-au răstignit, au împărţit veşmintele lui, aruncând sorţi ca să se împlinească ceea ce s’a zis de prorocul: Impărţit-au hainele mele loruşi, iar pentru cămaşa mea au aruncat sorţi.


text:
Tot atunci, răstigniţi au fost împreună cu el doi tâlhari, unul de-a-dreapta şi celălalt de-a-stânga.


text:
Zicând: Tu cel ce dărâmi templul şi în trei zile îl clădeşti, mântueşte-te pe tine însuţi! De eşti Fiul lui Dumnezeu, pogoară-te de pe cruce!


text:
Pe alţii i-a mântuit, iar pe sine nu poate să se mântuiască! Dacă este împăratul lui Israil, pogoare-se acum de pe cruce, şi vom crede într’însul.


text:
Iar către ceasul al nouălea, a strigat Iisus cu glas mare zicând: Eli, Eli, lama sabahtani! adică Dumnezeul meu, Dumnezeul meu, pentru ce m’ai părăsit?


text:
Iar unul dintre ei alergă îndată şi luând un burete îl umplu de oţet, îl puse într’o trestie şi-i dădu să bea.


text:
Şi iată, catapeteasma templului se sfâşie în două, de sus până jos, iar pământul se cutremură şi stâncile se despicară.


text:
Iar sutaşul şi cei ce împreună cu el păzeau pe Iisus, văzând cutremurul şi cele ce s’au făcut, s’au înfricoşat foarte şi au zis: Cu adevărat Fiul lui Dumnezeu era acesta!


text:
Iar în amurgul zilei, veni un om bogat, de fel din Arimateia, cu numele Iosif, care era şi el ucenic al lui Iisus.


text:
Şi I-apus într’un mormânt nou al lui, pe care-l săpase în stâncă. Apoi a prăvălit o piatră mare la uşa gropniţei şi s’a dus.


text:
Şi i-au zis: Doamne, ne-am adus aminte că acel amăgitor a spus, fiind încă în viaţă: După trei zile mă voi scula.


text:
Deci porunceşte ca mormântul să fie păzit bine până a treia zi, ca nu cumva ucenicii lui să vie şi să-l fure şi să spună poporului: S’a sculat din morţi. Şi va fi rătăcirea de pe urmă mai rea decât cea dintâi.


text:
Târziu, Sâmbătă noaptea, când se lumina de ziua întâia a săptămânii, a venit Maria Magdalina şi cealaltă Marie, ca să vadă mormântul.


text:
Şi iată s’a făcut cutremur mare, că îngerul Domnului pogorînd din cer a venit, a rostogolit piatra şi a stat deasupra ei.


text:
Iar îngerul vorbind femeilor le-a zis: Nu vă temeţi voi, că ştiu că pe Iisus cel răstignit îl căutaţi.


text:
Duceţi-vă degrabă şi spuneţi ucenicilor lui că s’a sculat din morţi şi iată merge înaintea voastră în Galileia; acolo îl veţi vedea. Iată v’am spus vouă.


text:
Iar ele au plecat în sârg de la mormânt şi cu frică şi cu bucurie mare au alergat ca să vestească pe ucenicii lui.


text:
Dar când mergeau ca să vestească pe ucenici, iată Iisus le-a întâmpinat şi le-a zis: Bucuraţi-vă. Ci ele venind aproape au cuprins picioarele lui şi s’au închinat lui.


text:
Atunci Iisus le-a zis: Nu vă temeţi. Duceţi-vă şi daţi de veste fraţilor mei, ca să meargă în Galileia, şi acolo mă vor vedea.


text:
Iar dacă au plecat ele, iată unii din străjeri venind în oraş au spus arhiereilor toate cele ce s’au făcut.


text:
Iar de se va auzi aceasta la procuratorul, noi îl vom îndupleca şi pe voi fără de grijă vă vom face.


text:
Ei luară argintii şi făcură precum i-au învăţat. Şi s’a răspândit vorba aceasta între Iudei, până în ziua de azi.


text:
Drept aceea, mergând învăţaţi toate neamurile, botezându-i în numele Tatălui şi al Fiului şi al Sfântului Duh,


text:
Învăţându-i să păzească toate câte v’am poruncit vouă, şi iată eu cu voi sunt în toate zilele, până la sfârşitul veacului. Amin.


text:
Precum este scris în proroci: Iată eu trimit îngerul meu înaintea feţei tale care va pregăti calea ta;


text:
Şi au ieşit la el tot ţinutul Iudeii şi toţi cei din Ierusalim şi se botezau de către el, în apa Iordanului, mărturisindu-şi păcatele.


text:
Ci Ioan era îmbrăcat cu veşmânt de păr de cămilă, avea cingătoare de piele împrejurul mijlocului şi mânca lăcuste şi miere sălbatică.


text:
Şi propovăduia, zicând: Vine în urma mea cel ce este mai tare decât mine, căruia nu sunt vrednic să mă plec şi să-i desleg cureaua încălţămintelor.


text:
Şi fost-a în acele zile că Iisus a venit din Nazaretul Galileii şi s’a botezat în Iordan, de la Ioan.


text:
Şi fost-a în pustie patruzeci de zile, ispitindu-se de către Satana. Şi era împreună cu fiarele, iar îngerii îi slujeau.


text:
După ce Ioan fu prins, Iisus veni în Galileia, propovăduind evanghelia împărăţiei lui Dumnezeu şi zicând:


text:
Şi umblând pe lângă Marea Tiberiadei, a văzut pe Simon şi pe Andrei, fratele lui Simon, pe când aruncau mreaja în mare, că erau pescari.


text:
Puţin mai departe de acolo a văzut pe Iacov al lui Zevedeu, şi pe Ioan. fratele lui. Ci ei erau în corabie şi-şi dregeau mrejele.


text:
Şi i-a chemat pe ei îndată. Iar ei, lăsând pe tatăl lor Zevedeu în corabie, cu simbriaşii lor, s’au dus după el.


text:
Şi erau uimiţi de învăţătura lui. Căci îi învăţa pe ei ca acel ce are putere, iar nu în felul cărturarilor.


text:
Şi zicea: Ce avem noi cu tine, Iisuse Nazarinene? Ai venit ca să ne pierzi. Te ştim cine eşti, tu sfântul lui Dumnezeu.


text:
Şi s’au spăimântat toţi, cât se întrebau între ei şi ziceau: Ce este aceasta? Şi ce este această învăţătură nouă? Că şi duhurilor necurate le porunceşte cu putere şi ascultă de el.


text:
Şi a tămăduit pe mulţi care pătimeau de fel de fel de boale şi demoni mulţi a scos afară. Iar pe demoni nu-i lăsa să vorbească pentru că-l ştiau că e Christos.


text:
Iar a doua zi, foarte de cu noapte sculându-se, a ieşit şi s’a dus într’un loc pustiu şi se ruga acolo.


text:
Ci el răspuns-a lor: Să mergem aiurea prin târgurile învecinate, ca să propovăduesc şi acolo, căci pentru aceasta am venit.


text:
Ci un lepros a venit la el, rugându-l şi căzând în genunchi înaintea lui şi zicându-i: De voieşti, poţi să mă curăţeşti.


text:
Iar lui Iisus făcândui-se milă, a întins mâna lui şi s’a atins de el şi i-a zis: Voiesc, curăţeşte-te.


text:
Şi i-a zis: Vezi, nimănui nimic să nu spui, ci mergi de te arată preotului şi adu, pentru curăţirea ta, ceea ce a rânduit Moise, spre mărturie lor.


text:
Dar el ieşind de acolo a început să spună mult şi tare şi să răspândească vorba, încât Iisus nu mai putea să intre pe faţă în oraş, ci stătea afară, în locuri pustii, şi venea lumea la el din toate părţile.


text:
Şi s’au adunat aşa de mulţi că nu mai era loc nici înaintea uşii, şi le grăia lor cuvântul împărăţiei.


text:
Ci neputând, din pricina mulţimii, să se apropie de el, au desfăcut podina învelitoarei, unde era Iisus, şi prin spărtură au lăsat în jos patul în care zăcea slăbănogul.


text:
Pentru ce vorbeşte acesta astfel? El huleşte. Cine poate să ierte păcatele, fără numai unul Dumnezeu?


text:
Şi pe dată cunoscând Iisus, cu duhul lui, că aşa gândesc ei întru sine, le-a grăit: De ce cugetaţi aceasta în inimile voastre?


text:
Ce este mai lesne: a zice slăbănogului: iartă-se ţie păcatele tale, sau a zice: scoală-te, ia-ţi patul tău şi umblă?


text:
Şi s’a sculat şi pe loc luându-şi patul a ieşit afară, înaintea tuturor, încât erau toţi uimiţi şi preamăreau pe Dumnezeu, zicând că aşa lucruri n’am văzut niciodată.


text:
Şi trecând văzu pe Levi al lui Alfeu, şezând la vamă, şi-i zise: Vino după mine. Iar el, sculându-se, a mers după el.


text:
Şi aşa a fost că pe când şedea Iisus în casa lui Levi, mulţi vameşi şi păcătoşi au şezut la masă cu el şi cu ucenicii lui. Că erau mulţi şi mergeau după el,


text:
Cum şi Cărturari de-ai Fariseilor. Deci, văzând aceştia că mănâncă împreună cu vameşii şi cu păcătoşii, au zis către ucenicii lui: împreună cu vameşii şi cu păcătoşii mănâncă şi bea învăţătorul vostru?


text:
Dar auzind Iisus, a rostit către ei: Nu cei sănătoşi au nevoie de doftor, dar cei ce pătimesc. N’am venit să chem pe drepţi, ci pe păcătoşi, la pocăinţă.


text:
Ucenicii lui Ioan şi Fariseii erau postitori şi au venit şi i-au zis lui: De ce ucenicii lui Ioan şi ucenicii Fariseilor postesc, iar ucenicii tăi nu postesc?


text:
Ci Iisus le-a răspuns: Pot oare fiii nunţii să ajuneze, până când este mirele cu ei? Câtă vreme au pe mirele cu ei, nu pot să ajuneze.


text:
Nimeni nu coase, la haină veche, petec dintr’o fâşie nouă, iar de coase, plinitura aceasta nouă trage din veşmântul vechi şi se face o ruptură şi mai rea.


text:
Nimeni, iarăşi, nu pune vin nou în burdufuri vechi, iar de nu, vinul nou va sparge burdufurile; şi se varsă şi vinul şi se nimicesc şi burdufurile; ci se cade să pună vinul nou în burdufuri noi.


text:
S’a întâmplat ca într’o zi de Sâmbătă Iisus să treacă printre holde, iar ucenicii lui, mergând pe drum, au început să smulgă spicele.


text:
Iisus le-a răspuns: Au niciodată n’aţi citit ce-a făcut David, când a avut lipsă şi a flămânzit, el şi cei ce erau cu el?


text:
Cum a intrat în locaşul lui Dumnezeu, în zilele lui Abiatar arhiereul, şi a mâncat pâinile punerii înainte, pe oare nu se cuvine să le mănânce decât numai preoţii, şi a dat şi celor ce erau cu el?


text:
Şi-i întrebă pe ei: Cuvine-se, Sâmbăta, a face bine sau a face rău, a mântui un suflet ori a-l ucide? Dar ei tăceau.


text:
Ci de jur privindu-i cu mânie şi întristându-se de învârtoşarea inimii lor, rosti către om: întinde mâna ta. Şi o întinse, şi mâna lui se făcu la loc sănătoasă ca şi cealaltă.


text:
Iisus împreună cu ucenicii lui a plecat înspre mare şi mulţime de norod din Galileia şi din Iudeia l-a urmat,


text:
Din Ierusalim, din Idumeia, de dincolo de Iordan, dimprejurul Tirului şi Sidonului, mulţime mare care, auzind câte făcea, venea la el.


text:
Şi de atâta gloată, le-a spus ucenicilor să fie pentru el o luntre la îndemână, ca să nu-l strâmtoreze,


text:
Fiindcă tămăduia pe mulţi, aşa că năvăleau asupra lui, să se atingă de el, toţi câţi aveau beteşuguri.


text:
Iar duhurile cele necurate, când îl vedeau, cădeau înaintea lui, strigau şi ziceau: Tu eşti Fiul lui Dumnezeu.


text:
Pe Iacob al lui Zevedeu şi pe Ioan, fratele lui Iacob, şi le-a pus lor numele Boanerghes, adică Fiii Tunetului;


text:
Pe Andrei, pe Filip, pe Bartolomei, pe Matei, pe Toma, pe Iacov al lui Alfeu, pe Tadeu, pe Simon Cananeul,


text:
Iar Cărturarii, care veneau din Ierusalim, ziceau că are pe Beelzebul şi cum că cu domnul demonilor scoate afară pe demoni.


text:
Şi dacă Satana s’a sculat însuşi asupra sa, atunci s’a dezbinat şi nu poate să dăinuiască, ci are sfârşit.


text:
Dar nimeni nu poate, intrând în casa celui tare, să-i răpească sculele, de nu va lega întâi pe cel tare, şi atunci va jefui casa lui.


text:
Iar mulţimea şedea împrejurul lui. Şi i-au zis unii: Iată, mama ta şi fraţii tăi şi surorile tale sunt afară; te caută.


text:
Şi iarăşi a început Iisus să înveţe lângă mare şi s’a adunat la el mulţime de norod, astfel că el a intrat în corabie şi stătea pe apă, iar toată mulţimea era lângă mare, pe uscat.


text:
Şi a fost aşa că pe când semăna, o sămânţă a căzut lângă cale şi păsările cerului au venit şi au mâncat-o.


text:
Ci alta a căzut în loc pietros, unde nu avea pământ mult şi degrabă a răsărit, pentru că nu avea strat adânc.


text:
Iar altele au căzut pe pământul cel bun şi suindu-se şi crescând au legat rod şi au adus una treizeci, alta şaizeci, alta o sută.


text:
Atunci le-a răspuns: Vouă vă e dat să ştiţi tainele împărăţiei lui Dumnezeu, dar pentru cei de afară totul se face în pilde,


text:
Ca uitându-se cu ochii să nu vază şi auzind cu urechile să nu înţeleagă, ca nu cumva să se întoarcă şi să li se ierte păcatele.


text:
Cei de lângă cale, aceştia sunt la care se seamănă cuvântul, dar când îl aud, numaidecât vine Satana şi ia cuvântul cel semănat în inimile lor.


text:
Aşijderea cei semănaţi în loc pietros, aceştia sunt care, când aud cuvântul, îl primesc degrabă cu bucurie.


text:
Dar n’au rădăcini întru sine, ci sunt până la un timp, apoi când se întâmplă strâmtorare sau goană, pentru cuvânt, îndată se smintesc.


text:
Dar grijile veacului şi înşelăciunea bogăţiei şi poftele după celelalte pătrunzând în ei, înnăbuşesc cuvântul şi se face neroditor.


text:
Iar cei semănaţi pe pământul cel bun, aceştia sunt cei ce ascultă cuvântul şi-l primesc şi aduc roadă, unul treizeci, altul şaizeci şi altul o sută.


text:
Le-a mai zis lor: Nu cumva aprind făclia ca s’o pună sub obroc sau sub pat? Oare nu ca să stea în sfeşnic?


text:
Că nu e ceva de taină ca să nu se dea pe faţă; nici n’a fost ceva ascuns, decât ca să vie la arătare.


text:
Apoi le-a zis: Luaţi seama ce auziţi. Cu ce măsură măsuraţi vi se va măsura; iar vouă celor ce ascultaţi se va da cu adaos.


text:
Cu grăuntele de muştar, care, când se seamănă în pământ, este mai mic decât toate seminţele de pe pământ.


text:
Dar când s a semănat, creşte, şi se face mai mare decât toate legumele şi face ramuri mari, încât sub umbra lui pot să sălăşluiască păsările cerului.


text:
Şi s’a pornit pe mare o viforniţă puternică de vânt şi valurile se prăvăleau peste corabie, încât corabia era aproape să se umple.


text:
Iar Iisus era la partea dindărăt a corăbiei, dormind pe căpătâi. L-au deşteptat şi i-au zis: Învăţătorule, n’ai nici o grijă că pierim?


text:
Atunci el, sculându-se, a certat vântul şi a poruncit mării: Taci! Conteneşte! Şi vântul s’a potolit şi s’a făcut linişte mare.


text:
Şi s’au înfricoşat cu frică mare şi ziceau unul către altul: Cine este oare acesta, că şi vântul şi marea ascultă de el?


text:
Iar după ce a ieşit din corabie, l-a întâmpinat îndată, din mormintele de acolo, un om cu duh necurat,


text:
Care îşi avea sălaşul în peşterile de îngropăciune şi nimeni nu putea să-l lege nici măcar cu lanţuri,


text:
Pentru că de multe ori fusese legat în obezi şi în lanţuri, şi el rupsese lanţurile, şi obezile de la picioare le sfărâmase în bucăţi. Şi nimeni nu putea să-l domolească.


text:
Şi strigând cu glas puternic a zis: Ce este între mine şi tine, Iisuse, Fiule al lui Dumnezeu cel preaînalt? Te jur pe Dumnezeu să nu mă munceşti.


text:
Şi el le dădu voie. Atunci ieşind duhurile necurate intrară în porci şi turma se repezi, de pe ţărmul nalt, în mare, ca la două mii de porci, şi se înnecară în ape.


text:
Iar cei ce păzeau turma fugiră şi dădură de veste în oraş şi prin colibe. Şi veniră oamenii să vază ce s’a întâmplat.


text:
Şi s’au dus la Iisus şi au văzut pe cel demonizat şezând jos îmbrăcat şi întreg la minte, el care avusese legiunea de demoni şi s’au înfricoşat.


text:
Iisus însă nu l-a lăsat, ci i-a zis: Mergi în casa ta, la casnicii tăi, şi spune-le cât bine ţi-a făcut ţie Domnul şi cum te-a miluit.


text:
Şi trecând Iisus cu corabia, din nou, pe ţărmul dimpotrivă, s’a adunat la el norod mult şi stătea şi-i învăţa lângă mare.


text:
Atunci a venit unul din mai marii sinagogei, anume Iair, şi văzându-l pe Iisus a căzut la picioarele lui,


text:
Şi l-a rugat foarte, zicând: Fiica mea este pe moarte, ci venind pune mâinile peste ea, ca să scape şi să trăiască.


text:
Şi care suferise greu de la mulţi doftori, cheltuindu-şi toate ale sale, dar nefolosind nimic, ci mai vârtos mergând înspre mai rău.


text:
Această femeie auzind cele ce se spuneau despre Iisus, a venit în mulţime şi pe la spate s’a atins de veşmântul lui.


text:
Iar Iisus, cunoscând îndată întru sine puterea din el purceasă, s’a întors în gloată şi a întrebat: Cine s’a atins de hainele mele?


text:
Iar femeia înfricoşându-se şi tremurând, ştiind ce i se întâmplase, a venit şi a căzut înaintea lui şi i-a mărturisit tot adevărul.


text:
Pe când el încă vorbea, au venit unii din casa mai marelui sinagogei, zicând: Copila ta a murit. De ce mai osteneşti pe Învăţătorul?


text:
Dar Iisus, prinzând de veste de cuvântul grăit, zise către mai marele sinagogei: Nu te teme. Crede numai.


text:
Şi nu lăsă pe nimeni să meargă după el, decât numai pe Petru şi pe Iacob şi pe Ioan, fratele lui Iacob.


text:
Dar ei l-au luat în râs. Ci Iisus, dându-i pe toţi afară, a luat cu sine pe tatăl fetei, pe muma ei şi pe cei ce îl însoţeau şi a intrat unde zăcea copila.


text:
Iar fata s’a sculat, în clipa aceea, şi umbla, căci era de doisprezece ani. Şi s’au uimit atunci cei de faţă cu adâncă uimire.


text:
Dar el le-a poruncit cu stăruinţă ca nimeni să nu afle de aceasta. Apoi le-a zis să-i dea copilei să mănânce.


text:
Şi când a fost ziua Sâmbetei a început să înveţe în sinagogă. Dar cei mai mulţi care ascultau stăteau miraţi şi ziceau: De unde la el toate acestea? Şi ce este înţelepciunea ce i s’a dat şi astfel de minuni care se fac prin mâinile lui?


text:
Au nu este acesta teslarul, fiul Măriei şi fratele lui Iacov şi al lui Iosie şi al lui Iuda şi al lui Simon? Şi nu sunt oare surorile lui aici la noi? Şi se sminteau întru el.


text:
Ci a zis Iisus către ei: Nu este proroc dispreţuit fără numai în patria sa şi între rudeniile sale şi în casa sa.


text:
Şi n’a putut acolo să facă nici o minune, afară doar că a tămăduit câţiva bolnavi, punându-şi mâinile peste ei.


text:
Apoi a chemat la sine pe cei doisprezece şi a început să-i trimită câte doi şi le-a dat putere asupra duhurilor necurate.


text:
Şi le-a poruncit ca să nu ia nimic cu ei pe cale, ci numai toiag. Nici pâine, nici traistă, nici bani la încingătoare.


text:
Şi dacă într’un loc nu vă vor primi pe voi, nici nu vor asculta cuvântul vostru, ieşind de acolo, scuturaţi praful de pe picioarele voastre, spre mărturie lor. Adevăr grăiesc vouă: mai uşor le va fi Sodomiţilor şi Gomoriţilor, în ziua judecăţii, decât cetăţii aceleia.


text:
Şi a auzit şi stăpânitorul Irod, căci numele lui Iisus ajunsese în vileag, şi zicea că Ioan Botezătorul s’a sculat din morţi şi de aceea puterile acestea lucrează întru el.


text:
Căci el, Irod, a fost trimis de l-a prins pe Ioan, şi l-a legat şi l-a închis, din pricina Irodiadei, nevasta lui Filip, fratele său, fiindcă se însurase cu ea.


text:
Că Irod se temea de Ioan, ştiindu-l bărbat neprihănit şi sfânt, şi-l păstra. Şi când îl asculta sta mult pe gânduri şi era bucuros să-l asculte.


text:
Ci se ivi o zi cu bun prilej, când Irod, de ziua sa de naştere, făcu ospăţ boierilor săi şi căpitanilor săi şi celor dintâi din Galileia.


text:
Atunci fiica Irodiadei intrând şi jucând plăcu lui Irod şi celor ce şedeau cu el la masă. Iar împăratul zise fetei: Cere de la mine orice voieşti şi îţi voi da.


text:
Şi s’a jurat ei cu jurământ că: Orice vei cere de la mine îţi voi da, până la jumătate din împărăţia mea.


text:
Atunci intrând cu degrabă la împăratul i-a cerut şi i-a zis: Voiesc ca numaidecât să-mi dai, în tipsie, capul lui Ioan Botezătorul.


text:
Ci împăratul s’a întristat adânc, dar pentru jurământ şi pentru comeseni n’a voit să o nesocotească.


text:
Şi trimiţând în acel ceas pe paznicul temniţei, împăratul porunci a-i aduce capul lui Ioan Botezătorul.


text:
Şi ducându-se, a tăiat capul lui Ioan, în temniţă, l-a adus în tipsie şi l-a dat fetei, iar fata l-a dat mamei sale.


text:
Atunci el le-a zis: Veniţi voi, deosebi, în loc singuratic şi odihniţi-vă puţin. Căci mulţi erau care veneau şi mulţi care se duceau şi nu mai aveau timp nici să mănânce.


text:
Dar văzându-i că pleacă şi mulţi cunoscându-i, au alergat pe jos, de prin toate oraşele, încotro se duceau şi au sosit acolo înaintea lor.


text:
Deci ieşind din corabie, Iisus văzu mulţimea de norod şi i se făcu milă de ei, căci erau ca nişte oi fără păstor şi începu să-i înveţe temeinic.


text:
Dar vremea făcându-se târzie, ucenicii lui s’au apropiat şi i-au zis: Locul e pustiu şi de acum târzie vremea;


text:
Răspunzând el le-a zis: Daţi-le voi să mănânce. Atunci ei l-au întrebat: Să mergem să cumpărăm pâini de două sute de dinari şi să le dăm să mănânce?


text:
El însă îi întrebă: Câte pâini aveţi? Duceţi-vă şi vedeţi. Şi după ce au văzut i-au spus: Cinci pâini şi doi peşti.


text:
Apoi luând cele cinci pâini şi cei doi peşti, a căutat la cer, a binecuvântat şi a frânt pâinile şi le-a dat ucenicilor, ca să le pună înainte; asemenea şi cei doi peşti i-a împărţit tuturor.


text:
Apoi a zorit pe ucenici să intre în corabie şi să meargă înaintea lui, de cealaltă parte, spre Betsaida, până ce el va da drumul mulţimii.


text:
Şi i-a văzut cum se munceau vâslind, că vântul le era împotrivă, şi către a patra strajă a nopţii a venit la ei umblând pe mare şi voia să treacă pe lângă ei.


text:
Căci toţi l-au văzut şi s’au înfricoşat. Dar îndată el a vorbit cu ei şi le-a grăit: Fiţi cu inimă. Eu sunt; nu vă temeţi.


text:
Şi s’a suit la ei în corabie şi vântul s’a potolit. Şi foarte mult şi cu prisos erau uimiţi în cugetele lor;


text:
Şi au cutreerat cu vestea tot ţinutul acela şi au început să-i aducă pe bolnavi cu tărgile, acolo unde auzeau că este.


text:
Şi oriunde intra, în sate, sau în oraşe, sau în colibe, puneau la răspântii pe cei neputincioşi şi-l rugau să le îngăduiască să se atingă măcar de poala hainei sale. Şi câţi se atingeau de el se făceau sănătoşi.


text:
Căci Fariseii şi toţi Iudeii, dacă nu-şi spală mâinile temeinic, nu mănâncă, ţinând întru aceasta predania bătrânilor.


text:
Şi când vin din târg, dacă nu se scaldă, nu mănâncă, şi altele multe sunt pe care au apucat să le ţină, precum spălarea paharelor şi a urcioarelor şi a căldărilor şi a paturilor.


text:
Deci l-au întrebat pe el Fariseii şi Cărturarii: Pentru ce nu umblă ucenicii tăi după rânduiala bătrânilor, ci mănâncă pâinea cu mâinile necurate?


text:
Dar Iisus le-a răspuns: Bine a prorocit Isaia despre voi, făţarnicilor, precum este scris: Acest popor mă cinsteşte cu buzele, dar inima lui este departe de la mine.


text:
Că lăsând porunca lui Dumnezeu, ţineţi predania oamenilor: spălarea urcioarelor şi a paharelor şi altele ca acestea multe pe care le faceţi.


text:
Căci Moise a zis: Cinsteşte pe tatăl tău şi pe mama ta, şi cel ce va grăi de rău pe tatăl său sau pe mama sa să moară negreşit.


text:
Voi însă ziceţi: Dacă un om va spune tatălui sau mamei: Corban’. adică: Afierosit-am lui Dumnezeu cu ce te-ai fi folosit de la mine,


text:
Şi astfel desfiinţaţi cuvântul lui Dumnezeu, cu rânduiala voastră pe care aţi dat-o. Iar de felul acestora faceţi multe.


text:
Nu este nici un lucru de dinafară care, intrând în om, să poată să-l spurce. Dar cele ce ies din om, acelea sunt care îl spurcă.


text:
Şi el le-a zis: Aşa dar şi voi sunteţi nepricepuţi? Nu înţelegeţi oare că tot ce intră în om, de dinafară, nu poate să-l spurce?


text:
Precurviile, poftele de înavuţire, vicleniile, înşelăciunea, necumpătarea, pizma, hula, trufia, uşurătatea.


text:
După aceea, s’a sculat de acolo şi s’a dus în hotarele Tirului şi ale Sidonului şi a intrat într’o casă. Şi le era voia ca nimeni să nu ştie, dar n’a putut să rămână în taină.


text:
Căci îndată auzind despre el o femeie, a cărei fiică avea duh necurat, a venit şi a căzut la picioarele lui.


text:
Dar Iisus i-a vorbit: Lasă întâi să se sature copiii. Căci nu este bine să iei pâinea copiilor şi s’o arunci câinilor.


text:
Ea însă a răspuns şi i-a zis: Adevărat, Doamne, dar şi câinii, sub masă, mănâncă din fărămiturile copiilor.


text:
Şi înapoindu-se din părţile Tirului, a venit, prin Sidon, spre marea Tiberiadei, prin mijlocul ţinutului Decapole.


text:
Iisus l-a luat din mulţime, laoparte, şi-a pus degetele în urechile lui şi scuipând s’a atins de hmba lui.


text:
Şi le poruncea să nu spună nimănui. Dar, cu cât le poruncea, cu atât mai vârtos ei dădeau în vileag toate minunile făcute.


text:
Şi uimindu-se peste măsură, ziceau: Toate le-a făcut bine: Pe surzi îi face să auză şi pe muţi să grăiască.


text:
În zilele acelea, adunându-se iarăşi mulţime de norod şi neavând ce să mănânce, Iisus a chemat la sine pe ucenici şi le-a zis:


text:
Ucenicii lui i-au răspuns: De unde putea-va cineva să-i sature pe aceştia cu pâine, aici în pustietate?


text:
Atunci a poruncit mulţimii să şază jos pe pământ. Şi luând cele şapte pâini a mulţumit, a frânt şi a dat ucenicilor săi, ca să le pună înainte. Şi ei le-au pus mulţimii înainte.


text:
Şi Fariseii au ieşit înaintea lui şi au început a se prici cu el şi a-l ispiti, cerând să le dea semn din cer.


text:
Dar Iisus, suspinând în cugetul său, a zis: Pentru ce neamul acesta cere semn? Adevăr grăiesc vouă că nu se va da semn acestui neam.


text:
Şi Iisus înţelegând le-a zis: Ce vă gândiţi că n’aveţi pâine? Tot nu vă daţi seama, nici nu pricepeţi? Atât de învârtoşată este inima voastră?


text:
Când am frânt cele cinci pâini, la cei cinci mii de oameni, atunci câte coşuri pline de fărămituri aţi luat? Răspund ucenicii: Douăsprezece.


text:
Şi când cu cele şapte pâini la cei patru mii de oameni, câte coşuri pline de fărămituri aţi luat? Răspund ei: Şapte.


text:
Atunci Iisus luând pe orb de mână l-a scos afară din sat şi scuipând în ochii lui şi punându-şi mâinile peste el, l-a întrebat dacă zăreşte ceva.


text:
După aceea şi-a pus încă o dată mâinile pe ochii lui şi atunci a văzut bine şi s’a îndreptat, căci prindea cu ochiul toate, lămurit.


text:
Şi a ieşit Iisus şi ucenicii lui prin satele din preajma Chesariei lui Filip. Şi pe drum a întrebat pe ucenici grăindu-le: Cine îmi zic oamenii că sunt?


text:
Ei au răspuns lui şi au zis: Unii spun că eşti Ioan Botezătorul, alţii că eşti Ilie, iar alţii că eşti unul dintre profeţi.


text:
Apoi a început să-i înveţe că Fiul omului trebue să pătimească mult şi să fie urgisit de bătrâni, de mai marii preoţilor şi de cărturari şi să fie omorît, iar după trei zile să învieze.


text:
Dar Iisus întorcându-se şi uitându-se la ucenicii săi, a certat pe Petru şi i-a zis: Mergi înapoia mea, Satana! că tu nu cugeti cele ce sunt ale lui Dumnezeu, dar cele ce sunt ale oamenilor.


text:
Apoi a chemat la sine mulţimea împreună cu ucenicii şi le-a zis: Oricine voieşte să vie după mine să se lepede de sine, să-şi ia crucea şi să-mi urmeze.


text:
Că cine va voi să-şi mântuiască sufletul îl va pierde; iar cine va pierde sufletul său, pentru mine şi pentru evanghelie, acela îl va mântui.


text:
Iar cine se va ruşina de mine şi de cuvintele mele, în neamul acesta pre-curvar şi păcătos, şi Fiul omului se va ruşina de el, când va veni întru mărirea Tatălui său, cu sfinţii îngeri.


text:
Apoi a rostit către ei: Adevăr grăiesc vouă că sunt unii din cei ce stau aici care nu vor gusta moartea până ce nu vor vedea împărăţia lui Dumnezeu venind întru putere.


text:
Iar după şase zile a luat Iisus cu sine pe Petru, pe Iacov şi pe Ioan şi i-a dus într’un munte înalt, pe ei singuri deosebi, şi s’a schimbat la faţă înaintea lor.


text:
Şi veşmintele lui s’au făcut strălucitoare, prea albe ca omătul, cum nălbitor nu poate nălbi la fel, pe lume.


text:
Şi începând Petru zis-a lui Iisus: Rabi, bine este nouă ca să fim aici; de aceea să facem trei colibe, ţie una şi lui Moise una, şi lui Ilie una.


text:
Şi s’a făcut un nor care i-a învăluit, iar un glas din nor a venit zicând: Acesta este fiul meu cel iubit, pe acesta să-l ascultaţi.


text:
Şi pogorîndu-se ei din munte le-a poruncit ca nimănui să nu spună cele ce văzuseră, fără numai când Fiul omului va învia din morţi.


text:
Şi l-au întrebat pe el şi au zis: Pentru ce zic Fariseii şi Cărturarii că trebue să vină mai întâi Ilie?


text:
Atunci el le-a răspuns: Ilie cu adevărat, mai întâi venind, întocmeşte iarăşi toate, tot aşa cum este scris despre Fiul omului, ca să pătimească mult şi să fie socotit drept nimic.


text:
Când au venit jos la ucenici, au văzut mulţime mare împrejurul lor şi pe cărturari sfădindu-se cu ei.


text:
Şi ori unde-l apucă, îl zdrobeşte şi face spume la gură şi scrâşneşte din dinţi şi înţepeneşte. Şi am zis ucenicilor tăi să-l scoată afară, dar n’au putut.


text:
Atunci el răspunzând lor a zis: O, neam necredincios, până când voi fi cu voi? Până când vă voi răbda pe voi? Aduceţi-l la mine.


text:
Şi l-au adus la el. Ci văzându-l pe Iisus, duhul numaidecât a zguduit pe copil şi căzând la pământ se zvârcolea şi spumega.


text:
Şi l-a întrebat pe tatăl copilului: Câtă vreme este de când i-a venit aceasta? Iar el a răspuns: Din pruncie.


text:
De multe ori l-a aruncat şi în foc şi în apă, ca să-l piardă. Ci de poţi ceva, ajută-ne nouă, fie-ţi milă de noi.


text:
Iar Iisus văzând că mulţimea dă năvală, a certat duhul cel necurat, zicându-i: Duh mut şi surd, eu îţi poruncesc, ieşi afară din copil şi să nu mai intri în el.


text:
Atunci răcnind şi zguduindu-l cu putere, duhul a ieşit afară, iar copilul a rămas ca mort, încât mulţi ziceau că a murit.


text:
Iar după ce a intrat în casă, ucenicii lui l-au întrebat, laoparte: Pentru ce noi n’am putut să-l izgonim?


text:
El le-a zis: Acest soi de demoni cu nimic nu poate fi scos afară, fără numai cu rugăciune şi cu post.


text:
Căci învăţa pe ucenici săi şi le spunea că Fiul omului se va da în mâinile oamenilor şi-l vor omorî, iar după ce-l vor omorî, a treia zi va învia.


text:
Şi au venit în Capernaum, iar când a fost intrat în casă, i-a întrebat: Ce vorbeaţi între voi, pe drum?


text:
Ei însă n’au răspuns nimic. fiindcă pe care se priciseră unul cu altul, cine dintre ei este mai mare.


text:
Atunci Iisus şezând jos a chemat pe cei doisprezece şi le-a zis: De voieşte vre-unul să fie întâiul, va fi cel din urmă dintre toţi şi slujitorul tuturor.


text:
Oricine va primi în numele meu pe unul din aceşti copii pe mine mă primeşte; şi oricine mă primeşte nu pe mine mă primeşte, dar pe cel ce m’a trimis pe mine.


text:
Ci Ioan zise către el: Învăţătorule, am văzut pe unul izgonind demoni în numele tău, dar care nu mergea după noi şi l-am oprit, pentru că nu merge după noi.


text:
Iisus însă răspunse: Nu-l opriţi, căci nu e nimeni care, făcând minuni în numele meu, să poată, degrabă după aceea, să mă vorbească de rău.


text:
Iar oricine vă va da să beţi fie şi un pahar de apă, în numele meu, fiindcă sunteţi ai lui Christos, adevăr grăiesc vouă că nu-şi va pierde răsplata sa.


text:
Cine însă va fi sminteală unuia din aceştia micii, care cred întru mine, mai bine ar fi pentru el să-i atârne cineva de gât o piatră de moară şi să-l arunce în mare.


text:
Şi de te sminteşte mâna ta, taie-o, că mai bine îţi este ţie ciung să intri în viaţă, de cât amândouă mâinile având să te duci în Gheena, în focul cel nestins,


text:
Şi de te sminteşte piciorul tău, taie-l, că mai bine îţi este ţie şchiop să intri în viaţă, decât având amândouă picioarele să fii azvârlit în Gheena, în focul cel nestins,


text:
Şi de te sminteşte ochiul tău, scoate-l, că mai bine îţi este ţie cu un singur ochi să intri în împărăţia lui Dumnezeu, decât având amândoi ochii să fii zvârlit în Gheena focului,


text:
Bună este sarea; dacă însă sarea îşi pierde sărătura, cu ce veţi mai drege-o? Aveţi sare întru voi şi fiţi în pace unii cu alţii.


text:
Iar de acolo s’a sculat şi a venit în ţinutul Iudeii, de cealaltă parte a Iordanului, şi mulţimile s’au adunat din nou la el şi iarăşi le dădea învăţătură, după cum obişnuia.


text:
Atunci s’au apropiat Fariseii şi, ispitindu-l, l-au întrebat dacă este îngăduit unui bărbat să-şi lase femeia.


text:
Ci Iisus văzând aceasta s’a mâniat şi le-a zis: Lăsaţi pruncii să vie la mine, şi nu-i opriţi pe ei, căci a unora ca aceştia este împărăţia lui Dumnezeu.


text:
Când ieşea în drum, să plece, cineva a alergat la el şi căzând în genunchi înaintea lui l-a întrebat: Învăţătorule bune, ce să fac ca să moştenesc viaţa veşnică?


text:
Tu ştii poruncile: Să nu precurveşti, să nu ucizi, să nu furi, să nu mărturiseşti strâmb, să nu înşeli pe nimeni, cinsteşte pe tatăl tău şi pe mama ta.


text:
Ci Iisus privind la el îi fu drag şi-i zise lui: Un lucru îţi mai lipseşte: du-te, vinde tot ce ai, dă săracilor şi vei avea comoară în cer; apoi vino, ia-ţi crucea şi urmează-mă.


text:
Iar Iisus, uitându-se în jur, zis-a către ucenicii săi: Cât de greu intra-vor cei avuţi în împărăţia lui Dumnezeu!


text:
Dar ucenicii stăteau uimiţi de aceste cuvinte ale lui. Atunci Iisus, vorbind din nou, le-a spus: Fiilor, ce anevoie este celor ce se încred în avuţii să intre în împărăţia lui Dumnezeu!


text:
Mai lesne este cămilei să treacă prin urechile acului, decât bogatului să intre întru împărăţia lui Dumnezeu.


text:
Iisus privind în faţa lor le-a zis: La oameni lucrul e cu neputinţă, dar nu la Dumnezeu. Căci la Dumnezeu toate sunt cu putinţă.


text:
Iisus răspunse: Adevăr grăiesc vouă: nu este nimeni care să-şi fi lăsat casa, sau fraţi, sau surori, sau mamă, sau tată, sau copii, sau ţarină pentru mine şi pentru evanghelie,


text:
Care să nu ia însutit, acum în vremea aceasta, case şi fraţi şi surori, şi mame şi copii şi ţarine, deşi cu prigoniri, iar în veacul ce va să vie viaţa veşnică.


text:
Erau acum pe drum şi se suiau la Ierusalim, iar Iisus mergea înaintea lor. Ucenicii erau uimiţi şi cei ce veneau după el, cuprinşi de teamă. Şi luând la sine iarăşi pe cei doisprezece, începu să Ie spună cele ce erau să i se întâmple:


text:
Că iată mergem în sus la Ierusalim şi Fiul omului va fi vândut arhiereilor şi Cărturarilor şi-l vor osândi la moarte şi-l vor da în mâna păgânilor.


text:
Şi aceştia îl vor batjocori şi-l vor scuipa şi-l vor biciui şi-l vor omorî, dar după trei zile va învia.


text:
Atunci au venit la el Iacob şi Ioan, fiii lui Zevedeu, şi i-au zis: Învăţătorule, voim să ne faci ceea ce vom cere de la tine.


text:
Iar ei i-au spus: Dă-ne nouă să şedem unul de-a-dreapta ta şi altul de-a-stânga ta, întru mărirea ta.


text:
Dar Iisus le-a răspuns: Nu ştiţi ce cereţi! Puteţi să beţi paharul pe care îl beau eu, sau să vă botezaţi cu botezul cu care mă botez?


text:
Zis-au lui: Putem. Iisus le-a zis atunci: Paharul pe care eu îl beau îl veţi bea, şi cu botezul cu care mă botez vă veţi boteza;


text:
Dar a şedea de-a-dreapta mea sau de-a-stânga mea, nu este al meu să dau, căci se va da acelora pentru care s’a pregătit.


text:
Atunci Iisus chemându-i la sine le-a grăit: Ştiţi că cei ce se socotesc domnitori peste popoare au asupra lor putere şi mai marii lor le ţin în mână;


text:
Dar nu astfel trebue să fie între voi; ci care dintre voi va vrea să fie mare va fi slujitorul vostru,


text:
Că şi Fiul omului n’a venit ca să i se slujască, dar ca să slujască şi să-şi dea sufletul preţ de răscumpărare pentru mulţi.


text:
Şi au sosit în Ierihon. Iar când au pornit din Ierihon, el, ucenicii lui şi mulţime de norod, Bartimeu, feciorul lui Timeu, un cerşetor orb, şedea jos pe marginea drumului.


text:
Şi auzind că este Iisus Nazarineanul începu să strige şi să zică: Fiule al lui David Iisuse, miluieşte-mă pe mine!


text:
Dar mulţi îl dojeneau ca să tacă; el însă cu mult mai vârtos striga: Fiule al lui David, miluieşte-mă pe mine!


text:
Atunci Iisus a stat locului şi a zis: Chemaţi-l. Şi l-au chemat pe orb zicându-i; Ai încredere, scoală-te; te chiamă.


text:
Deci l-a întrebat Iisus zicându-i: Ce voieşti să-ţi fac? Iar orbul i-a răspuns: Rabuni, să deschid ochii.


text:
Iar când a fost aproape de Ierusalim, la Betfaghe şi la Betania, lângă Muntele Măslinilor, a trimis pe doi din ucenicii săi,


text:
Cu această poruncă: Mergeţi în satul care este înaintea voastră şi intrând în el îndată veţi afla un mânz legat, pe care n’a stat până acum nici un om. Deslegaţi-l şi aduceţi-l.


text:
Iar de vă va zice cineva: De ce faceţi aceasta? Spuneţi că Domnului îi trebueşte, şi degrabă îl va trimite iar aici,


text:
Şi mulţi îşi aşterneau hainele în drumul lui, iar alţii aşterneau stâlpări, pe care le tăiaseră de prin grădini.


text:
Iar cei ce mergeau înainte şi cei ce veneau pe urmă strigau zicând: Osana! Bine este cuvântat cel ce vine întru numele Domnului!


text:
Şi a intrat Iisus în Ierusalim şi în templu şi a privit toate de-a-rândul, iar ceasul fiind acum spre seară a ieşit la Betania cu cei doisprezece.


text:
Şi văzând de departe un smochin care avea frunze a mers acolo, doar va găsi ceva în el, şi ajungând la smochin n’a găsit nimic decât frunze. Căci nu era timpul smochinelor.


text:
Atunci Iisus rosti către smochin: De acum înainte rod din tine nimeni în veac să nu mănânce. Iar ucenicii lui auziră cuvântul.


text:
Şi au venit în Ierusalim. Şi intrând în templu a început să dea afară pe cei ce vindeau şi pe cei ce cumpărau în locaşul sfânt, iar mesele zarafilor şi băncile neguţătorilor de porumbei le-a răsturnat.


text:
Şi-i învăţa şi le spunea: Nu este oare scris: Casa mea casă de rugăciune se va chema, pentru toate neamurile? Voi însă aţi făcut din ea peşteră de tâlhari.


text:
Deci auzit-au mai marii preoţilor şi Cărturarii. Şi căutau un chip cum să-l piardă. Căci se temeau de el, pentru că tot norodul era uimit de învăţătura lui.


text:
Atunci Petru îşi aduse aminte şi-i zise lui Iisus: Rabi, priveşte, smochinul pe care l-ai blestemat s’a uscat.


text:
Adevăr grăiesc vouă că oricine va zice acestui munte: ridică-te şi te aruncă în mare, şi nu se va îndoi în inima lui, ci va crede că ce spune se va face, fi-va lui orice va zice.


text:
Iar când staţi de vă rugaţi, iertaţi de aveţi ceva împotriva cuiva, ca şi Tatăl vostru cel din ceruri să vă ierte vouă greşalele voastre.


text:
Şi au intrat iarăşi în Ierusalim. Şi pe când se plimba Iisus prin pridvoarele templului, au venit la el mai marii preoţilor, cărturarii şi bătrânii,


text:
Şi i-au pus întrebare: Cu ce putere faci aceasta? Şi cine ţi-a dat ţie puterea aceasta, ca să le faci?


text:
Ci Iisus le-a grăit: Vă voi întreba şi eu o vorbă; răspundeţi-mi şi vă voi spune pe urmă cu ce puteri lucrez acestea:


text:
Atunci ei chibzuiră între ei zicând: De vom zice: din cer – va întâmpina: Pentru ce, dar, n’aţi crezut în el?


text:
Iar de vom zice: de la oameni – se temeau de popor, fiindcă toţi aveau despre Ioan credinţa că a fost într’a-devăr un proroc.


text:
Deci au răspuns lui Iisus: Nu ştim. Atunci le-a zis şi Iisus: Nici eu nu vă spun vouă cu ce putere lucrez acestea.


text:
A început, după aceea, să le vorbească în pilde: Un om a sădit vie, a împrejmuit-o cu gard, a săpat în ea zăcătoare sub teasc, a clădit un turn de pază şi a dat-o lucrătorilor, iar el s’a dus departe.


text:
A trimis la ei a doua oară altă slugă, dar şi pe acela, lovindu-l cu pietre, i-au spart capul şi l-au gonit cu ocară.


text:
A trimis pe al treilea; pe acesta l-au omorît; şi apoi pe mulţi alţii. Ci ei pe unu îi băteau de moarte, pe alţii îi omorau.


text:
Mai avea un fiu al său iubit. În cele din urmă, îl trimise la lucrători zicând: Se vor sfii de fiul meu.


text:
Dar acei lucrători vorbiră între ei: Acesta este moştenitorul; veniţi să-l omorîm şi moştenirea va fi a noastră.


text:
Oare nici scriptura aceasta n’aţi citit-o: Piatra pe care au aruncat-o ziditorii, aceasta a ajuns să fie vârful unghiului?


text:
Şi căutau ca să pună mâna pe el, dar se temeau de popor. Căci cunoscuseră că despre ei zisese pilda aceasta. Dar l-au lăsat şi s’au dus.


text:
Deci au venit şi i-au zis: Învăţătorule, ştim că eşti omul adevărului şi nu-ţi pasă de nimeni, fiindcă nu cauţi la faţa oamenilor, ci cu adevărat înveţi calea lui Dumnezeu. Cuvine-se a da dajdie Cezarului sau nu? S’o dăm ori să n’o dăm?


text:
Şi i-au adus. Şi i-a întrebat Iisus: A cui e icoana aceasta şi scriptura de deasupra? Răspuns-au lui: Ale Cezarului.


text:
Atunci Iisus a rostit: Daţi Cezarului cele ce sunt ale Cezarului, iar lui Dumnezeu cele ce sunt ale lui Dumnezeu. Şi au rămas miraţi în faţa lui.


text:
Învăţătorule, Moise ne-a lăsat scris că de va muri fratele cuiva şi va lăsa pe nevastă fără de copii, atunci fratele să ia pe văduvă şi să ridice fratelui mort urmaşi.


text:
Şi au luat-o de nevastă câte şapte fraţi, nelăsând urmaşi nici unul. În urma tuturor, a murit şi femeia.


text:
Iisus însă le-a grăit: Au nu pentru aceasta rătăciţi, că nu ştiţi nici scripturile, nici puterea lui Dumnezeu?


text:
Căci după ce vor învia din morţi, nici nu se mai însoară, nici nu se mai mărită, ci sunt ca îngerii în ceruri.


text:
Iar despre morţi cum că înviază, n’aţi citit oare în cartea lui Moise, când i-a vorbit Dumnezeu din rug, cum a zis: Eu sunt Dumnezeul lui Avraam şi Dumnezeul lui Isaac şi Dumnezeul lui Iacob?


text:
Atunci, unul din cărturari, care auzise vorba cu Saducheii şi înţelegea că bine le-a răspuns, s’a apropiat de el şi l-a întrebat: Care poruncă este întâia dintre toate?


text:
Apoi: Să iubeşti pe Domnul Dumnezeul tău din toată inima ta şi din tot sufletul tău şi din tot cugetul tău şi din toată puterea ta. Aceasta este cea dintâi poruncă.


text:
Iar a doua e aceasta: Să iubeşti pe aproapele tău ca însuţi pe tine. Mai mare decât acestea nu este altă poruncă.


text:
Atunci cărturarul i-a zis lui: Bine, Învăţătorule; adevărat grăit-ai că unul este Dumnezeu şi nu este altul afară de el;


text:
Şi a-l iubi pe el din toată inima şi din tot sufletul şi din tot cugetul şi din toată puterea şi a-l iubi pe aproapele ca însuşi pe sine este mai mult decât toate arderile de tot şi decât toate jertfele.


text:
Iar Iisus văzându-l eă a răspuns cu înţelepciune i-a grăit: Nu eşti departe de împărăţia lui Dumnezeu. Şi nimeni nu mai cuteza să-l mai întrebe.


text:
Dar învăţând în templu, Iisus a prins să vorbească şi a zis: Cum spun Cărturarii că Mesia este Fiul lui David?


text:
Că însuşi David zice întru Duhul sfânt: Zis-a Domnul Domnului meu: Şezi de-a-dreapta mea până ce voi pune pe vrăjmaşii tăi scaun picioarelor tale.


text:
Deci însuşi David îl numeşte pe el Domn; de unde dar este fiul lui? Iară multul norod îl asculta cu bucurie.


text:
Apoi zicea în învăţătura lui: Feriţi-vă de cărturarii cărora le place să se plimbe în lungi talare şi să li se închine lumea în târguri.


text:
Ei, care mănâncă de istov casele văduvelor şi de ochii lumii se roagă îndelung, ei, aceştia, prisoselnică osândă vor lua.


text:
Şi şedea Iisus în dreptul vistieriei templului şi privea cum norodul aruncă bani în vistierie. Şi mulţi bogaţi aruncau mult.


text:
Atunci Iisus a chemat la sine pe ucenicii săi şi le-a zis: Adevăr grăiesc vouă că această văduvă săracă a aruncat în vistierie mai mult decât toţi ceilalţi.


text:
Pentru că toţi au aruncat din ce le prisoseşte, pe când ea, din sărăcia ei, a aruncat tot ce avea, şi-a dat de la gură tot.


text:
Iar când a ieşit din templu, unul dintre ucenicii săi i-a zis: Învăţătorule, priveşte ce lespezi şi ce zidărie!


text:
Ci Iisus răspuns-a lui: Te uiţi la aceste mari clădiri? Nu va rămânea piatră peste piatră, care să nu se risipească.


text:
Iar după ce a şezut jos pe Muntele Măslinilor, în faţa templului, l-au întrebat, deosebi, Petru, Iacob, Ioan şi Andrei:


text:
Spune-ne nouă, când vor fi acestea? Şi care va fi semnul când va fi să se împlinească toate acestea?


text:
Iar când veţi auzi de războaie şi de zvonuri de războaie, să nu vă turburaţi, căci trebue să fie, dar încă nu va fi sfârşitul.


text:
Şi se va ridica neam peste neam şi împărăţie peste împărăţie, vor fi cutremure pe alocurea şi foamete şi turburări vor fi. Iar acestea sunt începutul durerilor.


text:
Voi luaţi seama de voi înşivă. Că vă vor da în puterea sinedriilor şi veţi fi bătuţi în sinagoge până la sânge şi veţi sta înaintea stăpânitorilor şi a împăraţilor, pentru mine, spre mărturie lor.


text:
Iar când vă vor aduce ca să vă dea în mâna stăpânirilor, nu vă îngrijiţi de mai nainte ce veţi vorbi; dar ceea ce se va da vouă de sus în ceasul acela, aceea să vorbiţi. Căci nu sunteţi voi cuvântătorii, ci Duhul Sfânt.


text:
Atunci va da fratele pe frate ca să fie ucis şi tatăl pe copil şi copiii se vor răzvrăti împotriva părinţilor şi le vor fi pricină de moarte.


text:
Iar când veţi vedea urîciunea pustiirii, ce s’a zis de prorocul Daniil, stând unde nu se cade – cine citeşte să înţeleagă – atunci cei ce vor fi în Iudeia să fugă în munţi.


text:
Căci acele zile vor fi chin, cum nu a fost la fel, de la începutul făpturii, pe care a zidit-o Dumnezeu, până acum, şi nici nu va mai fi.


text:
Şi de nu ar fi scurtat Domnul zilele, n’ar scăpa nici un trup, dar pentru cei aleşi, pe care i-a ales, a scurtat acele zile.


text:
Căci se vor scula Christoşi mincinoşi şi proroci mincinoşi şi vor face semne şi minuni, ca să ducă în rătăcire, de se poate, şi pe cei aleşi.


text:
Iar el trimite-va îngerii săi şi aduna-va pe cei aleşi, din cele patru vânturi, de la marginea pământului până la marginea cerului.


text:
Învăţaţi de la smochin pilda pe care o dă: când mlădiţă lui se face fragedă şi înfrunzeşte, cunoaşteţi că vara este aproape.


text:
Tot aşa şi voi, când veţi vedea împlinindu-se aceste lucruri, să ştiţi că Fiul omului este aproape, la porţi.


text:
Iar despre ziua aceea şi despre ceasul acela nimeni nu ştie, nici îngerii din cer, nici Fiul, ci numai Tatăl.


text:
Este tocmai ca un om care a plecat în altă ţară şi lăsându-şi casa a dat puterea în mâna robilor, dând fiecăruia lucrul lui, iar portarului i-a poruncit să vegheze.


text:
Veghiaţi dar, că nu ştiţi când vine stăpânul casei, ori pe înserate, ori la miezul nopţii, ori la cântatul cocoşului, ori dis-de-dimineaţă.


text:
După două zile era sărbătoarea Paştilor şi Azimile. Ci mai marii preoţilor şi Cărturarii căutau ce fel să pună mâna pe Iisus, prin vicleşug, ca să-l omoare.


text:
Iar fiind în Betania, în casa lui Simon Leprosul, şi şezând la masă, a venit o femeie având un alabastru cu mir de nard curat, de mare preţ, şi spărgând vasul a vărsat mirul pe capul lui Iisus.


text:
Dar erau unii care erau mâhniţi în cugetul lor şi ziceau: Pentru ce s’a făcut acest prăpăd cu mirul?


text:
Căci putea să se vânză acest mir peste trei sute de dinari şi să se dea săracilor. Şi erau mânioşi pe femeie.


text:
Dar Iisus le-a zis: Daţi-i bună pace. Pentru ce îi faceţi supărare? Ce a făcut ea pentru mine este un lucru bun.


text:
Că pe săraci pururea îi aveţi cu voi şi oricând voiţi puteţi să le faceţi bine, ci pe mine nu mă aveţi pururea.


text:
Adevăr grăiesc vouă: oriunde se va predica evanghelia, în toată lumea, se va spune şi ce a făcut femeia aceasta, întru pomenirea ei.


text:
Iar Iuda Iscarioteanul, unul dintre cei doisprezece, s’a dus la mai marii preoţilor ca să-l vânză pe Iisus.


text:
Şi auzind ei s’au bucurat şi au făgăduit să-i dea bani. Deci Iuda căuta cum să-l dea, la timp prielnic, pe Iisus în mâna lor.


text:
Iar în ziua cea dintâi a Azimilor, când jertfeau mielul de Paşti, ucenicii lui l-au întrebat: Unde vrei să mergem să-ţi gătim, ca să mănânci Pastile?


text:
Atunci a trimis doi din ucenicii lui, zicându-le: Mergeţi în cetate şi vă va întâmpina un om ducând un urcior cu apă; luaţi-vă după el.


text:
Şi acolo unde va intra, spune-ţi stăpânului casei că învăţătorul zice: Unde este odaia de oaspeţi, unde să mănânc Paştile împreună cu ucenicii mei?


text:
Pe când şedeau la masă şi mâncau, Iisus grăit-a: Adevăr grăiesc vouă că unul dintre voi, care mănâncă împreună cu mine, mă va vinde.


text:
Atunci ei începură să se întristeze şi să-i zică, unul câte unul: Nu cumva sunt eu? şi celălalt: Nu cumva sunt eu?


text:
Fiul omului, într’adevăr, merge precum scris este despre el, dar vai de acel om prin care se vinde Fiul omului. Bine era de omul acela dacă nu s’ar fi născut.


text:
Şi mâncând ei, a luat Iisus pâine şi binecuvântând a frânt şi le-a dat lor şi a zis: Luaţi, mâncaţi, acesta este trupul meu.


text:
Adevăr grăiesc vouă că de acum nu voi mai bea din rodul viţei până în ziua aceea când îl voi bea nou, întru împărăţia lui Dumnezeu.


text:
Atunci Iisus le-a zis: Toţi vă veţi sminti întru mine, în noaptea aceasta, că scris este: Bate-voi păstorul şi se vor risipi oile;


text:
Ci Iisus i-a răspuns: Adevăr grăiesc ţie că tu acum, în noaptea aceasta, mai înainte ca să cânte de două ori cocoşul, te vei lepăda de mine de trei ori.


text:
El însă spunea stăruitor: Şi de-ar fi să mor cu tine, nu te voi tăgădui. Şi tot aşa au zis cu toţii.


text:
Apoi au venit la un loc împrejmuit al cărui nume este Ghetsemane şi acolo a zis către ucenicii săi: Şedeţi aici până ce mă voi ruga.


text:
Apoi mergând puţin mai înainte a căzut pe pământ şi se ruga că de este cu putinţă să treacă de la el ceasul acela.


text:
Şi zicea: Abba (părinte), toate sunt ţie cu putinţă; depărtează paharul acesta de la mine. Însă nu ce voiesc eu, dar ceea ce voieşti tu.


text:
Şi a venit la ucenici şi i-a găsit dormind şi a grăit către Petru: Simone, dormi? N’ai avut tărie ca să veghezi un ceas?


text:
Fiţi treji şi vă rugaţi ca să nu intraţi în ispită. Căci duhul este nepregetător, dar trupul, neputincios.


text:
Dar întorcându-se i-a găsit pe ei din nou dormind, căci ochii lor erau îngreuiaţi de somn şi nu ştiau ce să-i răspundă.


text:
Şi a venit a treia oară şi le-a zis: Dormiţi de acum şi vă odihniţi! Ajunge! A sosit ceasul. Iată Fiul omului este dat în mâinile păcătoşilor.


text:
Şi degrabă, pe când el încă vorbea, se ivi Iuda Iscarioteanul, unul dintre cei doisprezece, şi cu el o ceată, cu săbii şi cu fuşti, de la mai marii preoţilor, de la Cărturari şi de la bătrâni.


text:
Iar vânzătorul le-a fost dat un semn zicând: Pe care-l voi săruta, acela este. Puneţi mâna pe el şi duceţi-l cu bună pază.


text:
Unul din cei ce stăteau pe lângă el, scoţând sabia, a lovit pe sluga arhiereului şi i-a tăiat urechea.


text:
Şi Iisus luând cuvântul le-a vorbit: Ca la un tâlhar aţi ieşit cu săbii şi cu lănci, ca să mă prindeţi.


text:
În fiecare zi eram la voi în templu, învăţând, şi nu m’aţi prins. Dar toate acestea sunt ca să se împlinească scripturile.


text:
Şi l-au dus pe Iisus la arhiereu şi s’au adunat acolo toate căpeteniile preoţilor, cu bătrânii şi cu Cărturarii.


text:
Iar Petru, de departe, se ţinea după Iisus, până a intrat înăuntru în curtea arhiereului şi şedea împreună cu slujitorii şi se încălzea la foc.


text:
Mai marii preoţilor şi tot sinedriul căutau împotriva lui Iisus mărturie ca să-l dea la moarte, dar nu găseau.


text:
Noi l-am auzit zicând aşa: Dărâma-voi acest templu făcut de mână şi în trei zile altul, nefăcut de mână, voi clădi.


text:
Atunci sculându-se în mijlocul lor, arhiereul l-a întrebat pe Iisus, zicând: Nu răspunzi nimic la ce mărturisesc împotriva ta aceştia?


text:
Ci el tăcea şi nu răspundea nimic. Iarăşi l-a întrebat arhiereul şi i-a zis: Eşti tu Christosul, Fiul celui binecuvântat?


text:
Atunci Iisus i-a răspuns: Eu sunt şi veţi vedea pe Fiul omului şezând de-a-dreapta puterii şi viind cu norii cerului.


text:
Atunci unii începură să scuipe asupra lui şi să-i acopere faţa şi dându-i pumni să-i spună: Proroceşte. Iar slugărimea l-a luat la bătaie cu palmele.


text:
Şi văzându-l pe Petru, care se încălzea, s’a uitat bine la el şi a zis: Şi tu erai cu Iisus Nazarineanul.


text:
El însă tăgădui, zicând: Nici nu ştiu, nici nu înţeleg ce zici. Şi ieşi afară în curtea întâia. Atunci cântă cocoşul.


text:
Iar Petru tăgădui încă o dată. Însă peste puţin, cei ce stăteau acolo ziseră către Petru: Cu adevărat că eşti dintre ei; doar eşti galileian şi vorbirea ta este la fel.


text:
Şi numai decât cocoşul cântă a doua oară. Şi Petru îşi aduse aminte de cuvânt, cum îi zisese Iisus că: Mai nainte ca să cânte de două ori cocoşul, te vei lepăda de mine de trei ori. Şi gândindu-se a început să plângă.


text:
Iar dis-de-dimineaţă, arhiereii ţinură sfat cu bătrânii, cu Cărturarii şi cu tot sinedriul şi, după ce îl legară pe Iisus, îl duseră şi-l predară lui Pilat.


text:
Şi era unul, cu numele Baraba, închis împreună cu nişte răsculaţi, care în răscoală săvârşiseră un omor.


text:
Ci Pilat luând cuvântul încă o dată le-a zis: Dar ce voiţi să fac cu acesta care ziceţi că este împăratul Iudeilor?


text:
Ci Pilat voind să facă norodului pe voie le dărui pe Baraba, iar pe Iisus, biciuindu-l, îl dădu ca să se răstignească.


text:
După ce au râs astfel de el, l-au dezbrăcat de purpură şi l-au îmbrăcat cu hainele lui. Apoi l-au dus afară ca să-l răstignească.


text:
Şi au silit pe un trecător, care venea din ţarină, pe Simon Chirineul, tatăl lui Alexandru şi al lui Rufu, să ducă crucea lui.


text:
Iar cei ce treceau pe acolo îl huleau, clătinau capetele lor şi ziceau: Uhu! Tu care dărâmi templul şi în trei zile îl clădeşti,


text:
Aşijderea căpeteniile preoţilor şi cărturarii îl batjocoreau unii către alţii şi ziceau: Pe alţii a mântuit, dar pe sine nu poate să se mântuiască!


text:
El, Mesia, împăratul lui Israil, să se dea acum jos de pe cruce ca să vedem şi să credem! Cei dimpreună răstigniţi cu el îl ocărau deasemeni.


text:
Iar când a fost ceasul al şaselea (12 din zi), întuneric s’a făcut peste tot pământul, până la ceasul al nouălea (3 după-amiază).


text:
Şi la al nouălea ceas a strigat Iisus, cu glas mare, zicând: Eloi, Eloi, lama sabahtani? care însemnează: Dumnezeul meu, Dumnezeul meu, de ce m’ai părăsit?


text:
Atunci, alergând unul a umplut un burete de oţet, l-a pus într’o trestie şi i-a dat să bea, zicând: Lăsaţi să vedem dacă vine Ilie ca să-l coboare.


text:
Iar sutaşul care stătea în dreptul lui, văzând că astfel şi-a dat sufletul, a grăit: Cu adevărat omul acesta era Fiul lui Dumnezeu!


text:
Şi erau de faţă şi femei care priveau de departe, între ele Maria Magdalina şi Maria mama lui Iacob cel mic şi a lui Iosie, şi Salomia,


text:
Care, pe când Iisus era în Galileia, mergeau după el şi îi slujeau, cum şi altele multe, venite împreună cu el la Ierusalim.


text:
A venit Iosif cel de fel din Arimateia, sfetnic cu mare vază, care aştepta şi el împărăţia lui Dumnezeu, şi cutezând a intrat la Pilat şi a cerut trupul lui Iisus.


text:
Atunci Iosif cumpărând giulgiu de în şi luându-l pe Iisus de pe cruce, l-a înfăşurat în giulgiu şi l-a pus într’un mormânt care era săpat în stâncă. Apoi a prăvălit o piatră la uşa gropniţii.


text:
După ce a trecut ziua Sâmbetei, Măria Magdalina, Măria mama lui Iacob şi Salomia au cumpărat mirezme, ca să vie să ungă trupul lui Iisus.


text:
Şi intrând în gropniţă văzură un tânăr şezând în partea dreaptă, îmbrăcat într’o haină lungă albă, şi se spăimântară.


text:
El însă le grăi: Nu vă spăimântaţi. Căutaţi pe Iisus Nazarineanul, cel răstignit; a înviat; nu este aici. Iată locul unde l-au fost pus.


text:
Ci duceţi-vă de spuneţi ucenicilor lui şi lui Petru că merge în Galileia, mai înainte de voi; acolo îl veţi vedea, după cum v’a zis.


text:
Dar ele ieşind din gropniţă au fugit de acolo, că le cuprinsese cutremur şi uimire şi nimic n’au spus, căci se temeau.


text:
Iar dacă a înviat dimineaţa, în ziua cea dintâi a săptămânii, Iisus s’a arătat întâi Măriei Magdalina, din care scosese şapte demoni.


text:
După aceea s’a arătat, în altă înfăţişare, la doi dintr’înşii care mergeau pe drum, ducându-se la câmp.


text:
La urmă de tot, pe când cei unsprezece şedeau la masă, li s’a arătat şi i-a mustrat pentru necredinţa şi împietrirea inimii lor, că n’au crezut pe cei ce-l văzuseră înviat.


text:
Iar celor ce vor crede le vor urma aceste semne: în numele meu, demoni vor izgoni, în limbi nouă vor grăi,


text:
Şerpi vor lua în mână şi chiar ceva dătător de moarte de vor bea nu-i va vătăma; peste cei bolnavi îşi vor pune mâinile şi se vor face sănătoşi.


text:
Iar ei pornind au propovăduit pretutindeni, şi Domnul lucra cu ei şi întărea cuvântul, prin minunile care urmau. Amin.


text:
De vreme ce mulţi au încercat să întocmească o istorisire despre faptele deplin adeverite între noi,


text:
Am găsit şi eu cu cale, prea bunule Teofile, după ce, de la obârşie, am urmărit toate cu deamăruntul, să ţi le scriu cu bună rânduiala,


text:
Fost-a în zilele lui Irod împăratul Iudeii un preot cu numele Zaharia, din ceata preoţească a lui Abia, iar femeia lui era din fiicele lui Aaron şi se numea Elisabeta.


text:
Şi erau amândoi drepţi înaintea lui Dumnezeu, umblând fără prihană întru toate poruncile şi rânduielile Domnului.


text:
Dar îngerul zise către el: Nu te teme, Zaharie, pentru că rugăciunea ta a fost ascultată şi Elisabeta, femeia ta, îţi va naşte un fecior, pe care-l vei numi Ioan.


text:
Căci va fi mare în faţa Domnului; nu va bea nici vin, nici băutură ameţitoare şi chiar din pântecele mamei sale va fi plin de Duhul Sfânt.


text:
El va merge înaintea Domnului, cu duhul şi cu puterea lui Ilie, ca să întoarcă inimile părinţilor spre copii şi pe cei răzvrătiţi la înţelepciunea drepţilor, întocmind Domnului un popor pregătit.


text:
Atunci Zaharia vorbi către înger: După ce voi cunoaşte aceasta? Căci eu sunt bătrân şi femeia mea înaintată în vârstă.


text:
Ci îngerul răspunzând îi zise: Eu sunt Gavriil, cel ce stau înaintea lui Dumnezeu. Şi sunt trimis să grăiesc către tine, binevestindu-ţi ţie acestea.


text:
Deci iată vei fi mut, neputând să vorbeşti, până în ziua când vor fi acestea, pentru că n’ai crezut în cuvintele mele, care se vor împlini la timpul lor.


text:
Şi ieşind, nu putea să vorbească. Atunci ei cunoscură că a văzut în templu o arătare. Ci le făcea numai semne şi rămase mut.


text:
Iar în a şasea lună, îngerul Gavriil trimis fu de Dumnezeu, într’un oraş din Galileia, numit Nazaret,


text:
Către o fecioară logodită cu un bărbat care se chema Iosif, din casa lui David; iar numele fecioarei era Măria.


text:
Şi intrând îngerul la ea a grăit: Bucură-te, ceea ce eşti plină de dar. Domnul este cu tine. Binecuvântată eşti tu între femei.


text:
Ci ea, văzându-l, s’a turburat de cuvântul lui şi cugeta în sine ce fel de închinăciune poate să fie aceasta.


text:
Acesta va fi mare şi fiul Celui preaînalt se va chema şi Domnul Dumnezeu îi va da lui tronul părintelui său David.


text:
Ci îngerul răspunzând grăi: Duhul Sfânt va pogorî peste tine şi puterea Celui preaînalt te va umbri; pentru aceea şi sfântul care se va naşte din tine Fiul lui Dumnezeu se va chema.


text:
Şi iată Elisabeta, rudenia ta, a zămislit şi ea fecior la bătrâneţe, şi luna aceasta este luna a şasea, pentru ea, cea zisă stearpă.


text:
Şi în acele zile sculându-se Maria s’a dus în grabă în ţinutul muntos, într’un oraş al seminţiei lui Iuda.


text:
Iar când a auzit Elisabeta urarea Mariei, pruncul a săltat în sânul ei şi Elisabeta s’a umplut de Duhul Sfânt,


text:
Şi cu glas puternic a strigat şi a zis: Binecuvântată eşti tu între femei şi binecuvântat este rodul pântecelui tău.


text:
Şi au auzit vecinii şi rudele ei că Domnul a mărit mila lui faţă de ea şi se bucurau împreună cu Elisabeta.


text:
Iar când a fost în ziua a opta, au venit să taie împrejur pruncul şi voiau să-i zică Zaharia, după numele tatălui său.


text:
Dar în aceeaşi clipă, gura lui se deschise şi limba lui se deslegă şi începu să vorbească, binecuvântând pe Dumnezeu.


text:
Şi frica îi cuprinse pe toţi care locuiau în jurul lor; iar în tot ţinutul muntos al Iudeii aceste întâmplări treceau din gură în gură.


text:
Şi toţi câţi le auzeau le puneau la inimă, zicând: Ce va fi, oare, acest copil? Căci într’adevăr mâna Domnului era cu el.


text:
Bine este cuvântat Domnul Dumnezeul lui Israil, că a cercetat şi a făcut răscumpărare poporului său,


text:
Iar tu, pruncule, proroc al Celui Preaînalt te vei chema, că vei merge înaintea feţei Domnului, ca să găteşti căile lui,


text:
Din îndurările şi din milostivirea Dumnezeului nostru, întru care ne-a cercetat pe noi, de sus, soarele ce răsare,


text:
Luminând pe cei care şed în întuneric şi în umbra morţii şi îndreptând picioarele noastre pe calea păcii.


text:
Iar copilul creştea şi se întărea cu duhul. Şi a fost în pustie până în ziua arătării lui către Israil.


text:
Această înscriere s’a făcut mai nainte de cât aceea făcută pe când Quirinius era cârmuitorul Siriei.


text:
Atunci s’a suit şi Iosif din Galileia, din oraşul Nazaret, în Iudeia, la oraşul lui David, care se numeşte Betleem, pentru că era din casa şi din neamul lui David,


text:
Şi a născut pe fiul ei cel întâi născut şi l-a înfăşat şi l-a culcat în iesle, căci nu mai era loc, pentru ei, în casa de popas.


text:
Şi iată că îngerul Domnului a stătut lângă ei şi mărirea Domnului i-a învăluit în lumină, iar ei s’au înfricoşat cu frică mare.


text:
Dar îngerul le-a zis: Nu vă temeţi. Căci iată vă binevestesc vouă bucurie mare, care va fi pentru tot poporul;


text:
Iar după ce îngerii s’au depărtat de la ei, la cer, păstorii vorbiră unu către alţii: Să mergem dar, până la Betleem, să vedem lucrul acesta ce s’a făcut şi pe care Domnul ne-a dat să-l cunoaştem.


text:
Apoi păstorii s’au întors la turme preamărind şi lăudând pe Dumnezeu, pentru toate câte auziseră si văzuseră, precum li se vestise.


text:
Când s’au împlinit opt zile şi a fost să-l taie împrejur, i-au pus numele Iisus, cum a fost numit de înger, mai înainte ca să se zămislească în pântece.


text:
Iar când s’au împlinit zilele curăţirii lor, după legea lui Moise, l-au adus pe prunc la Ierusalim, ca să-l pună înaintea Domnului,


text:
Precum scrie în legea Domnului, că toată partea bărbătească, deschizând pântecele, sfânt Domnului se va chema,


text:
Şi iată, era un om în Ierusalim, anume Simeon, şi omul acela era drept şi temător de Dumnezeu, aşteptând mângâierea lui Israil şi Duhul Sfânt era asupra lui.


text:
Ci lui i se vestise de către Duhul Sfânt că nu va gusta moartea, până ce nu va vedea pe Unsul Domnului.


text:
Şi din îndemnul Duhului veni la templu, tocmai când părinţii aduceau acolo pe pruncul Iisus, ca să facă pentru el după datina legii.


text:
Şi Simeon i-a binecuvântat, iar către Maria, mama lui, a zis: Iată acesta este pus spre căderea şi spre ridicarea multora din Israil şi ca un semn de tăgadă, –


text:
Mai era o prorocită anume Ana, fiica lui Fanuil, din seminţia lui Aşer, ajunsă la adânci bătrâneţe şi care trăise cu bărbatul ei numai şapte ani de la căsătorie.


text:
Iar de optzeci şi patru de ani era văduvă şi nu se depărta de templu, slujind ziua şi noaptea, în post şi în rugăciune.


text:
În ceasul acesta, venind şi ea acolo şi aducând de faţă cu toţi, slavă lui Dumnezeu, vorbea despre prunc tuturor celor ce aşteptau mântuirea lui Israil.


text:
După ce au săvârşit toate, potrivit legii Domnului, s’au întors în Galileia, în Nazaret, oraşul lor,


text:
Iar copilul creştea şi se întărea cu duhul, umplându-se de înţelepciune, şi harul lui Dumnezeu era cu el.


text:
Sfârşindu-se zilele şi pornind ei înapoi, copilul Iisus a rămas în Ierusalim, şi părinţii lui n’au ştiut.


text:
Şi socotind că este împreună cu ceilalţi soţi de drum, au venit cale de o zi, căutându-l printre rude şi printre cunoscuţi.


text:
Iar după trei zile l-au aflat în templu, şezând în mijlocul învăţătorilor, pe care îi asculta şi-i întreba.


text:
Ci văzându-l rămaseră uimiţi, iar mama lui zise către el: Fiule, de ce ne-ai făcut nouă astfel? Iată tatăl tău şi eu îngrijoraţi te căutam.


text:
Atunci el le-a răspuns: Ce este de mă căutaţi? Oare nu ştiaţi că întru cele ale Părintelui meu se cădea ca eu să fiu?


text:
Apoi a plecat cu ei şi a venit în Nazaret şi le era supus. Iar mama lui păstra, în inima ei, toate aceste lucruri şi cuvinte.


text:
În al cincisprezecelea an al împărăţiei Cezarului Tiberiu, pe când Ponţiu Pilat era procuratorul Iudeii, Irod tetrarh al Galileii, Filip, fratele său, tetrarh al Itureii şi al ţinutului Trahonitidei, iar Lisanias tetrarh al Abilenei,


text:
În zilele arhiereilor Ana şi Caiafa, fost-a cuvântul lui Dumnezeu către Ioan, fiul lui Zaharia, în pustie.


text:
Atunci el a umblat prin toată împrejurimea Iordanului, propovăduind botezul pocăinţei, întru iertarea păcatelor,


text:
După cum scrie în cartea cuvintelor lui Isaia prorocul: Este glasul celui ce strigă în pustie: Gătiţi calea Domnului, drepte faceţi cărările lui.


text:
Orice prăpastie se va umplea şi orice munte şi orice deal se va pogorî; căile cele strâmbe se vor face drepte şi cele cu anevoie de umblat drumuri netede.


text:
Deci zicea Ioan mulţimilor care ieşiseră să se boteze dela el: Pui de năpârcă, cine v’a arătat că veţi scăpa de mânia ce va să fie?


text:
Faceţi dar roade vrednice de pocăinţă şi nu începeţi a zice în voi înşivă: Părintele nostru este Avraam, căci vă spun că Dumnezeu poate şi din pietrele acestea să ridice fii lui Avraam.


text:
Acum securea stă la rădăcina pomilor; deci orice pom care nu face fruct bun se taie şi se aruncă în foc.


text:
Răspunzând Ioan le grăia: Cel ce are două haine să dea celui ce nu are şi cel ce are de mâncare să facă de asemenea.


text:
Şi îl întrebau şi ostaşii, zicând: Dar noi ce să facem? Rostit-a şi către ei: Nu asupriţi pe nimeni, nu năpăstuiţi pe nimeni şi fiţi mulţumiţi cu plata voastră.


text:
Iar poporul fiind în aşteptare şi întrebându-se toţi despre Ioan, în cugetele lor: Să nu fie el cumva Christos?


text:
Ioan le răspunse tuturor zicând: Eu unul vă botez cu apă, dar vine cel ce este mai tare decât mine, căruia nu sunt vrednic să-i desleg cureaua încălţămintelor; el vă va boteza cu Duhul Sfânt şi cu foc.


text:
El ţine lopata în mâinile sale, şi-şi va curăţi aria şi va aduna grâul său în grânar, iar pleava va arde-o cu foc nestins.


text:
Însă Irod tetrarhul, mustrat de el pentru Irodiada, femeia lui Filip, fratele său, şi pentru toate relele care le făcuse Irod,


text:
Şi Duhul Sfânt în trupească înfăţişare, ca un porumbel, a pogorît asupra lui, şi din cer s’a făcut glas: Tu eşti fiul meu cel iubit, întru tine bine am voit.


text:
Iar Iisus când a început să predice era ca de treizeci de ani, fiind – după cum se credea – fiul lui Iosif, în faptă însă al lui Eh,


text:
Timp de patruzeci de zile, şi acolo a fost ispitit de Diavolul. În acele zile nu a mâncat nimic, ci sfârşindu-se zilele, Iisus a flămânzit.


text:
Dar Iisus îi răspunse: Scris este că nu numai cu pâine va trăi omul, ci cu orice cuvânt al lui Dumnezeu.


text:
Diavolul îl sui, după aceea, pe un munte înalt şi arătându-i, într’o clipă, toate împărăţiile lumii,


text:
Zise către Iisus: Ţie îţi voi da toată puterea aceasta şi strălucirea ei, căci mie îmi este dată şi o dau cui voiesc


text:
Ci răspunzând Iisus i-a zis: Scris este: Domnului Dumnezeului tău să te închini şi numai pe el unul să-l slujeşti.


text:
Atunci Diavolul îl duse în Ierusalim şi aşezându-l pe aripa templului îi zise: Dacă eşti fiul lui Dumnezeu, aruncă-te de aici jos;


text:
Iar Iisus s’a înapoiat întru puterea Duhului în Galileia şi faima lui s’a răspândit în toată acea împrejurime.


text:
Ci a venit în Nazaret, unde fusese crescut şi, după obiceiul lui, a intrat în ziua Sâmbetei în sinagogă şi s’a sculat să citească.


text:
Spiritul Domnului este asupra mea, pentru care m’a uns să binevestesc săracilor, m’a trimis să tămăduesc pe cei zdrobiţi cu inima,


text:
Să propovăduesc celor luaţi robi dezrobirea şi celor orbi căpătarea vederii, să dau drumul celor apăsaţi şi să vestesc anul plăcut Domnului.


text:
Şi înfăşurând la loc sulul cărţii şi dându-l slujitorului a şezut jos, iar ochii tuturor din sinagogă erau aţintiţi asupra lui.


text:
Şi toţi îi dădeau bună mărturie şi se mirau de cuvintele darului care ieşeau din gura lui şi ziceau: Nu este oare acesta fiul lui Iosif?


text:
Atunci el le-a zis: Cu adevărat, îmi veţi spune această pildă: Doftore, vindecă-te pe tine însuţi. Câte am auzit că ai făcut în Capernaum fă şi aici, în patria ta.


text:
În dreptate vă spun că multe văduve erau în zilele lui Ilie, în Israil, când s’a încuiat cerul trei ani şi şase luni încât a fost foamete mare peste tot pământul.


text:
Şi la nici una dintre ele n’a fost trimis Ilie, fără numai la o femeie văduvă, din Sarepta Sidonului.


text:
Şi mulţi leproşi erau în Israil în zilele prorocului Eliseu, dar nici unul dintre ei nu s’a curăţit, fără numai Neeman Sirianul.


text:
Şi sculându-se l-au scos afară din oraş şi l-au dus până la sprânceana muntelui, pe care era zidit oraşul lor, ca să-l arunce în prăpastie;


text:
Lasă! Ce avem noi cu tine, Iisuse Nazarinene? Ai venit ca să ne pierzi? Te ştim cine eşti: Sfântul lui Dumnezeu.


text:
Atunci Iisus l-a certat şi i-a zis: Amuţeşte şi ieşi afară din el. Iar demonul aruncându-l în mijlocul sinagogii a ieşit din el fără ca să-l vatăme.


text:
Şi frică li s’a făcut tuturor şi spuneau unii către alţii şi ziceau: Ce vorbă e aceasta? Că porunceşte duhurilor necurate, cu stăpânire şi cu putere, şi ele se duc!


text:
După ce s’a sculat din sinagogă, a venit în casa lui Simon. Ci soacra lui Simon era prinsă de nişte friguri rele şi l-au rugat pentru ea.


text:
Atunci Iisus, plecându-se deasupra ei, a certat frigurile şi frigurile au lăsat-o. Iar ea degrabă sculându-se, îi slujea pe ei.


text:
După scăpătatul soarelui, toţi câţi aveau bolnavi, cu fel şi fel de boale, i-an adus la el; ci el, punându-şi mâinile pe fiecare dintre ei, îi făcea sănătoşi.


text:
Din mulţi ieşeau şi demoni care strigau şi ziceau: Tu eşti fiul lui Dumnezeu. Dar el certându-i nu-i lăsa să vorbească, fiindcă ştiau că el este Christos.


text:
Făcându-se ziuă, a ieşit şi s’a dus într’un loc pustiu. Dar mulţimile îl căutau şi au venit până la el şi ţineau ca să nu plece de la ei.


text:
Ci Iisus le-a grăit: Se cade să bine vestesc împărăţia lui Dumnezeu şi altor cetăţi, fiindcă pentru aceasta sunt trimis.


text:
Pe când mulţimea se grămădea la el, ca să asculte cuvântul lui Dumnezeu, şi el şedea lângă lacul Ghenisaret,


text:
Ci urcându-se într’una din bărci, care era a lui Simon, l-a rugat s’o mâe puţin de la uscat. Apoi, şezând în barcă, învăţa din ea mulţimile.


text:
Iar când a contenit de vorbit, i-a zis lui Simon: Mână la adânc şi lăsaţi în jos mrejele voastre, ca să pescuiţi.


text:
Atunci răspunzând Simon i-a grăit: Învăţătorule, toată noaptea ne-am trudit şi nimic nu am prins, dar pe cuvântul tău voi lăsa mrejele în jos.


text:
Deci, au făcut semn tovarăşilor din cealaltă barcă să vie să le ajute. Şi au venit şi au umplut amândouă bărcile, de erau gata să se afunde.


text:
Iar Simon Petru văzând aceasta a căzut la genunchii lui Iisus şi i-a zis: Du-te de la mine, Doamne, că sunt om păcătos.


text:
Căci spaima îl cuprinsese pe el şi pe toţi cei ce erau cu el, de pescuitul atâtor peşti pe care îi prinseseră.


text:
Tot aşa şi pe Iacob şi pe Ioan, feciorii lui Zevedeu, care erau tovarăşii lui Petru. Atunci Iisus a rostit către Petru: Nu-ţi fie frică. De acum înainte vei fi pescar de oameni.


text:
Pe când era el într’unul din oraşe, iată că un om plin de lepră,văzând pe Iisus, a căzut cu faţa la pământ şi s’a rugat zicând: Doamne, dacă vrei, poţi să mă curăţeşti.


text:
Atunci el întinzând mâna, s’a atins de lepros şi a grăit: Vreau, curăţeşte-te, Şi îndată s’a dus lepra de pe el.


text:
Iar Iisus i-a poruncit să nu spună la nimeni, ci – mergând, arată-te preotului şi pentru curăţirea ta du jertfa, precum orânduit-a Moise, spre mărturie lor.


text:
Dar cu atât mai vârtos străbătea vorba despre el şi gloate multe se adunau ca să asculte şi să se tămăduiască de suferinţele lor.


text:
Şi a fost aşa că, într’o zi, Iisus învăţa. Iar de faţă şedeau Farisei şi învăţători ai legii, veniţi din toate satele Galileii, din Iudeia şi din Ierusalim. Şi puterea Domnului era cu el şi el tămăduia.


text:
Şi iată că nişte bărbaţi aduceau cu patul pe un om care era slăbănog şi căutau să-l ducă înlăuntru şi să-l pună înaintea lui-;


text:
Dar negăsind pe unde să-l ducă, din pricina mulţimii, s’au suit pe podina acoperişului şi printre cărămizi l-au lăsat în jos cu patul, la mijloc în faţa lui Iisus.


text:
Dar Fariseii şi Cărturarii începură să-şi dea cu socoteala şi să zică: Cine e acesta care vorbeşte asemenea hule? Cine poate să ierte păcatele decât unul Dumnezeu?


text:
Iisus însă, cunoscând gândurile lor, luând cuvântul, a grăit către ei: Ce vă întrebaţi în inimile voastre?


text:
Iar ca să ştiţi că Fiul omului are pe pământ putere să ierte păcatele – zis-a celui slăbănog: ţie grăiesc, scoală-te, ia patul tău şi te du în casa ta.


text:
Şi numaidecât sculându-se înaintea lor, luând patul pe care zăcuse, s’a dus la casa sa, mărind pe Dumnezeu.


text:
Şi uimirea i-a cuprins pe toţi şi lăudau pe Dumnezeu şi plini de frică ziceau: Văzut-am astăzi lucruri de necrezut.


text:
În urma acestora, ieşind, a văzut un vameş cu numele Levi, care şedea la vamă, şi i-a zis: Vino după mine.


text:
Şi Levi i-a făcut un ospăţ mare la el acasă. Şi era gloată multă de vameşi şi de alţii, care şedeau cu ei la masă.


text:
Dar Fariseii şi Cărturarii lor murmurau către ucenicii lui spunând: De ce mâncaţi şi beţi împreună cu vameşii şi cu păcătoşii?


text:
Atunci zis-au lui: Ucenicii lui Ioan postesc adesea şi fac rugăciuni, aşijderea şi ai Fariseilor, iar ai tăi mănâncă şi beau.


text:
Iisus însă le-a răspuns: Nu cumva puteţi pe fiii nunţii să-i faceţi să postească, pe cât timp este mirele cu ei?


text:
Le-a spus lor şi o pildă: Nimeni nu smulge petic de la haină nouă ca să-l cârpească la una veche, altfel rupe haina cea nouă, iar petecul luat din ea nu se potriveşte la cea veche.


text:
Şi nimeni iarăşi nu pune vin nou în burdufuri vechi, altfel vinul nou va sparge burdufurile; şi se varsă şi vinul şi se nimicesc şi burdufurile.


text:
Apoi nimeni, după ce a băut vin vechi, nu voieşte degrabă de cel nou, fiindcă zice: E bun cel vechi.


text:
Într’o Sâmbătă – a doua după Paşte – Iisus mergea printre holde, iar ucenicii lui smulgeau spice, le frecau cu mâinile şi mâncau.


text:
Atunci Iisus le-a răspuns: Oare n’aţi citit ce-a făcut David, când a flămânzit el şi cei ce erau cu el?


text:
Cum a intrat în locaşul lui Dumnezeu şi a luat pâinile punerii înainte şi a mâncat şi a dat şi soţilor lui, din ele, pe care nu se cuvine să le mănânce decât numai preoţii?


text:
Într’altă Sâmbătă, a intrat în sinagogă şi învăţa. Şi era acolo un om a cărui mână dreaptă era uscată.


text:
Ci Cărturarii şi Fariseii îl pândeau să vadă de tămădueşte în ziua Sâmbetei, ca să-i găsească cuvânt de învinuire.


text:
Dar el cunoştea gândurile lor. A zis deci omului care avea mâna uscată: Scoală-te şi stai aici la mijloc. El s’a sculat şi a stat.


text:
Atunci Iisus grăit-a către ei: Vă întreb pe voi: Ce se cade Sâmbăta: a face bine sau a face rău, a scăpa un suflet sau a-l pierde?


text:
Şi de jur privindu-i pe ei toţi, a zis omului: întinde mâna ta. Iar el făcu aşa şi mâna lui se făcu la loc sănătoasă ca şi cealaltă.


text:
În zilele acelea, Iisus a ieşit la munte ca să se roage şi a petrecut noaptea în rugăciune către Dumnezeu.


text:
Iar dacă s’a făcut ziuă, a chemat la sine pe ucenicii săi şi a ales din ei doisprezece pe care i-a numit apostoli:


text:
Iar după ce a coborît împreună cu ei, a stat în loc şes, şi erau acolo gloate multe de ucenici ai săi şi mulţime mare de norod, din toată Iudeia, din Ierusalim şi de pe ţărmul Tirului şi al Sidonului, oare veniseră ca să-l asculte şi să se vindece de boalele lor.


text:
Atunci el, ridicându-şi ochii spre ucenicii săi, le-a cuvântat: Fericiţi voi cei săraci, că a voastră este împărăţia lui Dumnezeu.


text:
Fericiţi sunteţi când oamenii vă vor urî pe voi şi vă vor da afară dintre ei, şi vă vor batjocori şi vor lepăda numele vostru ca urît din pricina Fiului omului.


text:
Bucuraţi-vă în ziua aceea şi săltaţi că iată plata voastră multă este în cer; pentru că tot aşa făceau părinţii lor cu prorocii.


text:
Vai vouă celor acum sătui, că veţi flămânzi; vai vouă celor ce astăzi râdeţi, că veţi fi în întristare şi veţi plânge.


text:
Vai vouă când toţi oamenii vă vor zice: Bine de voi! Căci tot aşa părinţii lor făceau cu prorocii mincinoşi.


text:
Iar vouă celor ce ascultaţi vă spun: Iubiţi pe vrăjmaşii voştri, faceţi bine celor ce vă urăsc pe voi;


text:
Celui ce te loveşte peste falcă înfăţişează-i şi pe cealaltă; şi cu cel care îţi ia veşmântul nu te pune în pricină nici pentru cămaşă.


text:
Căci de iubiţi pe cei ce vă iubesc, ce mulţumită puteţi avea? Doar şi păcătoşii au iubire pentru cei ce le poartă iubire.


text:
Şi dacă faceţi bine la cei ce vă fac bine, ce mulţumită puteţi avea? Doar şi păcătoşii acelaşi lucru fac.


text:
Şi dacă împrumutaţi pe aceia de la care nădăjduiţi să luaţi, ce mulţumită puteţi avea? Doar şi păcătoşii dau cu împrumut păcătoşilor, ca să primească înapoi întocmai.


text:
Ci iubiţi pe duşmanii voştri, faceţi bine şi daţi cu împrumut, fără să nădăjduiţi nimic în schimb, şi răsplata voastră va fi multă şi veţi fi fiii Celui Preaînalt, că el este bun către cei nemulţumitori şi răi.


text:
Daţi şi vi se va da. Turna-vor în sânul vostru o măsură bună, îndesată, clătinată şi plină să se verse, căci cu ce măsură măsuraţi cu ea se va măsura şi vouă.


text:
Nu se poate ucenic mai preisus decât dascălul; adus la desăvârşire, fi-va fiecare ucenic deabia ca învăţătorul său.


text:
Cum poţi să zici fratelui tău: Frate, stai să scot paiul din ochiul tău, nevăzând tu însuţi bârna care este în ochiul tău? Făţarnice, scoate mai întâi bârna din ochiul tău şi atunci vedea-vei să scoţi gunoiul din ochiul fratelui tău.


text:
Iar fiecare pom se cunoaşte după roadele lui. Căci nu din scaieţi culeg oamenii smochine, nici struguri din mărăcine.


text:
Omul bun din vistieria cea bună a inimii sale scoate cele bune, pe când omul rău din vistieria cea rea a inimii lui scoate cele rele. Căci din prisosinţa inimii grăieşte gura lui.


text:
Asemenea este unui om care zidindu-şi casă, a săpat, a adâncit şi i-a pus temelia în stâncă. Şi venind apele mari şi puhoiul izbind în casa aceea, n’a putut s’o clintească, fiindcă era temeinic clădită.


text:
Iar cel ce aude, dar nu îndeplineşte, este asemenea omului care şi-a zidit casa pe ţărână, fără de temelie şi izbind în ea puhoiul, s’a prăbuşit degrabă şi prăbuşirea acelei case a fost mare.


text:
Auzind deci despre Iisus, a trimis la el pe bătrânii Iudeilor, rugându-l ca să vie şi să scape pe sluga lui.


text:
Atunci Iisus a pornit cu ei. Şi fiind el acum nu departe de casa sutaşului, a trimis la el prieteni şi i-a zis: Doamne, nu te osteni, că nu sunt vrednic ca să intri sub acoperământul meu.


text:
De aceea, nici pe mine nu m’am socotit vrednic să viu la tine. Ci spune un cuvânt şi se va tămădui robul meu.


text:
Că şi eu sunt om pus sub poruncă şi am la rândul meu ostaşi sub mine şi spun acestuia: du-te, şi se duce, şi altuia: vino, şi vine, şi slugii mele: fă aceasta, şi face.


text:
Iar Iisus auzind acestea s’a mirat de sutaş şi întorcându-se a zis mulţimii care venea după el: Vă spun că nici în Israil n’am aflat atâta credinţă.


text:
În ziua următoare, s’a dus într’un târg numit Nain şi cu el împreună mergeau mulţi ucenici de ai lui şi mult norod.


text:
Iar când s’a apropiat de porţile târgului, iată scoteau un mort, singurul fecior al maicii sale, şi ea era văduvă, iar popor din târg era cu ea destul.


text:
Atunci, apropiindu-se, s’a atins de raclă, iar cei ce o duceau au stat locului; iar el a rostit: Tânărule, ţie zic, scoală-te.


text:
Şi frica i-a cuprins pe toţi şi preamăreau pe Dumnezeu zicând că: Proroc mare s’a ridicat între noi, şi că: Dumnezeu a cercetat norodul său.


text:
Atunci el chemând la sine pe doi dintre ucenicii săi, i-a trimis către Domnul zicând: Eşti tu cel ce va să vie sau să aşteptăm pe altul?


text:
Ajungând la Iisus, acei bărbaţi au zis: Ioan Botezătorul ne-a trimis la tine cu acest cuvânt: Eşti tu cel ce va să vie sau să aşteptăm pe altul?


text:
Iar în acel ceas, Iisus vindeca pe mulţi de boli şi de răni şi de duhuri rele şi multor orbi le dăruia vederea.


text:
Deci răspunzând Iisus le-a zis: Duceţi-vă şi spuneţi lui Ioan ce-aţi văzut şi ce-aţi auzit: Orbii văd, ologii umblă, leproşii se curăţesc, surzii aud, morţii înviază şi săracilor h se binevesteşte.


text:
Iar după ce vestitorii lui Ioan plecară, Iisus a început să vorbească mulţimilor despre Ioan: Ce aţi ieşit să priviţi în pustie? Oare trestie clătinându-se de vânt?


text:
Nu! Ce-aţi ieşit, dar, să vedeţi? Oare om îmbrăcat în veşminte moi? Nu! Iată, cei ce petrec în haine scumpe şi’n desfătare sunt în casele împăraţilor.


text:
Acesta este cel despre care s’a scris: Iată trimit, înaintea feţei tale pe îngerul meu, care va găti calea ta, înaintea ta.


text:
Căci vă spun: între cei născuţi din femei, nici unul nu este mai mare decât Ioan Botezătorul; dar cel mai mic din împărăţia lui Dumnezeu este mai mare decât el.


text:
Şi tot norodul care l-a ascultat şi vameşii dreptate dat-au lui Dumnezeu, botezându-se cu botezul lui Ioan.


text:
Iar Fariseii şi învăţătorii legii, care nu s’au botezat de la el, au lepădat, pentru sufletul lor, sfatul lui Dumnezeu.


text:
Sunt asemenea copiilor care şed în târg şi strigă unii către alţii, zicând: V’am cântat din fluer şi n’aţi jucat; v’am cântat de jale şi n’aţi plâns.


text:
A venit şi Fiul omului, mâncând şi bând şi spuneţi: Iată om mâncăcios şi băutor de vin, prieten al vameşilor şi al păcătoşilor!


text:
Unul din Farisei l-a rugat pe Iisus să mănânce la el. Şi a intrat în casa Fariseului şi a şezut la masă.


text:
Şi, iată, o femeie, care era în oraş păcătoasă, prinzând de veste că şade la masă în casa Fariseului, a adus un alabastru cu mir.


text:
Şi ţinându-se dinapoi, lângă picioarele lui Iisus, şi plângând, a început să ude cu lacrimi picioarele lui şi cu părul capului ei să le şteargă. Şi săruta picioarele lui şi le ungea cu mir.


text:
Văzând aceasta, Fariseul care-l chemase a vorbit în gândul lui şi a zis: Acesta, de-ar fi proroc, ar şti cine e şi ce fel e femeia care se atinge de el, că este păcătoasă.


text:
Atunci Iisus luând cuvântul grăit-a către el: Simone, am să-ţi spun ceva. Învăţătorule, spune – rosteşte el.


text:
Dar neavând ei cu ce să plătească, i-a iertat pe amândoi. Spune-mi: care dintre ei îl va iubi mai mult?


text:
Simon răspunzând a zis: Gândesc că acela căruia i-a fost iertat mai mult. Răspuns-a lui Iisus: Drept ai judecat.


text:
Apoi, întorcându-se către femeie, i-a zis lui Simon: Vezi pe femeia aceasta? Am intrat la tine în casă: apă de spălat pe picioare nu mi-ai dat; ea însă, cu lacrimi mi-a udat picioarele şi le-a şters cu părul ei.


text:
Drept aceea, îţi spun, iertate sunt ei păcatele ei cele multe, căci mult a iubit. Iar cui puţin se iartă, puţin iubeşte.


text:
Şi fost-a, după acestea, că Iisus călătorea din oraş în oraş şi din sat în sat, spunând tare şi binevestind împărăţia lui Dumnezeu, iar cei doisprezece apostoli erau cu el,


text:
Asemenea, oarecare femei care fuseseră tămăduite de duhuri rele şi de boale: Maria numită Magdalina, din care ieşiseră şapte demoni,


text:
Şi Ioana, femeia lui Huza, îngrijitorul lui Irod, şi Susana şi multe altele care îl ajutau din averile lor.


text:
În vremea aceea, adunându-se mult norod şi cei care, de prin toate oraşele, veneau la el, a vorbit în parabolă:


text:
Eşit-a semănătorul să semene sămânţa sa. Şi când semăna el, o parte a căzut lângă drum şi a fost călcată cu picioarele şi păsările cerului au mâncat-o.


text:
Iar altă parte a căzut în pământul cel bun şi crescând a făcut rod însutit. Şi după ce a spus aceasta a strigat: Cine are urechi de auzit să auză.


text:
El atunci a răspuns: Vouă vă este dat să cunoaşteţi tainele împărăţiei lui Dumnezeu, dar celorlalţi: în pilde, ca văzând să nu vază şi auzind să nu înţeleagă.


text:
Cei de lângă cale sunt cei care aud, dar vine Diavolul şi ia cuvântul din inima lor, ca nu cumva, crezând, să se mântuiască.


text:
Cei din loc pietros sunt aceia care, auzind cuvântul, îl primesc cu bucurie, dar aceştia nu au rădăcină; ei cred până la o vreme, iar în ceasul ispitei se leapădă.


text:
Ce-a fost căzut între spini, aceştia sunt cei ce aud cuvântul, dar, umblând sub povara grijilor, a bogăţiei şi a plăcerilor vieţii, se înnăbuşesc şi nu rodesc desăvârşit.


text:
Iar ce a fost în pământ bun, aceştia sunt cei ce, cu inimă curată şi bună, aud cuvântul, îl păstrează şi fac rod, întru răbdare.


text:
Nimeni, dacă aprinde făclie, n’o ascunde sub un vas, sau n’o pune sub pat, ci o aşează în sfeşnic, pentru ca acei ce intră să vază lumina.


text:
Căci nu este nimic ascuns care să nu se dea pe faţă şi nimic tainic care să nu se cunoască şi să nu vie la arătare.


text:
Luaţi seama deci, cum auziţi: Celui ce are i se va da, iar de la cel ce nu are, şi ce gândeşte că are lua-se-va de la el.


text:
Atunci au venit la el mama lui şi fraţii lui; dar nu puteau să se întâlnească cu el din pricina mulţimii norodului.


text:
Ci el răspunzând grăit-a către ei: Mama mea şi fraţii mei sunt aceştia care ascultă cuvântul lui Dumnezeu şi-l îndeplinesc.


text:
Într’o zi astfel a fost că Iisus a intrat în corabie, cu ucenicii lui, şi le-a zis: Să trecem de partea cealaltă a lacului. Şi au purces.


text:
Dar pe când ei vâsleau, Iisus a adormit. Atunci o viforniţă de vânt se lăsă pe lac, iar ei se umplură de apă şi statură în cumpăna primejdiei.


text:
Ci venind la el, ucenicii l-au deşteptat şi i-au zis: Învăţătorule, Învăţătorule, pierim! Atunci el sculându-se a certat vântul şi volbura apei, şi ele au contenit şi s’a făcut linişte.


text:
Iar ucenicilor le-a zis: Unde este credinţa voastră? Ei însă, spăimântaţi şi uimiţi, ziceau unii către alţii: Oare cine este acesta? Că porunceşte şi furtunilor şi apei şi ascultă de el!


text:
Când a ieşit pe uscat, l-a întâmpinat un om din cetate, care avea demon şi care de multă vreme nu mai punea haină pe el şi în casă nu mai sălăşluia, ci în peşterile de îngropăciune.


text:
Văzându-l pe Iisus, a răcnit şi a căzut înaintea lui şi cu glas puternic a zis: Ce ai cu mine, Iisuse, Fiule al lui Dumnezeu, Cel Preaînalt? Rogu-te, nu mă munci.


text:
Că Iisus poruncea duhului necurat să iasă afară din om. Pentru că îl apuca de multe ori; şi-l legau în lanţuri şi în obezi şi-l puneau sub pază, dar el sfărâmând legăturile era mânat de demon în pustii.


text:
Şi l-a întrebat Iisus, zicând: Care-ţi este numele? El a răspuns: Legiune. Căci demoni mulţi intraseră în el.


text:
Iar acolo era o turmă mare de porci, care păşteau pe munte. Şi l-au rugat să le îngăduiască lor să intre în porci; şi le-a îngăduit.


text:
Şi ieşind demonii din om au intrat în porci, iar turma s’a repezit de pe povârniş în lac, şi s’a înnecat.


text:
Atunci locuitorii au ieşit să vază ce a fost şi au venit la Iisus şi au găsit pe omul din care ieşiseră demonii. îmbrăcat şi cu minte, şezând jos la picioarele lui Iisus, şi s’au înfricoşat.


text:
Şi l-a rugat pe el toată mulţimea din ţinutul Gherghesenilor, să se.ducă de la ei, căci frică mare îi cuprinsese. Ci el, intrând în corabie, s’a înapoiat.


text:
Iar bărbatul din care ieşiseră demonii se ruga de el să-l lase lângă sine. Iisus însă i-a dat drumul, zicând:


text:
Întoarce-te în casa ta şi spune cât bine ţi-a făcut ţie Dumnezeu. Şi el s’a dus, vestind prin tot oraşul cât bine i-a făcut Iisus lui.


text:
Şi iată că vine un bărbat al cărui nume era Iair şi care era mai marele sinagogii. Şi căzând la pioioarele lui Iisus, îl ruga să intre în casa lui,


text:
Că avea numai o fată, ca de doisprezece ani, şi ea era pe moarte. Şi pe când se ducea Iisus, gloatele îl împresurau.


text:
Ci o femeie, care avea de doisprezece ani scurgere de sânge şi cheltuise cu doftorii toată starea ei, neputând să se vindece de către nimeni,


text:
S’a apropiat de Iisus, pe la spate, şi s’a atins de ciucurii hainei lui şi, în aceeaşi clipă, curgerea sângelui ei a stat.


text:
Atunci Iisus a zis: Cine este care s’a atins de mine? Dar toţi au tăgăduit. Petru şi ceilalţi soţi răspunseră: Invăţărorule, mulţimile te împresoară şi te îmbulzesc şi tu spui: Cine este care s’a atins de mine?


text:
Atunci femeia, văzându-se vădită, a venit tremurând şi căzând la picioarele lui a spus. de faţă cu tot norodul, din care pricină s’a atins de el şi cum s’a tămăduit numaidecât.


text:
Pe când el vorbea îneă, vine cineva din casa mai marelui sinogogii şi spune: A murit copila ta. Nu mai osteni pe învăţătorul.


text:
Şi intrând în casă n’a lăsat pe nimeni să intre cu el, decât numai pe Petru, pe Ioan, pe Iacob, pe tatăl copilei şi pe mamă.


text:
Atunci el după ce i-a scos pe toţi afară, apucând mâna copilei a strigat zicând: Copilă, deşteaptă-te!


text:
După acestea, a chemat la sine pe cei doisprezece ucenici ai săi şi le-a dat putere şi stăpânire peste toţi demonii, şi putere să tămăduiască boalele.


text:
Şi le-a zis: Să nu luaţi nimic pe drum, nici toiag, nici traistă, nici pâine, nici parale şi nici câte două haine.


text:
Şi dacă nu vor să vă primească, ieşind din cetatea aceea scuturaţi praful de pe picioarele voastre, spre mărturie asupra lor.


text:
Ci a auzit Irod tetrarhul de toate aceste fapte şi era în nedumerire, că se zicea de către unii cum că Ioan s’a sculat din morţi;


text:
Iar de către alţii că Ilie s’a arătat, şi iarăşi de către alţii că un profet dintre cei vechi a înviat.


text:
Irod însă zicea: Lui Ioan eu i-am tăiat capul. Cine este dar acesta despre care aud astfel de fapte? De aceea, căuta să-l vadă.


text:
Ci apostolii înapoindu-se i-au spus lui Iisus toate câte au făcut. Atunci el i-a luat cu sine şi s’a dus deoparte într’un loc pustiu, spre un oraş numit Betsaida.


text:
Dar mulţimile, prinzând de veste, au mers după el, şi el, primindu-le, le grăia despre împărăţia lui Dumnezeu, iar pe cei care aveau trebuinţă de tămăduire îi făcea sănătoşi.


text:
Dar ziua a început să se plece spre seară. Atunci venind la el cei doisprezece i-au spus: Dă drumul mulţimii să se ducă prin satele şi prin colibele dimprejur, ca să poposească şi să-şi găsească de mâncare, pentru că aici suntem în loc pustiu.


text:
Iisus însă le-a răspuns: Daţi-le voi să mănânce. Ci ei au zis: Nu avem mai mult decât cinci pâini şi doi peşti, afară numai dacă, ducându-ne noi înşine, vom cumpăra merinde la tot acest norod.


text:
Căci erau ca la cinci mii de bărbaţi. Dar el zis-a către ucenicii lui: Aşezaţi-i jos, în cete de câte cincizeci de inşi.


text:
Iar Iisus, luând cele cinci pâini şi cei doi peşti şi căutând la cer, le-a binecuvântat, a frânt şi a dat ucenicilor, ca să pună mulţimii înainte.


text:
Odată, când Iisus era singur şi se ruga, iar ucenicii erau cu el, i-a întrebat pe ei zicând: Cine spun mulţimile că sunt eu?


text:
Atunci ei au răspuns: Ioan Botezătorul, iar alţii Ilie, alţii însă, că a înviat unul din prorocii din vechime.


text:
Ci el i-a întrebat: Dar voi cine ziceţi că sunt eu? Răspunzând atunci Petru a rostit: Christosul lui Dumnezeu.


text:
Şi a mai zis că Fiul omului trebue să pătimească mult şi să fie lepădat de către bătrâni, de către mai marii preoţilor şi de către cărturari şi să fie omorît, iar a treia zi să învieze.


text:
Apoi a vorbit către toţi: Dacă vrea cineva să vină după mine, să se lepede de sine, să-şi ia crucea în fiecare zi şi să-mi urmeze;


text:
Căci cine va voi să-şi mântuiască sufletul îl va pierde, iar cine-şi va pierde sufletul său, pentru mine, şi-l va mântui.


text:
Iar cine se va ruşina de mine şi de cuvintele mele, şi Fiul omului se va ruşina de el, când va veni întru mărirea sa şi a Tatălui şi a sfinţilor îngeri.


text:
Cu adevărat vă spun vouă că sunt unii dintre cei ce stau aici, care nu vor gusta moarte până ce nu vor vedea împărăţia lui Dumnezeu.


text:
Iar după cuvintele acestea, ca la opt zile, Iisus a luat cu sine pe Petru, pe Ioan şi pe Iacob şi s’a suit în munte, ca să se roage.


text:
Iar Petru şi soţii lui erau îngreuiaţi de somn, dar stăruind ei în veghe au văzut mărirea lui şi pe cei doi bărbaţi care stăteau împreună cu el.


text:
Şi când a fost să se despartă aceştia de Iisus, zis-a Petru către el: Învăţătorule, bine este ca noi să fim aici. Să facem trei colibe, una ţie şi una lui Moise şi una lui Ilie – neştiind ce să spună.


text:
Iar când a trecut glasul s’a aflat Iisus singur. Ci ei au tăcut şi nimănui n’au spus nimic, în zilele acelea, din cele ce au văzut.


text:
Şi iată, un bărbat din gloată a strigat şi a zis: Învăţătorule, rogu-mă ţie, caută spre fiul meu, că îl am numai pe el;


text:
Şi iată un duh îl apucă şi deodată răcneşte şi-l zgudue cu spume şi-l zdrobeşte şi cu greu se duce de la el.


text:
Atunci Iisus răspunzând a zis: O, neam fără credinţă şi stricat! Până când voi fi la voi şi vă voi îngădui? Adu aici pe fiul tău.


text:
Dar când venea către Iisus, demonul îl trânti şi-l zgâlţâi. Atunci Iisus certă duhul necurat, vindecă pe copil şi-l dădu tatălui său.


text:
Iar toţi au rămas uimiţi de măreţia lui Dumnezeu. Şi pe când ei toţi se mirau de câte le făcea, a rostit către ucenicii săi:


text:
Dar ei nu înţelegeau rostirea aceasta, căci era ascunsă pentru ei, ca să n’o priceapă, şi le era teamă să-l întrebe pe Iisus despre cuvânt.


text:
Şi le-a zis: Oricine va primi pruncul acesta, întru numele meu, pe mine mă primeşte; iar oricine mă va primi pe mine primeşte pe cel ce m’a trimis pe mine. Căci cine este mai mic între voi toţi, acesta este mai mare.


text:
Atunci Ioan a început să spună: Învăţătorule, am văzut pe unul care, în numele tău, scotea afară demoni şi l-am oprit, pentru că nu urmează împreună cu noi.


text:
Iar când a fost să se împlinească zilele înălţării sale, atunci el îndreptă statornic faţa sa ca să meargă la Ierusalim.


text:
Ci a trimis înaintea feţei sale vestitori. Ci ei mergând au intrat într’un târg al Samaritenilor ca să-i gătească de popas.


text:
Atunci Iacob şi Ioan, ucenicii lui, văzând acestea i-au grăit: Vrei, Doamne, să zicem să pogoare foc din cer şi să-i mistuiască precum a făcut şi Ilie?


text:
Dar Iisus întorcându-se i-a certat şi le-a zis: Nu ştiţi oare fiii cărui spirit sunteţi? Că Fiul omului n’a venit ca să piardă sufletele oamenilor, ci ca să le mântuiască.


text:
Atunci Iisus i-a spus: Vulpile au vizuini şi păsările cerului cuiburi; dar Fiul omului n’are unde să-şi plece capul.


text:
Şi a grăit către altul: Vino după mine. Ci el a zis: Doamne, lasă-mă întâi să merg să îngrop pe tatăl meu.


text:
Răspuns-a lui Iisus: Lasă morţii să-şi îngroape morţii lor, iar tu mergi de vesteşte împărăţia lui Dumnezeu.


text:
Zis-a şi un altul: Voi merge, Doamne, după tine, dar mai întâi îngădue-mi ca să-mi i-au rămas bun de la cei din casa mea.


text:
Iisus însă a rostit către el: Nici unul care pune mâna lui pe plug şi se uită îndărăt nu este potrivit pentru împărăţia lui Dumnezeu.


text:
După acestea, Domnul a rânduit alţi şaptezeci de ucenici şi i-a trimis, câte doi, înaintea feţei sale, în fiecare târg şi loc, unde însuşi avea să vie.


text:
Şi a vorbit către ei: Secerişul este mult, dar lucrătorii sunt puţini; rugaţi-vă deci, Domnului secerişului, ca să scoată lucrători la secerişul său.


text:
Nu purtaţi pungă cu bani, nici traistă, nici încălţăminte; şi nimănui, pe cale, bineţe să nu-i daţi.


text:
Şi de va fi acolo fiul păcii, odihni-va pacea voastră asupra lui; iar de nu, se va întoarce către voi.


text:
Şi în aceeaşi casă să rămâneţi, mâncând şi bând ce au ei acolo, căci vrednic este lucrătorul de plata sa. Nu vă mutaţi din casă în casă.


text:
Şi pulberea oare s’a lipit, din oraşul vostru, de picioarele noastre, o ştergem să rămână la voi! Dar aceasta să ştiţi, că s’a apropiat împărăţia lui Dumnezeu.


text:
Vai ţie, Chorazine! Vai ţie, Betsaido! Căci, dacă în Tir şi în Sidon s’ar fi făcut minunile care s’au făcut la voi, de mult s’ar fi pocăit, stând în sac şi în cenuşă.


text:
Cine ascultă de voi, de mine ascultă, şi cine vă nesocoteşte pe voi, pe mine mă nesocoteşte; iar cel ce mă nesocoteşte pe mine, nesocoteşte pe cel ce m’a trimis pe mine.


text:
Iară cei şaptezeci s’au înapoiat cu bucurie şi i-au spus: Doamne, şi demonii ni se supun întru numele tău.


text:
Iată, datu-v’am vouă putere să călcaţi peste şerpi şi peste scorpii şi peste toată puterea vrăjmaşului, şi nimic nu vă va aduce vătămare.


text:
Dar nu vă bucuraţi de aceasta că duhurile se pleacă vouă, ci vă bucuraţi că numele voastre sunt scrise în ceruri.


text:
În ora aceea Iisus a tresăltat de bucurie, întru Duhul Sfânt, şi a rostit: Mulţumescu-ţi ţie, Părinte, Doamne al cerului şi al pământului, că ai ascuns acestea de cei înţelepţi şi de cei pricepuţi şi le-ai descoperit copiilor. Aşa, Părinte, căci aşa a fost înaintea ta, bunăvoinţa ta.


text:
Şi întorcându-se către ucenici grăit-a: Toate-mi sunt mie date de către Tatăl meu, şi nimeni nu cunoaşte cine este Fiul fără numai Tatăl şi cine este Tatăl fără numai Fiul şi căruia voieşte Fiul să-i dezvăluiască.


text:
Apoi iarăşi s’a întors către ucenici, deoparte, şi a mai zis: Fericiţi sunt ochii care văd ce vedeţi voi!


text:
Că zic vouă: mulţi proroci şi împăraţi au voit să vază ceea ce voi vedeţi, dar n’au văzut, şi să auză ceea ce auziţi, dar n’au auzit.


text:
Ci, iată, un învăţător al legii ispitind pe Iisus, s’a sculat şi a zis: Învăţătorule, ce să fac ca să moştenesc viaţa de veci?


text:
Iar el răspunzând a zis: Să iubeşti pe Domnul Dumnezeul tău din toată inima ta şi din tot sufletul tău, şi din toată vârtutea ta şi din tot cugetul tău, iar pe aproapele ca însuţi pe tine.


text:
Dând răspuns, Iisus vorbit-a: Un om mergea devale, de la Ierusalim la Ierihon, şi a căzut între tâlhari, care, după ce l-au dezbrăcat şi l-au rănit, au plecat, lăsându-l pe jumătate mort.


text:
Şi a venit la el, i-a legat rănile turnând pe ele untdelemn şi vin, şi punându-l pe dobitocul său l-a dus la un han şi i-a purtat de grijă.


text:
Iar a doua zi, la plecare, scoţând doi dinari, i-a dat hangiului şi i-a zis: Ai grijă de el, şi ce vei mai cheltui, eu când mă voi întoarce, îţi voi da înapoi.


text:
S’a întâmplat, apoi, pe când mergeau ei, că Iisus a intrat într’un sat, iar o femeie cu numele Marta l-a primit în casa ei.


text:
Şi aceasta avea o soră oe se numea Maria, care, stând jos lângă picioarele Domnului, asculta cuvântul lui.


text:
Marta însă era împovărată de multă slujbă. Deci, stând locului, a grăit: Doamne, au nu socoteşti că sora mea m’a lăsat singură să slujesc? Ci spune-i ca să-mi ajute.


text:
Odată, fiind Iisus într’un loc şi rugându-se, când a încetat, unul dintre ucenicii lui i-a spus: Doamne, învaţă-ne să ne rugăm, cum a învăţat şi Ioan pe ucenicii lui.


text:
Atunci Iisus le-a grăit: Când vă rugaţi să ziceţi: Tatăl nostru carele eşti în ceruri, sfinţească-se numele tău. Vie împărăţia ta. Facă-se voia ta, precum în cer aşa şi pe pământ.


text:
Şi ne iartă nouă păcatele noastre, precum şi noi iertăm oricui ce ne e dator. Şi nu ne duce pe noi în ispită, ci ne izbăveşte de cel rău.


text:
Apoi a zis către ei: Cine dintre voi, dacă va avea un prieten şi se va duce la el în miez de noapte şi-i va spune: Prietene, împrumută-mă cu trei pâini,


text:
Iar cel dinlăuntru să răspundă: Nu mă da de osteneală. Acum uşa e încuiată şi copiii mei sunt în pat cu mine. Nu pot să mă scol să-ţi dau.


text:
Zic vouă: chiar când nu s’ar scula să-i dea fiindcă îi este prieten, pentru cutezanţa lui se va scula şi-i va da cât are trebuinţă.


text:
Drept aceea, grăiesc vouă: cereţi şi se va da vouă, căutaţi şi veţi afla, bateţi şi vi se va deschide.


text:
Cine dintre voi, tată fiind, dacă îi va cere fiul pâine, oare piatră îi va da? Sau peşte dacă va cere, oare îi va da, în loc de peşte, şarpe?


text:
Deci, dacă voi, care sunteţi răi, ştiţi să daţi fiilor voştri lucruri bune, cu cât mai vârtos Tatăl vostru cel din ceruri da-va Duhul Sfânt acelor care cer.


text:
În vremea aceea, a scos afară un demon care era mut. Şi când a ieşit demonul, mutul a prins să vorbească, iar mulţimile s’au minunat.


text:
Dar el, ştiind gândurile lor, le-a zis: Orice împărăţie, dezbinându-se în sine, se pustieşte şi casă peste casă se răstoarnă.


text:
Şi dacă Satan s’a dezbinat în sine, cum va mai sta împărăţia lui? fiindcă spuneţi că eu izgonesc pe demoni cu Beelzebul.


text:
Iar dacă eu îl izgonesc cu Beelzebul, feciorii voştri cu cine îi izgonesc? De aceea, ei vă vor fi judecători.


text:
Dacă însă eu, cu degetul lui Dumnezeu, scot afară pe demoni, atunci a ajuns la voi împărăţia lui Dumnezeu.


text:
Dar când unul mai tare decât el vine asupra lui şi-l înfrânge, îi ia toate armele, în care se bizuise, iar prada ridicată de la el o împarte.


text:
Când duhul cel necurat iese din om, umblă prin locuri sterpe, căutându-şi odihnă, dar negăsind îşi zice: Mă voi întoarce la casa mea, de unde am ieşit.


text:
Atnnci, se duce şi ia cu sine alte şapte spirite mai rele de cât el şi intrând îşi face aici sălaş, şi starea acelui om ajunge, acum în urmă, mai rea ca la începnt.


text:
Iar când vorbea Iisus acestea, o femeie din mulţime ridicându-şi glasul i-a grăit: Fericit este pântecele care te-a purtat şi fericiţi sânii pe care i-ai supt!


text:
În vremea aceea, grămădindu-se mulţimile norodului, Iisus a început să le vorbească: Neamul acesta este un neam viclean; cere semn, dar semn nu i se va da, fără numai semnul prorocului lona.


text:
Împărăteasa de la miază-zi ridica-se-va la judecată cu oamenii acestui veac şi-i va osândi, pentru că a venit de la marginile pământului ca să asculte înţelepciunea lui Solomon şi, iată, mai mult decât Solomon este aici.


text:
Bărbaţii din Ninive scula-se-vor la judecată cu neamul acesta şi-l vor osândi, pentru că s’au pocăit cu propovedania lui lona, şi iată, mai mult decât lona este aici.


text:
Nimeni aprinzând făclie nu o pune în loc ascuns, nici sub obroc, ci în sfeşnic, aşa încât cei care intră să vază lumina ei.


text:
Luminătorul trupului e ochiul tău. Când ochiul tău este curat, atunci tot trupul tău este în lumină; dar când ochiul tău este rău, atunci şi trupul tău e plin de întuneric.


text:
Aşa dar, dacă tot trupul tău e luminat neavând nici o lăture întunecoasă, luminat va fi în întregime, ca şi când te luminează lampa, cu razele ei.


text:
Pe când Iisus ţinea acest cuvânt, un Fariseu l-a rugat să prânzească la el; deci, intrând în casa lui, a şezut la masă.


text:
Atunci Domnul zi-sa către el: Acum, voi Fariseilor, curăţiţi partea dinafară a paharului şi a blidului, dar lăuntrul vostru este plin de hrăpire şi de viclenie.


text:
Dar vai vouă, Fariseilor, că daţi zeciuiala din izmă şi din untariţă şi din orice legume şi lăsaţi laoparte dreptatea şi iubirea lui Dumnezeu; pe acestea se cădea să le faceţi şi pe acelea să nu le lăsaţi nefăcute!


text:
Vai vouă, Fariseilor, că vă place să staţi în băncile dintâi în sinagoge şi să vi se închine lumea în târguri!


text:
Vai vouă, Cărturarilor şi Fariseilor făţarnici, că sunteţi ca mormintele ce nu se cunosc şi oamenii care umblă peste ele nu le ştiu!


text:
Atunci unul dintre învăţătorii legii, luând cuvântul, lui i-a zis: Învăţătorule, cu vorbele acestea ne faci de ocară şi pe noi.


text:
EI a rostit: Vai şi vouă, învăţătorilor de lege, că împovăraţi pe oameni cu sarcini anevoie de purtat, iar voi nu le atingeţi nici cu unul din degetele voastre!


text:
Aşa dar mărturisiţi şi încuviinţaţi faptele părinţilor voştri, pentru că ei i-au omorît, iar voi le clădiţi mormintele.


text:
De aceea şi înţelepciunea lui Dumnezeu a zis: Trimite-voi la ei proroci şi apostoli şi dintre ei vor ucide şi vor prigoni;


text:
Ca să se ceară, de la neamul acesta, sângele, tuturor prorocilor care s’a vărsat de când s’a întemeiat lumea:


text:
De la sângele lui Abel, până la sângele lui Zaharia, care a pierit între altar şi templu. Adevăr vă spun, se va cere de la neamul acesta.


text:
Vai vouă, învăţătorilor de lege! că aţi luat cheia cunoştinţei; voi înşivă n’aţi intrat, iar pe cei ce au vrut să intre i-aţi oprit.


text:
Iar după ce a ieşit Iisus de acolo, Cărturarii şi Faiiseii au început să-l strâmtoreze cu îndârjire şi să-l silească să vorbească despre multe,


text:
În vremea aceea, adunându-se zecimi de mii de oameni, încât se călcau unii pe alţii, Iisus a început să vorbească mai întâi către ucenicii săi: Feriţi-vă de aluatul Fariseilor, care este făţărnicia.


text:
Că nimic nu este acoperit care să nu se descopere şi nimic ascuns care să nu vină la ştiinţa tuturor.


text:
Drept aceea, câte aţi spus la întuneric se vor auzi la lumină şi ceea ce aţi grăit la ureche, în odăi, se va vesti de pe acoperişuri.


text:
Ci vă spun vouă, prietenilor mei, nu vă temeţi de cei ce omoară trupul şi după aceasta n’au ce să mai facă.


text:
Vă voi arăta însă de cine să vă temeţi: Temeţi-vă de acela care, după ce a ucis, are putere să arunce în Gheena; da, vă zic, temeţi-vă de acesta.


text:
Nu se vând oare cinci vrăbii la doi bani? Şi nici una dintre ele nu este uitată, înaintea lui Dumnezeu.


text:
Ci şi perii capului vostru, toţi sunt număraţi. Nu vă temeţi; voi sunteţi mai de preţ decât multe vrăbii.


text:
Zic vouă: oricine va mărturisi pentru mine, înaintea oamenilor, şi Fiul omului va mărturisi pentru el, înaintea îngerilor lui Dumnezeu.


text:
Oricine va spune vre-un cuvânt împotriva Fiului omului i se va ierta; dar celui ce va huli împotriva Sfântului Duh nu i se va ierta.


text:
Iar când vă vor duce la sinagogi şi la dregători şi la stăpânitori, nu vă îngrijiţi cum sau ce veţi răspunde, sau ce veţi cuvânta.


text:
Atunci, cineva din mulţime a grăit către Iisus: Învăţătorule, zi fratelui meu să împartă cu mine moştenirea.


text:
Apoi a zis către ei: Luaţi aminte şi vă păziţi de orice poftă de avere, căci viaţa cuiva nu stă în prisosul ce-l are din avuţiile sale.


text:
Dar şi-a zis: Aceasta voi face: Dărâma-voi jitniţele mele şi mai mari le voi zidi şi voi strânge acolo toate roadele mele şi bunătăţile mele;


text:
Şi voi spune sufletului meu: Suflete, ai multe bunătăţi, puse spre mulţi ani; odihneşte-te, mănâncă, bea, veseleşte-te.


text:
Dumnezeu însă i-a rostit: Nebune, întru această noapte, cere-vor de la tine sufletul tău! Şi cele ce ai pregătit ale cui vor mai fi?


text:
Apoi a vorbit către ucenicii săi: Drept aceea zic vouă, nu vă îngrijiţi pentru viaţa voastră ce veţi mânca, nici pentru trupul vostru cu ce vă veţi îmbrăca.


text:
Uitaţi-vă la corbi, că nici nu seamănă, nici nu seceră; ei n’au celar, nici grânar, şi Dumnezeu îi hrăneşte. Cu cât mai de preţ sunteţi voi decât păsările!


text:
Priviţi la crini cum cresc: nici nu torc, nici nu ţes. Totuşi zic vouă că nici Solomon, în toată slava lui, nu se înveşmânta ca unul dintre ei.


text:
Şi atunci, dacă iarba, care este azi pe câmp, iar mâine se aruncă în cuptor, Dumnezeu aşa o îmbracă, cu cât mai vârtos pe voi, puţin credincioşilor!


text:
Căci după toate acestea se străduiesc păgânii acestei lumi. Ci Tatăl vostru ştie că aveţi nevoie de ele.


text:
Vindeţi averile voastre şi daţi-le în milostenii; faceţi-vă pungi care nu se învechesc, comoară nesleită în ceruri, unde furul nu se apropie, nici molia nu strică;


text:
Fiţi asemenea acelor oameni care aşteaptă pe domnul lor, când se va întoarce de la nuntă, ca, venind şi bătând, îndată să-i deschidă.


text:
Fericiţi acei servitori, pe care, la venirea lui, stăpânul îi va afla veghind. Adevăr grăiesc vouă că se va încinge şi-i va pune la masă şi venind lângă ei îi va sluji.


text:
Fie că va veni la straja a doua, fie că va veni la straja a treia, fericiţi sunt acei servitori de-i va găsi aşa.


text:
Aceea cunoaşteţi prea bine că, de ar şti stăpânul casei la ce oră vine hoţul, ar veghia şi n’ar lăsa să i se spargă casa.


text:
Răspuns-a Domnul: Cine este iconomul credincios şi înţelept, pe care stăpânul îl va pune peste slugărimea sa, ca să le dea tainul, la timpul cuvenit?


text:
Dacă însă acel rob va zice întru sine: Stăpânul meu zăboveşte să vină, şi va începe să bată pe robi şi pe roabe, să mănânce să bea şi să se îmbete,


text:
Veni-va domnul acelui rob în ziua când el nu se aşteaptă şi în ceasul oând el nu ştie şi-i va tăia capul, iar partea lui va pune-o cu cei necredincioşi.


text:
Acel rob care a ştiut voia stăpânului şi nu s’a pregătit, nici n’a făcut după voinţa lui, va fi cumplit bătut.


text:
Dar cel ce n’a ştiut şi a făcut lucruri vrednice de bătaie, va fi bătut mai puţin. Căci mult i se va cere oricui i s’a dat mult şi de la cine au încredinţat întru belşug vor cere cu prisos.


text:
Căci de acum înainte cinci dezbinaţi vor fi într’o casă: trei împotriva a doi şi doi împotriva a trei.


text:
Dezbinaţi vor fi tatăl împotriva fiului şi fiul împotriva tatălui, mama împotriva fiicei şi fiica împotriva mamei, soacra împotriva norei sale şi nora împotriva soacrei.


text:
A vorbit apoi şi către gloate: Când vedeţi un nor, ridicându-se dinspre apus, numaidecât spuneţi că vine ploaie mare şi aşa este.


text:
Făţarnicilor! Faţa pământului şi a cerului ştiţi să o tâlcuiţi, dar ceasul acesta cum de nu-l înţelegeţi?


text:
Ci când mergi cu pârîşul tău la dregător, nevoieşte-te pe cale să te izbăveşti de el, ca nu cumva să te târască la judecător şi judecătorul să te dea în mâna temnicerului, iar temnicerul să te arunce în temniţă.


text:
În vremea aceea, erau câţiva acolo care dădură de ştire lui Iisus despre acei Galileieni al căror sânge Pilat îl amestecase cu jertfele lor.


text:
Atunci el răspunzând le-a zis: Credeţi oare că aceşti Galileieni, fiindcă au păţit aceasta, au fost ei mai păcătoşi decât toţi Galileienii?


text:
Sau acei optsprezece inşi, peste care s’a surpat turnul în Siloara şi i-a omorît, gândiţi oare că au fost ei mai greşiţi decât toţi locuitorii din Ierusalim?


text:
Apoi le-a spus această parabolă: Un om avea un smochin, sădit în via lui, şi a venit să caute rod în el, dar n’a găsit.


text:
Şi a zis către vier: Iată că sunt trei ani de când vin şi caut rod în smochinul acesta şi nu găsesc. Taie-l; de ce mai cuprinde pământul în zadar?


text:
Ci răspunzând vierul i-a grăit: Doamne, lasă-l şi anul acesta, până ce îl voi săpa împrejur şi voiu pune gunoi.


text:
Şi iată, o femeie care avea de optsprezece ani un duh de slăbiciune şi era gârbovă şi nu putea să se ţină dreaptă, cu nici un preţ.


text:
Atunci, mai marele sinagogii, mâniindu-se foarte că Iisus a tămăduit Sâmbăta, a luat cuvântul şi a grăit mulţimii: Şase zile sunt întru care se cuvine a lucra; venind deci întru acestea, face-ţi-vă sănătoşi, dar nu în ziua Sâmbetei!


text:
Ci Domnul i-a răspuns şi a zis: Făţarnicilor! Fiecare dintre voi nu dezleagă oare în ziua Sâmbetei, boul lui sau asinul, de la iesle, şi nu-l duce să-l adape?


text:
Iar această femeie, care este fiica lui Avraam şi pe care a legat-o Satana, iată, de optsprezece ani, nu se cădea oare să fie dezlegată de legătura ei, în ziua Sâmbetei?


text:
La atari cuvinte ale lui, toţi protivnicii lui se simţeau ruşinaţi, iar norodul întreg se bucura de toate faptele măreţe, săvârşite de el.


text:
Asemenea este grăuntelui de muştar pe care luându-l omul l-a semănat în grădina sa, şi a crescut şi s’a făcut copac, iar păsările cerului s’au sălăşluit în ramurile lui.


text:
Asemenea este cu aluatul pe care luându-l femeia l-a ascuns în trei măsuri de făină, până ce s’a dospit tot.


text:
Străduiţi-vă să intraţi prin poarta cea strâmtă, că mulţi, zic vouă, vor căuta să intre şi nu vor izbuti.


text:
O dată ce stăpânul casei s’a ridicat şi a închis uşa, veţi începe să staţi afară şi să bateţi la uşă şi să ziceţi: Doamne, Doamne, deschide-ne! Dar el răspunzând vă va grăi: Nu vă ştiu pe voi de unde sunteţi.


text:
Atunci voi veţi prinde a zice: Mâncat-am în faţa ta şi am băut, şi în uliţele noastre ai propovăduit.


text:
El însă va rosti: Vă spun, nu vă ştiu pe voi de unde sunteţi. Depărtaţi-vă de la mine, voi toţi lucrători ai nedreptăţii.


text:
Acolo va fi plângerea şi scrâşnirea dinţilor, când veţi vedea pe Avraam, pe Isaac şi pe Iacob şi pe toţi prorocii în împărăţia lui Dumnezeu, iar pe voi aruncaţi afară.


text:
Şi veni-vor de la răsărit şi de la apus, de la miază-noapte şi de la miază-zi şi vor şedea la masă întru împărăţia lui Dumnezeu.


text:
În ceasul acela, au venit la el unii din Farisei şi i-au zis: Ieşi şi te du de aici, că Irod vrea să te ucidă.


text:
El le-a răspuns: Duceţi-vă şi spuneţi vulpii acesteia: Iată izgonesc demoni şi săvârşesc vindecări astăzi şi mâine, iar a treia zi sfârşesc.


text:
Însă şi azi şi mâine şi în ziua următoare trebue să călătoresc, fiindcă nu este cu putinţă să piară proroc afară din Ierusalim.


text:
Ierusalime, Ierusalime, care omori pe proroci şi ucizi cu pietre pe cei trimişi la tine, de câte ori voit-am să adun pe fiii tăi, cum adună găina puii săi sub aripi, dar n’aţi voit!


text:
Iată vi se lasă casa voastră pustie, că, adevăr grăiesc vouă, nu mă veţi mai vedea până ce va veni vremea ca să ziceţi: Binecuvântat este cel ce vine întru numele Domnului!


text:
Într’o zi de Sâmbătă, intrând Iisus în casa unuia dintre fruntaşii Fariseilor, ca să ospăteze, ei erau acolo cu ochii aţintiţi asupra lui.


text:
Atunci Iisus, luând cuvântul, a vorbit către învăţătorii legii şi către Farisei, zicându-le: Cuvine-se a vindeca în zi de Sâmbătă, ori nu? Ei însă au tăcut.


text:
Şi iarăşi vorbind către ei a zis: Care dintre voi, de-i va cădea în fântână feciorul sau boul, nu-l va scoate degrabă, în ziua Sâmbetei?


text:
Apoi, luând seama cum îşi alegeau la masă cele dintâi locuri, a spus oaspeţilor o pildă, zicându-le:


text:
Când eşti chemat de cineva la nuntă, nu te aşeza în fruntea mesei, ca nu cumva vre-unul mai de cinste ca tine să se afle poftit şi el de gazdă,


text:
Şi venind cel ce te-a chemat pe tine şi pe el, să-ţi zică: Dă acestuia locul. Şi atunci, cu ruşine, te vei duce să cuprinzi locul cel mai de pe urmă.


text:
Ci când eşti poftit, du-te şi te aşează în cel din urmă loc, aşa încât, când va veni cel ce te-a chemat, el să-ţi zică: Prietene, urcă-te mai sus. Atunci vei avea cinste în faţa tuturor mesenilor ce simt cu tine.


text:
Zis-a şi celui ce l-a poftit: Când faci prânz sau cină, nu chema pe prietenii tăi, nici pe fraţii tăi, nici pe rudele tale, nici megiaşi cu stare, ca nu cumva şi ei să te poftească, la rândul lor, şi să-ţi iei împrumuta.


text:
Unul dintre cei ce şedeau cu el la masă, auzind acestea i-a grăit: Fericit este cel ce ospătează întru împărăţia lui Dumnezeu!


text:
Dar toţi, laolaltă, au început să-şi ceară iertăciune. Cel dintâi a zis: Am cumpărat un ogor şi trebue să mă duc să-l văd; mă rog ţie, iartă-mă.


text:
Şi a venit robul şi a spus domnului său acestea. Atunci, mâniindu-se, stăpânul casei, a rostit către rob: Ieşi degrabă pe străzile şi uliţele cetăţii şi adu aici săraci şi betegi şi orbi şi ologi.


text:
Atunci stăpânul a poruncit robului: Ieşi la drumuri şi la garduri şi sileşte-i pe toţi să intre, aşa încât să-mi fie casa plină.


text:
Dacă vine cineva la mine şi nu urăşte pe tatăl său şi pe mama sa şi pe femeia sa şi pe copiii săi şi pe fraţii şi pe surorile sale, ba încă şi viaţa sa, nu poate să fie ucenicul meu.


text:
Că cine dintre voi, vrând să clădească turn, nu stă mai întâi jos şi nu-şi face socoteala cheltuielii, dacă are cu ce să-l isprăvească,


text:
Ca nu cumva, punându-i temelia, şi neputând să-l termine, toţi oei ce vor privi să înceapă să-l ia în râs,


text:
Sau care împărat, pornit să se bată în război, cu alt împărat, nu stă mai întâi să ţină sfat dacă îi dă mâna să întâmpine cu zece mii pe cel care vine asupra lui cu douăzeci de mii?


text:
Nici în pământ, nici în gunoi nu mai are vre-un rost, ci o aruncă afară. Cel ce are urechi de auzit să auză.


text:
Care om dintre voi, având o sută de oi şi pierzând din ele una, nu le lasă pe cele nouăzeci şi nouă în bărăgan şi nu porneşte după cea pierdută, până ce o găseşte?


text:
Şi sosind chiamă pe prieteni şi pe vecini, zicându-le: Bucuraţi-vă cu mine, că am găsit oaia mea cea pierdută.


text:
Zic vouă că aşa va fi bucurie în cer, pentru un păcătos care se pocăcşte, mai multă decât pentru nouăzeci şi nouă de drepţi cărora nu le trebueşte pocăinţă.


text:
Sau care femeie, având zece drahme, dacă pierde o drahmă, nu aprinde lumină şi nu mătură casa şi nu caută cu dinadinsul, până ce o găseşte?


text:
Şi dacă o găseşte, cheamă pe prietene şi pe vecine, spunându-le: Bucuraţi-vă cu mine, căci am găsit drahma ce pierdusem.


text:
Şi cel mai tânăr dintre ei a spus tatălui său: Tată, dă-mi partea din avere ce mi se cade. Atunci el a împărţit averea între ei.


text:
Dar nu după mai multe zile, feciorul cel mai mic, strângându-şi toate, a plecat într’o ţară depărtată şi acolo şi-a risipit avutul, vieţuind în destrăbălare.


text:
După ce a cheltuit totul, s’a întâmplat, în ţara aceea, o foamete mare şi el a început să ducă lipsă.


text:
S’a dus atunci şi s’a aciuat pe lângă unul din locuitorii acelei ţări şi acesta l-a trimis pe moşia sa, ca să păzească porcii.


text:
Dar venindu-şi întru sine, el şi-a zis: Câţi argaţi ai tatălui meu au prisos de pâine, iar eu, aici, pier de foame!


text:
Scula-mă-voi şi mă voi duce la tatăl meu şi-i voi spune: Tată, greşit-am împotriva cerului şi înaintea ta;


text:
Şi s’a sculat şi a venit la tatăl său. Ci pe când era cl încă departe, l-a văzut tatăl său şi s’a înduioşat şi alergând la el a căzut pe grumajii lui şi l-a sărutat.


text:
Atunci i-a zis feciorul: Tată, greşit-am împotriva cerului şi înaintea ta şi nu mai sunt vrednic să mă numesc fiul tău.


text:
Dar tatăl a rostit către slugile sale: Aduceţi, degrabă, caftanul cel mai bun şi îmbrăcaţi-l cu el; şi puneţi-i inel în deget şi încălţăminte în picioare.


text:
Căci acest fecior al meu era mort şi a înviat, era pierdut şi s’a aflat. Şi au început să se veselească.


text:
Iar feciorul lui cel mare era la câmp. Ci când a venit şi s’a apropiat de casă a auzit cântece şi jocuri.


text:
Şi el i-a spus: Fratele tău a venit şi tatăl tău, pentru că l-a apucat sănătos, a jertfit viţelul cel îngrăşat.


text:
Atunci răspunzând el a zis către tată-său: Iată atâţia ani de când îţi slujesc şi niciodată n’am călcat porunca ta. Şi mie niciodată nu mi-ai dat un ied, ca să mă veselesc cu prietenii mei.


text:
Dar când veni acest fecior al tău, care ţi-a mâncat averea cu desfrânatele, junghiaşi pentru el viţelul îngrăşat.


text:
Se cuvenea însă să ne veselim şi să ne bucurăm, căci fratele tău acesta mort era şi a înviat, pierdut era şi s’a aflat.


text:
Zis-a, apoi, şi către ucenicii săi: Era un om bogat care avea un iconom şi acesta fu pârit la el că i-ar fi risipind avuţiile.


text:
Deci l-a chemat şi i-a zis: Ce este aceasta, ce aud despre tine? Dă-mi socoteala dregătoriei tale, căci nu mai poţi să fii iconom.


text:
Atunci iconomul a zis întru sine: Ce voi face, că stăpânul meu ia iconomia de la mine? Să sap, n’am putere; să cerşesc, mi-e ruşine.


text:
Şi chemând la sine unul câte unul pe datornicii stăpânului său, a întrebat pe cel dintâi: Cât eşti dator domnului meu?


text:
Răspuns-a el: O sută de vedre de untdelemn. Iconomul i-a zis: Ia-ţi zapisul, şezi jos şi scrie de grabă cincizeci.


text:
După aceea, a întrebat pe altul: Dar tu, cât eşti dator? El i-a spus: O sută de baniţe de grâu. Zis-a lui iconomul: ia-ţi zapisul şi scrie optzeci.


text:
Iar stăpânul a lăudat pe iconomul cel nedrept, căci a lucrat cuminte. Pentru că fiii acestei lumi sunt faţă de însuşi neamul lor mai înţelepţi decât fiii luminii.


text:
Deci, vă zic, agonisiţi-vă prieteni, cu ajutorul bogăţiilor nedrepte, ca atunci când se vor isprăvi, să vă primească pe voi în corturile cele veşnice.


text:
Cel ce este credincios întru puţin, şi întru mult e credincios, şi cel ce e nedrept întru puţin, şi întru mult este nedrept.


text:
Deci dar, dacă n’aţi fost credincioşi în bogăţiile nedrepte, cine vă va încredinţa pe cele adevărate?


text:
Nici o slugă nu poate să slujească la doi domni. Fiindcă sau pe unul va uri şi pe celălalt îl va iubi, sau de unul se va ţinea şi de celălalt nu-i va păsa. Nu puteţi să slujiţi lui Dumnezeu şi lui Mamona.


text:
Atunci el le-a grăit: Voi sunteţi cei ce vă faceţi pe voi drepţi înaintea oamenilor, dar Dumnezeu cunoaşte inimile voastre; căci ceea ce la oameni este înalt în frunte, urîciune este înaintea lui Dumnezeu.


text:
Legea şi prorocii au ţinut până la Ioan; de atunci împărăţia lui Dumnezeu se binevesteşte şi fiecare dă năvală în ea.


text:
Oricine lasă pe femeia sa şi se însoară cu alta precurveşte, şi cel ce se însoară cu cea lăsată de bărbat precurveşte şi el.


text:
Era odată un om bogat, care se îmbrăca în porfiră şi în în de mare preţ şi petrecea în fiecare zi, înconjurat de slavă.


text:
Şi ar fi poftit să se sature din ce cădea de la masa bogatului. Ci câinii venind lingeau bubele lui.


text:
Şi a murit săracul şi a fost dus de către îngeri în sânul lui Avraam. A murit apoi şi bogatul şi l-au înmormântat.


text:
Şi în iad, ridicându-şi ochii, el care era în chinuri, a văzut de departe pe Avraam, şi pe Lazăr în sânul lui.


text:
Atunci strigat-a el şi a zis: Părinte Avraame, fie-ţi milă de mine şi trimite pe Lazăr, să-şi întingă în apă vârful degetului şi să-mi răcorească limba, căci mă chinuesc în această văpaie.


text:
Dar Avraam a grăit: Fiule, adu-ţi aminte că ai primit cele bune ale tale în viaţa ta şi Lazăr, aşijderea, pe cele rele; ci acum, aici, el se mângâie, iar tu te chinueşti.


text:
Şi peste toate acestea, între noi şi voi stă prăpastie adâncă, încremenită, astfel că cei ce ar vrea să treacă de aici la voi, ori de acolo la noi, să nu poată să treacă.


text:
Atunci a rostit Avraam: Dacă de Moise şi de profeţi nu ascultă, nu se vor îndupleca nici când va învia vre-unul dintre morţi.


text:
Zis-a Iisus către ucenicii săi: Nu se poate să nu vină prilejuri de păcat, dar vai de acela prin care ele vin!


text:
Mai de folos i-ar fi dacă cineva i-ar pune de gât o piatră de moară şi l-ar prăbuşi în mare, decât să smintească pe unul din aceştia micii.


text:
Şi chiar dacă îţi va greşi de şapte ori, într’o zi, şi de şapte ori se va întoarce către tine zicând: Rău îmi pare, – tu să-l ierţi.


text:
Iar Domnul a răspuns: De-aţi avea credinţă cât un grăunte de muştar, aţi zice acestui sicomor: Dezrădăcinează-te şi te sădeşte în mare, şi v’ar asculta.


text:
Cine dintre voi, dacă are o slugă, la arat, ori la păscut oile, îi va zice, când vine acasă de la câmp: Treci degrabă şi şezi la masă?


text:
Oare nu-i va zice: Găteşte ca să cinez şi încinge-te şi serveşte-mă până ce voi mânca şi voi bea şi după aceea mănâncă şi bea şi tu?


text:
Aşa şi voi, când veţi face toate cele poruncite vouă, ziceţi: Slugi netrebnice suntem! Ce eram datori să facem am făcut.


text:
Ci văzându-i, el le-a spus: Duceţi-vă şi vă arătaţi preoţilor. Dar pe când ei se duceau s’au curăţit de lepră.


text:
Odată, Iisus fiind întrebat de Farisei: când vine împărăţia lui Dumnezeu? le-a răspuns, zicând: împărăţia lui Dumnezeu nu vine pe văzutele.


text:
Şi nici nu vor spune: Iată-o aici sau dincolo. Fiindcă, iată, împărăţia lui Dumnezeu este în mijlocul vostru.


text:
Zis-a către ucenici: Veni-vor zile când veţi dori să vedeţi una din zilele Fiului omului şi nu veţi vedea.


text:
Căci după cum fulgerul, fulgerând dintr’o parte de sub cer, luminează până la cealaltă parte de sub cer, aşa va fi Fiul omului, în ziua lui.


text:
Mâncau, beau, se însurau, se măritau, până în ziua când a intrat Noe în corabie şi a venit potopul şi i-a prăpădit pe toţi.


text:
În ziua aceea, cine va fi pe podina acoperişului, iar odoarele lui în casă, să nu se coboare înlăuntru ca să le ia; deasemenea cel ce va fi în ţarină să nu se întoarcă îndărăt.


text:
Atunci, luând cuvântul, i-au zis lui: Unde, Doamne? Ci el răspuns-a lor: Unde este stârvul, acolo aduna-se-vor şi vulturii.


text:
Era însă în cetatea aceea şi o văduvă care venea la el şi-i zicea: fă-mi dreptate, faţă de protivnicul meu.


text:
Şi o bucată de vreme n’a voit; dar pe urmă a zis întru sine: deşi de Dumnezeu nu mă tem şi de oameni nu mă ruşinez,


text:
Totuşi, fiindcă văduva aceasta îmi face supărare, îi voi face dreptate, ca să nu mă obosească până la urmă cu venirile ei.


text:
Dar Dumnezeu oare nu va face dreptate aleşilor săi, care strigă către el ziua şi noaptea şi pentru care rabdă îndelung?


text:
Zic vouă că le va face dreptate în curând. Dar Fiul omului, când va veni, afla-va oare credinţă pe pământ?


text:
Către unii care aveau despre sine încredinţarea că sunt drepţi şi priveau de sus pe ceilalţi a rostit parabola aceasta:


text:
Fariseul stătea drept şi astfel se ruga: Dumnezeule, îţi mulţumesc că nu sunt ca ceilalţi oameni, hrăpitori, nedrepţi, necredincioşi în căsătorie, sau ca vameşul acesta.


text:
Iară vameşul, de departe, de unde sta, nu voia nici măcar ochii să-i ridice către cer, ci-şi bătea pieptul şi zicea: Dumnezeule, fii milostiv mie păcătosului.


text:
Zic vouă că acesta s’a pogorît mai îndreptat la casa sa, decât acela. Fiindcă oricine se înalţă pe sine se va smeri, iar cel ce se smereşte pe sine se va înălţa.


text:
Iisus însă i-a chemat la sine şi a zis: Lăsaţi copiii să vină la mine şi nu-i opriţi, căci împărăţia lui Dumnezeu este a unora ca aceştia.


text:
După aceea un dregător l-a întrebat această întrebare: Bunule Învăţător, ce să fac ca să moştenesc viaţa cea de veci?


text:
Ştii prea bine poruncile: să nu precurveşti, să nu ucizi, să nu furi, să nu mărturiseşti strâmb, cinsteşte pe tatăl tău şi pe mama ta.


text:
Auzind Iisus i-a spus: Îţi mai lipseşte un lucru: Vinde toate câte ai şi împarte la săraci şi vei avea comoară în ceruri; apoi vino de mă urmează.


text:
Că mai lesne este pentru cămilă să treacă prin urechile acului, decât pentru bogat să intre în împărăţia lui Dumnezeu.


text:
Ci el rostit-a către ei: Adevăr grăiesc vouă: nu este nici unul care a lăsat casă ori femeie, ori fraţi, ori părinţi, ori copii, pentru împărăţia lui Dumnezeu,


text:
Apoi a luat la sine pe cei doisprezece şi le-a zis: Iată, ne suim la Ierusalim şi se vor împlini toate cele se s’au scris de proroci, despre Fiul omului.


text:
Ei însă n’au înţeles nimic din acestea, căci vorba aceasta era ascunsă pentru ei şi nu-şi dădeau seama de cele spuse.


text:
Dar cei ce mergeau înainte îl certau ca să tacă, el însă cu atât mai vârtos striga: Fiule al lui David, fie-ţi milă de mine!


text:
Şi în aceeaşi clipă deschise ochii şi mergea după Iisus, mărind pe Dumnezeu. Iar poporul tot, care văzuse, dădea laudă lui Dumnezeu.


text:
Dar când a sosit la locul acela, Iisus căutând în sus a rostit către el: Zaheu, grăbeşte-te şi dă-te jos, căci astăzi trebue să rămân în casa ta.


text:
Atunci Zaheu, stând în faţa Domnului, a zis: Iată jumătate din averea mea, Doamne, o dau săracilor şi dacă am năpăstuit pe cineva cu ceva întorc împărţit.


text:
Şi după ce au auzit acestea, Iisus a adăogat să le spună o pildă, fiindcă el era aproape de Ierusalim, iar ei credeau că împărăţia lui Dumnezeu se va arăta numaidecât.


text:
Deci a zis: Un om de neam mare s’a dus într’o ţară depărtată ca să-şi ia întărire crăiască şi să se înapoieze.


text:
Şi a chemat pe zece robi ai săi şi le-a dat zece talanţi şi a zis către ei: Neguţătoriţi cu ei până viu.


text:
Dar cetăţenii lui aveau ură pe el, şi au trimis soli în urma lui, zicând: Nu voim ca acesta să fie crai peste noi.


text:
Când a venit înapoi cu întărirea de crai, a poruncit să-i cheme pe acei robi cărora le dăduse banii, ca să afle ce negustorie au făcut.


text:
Atunci i-a zis stăpânul: Prea bine, slugă bună, fiindcă întru puţin ai fost credincios, să aibi putere peste zece cetăţi.


text:
A venit şi al treilea şi a zis: Doamne, iată talantul tău, pe care l-am ţinut, pus deoparte, în mahramă.


text:
Zis-a lui stăpânul: Din cuvintele tale te voi judeca, slugă vicleană. Ştiut-ai că eu sunt om aspru, iau ce nu am pus şi secer ce nu am semănat.


text:
Apoi a poruncit celor ce stăteau de faţă: Luaţi de la el talantul şi daţi-l celui care are zece talanţi.


text:
Iar pe acei vrăşmaşi ai mei care n’au voit ca să domnesc peste ei, aduceţi-i aici şi tăiaţi-i în faţa mea.


text:
Iar când a fost să se apropie de Betfaghe şi de Betania, către muntele care se zice Muntele Măslinilor, a trimis pe doi dintre ucenici,


text:
Zicându-le: Duceţi-vă în satul dinaintea voastră şi, intrând în el, veţi găsi un mânz legat pe care nimeni dintre oameni n’a şezut vreodată. Dezlegaţi-l şi aduceţi-l.


text:
Şi dacă s’a apropiat de Ierusalim la coborîşul Muntelui Măshnilor, toată mulţimea ucenicilor, bucurându-se, a început să laude pe Dumnezeu, cu voce tare, pentru toate minunile pe care le văzuse.


text:
Şi ziceau: Binecuvântat este împăratul care vine în numele Domnului! În ceruri fie pace şi slavă întru înălţimi!


text:
Dacă ai fi cunoscut şi tu, îu această zi a ta, cele ce sunt spre pacea ta! Dar acum ascunse sunt de ochii tăi.


text:
Căci veni-vor zile peste tine, când duşmanii tăi vor trage şanţ în jurul tău şi te vor împresura şi te vor strâmtora de toate părţile.


text:
Şi te vor face una cu pământul şi pe fiii tăi în tine, şi nu vor lăsa întru tine piatră peste piatră, pentru că nu ai cunoscut vremea cercetării tale.


text:
Şi le-a spus: Scris este: Şi va fi casa mea casă de rugăciunie; dar voi aţi făcut din ea peşteră de tâlhari.


text:
Şi în fiecare zi era în templu şi învăţa. Dar mai marii preoţilor şi Cărturarii şi fruntaşii poporului căutau să-l piardă. Şi nu găseau ce să-i facă, pentru că tot norodul sta atârnat de el şi-l asculta.


text:
Dar într’o zi, pe când Iisus învăţa în templu pe popor, vestindu-i vestea cea bună, se înfăţişară preoţii şi Cărturarii, împreună cu bătrânii,


text:
Şi luând cuvântul îi vorbiră: Spune nouă cu ce puteri faci acestea, sau cine este acela care ţi-a dat puterea aceasta?


text:
Atunci ei chibzuiră întru sine, zicând: De vom zice: din cer, ne va spune: Pentru ce n’aţi crezut în el?


text:
De vom zice: de la oameni, întreg norodul ne va omorî cu pietre, fiindcă este încredinţat că Ioan a fost profet.


text:
A început apoi, către norod, să spună această pildă: Un om a sădit vie şi a dat-o cu învoială unor lucrători, şi a plecat, pe multă vreme, în altă ţară.


text:
La timpul roadelor a trimis la lucrători un rob, ca să-i dea din rodul viei. Lucrătorii însă, după ce l-au bătut, l-au trimis fără nimic


text:
Şi a prins a trimite al doilea rob, dar ei bătându-l şi pe acela şi făcându-l de ocară l-au trimis fără nimic.


text:
Atunci a zis stăpânitorul viei: Ce să fac? Trimite-voi pe fiul meu cel iubit; poate că pe el văzându-l se vor ruşina.


text:
Însă lucrătorii, când l-au văzut, au vorbit între ei şi au zis: Acesta este moştenitorul, veniţi să-l omorîm, ca moştenirea să fie a noastră.


text:
Veni-va şi va pierde pe lucrătorii aceia, iar via va da-o altora. Dar ei când au auzit, au răspuns: Ferească Dumnezeu!


text:
Ci Iisus privindu-i în faţă le-a zis: Atunci ce însemnează scriptura aceasta: Piatra pe care n’au luat-o în seamă ziditorii, aceasta a ajuns să fie vârful unghiului?


text:
Iar cărturarii şi mai marii preoţilor căutară să pună mâna pe el, în ceasul acela, dar se temură de norod. Căci ei au înţeles că Iisus spusese pilda aceasta împotriva lor.


text:
Atunci ei s’au pus la pândă şi i-au trimis iscoade care se prefăceau că sunt drepţi, ca să-l prindă în cuvinte şi să-l dea în mâna stăpânirii şi în puterea procuratorului.


text:
Aceştia l-au întrebat, zicând: Învăţătorule, ştim că vorbeşti şi înveţi drept şi nu faci nici un hatâr, ci cu adevărat înveţi calea lui Dumnezeu:


text:
Atunci el a rostit către ei: Aşa dar, daţi ocle ce sunt ale Cezarului Cezarului şi cele ce sunt ale lui Dumnezeu lui Dumnezeu.


text:
Şi n’au putut din vorba lui să-i scoată vină înaintea poporului, şi mirându-se de răspunsul lui au tăcut.


text:
Cu aceste vorbe: IÎnvăţătorule, Moise ne-a lăsat scris: Dacă cineva are un frate însurat şi acesta va muri fără de copii, atunci fratele să ia pe femeia văduvă şi să ridice urmaşi fratelui său.


text:
Dar cei ce se vor învrednici să dobândească veacul acela şi învierea cea din morţi nici nu se însoară, nici nu se mărită.


text:
Şi nici să moară nu mai pot, căci sunt la fel cu îngerii, şi sunt fiii lui Dumnezeu, de vreme ce sunt fiii învierii.


text:
Dar cum că morţii înviază chiar Moise a arătat-o, acolo unde vorbeşte despre rug, când numeşte pe Domnul: Dumnezeul lui Avraam şi Dumnezeul lui Isaac şi Dumnezeul lui Iacob.


text:
Păziţi-vă de cărturarii cărora le place să se plimbe în haine lungi şi le place să li se închine lumea în târguri şi să stea în băncile dintâi în sinagoge şi să stea în capul mesei la ospeţe.


