# verses

text:
Şi Ahab a plecat să mănânce şi să bea, iar Ilie s’a suit pe vârful Carmelului şi s’a cinchit, încât capul i-a ajuns între genunchi.


text:
Şi i-a poruncit slugii Bale: «Urcă-te şi aruncă-ţi privirea spre mare!» Şi el s’a dus şi s’a uitat în zare şi a zis: «Nimic!» Dar el i-a poruncit: «Întoarce-te de şapte ori!»


text:
Dar la a şaptea oară, a venit cu răspuns: «Iată că se iveşte din mare un nor mic cât podul palmei!» Atunci Ilie i-a spus: «Du-te degrabă şi spune lui Ahab: «Înhamă şi te pogoară ca să nu te apuce ploaia!»


text:
Dar într’o clipă, cerul s’a întunecat de nouri şi s’a pornit furtună şi ploaie mare. Şi Ahab s’a suit în carul său şi a pornit spre Izreel.


text:
Mâna Domnului însă era cu Ilie. Şi el şi-a încins coapsele şi a alergat înaintea lui Ahab până la cotitura spre Izreel.


text:
Şi Ahab a împărtăşit Izabelei tot ceea ce făcuse Ilie, şi cum el omorîse cu sabia pe toţi profeţii lui Baal.


text:
Atunci Izabela a trimis un sol la Ilie să-i spună: «Aşa să-mi facă mie zeii, dacă mâine pe vremea asta nu voi face cu viaţa ta la fel cum ai făcut şi tu cu fiecare din ei!»


text:
Din această pricină l-a prins frica şi a pornit de acolo, ca să-şi scape viaţa, şi a ajuns la Beerşeba în Iuda, unde a şi lăsat pe sluga sa,


text:
Iar el a pătruns în pustie cale de o zi. După ce a ajuns acolo, s’a pus jos sub un jneapăn şi îşi ruga moartea şi zicea: «Destul, Doamne! Ia-mi sufletul, căci nu sunt mai bun decât părinţii mei!»


text:
Şi s’a culcat şi a adormit sub jneapăn. Dar iată că un înger s’a atins de el şi i-a zis: «Scoală şi mănâncă!»


text:
Şi când s’a întors cu ochii spre căpătâiul lui, iată o turtă rumenită şi un ulcior cu apă. Şi a mâncat şi a băut, apoi iarăşi s’a culcat.


text:
îngerul Domnului s’a întors însă a doua oară şi s’a atins de el şi i-a zis: «Scoală şi mănâncă, fiindcă vei porni la drum lung!»


text:
Şi s’a sculat, a mâncat şi a băut şi cu demâncarea aceea a prins putere pentru patruzeci de zile şi patruzeci de nopţi, până a ajuns în Horeb, muntele Domnului.


text:
Acolo a intrat într’o peşteră, unde a şi mas. Şi cuvântul Domnului a fost către el şi i-a zis: «Ce faci aici, Ilie?»


text:
Şi el a răspuns: «Sunt înfierbântat de mare râvnă pentru Domnul Dumnezeul Savaot, fiindcă fiii lui Israil au părăsit legământul tău, au dărâmat jertfelnicele tale, au ucis cu sabia pe profeţii tăi, de n’am rămas decât eu, şi acum ei mă caută să-mi ia sufletul!»


text:
Şi el i-a zis: «Ieşi şi te aţine în munte înaintea Domnului!» Şi iată Domnul trecea! Înaintea Domnului mergea o furtună mare şi vajnică să crape munţii şi să se despice stâncile, dar Domnul nu era în furtună. Şi după furtună un cutremur, dar Domnul nu era nici în cutremur.


text:
Şi când l-a auzit Ilie, şi-a acoperit faţa cu mantia sa şi a ieşit şi stătea la gura peşterii. Iar un glas l-a întrebat: «Ce faci aici, Ilie?»


text:
El însă i-a răspuns: «Sunt înfierbântat de mare râvnă pentru Domnul Savaot, fiindcă fiii lui Israil au părăsit legământul tău, au dărâmat jertfelnicele tale şi pe profeţii tăi cu sabia i-au omorît. Şi am rămas numai eu singur, şi acum ei caută să-mi ia sufletul.»


text:
Atunci Domnul a zis către el: «Pleacă şi te întoarce pe drumul pustiei Damascului şi intră acolo şi unge pe Hazael, rege al Siriei,


text:
Şi pe Iehu, fiul lui Nimşi, să-l ungi rege peste Israil, iar pe Eliseu, fiul lui Şafat din Abel-Mehola, să-l ungi profet în locul tău!


text:
Şi aşa va fi: pe cel care va scăpa de sabia lui Hazael să-l omoare Iehu; pe cel care va scăpa de sabia lui Iehu să-l omoare Eliseu!


text:
Căci în Israil voi lăsa şapte mii cu viaţă: adică toţi cei care nu şi-au plecat genunchii înaintea lui Baal şi a căror gură nu l-a sărutat!»


text:
Şi după ce a pornit de acolo, s’a întâlnit cu Eliseu, fiul lui Şafat, care tocmai ara ogorul cu douăsprezece perechi de boi, iar el ara cu a douăsprezecea pereche. Şi când a trecut Ilie pe lângă el, a aruncat mantia peste el,


text:
Iar Eliseu a lăsat vitele şi a alergat după Ilie şi i-a spus: «Îngădueşte-mi să mă duc să sărut pe tatăl meu şi pe mama mea, apoi te voi urma!» Dar el i-a răspuns: «Întoarce-te! Ce am să fac cu tine?»


text:
Atunci Eliseu s’a întors înapoi, a luat o pereche de boi şi a tăiat-o, apoi a fiert-o cu lemnul plugului, şi a dat-o oamenilor s’o mănânce. Apoi s’a dus să urmeze pe Ilie şi să-i slujească lui.


text:
Benhadad, regele Şuiei, şi-a strâns toată oştirea lui. Treizeci şi doi de regi s’au însoţit cu el, cu cai şi cu care de război. Şi el a pornit împotriva Samariei şi a împresurat-o şi s’a războit cu ea.


text:
Şi ei i-au spus: «Aşa zice Benhadad: «Argintul tău şi aurul tău, femeile şi copiii tăi sunt toate ale mele!»


text:
Atunci regele lui Israil a răspuns: «Fie după cuvintele domnului meu rege! Al tău sunt eu împreună cu toată averea mea!»


text:
Şi solii s’au întors încă o dată şi au zis: «Aşa zice Benhadad: «Ţi-am trimis vorbă: argintul tău, aurul tău, femeile şi copiii tăi să mi le dai!


text:
Deci mâine pe vremea asta voi trimite slugile mele la tine, să-ţi scotocească toată casa şi casele dregătorilor tăi; pe tot ceea ce va fi plăcut înaintea ochilor lor să pună mâna şi să ia!»


text:
Atunci regele lui Israil a chemat pe toţi bătrânii ţării şi le-a zis: «Să ştiţi şi să fiţi încredinţaţi că el este cel care îmi caută cârciob. Când a trimis la mine să-i dau femeile şi copiii, aurul şi argintul, eu nu l-am îndepărtat cu vorba!»


text:
Şi el a răspuns solilor lui Benhadad: «Spuneţi domnului meu rege: Tot ceea ce ai cerut la început de la servul tău, voi îndeplini, dar această cerinţă nu pot s’o îndeplinesc!» Şi solii au plecat şi au întors răspunsul.


text:
Atunci Benhadad a trimis să-i zică: «Aşa să-mi facă mie zeii, dacă pământul Samariei va fi deajuns să umple pumnii întregului popor războinic care se află la picioarele mele!»


text:
Dar regele lui Israil i-a răspuns: «Un proverb spune: Să nu se laude cel ce se încinge cu brâul ca unul care, după izbândă, se descinge de brâu!»


text:
Când a auzit de cuvântul acesta – căci el ospăta şi bea cu regii sub un cort – a zis către dregătorii săi: «Daţi năvală!» Şi ei au tăbărît pe cetate.


text:
Dar iată că un profet s’a apropiat de Ahab, regele lui Israil, şi a zis: «Aşa zice Domnul: Văzut-ai oare acea oaste mare? Iată că o voi da în mâna ta astăzi, ca să cunoşti că eu sunt Domnul!»


text:
Şi a întrebat Ahab: «Prin ce?» Şi el a răspuns: «Aşa zice Domnul: Prin scutierii satrapilor!» Şi a mai întrebat: «Cine va începe lupta?» Şi a luat răspuns: «Tu!»


text:
Atunci ela numărat pe toţi scutierii satrapilor şi a găsit două sute trei zeci şi doi de inşi. Apoi a numărat toată oastea, pe toţi fiii lui Israil, şi a aflat şapte mii de inşi.


text:
Şi au ajuns ei la amiază, iar Benhadad se chefuise în cort împreună cu cei treizeci şi doi de regi, aliaţii săi.


text:
Şi au pornit întâi la luptă scutierii satrapilor. Atunci a sosit o solie la Benhadad care îl înştiinţa: «Oameni din Samaria au ieşit la luptă!»


text:
El însă a răspuns: «Dacă au ieşit cu gând de pace, să-i prindeţi de vii, iar dacă au ieşit cu gând de război, tot să-i prindeţi de vii!»


text:
Şi au început să se încaiere unii cu alţii. Sirienii au scăpat cu fuga, iar Israil îi urmărea. Şi Benhadad, regele Siriei, a scăpat pe un cal însoţit de călăreţii săi.


text:
Atunci a ieşit regele lui Israil şi a luat pradă caii şi carele de război şi cu măcel năpraznic a măcelărit pe Sirieni.


text:
În vremea aceasta s’a apropiat profetul de regele lui Israil şi i-a zis: «Du-te şi pregăteşte întăriri de oştire şi chibzueşte bine ce vei face, căci, în răstimp de un an, regele Siriei va porni cu război împotriva ta!»


text:
Însă dregătorii regelui Siriei i-au zis: «Dumnezeul lor este dumnezeul munţilor, din această pricină ei ne-au biruit. Poate, dacă ne vom lupta cu ei în şes, nu ne vor birui.


text:
Şi tu ridică o armată ca aceea pe care ai pierdut-o, de asemenea şi cai şi care de război ca mai nainte, apoi să ne luptăm cu ei în şes şi fără îndoială că îi vom învinge.» Şi el a ascultat de îndemnul lor şi a făcut întocmai.


text:
După trecerea anului, Benhadad a numărat pe Sirieni şi a pornit să se lupte împotriva lui Israil, la Afec.


text:
Dar fiii lui Israil au fost şi ei chemaţi la război şi au fost având hrană din destul. Deci au ieşit în întâmpinarea lor. Şi fiii lui Israil s’au aşezat în tabără înaintea lor, ca două cârduri de capre, în vreme ce Sirienii umpleau pământul.


text:
Atunci s’a apropiat un om al lui Dumnezeu şi a zis către regele lui Israil: «Aşa zice Domnul: «Fiindcă Sirienii au spus că Domnul este Dumnezeul munţilor, şi nu al şesurilor, iată că eu voi da toată această mare oaste în mâna ta, ca să ştii că eu sunt Domnul!»


text:
Şi au stat aşa în tabără unii în faţa altora, timp de şapte zile, iar în ziua a şaptea a început lupta. Şi Israil a omorît într’o singură zi o sută de mii de oameni.


text:
Cei rămaşi au fugit la Afec, în cetate. Şi zidul a căzut peste cei douăzeci şi şapte de mii de inşi care mai rămăseseră. Benhadad însă a fugit şi a intrat în cetate şi îşi căuta adăpost dintr’o odaie într’alta.


text:
Atunci dregătorii lui i-au spus: «Am auzit că regii casei lui Israil sunt regi îndurători. Să ne îmbrăcăm cu veşminte de jale şi să împletim funii împrejurul capetelor noastre, şi aşa să ieşim înaintea regelui lui Israil, poate te va lăsa cu viaţă!»


text:
Atunci ei s’au îmbrăcat cu haine de jale şi şi-au împletit funii împrejurul capetelor lor şi au ieşit înaintea regelui lui Israil, şi i-au spus: «Robul tău Benhadad zice: «Lasă-mă cu viaţă!» Dar el a răspuns: «Mai trăieşte? El este fratele meu!»


text:
Atunci solii au socotit aceasta ca o bună prevestire şi, ca el să nu-şi ia cuvântul înapoi, i-au răspuns în grabă: «Benhadad este fratele tău?» El însă a zis: «Aduceţi-l la mine!» Şi Benhadad a ieşit înaintea lui, iar el l-a suit cu el în car.


text:
Şi Benhadad i-a spus: «Cetăţile pe care le-a cucerit tatăl meu de la tatăl tău, ţi le voi întoarce înapoi; de asemenea poţi să deschizi prăvălii în Damasc, precum şi tatăl meu deschisese în Samaria…» Atunci Ahab i-a răspuns: «În schimbul acestei învoieli te las liber!» Şi a încheiat cu el un legământ şi i-a dat drumul.


text:
În vremea aceasta, unul dintre fiii profeţilor a zis către prietenul său, la cuvântul Domnului: «Loveşte-mă!» Dar el n’a vrut să-l lovească.


text:
Atunci i-a zis: «Fiindcă n’ai ascultat de glasul Domnului, iată că după ce vei pleca de la mine, te va omorî un leu!’» Şi cum s’a depărtat de el, i-a ieşit înainte un leu şi l-a omorît.


text:
Şi când a întâlnit pe altcineva, i-a zis: «Loveşte-mă!» Şi omul acela l-a bătut până l-a storonit în bătaie.


text:
Atunci profetul s’a dus şi a stat în calea regelui şi s’a legat la ochi cu un bariz, ca să nu-l cunoască.


text:
Şi când a trecut pe acolo regele, el a început să strige către rege şi i-a zis: «Robul tău a ieşit din luptă. Şi iată cineva lângă mine mi-a adus un rob şi mi-a zis: «Păzeşte robul acesta! Dacă va fugi vei răspunde pentru sufletul lui cu sufletul tău, sau vei plăti un talant de argint.»


text:
Pe când însă servul tău era prins cu altceva, iată că nu l-am mai văzut!» Atunci regele lui Israil i-a răspuns: «Singur ţi-ai hotărît sentinţa!»


text:
Atunci el şi-a luat degrabă barizul de pe ochi, şi regele lui Israil l-a cunoscut că era dintre profeţi.


text:
Atunci profetul i-a zis: «Aşa zice Domnul: Fiindcă ai lăsat să-ţi scape din mână omul sortit pieirii, sufletul tău să fie în locul sufletului lui şi poporul tău în locul poporului lui!»


text:
Dar iată ce s’a mai petrecut: Nabot din Izreel avea o vie care se megieşea în Izreel cu palatul regelui Ahab, regele Samariei.


text:
Şi Ahab i-a zis odată lui Nabot: «Dă-mi via ta ca să fac din ea o grădinărie, căci este chiar lângă palatul meu, iar în schimb îţi voi da o vie mai bună, sau, dacă socoteşti cu cale, îţi voi plăti preţul ei în bani».


text:
Şi a intrat Ahab în palatul lui, întărâtat şi mânios, din pricina răspunsului pe care i-l dăduse Nabot din Izreel, fiindcă îi spusese: «Nu-ţi vând moştenirea rămasă de la părinţii mei!» Apoi s’a întins pe pat, s’a întors la perete şi n’a vrut să mănânce nimic.


text:
Atunci a intrat la el Izabela, soţia lui, şi l-a întrebat: «De ce ţi-e sufletul zbuciumat şi nu vrei să mănânci nimic?»


text:
Dar el i-a răspuns: «Am vorbit cu Nabot cel din Izreel şi i-am zîs: «Vinde-mi via ta pe bani sau, dacă îţi este cu voie, să-ţi dau în schimb altă vie!» Şi el mi-a întors vorba: «Nu-ţi vând ţie via mea!»


text:
Atunci Izabela, soţia sa, l-a luat cu vorba şi i-a zis: «Aşa este stăpânirea ta peste Israil! Scoală, mănâncă şi fii cu inimă bună, căci via lui Nabot din Izreel ţi-o voi da eu!»


text:
Atunci ea a scris scrisori în numele lui Ahab şi le-a pecetluit cu inelul lui. Şi ea a trimis scrisorile la bătrânii şi la cei mai cu vază oameni din cetatea în care locuia Nabot.


text:
Şi iată ce scria în scrisori: «Ţineţi post şi puneţi pe Nabot la loc de cinste, în fruntea poporului.


text:
Aduceţi apoi doi oameni de nimic înaintea lui care să mărturisească împotriva lui aşa: «Ai hulit pe Dumnezeu şi pe rege». Apoi sări scoateţi afară, să-l bateţi cu pietre şi astfel să moară!»


text:
Şi oamenii cetăţii, bătrânii şi fruntaşii din cetatea în care locuia el, au făcut după îndemnul Izabelei şi după cuprinsul scrisorilor pe care ea le trimisese.


text:
Apoi au adus doi martori ticăloşi pe care i-au pus în faţa lui, iar oamenii aceia de nimic au mărturisit împotriva lui Nabot în auzul poporului astfel: «Tu ai defăimat pe Dumnezeu şi pe rege!» Apoi l-au scos afară din cetate şi l-au bătut cu pietre până când a murit.


text:
Când a auzit Izabela că Nabot a fost omorît cu pietre, a zis lui Ahab: «Scoală şi ia în stăpânire via lui Nabot din Izreel, cel care nu voia să ţi-o dea nici pe bani, căci Nabot nu mai este viu; el a murit!»


text:
Îndată ce a auzit Ahab că Nabot a murit, s’a sculat şi s’a pogorît înspre via lui Nabot din Izreel, ca să o ia în stăpânire.


text:
«Scoală şi te pogoară în întâmpinarea lui Ahab, regele lui Israil, care are curtea domnească în Samaria! Iată, el se află la via lui Nabot, unde s’a pogorît ca să o ia în stăpânire.


text:
Şi aşa să-i grăieşti: «Aşa zice Domnul: «Ai omorît ca să pui mâna pe moştenire!» Şi să-i mai spui: «Aşa zice Domnul: «În locul în care câinii au lins sângele lui Nabot, să lingă câinii şi sângele tău!»


text:
Şi Ahab a zis lui Ilie: «Şi aici ai dat peste mine, vrăjmaşule?» Dar el i-a răspuns: «Te-am aflat şi aici, fiindcă tu năzueşti mereu să faoi rău în ochii Domnului!


text:
Iată, voi aduce peste tine nenorociri şi te voi mătura şi voi nimici din casa lui Ahab pe toţi cei de parte bărbătească, fără deosebire, din Israil.


text:
Şi mă voi purta cu casa ta ca şi cu casa lui Ieroboam, fiul lui Nabat, ca şi cu casa lui Baeşa, fiul lui Ahia, din pricina ticăloşiilor cu care m’ai întărâtat şi ai ademenit pe Israil la păcat.


text:
Pe cel care va muri din casa lui Ahab în cetate, câinii îl vor mânca, iar pe cel care va muri pe câmp, îl vor mânca păsările cerului!»


text:
– Şi n’a mai fost altul ca Ahab care să se fi lăsat biruit să facă rău în ochii Domnului, fiindcă femeia sa Izabela îl înduplecase la aceasta.


text:
Şi el a săvârşit multe ticăloşii, deoarece el a umblat după idoli, precum făceau Amoriţii pe care i-a alungat Domnul din faţa fiilor lui Israil. –


text:
Când a auzit Ahab cuvintele acestea, şi-a rupt veşmintele şi şi-a pus sac pe capul lui şi a postit. Şi se culca învelit în veşmântul său de jale şi umbla abătut.


text:
Atunci a fost cuvântul Domnului către Ilie şi i-a zis: «Ai văzut cum s’a umilit Ahab înaintea mea? Şi fiindcă s’a umilit într’atâta, nu voi abate în zilele lui nenorociri, ci în zilele fiului său voi prăvăli nenorociri peste casa lui!»


text:
Şi regele lui Israil a zis către dregătorii săi: «Ştiţi voi oare că Ramot-Galaadul este al nostru? Şi noi stăm cu mâinile în sân, fără să-l luăm din mâna regelui Siriei?»


text:
Apoi a întrebat pe Iosafat: «Să pornesc oare cu război împotriva Ramot-Galaadului?» Şi Iosafat i-a răspuns regelui lui Israil: «Eu sunt ca tine, poporul meu ca poporul tău şi caii mei ca şi caii tăi!»


text:
Şi regele lui Israil a strâns pe cei patru sute de profeţi şi i-a întrebat: «Să pornesc eu cu război împotriva Ramot-Galaadului, sau să mă opresc?» Şi ei i-au răspuns: «Sue-te, căci Domnul îl va da în mâna ta!»


text:
Regele lui Israil însă i-a răspuns lui Iosafat: «Mai este unul prin care am putea să întrebăm pe Domnul, dar eu îl urăsc, fiindcă niciodată nu-mi profeţeşte de bine, ci numai de rău. El este Miheia, fiul lui Imla.» Dar Iosafat a zis: «Să nu spună regele una ca asta!»


text:
Atunci regele lui Israil a chemat pe unul din eunuci şi i-a zis: «Aleargă repede la Miheia, fiul lui Imla!»


text:
Dar pe când regele lui Israil împreună cu Iosafat, regele lui Iuda, stăteau, fiecare pe tronul lui, înveşmântaţi, pe o arie de la poarta Samariei, iar toţi profeţii profeţeau înaintea lor,


text:
Sedechia, fiul lui Chenaana, şi-a făcut coarne de fier şi a zis: «Aşa zice Domnul: «Cu acestea vei împunge pe Sirieni, până îi vei prăpădi».


text:
Şi toţi profeţii profeţeau într’un glas: «Porneşte împotriva Ramot-Galaadului şi vei avea izbândă, fiindcă Domnul îl va da în mâinile tale!»


text:
Solul care fusese trimis să întâlnească pe Miheia l-a îndemnat aşa: «Iată, cuvintele profeţilor sunt într’un cuget pentru izbânda regelui. Să fie deci cuvântul tău ca al unuia din ei şi profeţeşte pentru izbândă!»


text:
Şi când a intrat el la rege, regele l-a întrebat aşa: «Miheia! Oare să pornim noi cu război împotriva Ramot-Galaadului sau să ne oprim?» Miheia însă a răspuns: «Porneşte şi vei izbândi, căci Domnul îl va da în mâna regelui!»


text:
Atunci regele l-a întrebat iarăşi: «De câte ori să te jur ca să-mi spui numai adevărul, în numele Domnului?»


text:
Şi el i-a răspuns: «Văd tot Israilul împrăştiat în munţi, ca oile care nu au cioban». Şi Domnul a zis: «Aceşti oameni n’au căpetenii şi fiecare să se întoarcă în pace la casa sa!»


text:
Atunci regele lui Israil a zis lui Iosafat: «Nu ţi-am spus oare că nu-mi profeţeşte de bine, ci numai de rău?»


text:
Acela însă şi-a urmat vorba: «Ascultă deci cuvântul Domnului! Am văzut pe Domnul stând pe tronul său, şi toată oştea cerească stătea de-a-dreapta şi de-a-stânga lui».


text:
Atunci a zis Domnul: «Cine este în stare să strice mintea lui Ahab, ca să pornească şi să năvălească în Ramotul din Galaad? «Şi unul spunea una, altul spunea alta.


text:
Dar iată că a ieşit un duh protivnic şi s’a oprit înaintea Domnului şi a zis: «Eu îi voi fura mintea!» Şi Domnul l-a întrebat: «Cu ce?»


text:
Şi el a răspuns: «Voi ieşi şi mă voi preface duh mincinos în gura tuturor profeţilor lui!» Iar Domnul i-a zis: «Fură-i mintea, căci eşti în stare. Ieşi şi fă aşa!»


text:
Şi acum, iată că Domnul a pus duh mincinos în gura tuturor acestor profeţi ai tăi, fiindcă Domnul a hotărît pieirea ta.


text:
Atunci s’a apropiat Sedechia, fiul lui Chenaana, şi l-a lovit pe Miheia peste obraz şi i-a zis: «Cum de a fugit de la mine Duhul Domnului, ca să vorbească prin tine?»


text:
Iar Miheia i-a răspuns: «Vei vedea în ziua când vei umbla dintr’o odaie într’alta ca să te ascunzi!»


text:
Atunci a poruncit regele lui Israil: «Luaţi-l pe Miheia şi-l duceţi la Amon, căpetenia cetăţii, şi la Ioaş, fiul regelui,


text:
Şi-i spuneţi: «Aşa porunceşte regele: Aruncaţi-l în temniţă şi daţi-i de mâncare pâine şi apă, cu ţârâita, până când mă voi întoarce teafăr!»


text:
Atunci Miheia i-a zis: «Dacă te vei întoarce sănătos, n’a grăit Domnul prin mine!» Şi a mai zis: «Ascultaţi aceasta toate popoarele!»


text:
Cu toate acestea, regele lui Israil împreună cu Iosafat, regele lui Iuda, au pornit împotriva Ramotului din Galaad.


text:
Şi regele lui Israil a zis lui Iosafat: «Eu mă voi îmbrăca în haine străine şi voi intra în luptă, iar tu stai îmbrăcat cu hainele tale!» Şi regele lui Israil şi-a luat alte haine şi a intrat în focul luptei.


text:
Dar regele Siriei poruncise căpitanilor carelor de luptă – căci el avea treizeci şi două – aşa: «Nu vă luptaţi cu oricine, ori de rând, ori de frunte, ci numai cu regele lui Israil!»


text:
Şi când căpitanii carelor de luptă au văzut pe Iosafat, şi-au închipuit că el este regele lui Israil şi s’au înşirat împrejurul lui ca să se lupte cu el, dar Iosafat a început să strige.


text:
Iar dacă au văzut căpitanii carelor de luptă că el nu este regele lui Israil, şi-au căutat de treabă.


text:
Un oştean însă şi-a încordat arcul şi a nimerit din întâmplare pe regele lui Israil, drept la încheietura platoşei. Atunci el a zis căpitanului: «Cârmeşte şi mă scoate din învălmăşeala luptei, căci sunt rănit».


text:
Şi fiindcă lupta era din ce în ce mai aprigă în ziua aceea, regele a fost silit să stea în carul de luptă în faţa Sirienilor, iar seara a murit din pricină că sângele lui s’a scurs din rană înlăun-trul carului de luptă.


text:
Pe la asfinţitul soarelui însă, s’a auzit strigăt în tabără: «Fiecare să se întoarcă în cetatea lui şi în ţinutul lui,


text:
Iar când carul de luptă a fost spălat în iazul Samariei, câinii au lins sângele lui şi desfrânatele s’au scăldat acolo, după cuvântul pe care îl spusese Domnul.


text:
Celelalte fapte ale domniei lui Ahab şi ceea ce a mai făcut el, palatul de fildeş pe care l-a zidit şi toate cetăţile pe care le-a clădit, sunt scrise în «Cronicile regilor lui Israil».


text:
Iosafat era de treizeci şi cinci de ani când a ajuns rege şi a domnit douăzeci şi cinci de ani în Ierusalim. Pe mama sa o chema Azuba şi era fiica lui Şilhi.


text:
El a umblat în calea tatălui său Asa şi nu s’a depărtat de ea, făcând ceea ce este plăcut în ochii Domnului.


text:
Celelalte fapte ale lui Iosafat, vitejia lui şi războaiele lui sunt scrise în «Cronicile regilor din Iuda».


text:
Iosafat a făcut multe corăbii ca acelea de laTarşiş, care să meargă după aur la Ofir, – dar n’au ajuns, căci s’au sfărâmat la Eţion Gheber.


text:
Atunci Ahazia, fiul lui Ahab, a zis lui Iosafat: «Îngădue ca oamenii mei să însoţească pe corăbii pe oamenii tăi», dar el n’a vrut.


text:
Şi Iosafat a adormit cu părinţii săi şi a fost îngropat cu ei în cetatea lui David, strămoşul său. Şi după el a ajuns rege Ioram, fiul său.


text:
Ahazia, fiul lui Ahab, s’a suit pe tron în Samaria, în anul al şaptesprezecelea al lui Iosafat, regele lui Iuda. Şi el a domnit în Israil doi ani.


text:
El a săvârşit fapte rele în ochii Domnului, umblând pe calea tatălui său şi a maicii sale şi pe calea lui Ieroboam, fiul lui Nabat, care a împins pe Israil la păcat.


text:
El a cinstit pe Baal şi i s’a închinat lui şi a întărâtat pe Domnul Dumnezeul lui Israil, tocmai cum făcuse şi tatăl său.


text:
Odată, Ahazia a căzut de pe fereastra cea cu gratii din catul de sus al palatului său din Samaria şi s’a îmbolnăvit greu. Atunci a trimis el soli cu poruncă: «Porniţi şi întrebaţi pe Baalzebub, dumnezeul cel din Ecron, dacă din boala mea voi mai scăpa cu viaţă!»


text:
Dar îngerul Domnului a zis lui Ilie Tesbiteanul: «Scoală şi ieşi în întâmpinarea solilor regelui Samariei şi le spune: «Oare nu este Dumnezeu în Ierusalim, de aţi pornit să întrebaţi pe Baalzebub, dumnezeul cel din Ecron?


text:
Pentru aceasta, aşa zice Domnul: «Nu te vei mai da jos din patul în care zaci, ci vei muri!» Şi Ilie a plecat.


text:
Ei au răspuns atunci: «Un om a ieşit în întâmpinarea noastră şi ne-a spus: «Întoarceţi-vă la regele care v’a trimis şi-i spuneţi: «Aşa zice Domnul: Nu se află Dumnezeu în Israil, de aţi pornit să întrebaţi pe Baalzebub, dumnezeul cel din Ecron? Pentru aceasta, din patul în care zaci nu te vei mai da jos, ci vei muri!»


text:
Şi el i-a întrebat: «Ce înfăţişare avea omul acela care s’a suit întru întâmpinarea voastră şi v’a spus aceste cuvinte?»


text:
Atunci ei i-au răspuns: «El era păros şi încins cu o curea de piele peste mijloc!» Şi regele a zis: «El este Ilie Tesbiteanul!»


text:
Îndată a trimis la el un căpitan peste cincizeci, cu cei cincizeci de inşi ai lui. Şi când s’a suit la el, – căci Ilie stătea pe piscul muntelui, – i-a zis: «Omule al lui Dumnezeu, regele a poruncit să te pogori!»


text:
Atunci Ilie i-a răspuns căpitanului peste cincizeci şi i-a zis: «Dacă eu sunt omul lui Dumnezeu, să se pogoare foc din cer şi să te mistue pe tine şi pe cei cincizeci de inşi ai tăi!» Şi îndată s’a pogorît foc din cer şi l-amistuit pe el şi pe cei cincizeci de inşi ai lui.


text:
Şi iarăşi a trimis la el un alt căpitan cu cincizeci de inşi. Acela s’a suit în munte şi i-a zis: «Omule al lui Dumnezeu, aşa porunceşte regele: pogoară-te degrabă!»


text:
Atunci Ilie le-a răspuns cu aceste cuvinte: «Dacă eu sunt omul lui Dumnezeu, să se pogoare foc din cer şi să te mistue pe tine şi pe cei cincizeci de inşi ai tăi!» Şi îndată s’a pogorît foc de la Dumnezeu din cer şi l-amistuit pe el şi pe cei cincizeci de inşi ai lui.


text:
Şi iarăşi a trimis un căpitan, a treia oară, cu cincizeci de inşi. Şi s’a suit acest de al treilea căpitan, a venit la el şi a căzut în genunchi înaintea lui Ilie şi l-arugat stăruitor şi i-a zis: «Omule al lui Dumnezeu, fii milostiv pentru viaţa mea şi pentru viaţa celor cincizeci de servi ai tăi!


text:
Foc din cer a căzut şi a mistuit pe cei doi căpitani dintâi, împreună cu cei cincizeci de inşi ai lor. Şi acum fii îndurător pentru viaţa mea!»


text:
Atunci îngerul Domnului a zis lui Ilie: «Pogoară-te la el, nu te teme de faţa lui!» Atunci el s’a sculat şi s’a pogorît cu el la rege,


text:
Căruia i-a zis: «Aşa zice Domnul: Fiindcă ai trimis soli ca să întrebe pe Baalzebub, dumnezeul cel din Ecron – ca şi când n’ar fi Dumnezeu în Israil ca să-l întrebi pe el – pentru aceasta, din patul în care te-ai suit nu te vei mai da jos, ci vei muri!»


text:
Şi el a murit după cuvântul Domnului, pe care l-avorbit prin Ilie. Şi fratele său Ioram a fost ales rege în locul lui, – în anul al doilea al lui Ioram, fiul lui Iosafat, regele lui Iuda, – fiindcă el nu avea fiu.


text:
Şi când Domnul a voit să sue pe Ilie la cer în vârtej de vânt, Ilie şi Eliseu plecaseră din Ghilgal,


text:
Şi Ilie i-a spus lui Eliseu: «Rămâi aici, fiindcă Domnul m’a trimis la Betel». Dar Eliseu i-a răspuns: «Viu este Domnul şi viu să fie sufletul tău, dar eu nu mă las de tine!» Şi amândoi s’au pogorît spre Betel.


text:
Şi ucenicii profeţilor care erau în Betel au ieşit înaintea lui Eliseu şi l-au întrebat: «Ştii tu oare că astăzi Domnul va lua pe domnul tău pe deasupra capului tău?» Şi el le-a răspuns: «Şi eu ştiu. Fiţi pe pace!»


text:
Apoi Ilie i-a zis: «Elisee, rămâi aici, fiindcă Domnul m’a trimis la Ierihon!» Dar el i-a răspuns: «Viu este Domnul şi viu să fie sufletul tău, dar eu de tine nu mă las!» Şi au ajuns la Ierihon.


text:
Atunci ucenicii profeţilor cei din Ierihon s’au apropiat de Eliseu şi l-au întrebat: «Ştii tu oare că astăzi Domnul va lua pe domnul tău de la tine pe deasupra capului tău?» Dar el le-a răspuns: «Şi eu ştiu. Fiţi pe pace!»


text:
Apoi iarăşi i-a spus Ilie: «Rămâi aici, fiindcă Domnul m’a trimis la Iordan!» Atunci el i-a răspuns: «Viu este Domnul şi viu să fie sufletul tău, dar eu nu mă las de tine!» Şi au plecat amândoi.


text:
Şi cincizeci dintre ucenicii profeţilor s’au luat după ei şi s’au oprit la o depărtare oarecare în faţa lor, când ei amândoi stăteau pe malul Iordanului.


text:
Atunci a luat Ilie mantia sa şi a sucit-o vălătuc, şi a lovit apa care s’a despărţit în două, într’o parte şi într’alta, şi ei amândoi au trecut ca pe uscat.


text:
Când ei au ajuns de partea cealaltă, Ilie i-a spus lui Eliseu: «Cere de la mine ce să-ţi dau înainte de a fi luat de la tine». Şi el a zis: «Două părţi din duhul tău să treacă asupra mea!»


text:
Atunci el i-a răspuns: «Cererea ta este greu de împlinit! Dacă mă vei vedea când voi fi luat de la tine, să fie aşa, iar dacă nu, să nu fie!»


text:
Dar pe când ei mergeau vorbind, iată că pe neaşteptate un car de foc cu cai de foc a trecut printre ei, şi Ilie s’a suit la cer într’un vârtej de vânt.


text:
Când a văzut Eliseu, el a început să strige: «Părintele meu, părintele meu, carul lui Israil şi călăreţul lui!» Şi apoi nu l-a mai văzut. Apoi şi-a apucat hainele şi şi le-a rupt în două.


text:
După aceasta a luat de jos mantia lui Ilie care căzuse de pe el şi s’a întors din nou pe ţărmul Iordanului.


text:
Şi a luat mantia lui Ilie care căzuse în urma lui şi a lovit apa zicând: «Unde este Domnul Dumnezeul lui Ilie?» Şi îndată ce a lovit apa, s’a despărţit în două, de o parte şi de alta, şi Eliseu a trecut prin mijloc.


text:
Când ucenicii profeţilor care se aflau în faţa Ierihonului au văzut aceasta, au zis: «Duhul lui Ilie sălăşlueşte în Eliseu!» Şi ei au ieşit în întâmpinarea lui şi i s’au închinat până la pământ,


text:
Şi i-au zis: «Aici la servii tăi se află cincizeci de oameni viteji; să se ducă şi să caute pe domnul tău, poate că l-o fi luat duhul Domnului şi l-o fi aruncat în vre-un munte sau într’o vale!» Dar el a răspuns: «Nu trimiteţi!»


text:
Şi fiindcă l-au tot silit până i-a fost ruşine de ei, a zis: «Trimiteţi!» Şi ei au trimis cincizeci de oameni şi l-au căutat trei zile, dar nu l-au găsit.


text:
Atunci au zis locuitorii cetăţii către Eliseu: «Iată, cetatea noastră este bine aşezată, după cum vede şi domnul nostru, dar apa este rea şi pământul sterp».


text:
Apoi a ieşit la izvorul apei şi a aruncat sare într’însul şi a zis: «Aşa zice Domnul: Am tămăduit apa aceasta! Să nu iasă dintr’însa nici moarte, nici sterpiciune!»


text:
Şi a pornit de acolo la Betel. Şi pe când suia la deal, au ieşit o seamă de copii din cetate, care-şi băteau joc de el şi ziceau: «La deal, pleşuvule, la deal pleşuvule!»


text:
Şi el s’a întors şi i-a văzut şi i-a blestemat în numele Domnului. Şi îndată au ieşit două ursoaice din pădure şi a rupt din ei patruzeci şi doi de copii.


text:
Ioram, fiul lui Ahab, a ajuns rege peste Israil în Samaria în anul al optsprezecelea al lui Iosafat, regele lui Iuda. Şi a fost rege doisprezece ani.


text:
Şi el a făcut fapte rele în ochii Domnului, dar nu ca tatăl său şi nici ca mama sa. El a răsturnat stâlpii cu pisanii în cinstea lui Baal, pe care-i făcuse tatăl său,


text:
Însă a rămas lipit de păcatul lui Ieroboam, fiul lui Nabat, care împinsese pe Israil la păcat, şi nu s’a depărtat de el.


text:
Meşa, regele Moabului, se îndeletnicea cu păstoria şi-i dădea regelui lui Israil o sută de mii de miei şi lâna de pe o sută de mii de berbeci.


text:
Apoi a trimis şi la Iosafat, regele lui Iuda, vorbă: «Regele Moabului a scuturat jugul meu! Vrei tu oare să porneşti cu mine cu război împotriva Moabului?» Şi el a răspuns: «Pornesc! Eu sunt cu tine, poporul meu e ca şi poporul tău şi caii mei sunt ca şi caii tăi!»


text:
Şi aşa au pornit regele lui Israil, regele lui Iuda şi regele Edomului. Şi după ce au ocolit timp de şapte zile cu oştirea, nu mai aveau apă pentru oştire şi nici pentru vitele care veneau de pe urmă.


text:
Atunci regele lui Israil a zis: «O, Domnul a chemat pe aceşti trei regi, ca să-i dea în mâna Moabiţilor!»


text:
Şi Iosafat a întrebat: «Se află aci oare vre-un profet al Domnului, ca printr’însul să întrebăm pe Domnul?» Atunci a răspuns unul din dregătorii regelui lui Israil şi a zis: «Aici se află Eliseu, fiul lui Şafat, care turna apă pe mâini lui Ilie».


text:
Şi Iosafat a răspuns: «Într’însul sălăşlueşte cu adevărat cuvântul Domnului!» Şi s’au îndreptat către el regele lui Israil împreună cu Iosafat şi craiul Edomului.


text:
Atunci Eliseu a zis către regele lui Israil: «Ce pricină este între noi? Du-te la profeţii părintelui tău şi la profeţii maicii tale!» Dar regele lui Israil i-a răspuns: «Deloc! Oare Domnul a chemat pe aceşti trei regi ca să-i dea în mâna lui Moab?»


text:
Şi Eliseu a răspuns: «Viu este Domnul Savaot, înaintea căruia slujesc, că dacă nu aş fi căutat la obrazul lui Iosafat, regele Iudei, nici nu m’aş fi uitat la tine şi nici nu te-aş fi băgat în seamă.


text:
Şi acum aduceţi-mi un cântăreţ din chitară!» Iar după ce cântăreţul din chitară a început să mişte coardele, mâna Domnului a fost peste el,


text:
Căci aşa zice Domnul: Nu veţi vedea nici vânt şi nu veţi vedea nici ploaie, şi cu toate acestea valea aceasta se va umplea de apă şi veţi putea adăpa turmele şi dobitoacele voastre.


text:
Dar acest lucru nu-i de-ajuns în ochii Domnului! Ci şi pe Moabiţi îi va da prinşi în mâinile voastre!


text:
Şi veţi cuprinde toate cetăţile întărite şi toate cetăţile însemnate, şi toţi pomii roditori îi veţi doborî la pământ şi veţi astupa toate izvoarele de apă şi toate câmpiile roditoare le veţi nimici cu pietre.»


text:
Iar a doua zi de dimineaţă, la vremea înălţării prinosului, iată că s’a pornit apă dinspre Edom, de s’a umplut ţinutul acela.


text:
Şi când a aflat tot Moabul că regii au pornit cu război împotriva lui, au fost chemaţi la luptă toţi cei buni de luptă şi chiar şi mai mulţi decât atât şi s’au grămădit la graniţă.


text:
Şi când s’au sculat dis-de-dimineaţă şi când au văzut Moabiţii soarele oglindindu-se în apă, li s’a părut că apa este roşie ca sângele,


text:
Şi au zis în sine: «Acesta-i sânge! Regii de bună seamă că s’au luat la harţă şi s’au măcelărit unii pe alţii. Şi acum la pradă, Moabe!»


text:
Şi când au intrat ei în tabăra lui Israil, s’au ridicat Israiliţii şi au bătut pe Moabiţi, încât au luat-o la fugă, iar ei i-au fugărit până i-au nimicit pe Moabiţi.


text:
Oraşele lor le-au dărâmat, în mănoasele lor ogoare fiecare a aruncat cu pietre până le-au umplut, toate izvoarele de apă le-au astupat şi toţi pomii roditori i-au doborît la pământ, până n’a mai rămas decât Chirhareşet. Dar şi pe acesta l-au înconjurat prăştiaşii şi l-au bătut cu pietre.


text:
Şi când regele Moabului şi-a dat seama că izbânda războiului nu-i de partea lui, a luat cu sine şapte sute de oameni iscusiţi în mânuirea săbiei, ca să-l dovedească pe craiul Edomului, dar n’a izbutit.


text:
Atunci a luat pe fiul său cel întâi născut, care avea să fie rege în locul lui, şi l-a adus ardere de tot pe zid. Din această pricină fiii lui Israil s’au întărâtat de mame, iar ei au pornit de acolo şi s’au întors în ţara lor.


text:
O femeie dintre femeile ucenicilor de profeţi a strigat către Eliseu şi a zis: «Omul meu, robul tău a murit. Şi tu ştii că robul tău era cucernic şi cinstitor de Dumnezeu. Şi iată acum că a venit datornicul ca să ia pe cei doi copii ai mei, robi!»


text:
Atunci Eliseu i-a răspuns: «Ce să-ţi fac? Spune-mi ce ai la tine în casă!» Şi ea i-a spus. – «În toată casa, roaba ta nu are decât un ulcior de untdelemn».


text:
Apoi să intri în casă, să zăvorăşti uşa după tine şi după feciorii tăi şi să torni în toate vasele acelea, şi cum se va umplea unul, pune-l laoparte!»


text:
Şi a plecat de la el şi a făcut întocmai aşa. Apoi a închis uşa după ea şi după fiii ei. Şi ei îi dădeau vase, iar ea le umplea.


text:
Iar după ce a umplut vasele, a zis către fiii săi: «Adă încă unul!» Şi ei au răspuns: «Nu mai este nici unul!» Şi îndată a stat untdelemnul.


text:
Atunci ea a venit şi a spus omului lui Dumnezeu ceea ce se întâmplase. Şi el i-a răspuns: «Du-te şi vinde untdelemnul şi plăteşte datoria ta, iar cu ceea ce va rămânea trăeşte tu şi feciorii tăi!»


text:
Într’o zi a trecut Eliseu pe lângă Şunem. Şi acolo era o femeie de neam. Şi ea l-a silit să stea la masă, şi ori de câte ori trecea, se oprea acolo ca să mănânce.


text:
Să-i facem sus o odaie cu pereţi subţiri, să punem într’însa un pat, o masă, un scaun şi un sfeşnic, ca ori de câte ori va veni, să se odihnească acolo.»


text:
Şi a zis către Ghehazi, ucenicul său: «Cheamă pe Şunamita încoace!» Şi el a chemat-o şi ea a venit în faţa lui.


text:
Şi el i-a zis lui Ghehazi: «Spune-i: Iată tu te strădănueşti cu toată grija pentru noi. Ce să-ţi facem în schimb? Vrei să vorbim cu regele sau cu căpitanul oştirii?» Dar ea i-a răspuns: «Sunt în mijlocul rudeniilor mele!»


text:
Şi el a zis: «Cu ce am putea să o mulţumim?» Atunci Ghehazi a răspuns: «Ea n’are copii, iar bărbatul ei este bătrân».


text:
Şi Eliseu i-a spus: «La anul pe vremea asta, vei ţine în braţe un băiat!» Şi ea a răspuns: «Nu, domnul meu! Omul lui Dumnezeu, nu amăgi pe roaba ta!»


text:
Şi deodată a zis tatălui său: «Capul meu, capul meu mă doare!» Şi tatăl său a poruncit unui servitor: «Du-l la maică-sa!»


text:
Atunci l-aluat în braţe şi l-adus la mama sa. Şi a stat pe genunchii ei până la amiază, când a şi murit.


text:
Atunci ea s’a suit în odaia de sus, l-aculcat în patul omului lui Dumnezeu, a închis uşa după ea şi apoi a ieşit.


text:
Şi a chemat pe bărbatul său şi i-a zis: «Trimite-mi un servitor cu o asină, căci vreau să mă duc repede la omul lui Dumnezeu şi mă întorc!»


text:
Dar el i-a răspuns: «De ce să te duci la el acum? Nu-i nici lună nouă, nici Sâmbătă!» Dar ea a zis: «Fii pe pace!»


text:
Apoi a pus samarul pe asină şi a poruncit servitorului său: «Mână repede şi nu mă opri din mers, decât când îţi voi porunci eu!»


text:
Şi ea a pornit şi a ajuns la omul lui Dumnezeu, pe muntele Carmelului. Şi când a zărit-o omul lui Dumnezeu de departe,» zis către Ghehazi, ucenicul său: «Vezi, asta-i Şunamita!


text:
Aleargă deci în întâmpinarea ei şi o întreabă: «Eşti sănătoasă? Dar bărbatul tău? Dar copilul tău? Sunt sănătoşi?» Şi ea a răspuns: «Da!»


text:
Dar când a ajuns la omul lui Dumnezeu, sus în munte, i-a cuprins picioarele lui. Şi îndată s’a apropiat Ghehazi ca s’o dea laoparte. Însă omul lui Dumnezeu i-a zis: «Las’o, căci sufletul ei este îndurerat, şi Domnul mi-a ascuns aceasta şi nu mi-a dat de ştire».


text:
Atunci ea a început să zică: «Am cerut eu oare fiu de la domnul meu? N’am spus eu oare: «Nu mă amăgi!»?


text:
Şi el a zis lui Ghehazi: «Încinge-te peste mijloc şi ia toiagul meu în mână şi porneşte la drum, – iar dacă te vei întâlni cu cineva nu-i da bună ziua, şi dacă cineva îţi va da bună ziua să nu-i mulţumeşti, – şi pune toiagul pe faţa copilului».


text:
Atunci a luat cuvântul mama copilului: «Viu este Domnul şi viu să fie sufletul tău, dacă mă voi lăsa de tine!» Şi el s’a sculat şi a pornit după ea.


text:
În vremea aceasta, Ghehazi se dusese înaintea lor, pusese toiagul pe faţa copilului, dar n’a simţit nici glas, nici mişcare. Şi acum se întorcea în întâmpinarea lui, ca să-i spue că băiatul nu s’a deşteptat.


text:
Apoi s’a sculat şi s’a culcat peste copil şi a pus gura sa peste gura copilului, ochii săi peste ochii lui, palmele sale în palmele lui, şi, pe când sta aşa plecat peste el, a început să se încălzească trupul copilului.


text:
Şi a început să se plimbe prin casă încoace şi încolo. Şi s’a suit iarăşi şi s’a plecat peste copil. Atunci copilul a început să strănute de şapte ori şi a deschis ochii.


text:
Atunci el a strigat pe Ghehazi şi i-a zis: «Cheamă pe Şunamita asta!» Şi el a chemat-o şi ea a intrat la el, şi el i-a zis: «la pe fiul tău!»


text:
Atunci ea a intrat înlăuntru, a căzut la picioarele lui şi s’a închinat până la pământ, apoi şi-a luat pe fiul ei şi a ieşit.


text:
De acolo Eliseu s’a întors la Ghilgal. Şi era foamete în ţară. Şi pe când ucenicii profeţilor stăteau înaintea lui, el a zis ucenicului său: «Pune o căldare mare şi fierbe ceva pentru ucenicii profeţilor!»


text:
Şi unul din ei a ieşit la câmp ca să culeagă verdeţuri. Dar a nimerit o plantă agăţătoare şi a cules din ea o poală plină de castraveţi sălbateci, şi s’a întors şi i-a tăiat mărunt ca pe verdeţuri în căldarea cu fiertură, fără să-şi dea seama.


text:
Când s’a pus în blide oamenilor ca să mănânce şi pe când mâncau ei din fiertură, au început să strige şi să zică: «Moartea e în căldare, omul lui Dumnezeu!» şi n’au mai putut mânca.


text:
Atunci el a zis: «Aduceţi făină!» Şi el a aruncat făină în căldare şi a zis: «Toarnă oamenilor ca să mănânce!» Şi n’a mai fost nimic vătămător în căldare.


text:
Un om din Baalşalişa a venit la omul lui Dumnezeu şi a adus pârgă douăzeci de pâni de orz şi grâu nou în desaga lui. Şi a zis: «Dă oamenilor să mănânce!»


text:
Şi sluga lui a zis: «Cum să dau acestea la o sută de oameni?» Şi el i-a răspuns: «Dă oamenilor să mănânce, căci aşa zice Domnul: Să mănânce şi să mai şi rămână!»


text:
Naaman, voevodul oştirii regelui Siriei, era om cu nume şi cu vază înaintea stăpânului său, căci prin el Domnul dăduse biruinţă Sirienilor. Omul acesta viteaz era lepros.


text:
Odată pătrunseseră cete de Sirieni şi răpiseră din ţara lui Israil o copilă, care acum slujea pe soţia lui Naaman.


text:
Şi ea a zis către stăpâna sa: «Dacă s’ar duce stăpânul meu la profetul din Samaria, l-ar vindeca de lepra lui!»


text:
Şi Naaman a intrat la stăpânul său şi i-a spus ce straie «Aşa şi aşa a spus fata cea din ţara lui Israil».


text:
Atunci regele Siriei i-a răspuns: «Hai, du-te! Căci eu voi trimite o scrisoare către regele lui Israil.» Şi el a plecat şi a luat cu el zece talanţi de argint, şase mii de sicli de aur şi zece schimburi de straie de sărbătoare.


text:
Şi a dus şi scrisoarea regelui lui Israil cu următorul cuprins: «O dată cu această scrisoare, trimit la tine pe Naaman, dregătorul meu, ca să-l tămădueşti de lepra lui!»


text:
Când regele lui Israil a citit scrisoarea, şi-a sfâşiat veşmintele lui şi a zis: «Oare eu sunt Dumnezeu ca să omor şi să dau viaţă, de l-a trimis el la mine să-l tămăduesc de lepra lui? Dar să ştiţi şi să fiţi încredinţaţi că el îmi caută cârciob!»


text:
Şi când a auzit Eliseu, omul lui Dumnezeu, că regele lui Israil şi-a sfâşiat veşmintele, a trimis vorbă la rege: «Pentru ce ţi-ai rupt veşmintele tale? Să vie la mine, ca să afle că mai este un profet în Israil!»


text:
Şi Eliseu a trimis la el un sol cu vorba aceasta: «Du-te şi te scaldă de şapte ori în Iordan şi trupul tău se va curăţi!»


text:
Dar Naaman s’a supărat şi s’a dus cugetând în sine: «Credeam că va ieşi el însuşi la mine, va sta înaintea mea şi va chema numele Domnului Dumnezeului său, va întinde mâna spre templu şi mă va curăţa de lepră.


text:
Oare Abana şi Farfar, apele Damascului, nu sunt mai bune decât apele lui Israil? Oare nu m’aş fi putut scălda în ele şi să mă vindec?» Şi s’a întors şi a plecat mânios.


text:
Atunci s’au apropiat de el slugile sale şi i-au zis: «Dacă ţi-ar fi spus profetul să faci un lucru mare, l-ai fi făcut. Cu atât mai vârtos că ţi-a spus numai: «Scaldă-te şi te vei curăţi!»


text:
Atunci el s’a pogorît şi s’a afundat de şapte ori în Iordan, după cum spusese omul lui Dumnezeu, şi trupul lui s’a făcut curat ca trupul unui copil.


text:
Şi s’a întors el la omul lui Dumnezeu cu toată suita lui, a intrat la el şi a stat înaintea lui şi i-a zis: «Iată, acum ştiu că în tot pământul nu este Dumnezeu decât numai în Israil! Şi acum ia o mulţămită de la robul tău!»


text:
Şi el a răspuns: «Viu este Domnul înaintea căruia slujesc, că nu iau nimic!» Şi cu toate că l-a tot îmbiat să ia, el însă n’a vrut.


text:
Atunci Naaman a zis: «Dacă nu, atunci să dai servului tău o povară de pământ cât duce o pereche de catâri, căci servul tău nu va mai aduce ardere de tot şi jertfă altor dumnezei, ci numai Domnului.


text:
Dar numai acest lucru să ierte Domnul robului tău: Când va intra stăpânul meu în templul lui Rimon, ca să se închine, şi când se va sprijini de braţul meu, atunci sunt nevoit şi eu să mă închin în templul lui Rimon, în clipa când el îngenunchie acolo în templu. Acest lucru să-l ierte Domnul robului tău!»


text:
Şi-a zis în sine Ghehazi, ucenicul lui Eliseu, omul lui Dumnezeu: «Iată, domnul meu n’a vrut să oprească nimic de la Naaman Sirianul şi nici să ia din mâna lui ceea ce i-a adus. Viu este Domnul, dar eu voi alerga după el, ca să-mi dea şi mie ceva!»


text:
Şi Ghehazi a zorit după Naaman. Iar când Naaman l-azărit alergând, s’a dat jos din trăsură în întâmpinarea lui şi l-aîntrebat: «Ce este?»


text:
Şi el i-a răspuns: «Bine, pace! Dar domnul meu m’a trimis să-ţi spun: «Iată chiar acum au venit la mine doi ucenici dintre fiii profeţilor, din muntele Efraim! Dă-le lor un talant de argint şi două schimburi de haine bune.»


text:
Şi Naaman i-a zis: «Te rog, ia doi talanţi». Şi nu l-alăsat pe el, ci i-a legat cu sila doi talanţi de argint în două pungi şi două schimburi de haine bune şi le-a dat la două slugi ca să le ducă mergând înaintea lui.


text:
Şi când au ajuns ei la «colină», el le-a luat din mâna lor şi le-a dus în casă, şi oamenilor le-a dat drumul să plece,


text:
Iar el a intrat şi a stat lângă stăpânul său. Dar Eliseu l-aîntrebat: «De unde vii, Ghehazi?» Şi el i-a răspuns: «Robul tău nu s’a dus nicăieri!»


text:
Atunci Eliseu i-a spus: «Duhul meu n’a mers oare cu tine, când s’a întors înapoi în întâmpinarea ta omul din trăsură? Cu banii pe care i-ai luat, poţi să-ţi cumperi haine, măslinişuri, podgorii, turme şi cirezi, robi şi roabe.


text:
Dar lepra lui Naaman să se lipească de tine şi de neamul tău deapururi!» Şi a ieşit de la el, alb de lepră ca zăpada.


text:
Şi ucenicii profeţilor au zis lui Eliseu: «Iată că locul în care suntem aşezaţi este prea strâmt pentru noi!


text:
Am vrea să ne ducem la Iordan şi să aducem fiecare câte o bârnă, ca să ne facem sălaş de locuit.» Şi el a zis: «Duceţi-vă!»


text:
Dar pe când unul dobora un copac, fierul securii a sărit în apă, şi ucenicul a început să strige şi să spună: «O, domnul meu, securea era împrumutată!»


text:
Atunci omul lui Dumnezeu a întrebat: «Unde a sărit?» Şi el i-a arătat locul. Apoi Eliseu a tăiat o bucată de lemn şi, aruncând-o acolo, securea a plutit deasupra apei.


text:
Şi Regele Siriei se războia cu Israil şi s’a sfătuit cu dregătorii săi astfel: «În cutare ori cutare loc să ne punem la pândă».


text:
Dar omul lui Dumnezeu a trimis vorbă la regele lui Israil: «Păzeşte-te să nu treci prin locul acela, căci acolo Sirienii stau la pândă!»


text:
Atunci regele lui Israil a trimis la locul despre care-i spusese şi îl arătase omul lui Dumnezeu şi a stat cu bună pază nu numai o dată sau de două ori.


text:
Atunci inima regelui Siriei s’a turburat din pricina aceasta şi a chemat el pe dregătorii săi şi le-a zis: «Spuneţi-mi cine m’a trădat la regele lui Israil?»


text:
Atunci unul din dregătorii lui a răspuns: «Nimeni din noi, stăpânul meu, Măria Ta, ci profetul Eliseu, care este în Israil, i-a dat de ştire regelui lui Israil, chiar şi cuvintele pe care tu le grăieşti în odaia în care te culci».


text:
Şi el a poruncit: «Porniţi şi aflaţi unde aste el, ca să trimit pe cineva şi să-l prind». Şi i-au spus: «Iată, el este în Dotan».


text:
Când s’a sculat sluga omului lui Dumnezeu a doua zi şi a ieşit afară, iată că cetatea era înconjurată de oştire cu cai şi cu care de luptă. Atunci sluga a zis: «O, stăpâne? Ce să facem?»


text:
Atunci el i-a zis: «Nu-ţi fie frică, fiindcă cei ce sunt cu noi sunt mai mulţi decât cei ce sunt cu ei!»


text:
Şi s’a rugat Eliseu şi a zis: «Doamne, deschide ochii lui ca să vadă!» Şi Domnul a deschis ochii slugii lui şi a văzut. Şi iată că muntele din vecinătatea lui Eliseu era plin de cai şi de care de foc.


text:
Şi când ei au început să se pogoare, Eliseu s’a rugat la Domnul şi a zis: «Loveşte neamul acesta cu orbire!» Şi i-a lovit cu orbire după cuvântul lui Eliseu.


text:
Atunci Eliseu le-a zis: «Nu este acesta drumul, nici cetatea. Porniţi după rnine şi eu vă voi îndrepta spre omul pe care-l căutaţi!» Şi i-a băgat în Samaria.


text:
Şi după intrarea lor în Samaria, a zis Eliseu: «Deschide-le, Doamne, ochii ca să vadă!» Şi Domnul le-a deschis ochii şi au văzut, şi iată erau în mijlocul Samariei.


text:
El însă a răspuns: «Nu-i omori! Oare i-ai prins tu cu arcul şi cu sabia ta, de vrei să-i omori? Pune-le dinainte pâine şi apă, să mănânce şi să bea şi să se întoarcă la stăpânul lor!»


text:
Şi le-a făcut ospăţ mare şi ei au mâncat şi au băut, apoi le-a dat drumul şi ei s’au întors la stăpânul lor. Şi n’au mai năvălit cete de Sirieni în pământul lui Israil.


text:
Iar după acestea, Benhadad, regele Siriei, a strâns toată oastea şi s’a suit şi a împresurat Samaria.


text:
Şi bântuia foamete mare în Samaria. Şi ei au ţinut-o împresurată, încât un homer de vin costa optzeci de sicli de argint şi un sfert de cab de făină albă costa cinci sicli de argint.


text:
Şi pe când regele lui Israil trecea pe zid, o femeie a strigat către el şi i-a zis: «Ajută-mă, Stăpâne, Măria Ta!»


text:
Atunci el i-a răspuns: «Dacă nu te ajută Domnul, cum aş putea eu să te ajut? Cu ceva din arie sau cu ceva din teasc?»


text:
Şi a mai întrebat-o regele: «Ce ai?» Şi ea i-a răspuns: «Femeia aceasta m’a îndemnat: «Dă-mi copilul tău, ca să-l mâncăm astăzi, iar pe copilul meu să-l mâncăm mâine!


text:
Noi am fiert pe fiul meu şi l-am mâncat. Şi când i-am spus a doua zi: «Dă acum pe fiul tău ca să-l mâncăm», ea a ascuns pe fiul ei.»


text:
Şi când a auzit regele cuvintele femeii, şi-a rupt veşmintele sale, şi pe când trecea el pe zid, poporul a văzut că pe dinlăuntru trupul său era îmbrăcat în haină de jale.


text:
Şi a zis: «Aşa să-mi dea Dumnezeu şi să-mi facă ce va vrea el, dacă astăzi capul lui Eliseu, fiul lui Şafat, va mai sta în locul lui!»


text:
Şi pe când Eliseu stătea în casa lui împreună cu bătrânii, el a trimis un om înainte. Şi înainte de a ajunge solul la el, le-a spus bătrânilor: «Vedeţi, regele a trimis un călău care să-mi ia capul! Luaţi aminte: când va sosi solul, închideţi uşa şi-l siliţi să stea afară. Dar iată că se aud şi paşii stăpânului său după el.»


text:
Şi pe când el mai vorbea, iată că regele s’a pogorît la el şi i-a spus: «Această nenorocire este de la Domnul! De ce să mai nădăjduesc în Domnul?»


text:
Şi Eliseu a zis: «Ascultaţi cuvântul Domnului! Aşa zice Domnul: Mâine pe vremea asta o sea de lamură de făină va fi vândută la poarta Samariei cu un siclu şi două sea de făină de orz tot cu un siclu.


text:
Atunci a răspuns scutierul pe braţul căruia se sprijinea regele, către omul lui Dumnezeu, următoarele: «Domnul a făcut cu adevărat cerului stăvilare; însă cum va fi cu putinţă acest lucru?» Dar Eliseu i-a zis: «Iată, tu vei vedea cu ochii tăi, dar din ele nu vei mânca!»


text:
Pe atunci stăteau la poarta cetăţii patru oameni leproşi. Şi se îmbiau unul pe altul: «Ce să stăm noi aici până vom muri?


text:
Dacă am zice să intrăm în cetate, acolo e foamete şi murim, şi dacă stăm aici tot murim. Cu toate acestea, haidem să trecem în tabăra Sirienilor; dacă va fi să ne lase să trăim, vom trăi, iar de va fi să ne omoare, vom muri.»


text:
Şi în amurg au pornit spre tabăra Sirienilor şi au intrat în ea, dar când au ajuns până la capătul taberei Sirienilor, iată că nu mai era nimeni,


text:
Căci Domnul făcuse să se audă în tabăra Sirienilor duruit de care, nechezat de cai şi huet ca de oaste mare. Şi atunci au zis unii către alţii: «Regele lui Israil a tocmit să vină împotriva noastră pe regii Hetiţilor şi pe regii din Muţri».


text:
Din această pricină s’au sculat şi au luat-o la fugă în amurg, şi au părăsit corturile lor, caii lor, asinii lor, tabăra aşa cum era ea, ca să-şi scape viaţa.


text:
Atunci aceşti leproşi au străbătut tabăra până la capăt, au intrat într’un cort unde au mâncat şi au băut, şi au luat de acolo argint, aur şi straie pe care le-au ascuns. Apoi s’au întors şi au intrat în alt cort şi au luat şi de acolo ce-au găsit, şi s’au dus să le ascundă.


text:
Dar într’o vreme, au zis unul către altul: «Nu se cuvine să facem aşa. Astăzi este zi de veste bună. Dacă noi tăcem şi aşteptăm până se luminează de ziuă, suntem vrednici de pedeapsă. Pentru aceasta haidem să ne ducem şi să dăm de veste la palatul regelui!»


text:
Şi ei s’au dus şi au strigat pe portarii cetăţii şi le-au dat de veste: «Am pătruns în tabăra Sirienilor şi iată că nu se zărea nimeni şi nu se auzea nimic, ci numai cai şi măgari legaţi, iar corturile lor stau aşa neatinse».


text:
Şi regele s’a sculat noaptea şi a zis către slujitorii săi: «Vreau să vă spun ce ne-au făcut nouă Sirienii! Ei ştiau bine că la noi este foamete, şi au ieşit din tabără să se ascundă pe câmp, crezând că «atunci când oamenii vor ieşi din cetate îi vom prinde de vii şi apoi vom pătrunde în cetate».


text:
Dar unul din slujitorii săi i-a răspuns aşa: «Să încalece oştenii pe cinci cai din care au mai rămas aici – iată ce mai rămăsese din toată tabăra lui Israil, căci toată cealaltă parte pierise – şi să-i trimitem ca să vadă ce este».


text:
Şi au luat două care de război cu cai şi i-a trimis regele înspre tabăra Sirienilor cu poruncă: «Duceţi-vă şi vedeţi!»


text:
Şi s’au dus după ei până la Iordan, şi iată că tot drumul era plin de straie şi de lucruri pe care le aruncaseră Sirienii în graba lor!» Şi solii s’au întors şi au înştiinţat pe rege.


text:
După aceasta a ieşit poporul cel războinic şi a prădat tabăra Sirienilor, şi s’a vândut sea de lamură de făină cu un siclu, iar două sea de făină de orz tot cu un siclu, după cuvântul Domnului.


text:
Şi regele a rânduit pe scutierul de care îşi sprijinea braţul său, la poarta cetăţii. Şi poporul l-acălcat în picioare la poartă şi a murit, precum spusese omul lui Dumnezeu, care profeţise când regele s’a pogorît la el.


text:
Iată ce zisese omul lui Dumnezeu către rege: «Două sea de făină de orz se vor vinde cu un siclu şi o sea de lamură de făină va fi la poarta Samariei, mâine pe vremea asta, un siclu».


text:
Dar scutierul răspunsese omului lui Dumnezeu: «Într’adevăr Domnul a făcut cerului stăvilare; însă cum va fi cu putinţă acest lucru?» Şi el îi spusese: «Tu vei vedea cu ochii tăi, dar din ele nu vei mânca!»


text:
Odată Eliseu sfătuise pe femeia al cărei fiu îl înviase: «Scoală şi du-te tu şi familia ta şi locueşte aiurea, căci Domnul a hotărît să fie foamete, iar ea va bântui în ţară timp de şapte ani».


text:
Şi s’a sculat femeia şi a făcut după cum îi zisese omul lui Dumnezeu, şi a plecat ea şi familia ei şi a locuit în ţara Filistenilor, şapte ani.


text:
Iar la sfârşitul celor şapte ani s’a întors femeia din ţara Filistenilor şi a venit să ceară de la rege înapoi casa şi pământul ei.


text:
Şi regele tocmai stătea de vorbă cu Ghehazi, slujitorul omului lui Dumnezeu, şi-i spunea: «Povesteşte-mi toate minunile pe care le-a săvârşit Eliseu!»


text:
Şi pe când el îi povestea regelui cum el a înviat mortul, iată că femeia al cărei fiu el îl înviase a venit să ceară de la rege casa şi ogorul ei. Atunci a zis Ghehazi: «Stăpâne, Măria Ta! Iată femeia şi iată fiul ei pe care Eliseu l-a înviat!»


text:
Şi regele a întrebat pe femeie şi ea i-a povestit lui tot. Atunci regele i-a dat un eunuc cu poruncă: «Dă-i înapoi tot ceea ce a fost al ei, împreună cu venitul ţarinii, din ziua de când a părăsit ţara şi până acum».


text:
Odată a intrat Eliseu în Damasc, şi Benhadad, regele Siriei, era bolnav. Şi el a fost înştiinţat: «Omul lui Dumnezeu a sosit aici!»


text:
Atunci a rostit regele către Hazael: «la în mâna ta un dar şi du-te în întâmpinarea omului lui Dumnezeu, şi prin el întreabă pe Domnul astfel: «Oare mai scap cu viaţă din boala mea?»


text:
Şi Hazael a pornit în întâmpinarea lui şi a luat cu sine un dar şi tot felul de bunătăţi din Damasc, povară cât pentru patruzeci de cămile, şi a venit şi s’a înfăţişat înaintea lui şi i-a spus: «Fiul tău, Benhadad, regele Siriei, m’a trimis la tine cu întrebarea: «Oare mai scap eu cu viaţă din boala mea?»


text:
Şi Hazael a stat nemişcat în faţa lui şi l-a cuprins frica, iar omul lui Dumnezeu a început să plângă.


text:
Atunci a întrebat Hazael: «De ce plânge domnul meu?» Dar el i-a răspuns: «Fiindcă ştiu răul pe care îl vei pricinui fiilor lui Israil! Cetăţilor întărite le vei da foc, pe flăcăi îi vei omorî cu sabia, pe prunci îi vei zdrobi, iar pe femeile care au în pântece le vei spinteca!»


text:
Atunci a zis Hazael: «Oare robul tău este câine să săvârşească asemenea faptă silnică?» Dar Eliseu i-a luat vorba: «Domnul mi te-a descoperit rege al Siriei!»


text:
După aceasta a plecat de la Eliseu şi,ajungând la stăpânul său, l-a întrebat: «Ce ţi-a spus Eliseu?» Şi el i-a răspuns: «Vei trăi!»


text:
Dar la amiază Hazael a luat o pânză, pe care a înmuiat-o în apă, şi a întins-o pe faţa lui, iar el a murit. Şi Hazael a ajuns rege în locul lui.


text:
În anul al cincilea al lui Ioram, fiul lui Ahab, regele lui Israil, a ajuns rege Ioram, fiul lui Iosafat, regele Iudei.


text:
Şi el a mers pe calea regilor lui Israil, precum făcuse casa lui Ahab, căci fiica lui Ahab îi era soţie. Şi a făcut fapte rele în ochii Domnului.


text:
Dar Domnul n’a vrut să nimicească pe Iuda, pentru David, robul său, precum îi făgăduise că îi va da o făclie, lui şi urmaşilor lui, în toată vremea.


text:
Şi a pornit Ioram cu toate carele de luptă la Seira, şi fiindcă a îndrăznit să năvălească noaptea, Edomiţii, care îl împresurară împreună cu căpitanii carelor, l-au înfrânt, iar oastea a fugit în patrie.


text:
Aşa a rămas Edomul, neatârnat de Iuda până în ziua de azi. Tot pe vremea aceea a mai scuturat jugul şi Libna.


text:
Şi a adormit Ioram cu părinţii săi şi a fost îngropat cu ei în cetatea lui David, iar Ahazia, fiul lui, a fost pus rege în locul lui.


text:
În anul al doisprezecelea al lui Ioram, fiul lui Ahab, regele lui Israil, a ajuns rege Ahazia, fiul lui Ioram, regele Iudei.


text:
Şi când a ajuns rege, Ahazia era de douăzeci şi doi de ani, şi a domnit un an în Ierusalim. Numele mamei sale era Atalia, nepoata lui Omri, regele lui Israil.


text:
Şi el a mers pe calea casei lui Ahab şi a săvârşit fapte rele în ochii Domnului, ca şi casa lui Ahab, căci el era ginerele lui Ahab.


text:
Atunci Ioram, fiul lui Ahab, a pornit la război împotriva lui Hazael, regele Siriei, la Ramotul Galaadului, şi Sirienii au învins pe Ioram.


text:
Şi regele Ioram s’a întors ca să se tămăduiască de rănile ce i le făcuseră Sirienii la Ramot, în vremea când se lupta el cu Hazael, regele Siriei. Şi Ahazia, fiul lui Ioram, regele Iudei, s’a pogorît să vadă pe Ioram, fiul lui Ahab, care se afla bolnav în Izreel.


text:
Şi profetul Eliseu a chemat pe unul din ucenicii profeţilor şi i-a zis: «Încinge-ţi coapsele şi ia cornul acesta cu mir în mână şi du-te la Ramotul Galaadului.


text:
O data ajuns acolo, uită-te la Iehu, fiul lui Iosafat, fiul lui Nimşi, apoi du-te spre el, scoate-l dintre fraţii lui şi-l bagă în odaia cea mai din dos.


text:
la apoi cornul cu mir, toarnă-l pe capul lui şi-i spune: «Aşa zice Domnul: Iată, te miruesc rege al lui Israil!» După aceasta deschide uşa şi fugi fără să mai aştepţi nimic!»


text:
Când a ajuns el acolo, căpeteniile oştirii ţineau tocmai atunci sfat. Şi i-a zis: «Căpitane, am să-ţi spun ceva!» Atunci Iehu l-aîntrebat: «Căruia dintre noi toţi?» Şi el a răspuns: «Ţie, căpitane!»


text:
Atunci el s’a sculat şi a intrat în casă. Şi profetul i-a turnat mirul pe cap şi i-a zis: «Aşa zice Domnul Dumnezeul lui Israil: Te miruesc rege peste poporul Domnului, peste Israil!


text:
Dar să stârpeşti neamul lui Ahab, stăpânul tău, ca astfel eu să răzbun sângele vărsat al slujitorilor mei profeţi, şi omorîrea de către Izabela a tuturor închinătorilor Domnului.


text:
Toată casa lui Ahab să fie stârpită! Vreau să nimicesc din ai lui Ahab pe toţi cei de parte bărbătească, rob şi liber din Israil,


text:
Şi toată familia lui Ahab vreau să o prăpădesc ca pe aceea a lui Ieroboam, fiul lui Nabat, şi ca pe a lui Baeşa, fiul lu’ Ahia.


text:
Şi pe Izabela s’o mănânce câinii în câmpul Izreel şi nimeni să n’o îngroape!» Şi a închis uşa şi a fugit.


text:
Când Iehu a ieşit la slujitorii stăpânului său, ei l-au întrebat: «Îţi stă frumos? Pentru ce a venit acest nebun la tine?» Şi el le-a răspuns: «Voi cunoaşteţi omul şi felul lui».


text:
Dar ei au zis iarăşi: «Minciună! Dă-ne lucrul pe faţă!» Atunci el a spus: «Aşa şi aşa mi-a spus! Aşa zice Domnul: Te miruesc rege al lui Israil!»


text:
Şi ei au aşternut în grabă fiecare veşmântul său sub picioarele lui, pe treptele cele goale şi au sunat din trâmbiţă şi au strigat: «Iehu este rege!»


text:
Apoi Iehu, fiul lui Iosafat, fiul lui Nimşi, a uneltit împotriva lui Ioram – şi Ioram luase parte la apărarea Ramotului din Galaad, împreună cu tot Israilul împotriva lui Hazael, regele Siriei,


text:
Şi acum regele Ioram se întorsese, ca să se vindece în Izreel de rănile cu care fusese rănit în războiul cu Sirienii, împotriva lui Hazael, regele Siriei.—Şi Iehu a zis: «Dacă găsiţi cu cale, să nu iasă şi nici să nu fugă nimeni din cetate ca să dea de veste în Izreel!»


text:
Apoi Iehu a încălecat şi a pornit spre Izreel, unde zăcea Ioram, unde şi Ahazia, regele lui Iuda, venise ca să-l vadă pe Ioram.


text:
În Izreel însă un străjer stătea de strajă în turn. Şi când a zărit el că vine ceata lui Iehu, a zis: «Zăresc o ceată!» Dar Ioram a răspuns: «Un călăreţ să pornească în întâmpinarea lor şi să-i întrebe: «Veniţi cu gând bun?»


text:
Şi aşa a pornit un călăreţ înaintea lui Iehu şi i-a spus: «Aşa zice regele: Vii cu gând de pace?» Şi Iehu i-a răspuns: «Ce te priveşte gândul meu? Dă-te înapoia mea!» Şi straja a spus iarăşi: «Solul a ajuns la ei, dar nu se întoarce!»


text:
Atunci a trimis un alt călăreţ, care a ajuns până la ei şi l-a întrebat: «Aşa zice regele: Cu gând de pace vii?» Şi Iehu i-a răspuns şi lui: «Ce te priveşte gândul meu? Dă-te înapoia mea!»


text:
Şi straja a dat de ştire: «Şi acesta a ajuns până la ei, dar nu se întoarce. Dar el mână voiniceşte, cum mână Iehu, fiul lui Nimşi. Ba chiar, el mână nebuneşte!»


text:
Atunci Ioram a poruncit: «Înhamă!» Şi au înhămat caii la carul lui. Şi a pornit Ioram, regele lui Israil, împreună cu Ahazia, regele lui Iuda, fiecare în carul lui de luptă, şi s’au dus în întâmpinarea lui Iehu si l-au întâlnit în ţarina lui Nabot cel din Izreel.


text:
Când Ioram a văzut pe Iehu, l-a întrebat: «Cu gând de pace vii, Iehu?» Dar el i-a răspuns: «Ce gând de pace, atâta vreme cât se mai săvârşesc desfrânările Izabelei, mama ta, şi multele ei fermecătorii!»


text:
Îndată Iehu şi-a încordat arcul şi a lovit pe Ioram în spate, iar săgeata i-a ieşit prin inimă, şi el s’a prăbuşit în car.


text:
Şi Iehu a zis către Bidcar, scutierul regelui: «la-l şi-l aruncă pe ogorul lui Nabot Izreeliteanul, căci şi tu şi eu ne aducem aminte cum amândoi eram călări în urma lui Ahab, părintele lui, când Domnul a glăsuit împotriva lui această profeţie:


text:
«Într’adevăr, ieri am văzut sângele lui Nabot şi sângele fiilor lui, zice Domnul! Şi-ţi voi plăti ţie în ogorul acesta, zice Domnul!» Şi acum, ia-l şi-l aruncă pe ogor, după cuvântul Domnului.


text:
Şi dacă a văzut Ahazia, regele lui Iuda, ceea ce s’a întâmplat, a luat-o la fugă în spre Betganin, iar Iehu s’a luat după el şi a zis: «Şi pe el! Ucideţi-l în car!» Şi ajungându-l l-au lovit rău pe povârnişul Gur, lângă Ibleam. Şi regele a tot fugit până la Meghido, unde a şi murit.


text:
Slujitorii săi însă l-au dus într’un car la Ierusalim şi l-au îngropat în gropniţa sa, la un loc cu părinţii săi, în cetatea lui David.


text:
După acestea, Iehu a intrat în Izreel. Când a auzit Izabela, şi-a sulemenit ochii şi şi-a împodobit capul şi s’a pus la fereastră să privească.


text:
Şi când Iehu a intrat pe poarta palatului, ea l-a întâmpinat: «Cu gând de pace vine Zimri, ucigaşul stăpânului său?»


text:
Şi el a ridicat ochii spre fereastră şi i-a răspuns: «Cine eşti tu, de vrei să te pui în pricină cu mine?» În acest timp vreo doi, trei eunuci se uitau la el.


text:
Şi el le-a poruncit: «Aruncaţi-o jos!» Şi ei au aruncat-o jos şi sângele ei a împroşcat peretele şi caii, care au călcat-o în picioare.


text:
Apoi Iehu a intrat înlăuntru şi a mâncat şi a băut şi a zis: «Căutaţi pe blestemata aceea şi o îngropaţi, căci este fiică de rege!»


text:
Atunci s’au întors ei înapoi şi i-au spus ceea ce se întâmplase. Şi el a zis: «Acesta este cuvântul Domnului pe care l-a grăit prin gura lui Ilie Tesbiteanul, slujitorul său: «Pe câmpul din Izreel câinii vor mânca trupul Izabelei!


text:
Şi hoitul Izabelei să fie pe câmpul din Izreel, ca gunoiul cel de pe ogor, încât nimeni să nu poată spune: «Iată pe Izabela!»


text:
Ahab avea în Samaria şaptezeci de feciori. Atunci Iehu a scris scrisori şi le-a trimis în Samaria, către căpetenia cetăţii, către bătrânii şi către cei ce se îndeletniceau cu croşterea feciorilor lui Ahab, cu porunca aceasta:


text:
«Când va sosi scrisoarea aceasta la voi – fiindcă acolo se află feciorii stăpânului vostru şi în grija voastră sunt caii, carele de luptă, cetatea cu întăriturile, precum şi armele –


text:
Alegeţi pe cel mai vrednic şi pe cel mai în stare dintre feciorii stăpânului vostru şi suiţi-l pe tronul tatălui său şi luptaţi pentru casa stăpânului vostru!»


text:
Dar ei tare s’au temut şi au zis: «Dc vreme ce nu i s’au putut împotrivi doi regi, cum o să ne împotrivim noi?»


text:
Atunci căpitanul palatului, căpetenia cetăţii, bătrânii şi cei ce purtau grija feciorilor i-au trimis vorbă lui Iehu: «Noi suntem servii tăi şi facem tot, orice ne porunceşti. Noi nu vrem să alegem pe nimeni rege. Fă ce crezi că este bun în ochii tăi!»


text:
Şi el le-a scris a doua scrisoare cu acest cuprins: «Dacă ţineţi cu mine şi ascultaţi de porunca mea, luaţi capetele feciorilor stăpânului vostru şi le aduceţi mâine pe vremea asta la mine în Izreel!» Feciorii regelui se aflau, şaptezeci la număr, la fruntaşii cetăţii, care se îndeletniceau cu creşterea lor.


text:
Şi cum a ajuns scrisoarea la ei, au prins pe cei şaptezeci de voevozi, i-au omorît şi capetele lor le-au pus în coşuri pe care le-au trimis la Izreel.


text:
Atunci a intrat un sol la el şi l-avestit: «Au adus capetele voevozilor!» Şi el a răspuns: «Până mâine dimineaţă faceţi cu ele la poarta cetăţii două grămezi».


text:
Dimineaţa, când a ieşit el, a venit înaintea poporului şi a zis: «Voi sunteţi oameni drepţi! Tată, eu am uneltit împotriva stăpânului meu şi l-am omorît, dar pe toţi aceştia cine i-a măcelărit?


text:
Să ştiţi deci că nimic din ceea ce a spus Domnul împotriva casei lui Ahab n’a rămas fără să se împlinească! Şi acum Domnul a împlinit ceea ce a grăit prin gura slujitorului său Ilie!»


text:
Apoi Iehu a omorît pc toţi cei care mai rămăseseră din casa lui Abab în Izreel, toate rudele apropiate, toţi prietenii şi toţi preoţii lui, de n’a mai rămas nici unul.


text:
După toate acestea, Iehu a pornit de acolo şi a venit în Samaria. Şi pe când era pe la stâna ciobanilor,


text:
A întâlnit el pe rudele lui Ahazia, regelelui Iuda, pe care le-a întrebat: «Cine sunteţi voi?» Şi ele au răspuns: «Noi suntem rudele lui Ahazia, şi ne pogorîm ca să întrebăm de sănătate pe principii din casa regească».


text:
Atunci el a poruncit: «Prindeţi-i de vii!» Şi i-au prins de vii şi au fost înjunghiaţi pe fântâna stânei ciobanilor, patruzeci şi doi de inşi, fără să scape nici unul din ei.


text:
Şi s’a dus mai departe şi a întâlnit pe Ionadab, fiul lui Recab, care venea înspre el. Şi l-abinecuvântat şi l-aîntrebat: «Ai inimă bună pentru mine, precum inima mea este pentru inima ta?» Şi Ionadab i-a răspuns: «Am!» «Dacă ai, dă mâna încoace!» Şi Ionadab i-a dat mâna şi el l-asuit în carul lui,


text:
Îndată ce a intrat în Samaria, a omorît pe toţi cei care mai rămăseseră din casa lui Ahab în Samaria, până când a stârpit-o cu totul, după cuvântul pe care Domnul îl grăise lui Ilie.


text:
Şi Iehu a strâns tot poporul şi i-a zis: «Ahab s’a închinat puţin lui Baal, însă Iehu se va închina mult.


text:
Şi acum chemaţi pe toţi profeţii lui Baal. pe toţi slujitorii lui şi pe toţi preoţii lui la mine. Nimeni să nu lipsească. fiindcă vreau să aduc o mare jertfă lui Baal. Oricine va lipsi nu va rămânea cu viaţă!» Iehu însă făcuse aşa cu gând viclean, ca să stârpească pe închinătorii lui Baal.


text:
Atunci Iehu a trimis în tot Israilul, si au venit toţi închinătorii lui Baal, de n’a rămas măcar unul care să nu fi venit. Şi au intrat în templul lui Baal, încât templul lui Baal era ticsit de lume.


text:
Şi el a poruncit veşmântarului; «Scoate odăjdii pentru toţi slujitorii lui Baal!» Şi el le-a scos odăjdii.


text:
Îndată Iehu şi Ionadab, fiul lui Recab, au intrat în templul lui Baal şi au zis către slujitorii lui Baal: «Cercetaţi şi vedeţi să nu fie aici cu voi nimeni dintre slujitorii Domnului, ci numai slujitorii lui Baal singuri!»


text:
Apoi el a intrat înlăuntru ca să aducă jertfe şi arderi de tot. Dar Iehu pusese afară la îndemână optzeci de oameni şi le dăduse poruncă: Cel care va lăsa să scape vre-un om din oamenii pe care vi i-am dat în mâna voastră, va plăti cu viaţa!»


text:
Iar după ce Iehu a isprăvit aducerea jertfelor, a poruncit înainte-alergătorilor şi scutierilor: «Intraţi şi hăcuiţi, nimeni să nu scape!» Şi i-au trecut prin ascuţişul săbiei, iar pe Aşere le-au doborît la pământ. Apoi au pătruns până în Sfânta Sfintelor templului lui Baal,


text:
Chipurile cu scripturi ale lui Baal le-au sfărâmat, au dărâmat templul lui Baal şi l-au prefăcut în loc necurat până în ziua de azi.


text:
Dar Iehu nu s’a dezbărat de păcatul lui Ieroboam, fiul lui Nabat, cu care a împins pe Israil la păcat, adică de viţeii de aur din Betel şi din Dan.


text:
Atunci a rostit Domnul către Iehu: «Fiindcă ai săvârşit cu voie bună ceea ce este drept în ochii mei şi te-ai purtat cu familia lui Ahab după inima mea, urmaşii tăi vor sta pe tronul lui Israil până la al patrulea neam!»


text:
Dar Iehu n’a umblat cu tot cugetul său în legea Domnului Dumnezeului lui Israil şi nu s’a dezbărat de păcatul lui Ieroboam, cu care el ademenise pe Israil.


text:
În vremea aceea a început Domnul să se mânie împotriva lui Israil. Şi Hazael l-a lovit pe Israil în toate hotarele,


text:
La răsărit de Iordan, tot ţinutul Galaadului, Gadul, Rubenul şi Manase, de la Aroer, care este aşezat pe apa Arnonului, până în Galaad şi Basan.


text:
Celelalte întâmplări şi fapte ale lui Iehu şi toată vitejia lui sunt scrise în «Cronicile regilor lui Israil».


text:
Şi a adormit Iehu cu părinţii săi şi l-au îngropat în Samaria, iar în locul lui a ajuns rege fiul său Ioahaz.


text:
Când a văzut Atalia, mama lui Ahazia, că fiul ei a murit, a purces şi a stârpit toată familia regească.


text:
Atunci Ioşeba, fiica regelui Ioram, sora lui Ahazia, a furat pe Ioaş, nepotul său, dintre voevozii care trebuiau să fie omorîţi şi l-a ascuns de Atalia, ca să scape de moarte, împreună cu doica lui, într’un iatac


text:
Iar în anul al şaptelea a trimis Iehoiada şi a poftit pe şutaşi, pe Creţi şi pe alergători la sine în templu şi a făcut cu ei legământ, şi i-a jurat pe ei în templul Domnului şi le-a arătat lor pe fiul regelui.


text:
Şi le-a poruncit zicând: «Aşa să faceţi! O treime din voi să vină Sâmbăta şi să stea de strajă la palatul domnesc,


text:
Să faceţi de strajă împrejurul regelui, fiecare cu arma în mână, iar cel care va pătrunde prin rândurile voastre să fie omorît! Să străjuiţi pe rege deapururi!»


text:
Şi au făcut sutaşii aşa preoum le-a poruncit arhiereul Iehoiada. Fiecare şi-a luat oamenii oare veneau sau care plecau Sâmbăta şi au venit la arhiereul Iehoiada.


text:
Şi după ce alergătorii au luat loc, fiecare cu arma în mână, de la miază-noapte pană în partea de miază-zi a templului, între templu şi jertfelnic, de jur-împrejurul regelui,


text:
Atunci a scos el pe fiul regelui şi i-a pus coroana pe cap şi i-a dat cartea legii; l-au făcut rege şi l-au miruit. Apoi au bătut din palme şi au strigat: «Trăiască regele!»


text:
Şi când a văzut pe rege, care stătea lângă pilastru după rânduială, şi cum căpitanii şi cei ce sunau din trâmbiţă se aflau lângă el, şi tot poporul ţării se bucura şi suna din trâmbiţe, şi-a rupt veşmintele şi a strigat: «Trădare, trădare!»


text:
Atunci arhiereul Iehoiada a poruncit sutaşilor, căpeteniile oştirii, şi le-a zis: «Scoateţi-o afară din templu între două rânduri de ostaşi! Şi cel care va merge după ea s’o omoare cu sabia!» Căci arhiereul hotărise să n’o omoare în templul Domnului.


text:
Şi i-au făcut loc şi după ce au scos-o prin poarta cailor şi ajunsese la palatul domnesc, au omorît-o acolo.


text:
Atunci Iehoiada a încheiat legământ între Domnul şi între rege şi popor, ca să fie ei popor al Domnului, precum şi între popor şi rege.


text:
Apoi tot poporul ţării a intrat în templul lui Baal şi l-adărâmat, jertfelnicele lui şi statuile lui le-au sfărâmat cu desăvârşire, iar pe Matan, preotul lui Baal l-au omorît înaintea jertfelnicului. După aceasta, arhiereul a rânduit străji via templul Domnului,


text:
Şi a luat pe şutaşi şi pe Creţi şi pe alergători şi pe tot poporul ţării, şi l-au însoţit pe regele de la templul Domnului şi au trecut prin poarta Alergătorilor la palatul domnesc. Acolo s’a suit pe tron.


text:
Tot poporul ţării s’a bucurat şi cetatea s’a liniştit. Iar pe Atalia au omorît-o în palat, cu sabia.


text:
În anul al şaptelea al lui Iehu a început să domnească şi a domnit în Ierusalim patruzeci de ani. Numele mamei sale era Ţibia din Beerşeba.


text:
Dar închinarea pe înălţimi n’a desfiinţat-o, şi poporul tot mai aducea jertfe şi tămâieri în capiştele de pe înălţimi.


text:
Şi Ioaş a dat poruncă preoţilor: «Toţi banii templului care se vor aduce în templul Domnului, adică banii pe care cineva îi va aduce pentru răscumpărarea sa după preţăluire, în sfârşit banii pe care cineva de bunăvoie îi va aduce în templul Domnului,


text:
Să-i ia preoţii de la poporul cucernic şi apoi să dreagă stricăciunile templului Domnului, ori în ce loc s’ar afla vre-una!»


text:
Atunci a chemat regele Ioaş pe arhiereul Iehoiada şi pe preoţii ceilalţi şi i-a dojenit: «Pentru ce n’aţi dres stricăciunile templului? De aci încolo să nu mai primiţi bani de la poporul cucernic şi să-i opriţi pentru voi, ci să fie întrebuinţaţi pentru dregerea templului!»


text:
Şi preoţii s’au învoit: nici să mai primească bani de la popor şi nici să dreagă stricăciunilor templului.


text:
Deci arhiereul Iehoiada a luat o ladă, căreia i-a făcut o gaură în capac, şi a aşezat-o lângă un pilastru cu scriptură, la dreapta uşii cum intri în templul Domnului, şi în care preoţii, străjării de la uşă, trebuiau să arunce înlăuntru toţi banii care se aduceau pentru templul Domnului.


text:
Şi când vedeau că s’au strâns mulţi bani în ladă, veneau scriitorul regelui şi arhiereul, îi numărau şi îi legau în saci.


text:
Apoi banii cântăriţi îi dădeau în mâna meşterilor care aveau grijă de lucrări, iar aceştia plăteau pe dulgherii şi pe salahorii care lucrau la templul Domnului,


text:
Cum şi pe zidari şi pe pietrari; apoi cumpărau lemnăria şi pietrele de trebuinţă la dresul templului Domnului şi, în sfârşit, tot ce se cerea la această prefacere.


text:
Dar în templul Domnului nu se făceau cupe de argint, cuţite, ibrice de stropit sau trâmbiţe, cu un cuvânt nici un odor de aur sau de argint, din banii aduşi la templul Domnului,


text:
Şi nu se făcea socoteală cu oamenii în mâna cărora se încredinţau banii ca să plătească pe lucrători, ci se lucra pe bună credinţă şi omenie.


text:
Banii pentru jertfa pentru vină şi pentru păcat nu se aduceau la templul Domnului, ci aceştia erau ai preoţilor.


text:
În vremea aceasta a pornit Hazael, regele Siriei, cu război împotriva Gatului şi l-a împresurat. Şi când Hazael s’a îndreptat să pornească împotriva Ierusalimului,


text:
Ioaş, regele Iudei, a luat toate sfintele daruri pe care ie dăduseră Iosafat, Ioram şi Ahazia, străbunii şi înaintaşii lui, regi ai lui Iuda, precum şi toate darurile sfinte ale lui, aurul care se afla în vistieria templului Domnului şi în palatul domnesc, şi le-a trimis lui Hazael, regele Siriei, care în schimbul lor, a plecat din jurul Ierusalimului.


text:
Atunci au purces dregătorii lui şi au uneltit împotriva lui, şi au omorît pe Ioaş, pe când el se îndrepta spre casa din Milo.


text:
Şi anume dregătorii săi: Iozacar, fiul lui Şimeat, şi Iozabad, fiul lui Şomer, l-au lovit şi el a murit. Şi l-au îngropat lângă părinţii săi, în cetatea lui David. Şi Amaţia, fiul său, a fost ales rege în locul său.


text:
În anul al douăzeci şi treilea al lui Ioaş, fiul lui Ahazia, regele lui Iuda, a ajuns Ioahaz, fiul lui Iehu, rege al lui Israil, în Samaria. EI a fost rege şaptesprezece ani.


text:
Şi el a făcut fapte rele în ochii Domnului, şi s’a terfelit în păcatele lui Ieroboam, fiul lui Nabat, care a împins pe Israil la păcat şi nu s’a dezbărat de ele.


text:
Atunci s’a aprins mânia Domnului împotriva lui Israil şi i-a dat în mâna lui Hazael, regele Siriei, şi apoi în mâna lui Benhadad, fiul lui Hazael, pentru toată vremea.


text:
Şi când Ioahaz a început să se roage, ca să îmbuneze pe Domnul, Domnul i-a auzit, căci văzuse împilarea lui Israil, cu care îl împilase regele Siriei.


text:
Şi Domnul i-a trimis lui Israil un mântuitor, care să-i scape din mâna Sirienilor, iar fiii lui Israil au locuit iarăşi în corturile lor ca mai nainte,


text:
Dar nu s’au dezbărat de păcatele casei lui Ieroboam, care a momit pe Israil spre păcat, ci a umblat tot pe calea aceea. Şi Aşera a rămas tot în Samaria.


text:
Lui Ioahaz nu-i mai rămăseseră oşteni, decât cincizeci de călăreţi, zece care de luptă şi zece mii de pedestraşi, fiindcă regele Siriei îi nimicise şi-i făcuse una cu pulberea.


text:
Cealaltă istorie a lui Ioahaz, toate faptele lui şi toată vitejia lui sunt scrise în «Cronicile regilor lui Israil».


text:
Şi a adormit Ioahaz cu părinţii săi, şi i-au îngropat în Samaria. Şi în locul lui a ajuns rege Ioaş, fiul lui.


text:
În anul al treizeci şi şaptelea al lui Ioaş, regele lui Iuda, a ajuns Ioaş, fiul lui Ioahaz, rege al lui Israil, în Samaria. EI a domnit şaisprezece ani.


text:
EI a săvârşit fapte rele în ochii Domnului, şi nu s’a dezbărat de toate păcatele iui Ieroboam, fiul lui Nabat, care a împins pe Israil la păcat, ci a umblat în ele.


text:
Cealaltă istorie a lui Ioaş, toate faptele lui şi vitejia lui cu care s’a războit cu Amaţia, regele lui Iuda, sunt scrise în «Cronicile regilor lui Israil».


text:
Şi a adormit Ioaş cu părinţii săi, iar Ieroboam s’a suit pe tron. Ioaş a fost îngropat în Samaria, la un loc cu regii lui Israil.


text:
Şi Eliseu zăcea de o boală de care mai târziu a murit. Atunci s’a pogorît la el Ioaş, regele lui Iuda, şi l-ajelit aşa: «Părintele meu, părintele meu, carul lui Israil şi călăreţul lui!»


text:
Apoi i-a spus regelui lui Israil: «Încordează mâna ta pe arc!» Şi el şi-a încordat mâna pe arc, iar Eliseu şi-a pus mâna deasupra mâinilor regelui,


text:
Şi i-a zis: «Deschide fereastra de la răsărit!» Şi el a deschis-o. Şi Eliseu i-a spus: «Trage!» Şi el a tras. Atunci Eliseu a zis: «Aceasta este o săgeată de izbândă a Domnului, adică o săgeată de izbândă împotriva Sirienilor. Să loveşti pe Sirieni la Afec, până îi vei nimici!»


text:
Şi el i-a mai zis: «Ia săgeţi în mână!» Şi el le-a luat. Şi el i-a poruncit: «Bate pământul!» Şi el a bătut în pământ de trei ori, apoi s’a oprit.


text:
Omul lui Dumnezeu însă s’a necăjit pe el şi l-adojenit: «Ar fi trebuit să baţi în pământ de cinci, şase ori! Atunci ai fi bătut pe Sirieni până i-ai fi nimicit, dar acum vei birui pe Sirieni numai de trei ori!»


text:
Odată, pe când îngropau pe un om, au zărit o ceată şi în grabă au aruncat pe omul acela în groapa lui Eliseu şi au plecat. Când însă omul s’a atins de oasele lui Eliseu, a înviat şi a început să meargă.


text:
Atunci Domnul s’a milostivit şi s’a arătat îndurător, şi s’a întors spre ei, pentru legământul făcut cu Avraam, cu Isaac şi cu Iacob, şi n’a vrut să-i prăpădească, şi nici nu i-a aruncat de la faţa sa, până în vremea de acum.


text:
El a cucerit din mâna lui Benhadad, fiul lui Hazael, cetăţile pe care aoesta le cucerise cu război din mâna lui Ioahaz, tatăl său. Pentru ca să ia înapoi cetăţile lui Israil, Ioaş l-abiruit de trei ori.


text:
În anul al doilea al lui Ioaş, fiul lui Ioahaz, regele lui Israil, Amaţia, fiul lui Ioaş, a început să domnească în Iuda.


text:
Când a ajuns rege, era de douăzeci şi cinci de ani, iar în Ierusalim a domnit douăzeci şi nouă de ani. Numele mamei sale era Ioadin, de fel din Ierusalim.


text:
El a săvârşit fapte bune în ochii Domnului, dar nu ca David, străbunul său, ci a făcut tot ceea ce a făcut şi Ioaş, tatăl său.


text:
Şi de îndată ce a ajuns stăpân pe domnie, a omorît pe dregătorii săi care omorîseră pe rege, părintele său,


text:
Dar pe fiii ucigaşilor nu i-a omorît, ca să se împlinească ceea ce este scris în legea lui Moise, unde Domnul a dat această poruncă: «Să nu moară părinţii pentru fii şi nici fiii să nu moară pentru părinţi, ci fiecare să moară pentru păcatul lui!»


text:
El a biruit pe Edomiţi cu zece mii de inşi în Valea Sărată şi prin luptă a cuprins «Petra», pe care a numit-o Iocteel, până în ziua de azi.


text:
Atunci Amaţia, fiul lui Ioahaz, fiul lui Iehu, regele lui Israil, a trimis soli cu vorbă: «Haidem, să ne măsurăm unul cu altul!»


text:
Atunci Ioaş, regele lui Israil, a trimis lui Amaţia, regele lui Iuda, răspuns: «Spinul Libanului a trimis la cedrul Libanului să-l îmbie: «Dă-mi pe fata ta de soţie pentru fiul meu!» Atunci a trecut o fiară din Liban şi a călcat spinul.


text:
Tu ai învins Edomul, din această pricină inima ta s’a trufit. Fii bucuros de trufia ta, dar stai acasă! Pentru ce vrei să te prindă nenorocirea şi să cazi tu şi Iuda împreună cu tine?»


text:
Dar Amaţia n’a vrut să audă. Atunci a purces Ioaş, regele lui Israil, şi s’au măsurat unul cu altul, el şi Amaţia, regele lui Iuda, la Betşemeş, oare ţine de Iuda.


text:
Atunci Ioaş a prins pe Amaţia, regele lui Iuda, fiul lui Ioaş, fiul lui Ahazia, la Betşemeş şi când a sosit la Ierusalim a făcut o spărtură în zidul Ierusalimului, de la poarta lui Efraim până la poarta cea din colţ, lungime de patru sute de coţi.


text:
Şi a luat tot aurul, tot argintul precum şi toate odoarele care se aflau în templul Domnului şi în vistieria palatului domnesc, precum şi pe ostateci, şi s’a întors în Samaria.


text:
Cealaltă istorie a domniei lui Ioaş, faptele lui şi izbânda lui, războiul pe care l-a făcut împotriva lui Amaţia, regele lui Iuda, sunt scrise în «Cronicile regilor lui Israil».


text:
Şi a adormit Ioaş cu părinţii săi şi a fost îngropat în Samaria cu regii lui Israil, iar Ieroboam, fiul său, a ajuns rege în locul său.


text:
Şi Amaţia, fiul lui Ioaş, regele lui Iuda, a trăit după moartea lui Ioaş, fiul lui Ioahaz, regele lui Israil, cincisprezece ani.


text:
Şi au făcut uneltire în Ierusalim împotriva lui, şi el a fugit la Lachiş, şi au trimis după el la Lachiş şi l-au omorît acolo.


text:
Atunci întregul popor a luat pe Azaria, care avea numai şaisprezece ani, şi l-au făcut rege în locul tatălui său Amaţia.


text:
Şi după ce părintele său, regele, a adormit cu părinţii săi, el a întărit Elatul şi l-a întors iarăşi în stăpânirea lui Iuda.


text:
În anul al cincisprezecelea al lui Amaţia, fiul lui Ioaş, regele lui Iuda, s’a suit pe tron în Samaria Ieroboam, fiul lui Ioaş, regele lui Israil, şi a domnit patruzeci şi unu de ani.


text:
El a făcut fapte rele în ochii Domnului şi nu s’a dezbărat de păcatele lui Ieroboam, fiul lui Nabat, care a momit pe Israil să cadă în păcat.


text:
El a adus la loc hotarul lui Israil de la intrarea Hamatului şi până la Marea Araba, după cuvântul Domnului Dumnezeului lui Israil, pe care îl grăise prin gura profetului Iona, fiul lui Amitai din Gat Hefer,


text:
Căci Domnul văzuse obida fiilor lui Israil, şi că nu se mai afla nimeni care să-i poată veni într’ajutor,


text:
Şi fiindcă Domnul nu se hotărîse să şteargă numele lui Israil de sub cer, l-a mântuit prin Ieroboam, fiul lui Ioaş.


text:
Cealaltă istorie a lui Ieroboam, faptele lui, izbânda în război, cum s’a răsboit cu Damascul şi cum a oprit mânia Domnului să se reverse împotriva lui Israil sunt scrise în «Cronicile regilor lui Israil».


text:
Şi a adormit Ieroboam cu părinţii săi şi a fost îngropat în Samaria cu regii lui Israil, iar în locul său a ajuns rege Zaharia, fiul său.


text:
În anul al douăzeci şi şaptelea al lui Ieroboam, regele lui Israil, a început să domnească Azaria, fiul lui Amaţia, regele lui Iuda.


text:
El era de şaisprezece ani când a ajuns rege, şi a domnit în Ierusalim cincizeci şi doi de ani. Pe mama sa o chema Iecolia şi era de fel din Ierusalim.


text:
Dar n’a desfiinţat închinăciunea de pe înălţimi, şi poporul încă mai aducea jertfe şi tămâieri po înălţimi.


text:
Şi pentru aceasta, Domnul a lovit pe rege cu lepră şi el a rămas lepros până la moarte. Şi locuia într’o casă osebită, în vreme ce Iotam, fiul regelui, cârmuia ca un rege şi judeca tot poporul ţării.


text:
Şi a adormit Azaria cu părinţii săi şi a fost îngropat cu părinţii săi în cetatea lui David, iar în locul lui a ajuns rege fiul său Iotam.


text:
În anul al treizeci şi optulea al lui Azaria, regele lui Iuda, a ajuns rege al lui Israil, în Samaria, Zaharia, fiul lui Ieroboam. El a domnit şase luni,


text:
Şi a săvârşit fapte rele în ochii Domnului, precum săvârşiseră şi strămoşii săi. El nu s’a dezbărat de păcatele lui Ieroboam, fiul lui Nabat, care a împins pe Israil la păcat.


text:
Atunci Şalum, fiul lui Iabeş, a uneltit împotriva lui şi l-aomorît la Ibleam şi s’a făcut rege în locul lui.


text:
Aşa s’a împlinit ceea ce a rostit Domnul către Iehu: «Până la al patrulea neam vor sta pe tronul lui Israil urmaşii tăi!» Şi aşa a fost.


text:
Şalum, fiul lui Iabeş, a început să domnească în anul al treizeci şi nouălea al lui Uzia, regele lui Iuda. Şi a domnit o lună de zile în Samaria.


text:
Atunci a pornit Menahem, fiul lui Gadi, din Tirţa şi a venit în Samaria, şi a omorît pe Şalum, fiul lui Iabeş, în Samaria, şi s’a făcut rege în locul lui.


text:
Cealaltă istorie a lui Şalum şi uneltirea pe care a pus-o la cale sunt scrise în «Cronicile regilor lui Israil».


text:
Atunci a pustiit Menahem Tapuahul şi tot ce era acolo, precum şi împrejurimile Tirţei, fiindcă nu-i deschisese nimeni. El l-apustiit cu totul, iar pe femeile care aveau în pântece le-a spintecat.


text:
În anul al treizeci şi nouălea al lui Azaria, regele lui Iuda, a început să domnească în Israil, şi anume în Samaria, Menahem,fiul lui Gadi. Şi el a domnit zece ani.


text:
Şi el a făcut fapte rele în ochii Domnului şi nu s’a dezbărat de păcatele lui Ieroboam, fiul lui Nabat, cu care a împins pe Israil la păcat.


text:
În vremea lui a năvălit în ţară Ful, împăratul Asiriei. Şi Menahem i-a dat lui Ful o mie de talanţi de argint, ca să-l ajute să-şi întărească domnia.


text:
Şi Menahem a pus biruri pe spatele lui Israil, adică pe spatele bogătaşilor care puteau să plătească împăratului Asiriei, câte cincizeci de sicli de argint, de cap. Şi împăratul Asiriei a purces şi n’a mai stat în ţară.


text:
În anul al cincizeci şi doilea al lui Azaria, regele Iudei, a domnit Pecahia, fiul lui Menahem, în Israil, şi anume în Samaria, doi ani.


text:
Şi a săvârşit fapte rele în ochii Domnului şi nu s’a dezbărat de păcatele lui Ieroboam, fiul lui Nabat, care a momit pe Israil spre păcat.


text:
Atunci Pecah, fiul lui Remalia. scutierul său, a uneltit împotrivă-i şi l-aomorît în Samaria în turnul palatului, ajutat de Argob şi de Arie, cu cincizeci de Galaadiţi. Şi după ce l-aomorît s’a făcut rege în locul lui.


text:
În anul al cincizeci şi doilea al lui Azaria, regele Iudei, a domnit Pecah, fiul lui Ramalia, în Israil, şi anume în Samaria, doi ani.


text:
Şi a făcut fapte rele în ochii Domnului şi nu s’a dezbărat de păcatele lui Ieroboam, fiul lui Nabat, care a împins pe Israil la păcat.


text:
În zilele lui Pecah, regele lui Israil, a năvălit Tiglatfalasar, împăratul Asiriei, şi a cuprins Ionul, Abel-Bet-Maaca, Ianoah, Chedeş, Haţor, Galaadul, Galileea, tot ţinutul lui Neftali, iar pe locuitori i-a dus robi în Asiria.


text:
Atunci Ozeea, fiul lui Ela, a uneltit împotriva lui Pecah, fiul lui Remalia, şi l-aomorît, iar după ce l-aomorît s’a suit pe tron în locul lui, în anul al douăzecilea al lui Iotam, fiul lui Uzia.


text:
În anul al doilea al lui Pecah, fiul lui Remalia, regele lui Israil, a ajuns rege Iotam, fiul lui Uzia, regele lui Iuda.


text:
El era în vârstă de douăzeci şi cinci de ani când a început să domnească. Şaisprezece ani a domnit în Ierusalim. Pe mama sa o chema Ieruşa şi era fiica lui Ţadoc.


text:
Dar închinăciunea de pe înălţimi nu a desfiinţat-o şi poporul încă mai jertfea şi mai aducea tămâieri pe înălţimi. El a zidit poarta de sus a templului Domnului.


text:
În vremea aceea a început Domnul să trimită împotriva lui Iuda pe Raţon, regele Siriei, şi pe Pecah, fiul lui Remalia.


text:
Şi a adormit Iotam cu părinţii săi şi a fost îngropat cu părinţii săi în cetatea lui David, străbunul său, iar în locul său a ajuns rege Ahaz, fiul său.


text:
În anul al şaptesprezecelea al lui Pecah, fiul lui Remalia, a început să domnească Ahaz, fiul lui Iotam, regele Iudei.


text:
Când a ajuns rege, Ahaz era de douăzeci de ani, şi şaisprezece ani a domnit în Ierusalim. Şi n’a făcut fapte bune în ochii Domnului Dumnezeului său, ca David, strămoşul său,


text:
Ci a umblat în calea regilor lui Israil, ba şi pe fiul său l-a ars în foc după spurcatul obicei al păgânilor, pe care i-a gonit Domnul de dinaintea fiilor lui Israil.


text:
Atunci Raţon, regele Siriei, şi Pecah, fiul lui Remalia, regele lui Israil, s’au pornit cu luptă împotriva Ierusalimului, şi, deşi l-au împresurat pe Ahaz, nu s’au încumetat să dea vre-o bătălie.


text:
În vremea aceea regele Edomului a adus înapoi Elatul la Edom şi a gonit pe Iudei din Elat. Şi în locul lor au venit Edomiţii în Elat şi au rămas acolo până în ziua de astăzi.


text:
Atunci Ahaz a trimis soli la Tiglat-falasar, împăratul Asiriei, şi i-a zis: «Robul tău şi fiul tău sunt eu! Vino şi mă scapă din mâna regelui Edomului şi din mâna regelui lui Israil, vrăjmaşii mei!»


text:
Tot atunci Ahaz a luat argintul şi aurul care se afla în templul Domnului şi în vistieriile palatului domnesc şi le-a trimis plocon împăratului Asiriei.


text:
Şi împăratul Asiriei l-a ascultat. Şi a pornit împăratul Asiriei împotriva Damascului şi l-a cuprins, pe locuitori i-a dus în robie la Chir, iar pe Raţon l-a omorît.


text:
Atunci regele Ahaz a ieşit întru întâmpinarea lui Tiglatfalasar, împăratul Asiriei, la Damasc, şi a văzut jertfelnicul din Damasc. Şi îndată a trimis la arhiereul Urie măsura jertfelnicului şi chipul după care trebueşte făcut.


text:
Şi arhiereul Urie a înălţat un jertfelnic întocmai după arătările pe care le trimisese regele Ahaz din Damasc, arhiereul Urie, până să se întoarcă regele Ahaz din Damasc, a făcut unul la fel.


text:
El a adus ardere de tot, prinos, jertfă cu turnare, şi a stropit jertfelnicul: cu sângele jertfei lui de pace;


text:
Iar jertfelnicul de aramă, care era înaintea Domnului, l-a scos din locul de dinaintea templului, dintre jertfelnicul cel nou şi templul Domnului, şi l-a aşezat spre miază-noapte lângă jertfelnicul cel nou.


text:
Şi regele Ahaz i-a dat poruncă arhiereului: «Pe jertfelnicul cel mare să aduci arderea de tot de dimineaţă şi prinosul de seară, tot aşa arderea de tot pentru rege şi prinosul lui, precum şi arderea de tot pentru poporul ţării şi prinosul turnărilor lor, şi tot sângele arderii de tot şi tot sângele jertfei să-l verşi pe el. Cât despre jertfelnicul de aramă, voi cugeta eu ce este de făcut cu el!»


text:
Apoi regele Ahaz a desfăcut tăbliile cărucioarelor şi a luat cazanele de pe ele, a dat jos marea de pe boii cei de aramă care erau sub ea şi a pus-o pe o temelie de piatră.


text:
De asemenea şi pridvorul Sâmbetei care fusese clădit în templu, împreună cu intrarea regelui cea de dinafară, le-a desfiinţat din templu de hatârul împăratului Asiriei.


text:
Şi a adormit Ahaz cu părinţii săi şi a fost îngropat lângă ei în cetatea lui David, iar fiul său Iezechia a ajuns rege în locul său.


text:
În anul al doisprezecelea al lui Ahaz, regele Iudei, a domnit Ozeea, fiul lui Ela, în Israil, în Samaria, nouă ani.


text:
Şi împăratul Asiriei descoperi o uneltire a lui Ozeea, care trimisese soli la Seve, regele din Muţri, şi nu mai plătea tribut împăratului Asiriei în fiecare an. Atunci împăratul Asiriei îl prinse şi-l aruncă în temniţă ferecat în lanţuri.


text:
Apoi împăratul Asiriei cutreeră toată ţara şi se îndreptă împotriva Samariei, pe care o ţinu împresurată timp de trei ani.


text:
În anul al nouălea al lui Ozeea, împăratul Asiriei cuprinse Samaria şi duse pe Israil rob în Asiria, şi-l aşeză in ţinutul Halah, pe râul Habor, în oraşul Gozan şi în munţii Mediei.


text:
Ci aşa a fost, pentru că fiii lui Israil au păcătuit împotriva Domnului Dumnezeului lor, care îi scosese din ţara Egiptului de sub stăpânirea lui Faraon, împăratul Egiptului, şi au cinstit alţi dumnezei,


text:
Şi s’au purtat după obiceiurile păgânilor, pe care Domnul i-a gonit din faţa fiilor lui Israil şi a regilor lui Israil, care îi deprinseseră cu ele,


text:
Şi au nutrit în cugetul lor fiii lui Israil gânduri închipuite despre Domnul Dumnezeul lor, şi şi-au clădit înălţimi cu jertfelnice în toate cetăţile, începând cu turnul de strajă până la cetatea cea întărită,


text:
Şi au adus tămâieri pe orice înălţime ca păgânii pe care îi alungase Domnul din faţa lor, şi au săvârşit fapte rele ca să-l întărâte pe Domnul,


text:
Domnul însă se descoperise în Israil şi în Iuda prin graiul tuturor profeţilor şi al tuturor văzătorilor, zicându-le: «Întoarceţi-vă cu pocăinţă din căile voastre cele rele şi păziţi poruncile mele şi aşezările mele, după legea pe care am poruncit-o părinţilor voştri şi pe care v’am dat-o vouă prin gura slujitorilor mei profeţi».


text:
Dar ei n’au ascultat, ci şi-au învârtoşat grumazul, ca şi grumazul părinţilor lor, care n’au crezut în Domnul Dumnezeul lor,


text:
Şi au aruncat legile lui şi legământul lui pe care îl încheiase cu părinţii lor şi descoperirile pe care el le descoperise lor, şi au umblat după idolii deşerţi întocmai ca şi popoarele păgâne cu care se învecinau, deşi Domnul le poruncise să nu se asemene lor.


text:
Şi au părăsit toate poruncile Domnului Dumnezeului lor şi şi-au făcut chipuri turnate, doi viţei, şi-au făcut Aşere şi s’au închinat la toată oastea cerească şi au cinstit pe Baal;


text:
Au jertfit în foc pe fiii şi pe fiicele lor, au făcut profeţii mincinoase şi fermecătorii, şi s’au nevoit să facă fapte rele în ochii Domnului, ca să-l mânie.


text:
Pentru aceasta Domnul s’a întărâtat cumplit împotriva lui Israil şi l-adat într’o parte din faţa lui, de n’a mai rămas decât singură seminţia lui Iuda.


text:
Dar nici Iuda n’a păzit poruncile Domnului Dumnezeului lui, ci dimpotrivă s’a purtat după năravurile lui Israil care se înrădăcinaseră într’însul.


text:
Şi de aceea şi Domnul a aruncat tot neamul lui Israil, l-asmerit şi l-adat în mâna pustiitorilor, până când l-aaruncat de la sine.


text:
Când Israil s’a despărţit de casa lui David şi a făcut rege pe Ieroboam, fiul lui Nabat, Ieroboam a abătut pe Israil de la Domnul şi l-a împins la mare păcat,


text:
Până când Domnul nu l-a lepădat de la sine, precum a făgăduit prin gura robilor săi profeţi şi l-a dus pe Israil rob, de pe pământul lui, în Asiria, până în ziua de azi.


text:
Atunci împăratul Asiriei a adus locuitori din Babilon, din Cula, din Ava, din Hamat şi din Sefarvaim şi i-a aşezat în cetăţile Samariei, în locul fiilor lui Israil, şi ei au pus stăpânire pe Samaria şi s’au aşezat în oraşele ei,


text:
Iar din pricină că, la începutul şederii lor acolo, nu au cinstit pe Domnul, a trimis Domnul împotriva lor lei, care i-au omorît.


text:
Şi împăratului Asiriei i s’a spus: «Popoarele pe care le-ai strămutat şi le-ai aşezat în cetăţile Samariei nu cunosc pravila Domnului Dumnezeului ţării; pentru aceasta el a trimis împotriva lor lei care le-au omorît din pricină că nu cunosc cinstirea Dumnezeului ţării».


text:
Atunci împăratul Asiriei a poruncit aşa: «Duceţi acolo pe unul din preoţii pe care i-aţi adns robi, care să meargă să se aşeze acolo şi să le înveţe să se închine Dumnezeului ţării!»


text:
Şi unul din preoţii care fuseseră duşi în robie, din Samaria, venit şi s’a aşezat în Betel şi le-a învăţat cum să se închine Domnului.


text:
Însă fiecare popor strămutat aici îşi avea dumnezeul său pe care îl aşeza în templele de pe înălţimile pe care le zidiseră Samaritenii, fiecare popor în oraşele în care locuia.


text:
Babilonenii îşi făceau dumnezeu pe Sucotbenot, locuitorii din Cuta pe Nergal, cei din Hamat pe Aşima,


text:
Cei din Ava pe Nibhaz şi pe Tartac, cei din Sefarvaim jertfeau în foc pe fiii lor în cinstea lui Adramelec şi Anamelec, zeii Sefarvaimuhu.


text:
Pe lângă aceasta ci mai cinsteau şi pe Domnul şi rânduiau dintre ei preoţi pentru capiştele de pe înălţimi. Şi aceştia săvârşeau pentru ei slujbe în templele de pe înălţimi.


text:
Aşa că ei se închinau şi cinsteau pe dumnezeii lor după închinarea neamurilor dintre care fuseseră strămutaţi.


text:
Şi până în ziua de azi ei au aceleaşi chipuri de închinare ca la început, şi nu mai cinstesc pe Domnul şi nu mai păzesc îndreptările şi rânduielile, legea şi poruncile pe care le-a poruncit Domnul fiilor lui Iacob, pc care apoi l-a numit Israil,


text:
Cu toate că Domnul încheiase cu ei legământ şi lc poruncise: «Să nu cinstiţi pe alţi dumnezei, nici să vă închinaţi lor, nici să le slujiţi lor şi nici să le aduceţi jertfe lor,


text:
Ci numai pe Domnul care v’a scos din ţara Egiptului cu mare putere şi cu braţ întins, pe acela să-l cinstiţi, lui să vă închinaţi şi lui să-i slujiţi;


text:
Iar orânduirile, îndreptările, legea şi poruncile pe care vi le-a poruncit în scris, să le păziţi şi să le împliniţi în toată vremea, iar pe dumnezeii străini să nu-i cinstiţi!


text:
Ci să cinstiţi pe Domnul Dumnezeul vostru, căci el v’a mântuit din mâna tuturor vrăjmaşilor voştri!»


text:
Astfel toate noroadele acestea cu copiii şi cu nepoţii lor cinstesc pe Domnul, dar se închină şi la idolii cei ciopliţi, şi, precum s’au deprins părinţii lor, aşa se închină şi copiii şi nepoţii lor până în ziua de azi.


text:
În anul al treilea al lui Ozeea, regele lui Israil, a început să domnească Iezechia, fiul lui Ahaz, regele lui Iuda.


text:
Şi când a ajuns rege era de douăzeci şi cinci dc ani şi a domnit în Ierusalim douăzeci şi nouă de ani. Pe mama sa o chema Abia, fiica lui Zaharia.


text:
El a desfiinţat închinarea de pe înălţimi şi a sfărâmat stâlpii cu pisanii idoleşti, Aşerele şi şarpele cel de aramă pe care îl făcuse Moise, căci până în vremea aceea fiii lui Israil îi aduceau tămâieri şi-l numeau «Nehuştan».


text:
El a nădăjduit în Domnul Dumnezeul lui Israil, şi între toţi regii lui Iuda nimeni n’a fost ca el, nici între înaintaşii lui, nici între urmaşii lui.


text:
Şi el s’a lipit de Domnul şi nu s’a răzleţit de el, ci a păzit poruncile lui pe care Domnul le dăduse prin Moise.


text:
Şi Domnul era cu el, iar în tot ceea ce făcea, el izbutea. El s’a răsculat împotriva împăratului Asiriei şi n’a mai vrut să fie supus.


text:
Pe Filisteni el i-a bătut la Gaza şi în tot cuprinsul ţării lor şi a cucerit atât turnurile întărite, cât şi cetăţile lor.


text:
În anul al patrulea al lui Iezechia, care cade în anul al şaptelea al lui Ozeea, fiul lui Ela, regele lui Israil, Salmanasar, împăratul Asiriei, a pornit împotriva Samariei pe care a împresurat-o,


text:
Iar după trei ani a cuprins-o, adică în anul al şaselea al lui Iezechia, sau în anul al nouălea al lui Ozeea, regele lui Israil, Samaria a fost cucerită.


text:
Şi împăratul Asiriei a dus pe Israil rob în Asiria şi pe locuitori i-a aşezat în ţinutul Halah, pe râul Habor, în oraşul Gozan şi în munţii Mediei,


text:
Fiindcă nu ascultaseră de glasul Domnului Dumnezeului lor şi stricaseră legământul lui, şi tot ceea ce poruncise Moise, robul Domnului, nici n’au ascultat, nici n’au împlinit


text:
În anul al paisprezecelea al regelui Iezechia a pornit Sanherib, împăratul Asiriei, împotriva tuturor cetăţilor întărite ale regatului Iuda şi le-a cuprins.


text:
Atunci Iezechia, regele lui Iuda, a trimis solie la împăratul Asiriei în Lachiş şi i-a zis: «Păcătuit-am înaintea ta! Pleacă de la mine! Şi ce tribut vei cere, voi plăti!» Şi împăratul Asiriei l-apus pe Iezechia, regele Iudei, să plătească trei sute de talanţi de argint şi treizeci de talanţi de aur.


text:
În vremea aceea Iezechia a desfăcut aurul de pe uşile templului Domnului şi de pe scuturile pe care le îmbrăcase cu aur însuşi Iezechia, regele Iudei, şi l-adat împăratului Asiriei.


text:
Şi împăratul Asiriei a trimis pe Tartan, pe Rabsaris şi pe Rabşache, din Lachiş la Ierusalim cu o puternică oştire. Şi ei au pornit şi au ajuns la Ierusalim şi au poposit cu tabăra la canalul iazului de sus, pe drumul care duce la ţarina piuarului,


text:
Şi au întrebat de rege. Atunci au ieşit la ei Eliachim, fiul lui Hilchia, supraveghetorul palatului, Şebna scriitorul, şi Ioah cronicarul, fiul lui Asaf!


text:
Şi Rabşache le-a vorbit aşa: «Spuneţi lui Iezechia: «Aşa zice marele împărat, împăratul Asiriei: Ce însemnează nădejdea aceasta pe care o ai?


text:
Crezi că vorba ieşită din gură însemnează pricepere şi vitejie în luptă? Şi pe cine te bizui de te-ai răzvrătit împotriva mea?


text:
Ştiu! Tu nădăjdueşti în ajutorul acestei trestii frânte, – în Egipt! De se reazemă cineva într’însa îi intră în mână şi i-o sparge. Aşa este Faraon, împăratul Egiptului, pentru toţi cei ce-şi pun nădejdea în el.


text:
Şi dacă îmi spuneţi: În Domnul Dumnezeul nostru ne-am pus nădejdea, oare Iezechia n’a desfiinţat înălţimile lui şi jertfelnicele lui şi n’a spus el Iudei şi Ierusalimulu: «Înaintea acestui jertfelnic să vă închinaţi în Ierusalim»?


text:
Şi acum ia-te la rămăşag cu stăpânul meu, împăratul Asiriei! Iată îţi voi da două mii de cai şi pun rămăşag că nu vei putea să ai atâţia călăreţi!


text:
Cum vrei tu oare să te împotriveşti fie chiar celui mai neînsemnat dintre dregătorii stăpânului meu? Dar tu te bizui pe Egipt, pe cai şi pe călăreţi!


text:
Şi crezi tu că fără voia Domnului m’am îndreptat eu spre locul acesta, ca să-l pustiesc? Nu! Ci Domnul mi-a poruncit: «Porneşte împotriva acestei ţări şi o pustieşte!»


text:
Atunci Eliachim, fiul lui Hilchia, Şebna şi Ioah i-au răspuns lui Rabşache: «Vorbeşte robilor tăi în limba arameiană, căci înţelegem; nu vorbi cu noi în limba evreiască în urechile poporului de pe zid!»


text:
Şi Rabşache le-a spus: «Oare la stăpânul tău şi la tine m’a trimis domnul meu, ca să spun aceste cuvinte? Dimpotrivă, la oştenii care stau pe ziduri, şi vor ajunge să-şi mănânce scârna şi să-şi bea udul cu voi!»


text:
Apoi s’a arătat în văzul lor şi a strigat cu glas tare în limba evreiască şi a zis: «Ascultaţi cuvântul marelui împărat, împăratul Asiriei!


text:
Şi să nu vă înduplece Iezechia cu nădejdea în Domnul şi să zică: «Domnul ne va mântui şi nu va da această cetate în mâna împăratului Asiriei!»


text:
Nu ascultaţi pe Iezechia, căci aşa zice împăratul Asiriei: «Încheiaţi pace cu mine şi ieşiţi la mine ca să mănânce fiecare din via lui şi din smochinul lui, şi să bea apă din fântâna lui,


text:
Până când voi veni să vă duc într’o ţară la fel cu ţara voastră, ţară cu grâu şi cu vin, ţară cu pâine şi cu podgorii, ţară cu măslinişuri şi cu miere, căci voi n aveţi zor să muriţi. Şi nu mai ascultaţi de Iezechia, căci vă năuceşte şi vă făgădueşte: «Domnul ne va izbăvi!»


text:
Unde sunt zeii Hamatului şi ai Arpadului? Unde sunt zeii Sefarvaimului, cei din Hena şi din Iva? Unde sunt zeii ţinutului Samariei? Au izbăvit ei oare Samaria din mâna mea?


text:
Care dintre toţi zeii ţărilor sunt aceia care au mântuit ţara lor din mâna mea, ca la fel şi «Domnul» să mântuiască Ierusalimul din mâna mea?»


text:
După aceasta, Eliachim, fiul lui Hilchia, supraveghetorul palatului, Şebna scriitorul şi Ioah cronicarul, fiul lui Asaf, s’au întors la Iezechia cu veşmintele sfâşiate şi i-au dat de ştire toate spusele lui Rabşache.


text:
Şi când a auzit Iezechia, şi-a sfâşiat veşmintele, s’a înveşmântat în haină de jale şi a intrat în templul Domnului.


text:
Iar pe Eliachim, supraveghetorul palatului, pe Şebna scriitorul şi pe cei mai bătrâni dintre preoţi, i-a trimis îmbrăcaţi în haine de jale, la profetul Isaia, fiul lui Amos.


text:
Şi aceştia i-au grăit: «Iată ce spune Iezechia! Zi de strâmtorare şi de certare şi de ruşine este ziua de azi, căci fiii sunt gata să iasă din sânul maicii lor, dar ea nu are putere să-i nască!


text:
Poate Domnul Dumnezeul tău a auzit toate vorbele lui Rabşache, pe care l-a trimis stăpânul lui, împăratul Asiriei, ca să defaime pe Dumnezeul cel viu şi să-l probozească cu vorbe ca acelea pe care le-a auzit Domnul Dumnezeul tău. înalţă dar rugă pentru cei ce au mai rămas!»


text:
El le-a dat următorul răspuns: «Aşa să spuneţi stăpânului vostru! Aşa zice Domnul: «Nu vă fie frică de cuvintele pe care le-aţi auzit, cu care m’au hulit dregătorii împăratului Asiriei!»


text:
Iată îi voi insufla un duh şi va auzi o veste în urma căreia se va întoarce în ţara lui, iar în ţara lui îl voi doborî cu sabia!»


text:
Şi s’a întors Rabşache şi l-a găsit pe împăratul Asiriei luptând împotriva Libnei, deoarece aflase că pornise din Lachiş.


text:
Şi când a auzit despre Tirhaca, împăratul Etiopiei, că «El a ieşit să se lupte împotriva ta», el a trimis din nou soli la Iezechia cu vorbă:


text:
«Aşa să spuneţi lui Iezechia, regele lui Iuda: «Să nu te înşele Dumnezeul tău în care nădăjdueşti şi să cugeti: Ierusalimul nu va cădea în mâna împăratului Asiriei!


text:
Cred că ai auzit cum s’au purtat împăraţii Asiriei cu toate ţările şi cum le-au pustiit. Şi tu vrei să scapi!


text:
Oare zeii neamurilor pe care strămoşii mei le-au nimicit au putut să mântuiască pe locuitorii din Gozan, din Haran, din Reţef, din Bit-Eden, din Tilbaşer?


text:
Şi a luat Iezechia scrisoarea din mâna solilor şi a citit-o, apoi s’a suit în templul Domnului şi a întins-o înaintea Domnului,


text:
Şi s’a rugat Iezechia înaintea Domnului şi a zis: «Doamne Dumnezeul lui Israil, cel care şezi pe heruvimi, singur tu eşti Dumnezeu peste toate împărăţiile pământului. Tu ai făcut cerul şi pământul!


text:
Pleacă, Doamne, urechea ta şi auzi, deschide, Doamne, ochii tăi şi vezi, şi auzi cuvintele lui Sanherib pe care el lc-a trimis, ca să hulească pe Dumnezeul cel viu!


text:
Iar pe dumnezeii lor i-au dat pradă focului, fiindcă ei nu sunt Dumnezeu, ci lucruri de mână de om, de lemn ori de piatră, şi de aceea au putut să-i nimicească.


text:
Şi acum, Doamne Dumnezeul nostru, mântueşte-ne din mâna lui, ca să ştie împărăţiile pământului că tu singur eşti Domnul Dumnezeu!»


text:
Atunci Isaia, fiul lui Amos, a trimis vorbă lui Iezechia: «Aşa zice Domnul Dumnezeul lui Israil! Fiindcă te-ai rugat mie în pricina cu Sanherib, te-am auzit.


text:
Iată hotărîrea pe care Domnul a rostit-o pentru el: «Te dispreţueşte şi-şi bate joc de tine fecioara, fiica Sionului, şi după tine clatină din cap fiica Ierusalimului!


text:
Pe cine ai batjocorit şi ai hulit tu? Şi împotriva cui ţi-ai înălţat glasul şi trufaş ţi-ai ridicat ochii tăi? Împotriva Sfântului lui Israil.


text:
Prin solii tăi ţi-ai râs de Domnul şi ai cugetat: «Prin puterea carelor melc m’am suit pe vârfurile munţilor, pe piscul Libanului! Tăiat-am înalţii cedri, cei mai mândri chiparoşi şi am pătruns până în fundul desişului, desişul cel de codru.


text:
Am săpat pământul şi în străine ape m’am înviorat, şi cu talpa picioarelor mele am uscat toate fluviile Egiptului.»


text:
Ai auzit? Din vremi străvechi am pregătit-o, din zilele veşniciei am pus-o la cale şi am înfăptuit-o, ca să prefacă cetăţi întărite în mormane de dărâmături.


text:
Locuitorii lor fără vlagă cuprinşi au fost de spaimă şi de ruşine şi s’au făcut ca iarba câmpului, ca firul verde al ierbii, ca buruienile de pe acoperişuri, ca păşunile în faţa vântului de răsărit.


text:
Ci fiindcă te întărâţi acum împotriva mea şi îngâmfarea a ajuns la urechile mele, îţi pun în nas belciugul meu şi zăbalele între buzele tale, şi te întorc înapoi pe drumul pe care ai venit.


text:
Şi aceasta să-ţi fie, Iezechia, semn: în anul dintâi veţi mânca ce otăveşte, pe urmă, în anul al doilea, ceea ce otăveşte de la sine, iar în anul al treilea veţi semăna, veţi secera, veţi sădi vii, şi veţi mânca din rodurile lor.


text:
Şi ceea ce va scăpa din casa lui Iuda, adică ceea ce va rămânea, va înfige rădăcinile în pământ, iar deasupra va face roade,


text:
Căci din Ierusalim va ieşi ceea ce va rămânea, şi ceata celor mântuiţi din muntele Sionului. Râvna Domnului Dumnezeu va face aceasta!»


text:
Pentru aceasta aşa rosteşte Domnul către împăratul Asiriei: «Să nu intre în cetate şi nici măcar o săgeată să nu sloboadă într’însa, nici s’o întâmpine cu scuturi şi nici să ridice val împotriva ei.


text:
Şi a fost că chiar în noaptea aceea îngerul Domnului a ieşit şi a lovit în tabăra Asirienilor, o sută optzeci şi cinci de mii de inşi, iar când s’au sculat dimineaţa, toţi erau leşuri fără viaţă.


text:
Şi pe când el se închina în templul lui Nisroc, dumnezeul său, fiul său Adramelec şi Sareţer l-au ucis cu sabia şi au fugit în ţinutul Ararat. Iar în locul său a ajuns împărat Asarhadon, fiul său.


text:
În vremea aceea, s’a îmbolnăvit Iezechia de moarte. Atunci a intrat la el profetul Isaia, fiul lui Amos, şi i-a zis: «Aşa zice Domnul: Rândueşte-ţi casa, fiindcă nu te vei mai face sănătos, ci vei muri!»


text:
«O, Doamne! Adu-ţi aminte că am umblat înaintea ta. cu credinţă şi cu inimă neprihănită şi că am săvârşit ceea ce era bun în ochii tăi!» Şi Iezechia a plâns neîntrerupt.


text:
Dar Isaia încă nu ieşise din ograda cea din mijloc a palatului domnesc şi iată că a fost cuvântul Domnului către el astfel:


text:
«Întoarce-te şi spune lui Iezechia, voevodul poporului meu! Asa zice Domnul Dumnezeul lui David, strămoşul tău: Am auzit rugăciunea ta şi am văzut lacrimile tale! Iată, te voi tămădui şi poimâine te vei sui în templul Domnului!


text:
Şi voi spori viaţa ta cu cincisprezece ani şi din mâna împăratului Asiriei voi mântui cetatea aceasta, şi voi ocroti cetatea pentru mine şi pentru David, robul meu!»


text:
Şi a zis Isaia: «Aduceţi o turtă de smochine!» Şi i-au adus, iar el a pus-o peste buba regelui şi s’a făcut sănătos.


text:
Atunci Iezechia a întrebat pe Isaia: «Care este semnul după care voi şti că Domnul mă va tămădui şi că poimâine mă voi sui în templul Domnului?»


text:
Şi Isaia i-a răspuns: «Iată semnul Domnului după care vei şti că Domnul va adeveri cuvântul pe care l-afăgăduit!» Şi l-aîntrebat: «Să se mute umbra cu zece linii mai înainte sau să se dea mai înapoi?»


text:
Atunci a zis Iezechia: «Este uşor lucru ca umbra să o ia înainte cu zece linii! Nu! Ci să se dea înapoi cu zece linii!»


text:
Atunci a strigat profetul Isaia către Domnul, şi Domnul a dat înapoi cu zece linii umbra care se pogorîse pe ceasornicul lui Ahaz.


text:
În vremea aceea Merodac Baladan, fiul lui Baladan, împăratul Babilonului, a trimis scrisori cu daruri şa Iezechia, căci aflase că Iezechia fusese bolnav.


text:
Atunci Iezechia tare s’a bucurat şi le-a arătat solilor întreaga lui vistierie: argintul şi aurul, mirezmele şi untdelemnul cel bun, toată armurăria, precum şi tot ce se afla în vistieriile lui, şi n’a rămas nimie pe care să nu-l fi arătat Iezechia în tot palatul său şi în tot cuprinsul stăpânirii sale.


text:
După aceasta, profetul Isaia a intrat la regele Iezechia şi l-aîntrebat: «Ce-an spus oamenii aceia, şi de unde au venit?» Şi Iezechia i-a răspuns: «Dintr’o ţară depărtată au venit ei, din Babilon».


text:
Şi el l-amai întrebat: «Ce-au văzut în palatul tău?» Şi Iezechia a răspuns: «Au văzut ceea ce se poate vedea în palatul meu şi n’a rămas nimic pe care să nu li-l fi arătat în vistieriile mele!»


text:
Iată, vor veni zile, şi tot ceea ce se află în palatul tău va fi luat şi ceea ce au strâns strămoşii tăi până în ziua dc azi va fi dus în Babilon şi nu va rămânea nimic», – zice Domnul,


text:
«Iar fiii tăi care au ieşit din coapsele tale, pe care i-ai născut, vor fi luaţi în robie şi vor fi eunuci, în palatul împăratului din Babilon.»


text:
Atunci Iezechia i-a zis lui Isaia: «Bun este cuvântul Domnului pe care l-ai grăit!» Căci el gândea în sine: «Numai în zilele mele să fie adevărată pace!»


text:
Cealaltă istorie a lui Iezechia, toate biruinţele lui, cum a făcut el iazul şi ulucul care aducea apă în cetate, sunt scrise în «Cronicile regilor lui Iuda».


text:
Manase era de doisprezece ani când s’a suit pe tron şi a domnit cincizeci şi cinci de ani în Ierusalim. Pe mama sa o chema Hefţiba.


text:
Şi el a săvârşit fapte rele în ochii Domnului, după potriva grozăviilor neamurilor pe care Domnul le gonise din faţa fiilor lui Israil.


text:
El a zidit din nou înălţimile cu jertfelnice pe care le dărâmase Iezechia,părintele său, a ridicat jertfelnice lui Baal şi a făcut Aşere întocmai ca Ahab, regele lui Israil, şi s’a închinat la toată oastea cerească şi a slujit ei.


text:
Şi a zidit jertfelnic chiar şi în templul Domnului, despre care Domnul spusese: «În Ierusalim îmi voi sălăşlui numele meu!»


text:
Apoi a ars pe fiul său în foc şi s’a îndeletnicit cu ghicitoria, cu vrăjitoria şi a pus chemători de morţi şi tâlcuitori de semne, cu un cuvânt a sporit răul înaintea Domnului, ca să-l întărâte.


text:
Şi a pus chipul Aşerei pe care îl făcuse, în templu, despre care Domnul zisese lui David şi lui Solomon fiul său: «În templul acesta şi în Ierusalimul pe care l-am ales din toate seminţiile lui Israil, voi sălăşlui numele meu în veac!


text:
Şi nu voi mai clinti piciorul lui Israil din pământul pe care l-am dăruit părinţilor lor, numai dacă ei vor păzi tot ceea ce este în legea pe care eu am poruncit-o prin robul meu Moise.»


text:
Dar ei n’au ascultat, iar Manase i-a înduplecat să rătăcească şi să săvârşească fapte mai rele decât păgânii, pe care le stârpise Domnul de dinaintea fiilor lui Israil.


text:
«Fiindcă Manase, regele lui Iuda, a săvârşit aceste ticăloşii şi a făcut fapte şi mai rele decât au săvârşit Amoriţii de dinaintea lui, şi a împins şi pe Iuda la păcat prin idolii lui,


text:
Pentru aceasta, aşa rosteşte Domnul Dumnezeul lui Israil: Iată, voi aduce nenorociri peste Ierusalim şi peste Iuda, încât celui ce va auzi de ele, îi vor ţiui amândouă urechile.


text:
Voi întinde peste Ierusalim funia Samariei şi cumpăna de plumb a casei lui Ahab, şi voi şterge Ierusalimul cum ştergi un blid şi apoi îl pui cu gura în jos.


text:
Şi voi smulge rămăşiţa moştenirii mele şi o voi da pe mâna vrăjmaşilor, ca să fie pradă şi jaf pentru toţi vrăjmaşii,


text:
Fiindcă ei au săvârşit ticăloşii în ochii mei şi m’au mâniat, din ziua de când strămoşii lor au ieşit din Egipt şi până în ziua de azi.»


text:
Dar Manase a mai vărsat şi foarte mult sânge nevinovat, încât Ierusalimul s’a umplut ochi, afară de nelegiuirea cu care a împins pe Iuda în păcat, săvârşind fapte rele în ochii Domnului.


text:
Cealaltă istorie a lui Manase, faptele lui şi păcatul pe care l-a săvârşit sunt scrise în «Cronicile regilor lui Iuda».


text:
Şi a adormit Manase cu părinţii săi şi a fost îngropat în grădina curţii domneşti, în grădina lui Uza, iar fiul său Amon a început să domnească în locul său.


text:
Amon era de douăzeci şi doi de ani când a început să domnească, şi a domnit în Ierusalim doi ani. Pe mama sa o chema Meşulemet şi era fiica lui Haruţ, din Iotba.


text:
Şi a umblat pe calea pe care umblase părintele său şi a cinstit idolii pe care îi cinstise şi părintele său şi s’a închinat lor,


text:
Atunci poporul ţării a omorît pe cei ce uneltiseră împotriva regelui Amon, şi au pus rege în locul său pe Iosia, fiul său.


text:
Cealaltă istorie a lui Amon şi toate faptele, pe care le-a făcut sunt scrise în «Cronicile regilor lui Iuda».


text:
Şi l-au îngropat în gropniţa lui, în grădina lui Uza, iar în locul lui a început să domnească Iosia, fiul lui.


text:
De opt ani era Iosia când a început să domnească, şi treizeci şi unu de ani a domnit el în Ierusalim. Nnmele mamei sale era Iedida, fiica lui Adaia din Boţcat.


text:
Şi el a făcut fapte bune în ochii Domnului, şi a mers cu deadinsul pe calea lui David, străbunul său, fără să scapete nici la dreapta, nici la stânga.


text:
Iar în anul al optsprezecelea al domniei regelui Iosia, a trimis regele pe Şafan, fiul lui Atalia, nepotul lui Meşulam scriitorul, la templul Domnului cu poruncă:


text:
«Du-te la Hilchia arhiereul şi-i spune să verse argintul intrat în templul Domnului, pe care l-au adunat de la popor străjării de la prag,


text:
Şi să fie pus la îndemâna meşterilor supraveghetori în templul Domnului. Aceştia la rândul lor să plătească pe salahorii templului, care dreg stricăciunile din templu,


text:
Tâmplarilor, dulgherilor, zidarilor, pentru cumpăratul lemnăriei şi pietrăriei trebuitoare la dregerea templului.


text:
Dar pentru banii care li se încredinţează să nu li se ia socoteală, fiindcă ei lucrează pe credinţă şi omenie.»


text:
Atunci Hilchia arhiereul a zis lui Şafan scriitorul: «Am găsit în templul Domnului cartea legii». Şi Hilchia i-a înmânat lui Şafan cartea şi el a citit-o.


text:
Apoi Şafan scriitorul a intrat la rege, căruia i-a dus răspunsul şi i-a zis aşa: «Robii tăi au vărsat argintul care se afla în templu şi l-au încredinţat meşterilor supraveghetori peste templul Domnului».


text:
În acelaşi timp Şafan scriitorul a împărtăşit regelui şi acest lucru: «Arhierenl Hilchia mi-a dat o carte». Şi Şafan a citit dintr’însa înaintea regelui.


text:
Şi a dat poruncă arhiereului Hilchia, lui Ahicam, fiul lui Şafan, lui Acbor,fiul lui Miheia, lui Şafan scriitorul şi lui Asaia, dregătorul regelui:


text:
«Duceţi-vă de întrebaţi pe Domnul despre mine, despre poporul meu şi despre întregul Iuda, pentru cuvintele acestei cărţi care a fost găsită, căci mare este mânia Domnului care s’a aprins împotriva noastră, fiindcă părinţii noştri n’au ascultat de poruncile din cartea aceasta ca să le facă precum sunt scrise într’însa».


text:
Atunci arhiereul Hilchia, Ahicam, Acbor, Şafan, şi Asaia s’au dus la profeţită Hulda, – femeia lui Şalum veşmântarul, fiul lui Ticva, nepotul lui Harhas, – care locuia în Ierusalim în despărţământul al doilea, şi i-au grăit ei despre aceasta.


text:
Iar ea le-a dat acest răspuns: «Aşa zice Domnul Dumnezeul lui Israil! Spuneţi omului care v’a trimis:


text:
«Aşa zice Domnul: «Iată, eu voi aduce nenorocire peste locul acesta şi peste locuitorii lui, potrivit cu tot ceea ce scrie în pravila aceasta, pe care a citit-o regele lui Iuda,


text:
Fiindcă s’au răzleţit de mine şi au adus tămâieri la alţi dumnezei, ca să mă aţâţe cu toate lucrurile mâinilor lor. Pentru aceasta se va aprinde mânia mea în locul acesta şi nu se va mai stinge!»


text:
Iar regelui lui Iuda care v’a mânat să întrebaţi pe Domnul, să-i duceţi acest răspuns: «Aşa zice Domnul Dumnezeul lui Israil: De vreme ce, când ai auzit cuvintele pe care eu le-am spus,


text:
Te-ai căit în inima ta şi te-ai umilit înaintea Domnului, când ai prins de veste ceea ce am grăit împotriva locului acestuia şi împotriva locuitorilor lui, ca să fie pustiit şi blestemat, şi ţi-ai sfâşiat veşmintele şi te-ai pornit pe plâns înaintea mea: şi eu te-am ascultat», – zice Domnul.


text:
«Pentru aceea, iată că te voi pune laolaltă cu părinţii tăi, şi în pace te vei pogorî în mormântul tău. Ca ochii tăi să nu vadă toate nenorocirile pe care eu le voi abate peste locul acesta!» Şi ei au dus regelui răspuns.


text:
După aceasta, regele a trimis poruncă să se strângă la el toţi bătrânii lui Iuda şi ai Ierusalimului.


text:
Şi regele s’a suit în templul Domnului împreună cu toţi Iudeii şi cu toţi locuitorii Ierusalimului, preoţii, profeţii şi tot poporul de la cel de rând până la cel mai de frunte şi el a citit în auzul lor toate cuvintele cărţii legământului, care a fost găsită în templul Domnului.


text:
Atunci regele a stat în jilţul său şi a încheiat legământ înaintea Domnului ca să umble în calea Domnului şi să păzească poruncile lui, descoperirile lui şi legile lui din toată inima şi din tot sufletul şi să fie cu râvnă pentru poruncile legământului scrise în cartea aceasta. Şi tot poporul s’a unit cu încheierea legământului.


text:
Apoi regele a poruncit arhiereului Hilchia şi preoţilor şi străjerilor de la praguri să scoată din templul Domnului toate odoarele care fuseseră făcute pentru Baal, pentru Aşera şi pentru toată oastea cerească, şi să le ardă afară din Ierusalim în zăvoiul Chedronului, iar cenuşa s’o ducă la Betel.


text:
Mai pe urmă el a înlăturat pe preoţii idoleşti pe care îi puseseră regii lui Iuda şi săvârşeau tămâieri pe înălţimile cetăţilor din Iuda şi în vecinătatea Ierusalimului, precum şi pe cei ai lui Baal, ai Soarelui, ai Lunii, ai Luceafărului şi ai întregii oştirii cereşti.


text:
A mai scos pe Aşera din templul Domnului afară din Ierusalim, în lunca Chedronului, şi a ars-o în lunca Chedronului, şi a pisat-o mărunt, iar pulberea ei a aruncat-o pe mormintele oamenilor de rând;


text:
A dărâmat lăcaşul desfrânaţilor din templul Domnului, unde femeile iveau obiceinl să ţeasă mantii pentru Aşera;


text:
A dat afară pe preoţii idolilor din cetăţile din Iuda, a pângărit culmile pe care aduceau tămâieri aceşti preoţi, din Gheba şi până la Beerşeba, a dărâmat templul zeităţilor cu chip de ţap, de la poarta lui Iosua, căpetenia cetăţii, care se află în stânga cum intri pe poarta cetăţii.


text:
De atunci preoţii înălţimilor n’au mai avut voie să aducă jertfe pe jertfelnicul Domnului în Ierusalim, ci numai mâncau azime cu rudeniile lor.


text:
Apoi a mai spurcat locurile de jertfă din valea Ben-Hinom, ca să nu mai ardă în foc nimeni pe fiul sau pe fiica sa în cinstea lui Moloc;


text:
A dat deoparte caii pe care îi puseseră regii lui Iuda în cinstea soarelui, la uşa templului Domnului, în casa supraveghetorului Natanmelec, în Parvarim, iar carul soarelui l-a ars în foc.


text:
Regele a mai stricat jertfelnicele de pe acoperiş, adică din catul de sus al casei lui Ahaz, pe care le înălţaseră regii lui Iuda, jertfelnicele lui Manase dintr’amândouă curţile templului, şi le-a dărâmat din locul acela, iar molozul lor l-a aruncat în valea Chedronului.


text:
Regele a pângărit apoi capiştile de pe înălţimile cele de la răsărit de Ierusalim şi de la miază-zi de muntele Măslinilor, pe care le clădise Solomon, regele lui Israil, în cinstea Astartei, idolul Sidonului, în cinstea lui Chemoş, idolul Moabiţilor, şi în cinstea lui Milcom, idolul Amoniţilor.


text:
Şi a mai sfărâmat stâlpii cu pisanii idoleşti, şi Aşerele le-a tăiat, iar locul lor l-a umplut cu oase de om.


text:
Aşijderea şi jertfelnicul cel din Betel, înălţimea pe care o ridicase Ieroboam, fiul lui Nabat, care a împins pe Israil la păcat, de asemenea şi jertfelnicul lui împreună cu înălţimea căreia i-a sfărâmat pietrele şi le-a prefăcut în pulbere. Şi a mai ars şi pe Aşera.


text:
Şi când şi-a aruncat ochii Iosia şi a văzut mormintele din cetate, a trimis ca să i se aducă oase din morminte şi le-a are pe jertfelnic, şi astfel l-a pângărit după cuvântul Domnului pe care îl predicase omul lui Dumnezeu, când Ieroboam stătea la praznic lângă jertfelnic. Şi când şi-a aţintit ochii către mormântul omului lui Dumnezeu, care profeţise acele lucruri,


text:
A întrebat: «A cui este piatra aceasta mormântală pe care o văd?» Atunci locuitorii cetăţii i-au răspuns: «Acesta este mormântul omului lui Dumnezeu cel ce a venit din Iuda şi a profeţit lucrurile acestea pe care tu le-ai făcut cu jertfelnicul din Betel».


text:
Şi el a răspuns: «Lăsaţi-l să odihnească în pace! Nimeni să nu turbure liniştea oaselor lui!» Şi astfel ei nu s’au atins de oasele lui şi nici de oasele profetului din ţinutul Samariei.


text:
Iosia a mai desfiinţat de asemenea toate templele de pe înălţimile din cetăţile Samariei pe care le zidiseră regii lui Israil, ca să aţâţe mânia Domnului, şi a făcut aidoma precum făcuse şi în Betel.


text:
Pe toţi preoţii templelor de pe înălţimi pe care i-a găsit, i-a omorît, iar deasupra jertfelnicelor a ars oase de om. După aceasta s’a întors în Ierusalim.


text:
În vremea aceea, regele a poruncit poporului întreg: «Prăznuiţi Paştile Domnului Dumnezeului vostru, precum este scris în această carte a legii!»


text:
Şi nu se mai prăznuise un astfel de Paşte din zilele judecătorilor, care au judecat pe Israil, şi tot timpul domniei regilor lui Israil şi ai lui Iuda,


text:
Ci abia în anul al optsprezecelea al regelui Iosia s’au prăznuit Paştile în cinstea Domnului în Ierusalim.


text:
Iosia a nimicit pe cei ce vrăjeau cu morţii şi pe tâlcuitorii de semne, terafimii şi idolii, precum şi toate grozăviile care se iviseră în Iuda şi în Ierusalim, ca să se adeverească poruncile legii scrise în cartea pe care o găsise arhiereul Hilchia în templul Domnului.


text:
Şi nici înaintea lui n’a fost rege şi nici după el nu s’a mai ivit altul asemenea lui, care să se fi întors spre Domnul din toată inima lui, din tot sufletul lui şi din toată vârtutea lui, şi în tot înţelesul legii lui Moise.


text:
Însă Domnul nu şi-a abătut marea văpaie a mâniei lui care se aprinsese împotriva lui Iuda, din pricina smintelii cu care îl întărâtase Manase.


text:
Atunci Domnul a hotărît: «Şi pe Iuda îl voi lepăda de la faţa mea, după cum am lepădat pe Israil, şi voi arunca şi această cetate pe care am ales-o, Ierusalimul, dimpreună cu templul despre care am făgăduit ca într’însul să sălăşluiască numele meu!»


text:
În timpul domniei lui a pornit Faraonul Neco, împăratul Egiptului, într’ajutorul împăratului Asiriei şi a ajuns la Eufrat, iar regele Iosia a ieşit în întâmpinarea lui, şi Neco l-a omorît la Meghido îndată ce s’a întâlnit cu el.


text:
Atunci dregătorii l-au pus mort într’un car şi l-au adus în Ierusalim şi l-au îngropat în mormântul lui. Iar poporul ţării a ales pe Ioahaz, fiul lui Iosia, pe care l-a miruit rege în locul tatălui său.


text:
Când Ioahaz a început să domnească era de douăzeci şi trei de ani, şi a domnit trei luni în Ierusalim. Pe mama sa o chema Hamutal, fiica lui Ieremia din Libna.


text:
Şi Faraonul Neco l-a ţinut prins la Ribla, în ţinutul Hamat, ca să nu mai domnească în Ierusalim, şi a pus bir pe ţară o sută de talanţi de argint şi zece talanţi de aur.


text:
După aceasta, Faraonul Neco a pus rege în locul lui Iosia pe Eliachim, fiul lui Iosia, şi i-a schimbat numele în Ioachim, iar pe Ioahaz l-aluat cu sine şi l-adus în Egipt, unde a şi murit.


text:
Ioachim a fost nevoit să dea lui Faraon argint şi aur, ba a mai pus şi ţara la bir ca să-i dea bani după cererea lui Faraon. Şi după socotinţa lui, de la fiecare locuitor al ţării lua argint şi aur ca să-i dea lui Faraon.


text:
Ioachim era de douăzeci şi cinci de ani când a început să domnească, şi a domnit unsprezece ani în Ierusalim. Pe mama sa o chema Zebuda, fiica lui Pedaia din Ruma.


text:
În zilele lui, a pornit Nabucodonosor, împăratul Babilonului, cu război. Şi Ioachim i-a stat supus trei ani, apoi s’a răzvrătit împotriva lui.


text:
Atunci a trimis Domnul împotriva lui cete de Caldei, de Edomiţi, de Moabiţi, de Amoniţi, şi anume i-a mânat împotriva lui ca să-l nimicească, după cuvântul Domnului, pe care îl grăise prin gura slujitorilor săi profeţi.


text:
Şi acest lucru, că a fost îndepărtat din faţa lui, s’a întâmplat din pricina revărsării mâniei Domnului împotriva lui Iuda pentru păcatul pe care îl săvârşise Manase.


text:
Şi Domnul n’a vrut să-l ierte şi pentru sângele nevinovat pe care l-avărsat şi cu care sânge a umplut Ierusalimul.


text:
Cealaltă istorie a domniei lui Ioachim, precum şi toate ticăloşiile pe care le-a săvârşit sunt scrise în «Cronicile regilor lui Iuda».


text:
Dar împăratul Egiptului n’a mai vrut să iasă din ţara lui, căci împăratul Babilonului cucerise tot ţinutul care ţinuse de împăratul Egiptului, de la râul Egiptului şi până la apa Eufratului.


text:
Şi Iehoiachin era de optsprezece ani când şi-a început domnia, şi a domnit trei luni în Ierusalim. Pe mama sa o chema Nehuşta, fiica lui Elnatan din Ierusalim.


text:
În vremea aceea, dregătorii lui Nabucodonosor, împăratul Babilonului, au pornit împotriva Ierusalimului, şi au împresurat cetatea.


text:
Mai pe urmă, pe când dregătorii lui ţineau împresurată cetatea, Nabucodonosor, împăratul Babilonului, a pornit el însuşi împotriva ei.


text:
Atunci Iehoiachin, regele Iudei, a ieşit înaintea împăratului Babilonului, împreună cu mama sa, cu dregătorii săi, cu voevozii şi cu curtenii săi, şi, în anul al optulea al domniei lui, Nabucodonosor l-aluat rob.


text:
Şi a golit toate vistieriile templulului şi vistieriile palatului domnesc. Apoi a sfărâmat toate odoarele cele de aur pe care Solomon, regele lui Israil, le făcuse în templul Domnului, – întocmai precum poruncise Domnul,


text:
Şi a dus în robie tot Ierusalimul, pe toţi principii şi pe toţi oştenii cei viteji, – zece mii de inşi, – pe toţi dulgherii şi fierarii, şi n’a rămas decât numai sărăcimea ţării.


text:
Iar pe Iehoiachin l-adus rob în Babilon, împreună cu mama sa, cu femeile regelui, cu curtenii lui şi cu fruntaşii ţării; toţi au pornit robi din Ierusalim în Babilon.


text:
Apoi pe toţi vitejii, şapte mii de oameni, dulgherii şi fierarii, o mie la număr, toţi luptătorii de frunte, împăratul Babilonului i-a dus în robie în Babilon.


text:
Şi împăratul Babilonului a suit pe tron, în locul lui Iehoiachin, pe Matania, unchiul său, căruia i-a zis Sedechia.


text:
Sedechia a început să domnească la vârsta de douăzeci şi unu de ani şi în Ierusalim a domnit unsprezece ani. Pe mama sa o chema Hamutal, fiica lui Ieremia din Libna.


text:
Din care pricină Domnul şi-a revărsat urgia împotriva Ierusalimului şi a lui Iuda, până ce l-a aruncat de la faţa lui. Apoi Sedechia s’a răzvrătit împotriva împăratului Babilonului.


text:
Era în anul al nouălea al domniei lui, în luna a zecea, în ziua a zecea, când Nabucodonosor, împăratul Babilonului, însoţit de oastea sa a pornit împotriva Ierusalimului, l-a împresurat şi a ridicat în jurul lui un val.


text:
În luna a patra, în ziua a noua a lunii, a izbucnit foametea în cetate, şi poporul ţării nu avea merinde.


text:
Atunci s’a făcut o spărtură în zidul cetăţii, prin care noaptea a ieşit regele cu toată oştirea lui şi a apucat-o prin poarta dintre cele două zidirii, din susul grădinii regelui, în vreme ce Caldeii tot mai ţineau împresurată cetatea, şi s’a îndreptat înspre câmpia Iordanului.


text:
Atunci armata Caldeilor s’a luat după rege şi l-a ajuns în câmpia Ierihonului, în vreme ce toată armata lui se împrăştiase.


text:
Şi Caldeii au prins pe rege şi l-au dus la împăratul Babilonului care se afla în Ribla, şi acolo l-au judecat.


text:
Pe feciorii lui Sedechia i-au omorît în văzul lui, iar lui Sedechia i-au scos ochii, apoi l-au aruncat în lanţuri de aramă şi l-au dus în Babilon.


text:
În luna a cincea, în ziua a şaptea a lunii, va să zică în anul al nouăsprezecelea al împăratului Nabucodonosor, împăratul Babilonului, Nebuzaradan, căpetenia gărzii împărăteşti, dregătorul împăratului Babilonului, a venit în Ierusalim,


text:
Şi a ars templul Domnului şi palatul domnesc, toate casele din Ierusalim, precum şi toate clădirile mai însemnate.


text:
Apoi toată oastea Caldeilor de sub mâna căpeteniei gărzii împărăteşti a dărâmat zidurile din jurul Ierusalimului,


text:
Iar pe poporul care mai rămăsese în cetate, cei care se predaseră împăratului Babilonului, împreună cu meşteşugarii, Nebuzaradan, căpetenia gărzii, i-a luat robi.


text:
Columnele cele de aramă ale templului, cărucioarele şi marea de aramă din templul Domnului, Caldeii le-au sfărâmat şi arama au dus-o în Babilon.


text:
De asemenea au luat căldările, lopeţile, cuţitele şi cupele, în sfârşit toate odoarele de aramă trebuincioase la slujbă.


text:
Căpetenia gărzii a mai luat căţuile şi ibricele de stropit, făcute de-a’ntregul din argint şi din aur,


text:
Cele două columne, marea şi cărucioarele pe care le făcuse Solomon în templul Domnului şi în care lucruri arama fusese pusă fără cântar.


text:
O columnă era înaltă de optsprezece coţi, iar capiteliul de aramă era înalt de cinci coţi; horbota şi rodiile dimprejurul capiteliului erau numai de aramă. La fel era făcută şi columna a doua.


text:
Apoi căpetenia gărzii a luat cu sine pe arhiereul Seraia, pe Sofonie, preotul al doilea, şi pe cei trei străjeri de la prag.


text:
Şi din cetate a luat: un căpitan care era peste oaste, cinci dregători din suita regelui, care se găseau în cetate, pe scriitorul voevodului armatei, care înscria poporul la oaste, şi şaizeci de oameni din popor care se aflau în cetate.


text:
Şi Nebuzaradan, căpetenia gărzii împărăteşti, i-a luat robi şi i-a dus la împăratul Babilonului în Ribla.


text:
Atunci împăratul Babilonului i-a omorît în Ribla, în ţinutul Hamatului. Iar pe Iuda l-a dus din ţara lui în robie.


text:
Cât despre poporul care mai rămăsese în ţara lui Iuda şi pe care îl lăsase Nabucodonosor, împăratul Babilonului, l-apus sub stăpânirea lui Ghedalia, fiul lui Ahicam, nepotul lui Şafan.


text:
Şi când toţi căpitanii de oştire şi oamenii lor au aflat că împăratul Babilonului a pus stăpân pe Ghedalia, s’au dus la Ghedalia, în Miţpa: Ismail, fiul lui Netania, Iohanan, fiul lui Careah, Seraia, fiul lui Tanhumet) din Netofa, şi Iaazania, fiul Maacatitului, împreună cu oamenii lor.


text:
Atunci Ghedalia i-a jurat pe ei şi pe oamenii lor şi le-a zis: «Nu vă fie frică de dregătorii Caldeilor! Întoarceţi-vă în ţară şi fiţi supuşi împăratului Babilonului, şi vă va fi bine!»


text:
Dar în luna a şaptea a venit Ismail, fiul lui Natania, fiul lui Elişama, de neam domnesc, cu zece oameni, şi a omorît pe Ghedalia, asemenea şi pe Iudeii şi pe Caldeii care se aflau cu el în Miţpa.


text:
După această întâmplare, întreg poporul de la mic şi până la mare împreună cu căpitanii de oşti au fugit în Egipt, fiindcă se temeau de Caldei.


text:
În anul al treizeci şi şaptelea al robiei lui Iehoiachin, regele lui Iuda, în a douăsprezecea lună, în ziua a douăzeci şi şaptea, Evil Merodac, împăratul Babilonului, a scos pe Iehoiachin din temniţă, în întâiul an al domniei lui.


text:
Şi i-a vorbit prietenos, şi tronul lui l-apus mai sus decât tronul regilor care se aflau robi la el în Babilon.


text:
Apoi i-a schimbat hainele pe care le purta în temniţă, şi în tot timpul vieţii lui a mâncat la masa lui,


text:
Şi Eber a avut doi feciori, pe unul îl chema Peleg, fiindcă în vremea lui omenirea şi-a împărţit pământul, iar pe fratele lui îl chema Ioctan.


text:
Fiii Cheturei, ţiitoarea lui Avraam: ea a născut pe Zimran şi pe Iocşan, apoi pe Medan, Madian, Işbac şi pe Şuah. Fiii lui Iocşan au fost: Şeba şi Dedan.


text:
Iată şi regii care au domnit în ţara Edomului înainte de a fi domnit vre-un rege în Israil: Bela, fiul lui Beor, care şi-a avut scaunul domnesc în cetatea Dinhaba.


text:
Apoi a murit Huşam şi a fost ales rege, în locul său, Hadad, fiul lui Bedad care a biruit pe Madianiţi în câmpia Morbului. Cetatea domnească era în Avit.


text:
După moartea lui Baal-hanan a ajuns rege în locul său Hadar. Cetatea sa domnească era în Pau. Pe soţia sa o chema Mehetabeel, fiica lui Matred, fiica lui Mezahab.


text:
Şi a murit şi Hadar şi au început să domnească voevozi ai seminţiilor din Edom: voevodul Timna, voevodul Aleva, voevodul Ietet,


text:
Fiii lui Iuda au fost: Ir, Onan şi Şela, trei care i s’au născut din fata unui canaanit anume Şua. Şi Ir, întâiul născut al lui Iuda, a făcut fapte rele în ochii Domnului, din care pricină l-a şi omorît.


text:
Fiii lui Carmi au fost: Acar, cel care a adus sminteală în Israil, din pricina cruţării celor sortite pieirii.


text:
Şi surorile lor au fost: Ţeruia şi Abigail. Fiii lui Ţeruia au fost: Abişai şi Ioab, iar al treilea Asael.


text:
Apoi Heţron s’a însoţit cu fata lui Machir, tatăl lui Galaad, şi a luat-o de femeie când era de şaisprezece ani, şi ea i-a născut pe Segub.


text:
Însă Gheşuriţii şi Sirienii au cuprins aşezările lui Iair, Chenatul şi cetăţile dimprejur, în totul şaizeci de cetăţi. Aceştia au fost feciorii lui Machir, tatăl lui Galaad.


text:
După moartea lui Heţron, Caleb a intrat la Efrata, femeia lui Heţron, tatăl său,care a născut pe Aşhur,tatăl lui Tecoa.


text:
Fiii lui Ierahmeel, întâiul născut al lui Heţron, au fost: Ram întâiul născut, apoi Buna, Oren, Oţem şi Ahia.


text:
Şi fiii lui Iada, fratele Iui Şamai, au fost: Ieter şi Ionatan. Şi Ieter a murit fără să aibă copii.


text:
Fiii lui Caleb, fratele lui Ierahmeel, au fost: Meşa, întâiul său născut, care este tatăl lui Zif, şi fiii lui Mareşa, tatăl lui Hebron.


text:
Ea a născut şi pe Şaaf, tatăl lui Madmana, pe Şeva, tatăl lui Macbena, şi pe tatăl lui Ghibea. Iar fiica lui Caleb a fost Acsa.


text:
Aceştia au fost feciorii lui Caleb. Iar fiii lui Hur, întâiul născut al Efratei, au fost: Şobal, tatăl lui Chiriat-Iearim,


text:
Şi neamurile lui Chiriat-Iearim, precum şi Itriţii, Putiţii, Şumatiţii, Mişraiţii. Dintr’aceştia s’au tras Toratiţii şi Estaulienii.


text:
Fiii lui Salma au fost: Betleem şi Netofatiţii, Ataret, Bet-Ioab şi jumătate din Manahtiţi, adică Ţoriţi,


text:
Şi neamurile scriitorilor care locuesc în Iabeţ, Tiratiţii, Şimatiţii şi Sucatiţii. Aceştia sunt Chiniţii care se trag din Hamat, strămoşul lui Bet-Recab.


text:
Iată şi pe fiii lui David, care i s’au născut în Hebron: Cel întâi născut Amon, din Ahinoam cea din Izreel, al doilea Daniil din Abigail cea din Carmel,


text:
Al treilea Absalom, fiul Maacăi, fiica lui Talmai, regele din Gheşur, al patrulea Adonia, fiul Haghitei,


text:
Cei şase i s’au născut în Hebron. În această cetate a domnit şapte ani şi şase luni, iar în Ierusalim a domnit treizeci de ani.


text:
Iar în Ierusalim i s’au născut aceştia: Şimea, Şobab, Natan şi Solomon, patru cu toţii, din Batşeba, fiica lui Amiel,


text:
Şi fiii lui au fost: Iohanan, cel întâi născut, iar al doilea Ioachim, al treilea Sedechia şi al patrulea Şalum.


text:
Fiii lui Pedaia au fost: Zorobabel şi Şimei. Fiii lui Zorobabel au fost: Meşulam şi Hanania, iar pe sora lor o chema Şelomit.


text:
Fiii lui Hanania au fost: Pelatia şi Isaia; apoi fiii lui Refaia, fiii lui Arman, ai lui Obadia şi ai lui Şecania.


text:
Reaia, fiul lui Şobal, a născut pe Iahat, iar Iahat a născut pe Ahumai şi pe Lahad. Acestea au fost neamurile Ţoratiţilor.


text:
Apoi Penuel, tatăl lui Ghedor, şi Ezer, tatăl lui Huşa. Aceştia au fost fiii lui Hur, întâiul născut al lui Efrat, tatăl lui Betleem.


text:
Însă Iabeţ a fost mai luat în seamă decât fraţii lui, din această pricină şi maică-sa i-a pus numele Iabeţ, şi zicea: «În dureri l-am născut!»


text:
Atunci Iabeţ s’a rugat Dumnezeului lui Israil şi a zis: «O, dacă tu mă vei binecuvânta şi vei întinde hotarele mele şi mâna ta va fi cu mine şi mă vei păzi de rele, ca să nu dea peste mine nici o durere!…» Şi Dumnezeu i-a îndeplinit cererea.


text:
Şi Eston a născut pe Bet-Rafa, pe Paseah şi pe Tehina, întemeietorul cetăţii Nahaş. Aceştia sunt locuitorii din Recab.


text:
Şi Meonotai a născut pe Ofra, iar Seraia a născut pe Ioab, întemeietorul Ghe-Haraşimului, numit aşa din pricină că locuitorii erau dulgheri.


text:
Şi fiii lui Ezra au fost: Ieter, Mered, Efer şi Ialon. Ieter a născut pe Miriam, pe Şamai şi pe Işbah, tatăl lui Eştemoa.


text:
Iar Iehudia, femeia lui, a născut pe Iered, tatăl lui Ghedor, şi pe Heber, tatăl lui Soco, şi pe Iecutiel, tatăl lui Zanoah. Aceştia sunt feciorii Bitiei, fiica lui Faraon, pe care o luase în căsătorie Mered.


text:
Şi fiii lui Simeon au fost: Amnon şi Rina, Ben-Hanan şi Tilon. Fiii lui îşi au fost: Zohet şi Ben-Zohet.


text:
Şi fiii lui Şela, fiul lui Iuda, au fost: Ir, tatăl lui Leca, Laeda, tatăl lui Mareşa, precum şi neamurile ţesătorilor de vison din Bet-Aşbea.


text:
Apoi Iochim şi locuitorii din Co-zeba, Ioaş şi Saraf, care au făcut cuceriri în Moab şi s’au întors la Betleem. Dar acestea sunt întâmplări vechi.


text:
Aceştia sunt olarii şi locuitorii din Netaim şi Ghedera şi ei locuiau acolo într’adins pentru slujba regelui.


text:
Iar Şimei a avut şaisprezece feciori şi şase fete, iar fraţii lui n’au avut copii mulţi şi toate neamurile lor n’au sporit aşa încât să ajungă la număr pe fiii lui Iuda.


text:
În Bet-Marcabot, în Haţar-Susim, în Bet-Birei şi în Şaarim. Acestea au fost cetăţile, până la începutul domniei lui David, împreună cu satele lor.


text:
Pe lângă satele dimprejurul cetăţilor, până la Baal. Acestea au fost aşezările lor şi catagrafia neamurilor lor.


text:
Şi au dat peste păşuni grase şi bune. Ţinutul acela se întindea în lung şi în larg şi era liniştit şi cu tihnă. Locuitorii de dinaintea lor au fost Hamiţi.


text:
Cei mai sus însemnaţi au venit în vremea domniei lui Iezechia, regele Iudei, şi şi-au înfipt acolo corturile lor, iar pe Mueuniţii pe care i-au găsit în părţile acelea, i-au nimicit şi le-au luat locul lor, fiindcă acolo se aflau păşuni.


text:
Iar dintre fiii lui Simeon – o parte ca cinci sute de oameni – au pornit în spre Seir, având în fruntea lor pe Pelatia, Nearia, Refaia şi Uziel, feciorii lui Işei.


text:
Şi ei au biruit şi pe Amaleciţii care mai rămăseseră şi au locuit în părţile acelea până în ziua de azi.


text:
Şi fiii lui Ruben, cel întâi născut al lui Israil, – căci el era întâiul născut, după ce a pângărit patul tatălui său, întâietatea naşterii lui a fost trecută la fiii lui Iosif, fiul lui Israil, ca să nu mai fie înscris în catagrafia celor întâi născuţi.


text:
Căci Iuda era cel mai puternic dintre fraţii lui, ba din el ieşise şi un voevod. Şi aşa dreptul de întâi născut a trecut la Iosif.


text:
Şi fiul acestuia Beera, pe care Tiglatfalasar, împăratul Asiriei, l-a dus în robie. El a fost voevod în seminţia lui Ruben.


text:
Şi fraţii lui, după neamurile lor şi precum au fost catagrafiaţi după spiţa lor, au fost: Cel dintâi Ieiel şi Zaharia,


text:
Bela, fiul lui Azaz, fiul lui Şema, fiul lui Ioil. Stăpânirea acestuia se întindea de la Aroer şi până la Nebo şi Baal-Meon,


text:
Iar la răsărit ajungea până în marginea pustiului, de la Eufrat încoace, din pricină că turmele lor se înmulţiseră în ţinutul Galaadului.


text:
În vremea lui Saul s’a pornit război împotriva celor ce se trăgeau din neamul lui Agar, şi după ce aceştia au căzut în mâinile lor, au pus stăpânire pe aşezărilor lor în toată întinderea, de la răsărit de Galaad.


text:
Iar fraţii lor. după familiile lor, au fost: Micael, Meşulam, Şeba, Iorai, Iaecan. Zia şi Eber, şapte de toţi.


text:
Aceştia au fost feciorii lui Abihail, fiul lui Huri, fiul lui Iaroah, fiul lui Galaad, fiul lui Micael, fiul lui Ieşişai, fiul lui Iahdo, fiul lui Buz.


text:
Şi ei au locuit în Galaad, în Basan şi în localităţile care ţineau de ele, precum şi pe locurile cu păşune ale Sirionului, până la marginea lor.


text:
Toţi aceştia au fost înscrişi în catagrafie în vremea lui Iotam, regele Iudei, şi în timpul domniei lui Ieroboam, regele lui Israil.


text:
Fiii lui Ruben şi ai lui Gad şi jumătate din seminţia lui Manase – vestiţi prin vitejia lor: purtători de scut şi de sabie şi trăgaci din arcuri, iscusiţi la luptă, patruzeci şi patru de mii şapte sute şaizeci viteji –


text:
Şi ei au fost ajutaţi împotriva Agariţilor şi a tuturor tovarăşilor lor, din pricină că în toiul luptei au strigat către Dumnezeu, şi el s’a milostivit, fiindcă îşi puseseră nădejdea într’însul.


text:
Şi ei au luat pradă din turmele Agariţilor: cincizeci de mii de cămile, două sute şi cincizeci de mii de vite mici, două mii de măgari şi o sută de mii de suflete,


text:
Căci mulţi căzuseră în ascuţişul săbiei, fiindcă lupta fusese rânduită de la Domnul. Şi ei au rămas în ţinuturile lor, până la ducerea în robie.


text:
Şi cei din jumătatea seminţiei lui Manase au locuit ţinutul de la Basan şi până la Baal-Hermon, şi până la Senir şi până la şirul munţilor Hermon. Şi erau numeroşi.


text:
Iată şi stâlpii neamurilor lor: Efer, Işei, Eliel, Azriel, Ieremia, Hodavia şi Iahdiel, viteji cu faimă. Aceştia au fost stâlpii neamurilor lor.


text:
Dar când ei au început să păcătuiască împotriva Dumnezeulni părinţilor lor şi să făptuiască desfrânări idoleşti cu dumnezeii popoarelor ţării, pe care le prăpădise Domnul din faţa lor,


text:
A întărâtat Dumnezeul lui Israil duhul lui Ful, împăratul Asiriei, adică al lui Tiglatfalasar, împăratul Asiriei, care i-a dus în robie pe fiii lui Ruben şi ai lui Gad şi jumătate din seminţia lui Manase, şi i-a aşezat la Halah, la Habor şi în munţii Mediei şi pe râul Gozan, unde se află şi în ziua de azi.


text:
Fiii lui Amram au fost: Aaron, Moise şi Maria. Şi fiii lui Aaron au fost: Nadab şi Abiu, Eleazar şi Itamar.


text:
Şi Iohanan a născut pe Azaria. El este acela care a intrat în slujba arhierească, în templul cel zidit de Solomon în Ierusalim.


text:
Şi Iehoţadac a fost dus în robie de Nabucodonosor, la porunca Domnului, împreună cu Iuda şi cu locuitorii Ierusalimului.


text:
Şi fiii lui Merari au fost: Mahli şi Muşi. Dar iată care au fost neamurile leviţilor după familiile lor:


text:
Iată şi pe acei pe care i-a aşezat David peste cântăreţi, după ce chivotul legii aflase loc de odihnă,


text:
Şi ei au făcut slujba de cântăreţi la cortul descoperirii, până când Solomon a zidit templul Domnului în Ierusalim. Şi ei şi-au făcut slujba după rânduiala hotărîtă lor.


text:
Iată-i pe cei ce stăteau la slujbă, cât şi pe feciorii lor. Dintre fiii lui Cahat: Heman cântăreţul, feciorul lui Ioil, feciorul lui Samuil,


text:
Şi pe fratele său îl chema Asaf. Acesta stătea de-a-dreapta lui. Asaf era fiul lui Berechia, fiul lui Şimea,


text:
Şi dintre feciorii lui Merari, împreună cu fraţii lor, spre stânga erau: Etan, fiul lui Cuşi, fiul lui Abdi, fiul lui Maluc,


text:
Aaron dimpreună cu fiii săi aveau în seamă jertfelnicul arderilor de tot şi altarul tămâierii, şi săvârşeau orişice slujbă în Sfânta Sfintelor şi pentru ispăşirea păcatelor a tot Israilul, precum poruncise Moise, slujitorul Domnului.


text:
Iată care au fost şi aşezările lor în corturi şi cuprinsul ţinuturilor lor: Feciorilor lui Aaron, din neamul lui Cahat – căci asupra lor a căzut sorţul –


text:
Ţarinile de pe lângă cetate însă, împreună cu satele atârnătoare de ea, le-a dat lui Caleb, feciorul lui Iefune.


text:
Şi urmaşilor lui Aaron li s’au dat cetăţile de scăpare: Hebronul şi Libna, împreună cu păşunile din jurul lor, Iatirul şi Eştemoa cu păşunile lor;


text:
Iar din seminţia lui Veniamin: Gheba cu păşunile ei, Alemetul cu păşunile lui, Anatotul cu păşunile lui. Toate cetăţile acestea erau în număr de treisprezece împreună cu păşunile din jurul lor.


text:
Ceilalţi urmaşi ai lui Cahat au primit prin sorţi după familiile lor, din seminţia lui Efraim, din seminţia lui Dan şi jumătate din Manase, zece cetăţi.


text:
Urmaşii lui Gherşom după familiile lor au primit treisprezece cetăţi din seminţia lui Isahar, a lui Aşer, a lui Neftali şi jumătate din a lui Manase, în Basan.


text:
Feciorilor lui Merari, după familiile lor, le-au căzut la sorţ douăsprezece cetăţi, din seminţia lui Ruben, a lui Gad şi a lui Zebulon.


text:
Şi anume li s’au dat cetăţi de scăpare: Sihemul cu păşunile lui în muntele Efraim şi Ghezerul împreună cu păşunile lui.


text:
Şi din jumătatea lui Manase: Anerul cu păşunile lui, Ibleamul cu păşunile lui s’au dat celorlalte familii ale fiilor lui Cahat.


text:
Fiii lui Gherşom au primit, potrivit cu familiile lor, din cealaltă jumătate a lui Manase: Golan în Basan împreună cu păşunile lui, Aştarotul cu păşunile lui;


text:
Din seminţia lui Neftali Chedeşul în Galileea cu păşunile, Hamotul cu păşunile şi Chiriataimul cu păşunile.


text:
Celorlalţi fii ai lui Merari li s’a dat din seminţia lui Zebulon: Rimonul cu păşunile lui şi Taborul cu păşunile lui;


text:
Iar dincolo de Iordan, în faţa Ierihonului, la răsărit de Iordan, li s’a dat din seminţia lui Ruben: Beţerul în pustie împreună cu păşunile lui, Iahţa cu păşunile,


text:
Fiii lui Tola au fost: Uzi, Refaia, Ieriel, Iahmai, Ibsam şi Samuil, capii familiilor scoborîtori din Tola, oameni viteji, trecuţi în catagrafie după neamurile lor, în vremea lui David, în număr de douăzeci şi două de mii şi şase sute.


text:
Feciorii lui Uzi au fost: Izrahia… Şi feciorii lui Izrahia au fost: Micael, Obadia, Ioil şi Işia, de toţi cinci capi de familie.


text:
Şi ei aveau, după neamurile şi după familiile lor, treizeci şi şase de mii de de oameni de luptă, din pricină că aveau multe femei şi copii.


text:
Şi toţi coborîtorii din aceeaşi seminţie, toate neamurile lui Isahar, erau viteji, şi de toţi erau înscrişi în cartea neamului: optzeci şi şapte de mii de inşi.


text:
Feciorii lui Bela au fost: Eţbon, Uzi, Uziel, Ierimot şi Iri, cinci capi de familie, oameni viteji, iar în cartea neamului erau înscrişi douăzeci şi două de mii şi treizeci şi patru de inşi.


text:
Feciorii lui Becher au fost: Zemira, Ioaş, Eliezer, Elioienai, Omri, Ieremot, Abia, Anatot şi Alemet. Toţi aceştia au fost feciorii lui Becher.


text:
Iar în cartea neamului lor, după neamurile lor şi după capii de familii, bărbaţi viteji, au fost înscrişi douăzeci de mii şi două sute de inşi.


text:
Şi feciorii lui Iediael au fost: Bilhan… Iar feciorii lui Bilhan au fost: Ieiş, Veniamin, Iehud, Chenaan, Zetan, Tarşiş şi Ahişahar.


text:
Toţi aceştia au fost feciorii lui Iediael, capi de familii, bărbaţi viteji, şaptesprezece mii şi două sute de inşi gata să iasă la război.


text:
Feciorii lui Manase au fost: Asriel, pe care l-a născut, – iar ţiitoarea lui de neam arameian a născut pe Machir, tatăl lui Gaalad;


text:
Şi Machir şi-a luat de femeie pe Bora lui Hupim şi Şupim, şi numele sorei era Maaca; – iar numele celui de-al doilea Ţelofhad. Şi Ţelofhad a avut fiice.


text:
Maaca, femeia lui Machir, a născut un băiat şi i-a pus numele Percş, iar fratele lui a fost Şereş. Şi pe feciorii lui i-a chemat Ulam şi Rechem.


text:
Şi feciorul lui Ulam a fost Bedan. Aceştia au fost feciorii lui Galaad, feciorul lui Machir, fiul lui Manase.


text:
Şi fiii lui Efraim au fost: Şutelah, Bered fiul lui, Tahat fiul lui, Eleadah fiul lui şi Tahat fiul lui,


text:
Zabad fiul lui, Şutelah fiul lui, Ezer şi Elead. Dar locuitorii Gatului, care fuseseră născuţi în ţară, i-au omorît din pricină că aceştia s’au pogorît să le răpească turmele.


text:
Şi el a intrat la femeia lui, care a rămas grea şi a născut un fiu şi i-a pus numele Beria, căci casa lui se afla în strâmtorare.


text:
Averea lor şi aşezările lor au fost: Betelul cu localităţile lui, la răsărit Naaran şi la apus Ghezer cu toate satele din jurul lui, Sihemul cu satele din jur până la Aia cu localităţile atârnătoare de ea.


text:
Sub stăpânirea fiilor lui Manase au fost: Betşeanul cu satele lui, Taanacul cu satele lui, Meghido cu satele din jur, Dorul cu localităţile din jur. În ele locuiau feciorii lui Iosif, fiul lui Israil.


text:
Aceştia toţi au fost feciorii lui Aşer, capi de familie, viteji de seamă, căpetenii între voevozi. Numărul celor care au fost înscrişi pentru slujba în oaste – să iasă la război – a fost douăzeci şi şase de mii de inşi.


text:
Aceştia sunt feciorii lui Ehud – capi de familie ai locuitorilor din Gheba, care fuseseră duşi robi la Manahat:


text:
Şaharaim a avut fii în câmpia Moabului, după ce şi-a alungat pe cele două femei ale lui: Huşim şi Baara.


text:
Şi fiii lui Elpaal au fost: Eber, Mişeam şi Şemer. Acesta a zidit Ono şi Lod împreună cu aşezările lor.


text:
Beria şi Şema sunt acei capi de familie ai locuitorilor Aialonului, care au pus pe fugă pe locuitorii din Gat.


text:
Şi Ner a născut pe Chiş, Chiş a născut pe Saul, Saul a născut pe Ionatan şi pe Malchişua, pe Abinadab şi pe Eşbaal.


text:
Iar Ahaz a născut pe Iehoada şi Iehoada a născut pe Alemet, pe Azmavet şi pe Zimri. Iar Zimri a născut pe Moţa.


text:
Şi Aţei a avut şase feciori care se numeau: cel întâi născut Azricam, apoi Ismail, Şeareia, Obadia şi Hanan. Aceştia au fost feciorii lui Aţei.


text:
Iar feciorii lui Eşec, fratele lui, au fost: cel întâi născut Ulam, al doilea Ieuş, iar Elifelet al treilea.


text:
Şi feciorii lui Ulam au fost oameni viteji, trăgaci din arc, şi au avut numeroşi fii şi nepoţi, ca la o sută şi cincizeci, şi toţi aceştia erau dintre fiii lui Veniamin.


text:
Şi toţi Israiliţii au fost înscrişi în cartea neamului, şi iată că se află trecuţi în «Cartea regilor lui Israil». Şi Iudeii au fost duşi robi în Babilon din pricina necredinţei lor.


text:
Cei dintâi locuitori care au stăpânit moşia lor, din oraşe, au fost Israiliţii de rând, preoţii, leviţii şi slujitorii la templu.


text:
Iar în Ierusalim locuiau dintre Iudei şi dintre fiii lui Veniamin, dintre Efraimiţi şi dintre fiii lui Manase:


text:
Dintre Iudei: Utai, fiul lui Amihud, fiul lui Omri, fiul lui Imri, fiul lui Bani, dintre urmaşii lui Pereţ.


text:
Ibneia, fiul lui Iehoram, Ela, fiul lui Uzi, fiul lui Micri, Meşulam, fiul lui Şefatia, fiul lui Reguel, fiul lui Ibneia,


text:
Împreună cu fraţii lor, după neamurile lor, nouă sute cincizeci şi şase la număr. Toţi aceştia erau bărbaţi, capi de familie în neamul lor.


text:
Azaria, feciorul lui Hilchia, fiul lui Meşulam, fiul lui Ţadoc, fiul lui Meraiot, fiul lui Ahitub, arhiereu la templul Domnului.


text:
Apoi: Adaia, fiul lui Iehoran, fiul lui Paşhur, fiul lui Malchia şi Maesai, fiul lui Adiel, fiul lui Iahzera, fiul lui Meşulam, fiul lui Meşilemit, fiul lui Imer,


text:
Împreună cu fraţii lor, căpetenii în familiile lor, bărbaţi de ispravă în a săvârşi lucrul la templul Domnului, o mie şapte sute şi şaizeci de inşi la număr.


text:
Şi dintre Leviţi: Şemaia, fiul lui Haşub, fiul lui Azricam, fiul lui Haşabeia dintre urmaşii lui Merari.


text:
Obadia, fiul lui Şemaia, fiul lui Galal, fiul lui Iedutun; Berechia, fiul lui Asa, fiul lui Elcana, care locuia în satele Netofatiţilor.


text:
Şi până în ziua de azi este pază la «Poarta Regelui», de la răsărit. Aceştia sunt portarii pentru tabăra fiilor lui Levi.


text:
Iar Şalum, fiul lui Core, fiul lui Ebiasaf, fiul lui Corah, împreună cu fraţii lui din aceeaşi familie a Corahiţilor, erau însărcinaţi cu slujba de portari la sfântul cort, pe când părinţii lor fuseseră portari la poarta taberii Domnului.


text:
Toţi acei aleşi a fi portari erau în număr de două sute şi doisprezece inşi. Ei erau înscrişi în cartea neamului, fiecare în satele lor. Pe ei i-a aşezat David şi Samuil văzătorul în slujba lor,


text:
Căci ei, cele patru căpetenii peste portari, stăteau la slujbă neîntrerupt. Şi dintre Leviţi erau unii însărcinaţi cu paza cămărilor şi jitniţelor din templul Domnului,


text:
Şi din această pricină mâneau în apropiere de templul Domnului, căci ei erau însărcinaţi cu paza şi cu deschiderea în fiecare dimineaţă.


text:
O altă parte din ei avea în grijă sfintele odoare pe care le aduceau cu număr şi le luau înapoi cu număr.


text:
Alţii erau puşi să privegheze peste lucruri şi mai ales peste sfintele vase, peste făină, peste vin şi peste untdelemn, peste tămâie şi peste mirezme.


text:
Apoi Matatia, unul dintre Leviţi, întâiul născut al lui Şalum Corahitul, era pus să aibă grijă de coptul aluaturilor în tigăi,


text:
În sfârşit, erau câţiva dintre feciorii lui Cahat, dintre fraţii lor, care pregăteau pâinile punerii înainte în fiecare Sâmbătă.


text:
Aceştia sunt cântăreţii, capii familiilor levitice, care locuiau în odăi, scutiţi de orice altă slujbă, fiindcă erau de rând zi şi noapte.


text:
Şi Ner a născut pe Chiş şi Chiş a născut pe Saul, Saul a născut pe Ionatan, pe Malchişua, pe Abinadab şi pe Eşbaal.


text:
Şi Ahaz a născut pe Iaera, iar Iaera a născut pe Alemet, pe Azmavet şi pe Zimri, iar Zimri a născut pe Moţa.


text:
Şi Aţei a avut şase feciori. Iată numele lor: Azricam, întâiul său născut, apoi Ismail, Şeareia, Obadia şi Hanan. Aceştia au fost feciorii lui Aţei.


text:
Atunci Filistenii au năvălit peste Israil, iar Israiliţii fugiră din faţa Filistenilor şi căzură ucişi pe muntele Ghilboa.


text:
Dar Filistenii au urmărit pe Saul şi pe fiii lui şi au ucis ei pe Ionatan, pe Abinadab şi pe Malchişua, feciorii lui Saul.


text:
A zis Saul către scutierul său: «Trage sabia şi mă străpunge, ca nu cumva să vină aceşti netăiaţi împrejur şi să-şi râdă de mine!» Dar scutierul său n’a vrut, căci tare se temea. Atunci Saul a luat sabia şi s’a prăvălit în sabie.


text:
Şi când au prins de veste Israiliţii care locuiau la şes că fiii lui Israil au luat-o la fugă şi că a murit Saul şi fii lui, au lăsat cetăţile lor şi au fugit. Iar Filistenii au venit şi s’au aşezat în ele.


text:
A doua zi, când au venit Filistenii să jefuiască pe cei morţi, au găsit pe Saul şi pe fiii lui căzuţi pe muntele Ghilboa.


text:
Şi l-au dezbrăcat şi i-au luat capul şi armele lui şi au trimis soli să cutreere ţara Filistenilor ca să vestească biruinţa zeilor şi norodului.


text:
Şi au aşezat armele lui în templul dumnezeilor lor, iar ţeasta i-au prins-o în cuie în templul lui Dagon.


text:
Toţi cei în stare să poarte armele s’au pornit într’acolo şi au luat trupul lui Saul şi trupurile filor lui şi le-au dus la Iabeş şi au îngropat oasele lor sub un stejar în Iabeş, apoi au postit şapte zile.


text:
Însă Saul a murit din pricina păcatului pe care îl săvârşise împotriva Domnului, fiindcă nu păzise porunca Domnului, ci întrebase pe cei ce chiamă morţii, ca să i se arate descoperire,


text:
Şi n’a cerut de la Dumnezeu descoperire. Pentru aceasta l-a şi lăsat să moară, iar regatul lui l-a trecut lui David, fiul lui Iesei.


text:
Atunci s’a adunat tot Israilul la David în Hebron şi a zis: «Iată, noi suntem oasele tale şi carnea ta.


text:
Chiar în vremea domniei lui Saul, tu ai fost acel care ducea şi aducea pe Israil de la război, pentru aceasta Domnul Dumnezeul tău ţi-a zis: «Tu vei cârmui pe poporul meu Israil şi tu vei fi rege peste poporul meu Israil!»


text:
Atunci s’au strâns toţi bătrânii lui Israil la rege în Hebron şi cu ei a încheiat David legământ înaintea Domnului în Hebron, şi l-au uns pe David rege peste Israil, după cuvântul pe care îl grăise Domnul prin gura lui Samuil.


text:
Şi când David şi tot Israilul s’au dus la Ierusalim – adică Iebus, căci Iebusiţii mai erau locuitori ai ţării –


text:
Zis-au locuitorii Iebusului către David: «Să nu pătrunzi aici!» Dar David a cuprins cetatea Sionului, adică cetatea lui David.


text:
Şi a zis David: «Oricine va bate mai întâi pe Iebusiţi va fi căpetenie şi principe!» Atunci a pornit mai întâi Ioab, feciorul lui Ţeruia, şi a ajuns căpetenie.


text:
Şi el a întărit-o de jur-împrejur de la Milo şi mai departe, iar Ioab a dres cealaltă parte a cetăţii.


text:
Iată şi pe cei mai de seamă viteji ai lui David care îl ajutară să ajungă rege, laolaltă cu întreg Israilul, şi să domnească după cuvântul Domnului către Israil.


text:
Iată şi numele vitejilor lui David: Işbaal, fiul lui Hachemoni, căpetenie peste trei. El şi-a răsucit suliţa sa peste trei sute de inşi pe care i-a ucis dintr’o dată.


text:
El a fost cu David la Pasdamim, când Filistenii se strânseseră acolo la luptă… Acolo se afla o ţarină sămănată cu orz. Şi când poporul a luat-o la fugă din faţa Filistenilor,


text:
El s’a aţinut în mijlocul ţarinii, a apărat-o şi a bătut pe Filisteni, iar Domnul i-a făcut parte de mare biruinţă.


text:
Odată s’au pogorît trei din cele treizeci de căpetenii la David la cuibul cel din stâncă, la peştera Adulam, pe când tabăra Filistenilor era în valea Refaim.


text:
Atunci lui David îi veni un dor şi zise: «O! de mi-ar aduce cineva apă din fântâna care este la poarta Betleemului!»


text:
Cei trei trecură prin tabăra Filistenilor şi scoaseră apă din fântâna cea din poarta Betleemului. Şi au adus-o şi au intrat la David cu ea. Dar David n’a vrut să bea, ci a adus-o ca jertfă cu turnare Domnului.


text:
Şi a zis: «Ferească Dumnezeu să fac aşa ceva! Oare voi bea sângele celor care s’au dus într’acolo cu primejduirea vieţii lor? Căci cu primejduirea vieţii lor au adus-o!» Şi n’a vrut să bea. Acest lucru l-au făcut cei trei viteji.


text:
Abşai, fratele lui Ioab, era căpetenia celor treizeci. El a învârtit suliţa lui peste trei sute de inşi pe care i-a omorît, din această pricină era cu faimă între cei treizeci.


text:
Benaia era feciorul lui Iehoiada, om viteaz, cu fapte mari, de fel din Cabţeel. El a ucis doi lei ai Moabului, apoi s’a pogorît şi a omorît un leu într’o fântână, într’o zi când ningea.


text:
El a mai omorît un Egiptean la statură de cinci coţi. Şi Egipteanul avea în mână o suliţă ca un sul de ţesător, iar el s’a pogorît cu un toiag şi a smuls suliţa din mâna Egipteanului şi l-a ucis cu suliţa lui.


text:
Aceste fapte le-a săvârşit Benaia, fiul lui Iehoiada; din această pricină era vestit între cei treizeci de viteji.


text:
Iată că era mai cu vază decât cei treizeci, dar pe cei trei nu i-a ajuns. Pentru aceasta David l-a pus în fruntea gărzii sale.


text:
Aceştia sunt cei care au venit la David în Ţiclag pe vremea când el se mai ferea de Saul, fiul lui Chiş. Ei erau vitejii care îl ajutau în luptă,


text:
Purtători de arcuri, dibaci să arunce pietre cu dreapta şi cu stânga şi să sloboadă săgeţi din arc. Dintre fraţii lui Saul Veniaminitul:


text:
Ahiezer căpitanul şi Ioaş, fiul lui Şemaa din Ghibeea, Ieziel şi Pelet. feciorii lui Azmavet, Beraca şi Iehu din Anatot,


text:
Şi dintre Gadiţi au trecut la David, într’o întăritură în pustie, viteji încercaţi, războinici pregătiţi de luptă, purtători de scut şi lance, cu chip de leu şi iuţi la picior ca gazelele pe munte:


text:
Aceştia au venit dintre Gadiţi, căpetenii de oştire, dintre care cel mai mic putea să se împotrivească la o sută, iar cel mai mare la o mie de inşi.


text:
Aceştia sunt cei care au trecut Iordanul în luna întâia, când venise umflat să iasă din matcă, încât pusese pe fugă pe locuitorii văilor megieşe, la răsărit şi la apus.


text:
Şi David le-a ieşit înainte şi a început a le grăi: «Dacă veniţi cu gând de pace ca să mă ajutaţi, din inimă mă voi uni cu voi, iar dacă veniţi ca să mă aruncaţi în mâna vrăjmaşilor mei, cu toate că nici o silnicie nu se află în mâinile mele, să vadă Dumnezeul părinţilor noştri şi să pedepsească!»


text:
Atunci a cuprins Duhul pe Abişai, căpetenia cea peste treizeci,şi a strigat: «Ai tăi suntem, Davide, şi cu tine, fecior al lui Iesei! Pace, pace ţie, pace tovarăşilor tăi, căci pe tine te ajută Dumnezeul tău!» Şi David i-a primit şi i-a făcut căpitani de cete.


text:
Din Manase trecură de partea lui David, când el pornise cu Filistenii ca să se războiască cu Saul – dar la dreptul nu i-au ajutat, căci voevozii Filistenilor trimiseseră într’adins la David să-i zică: «Ar putea să treacă la domnul său Saul cu preţul capetelor noastre!»


text:
Şi când se îndrepta spre Ţiclag, au trecut la el din Manase: Adna, Iozabad, Iediael, Micael, Iozabad, Elihu, Ţiltai, căpetenii peste mii în Manase –


text:
Aceştia s’au întovărăşit cu David împotriva cetei de tâlhari, căci toţi erau viteji şi erau căpetenii în oştire.


text:
Şi zi de zi veneau câţiva la David ca să-l ajute, până când oştirea lui a ajuns mare ca oastea lui Dumnezeu.


text:
Iată şi numărul căpeteniilor pregătite de luptă, care au venit la David în Hebron, ca să treacă asupra lui regatul lui Saul, după porunca Domnului:


text:
Şi dintre Veniaminiţi, fraţii lui Saul, trei mii, căci până la vremea aceea cea mai mare parte din ei erau păzitori credincioşi ai casei lui Saul.


text:
Şi din jumătatea seminţiei lui Manase: optsprezece mii care erau arătaţi pe nume să facă pe David rege.


text:
Şi dintre fiii lui Isahar care trebuiau să ia hotărâri după împrejurări ceea ce să facă Israil: două sute de căpetenii având pe fraţii lor sub poruncă.


text:
Din Zebulon: cincizeci de mii de inşi gata de luptă, pregătiţi cu toate armele de luptă să dea ajutor cu voie bună.


text:
Şi din Neftali: o mie de căpetenii împreună cu treizeci şi şapte de mii de inşi, cu scuturi şi cu suliţi.


text:
De cealaltă parte de Iordan, din Ruben, Gad şi jumătate din seminţia lui Manase: o sută şi douăzeci de mii de inşi înarmaţi cu tot felul de arme de luptă.


text:
Toţi aceşti oameni înşiraţi în linie de bătaie şi cu voie bună au venit la Hebron să facă rege pe David peste tot Israilul. Aşijderea întreg Israilul, care mai rămăsese, era într’un cuget să facă pe David rege.


text:
De asemenea şi cei ce locuiau aproape de ei până în Isahar, în Zebulon şi în Neftali aduceau merinde pe asini, pe cămile, pe catâri şi pe vite: făină, turte de smochine tescuite, stafide, vin, untdelemn, mulţime de vite şi oi, fiindcă era mare bucurie în Israil.


text:
Şi a zis David către toată obştia lui Israil: «Dacă vi se pare cu cale şi dacă va fi şi voia Domnului Dumnezeului nostru, să trimitem după fraţii noştri care au mai rămas în toate ţinuturile lui Israil, precum şi după preoţii şi leviţii din cetăţile cu păşuni hărăzite lor, să se strângă la noi,


text:
Ca să aducem iarăşi chivotul Dumnezeului nostru la care nu ne-am mai gândit din vremea domniei lui Saul».


text:
Atunci a adunat David pe tot Israilul de la Şihorul Egiptului şi până spre Hamat, ca să aducă chivotul Domnului din Chiriat-Iearim.


text:
Şi David împreună cu tot Israilul s’a suit în Baala, care este Chiriat-Iearim din Iuda, ca să aducă de acolo chivotul care este numit după numele Domnului cel ce şade pe heruvimi.


text:
Şi au pus ei chivotul Domnului care se afla în casa lui Abinadab într’un car nou, iar Uza şi Ahio însoţeau carul,


text:
În vreme ce David şi tot Israilul dănţuiau înaintea Domnului din toată puterea, cu cântări din ţitere, din harfe, din daira, din chimvale şi din trâmbiţe.


text:
Dar când ajunseseră în dreptul ariei lui Chidon, Uza a întins mâna ca să sprijinească chivotul, din pricină că vitele scăpaseră alături.


text:
Atunci s’a întărâtat mânia Domnului împotriva lui Uza si l-a lovit fiindcă şi-a întins mâna spre chivot. Şi el a murit acolo înaintea Domnului.


text:
Ci David s’a mâhnit din pricină că Domnul făcuse ruptură în neamul lui Uza. Şi de atunci numele locului aceluia este şi până în ziua de azi Pereţ-Uza.


text:
Din ziua aceea a început David a se teme de Dumnezeu şi a strigat: «Cum mai pot eu oare să aduc la mine chivotul Domnului?»


text:
Şi a stat chivotul Domnului în casa lui Obed-Edom trei luni. Şi a binecuvântat Domnul pe Obed-Edom si toată casa lui.


text:
Atunci a trimis Hiram, regele Tirului, soli la David cu lemn de cedru, pietrari şi dulgheri ca să-i clădească un palat.


text:
Şi David a cunoscut că l-a întărit Domnul rege peste Israil, fiindcă regatul lui înflorea tot mai mult din pricina poporului său Israil.


text:
Şi când au aflat Filistenii că David a fost uns rege peste tot Israilul, toţi Filistenii au pornit să caute pe David. Şi a prins de veste David şi a ieşit în întâmpinarea lor.


text:
Atunci David a întrebat pe Domnul: «Să pornesc eu împotriva Filistenilor şi oare îi vei da tu în mâna mea?» Şi Domnul i-a răspuns: «Porneşte, că-i voi da în mâna ta!»


text:
Şi a înaintat David până la Baal-Peraţim şi acolo i-a înfrânt. Atunci David a zis: «Înfrânt-a Domnul pe vrăjmaşii mei prin mâna mea, precum apa străpunge un stăvilar!» Pentru aceasta numele locului aceluia s’a numit Baal-Peraţim.


text:
Şi David a întrebat iarăşi pe Domnul, iar Domnul i-a răspuns: «Nu-i urmări, ci ocoleşte-i şi vino până în dreptul lăstărişului de pini.


text:
Iar când vei auzi ca un foşnet de paşi prin vârful pinilor, atunci ieşi la luptă, căci Domnul va ieşi înaintea ta ca să bată oştirea Filistenilor!»


text:
Şi a făcut David întocmai cum i-a poruncit Dumnezeu şi a înfrânt oastea Filistenilor de la Ghibeon şi până la Ghezer.


text:
Şi faima lui David s’a răspândit în toate ţinuturile, iar Domnul insuflase frica de el tuturor popoarelor păgâne.


text:
Şi el şi-a clădit case în cetatea lui David, şi a pregătit şi locul pentru chivotul Domnului căruia i-a ridicat un cort.


text:
Atunci a poruncit David: «Nimeni să nu ducă chivotul Domnului decât numai leviţii, deoarece pe ei i-a ales Domnul să ducă chivotul Domnului şi să-i slujească deapururi!»


text:
Şi a strâns David tot Israilul la Ierusalim, ca să ducă chivotul Domnului în locul pe care i-l hotărîse.


text:
David a chemat atunci la sine pe arhiereii Ţadoc şi Abiatar şi pe leviţii Uriel, Asaia, Ioil, Şemaia, Eliel şi Aminadab,


text:
Şi le-a dat poruncă: «Voi sunteţi capii familiilor levitice! Sfinţiţi-vă voi şi fraţii voştri, ca să duceţi chivotul Domnului Dumnezeului lui Israil în locul pe care l-am hotărît pentru el.


text:
Ci fiindcă voi dintru început n’aţi făcut aşa, Domnul Dumnezeul nostru a făcut o spărtură în noi, întrucât nu l-am căutat după rânduială.»


text:
Şi fiii lui Levi au ridicat pe umeri chivotul lui Dumnezeu cu pârghii, precum le rânduise Moise după porunca Domnului.


text:
Pe urmă a poruncit David căpeteniilor leviţilor să rânduiască pe fraţii lor cântăreţi cu instrumente muzicale: harfe, chitare şi chimvale, ca să cânte cu putere şi cu veselie.


text:
Şi leviţii au rânduit pe Heman, fiul lui Ioil, şi dintre fraţii lui pe Asaf, fiul lui Berechia, şi dintre fiii lui Merari – fraţii lor – pe Etan, fiul lui Cuşaia.


text:
Şi împreună cu ei pe fraţii lor care veneau în rândul al doilea: Zaharia, Uziel, Şemiramot, Iehiel, Uni, Eliab, Benaia, Maaseia, Matitia, Elipelehu, Micneia. Obed-Edom şi Ieiel erau portari.


text:
Şebania, Iosafat, Natanail, Amasia, Zaharia, Benaia şi Eliezer, preoţi, cântau din trâmbiţe înaintea chivotului lui Dumnezeu, iar Obed-Edom şi Iehia erau portari la chivot.


text:
Şi David împreună cu bătrânii lui Israil şi căpitanii cei peste mii au plecat să aducă chivotul legământului Domnului, din casa lui Obed-Edom, cu cântări de veselie.


text:
Şi fiindcă Dumnezeu ajută pe leviţii cei care purtau chivotul legământului Domnului, aduseră jertfă şapte viţei şi şapte berbeci.


text:
David era înveşmântat cu o mantie de vison, şi tot aşa şi leviţii care duceau chivotul împreună cu cântăreţii, şi Chenania, căpetenia celor ce-l duceau. David mai avea şi un efod de in.


text:
Şi tot Israilul însoţea la deal chivotul legământului Domnului, cu strigăte de veselie şi cu glas de bucium, cu trâmbiţe şi cu chimvale, şi făceau să răsune chitarele şi harfele.


text:
Şi pe când chivotul legământului Domnului ajunsese la cetatea lui David, Mical, fiica lui Saul, se uita pe fereastră şi văzând pe David jucând şi sărind, l-a nesocotit în inima sa.


text:
Iar după ce au adus chivotul lui Dumnezeu şi l-au aşezat în mijlocul cortului pe care îl întinsese David, au adus arderi de tot şi jertfe de pace înaintea Domnului.


text:
Şi când a sfârşit David de adus arderile de tot şi jertfele de pace, a binecuvântat poporul în numele Domnului,


text:
Şi a împărţit la tot Israiliteanul, bărbat şi femeie, câte o pâine, o bucată de carne şi o turtă de struguri.


text:
Apoi a rânduit dintre leviţi, să slujească înaintea chivotului Domnului, să-l laude, să-i mulţumească şi să proslăvească pe Domnul Dumnezeul lui Israil:


text:
Pe Asaf cel dintâi şi pe Zaharia al doilea după el, pe Uziel, Şemiramot, Iehiel, Matitia, Eliab, Benaia, Obed-Edom şi Uzia, cu instrumente, cu harfe şi cu chitare, iar Asaf cu chimvale.


text:
Atunci, în acea zi, a hotărît David, întâia dată, să se cânte «Lăudaţi pe Domnul! prin mâna lui Asaf şi a fraţilor lui.


text:
Aduccţi-vă aminte de minunile lui pe care le-a făcut, de faptele lui uriaşe şi de poruncile ieşite din gura lui,


text:
El îşi aduce aminte în toată vremea de legământul său – de cuvântul pe care l-a dat la mii de generaţii –


text:
Daţi Domnului mărirea cuvenită numelui său, aduceţi-i prinoase şi intraţi în curţile sale! închinaţi-vă Domnului în odăjdii sfinte,


text:
Să se bucure cerurile, să salte de veselie pământul, să se vestească printre neamuri: «Domnul este împărat!»


text:
Atunci toţi copacii pădurii să vuiască de voie bună înaintea Domnului, căci el vine să judece pământul!


text:
Şi ziceţi: «Mântueşte-ne, Dumnezeule, mântueşte-ne şi ne adună şi ne scapă dintre popoare, pentru lauda sfântului tău nume, ca să ne mândrim cu slava ta!


text:
Binecuvântat să fie Dumnezeul lui Israil din veac şi până în veac!» Şi tot poporul a zis: «Amin! Lăudaţi pe Domnul!»


text:
Atunci a rânduit pe Asaf şi pe fraţii lui acolo, înaintea chivotului legământului Domnului, ca să slujească înaintea chivotului după rânduiala zilei,


text:
Iar pe Obed-Edom şi pe fraţii lui, şaizeci şi opt de inşi, pe Obed-Edom, feciorul lui Iedutun, şi pe Hosa, i-a făcut portari.


text:
Pe Ţadoe arhiereul şi pe fraţii lui preoţi i-a rânduit înaintea locaşului Domnului, pe colina cu jertfelnic din Ghibeon,


text:
Ca să aducă mereu în fiecare dimineaţă şi seară, arderi de tot Domnului pe altarul arderilor de tot, după toată rânduiala din legea lui Moise, pe care el o poruncise lui Israil.


text:
Şi cu ei erau Heman şi Iedutun şi ceilalţi aleşi care au fost arătaţi pe nume, ca «să laude pe Domnul că în veac ţine mila lui».


text:
Aceştia împreună cu Heman şi Iedutun aveau trâmbiţe şi chimvale pentru cântare şi alăute pentru cântările Domnului, iar fiii lui Iedutun erau portari.


text:
Şi pe când locuia David în palatul său, a zis el către proorocul Natan: «Iată, eu locuesc în palat de cedru, iar chivotul legământului Domnului stă sub foi de cort».


text:
Atunci Natan i-a răspuns lui David: «Tot ceea ce este în inima ta adă la îndeplinire, căci Domnul este cu tine!»


text:
Căci eu n’am locuit în palat din ziua în care am scos pe Israil şi până astăzi, ci am tot cutreerat din cort în cort şi din locaş în locaş.


text:
Şi oricât am umblat eu în tot Israilul, oare am îmbiat eu pe vre-unul dintre judecătorii lui Israil, cărora le-am poruncit să păstorească poporul meu şi am spus eu vreodată: «Pentru ce nu-mi clădiţi palat de cedru?»


text:
Şi acum aşa să grăieşti către robul meu David: Aşa zice Domnul Savaot: «Luatu-te-am de la târlă, de dinapoia turmei de oi, ca să fii cârmuitor peste poporul lui Israil,


text:
Şi te-am însoţit ori pe unde ai mers şi am stârpit pe toţi duşmanii tăi din faţa ta. Şi numele tău îl voi face ştiut ca numele marilor stăpânitori ai pământului.


text:
Şi voi păstra un loc pentru poporul meu Israil şi-l voi sădi, ca să locuiască acolo şi să nu mai fie turburat şi împilătorii să nu-l mai poată smeri ca mai nainte,


text:
Ca în vremea când am aşezat cu poruncă judecători peste poporul meu Israil; ba mai vârtos, voi smeri pe toţi vrăjmaşii tăi. Şi te voi mări şi Domnul îţi va întemeia casă domnitoare.


text:
Şi când se vor împlini zilele tale ca să te duci cu părinţii tăi, voi înălţa neamul tău de după tine, care va ieşi din fiii tăi, şi voi întări domnia lui.


text:
Eu îi voi fi tată, iar el îmi va fi mie fiu, şi nu-l voi lipsi de îndurarea mea, precum am lipsit pe cei de dinaintea ta.


text:
Ba încă îl voi întări peste casa mea şi peste regatul meu în veci şi scaunul lui va dăinui deapururi!»


text:
Atunci a intrat regele David şi a stat înaintea Domnului şi a grăit: «Cine sunt eu, Doamne Dumnezeule, şi cine este neamul meu ca să mă aduci până aici?


text:
Dar acest lucru ţi s’a părut mic în ochii tăi, Dumnezeule, şi tu ai spus despre neamul robului tău şi ceea ce va fi în vremuri depărtate, şi tu vrei să vezi în mine rânduri de oameni, Doamne Dumnezeule.


text:
Şi ce-ar mai putea să-ţi spună David pentru slava dăruită robului tău, de vreme ce tu cunoşti pe robul tău?


text:
Doamne, nimeni nu este asemenea ţie şi nu este alt Dumnezeu afară de tine, din toate câte am auzit cu urechile noastre,


text:
Şi cine este ca poporul tău Israil altul pe pământ, pentru care Dumnezeu a venit să-l răscumpere luişi popor, să-l facă cu renume prin fapte mari şi minunate, ca să izgonească neamuri din faţa poporului tău pe care l-ai mântuit din Egipt!


text:
Dar acum, Doamne, cuvântul pe care l-ai grăit către servul tău şi către casa lui să dăinuiască deapururi, şi fă precum ai zis.


text:
Ci fie numele tău credincios şi mare în veac de veac şi să se spună: Domnul Savaot este Dumnezeul lui Israil, iar casa lui David să dăinuiască înaintea ta!


text:
Căci tu, Doamne, ai descoperit robului tău că-i vei întemeia casă, pentru aceasta robul tău a îndrăznit să se roage înaintea ta.


text:
Fie-ţi cu vrerea şi binecuvintează casa robului tău, să dăinuiască în veac inaintea ta, căci tu, Doamne, ceea ce binecuvintezi este binecuvântat deapururi.»


text:
Iar după aceasta David a bătut pe Filisteni şi i-a supus şi a luat Gatul cu satele din jur din mâna Filistenilor.


text:
Şi David a mai bătut în părţile Hamatului şi pe Hadarezer, regele din Toba, când acesta încerca să-şi întindă stăpânirea sa la apa Eufratului.


text:
Atunci a prins de la el David o mie de nare de luptă, şapte mii de călăreţi şi douăzeci de mii de pedestraşi. Şi David a cotonogit toţi caii şi a mai lăsat o sută dintre ei.


text:
Când însă Sirienii din Damasc au venit în ajutorul lui Hadarezer, regele din Toba, David a omorît douăzeci şi două de mii de Sirieni.


text:
Atunci David a pus cârmuitori în Damasc, iar Sirienii au ajuns robii lui David, plătind tribut. Şi Domnul a dat biruinţă lui David ori încotro s’a îndreptat.


text:
Şi a luat David scuturile cele de aur pe care le purtau dregătorii lui Hadarezer şi le-a dus la Ierusalim.


text:
Iar din Tebah şi din Cun, cetăţile lui Hadarezer, David a luat foarte multă aramă, din care Solomon a făcut marea de aramă, columnele şi odoarele cele de aramă.


text:
Şi când a aflat Tou, regele din Hamat, că David a înfrânt toată oastea lui Hadarezer, regele din Toba,


text:
A trimis pe Hadoram, fiul său, la regele David cu tot felul de odoare de aur, de argint şi de aramă, ca să-l hiritisească şi să-i facă urări că s’a bătut cu Hadarezer şi l-a înfrânt, fiindcă Tou era mereu în luptă cu Hadarezer.


text:
Dar şi pe acestea regele David le-a afierosit Domnului, împreună cu argintul şi cu aurul pe care îl luase de la toate popoarele: de la Edomiţi, de la Moabiţi, de la Amoniţi, de la Filisteni şi de la Amaleciţi.


text:
Şi a pus cârmuitori peste Edom. Şi toţi Edomiţii au ajuns robii lui David. Şi Domnul i-a dat biruinţă lui David ori încotro s’a întors.


text:
Benaia, fiul lui Iehoiada, era peste Creţi şi PleŢi, iar fiii lui David erau cei dintâi în slujba regelui.


text:
Şi a cugetat David: «Mă voi arăta prietenos către Hanun, fiul lui Nahaş, pentru prietenia pe care mi-a arătat-o tatăl său!» Şi a trimis David soli să-l mângâie pentru pierderea tatălui său. Şi când au ajuns dregătorii lui David în ţara Amoniţilor la Hanun, ca să-l mângâie,


text:
Au zis principii Amoniţilor către Hanun:«Crezi tu oare că David în cinstea tatălui tău ţi-a trimis mângâietori? Nu! Ci ca să iscodească şi să nimicească cetatea şi să ispitească ţara au venit dregătorii iui David!»


text:
Atunci Hanun a prins pe dregătorii lui David şi le-a tăiat bărbile şi le-a retezat veşmintele până la coapse şi le-a dat drumul.


text:
Iar când i s’a dat de veste lui David despre păţania solilor, el a trimis întru întâmpinarea lor, căci oamenii aceia fuseseră greu batjocoriţi şi le-a spus: «Staţi în Ierihon până când vă va creşte barba şi apoi veniţi acasă.


text:
Dar când au văzut Amoniţii că s’au făcut nesuferiţi de David, Hanun şi Amoniţii au trimis o mie de talanţi de argint să cumpere de la Sirienii din Mesopotamia, de la Sirienii din Maaca şi din Toba, care şi călăreţi.


text:
Şi şi-au cumpărat treizeci şi două de mii de care împreună cu regele Maacăi şi cu oştirea sa, şi au venit şi au aşezat tabăra în faţa Medebei, iar Amoniţii s’au strâns din cetăţile lor şi au pornit a război.


text:
Atunci au ieşit fiii lui Amon şi s’au aşezat în linie de bătaie la poarta cetăţii, iar regii care veniseră stăteau deoparte în câmp.


text:
Dar când a băgat de seamă Ioab că ar putea fi strâns şi din faţă şi de la spate, a ales din cei mai de seamă ostaşi ai lui Israil o oştire şi a aşezat-o în faţa Sirienilor,


text:
Şi a zis: «Dacă Sirienii mă vor birui, să-mi sari în ajutor, iar dacă fiii lui Amon te vor dovedi, voi sări eu într’ajutorul tău.


text:
Fii curajos şi să fim curajoşi pentru poporul nostru şi pentru cetăţile Dumnezeului nostru, iar Domnul să facă ceea ce este bun în ochii săi.


text:
Atunci Ioab şi oştirea care era cu el au înaintat în faţa Sirienilor la luptă, dar aceia au fugit din faţa lui.


text:
Şi dacă au văzut Amoniţii că au fugit Sirienii, au luat-o şi ei la fugă din faţa lui Abşai, fratele lui Ioab, şi au intrat în cetate. Şi Ioab s’a întors în Ierusalim.


text:
Când au văzut Sirienii că au fost înfrânţi de Israiliţi, au trimis soli şi au adus pe Sirienii de dincolo de Eufrat, iar Şobac, generalul lui Hadarezer, era în fruntea lor.


text:
Şi când i s’a dat de veste lui David, a strâns întreg Israilul, a trecut Iordanul, a ajuns până la Helam şi li s’a împotrivit. Atunci s’a aşezat David în linie de bătaie împotriva Sirienilor care s’au războit cu el.


text:
Dar Sirienii au fugit din faţa lui Israil, iar David a omorît de la Sirieni şapte mii de cai şi patruzeci de mii de pedestraşi şi a ucis şi pe Şobac, generalul oştirii.


text:
Şi când au văzut dregătorii lui Hadarezer că au fost înfrânţi de Israiliţi, au încheiat pace cu David şi i s’au supus, iar Sirienii n’au mai sărit în ajutorul Amoniţilor.


text:
Peste un an, pe vremea când regii pornesc la război, Ioab a pornit în fruntea unei oştiri şi a pustiit ţara Amoniţilor, apoi s’a îndreptat şi a înconjurat Raba, în vreme ce David stătea în Ierusalim. Şi Ioab a cuprins Raba şi a dărâmat-o.


text:
Atunci a luat David coroana lui Milcom de pe capu-i – din care David şi-a făcut una pe capul lui – şi a găsit că ea atârnă un talant de aur, ba mai avea şi o piatră preţioasă. Iar din cetate a scos foarte multă pradă de război.


text:
Pe poporul cetăţii l-a scos şi l-a pus la corvezi, cu fierăstraie, cu îmblăcii de fier şi cu securi. Şi aşa s’a purtat David cu toate cetăţile Amoniţilor. Apoi David împreună cu toată oastea s’a întors la Ierusalim.


text:
Mai pe urmă s’a pornit o bătălie cu Filistenii la Ghezer. Atunci Sibecai Suhotitul a omorît pe Sipai din neamul Refaiţilor şi astfel ei au fost umiliţi.


text:
Dar s’a mai dat o bătălie cu Filistenii, în care Elhanan, fiul lui Iair, a omorît pe Lahmi, fratele lui Goliat; acesta avea în mână o lance al cărei mâner era ca un sul de ţesător.


text:
Şi când s’a mai dat o bătălie în Gat, se afla acolo un uriaş care avea câte şase degete la mâini şi la picioare, la un loc douăzeci şi patru, şi care se trăgea tot din Refaiţi.


text:
Şi când el a început să ia în râs pe Israiliţi, l-a omorît Iohanan, fiul lui Şimea, fratele lui David.


text:
Aceşti uriaşi s’au născut din Refaiţii din Gat şi au căzut prin mâna lui David şi a dregătorilor lui.


text:
Atunci a poruncit David lui Ioab şi căpeteniilor poporului: «Duceţi-vă şi număraţi Israilul de la Beerşeba şi până la Dan, apoi întoarceţi-vă la mine ca să ştiu şi eu numărul».


text:
Dar Ioab a răspuns: «Să sporească Domnul poporul său de o sută de ori mai mult! Oare nu sunt ei toţi, Măria Ta Doamne, slujitorii tăi? Pentru ce Măria Ta vrea aşa? De ce să ispăşească Israilul?»


text:
Însă porunca regelui l-a biruit pe Ioab. Atunci Ioab a plecat şi a cutreerat tot Israilul, apoi a venit la Ierusalim,


text:
Şi i-a dat lui David socoteala numărătoarei poporului, care s’a ridicat în tot Israilul la un milion şi o sută de mii de inşi, gata să tragă sabia, iar în Iuda patru sute şaptezeci de mii de inşi gata să scoată sabia.


text:
Atunci a zis David către Dumnezeu: «Păcătuit-am foarte că am făcut aceasta! Iartă fărădelegea robului tău, căci mare nerozie am săvârşit!»


text:
«Du-te şi spune lui David: Aşa zice Domnul! Trei lucruri îţi pun înainte, alege unul din ele ca să-l îndeplinesc!»


text:
Sau trei ani de foamete sau trei luni de fugă din faţa vrăjmaşilor şi sabia vrăjmaşilor să te ajungă, sau trei zile de sabia Domnului şi ciuma şi îngerul Domnului să pustiască tot ţinutul lui Israil. Şi acum, cugetă, ce răspuns să dau celui ce m’a trimis?»


text:
Atunci a răspuns David lui Gad: «Mi-e groază! Mai degrabă vreau să cad în mâna lui Dumnezeu, căci îndurările lui sunt nenumărate, dar în mâna oamenilor n’aş vrea să cad!»


text:
Şi Dumnezeu a trimis un înger în Ierusalim ca să-l pustiască; şi pe când îl pustia, s’a uitat Dumnezeu şi i-a părut rău de acest prăpăd şi a poruncit îngerului pierzător: «Destul! Trage acum mâna ta înapoi!» Şi îngerul Domnului stătea tocmai la aria lui Ornan Iebuseul.


text:
Iar când şi-a ridicat David ochii şi a văzut îngerul stând între cer şi pământ cu sabia scoasă şi întinsă deasupra Ierusalimului, David împreună cu bătrânii, încinşi cu sac, au căzut cu faţa la pământ,


text:
Şi s’a rugat David lui Dumnezeu: «Nu sunt eu oare acela care am poruncit să fie numărat poporul? Eu sunt acela care am păcătuit, şi răul eu l-am făptuit. Dar aceste oi ce-au făcut? întinde mâna ta asupra mea şi asupra casei mele, iar pe poporul tău nu-l mai bate!»


text:
Atunci îngerul Domnului a vestit pe Gad ca să-i spună lui David să ridice Domnului un jertfelnic pe aria lui Ornan Iebuseul.


text:
Şi când s’a întors Ornan a văzut pe rege şi pe slujitorii lui venind spre cl – şi era pe vremea când Ornan treera grâul.


text:
Şi ajungând David la Ornan, a ridiat ochii Ornan şi iată era David. Atunci a ieşit el din arie şi s’a închinat lui David cu faţa până la pământ.


text:
Şi a zis David către Ornan: «Dă-mi aria să zidesc pe ea un altar Domnului, ca să se curme bătaia norodului, dar vinde-mi-o pe bani peşin».


text:
Însă Ornan a răspuns lui David: «Ia-ţi-o, şi Măria Sa Regele să facă ce crede că este bun în ochii săi. Iată dau şi vitele ca ardere de tot şi treerătoarea în loc de lemne şi grâul ca prinos. Îţi dau tot ce-ţi trebueşte!»


text:
Şi regele David i-a întors cuvântul: «Nu! Ci vreau să o cumpăr pe bani peşin, fiindcă nu vreau să iau ce este al tău pentru Domnul şi nu voi aduce o jertfă care nu mă ţine nimic!»


text:
Şi a clădit acolo un altar pentru Domnul şi a adus arderi de tot şi jertfe de pace, iar când a chemat pe Domnul, el i-a răspuns trimiţând foc din cer pe jertfelnicul arderilor de tot.


text:
În vremea aceea, când a văzut David că Domnul i-a răspuns la aria lui Ornan Iebuseul, a adus jertfă acolo.


text:
Însă locaşul Domnului pe care îl făcuse Moise în pustie şi altarul arderilor de tot se aflau pe acea vreme pe colina pentru adus jertfe în Ghibeon.


text:
Şi n’a putut David să se ducă înaintea jertfelnicului, ca să cinstească pe Domnul, fiindcă îl cuprinsese spaima de sabia îngerului Domnului.


text:
Şi David a zis: «Aceasta să fie casa Domnului Dumnezeu, iar acesta jertfelnicul arderii de tot al lui Israil!»


text:
Apoi a poruncit David să adune pe toţi străinii din pământul lui Israil şi i-a făcut pietrari ca să cioplească piatră pentru zidirea templului Domnului.


text:
Şi David a strâns fier mult pentru cuiele de la canatele uşilor şi pentru scoabe, şi aramă multă care nu se putea cântări,


text:
Atunci a zis David: «Fiul meu Solomon este tânăr şi în fragedă vârstă, iar templul ce este să se zidească pentru Domnul va trebui să fie neobişnuit de mare, ca să fie mărturie de slavă şi de podoabă pentru toate ţările. Voi face pentru el toate pregătirile!» Şi David înainte de moartea sa a făcut multe pregătiri.


text:
Atunci a chemat pe Solomon, fiul său, şi i-a poruncit să zidească templu închinat Domnului Dumnezeului lui Israil,


text:
Şi a zis David lui Solomon: «Am ţinut în inima mea să zidesc templu în numele Domnului Dumnezeului meu,


text:
Dar a fost cuvântul Domnului către mine şi mi-a zis: «Vărsat-ai sânge, şi războaie mari ai făcut! Tu nu vei zidi templu numelui meu, căci mult sânge ai vărsat pe pământ înaintea mea,


text:
Însă iată că ţi se va naşte un fiu! El va fi om tihnit şi-l voi păstra liniştit de toţi vrăjmaşii lui de primprejur, căci numele lui va fi Solomon, şi pace şi linişte va fi peste Israil în zilele lui.


text:
El va zidi templu închinat numelui meu, el îmi va fi mie fiu şi eu îi voi fi lui tată şi voi întări scaunul domniei lui peste Israil în veci.»


text:
Şi acum, fiul meu, să fie Domnul cu tine şi să izbuteşti în toate şi să zideşti templul Domnului Dumnezeului tău precum ţi-a făgăduit!


text:
Să-ţi dea ţie Domnul înţelepciune şi minte, când te va face domn peste Israil, ca să păzeşti legea Domnului Dumnezeului tău!


text:
Atunci vei izbuti, dacă vei păzi cu râvnă legile şi îndreptările pe care le-a poruncit Moise lui Israil. Fii bărbătos şi tare! Nu-ţi fie teamă şi nu te înfricoşa.


text:
Şi iată că din toată truda mea, ţi-am pregătit pentru templul Domnului o sută de mii de talanţi de aur şi argint de un milion de talanţi, iar aramă şi fier, de nu se mai poate cântări de mult ce este. Tot aşa ţi-am pregătit bârne şi pietre, iar pe deasupra poţi adăoga şi tu.


text:
Tu mai ai la îndemână mulţime de lucrători, pietrari şi dulgheri, şi meşteri iscusiţi în tot felul de lucrări.


text:
«Oare n’a fost Domnul Dumnezeul vostru cu voi şi nu v’a odihnit de vrăjmaşii voştri de primprejur? El a dat pe locuitorii ţării în mâna mea şi ţara a trebuit să se supună înaintea Domnului şi înaintea poporului său.


text:
Acum dar îndreptaţi-vă inimile şi sufletele voastre ca să cercetaţi pe Domnul, şi porniţi de zidiţi templul Domnului Dumnezeu, ca să aduceţi chivotul legământului Domnului şi sfintele odoare ale lui Dumnezeu în templul care se va zidi întru numele Domnului.»


text:
Şi leviţii au fost număraţi de la treizeci de ani şi mai în sus, iar numărul lor ins cu ins s’a socotit la treizeci şi opt de mii.


text:
Şi David a zis: «Dintre aceştia, douăzeci şi patru de mii să fie pentru slujbele din afara templului Domnului, şase mii să fie scriitori şi judecători,


text:
Patru mii să fie portari, iar patru mii să laude pe Domnul cu instrumentele muzicale pe care le-am făcut pentru lauda lui.»


text:
Feciorii lui Şimei au fost: Şelomit, Haziel şi Haran, la un loc trei. Aceştia sunt capii de familie ai lui Laedan.


text:
Feciorii altui Şimei au fost: Iahat, Ziza, Ieuş şi Beria, la un loc patru. Aceştia sunt fiii lui Şimei.


text:
Iahat a fost cel dintâi şi Ziza al doilea. Ieuş şi Beria n’au avut mulţi copii, aşa că ei alcătuesc o familie şi deci o singură clasă.


text:
Feciorii lui Amram au fost: Aaron şi Moise. Aaron a fost pus deoparte, ca să slujească în Sfânta Sfintelor deapururi el şi fiii lui, să tămâieze necontenit înaintea Domnului, să fie în slujba lui şi să-i proslăvească numele.


text:
Fiii lui Eliezer au fost: Rehabia cel dintâi, şi Eliezer n’a mai avut alţi feciori, pe când Rehabia a avut foarte mulţi feoiori.


text:
Fiii lui Hebron au fost: Ieria cel dintâi, Amaria al doilea, Uziel al treilea şi Icameam al patrulea.


text:
Şi murind Eleazar n’a avut băieţi, ci numai fete. Şi ele s’au măritat cu feciorii lui Chiş, verii lor.


text:
Aceştia sunt fiii lui Levi după familiile lor, după capii de familii, precum au ieşit la numărătoare, număraţi pe nume şi pe capi de familii, care se îndeletniceau cu slujba în casa Domnului,


text:
Fiindcă David cugeta: «Domnul Dumnezeul lui Israil va odihni pe poporul său şi el va locui deapururi în Ierusalim.


text:
De asemenea şi leviţii nu vor mai fi nevoiţi să ducă pe umeri cortul sfânt şi toate lucrurile de trebuinţă pentru slujbă.»


text:
Căci după cele din urmă hotărîri ale lui David, numărul fiilor lui Levi a fost socotit de la douăzeci de ani şi mai în sus.


text:
Datoria lor este să fie la îndemâna fiilor lui Aaron pentru slujba în casa Domnului, peste curţi, peste cămări şi pentru curăţenia a tot ce este sfânt şi însărcinaţi cu săvârşirea slujbei în casa Domnului.


text:
Ei luau seama de pâinile punerii înainte, de lamura de făină pentru prinoase, de azime, de aluatul pentru copt în tigaie şi de amestecarea la prinosul de pâine, precum şi de orice măsură pentru bucate, pentru vin şi pentru untdelemn, sau măsură de lungime.


text:
Să ia parte la aducerea tuturor arderilor de tot Domnului, la Sâmbete, la lunile noi, la praznice, după numărul pe care îl statorniceşte legea ca să se aducă deapururi înaintea Domnului;


text:
Să păzească cu râvnă cortul descoperirii, să aibă grijă de Sfânta şi să ajute pe fiii lui Aaron, fraţii lor, la slujba în casa Domnului.


text:
Cât despre fiii lui Aaron, iată clasele lor: Fiii lui Aaron au fost: Nadab, Abiu, Eleazar şi Itamar.


text:
Dar Nadab şi Abiu au murit înaintea părintelui lor, fără să fi lăsat fii, şi astfel Eleazar şi Itamar au intrat în slujba preoţească.


text:
Atunci David împreună cu Ţadoc, dintre fiii lui Eleazar, şi Ahimelec, dintre fiii lui Itamar, au împărţit pe fiii lui Aaron după însemnătatea lor la slujbă.


text:
Dar găsindu-se că fiii lui Eleazar au mai mulţi capi de neam decât fiii lui Itamar, au fost împărţiţi aşa că fiilor lui Eleazar le-a venit şaisprezece capi de familie, iar fiilor lui Itamar opt capi de familie.


text:
Însă şi unii şi alţii au fost împărţiţi la sorţi, căci atât între urmaşii lui Eleazar cât şi în acei ai lui Itamar se aflau principi ai Sfântului locaş cât şi principi ai lui Dumnezeu.


text:
Şi Şemaia, fiul lui Natanail scriitorul, din neamul leviţilor, i-a scris, în faţa regelui şi a căpeteniilor şi a arhiereului Ţadoc şi a lui Ahimelec, fiul lui Abiatar, precum şi a capilor de familie ai preoţilor şi ai leviţilor, luându-se o familie din neamul lui Eliezer şi alta din neamul lui Itamar.


text:
Acesta este rândul lor la slujbă ca să intre în casa Domnului după rânduiala statornicită lor prin gura lui Moise, străbunul lor, şi pe care a poruncit-o Domnul Dumnezeul lui Israil.


text:
Iată şi căpeteniile celorlalţi leviţi: Căpetenia fiilor lui Aram: Şubael; a fiilor lui Şubael: Iehdeia;


text:
Şi urmaşii lui Hebron au fost: Cel dintâi Ieria, Amaria al doilea, Uziel al treilea, şi Iecameam al patrulea.


text:
De asemenea şi ei au aruncat sorţi ca şi fraţii lor, fiii lui Aaron, înaintea lui David, a lui Ţadoc şi a lui Ahimelec, înaintea capilor de familie ai preoţilor şi ai leviţilor, fără să se facă deosebire între cei bătrâni şi cei tineri.


text:
După acestea, atât David cât şi căpeteniile oştirii au despărţit pe fiii lui Asaf, Heman şi Iedutun, care să proslăvească pe Domnul cu avânt profetic, la sfânta slujbă, din chitare, din harfe şi din chimvale. Iată şi numărul acelora care erau porunciţi cu această slujire.


text:
Dintre fiii lui Asaf: Zacur, Iosif, Netania şi Asarela, sub mâna lui Asaf care proslăvea pe Domnul la porunca regelui.


text:
Dintre ai lui Iedutun, fiii lui Iedutun: Ghedalia, Teri, Isaia, Haşabia, Matitia şi Şisa, sub mâna părintelui lor Iedutun, care cânta din harfă cântări de laudă şi de slavă, Domnului.


text:
Dintre ai lui Heman, fiii lui Heman: Buchia, Matania, Uziel, Şubael, Ierimot, Anania, Hanani, Eliata, Ghidalti, Romamti, Ezer, Ioşbecaşa, Maloti, Hotir, Mahaziot.


text:
Toţi aceştia erau fiii lui Heman, văzătorul Regelui, după făgăduinţa pe care i-o dăduse Dumnezeu, ca să sporească neamul lui, fiindcă Dumnezeu îi dăduse paisprezece băieţi şi trei fete.


text:
Toţi aceştia erau la îndemâna mai marilor lor, în casa Domnului, cântăreţi din chimvale, din harfe şi din chitare, pentru slujba din casa lui Dumnezeu, dar la porunca regelui, a lui Asaf, a lui Iedutun şi a lui Heman.


text:
Şi numărul lor, împreună cu fraţii lor încercaţi în cântarea dumnezeiască, toţi iscusiţi, se ridica la două sute optzeci şi opt.


text:
Şi au aruncat sorţi să slujească cu rândul: cei bătrâni deopotrivă cu cei tineri, dascălii ca şi ucenicii.


text:
Şi sorţul cel dintâi pentru Asaf, a căzut pe Iosif, împreună cu fraţii lui şi cu fiii lui, doisprezece la număr. Al doilea pe Ghedalia, fraţii lui şi fiii lui, doisprezece de toţi.


text:
Şi Meşelemia a avut fii: Zaharia, cel întâi născut, Iediael al doilea, Zebadia al treilea, şi Natanail al patrulea,


text:
Dar şi Obed-Edom a avut fii: Şemaia cel întâi născut, Iehozabad al doilea, Ioah al treilea, Sacar al patrulea, Natanail al cincilea,


text:
Dar şi fiul său Şemaia a avut şi el fii, care au fost capi de familie, fiindcă au fost oameni de omenie.


text:
Feciorii lui Şemaia au fost: Otni, Rafail, Obed, Elzabad şi fraţii săi, oameni încercaţi, Elihu şi Semachia.


text:
Toţi aceştia sunt coborîtori din Obed-Edom, ei şi fiii lor şi fraţii lor, oameni încercaţi, cu râvnă la slujbă, de toţi şaizeci şi doi din Obed-Edom.


text:
Şi Hosa cel din feciorii lui Merari a avut fii: Şimri cel dintâi – căci nu era întâi născut – şi tatăl său l-a făcut căpetenie,


text:
Hilchia al doilea, Tebalia al treilea, Zaharia al patrulea. Toţi fiii şi fraţii lui Hosa au fost treisprezece inşi.


text:
Aceste clase de portari, adică aceste căpetenii de neamuri şi de seminţii, au avut îndatorirea să slujească în templul Domnului.


text:
Şi s’au aruncat sorţi pentru fiecare poartă şi la fiecare familie, ca să fie rânduiţi fie din cei mari, fie din cei mici.


text:
Pentru poarta dinspre răsărit au căzut sorţii pe Şelemia, iar fiului său Zaharia, sfetnic iscusit, i-a ieşit la sorţi poarta cea dinspre miază-noapte.


text:
La poarta dinspre răsărit în fiecare zi câte şase, la miază-noapte în fiecare zi câte patru, la miază-zi câte patru în fiecare zi, iar la cămările cu merinde câte doi.


text:
Iar Leviţii, fraţii lor din aceiaşi seminţie se îndeletniceau cu privegherea vistieriei casei lui Dumnezeu şi a vistieriei sfintelor odoare.


text:
Fiii lui Laedan, adică Gherşoniţii coborîtori din Laedan – Iehieliţii erau capi de familie din neamul lui Laedan Gherşonitul –


text:
Iar dintre neamurile lui ooborîtoare din Eliezer, acesta a avut fiu pe Rehabia, iar Rehabia pe Isaia, iar Isaia pe Zicri, iar Zicri a avut fiu pe Şelomit.


text:
Apoi Şelomit împreună cu fraţii lui erau cu străjuirea tuturor vistieriilor cu sfinte daruri pe care le afierosiseră David, capii de familii, căpeteniile peste mii şi peste sute, cât şi căpitanii oştirii,


text:
Căci le câştigaseră din prăzile luate în lupte şi le afierosiseră pentru întreţinerea casei Domnului,


text:
Pe lângă tot ce afierosiseră Samuil văzătorul, Saul, feciorul lui Chiş, Abner, fiul lui Ner, şi Ioab, feciorul lui Ţeruia. Toate aceste lucruri afierosite erau sub mâna lui Şelomit şi a fraţilor lui.


text:
Dintre cei coborîtori din Iţhar, Chenania şi fiii lui erau cu trebile dinafară ale lui Israil, ca dregători şi judecători.


text:
Dintre Hebroniţi, Haşabia şi fraţii lui, oameni încercaţi, o mie şi şapte sute de inşi erau cu cârmuirea lui Israil la apus de Iordan, pentru toate lucrurile Domnului şi pentru slujba regelui.


text:
Dintre Hebroniţi făcea parte Ieria, căpetenia Hebroniţilor după neam şi familie. În anul al patruzecilea al domniei lui David s’a cercetat şi s’au aflat în neamul lor oameni viteji, în Iazerul din Galaad.


text:
Toţi laolaltă cu fraţii lui erau două mii şi şapte sute de capi de familie cărora le-a încredinţat regele David să fie peste Ruben, peste Gad şi peste jumătate din seminţia lui Manase, pentru orice trebi ale lui Dumnezeu şi ale regelui.


text:
Iar fiii lui Israil după numărul lor, capi de familie, căpetenii peste mii şi peste sute, dregători de oştire în slujba regelui pentru toate trebile fiecărei părţi de oştire care făcea cu rândul în fiecare lună, în toate lunile anului – căci fiecare parte de oştire cuprindea douăzeci şi patru de mii de inşi – erau:


text:
În fruntea oştirii întâia, în luna întâia, era Işbaal, fiul lui Zabdiel, a cărui ceată cuprindea douăzeci şi patru de mii de inşi.


text:
În fruntea oştirii din luna a doua era Eleazar, fiul lui Dudai Ahohitul, şi după el era principele Miclot, iar din oastea lui făceau parte douăzeci şi patru de mii de inşi.


text:
Căpetenia oştirii a treia, din luna a treia, era Benaia, feciorul arhiereului Iehoiada, iar din oastea lui făceau parte douăzeci şi patru de mii de inşi.


text:
Acest Benaia era un viteaz dintre cei treizeci, iar din oastea lui făceau parte douăzeci şi patru de mii de inşi. După el venea fiul său Amizabad.


text:
Al patrulea, pentru luna a patra era Asael, fiul lui Ioab, iar după el venea fiul său Zebadia. Din oastea lui făceau parte douăzeci şi patru de mii de inşi.


text:
Al cincilea, pentru luna a cincea, era căpitanul Samhut Izrahitul, şi din oastea lui făceau parte douăzeci şi patru de mii de inşi.


text:
Al şaselea, pentru luna a şasea, era Ira, feciorul lui Icheş din Tecoa, şi din oastea lui făceau parte douăzeci şi patru de mii de inşi.


text:
Al şaptelea, pentru luna a şaptea, era Heleţ din Pelet, din seminţia lui Efraim, iar din oastea lui făceau parte douăzeci şi patru de mii de inşi.


text:
Al optulea, pentru luna a opta, era Sibecai Huşatitul din Zerahiţi, iar din oastea lui făceau parte douăzeci şi patru de mii de inşi.


text:
Al nouălea, pentru luna a noua, era Abiezer din Anatot, din seminţia lui Veniamin, iar din oastea lui făceau parte douăzeci şi patru de mii de inşi.


text:
Al zecelea, pentru luna a zecea, era Mahrai din Netofa, unul dintre Zerahiţi, şi oastea lui cuprindea douăzeci şi patru de mii de inşi.


text:
Al unsprezecelea, pentru luna a unsprezecea, era Benaia din Piraton, din fiii lui Efraim, iar din oastea lui făceau parte douăzecişi patru de mii de inşi.


text:
Al doisprezecelea, pentru luna a douăsprezecea, era Heldai din Netofa, din neamul lui Otniel, iar în oastea lui se aflau douăzeci şi patru de mii de inşi.


text:
Iar în fruntea seminţiilor lui Israil erau rânduiţi: dintre Rubeniţi era voevod Eliezer, feciorul lui Zicri; din seminţia lui Simeon, era Şefatia, fiul lui Maaca;


text:
Din fiii lui Efraim era Ozeea, fiul lui Azazia; pentru jumătate din seminţia lui Manase era Ioil, fiul lui Pedaia;


text:
Pentru cealaltă jumătate a lui Manase aflătoare în Galaad era Ido, fiul lui Zaharia; din Veniamin era Iaasiel, feciorul lui Abner;


text:
Dar David n’a mai făcut numărătoarea acelora care erau de douăzeci de ani şi mai mici, fiindcă Domnul făgăduise că va înmulţi pe Israil ca stelele cerului.


text:
Ioab, feciorul lui Ţeruia, începuse numărătoarea, dar n’a isprăvit-o din pricină că s’a pornit mânia lui Dumnezeu împotriva lui Israil şi numărul n’a fost trecut în cronica regelui David.


text:
Peste vistieriile regelui a fost rânduit Azmavet, fiul lui Adiel, iar peste vistieriile din câmp, din cetăţi, din sate şi din turnuri a fost aşezat Iohanan, feciorul lui Uzia.


text:
Peste livezile de măslini şi de smochini din Şefela era Baalhanan din Gheder; peste cămările cu untdelemn era Ioaş.


text:
Peste vitele mari care păşunau în Şaron era Şitrai din Şaron; peste vitele din văi era Şafat, feciorul lui Adlai.


text:
Ionatan, unchiul lui David, era sfetnic iscusit şi scriitor. Iehiel, fiul lui Hachemoni, se îndeletnicea cu creşterea fiilor regelui.


text:
Ahitofel era sfetnicul regelui, Huşai Arheianul era prietenul regelui. După Ahitofel veneau Iehoiada, fiul lui Benaia, şi Abiatar. Şi Ioab era generalul oştirii regeşti.


text:
Atunci a adunat David la Ierusalim pe toţi voevozii, voevozii seminţiilor şi căpitanii oştilor care slujeau regelui, căpeteniile peste mii şi peste sute, pe chivernisitorii moşiilor regale, – pe feciorii lui i-a aşezat căpetenii, – apoi pe îngrijitorii lui, oştirea sa vitează, precum şi pe orice om de ispravă.


text:
Şi s’a sculat regele David în picioare şi a grăit: «Ascultaţi-mă, fraţii mei, şi norodul meu! Am avut în inima mea să zidesc casă de odihnă pentru chivotul legământului şi aşternut al picioarelor Dumnezeului nostru şi am făcut pregătiri pentru zidire.


text:
Dar Dumnezeu mi-a spus: «Să nu zideşti templu închinat numelui meu, căci tu eşti om războinic şi vărsător de sânge».


text:
Şi m’a ales Domnul Dumnezeul lui Israil pe mine din întreaga familie a tatălui meu ca să fiu rege peste Israil deapururi, – căci pe Iuda l-a ales voevod, şi din neamul lui Iuda este familia tatălui meu, – şi dintre feciorii tatălui meu întru întru mine a binevoit, ca să mă facă rege peste tot Israilul;


text:
Iar din toţi feciorii mei – căci mulţi feciori mi-a dăruit mie Domnul – el a ales pe Solomon, fiul meu, ca să şadă pe scaunul împărăţiei Domnului, peste Israil,


text:
Şi mi-a zis: «Fiul tău, Solomon, el îmi va zidi templul meu şi curţile mele, fiindcă pe el l-am ales fiu, iar eu îi voi fi lui părinte,


text:
Şi-i voi întări împărăţia lui în veac de veac, dacă va ţine cu tărie la poruncile mele şi la îndreptările mele ca până în ziua de azi».


text:
Şi acum în ochii întregului Israil, ai întregii obştii a Domnului şi în auzul Dumnezeului nostru vă îndemn: Păziţi şi năzuiţi spre poruncile Domnulni Dumnezeului vostru, ca să stăpâniţi această ţară mănoasă şi deapururi s’o lăsaţi moştenire copiilor voştri de după voi.


text:
Iar tu, Solomoane, fiul meu, să ştii de Dumnezeul părinţilor tăi şi să-i slujeşti din toată inima şi cu râvnă în suflet, căci Domnul cercetează toate inimile şi pătrunde taina cugetelor. Dacă îl vei căuta, îl vei găsi, iar dacă te vei răzleţi de el, te va lepăda în veac


text:
Şi acum ia aminte! Fiindcă Domnul te-a ales ca să-i zideşti lui casă, care va fi templul lui, fii cu inimă şi porneşte la lucru!»


text:
Apoi David i-a dat fiului său Solomon planul pridvorului, al clădirilor templului, al vistieriilor, al cămărilor din catul de sus, al cămărilor dinlăuntru şi al încăperii pentru chivotul legii;


text:
Planul pentru tot ce avea în minte: al curţilor templului Domnului, al tuturor clădirilor înconjurătoare, al vistieriilor templului Domnului şi al vistieriilor odoarelor afierosite;


text:
Planul clădirii pentru clasele preoţilor şi ale leviţilor şi pentru toate slujbele din templul Domnului, cum şi încăperi pentru toate odoarele de trebuinţă la slujbă în templul Domnului.


text:
Apoi i-a dat chipuri pentru odoarele de aur, cu însemnarea greutăţii de aur pentru toate odoarele fiecărei slujbe; chipuri pentru odoarele de argint, cu însemnarea greutăţii pentru toate odoarele trebuitoare fiecărui slujbe;


text:
I-a dat aur cântărit pentru candelabrele de aur cu ale lor candele de aur, după greutatea fiecărui candelabru şi a candelelor lui, tot aşa, argint cântărit pentru candelabrele de argint, după greutatea fiecărui candelabru şi după întrebuinţarea lui;


text:
I-a dat aur cântărit pentru mesele pâinilor punerii înainte, pentru fiecare masă, aşijderea şi argint pentru mesele cele de argint.


text:
Apoi, aur şi argint pentru făuritul furculiţelor, al ibricelor, al cupelor de aur curat, al paharelor de aur, după greutatea fiecărui pahar, şi al paharelor de argint, după greutatea fiecărui pahar,


text:
Pentru făuritul altarului tămâierii, aur lămurit după greutatea lui; pentru făuritul carului lui Dumnezeu, al heruvimilor de aur, care stăteau cu aripile întinse şi acopereau chivotul legământului Domnului.


text:
«Pentru toate acestea, – zis-a David, – pentru toată întocmirea şi îndeplinirea planului, Domnul m’a insuflat printr’o scrisoare de la mâna sa».


text:
Şi David a mai spus lui Solomon, fiul său: «Fii tare şi bărbătos şi porneşte la lucru! Nu te teme şi nu te înfiora, deoarece Domnul Dumnezeu, Dumnezeul meu este cu tine. El nu te va lăsa şi nici nu te va părăsi până nu se va sfârşi lucrul zidirii templului Domnului.


text:
Iată şi clasele de preoţi şi de leviţi pentru orice slujbă în templul lui Dumnezeu, iar pentru orice treabă şi pentru orice lucrare ai la îndemână tot felul de oameni încercaţi şi iscusiţi, aşijderea şi căpeteniile şi poporul pentru îndeplinirea tuturor poruncilor tale!»


text:
Atunci David a mai grăit către toată obştia: «Solomon, fiul meu, pe care l-a ales Domnul, este tânăr şi în fragedă vârstă, iar lucrarea este măreaţă, căci nu pentru om se face palatul acesta, ci pentru Domnul Dumnezeu.


text:
Pentru aceasta m’am străduit din toate puterile mele să pregătesc pentru templul Domnului aur pentru lucrurile de aur, argint pentru cele de argint, aramă pentru cele de aramă, fier pentru cele de fier, lemn pentru cele de lemn, pietre de onix şi de încadrat, pietre de împodobit şi pietre de felurite colori, tot felul de pietre nestimate şi multă marmoră albă.


text:
Ba mai mult! În bucuria mea pentru templul Domnului, tot ce am, aur şi argint, îl dăruiesc templului Domnului, în afară de tot ceea ce am pregătit pentru templu:


text:
Trei mii de talanţi de aur, aur de Ofir, şapte mii de talanţi de argint curat pentru îmbrăcarea pereţilor templului,


text:
Şi pentru cumpărarea de aur pentru lucrurile cele de aur, de argint pentru lucrurile cele de argint şi de tot felul de lucruri de mână de meşter. Şi cine mai vrea de bună voie să-şi umple astăzi mâna de prinoase pentru Domnul?»


text:
Atunci au adus prinoase de bună voie capii de familii, voevozii seminţiilor lui Israil, căpeteniile peste mii şi peste sute şi căpeteniile în slujba regelui.


text:
Ei dăruiră, pentru zidirea templului Domnului, cinci mii de talanţi şi zece mii de darici, zece mii de talanţi de argint şi optsprezece mii de talanţi de aramă, şi o sută de mii de talanţi de fier.


text:
Şi cine a avut pietre scumpe, le-a dăruit vistieriei templului Domnului, sub mâna lui Iehiel Gherşonitul.


text:
Şi s’a bucurat norodul de prinoasele lor cele de bună voie, căci dăruiseră Domnului cu inimă bună: aşijderea şi regele David s’a bucurat cu bucurie mare.


text:
Atunci a binecuvântat David pe Domnul în ochii a toată obştia şi a zis: «Binecuvântat să fii tu, Doamne, Dumnezeul străbunului nostru Israil, din veac şi până în veac!


text:
A ta, Doamne, este slava, puterea şi podoaba, strălucirea şi măreţia, căci tot ceea ce este în cer şi pe pământ al tău este! A ta este împărăţia, Doamne, care se ridică mândră deasupra tuturor!


text:
Bogăţia şi cinstea de la tine vin, tu eşti stăpânitor a toate, în mâna ta este puterea şi tăria, în mâna ta e să faci pe orişicine mare şi puternic.


text:
Căci cine sunt eu şi cine este poporul meu, că am avut atâta putere ca să aducem de bună voie prinoase ca acestea? Dar de la tine este totul şi din mâna ta ţi-am dat ţie prinos!


text:
Căci streini suntem înaintea ta şi pribegi ca toţi părinţii noştri, ca umbra sunt zilele noastre pe pământ şi fără de nădejde.


text:
Doamne Dumnezeul nostru! Toate aceste bogăţii, pe care noi le-am pregătit ca să-ţi zidim templu întru numele tău cel sfânt, sunt din mâna ta şi ale tale sunt.


text:
Ştiu, Dumnezeul meu, că tu cercetezi inima şi ţi-e drag de neprihănirea ei. Toate acestea cu gând curat de bună voie ţi le-am dat, şi mă uit acum cu bucurie că norodul tău de aici de bună voie îţi face daruri!


text:
Doamne Dumnezeul părinţilor noştri, al lui Avraam, al lui Isaac şi al lui Israil, păstrează această râvnă de cugetare deapururi în inima poporului tău, şi îndreptează inima lui către tine…


text:
Fiului meu Solomon dăruieşte-i inimă întreagă, ca să păzească poruncile tale, descoperirile tale şi legile tale, să le facă pe toate şi să zidească templul pentru care ea am făcut pregătiri.»


text:
După aceasta a poruncit David la toată obştia: «Proslăviţi pe Domnul Dumnezeul vostru!» Şi toată obştia a proslăvit pe Domnul Dumnezeul părinţilor lor şi s’au plecat şi s’au închinat Domnului şi regelui.


text:
Apoi a doua zi de dimineaţă au adus jertfă Domnului precum şi arderi de tot: o mie de viţei, o mie de berbeci, o mie de miei împreună cu jertfele lor de turnare, precum şi jertfe multe pentru tot Israilul.


text:
Şi în ziua aceea au mâncat şi au băut înaintea Domnului cu bucurie mare şi l-au făcut rege pe Solomon, fiul lui David, şi l-au uns stăpânitor, iar pe Ţadoc arhiereu.


text:
Şi Solomon s’a suit pe tronul Domnului ca rege în locul tatălui său David şi i-a mers bine şi tot Israilul a ascultat de el.


text:
Şi toţi principii, toţi vitejii, aşijderea şi toţii fiii regelui David şi-au dat mâna sub regele Solomon.


text:
Şi Domnul a preamărit pe Solomon în ochii a tot Israilul şi l-a învrednicit de falnică domnie, precum nu mai fusese nici unul din toţi regii de dinaintea lui în Israil.


text:
Şi a domnit peste Israil patruzeci de ani: în Hebron a domnit şapte ani, iar în Ierusalim treizeci şi trei.


text:
Şi a murit la adânci bătrâneţe, sătul de zile, de bogăţie şi de slavă, iar în locul lui s’a suit pe tron fiul său Solomon.


text:
Istoria domniei regelui Solomon, de la început şi până la sfârşit, iată, se află scrisă în istoria lui Samuil Văzătorul, şi în aceea a lui Natan Proorocul şi a lui Gad Văzătorul,


text:
Împreună cu toată domnia lui, cu faptele lui vitejeşti şi cu întâmplările vrednice de adus aminte, care au trecut peste el, peste Israil şi peste toate împărăţiile pământului.


text:
Şi Solomon, fiul lui David, şi-a întărit domnia sa şi Domnul Dumnezeul său a fost cu el şi l-a proslăvit.


text:
Atunci Solomon a poruncit la tot Israilul, voevozilor peste mii şi peste sute, judecătorilor şi tuturor principilor din Israil, capilor de familii, să se adune,


text:
Şi Solomon împreună cu toată obştia care îl însoţea a pornit spre înălţimea Ghibeonului, fiindcă acolo se afla cortul descoperirii lui Dumnezeu pe care îl făcuse Moisi, robul lui Dumnezeu, în pustie.


text:
Ci chivotul lui Dumnezeu îl adusese David din Chiriat-Iearim în locul pe care i-l pregătise David în Ierusalim, unde îi întinsese şi cortul.


text:
Tot acolo, în faţa locaşului Domnului, se afla şi jertfelnicul cel de aramă, făcut de Beţaleel, fiul lui Uri, fiul lui Hur, pe care Solomon împreună cu toată obştia îl cercetau.


text:
Deci Solomon a adus jertfa pe jertfelnicul cel de aramă, care se afla în faţa cortului descoperirii, precum şi o mie de arderi de tot.


text:
Dar Solomon i-a răspuns Domnului: «Tu ţi-ai arătat faţă de David tatăl meu, îndurările cele mari şi m’ai făcut rege ia locul lui,


text:
Fie ca acum să se adeverească făgăduinţa făcută lui David, părintele meu, fiindcă m’ai pus rege peste un popor numeros ca pulberea pământului!


text:
Dă-mi deci înţelepciune şi agerime, ca să pot domni peste acest popor, căci cine ar putea altfel judeca acest popor mare al tău?»


text:
Atunci Dumnezeu i-a zis lui Solomon: «Fiindcă ai păstrat în inima ta acest lucru şi n’ai cerut bogăţie, avere şi mărire şi nici sufletul vrăjmaşilor tăi, şi nici viaţă lungă n’ai cerut, ci numai înţelepciune şi agerime, ca să judeci poporul meu peste care te-am făcut rege,


text:
Iată îţi dau înţelepciune şi agerime, iar pe deasupra bogăţie, comori, şi mărire îţi voi dărui, precum n’a avut şi nu va mai avea nici unul din regii care au fost înaintea ta şi vor mai fi după tine».


text:
După aceasta s’a întors Solomon de pe înălţimea unde adusese jertfă în Ghibeon, din faţa cortului descoperirii, la Ierusalim şi a început să domnească peste Israil.


text:
Şi Solomon şi-a adus care de război şi călăreţi: o mie patru sute de care şi douăsprezece mii de călăreţi, şi i-a aşezat în cetăţile pentru carele de război, precum şi în preajma regelui în Ierusalim.


text:
Şi regele a adus aur şi argint în Ierusalim de erau ca pietrele, şi cedrii erau aşa de mulţi ca smochinii sălbateci din şes.


text:
Cumpărătura de cai se făcea pentru Solomon din Muţri şi din Coa. Neguţătorii regelui îi luau pe preţ bun din Coa.


text:
Aşa că aduceau din Muţri un car de război cu preţ de şase sute de sicli, iar un cal cu o sută cincizeci. Tot prin mijlocirea lor veneau cai şi care şi pentru regii Hetiţilor şi ai Sirienilor.


text:
Pentru aceasta Solomon a strâns şaptezeci de mii de salahori şi optzeci de mii de tăietori de piatră în munte, iar peste ei a pus trei mii şi şase sute de vătafi.


text:
Şi a trimis Solomon vorbă lui Hiram, regele Tirului: «Te-ai ţinut de cuvânt şi ai trimis lui David, părintele meu, cedri din care şi-a făcut palat de locuit.


text:
Iată că şi eu vreau să clădesc templu întru numele Domnului Dumnezeului meu şi să i-l închin, ca să aduc înaintea lui tămâie cu bun miros, să pun deapururi în faţa lui pâinile punerii înainte şi să-i aduc arderi de tot în fiecare dimineaţă şi seară, în Sâmbete, la lunile noi şi la praznicile Domnului Dumnezeului nostru, – rânduiala aceasta este deapururi în Israil.


text:
Şi templul acesta pe care vreau să-l zidesc este mare, fiindcă şi Dumnezeul nostru este mai mare decât toţi dumnezeii.


text:
Cine ar fi în stare oare să-i zidească lui templu, când cerurile şi cerurile cerurilor nu-l pot cuprinde? Şi cine sunt eu oare să-i clădesc lui templu decât numai ca să aduc tămâie înaintea lui.


text:
Şi acum trimite-mi un meşter iscusit în lucrări de aur, de argint, de aramă, de fier, de porfiră roşie, vişinie şi violetă, priceput şi în meşteşugul sculpturii, care să lucreze împreună cu meşterii poporului meu din Iuda şi din Ierusalim, pe care i-a pregătit părintele meu David.


text:
Trimite-mi din Liban lemn de cedru, de chiparos şi de molift, căci ştiu că robii tăi se pricep la tăiatul copacilor în Liban şi iată că şi robii mei vor lucra laolaltă cu robii tăi,


text:
Ca să-mi pregătească lemn mult, fiindcă templul pe care eu am de gând să-l zidesc este mare şi minunat.


text:
Iată că şi pentru tăietorii de lemn, robii tăi, dau hrană: douăzeci de mii de cori de grâu, douăzeci de mii de cori de orz, douăzeci de mii de baţi de vin şi douăzeci de mii de baţi de untdelemn.»


text:
Atunci Hiram, regele Tirului, i-a răspuns aşa, printr’o scrisoare pe care i-a trimis-o lui Solomon: «Din dragoste pentru poporul său, Domnul te-a pus rege peste el!»


text:
Şi i-a mai spus Hiram: «Binecuvântat să fie Domnul Dumnezeul lui Israil care a făcut cerul şi pământul, cel ce a dat lui David un fiu înţelept, priceput şi ager, ca să zidească templu pentru Domnul şi luişi palat împărătesc.


text:
Feciorul unei femei din fiicele lui Dan şi al cărui tată a fost din Tir, meşter în lucrul aurului, al argintului, al fierului, al pietrelor preţioase şi al lemnului, al porfirei roşii şi violete, al visonului şi al porfirei vişinii, meşter în tot felul de sculpturi şi destoinic să facă orice plan care i se va cere, în înţelegere cu meşterii tăi şi cu meşterii domnului meu David, părintele tău.


text:
Şi noi vom tăia lemn din Liban în măsura trebuinţii tale şi-l vom îndruma la tine cu plutele pe mare până la Iafa, de unde tu îl vei îndrepta la Ierusalim.»


text:
Şi Solomon a adunat pe toţi străinii din ţara lui Israil, după numărătoarea pe care o făcuse David, părintele său, şi a găsit o sută cincizeci şi trei de mii şi şase sute,


text:
Pe aceştia i-a împărţit: şaptezeci de mii de salahori, optzeci de mii de tăietori de piatră în munte şi trei mii şi şase sute de vătafi care să silească norodul la lucru.


text:
Şi Solomon a început zidirea templului Domnului în Ierusalim, pe muntele Moria, unde Dumnezeu i s’a arătat tatălui său David, în locul pe care îl pregătise, pe aria lui Oman Iebuseul.


text:
Iată şi mărimea temeliei pentru zidirea templului lui Dumnezeu: lungimea de şaizeci de coţi după măsura veche şi lăţimea de douăzeci de coţi.


text:
Pridvorul din faţa Sfintei templului era lung de douăzeci de coţi, pe măsura lăţimii templului, şi zece coţi de larg, şi înălţimea era de o sută douăzeci de coţi, iar pe dinlăuntru era îmbrăcat cu aur curat.


text:
Şi a căptuşit Sfânta cu lemn de chiparos şi a îmbrăcat-o cu aur curat şi a sculptat palmieri şi lănţuleţe.


text:
Apoi a făcut Sfânta Sfintelor. Lungimea ei se potrivea cu lărgimea templului: douăzeci de coţi, iar lărgimea ei era tot de douăzeci de coţi, şi a căptuşit-o cu aur curat, preţ de şase sute de talanţi.


text:
Cuiele de aur singure atârnau cincizeci de sicli. Dar şi cămările de la caturi le-a îmbrăcat cu aur.


text:
Aripile heruvimilor la un loc erau lungi de douăzeci de coţi. Aripa celui dintâi, lungă de cinci coţi, ajungea la peretele templului, şi aripa cealaltă de cinci coţi se atingea de aripa heruvimului al doilea.


text:
Aripa celui de al doilea, lungă de cinci coţi, ajungea la peretele templului, şi aripa cealaltă a lui, lungă de cinci coţi, se atingea de aripa heruvimului dintâi.


text:
Aripile acestor heruvimi aşa întinse erau de douăzeci de coţi. Heruvimii stăteau în picioare cu feţele întoarse spre Sfânta.


text:
Apoi a făcut perdeaua de porfiră violetă, roşie, vişinie şi de vison, şi pe ea a cusut chipuri de heruvimi.


text:
Iar pentru faţa templului a făcut două columne lungi de treizeci şi cinci de coţi, având fiecare, la vârf un capiteliu de cinci coţi.


text:
Şi a mai făcut lănţuleţe ca de pus la gât şi le-a atârnat pe capiteliul coloanelor, şi o sută de rodii pe care le-a înşirat pe lănţuleţe.


text:
Apoi a aşezat columnele în faţa templului una de-a-dreapta şi alta de-a-stânga şi a numit-o pe cea din dreapta Iachin, şi pe cea din stânga Boaz.


text:
Şi a făcut jertfelnicul de aramă lung de douăzeci de coţi, larg de douăzeci de coţi şi înalt de douăzeci de coţi.


text:
Şi a mai făcut marea de aramă turnată, rotundă de jur-împrejur, diametrul ei era de la o margine până la cealaltă zece coţi, înaltă de zece coţi, iar rotundul ei era lung cât o funie de treizeci de coţi.


text:
Pe dedesubtul marginii, înconjurau marea de jur-împrejur chipuri de bostănei, câte zece de fiecare cot, aşezaţi pe două rânduri şi turnaţi dintr’o bucată cu ea.


text:
Ea se rezema pe doisprezece boi: trei întorşi spre miază-noapte, trei spre asfinţit, trei spre miază-zi şi trei spre răsărit. Marea era deasupra lor, iar spatele lor erau înlăuntru sub mare.


text:
Grosimea ei era cât un lat de mână, marginea ei era răsfrântă ca marginea unei cupe, ca a unei flori de crin, şi într’însa puteau să încapă trei mii de baţi.


text:
A mai făcut zece cazane pe cărucioare cu patru roate pe care le-a aşezat cinci de-a-dreapta şi cinci de-a-stânga, ca să se spele în ele arderile de tot care se aduceau. Marea era pentru spălatul preoţilor.


text:
Şi a mai făcut zece candelabre de aur, după chipul hotărît pentru ele, pe care le-a aşezat în Sfânta, cinci de-a-dreapta şi cinci de-a-stânga.


text:
Şi a făcut zece mese pe care le-a pus în Sfânta, cinci de-a-dreapta şi cinci de-a-stânga, precum şi o sută de cupe de aur.


text:
Apoi a făcut curtea preoţilor şi curtea cea mare, care avea porţi, iar canaturile lor erau îmbrăcate cu aramă.


text:
Hiram a mai făcut oale, lopeţi şi ibrice de stropit. Şi aşa a isprăvit Hiram de făcut tot lucrul pe care îl avea de făcut regelui Solomon în templul lui Dumnezeu:


text:
Cele două columne împreună cu cununa capiteliurilor de pe vârful celor două columne, cele două rânduri de horbotă care acopereau cununa capiteliurilor de pe vârful columnelor,


text:
Patru sute de rodii pentru cele două rânduri de horbotă, câte două rânduri de fiecare horbotă, ca să acopere cele două cununi de pe columne,


text:
Oalele, lopeţile şi furculiţele. Hiram Abi a făcut toate odoarele poruncite de regele Solomon pentru templul Domnului din aramă lustruită.


text:
Regele a dat poruncă să le toarne în tipare de lut, făcute în valea Iordanului, între Sucot şi Ţereda.


text:
Şi Solomon a făcut toate aceste odoare în număr foarte mare, fiindcă nimeni nu mai căuta la greutatea aramei.


text:
Şi a făcut Solomon toate odoarele din templul lui Dumnezeu, jertfelnicul cel de aur şi mesele pâinilor punerii înainte;


text:
Cuţitele, ibricele de stropit jertfele, ceştile şi căţuile de aur curat, uşile dinlăuntru ale templului cu canaturile lor de aur la intrarea în Sfânta Sfintelor, precum şi uşile de aur de la intrarea în Sfânta.


text:
Şi după ce s’a isprăvit tot lucrul pe care Solomon avusese să-l facă în templu Domnului, Solomon a adus lucrurile afierosite de David, părintele său: argintul, aurul şi toate odoarele, şi le-a făcut dar vistieriei templului.


text:
Atunci a adunat Solomon pe toţi bătrânii lui Israil şi pe toate căpeteniile seminţiilor, pe voevozii neamurilor lui Israil, la Ierusalim, ca să mute chivotul legământului Domnului din cetatea lui David, adică din Sion.


text:
Şi au adus chivotul şi cortul descoperirii şi toate sfintele odoare din cort. Pe acestea le-au adus preoţii şi leviţii.


text:
Regele Solomon împreună cu toată obştia lui Israil pe care o poftise la el au stat înaintea chivotului şi au adus jertfe de vite mari şi mici, care nici nu se puteau număra, nici ţine la socoteală.


text:
Şi preoţii au adus chivotul legământului Domnului la locul său, în Sfânta Sfintelor, sub aripile heruvimilor.


text:
Şi heruvimii ţineau aripile întinse în locul unde era chivotul şi acopereau chivotul şi pârghiile lui pe deasupra.


text:
Şi pârghiile erau aşa de lungi, încât capetele lor se puteau vedea din Sfânta, care era în faţa Sfintei Sfintelor, iar de afară nu se puteau zări. Şi au rămas acolo până în ziua de azi.


text:
Şi în chivot se aflau numai tablele legii pe care Moise le-a pus în muntele Horebului, când Dumnezeu a făcut legământ cu fiii lui Israil, la ieşirea lor din Egipt.


text:
Şi când au ieşit preoţii din Sfânta – căci toţi preoţii care se aflau acolo se sfinţiseră, fără să se mai ia seama de rândul clasei fiecăruia,


text:
Şi toţi leviţii cântăreţi, Asaf, Heman şi Iedutun, fiii lor şi fraţii lor, înveşmântaţi în vison, stăteau la răsărit de jertfelnic cu chimvale, cu chitare şi cu harfe, însoţiţi de o sută douăzeci de preoţi care suflau din trâmbiţe –


text:
Îndată ce trâmbiţaşii şi cântăreţii, uniţi într’un singur glas să proslăvească pe Domnul şi să-i mulţumească, începură să sune din trâmbiţi şi din chimvale şi dintr’alte instrumente muzicale şi să laude pe Domnul: «Căci este bun şi în veac ţine mila lui!», templul s’a umplut de nourul slavei Domnului.


text:
Şi preoţii nu mai puteau să-şi caute de slujbă din pricina nourului, fiindcă slava Domnului umplea templul lui Dumnezeu.


text:
Apoi regele s’a întors cu faţa şi a binecuvântat toată obştia lui Israil şi toată obştia stătea în picioare,


text:
Şi a zis: «Binecuvântat să fie Domnul Dumnezeul lui Israil care a grăit cu gura sa către David, părintele meu, iar cu mâinile a împlinit făgăduinţa sa şi a zis:


text:
«Din ziua de când am scos pe poporul meu din ţara Egiptului, n’am ales nici o cetate din toate seminţiile lui Israil ca să zidesc templu închinat numelui meu, şi nici n’am ales pe nimeni să fie stăpânitor peste poporul meu Israil,


text:
Ci am ales Ierusalimul în care să sălăşluiască numele meu şi pe David l-am ales să fie cârmuitor al poporului meu Israil».


text:
Dar fiindcă David îşi pusese de gând să zidească un templu închinat numelui Domnului Dumnezeului lui Israil,


text:
Zis-a Domnul către David, părintele meu: «Fiindcă ai avut de gând să zideşti templu închinat numelui meu, bine ai făcut că l-ai păstrat în inima ta.


text:
Dar nu tu îmi vei zidi mie templu, ci fiul tău care va ieşi din coapsele tale, el îmi va zidi templu închinat numelui meu.»


text:
Şi Domnul a adeverit cuvântul pe care îl făgăduise şi m’am ridicat eu în locul tatălui meu David şi m’am suit pe tronul lui Israil, precum i-a făgăduit Domnul, şi eu am zidit templul închinat Domnului Dumnezeului lui Israil.


text:
Apoi a stat în faţa jertfelnicului Domnului, înaintea întregii adunări a lui Israil, şi şi-a întins mâinile sale,


text:
Căci Solomon îşi făcuse un podiu de aramă, pe care îl aşezase în mijlocul curţii, lung de cinci coţi, lat de cinci şi înalt de trei. Şi s’a suit pe el şi, îngenunchind înaintea întregii obştii a lui Israil, şi a întins mâinile la cer,


text:
Şi a zis: «Doamne Dumnezeul lui Israil, nu este Dumnezeu ca tine în cer şi pe pământ, cel ce ţii legământul şi îndurările pentru servii tăi, care umblă înaintea ta din toată inima.’


text:
Tu ai ţinut faţă de servul tău David, părintele meu, făgăduinţa, şi ceea ce i-ai grăit cu gura ta, ai împlinit cu mâna ta, în ziua aceasta de astăzi.


text:
Şi acum, Doamne Dumnezeul lui Israil, ţine faţă de robul tău David ceea ce i-ai grăit lui: «Nu va lipsi din tine înaintea mea urmaş care să şadă pe tronul lui Israil, dacă feciorii tăi vor umbla în calea lor şi în legea mea, precum ai umblat şi tu înaintea mea».


text:
Şi acum, Doamne Dumnezeul meu, împlinească-se făgăduinţa ta pe care ai grăit-o către servul tău David.


text:
Adevărat este oare că Dumnezeu locueşte cu oamenii pe pământ? Dar iată că cerurile şi cerurile cerurilor nu pot să-l cuprindă, cu atât mai vârtos templul acesta pe care l-am zidit.


text:
Întoarce-te deci spre cererea robului tău şi spre ruga lui fierbinte, Doamne Dumnezeul meu, ca să auzi strigarea lui de veselie şi rugăciunea cu care robul tău se roagă înaintea ta!


text:
Fie dar ochii tăi deschişi către templul acesta zi şi noapte, către locul despre care ai zis că-ţi vei pune într’însul numele tău, ca să asculţi rugăciunea cu care se roagă robul tău în locul acesta.


text:
Ascultă ruga cea fierbinte a robului tău şi a poporului tău Israil, care se va ruga în locul acesta! Şi ascultă din locul sălăşluirii tale, din ceruri, şi ia aminte şi iartă!


text:
Dacă va păcătui cineva împotriva aproapelui său şi-l va face să se jure cu jurământ şi va veni înaintea jertfelnicului tău în templul acesta,


text:
Ascultă din ceruri şi judecă pe robii tăi! Osândeşte pe cel vinovat şi fapta lui să cadă în capul lui, şi răsplăteşte celui drept după dreptatea lui.


text:
Şi când poporul tău Israil va fi înfrânt de vrăjmaş, fiindcă a păcătuit înaintea ta, şi dacă se va căi şi va lăuda numele tău, dacă se va ruga ţie şi se va cuceri înaintea ta, în templul acesta,


text:
Ascultă din ceruri şi iartă păcatul poporului tău Israil şi întoarce-l în pământul pe care l-ai dat lui şi părinţilor lui.


text:
Când se vor închide cerurile şi nu va fi ploaie din pricină că au păcătuit şi se vor ruga în locul acesta şi vor lăuda numele tău şi se vor căi de păcatul lor fiindcă i-ai umilit,


text:
Ascultă-i din ceruri şi iartă păcatul robilor tăi şi al poporului tău Israil, arată-le calea cea bună pe care să meargă şi dă ploaie pământului tău pe care l-ai dat moştenire poporului tău.


text:
De se va întâmpla foamete în ţară, ciumă, rugină sau îngălbenirea grânelor, cete de lăcuste sau gângănii, sau duşmanul va împresura norodul în ţară, sau la una din porţile lui, de va fi bătaie de la Dumnezeu sau molimă,


text:
Orice rugăciune, orice suspin din inimă al fiecărui om şi al întregului tău popor Israil, care îşi va recunoaşte bătaia şi obida şi va întinde mâinile sale înspre templul acesta,


text:
Ascultă-le din ceruri, din locul sălăşluirii tale, şi iartă şi răsplăteşte fiecăruia după fapta lui, căci tu cunoşti inima şi numai tu singur pătrunzi cugetul oamenilor,


text:
Ca să se teamă de tine şi să umble în căile tale în toate zilele cât vor mai vieţui pe pământul pe care l-ai dat părinţilor noştri.


text:
Chiar şi străinul care nu este din norodul tău, când va veni din ţară depărtată fiindcă a auzit de numele tău cel mare, de mâna ta cea puternică şi de braţul tău cel întins, şi va intra şi se va ruga în templul acesta,


text:
Ascultă-l din ceruri, din locul sălăşluirii tale şi dă ceea ce străinul cere de la tine, ca toate popoarele pământului să ştie de numele tău şi să te cinstească pe tine, ca şi pe poporul tău Israil, şi să ştie că numelui tău este închinat templul acesta pe care eu l-am zidit.


text:
Când poporul tău va porni la luptă împotriva vrăjmaşilor săi pe drumul pe care îl vei mâna şi se va ruga ţie, cu faţa întoarsă către cetatea aceasta pe care ai ales-o şi către templul acesta pe care l-ai zidit pentru numele tău,


text:
Când ei vor păcătui împotriva ta, fiindcă nu este om care să nu păcătuiască şi te vei întărâta împotriva lor şi-i vor duce robi în ţară depărtată sau apropiată,


text:
Şi se vor întoarce în inima lor şi se vor căi şi fierbinte se vor ruga ţie în ţara robiei lor şi vor zice: «Păcătuit-am, fărădelege am făcut şi vinovaţi suntem»,


text:
Şi se vor căi din toată inima lor şi din tot sufletul lor în ţara robiei lor, în care au fost luaţi robi, şi se vor ruga cu faţa întoarsă spre ţara pe care ai dăruit-o părinţilor lor şi spre cetatea aceasta pe care ai ales-o şi spre templul pe care l-am zidit pentru numele tău,


text:
Ascultă din ceruri, din locul sălăşluirii tale, rugăciunea lor şi cererea lor şi le fă dreptate şi iartă poporul tău care ţi-a păcătuit.


text:
Şi acum, scoală-te, Doamne Dumnezeule, şi vino la locul odihnei tale, tu şi chivotul puterii tale! Preoţii tăi, Doamne Dumnezeule, să se îmbrace întru mântuire şi cuvioşii tăi să se bucure de fericire!


text:
Doamne Dumnezeule, nu întoarce faţa ta de la unsul tău! Adu-ţi aminte de îndurările dăruite robului tău David!»


text:
Când a isprăvit Solomon rugăciunea, foc s’a coborît din cer şi a mistuit arderea de tot şi jertfele, în vreme ce slava lui Dumnezeu umplea templul,


text:
Şi toţi fiii lui Israil care au văzut pogorîrea focului din cer şi slava Domnului în templu au căzut cu faţa la pământ, pe caldarâmul de piatră, şi s’au închinat şi au lăudat pe Domnul: «Că este bun că în veac ţine mila lui!»


text:
Şi anume: douăzeci şi două de mii de boi ca jertfă de pace şi o sută douăzeci de mii de vite mici. Astfel regele şi poporul au săvârşit sfinţirea templului lui Dumnezeu.


text:
Preoţii săvârşeau slujbele lor, iar leviţii, cu instrumentele muzicale pe care le făcuse regele David, lăudau pe Domnul: «Că în veac ţine mila lui», aşa cum David îl proslăvea prin mâna lor; preoţii sunau din trâmbiţă în faţa lor, iar Israilul stătea la slujbă.


text:
Apoi Solomon a sfinţit mijlocul curţii din faţa templului, aducând arderi de tot şi grăsimea jertfelor de pace, fiindcă jertfelnicul cel de aramă pe care îl făcuse Solomon nu putea cuprinde arderile de tot, prinoasele şi grăsimile.


text:
Atunci, Solomon şi împreună cu el tot Israilul – mulţime mare foarte, – au prăznuit praznicul acesta vreme de şapte zile, începând de la Hamat şi până la râul Egiptului,


text:
Iar în ziua a opta au prăznuit odovania, fiindcă sfinţirea ţinuse şapte zile şi praznicul tot şapte.


text:
În ziua a douăzeci şi treia a lunii a şaptea, a trimis norodul la casele lor, bucuros şi cu inimă bună pentru binefacerile pe care Domnul le dăruise lui David, lui Solomon şi poporului său Israil.


text:
După ce a isprăvit Solomon templul Domnului şi palatul împărătesc şi tot ceea ce avusese pe inimă să facă în templul Domnului şi în palatul său dusese la bun sfârşit,


text:
Domnul i s’a arătat lui Solomon noaptea şi i-a zis: «Ascultat-am ruga ta şi mi-am ales locul acesta, templul în care să mi se aducă jertfe.


text:
Când voi închide cerul şi nu va mai ploua, când voi porunci lăcustelor să pustiască ţara, când voi trimite ciumă peste poporul meu,


text:
Şi poporul meu cel numit cu numele meu se va umili, se va ruga şi va căuta faţa mea, şi se va căi de năravurile lui cele rele, îl voi asculta din ceruri şi îi voi ierta păcatul şi îi voi tămădui ţara.


text:
Şi acum ochii mei vor fi deschişi şi urechile mele vor băga de seamă la rugăciunea care se face în locul acesta.


text:
Ales-am şi am sfinţit templul acesta ca să sălăşluiască deapururi numele meu într’însul şi ochii mei şi urechile mele să fie acolo în toată vremea.


text:
Iar tu, dacă vei umbla înaintea mea, precum a umblat şi David, părintele tău, şi vei împlini poruncile mele şi legile şi îndreptările mele le vei păzi,


text:
Voi înălţa tronul împărăţiei tale precum am făgăduit părintelui tău David şi i-am zis: «Nu va lipsi din tine urmaş, care să fie cârmuitor peste Israil!»


text:
Dar dacă vă veţi răzleţi şi veţi lepăda legile şi poruncile mele pe care vi le-am dat vouă, şi veţi umbla şi veţi cinsti pe alţi dumnezei şi vă veţi închina lor,


text:
Vă voi smulge din pământul pe care vi l-am dat şi acest templu pe care l-am sfinţit întru numele meu îl voi azvârli de la faţa mea, şi vă voi face pildă şi ocară la toate popoarele,


text:
Încât cel ce va trece pe lângă slăvit templul acesta va rămânea uluit şi va întreba: «Din care pricină s’a purtat Domnul astfel cu ţara şi cu templul acesta?»


text:
Atunci va primi răspuns: «Din pricină că au părăsit pe Domnul Dumnezeul părinţilor lor care i-a scos din ţara Egiptului şi s’au alăturat de alţi dumnezei, s’au închinat lor şi le-au slujit lor, iată pentru ce a dat peste ei toată nenorocirea aceasta!»


text:
Iar după un răstimp de douăzeci de ani, în care Solomon a zidit templul Domnului şi curtea împărătească,


text:
Solomon a întărit cetăţile pe care i le dăruise Hiram şi a aşezat statornic în ele pe fiii lui Israil.


text:
Şi a mai întărit Bethoronul-de-Sus şi Bethoronul-de-Jos şi le-a făcut cetăţi tari cu ziduri, şi cu porţi cu zăvoare;


text:
Baalatul şi toate cetăţile-pătule ale lui Solomon, cetăţile pentru carele de luptă şi cele pentru călăraşi şi tot ceea ce a vrut Solomon să zidească în Ierusalim, în Liban şi în tot cuprinsul stăpânirii sale.


text:
Tot poporul care mai rămăsese din Hetiţi din Amoriţi, din Pereziţi, din Heviţi, şi din Iebusiţi, care nu făceau parte din Israil,


text:
Pe acei dintre fiii lor care mai rămăseseră după ei în ţară şi pe care Israiliţii nu putuseră să-i stârpească, Solomon i-a făcut salahori şi sunt şi până în ziua de azi.


text:
Însă pe fiii lui Israil nu i-a pus Solomon salahori la lucrul său, fiindcă ei erau oameni de luptă şi căpitani peste oştenii carelor de război şi căpetenii peste carele şi călăreţii săi.


text:
Solomon a mutat pe fiica lui Faraon din cetatea lui David în palatul pe care l-a clădit, căci cugeta: «Nu este cu cale să locuiască nici o femeie de-a mea în palatul lui David, regele lui Israil, fiindcă e sfânt, de vreme ce a intrat chivotul Domnului într’însul».


text:
Pe care trebuia să aducă zi de zi arderi de tot după porunca lui Moise, în Sâmbete, la lunile noi şi la praznice, de trei ori pe an: la praznicul azimilor, la praznicul săptămânilor şi la sărbătoarea corturilor.


text:
Apoi a statornicit după rânduiala lui David, părintele său, clasele de preoţi, la slujbă, şi pe leviţi la slujirea lor, ca să proslăvească pe Domnul şi să facă de rând înaintea preoţilor în fiecare zi, apoi portarii, după clasele lor, la fiecare poartă, căci aşa a fost porunca lui David, omul lui Dumnezeu,


text:
Fără să se abată de la porunca lui David, oricare ar fi fost pricina, şi mai cu seamă privitor la vistierii.


text:
Astfel a fost pregătită şi săvârşită toată lucrarea lui Solomon, din ziua când s’a pus temelia templului Domnului şi până la isprăvitul lui pe de-a-întregul.


text:
Şi Hiram i-a trimis lui, şi anume prin oamenii săi, corăbii şi marinari care cunoşteau marea. Şi au plecat cu oamenii lui Solomon la Ofir, de unde au încărcat patru sute cincizeci de talanţi de aur pe care i-au adus la regele Solomon.


text:
Când regina din Saba a auzit de faima lui Solomon, a pornit la Ierusalim cu însemnată suită, cu cămile încărcate cu mirezme, cu mult aur şi cu pietre preţioase, ca să-l ispitească cu întrebări învăluite în taină. Şi când a ajuns la Solomon, i-a dezvăluit lui tot ce avea pe inimă.


text:
Dar Solomon i-a răspuns la toate întrebările ei, şi nu a rămas lui Solomon nici una, oricât de tainică ar fi fost, la care să nu-i fi putut răspunde.


text:
Bucatele de la masa lui, casele dregătorilor lui, înfăţişarea slugilor sale şi îmbrăcămintea lor, paharnicii lui şi veşmintele lor, arderile de tot pe care le aducea în templu, n’a putut să se mai stăpânească,


text:
Şi a zis regelui: «Adevărat este ceea ce am auzit în ţara mea despre tine şi despre înţelepciunea ta,


text:
Dar n’am crezut zvonului până ce n’am venit şi am văzut cu ochii mei, şi iată că ce mi se spusese nu e nici pe jumătate din înţelepciunea ta. Tu întreci faima pe care eu am auzit-o despre tine.


text:
Fericiţi sunt oamenii tăi, fericiţi sunt dregătorii tăi aceştia care slujesc deapururi înaintea ta şi care ascultă înţelepciunea ta!


text:
Proslăvit să fie Domnul Dumnezeul tău care a binevoit cu tine, să te suie pe tronul său, ca rege al Domnului Dumnezeului tău. Din dragostea lui pentru Israil, fiindcă vrea să-l păstreze deapururi, de aceea te-a făcut rege peste Israil, ca să-i faci judecată şi dreptate!»


text:
Apoi ea a dat regelui o sută şi douăzeci de talanţi de aur şi mulţime de mirezme şi pietre preţioase. Şi nu s’au mai aflat mirezme la fel ca cele pe care le-a dăruit regina din Saba regelui Solomon.


text:
Din lemnul de santal, regele a făcut parmaclâcuri pentru templul Domnului şi pentru palatul împărătesc, chitare şi harfe pentru cântăreţi, lucru care nu se mai văzuse vreodată în pământul lui Iuda.


text:
Dar şi regele Solomon a făcut daruri reginei din Saba, tot ceea ce ea a dorit şi ceea ce a cerut, afară de ceea ce îi dăruise din dărnicia lui de rege. Şi s’a întors înapoi în ţara ei, ea şi dregătorii ei.


text:
Câtimea de aur care îi sosea lui Solomon într’un an era de şase sute şaizeci şi şase de talanţi de aur,


text:
Afară de ceea ce aduceau neguţătorii cu amăruntul şi neguţătorii cu ridicata. Toţi regii Arabiei şi satrapii ţinuturilor aduceau aur şi argint lui Solomon.


text:
Şi a făcut regele Solomon două sute de scuturi mari de aur cecănit, întrebuinţând şase sute de sicli de aur cecănit de fiecare scut,


text:
Apoi trei sute de scuturi mai mici, şi au intrat câte trei sute de sicli la fiecare scut, pe care regele le-a aşezat în casa «Pădurea Libanului».


text:
Cu şase trepte, o podnojă de aur ţintuită de tron, cu rezemători de o parte şi de alta, şi doi lei tolăniţi lângă fiecare rezemătoare,


text:
Şi cu doisprezece lei pe cele şase trepte, şase de o parte şi şase de alta, cum nu se mai afla în nici o împărăţie.


text:
Toate cupele de băut ale regelui Solomon erau de aur şi toată văsăria din casa «Pădurea Libanului» era de aur curat, căci argintul în vremea lui Solomon n’avea nici un preţ,


text:
De vreme ce corăbiile regelui se duceau la Tarşiş cu oamenii lui Hiram şi o dată la trei ani se întorceau de la Tarşiş, încărcate cu aur şi argint, fildeş, maimuţe şi păuni.


text:
Din care pricină toţi împăraţii pământului căutau să vadă faţa lui Solomon şi să asculte înţelepciunea lui, pe care Dumnezeu o pusese în inima lui.


text:
Şi în acest chip, an de an, fiecare din ei aducea darul său: lucruri de argint şi de aur, veşminte, arme şi mirezme, cai şi catâri.


text:
Solomon avea patru mii de stănoage pentru cai şi care, precum şi douăsprezece mii de călăreţi aşezaţi în cetăţi anumite pentru carele de luptă, şi în preajma regelui în Ierusalim.


text:
El stăpânea peste toţi regii, de la Eufrat şi până în ţara Filistenilor şi până la graniţa Egiptului.


text:
Şi regele a adus în Ierusalim argint mult ca pietrele, şi cedrii erau ca smochinii sălbateci de pe câmp.


text:
Iar cealaltă istorie a domniei lui, de la început şi până la sfârşit, se află scrisă în istoria proorocului Natan, în proorocia lui Ahia din Şilo şi în vedeniile lui Ido Văzătorul despre Ieroboam, fiul lui Nabat.


text:
Şi Solomon a adormit lângă părinţii săi şi a fost îngropat în cetatea lui David, părintele său, iar în locu-i a domnit fiul său Roboam.


text:
Dar când a auzit Ieroboam, fiul lui Nabat, care fugise în Egipt de frica regelui Solomon, s’a întors din Egipt, de unde trimiseseră să-l cheme.


text:
«Părintele tău ne-a pus la jug greu, dar tu uşurează munca silnică a tatălui tău şi jugul cel greu pe care l-a pus pe noi ca să-ţi fim supuşi ţie».


text:
Atunci Roboam le-a răspuns: «Daţi-mi răgaz de trei zile, apoi întoarceţi-vă la mine!» Şi norodul s’a dus.


text:
Atunci regele Roboam s’a sfătuit cu bătrânii care fuseseră sfetnici ai lui Solomon, tatăl său, în vremea când trăia el şi i-a întrebat: «Ce răspuns mă sfătuiţi să dau poporului acestuia?»


text:
Iar ei i-au răspuns: «De vei fi astăzi bun cu poporul acesta şi te vei înmuia după vrerea lui şi-i vei spune cuvinte prieteneşti, îţi va fi rob deapururi!


text:
Însă el a nesocotit sfatul pe care i-l dăduseră bătrânii şi s’a sfătuit cu tinerii, care crescuseră împreună cu el şi care erau în slujba lui,


text:
Şi i-a întrebat: «Ce sfat mă sfătuiţi şi ce răspuns să dau poporului acestuia, care mi-a vorbit aşa: «Uşurează-ne de jugul pe care părintele tău l-a pus pe noi?»


text:
Atunci i-au răspuns tinerii cei de o vârstă cu el: «Iată ce să răspunzi poporului care ţi-a grăit: Tatăl tău a pus jug greu pe noi, ci tu uşurează-ni-l! Aşa să-i răspunzi: «Degetul meu cel mic este mai gros decât coapsele tatălui meu!


text:
Şi dacă tatăl meu v’a apăsat cu jug greu, eu vă voi face jugul vostru şi mai greu de purtat, şi dacă tatăl meu v’a bătut cu bice, eu vă voi bate cu harapnice!»


text:
Peste trei zile, când Ieroboam împreună cu tot Israilul au venit la Roboam, după cum le spusese regele: «Veniţi iarăşi la mine peste trei zile!»,


text:
Şi le-a răspuns după sfatul celor tineri, şi le-a grăit: «Tatăl meu a îngreuiat jugul vostru, iar eu îl voi face şi mai apăsător. Tatăl meu v’a bătut cu bice, iar eu vă voi bate cu harapnice!»


text:
Deci regele n’a ascultat de popor, fiindcă fusese voinţa lui Dumnezeu, ca să adeverească Domnul cuvântul pe care îl grăise prin gura lui Ahia din Şilo către Ieroboam, fiul lui Nabat.


text:
Când tot Israilul a văzut că regele nu ascultă de el, poporul i-a întors acest răspuns: «Ce avem noi de împărţit cu David?… N’avem nimic de moştenit de la fiul lui Iesei! La corturile tale, Israile, iar tu, Davide, vezi-ţi de casa ta!» Şi Israil s’a întors fiecare la vatra sa.


text:
Şi regele Roboam a trimis pe Adoniram, căpetenie peste clăcaşi, dar fiii lui Israil l-au bătut cu pietre şi l-au ucis. Atunci regele Roboam s’a suit degrabă în carul său şi a fugit la Ierusalim.


text:
Şi când a ajuns Roboam la Ierusalim, a strâns casa lui Iuda şi a lui Veniamin, o sută optzeci de mii de oşteni pe ales, ca să se războiască împotriva lui Israil şi să întoarcă regatul sub domnia lui Roboam.


text:
«Spune lui Roboam, fiul lui Solomon, regele lui Iuda, şi la tot Israilul din Iuda şi Veniamin astfel:


text:
Aşa zice Domnul: «Nu porniţi şi nici nu vă războiţi cu fraţii voştri, ci fiecare să se întoarcă la casa lui, fiindcă de Domnul este hotărît lucrul acesta!» Şi au ascultat de cuvintele Domnului şi s’au întors şi n’au pornit împotriva lui Ieroboam.


text:
Şi a întărit cetăţile acestea şi le-a pus căpitani peste ele şi a clădit magazii pentru bucate, pentru untdelemn şi pentru vin.


text:
În fiecare cetate a adus scuturi şi lănci şi le-a întărit foarte. În felul acesta Iuda şi Veniamin i-au rămas lui.


text:
Iar preoţii şi leviţii care se aflau în tot Israilul şi din toate ţinuturile s’au pus sub ascultarea lui,


text:
Căci leviţii lăsaseră păşunile şi moşiile lor şi veniseră în Iuda şi la Ierusalim, din pricină că Ieroboam şi feciorii lui îi goniseră din slujba preoţiei Domnului,


text:
Şi Ieroboam pusese preoţi pentru jertfele de pe înălţimi, pentru chipurile de ţapi şi de viţei pe care el le făcuse.


text:
Iar în urma leviţilor, au venit la Ierusalim din toate seminţiile lui Israil acei care aveau râvnă în inima lor să caute pe Domnul Dumnezeul lui Israil şi să aducă jertfă Domnului Dumnezeului părinţilor lor.


text:
Şi aşa au întărit ei regatul lui Iuda şi au sprijinit pe Roboam, fiul lui Solomon, timp de trei ani, fiindcă el a umblat trei ani pe calea lui David şi a lui Solomon.


text:
Roboam şi-a luat soţie pe Mahalat, fiica lui Ierimot, feciorul lui David, şi pe Abihail, fiica lui Eliab, fiul lui Iesei.


text:
Şi după ea a luat pe Maaca, fiica lui Absalom, care i-a născut pe Abia, pe Atai, pe Ziza şi pe Şelomit.


text:
Şi Roboam a iubit pe Maaca, fiica lui Absalom, mai mult decât pe toate femeile şi decât pe toate ţiitoarele lui, căci el a avut optsprezece femei şi şaizeci de ţiitoare, şi el a avut douăzeci şi opt de feciori şi şaizeci de fete.


text:
Şi Roboam a făcut căpetenie şi voevod peste fraţii lui pe Abia, fiul Maacăi, fiindcă voia să-l facă rege.


text:
Dar a fost şi dibaci, căci a împrăştiat pe toţi fiii săi în toate ţinuturile lui Iuda şi ale lui Veniamin, în toate cetăţile întărite şi le-a dat la îndemână hrană din destul, ba încă şi femei.


text:
Când regatul lui Roboam s’a întărit şi Roboam s’a simţit puternic, atunci el împreună cu tot Israilul au părăsit legea Domnului.


text:
Şi din pricină că ei s’au lepădat de Domnul, în anul al cincilea al regelui Roboam, Şişac, împăratul Egiptului, a pornit împotriva Ierusalimului,


text:
Cu o mie două sute de care de război şi şaizeci de mii de călăreţi, şi nenumărat popor care venise cu el din Egipt: Libieni, Suhieni şi Etiopieni.


text:
Atunci proorocul Şemaia s’a dus la Roboam şi la principii Iudei, care se retrăseseră în Ierusalim din faţa lui Şişac, şi le-a zis: «Aşa grăieşte Domnul! Voi m’aţi părăsit, dar şi eu vă voi da în mâna lui Şişac.»


text:
Şi dacă a văzut Domnul că ei s’au umilit, fost-a cuvântul Domnului către Şemaia, zicând: «S’au umilit şi nu-i voi mai nimici, şi peste puţin îi voi şi izbăvi, şi nu voi prăvăli mânia mea peste cetatea Ierusalimului prin mâna lui Şişac.


text:
Ci vor ajunge robii lui, ca să ştie ei ce deosebire este între slujirea mea şi slujirea la împăraţii pământului.»


text:
Şi Şişac, împăratul Egiptului, s’a suit împotriva Ierusalimului şi a luat vistieriile templului Domnului şi vistieriile casei domneşti. A luat tot, ba şi scuturile cele de aur pe care le făcuse Solomon.


text:
Din această pricină, regele Roboam a făcut în locul lor scuturi de aramă, şi le-a încredinţat în paza căpeteniilor străjerilor care făceau de strajă la uşa palatului domnesc.


text:
Ori de câte ori regele se ducea în templul Domnului, veneau şi străjerii şi le luau, apoi le duceau înapoi în odaia de strajă.


text:
Şi fiindcă el se pocăise, mâna Domnului s’a întors de la el, fără ca să-l nimicească pe de-a’ntregul, iar în Iuda lucrurile s’au schimbat în bine.


text:
Regele Roboam s’a întărit în Ierusalim şi a domnit mereu. Când a ajuns rege, avea patruzeci şi unu de ani şi a domnit şapte ani în Ierusalim, cetatea pe care a ales-o Domnul din toate seminţiile lui Israil ca să-şi pună numele său într’însa. Numele maicii sale a fost Naama, Amoniteanca.


text:
Istoria domniei lui Roboam, de la început şi până la urmă, este scrisă în istoria proorocului Şemaia şi a lui Ido Văzătorul, împreună cu faptele lui. Între Roboam şi Ieroboam au fost războaie neîncetate.


text:
Şi a adormit Roboam cu părinţii săi şi a fost îngropat în cetatea lui David, iar în locul său a luat domnia fiul său Abia.


text:
Şi a domnit trei ani în Ierusalim. Pe mama sa o chema Maaca şi era fiica lui Uriel din Ghibeea. Abia s’a războit cu Ieroboam.


text:
Abia a început lupta cu o oştire de viteji, luptători pe ales, de patru sute de mii de oameni, iar Ieroboam s’a aşezat în linie de bătaie cu oaste de opt sute de mii de viteji, luptători pe ales.


text:
Şi Abia s’a suit pe muntele Ţemaraim, din munţii Efraimului, şi a grăit: «Ascultaţi-mă, voi, Ieroboame şi tot Israilul!


text:
Ştiţi bine că Domnul Dumnezeul lui Israil a hărăzit lui David domnia peste Israil pe veci, cât şi fiilor săi, printr’un legământ deapururea.


text:
Dar s’a ridicat Ieroboam, fiul lui Nabat, robul lui Solomon, fiul lui David, şi s’a răzvrătit împotriva domnului său;


text:
Şi s’au unit cu el oameni ticăloşi şi de nimica şi s’au înverşunat împotriva lui Roboam, fiul lui Solomon, dar Roboam era tânăr şi sfiicios şi nu s’a încumetat să li se împotrivească.


text:
Dar voi şi acum vă încumetaţi să staţi împotriva împărăţiei Domnului care se află în mâinile fiilor lui David, fiindcă voi sunteţi mulţime mare şi aveţi viţeii de aur pe care Ieroboam vi i-a făcut dumnezei.


text:
Iată, voi aţi izgonit pe preoţii Domnului, pe fiii lui Aaron şi pe leviţi şi v’aţi făcut preoţi ca noroadele păgâneşti, şi oricine vine cu plocon, un junc şi şapte berbeci, se face preot al celui care nu este dumnezeu.


text:
Pentru noi, Domnul este Dumnezeul nostru, pe care nu l-am părăsit, şi preoţii care slujesc Domnului sunt fiii lui Aaron, iar leviţii sunt cei cu rândul lor,


text:
Şi în fiecare dimineaţă şi în fiecare seară ei înalţă fumul arderilor de tot Domnului şi tămâie cu bun miros, iar pe masa cea curată aşează pâinile punerii înainte, şi în fiecare seară aprind candelabrele cele de aur şi candelele lor, fiindcă noi am păstrat pravila Domnului Dumnezeului nostru, iar voi aţi părăsit-o.


text:
În fruntea noastră sunt, iată, Domnul şi preoţii săi cu trâmbiţe răsunătoare ca să sune împotriva voastră! Fii ai lui Israil, nu vă luptaţi cu Domnul Dumnezeul părinţilor voştri, căci nu veţi izbuti!»


text:
Dar Ieroboam a pus pe pândaşii lui să învăluiască pe Iuda şi să le cadă în spate, aşa că ei se aflau în faţa lui Iuda, iar pândaşii în dosul lui.


text:
Şi când s’a întors Iuda, iată că era învăluit şi din faţă şi din spate. Atunci au strigat către Domnul şi preoţii au sunat din trâmbiţe.


text:
Şi ostaşii lui Iuda au strigat cu strigăt de război şi pe când ostaşii lui Iuda strigau, Domnul a lovit pe Ieroboam şi pe tot Israilul în faţa lui Abia şi a lui Iuda.


text:
Şi Abia, împreună cu poporul său, i-a bătut crunt, încât au căzut ucişi din Israil cinci sute de mii de oameni pe ales.


text:
În vremea aceea, fiii lui Israil au fost înfrânţi, iar fiii lui Iuda câştigară biruinţa, fiindcă şi-au pus nădejdea în Domnul Dumnezeul părinţilor lor.


text:
Şi Abia a urmărit pe Ieroboam şi i-a cuprins cetăţile: Betelul cu aşezările din jurul lui, Ieşana cu aşezările lui şi Efronul cu aşezările lui.


text:
Abia însă a ajuns puternic. Şi şi-a luat paisprezece femei, care i-au născut douăzeci şi doi de băieţi şi şaisprezece fete.


text:
Cealaltă parte a istoriei lui Abia, viaţa lui şi faptele lui sunt scrise în «Tâlcul proorocului Ido».


text:
Şi a adormit Abia cu părinţii săi şi a fost îngropat în cetatea lui David, iar Asa a domnit în locul lui. În vremea lui a fost linişte în ţară zece ani.


text:
El a desfiinţat jertfelnicele zeilor străini şi înălţimile, a sfărâmat stâlpii cu pisanii şi a tăiat Aşerele.


text:
Apoi a poruncit celor din Iuda să caute pe Domnul Dumnezeul părinţilor lor şi să împlinească legea şi poruncile.


text:
El a desfiinţat din toate cetăţile Iudei înălţimile cu jertfelnice şi stâlpii soarelui, şi în vremea lui a fost linişte în ţară.


text:
Apoi el a zidit cetăţi întărite în Iuda, fiindcă era pace în ţară şi în anii aceia el n’a purtat război cu nimeni, fiindcă Domnul îi dăduse tihnă.


text:
Atunci el a zis Iudeilor: «Să zidim aceste cetăţi, să le înconjurăm cu ziduri, cu turnuri, şi cu porţi cu zăvoare; ţara este încă deschisă, fiindcă noi ne bizuim pe Domnul Dumnezeul nostru. Noi l-am căutat şi el ne-a dăruit linişte de jur-împrejur!» Şi s’au apucat de zidit şi au izbutit.


text:
Asa a avut oaste de trei sute de mii de oameni din Iuda, înarmaţi cu scuturi şi lănci, iar din Veniamin, două sute opt zeci de mii de purtători de scuturi şi trăgaci din arcuri, toţi luptători viteji.


text:
Atunci Zerah Etiopianul a ieşit împotriva lor cu un milion de oameni şi trei sute de care de războiu şi a înaintat până la Mareşa.


text:
Şi a strigat Asa către Domnul Dumnezeul lui şi a zis: «Doamne, numai tu poţi să ajuţi pe cel slab împotriva celui tare! Ajută-ne, Doamne Dumnezeul nostru, că în tine ne-am pus nădejdea şi în numele tău am pornit împotriva mulţimii acesteia! Doamne, tu eşti Dumnezeul nostru, şi ţie nu ţi se poate împotrivi omul!


text:
Atunci Domnul a lovit pe Etiopieni înaintea lui Asa şi înaintea lui Iuda, iar Etiopienii o luară la goană.


text:
Şi Asa i-a urmărit împreună cu poporul lui până la Gherar şi au căzut atâţia Etiopieni, încât n’a mai scăpat aproape nimeni cu viaţă, căci au fost zdrobiţi de Domnul şi de oastea lui. Asa şi cu ai lui luară o bogată pradă,


text:
Şi cuceriră toate cetăţile dimprejurul Gherarului, fiindcă spaima de Domnul le cuprinsese. Şi aşa au jefuit ei toate cetăţile, căci era mult de jefuit într’însele.


text:
Şi ei au pus mâna şi pe târlele de vite şi au luat multe vite mărunte şi cămile şi s’au întors la Ierusalim.


text:
Şi a ieşit în întâmpinarea lui Asa şi i-a zis: «Ascultaţi-mă voi, Asa, împreună cu tot Iuda şi Veniaminul! Domnul a fost cu voi cât timp şi voi aţi fost cu el! Dacă îl veţi căuta, veţi da peste el iar dacă vă veţi răzleţi de el şi el vă va părăsi.


text:
Dar când în strâmtorarea lui s’a întors către Domnul Dumnezeul lui Israil şi l-a căutat, l-a şi aflat.


text:
În vremurile acelea nu era pace pentru cei ce se duceau dintr’un ţinut într’altul, din pricină că dăduse mare răzmiriţă în toţi locuitorii împărăţiilor:


text:
Popor cu popor se ciocnea şi cetate cu cetate, fiindcă Dumnezeu îi bătea cu tot soiul de strâmtorări.


text:
Voi însă îmbărbătaţi-vă şi mâinile voastre să nu slăbească, căci veţi căpăta răsplată pentru faptele voastre!»


text:
Când a auzit Asa cuvintele acestea şi proorocia lui Azaria, fiul lui Oded proorocul, a prins a se îmbărbăta şi a nimicit idolii din tot ţinutul lui Iuda şi al lui Veniamin şi din cetăţile pe care le cucerise în muntele Efraimului şi a făcut din nou jertfelnicul Domnului care era înaintea pridvorului templului Domnului.


text:
Apoi a adunat pe tot Iuda şi Veniaminul, dimpreună cu străinii care petreceau la ei, din Efraim, din Manase şi din Simeon, căci o mulţime de oameni din Israil trecuse la el, când au văzut că Domnul Dumnezeu este cu el.


text:
Şi au adus jertfă Domnului, în ziua aceea, din prada pe care o aduseseră, şapte sute de vite mari şi şapte mii de vite mărunte,


text:
Şi se legară cu legământ ca să caute pe Domnul Dumnezeul părinţilor lor din toată inima şi din tot sufletul lor,


text:
Iar cel ce nu va căuta pe Domnul Dumnezeul lui Israil să moară, fie mic sau mare, bărbat sau femeie.


text:
Şi jurară înaintea Domnului cu glas tare şi cu strigăte de bucurie, în sunet de trâmbiţă şi de corn.


text:
Şi tot Iuda s’a bucurat de jurământ, fiindcă juraseră din toată inima şi cu toată râvna căutaseră pe Domnul şi îl găsiseră, pentru care lucru Domnul le-a dăruit pace de jur-împrejur.


text:
Chiar şi pe Maaca, mama sa, regele Asa a pogorît-o din vrednicia de regină, fiindcă făcuse pentru Aşera un chip de ocară. Asa a sfărâmat chipul de ocară, l-a prefăcut în pulbere şi l-a ars în valea Cedronului.


text:
Însă înălţimile cu jertfelnice nu le-a desfiinţat din Israil, cu toate că, în inima lui, Asa a fost împăcat cu Domnul în toată viaţa.


text:
El a adus în templul lui Dumnezeu cele afierosite de părintele său cât şi de el: aur, argint şi odoare.


text:
În anul al treizeci şi şaselea al domniei lui Asa, s’a suit Baeşa, regele lui Israil, împotriva lui Iuda, şi a întărit Rama, aşa ca oamenii regelui Asa nici să nu intre, nici să nu iasă.


text:
Din această pricină Asa a scos aurul şi argintul din vistieriile templului Domnului şi ale palatului împărătesc şi l-a trimis la Benhadad, regele Siriei, care avea scaunul domnesc în Damasc, şi i-a spus aşa.


text:
«Să încheiem legământ între noi amândoi, cum a fost între tatăl meu şi tatăl tău. Iată îţi trimit argint şi aur, du-te şi rupe înţelegerea pe care o ai cu Baeşa, regele lui Israil, ca să plece de la mine!»


text:
Şi Benhadad i-a dat ascultare regelui Asa şi a trimis pe căpeteniile oştirii lui împotriva cetăţilor lui Israil şi a cucerit Iion, Danul şi Abel-Maim şi toate cetăţile-pătule din Neftali.


text:
Atunci regele Asa a luat cu sine tot Iuda, şi au cărat pietrele şi bârnele pe care Baeşa le folosise la întărire, şi a întărit cu ele Gheba şi Miţpa.


text:
În vremea aceea a venit Hanani, văzătorul lui Asa, regele Iudei, şi i-a zis: «Din pricină că te-ai bizuit pe regele Siriei şi n’ai căutat sprijin la Domnul Dumnezeul tău, pentru aceasta ţi-a scăpat din mână oştirea regelui Siriei.


text:
Oare Etiopienii şi Libienii n’aveau ei mai multă oaste şi atât de mare număr de care şi de călăreţi? Dar fiindcă tu ţi-ai fost pus nădejdea în Domnul, el i-a dat în mâna ta,


text:
Căci ochii Domnului cutreeră pământul tot, ca să îmbărbăteze inima celor care sunt cu inima neclintit spre el. Dar tu acum ai făcut ca un nebun, din această pricină nu se vor mai curma războaiele.»


text:
Atunci Asa s’a aprins de mânie împotriva văzătorului şi l-a aruncat în temniţă, fiindcă îl cuprinsese furia din pricina lui. În vremea aceea aşijderea Asa a asuprit pe câţiva din popor.


text:
Istoria domniei lui Asa, de la început şi până la sfârşit, iată este scrisă în «Cartea regilor lui Iuda şi ai lui Israil».


text:
Şi Asa a căzut bolnav de picioare, în anul al treizeci şi nouălea al domniei lui, de o boală cumplită. Dar şi în vremea boalei lui n’a căutat ajutor la Domnul, ci la doftori.


text:
Şi a adormit Asa cu străbunii lui şi a murit în anul al patruzeci şi unulea al domniei lui. Şi a fost îngropat în gropniţa lui, pe care el şi-o săpase în cetatea lui David. Şi a fost pus într’un sarcofag plin cu aromate şi cu tot felul de mirezme, pregătite după meşteşugul alcătuitorilor de miruri. Şi s’au mai aprins în cinstea lui mirezme multe foarte.


text:
El a aşezat oaste în toate cetăţile întărite ale lui Iuda şi a pus strajă în ţinutul lui Iuda, în cetăţile lui Efraim pe care le cucerise părintele său Asa.


text:
Şi Domnul a fost cu Iosafat, fiindcă a umblat în căile cele dintâi ale lui David, strămoşul său, şi n’a năzuit spre Baali,


text:
Ci s’a sârguit către Dumnezeul părintelui său şi a umblat în poruncile lui, dar nu cum s’a purtat Israil.


text:
Pentru aceasta şi Domnul a întărit regatul în mâna lui, şi toţi locuitorii Iudei aduceau lui Iosafat daruri, aşa încât şi-a agonisit multă bogăţie şi slăvire.


text:
Inima lui s’a îmbărbătat pe căile Domnului, ba mai vârtos, el a desfiinţat din Iuda înălţimile cu jertfelnice şi Aşerele.


text:
În anul al treilea al domniei lui a trimis pe marii dregători: Benhail, Obadia, Zaharia, Natanail şi Miheia ca să dea învăţătură în cetăţile lui Iuda,


text:
Împreună cu leviţii: Şemaia, Natania, Zebadia, Asael, Şemiramot, Ionatan, Adonie, Tobie şi Tobadonie, şi cu preoţii: Elişama şi Iehoram.


text:
Şi au propoveduit în Iuda, având cu ei cartea legii Domnului; au străbătut toate cetăţile lui Iuda şi au învăţat poporul.


text:
Atunci frica de Domnul a cuprins toate împărăţiile păgâne care se megieşeau cu Iuda, încât nu se încumetau să se războiască cu Iosafat.


text:
Filistenii i-au adus lui Iosafat daruri şi argint ca dajdie, Arabii i-au adus vite mărunte, şapte mii şapte sute de berbeci şi şapte mii şapte sute de ţapi.


text:
Şi puterea lui Iosafat a crescut din ce în ce mai mult: el a clădit în Iuda castele şi cetăţi-pătule,


text:
Făcuse multe jitniţe pentru bucate în cetăţile lui Iuda, şi avea oşteni şi luptători viteji în Ierusalim.


text:
Iată şi numărătoarea lor după familii: Din Iuda făceau parte căpeteniile peste mii: Adna, căpitanul, şi cu el trei sute de mii de viteji;


text:
Sub el era Amasia, fiul lui Zicri, care de bună voie s’a făgăduit Domnului, şi cu el două sute de mii de viteji.


text:
Din Veniamin făceau parte: Eliada cel viteaz şi cu el două sute de mii de arcaşi şi purtători de scuturi;


text:
Aceştia sunt cei ce stăteau în slujba regelui, în afară de cei pe care regele îi aşezase în cetăţile întărite din tot ţinutul lui Iuda.


text:
După trecere de câţiva ani, el s’a pogorît la Ahab, în Samaria. Atunci Ahab a junghiat în cinstea lui şi a poporului care venise cu el un mare număr de vite mari şi mici, şi l-a înduplecat să pornească cu el împotriva Ramotului din Galaad.


text:
Atunci Ahab, regele lui Israil, l-a întrebat pe Iosafat, regele lui Iuda: «Ai vrea să pleci cu mine împotriva Ramotului din Galaad?» Şi el i-a răspuns: «Ce mi se va întâmpla mie, ţi se va întâmpla şi ţie, şi ce va fi cu poporul meu, va fi şi cu al tău! Eu voi porni cu tine la luptă!»


text:
Şi îndată regele lui Israil a adunat patru sute de prooroci şi i-a întrebat: «Să pornesc eu oare cu război împotriva Ramotului din Galaad, ori să stau pe loc?» Şi ei au răspuns: «Porneşte, fiindcă Dumnezeu îl va da în mâna regelui!»


text:
Atunci regele lui Israil a răspuns lui Iosafat: «Mai este unul prin care am putea să întrebăm pe Domnul, dar eu îl urăsc, fiindcă niciodată nu-mi prooroceşte de bine, ci mereu de rău. El este Miheia, fiul lui Imla.» Dar Iosafat i-a zis: «Măria Ta, nu grăi aşa!»


text:
După aceasta, regele lui Israil a chemat un eunuc şi i-a poruncit: «Pleacă degrabă după Miheia, fiul lui Imla!»


text:
În vremea aceasta, când regele lui Israil şi Iosafat, regele Iudei, stăteau înveşmântaţi, fiecare pe tronul său, pe o arie din faţa porţii Samariei, iar toţi proorocii prooroceau înaintea lor.


text:
Sedechia, fiul lui Chenaana, şi-a făcut coarne de fier şi a strigat: «Aşa zice Domnul! Cu acestea vei împunge pe Sirieni până îi vei nimici!»


text:
Şi toţi proorocii prooroceau la fel: «Porneşte împotriva Ramotului din Galaad şi vei birui, căci Domnul îl va da în mâna regelui!»


text:
Şi solul care fusese trimis să cheme pe Miheia l-a îndemnat aşa: «Iată, proorocii vorbesc într’un glas de bine regelui, să fie dar şi cuvântul tău ca al unuia din ei şi vorbeşte de bine!»


text:
Şi când a ajuns la rege, regele l-a întrebat: «Miheia, să pornim noi cu război împotriva Ramotului din Galaad, ori să stăm pe loc?» El însă le-a răspuns: «Porniţi şi veţi birui, căci va cădea în mâinile voastre!»


text:
Atunci regele i-a zis: «Decâte ori este nevoie să te jur pe numele Domnului ca să-mi spui adevărul?»


text:
Atunci el i-a spus: «Văd tot Israilul împrăştiat pe munţi, ca oile care nu au păstor!» Şi Domnul a zis: «Aceşti oameni n’au căpetenii; fiecare să se întoarcă în pace la casa sa!»


text:
Şi regele lui Israil a început a grăi: «Oare nu te-am prevestit că nu-mi prooroceşte de bine, ci numai de rău?»


text:
Dar Miheia a zis: «Ascultaţi dară cuvântul Domnului! Văzut-am pe Domnul şezând pe tronul său şi toată oastea cerului stătea de-a-dreapta şi de-a-stânga sa.


text:
Şi a întrebat Domnul: «Cine va duce în ispită pe Ahab, regele lui Israil, ca să se suie împotriva Ramotului din Galaad şi să piară?» Şi unul spunea una, altul alta.


text:
Atunci a ieşit un duh care s’a înfăţişat înaintea Domnului şi a zis: «Eu îl voi duce în ispită!» Şi Domnul l-a întrebat: «Cu ce?»


text:
Şi el i-a răspuns: «Voi ieşi şi mă voi preface în duh al minciunii în gura tuturor proorocilor lui!» Şi Domnul i-a spus: «Du-l în ispită, că poţi! Ieşi şi fă aşa!»


text:
Şi acum iată că Domnul a pus în gura tuturor proorocilor tăi un duh al minciunii şi Domnul a grăit rău împotriva ta.»


text:
Atunci s’a apropiat Sedechia, fiul lui Chenaana, de Miheia şi l-a lovit peste obraz şi i-a zis: «Pe ce cale a ieşit Duhul Domnului din mine ca să-ţi grăiască ţie?»


text:
Iar Miheia i-a răspuns: «Vei vedea în ziua aceea, când vei trece din odaie în odaie ca să te ascunzi!»


text:
Atunci a poruncit regele lui Israil: «Luaţi-l pe Miheia şi-l duceţi înapoi la Amon, căpetenia cetăţii, şi la Ioaş, fiul regelui,


text:
Şi-i spuneţi: Aşa porunceşte regele! Aruncaţi-l în temniţă şi daţi-i să mănânce pâine şi apă cu ţârâita, până când mă voi întoarce teafăr!»


text:
Atunci i-a zis Miheia: «Dacă te vei întoarce sănătos, n’a grăit Domnul prin mine!» Apoi a mai zis: «Ascultaţi aceasta toate popoarele!»


text:
Şi regele lui Israil i-a zis lui Iosafat: «Îmi voi schimba hainele şi voi intra în luptă, însă tu stai îmbrăcat cu hainele tale!» Şi regele lui Israil şi-a schimbat hainele şi a intrat în luptă.


text:
Dar regele Siriei dăduse poruncă căpitanilor de la carele de luptă: «Nu vă luptaţi cu nimeni, fie de rând, fie de frunte, ci numai cu regele lui Israil!»


text:
Când căpitanii carelor de luptă au văzut pe Iosafat au zis: «Iată regele lui Israil!», şi s’au strâns împrejur să se lupte cu el, dar Iosafat a strigat şi Domnul i-a venit într’ajutor şi i-a îndepărtat de la el.


text:
Un arcaş însă a tras din întâmplare şi a nimerit pe regele lui Israil la încheietura platoşei. Atunci a poruncit el celui ce mâna carul: «Întoarce şi mă scoate din focul luptei, căci sunt rănit!»


text:
Dar în ziua aceea, fiindcă bătălia era din ce în ce mai aprigă, regele lui Israil a fost silit să stea în carul său în faţa Sirienilor, iar la sfinţitul soarelui a murit.


text:
Şi i-a ieşit înainte Iehu, fiul lui Hanani văzătorul, şi i-a zis regelui Iosafat: «Trebuie oare să ajuţi pe cel fără de lege şi iubeşti tu pe cei ce urăsc pe Domnul? Pentru aceasta s’a pornit peste tine întărâtarea Domnului!


text:
Dar s’a mai aflat şi ceva bun în tine: ai ars Aşerele din ţară şi te-ai sârguit cu inima ta să cauţi pe Dumnezeu.»


text:
Şi Iosafat a stat câtva timp în Ierusalim şi iarăşi a ieşit prin popor, străbătând ţara de la Beerşeba până la muntele Efraim, şi l-a întors la Domnul Dumnezeul părinţilor lui.


text:
Şi le-a poruncit judecătorilor: «Vedeţi ce faceţi, căci nu judecaţi pentru oameni, ci pentru Domnul, şi el va fi cu voi, dacă veţi face dreptate.


text:
Şi acum să vă fie frică de Domnul! Băgaţi de seamă la ceea ce faceţi, căci la Domnul Dumnezeul nostru nu merge cu nedreptate, nici cu părtinire şi nici cu mituire!»


text:
Aşijderea şi în Ierusalim, Iosafat a pus judecători dintre leviţi, dintre preoţi şi dintre capii de familie ai lui Israil, ca să facă judecata Domnului şi să potolească pricinile celor ce locuiesc în Ierusalim,


text:
Orice fel de pricină va veni la voi de la fraţii voştri care locuesc în cetăţile lor, fie că este omor, fie că este vorba de lege ori poruncă, de rânduieli şi de îndreptări, să-i luminaţi, ca să nu fie de vină înaintea Domnului şi să se abată mânia asupra voastră şi asupra fraţilor voştri! Aşa să faceţi ca să nu aveţi nici o vină!


text:
Iată, în fruntea voastră stă Amaria arhiereul, pentru toate lucrurile Domnului, şi Zebadia, fiul lui Ismail, căpetenia casei lui Iuda pentru pricinile regelui, iar dregători la îndemâna voastră sunt leviţii. Fiţi curajoşi şi porniţi la lucru! Iar Domnul să vă dea numai bine!»


text:
Iar după aceasta, Moabiţii, Amoniţii şi laolaltă cu ei Meuniţii au pornit să se războiască împotriva lui Iosafat.


text:
Atunci au venit ştafete şi au dat de ştire lui Iosafat şi i-au zis: «O puternică oştire, de dincolo de Mare, din Edom, se îndreaptă împotriva ta şi acum iat’o la Haţaţon-Tamar, adică Enghedi!»


text:
Şi l-a cuprins frica pe Iosafat şi şi-a întors faţa să caute pe Domnul, vestind post pentru toată ţara lui Iuda.


text:
Şi s’au adunat Iudeii să ceară ajutor de la Domnul şi au venit chiar din toate cetăţile lui Iuda ca să caute pe Domnul.


text:
Atunci Iosafat a stat în mijlocul obştiei lui Iuda în Ierusalim, în templul Domnului, în faţa curţii celei noi,


text:
Şi a cuvântat: «Doamne Dumnezeul părinţilor noştri, tu eşti Dumnezeu în cer şi tu eşti stăpân peste toate împărăţiile noroadelor! În mâna ta este puterea şi tăria şi nimeni nu poate să ţi se împotrivească!


text:
Tu, Dumnezeul nostru, ai alungat pe locuitorii ţării acesteia din, faţa poporului tău Israil şi ai dat-o seminţiei lui Avraam, iubitului tău, deapururi!


text:
«Dacă se va abate vre-o nenorocire peste noi, sabie, pedeapsă de la Dumnezeu, ciumă ori foamete, vom sta înaintea ta în templul acesta, – fiindcă numele tău sălăşlueşte în templul acesta, – şi vom striga către tine în strâmtorarea noastră, ca să ne auzi şi să ne mântueşti!»


text:
Şi acum iată pe fiii lui Amon, pe Moabiţi şi pe cei din muntele Seirului, pe unde n’ai lăsat pe Israil să intre, când el venea din ţara Egiptului, ci Israil i-a ocolit ca să nu-i nimicească,


text:
Iată-i că vin să ne răsplătească şi să ne gonească din pământul stăpânirii noastre, pe care tu ni l-ai dăruit.


text:
O, Dumnezeul nostru! Oare nu-i vei judeca tu? Căci noi n’avem nici o putere în faţa acestei mulţimi nenumărate care se îndreaptă împotriva noastră şi noi nu ştim ce să facem, ci numai ochii noştri îi avem aţintiţi spre tine!»


text:
Atunci s’a pogorît Duhul Domnului în mijlocul obştiei peste Uziel, fiul lui Zaharia, fiul lui Benaia, fiul lui Ieiel, fiul lui Matania, levit din fiii lui Asaf,


text:
Şi a zis: «Luaţi aminte, voi toţi Iudeii, locuitori ai Ierusalimului şi tu, rege Iosafat! Aşa zice Domnul: N’aveţi de ce să vă temeţi şi să vă înfricoşaţi în faţa acestei mulţimi fără de număr, căci războiul nu-l veţi duce voi, ci Dumnezeu!


text:
Mâine pogorîţi-vă spre ei, căci ei vor înainta pe drumul de costişă de la Ţiţ şi-i veţi întâlni la capătul văii, la răsărit de bărăganul Ieruel.


text:
Dar nu voi veţi duce lupta! Ci numai aşezaţi-vă în linie de bătaie şi veţi vedea mântuirea Domnului care va veni peste voi, peste Iuda şi peste locuitorii Ierusalimului. Nu vă temeţi şi să nu vă cuprindă spaima! Mâine ieşiţi-le înainte şi Domnul va fi cu voi!»


text:
Atunci Iosafat s’a plecat cu faţa la pământ, iar toţi Iudeii împreună cu locuitorii Ierusalimului au căzut înaintea Domnului ca să i se închine lui.


text:
Şi s’au ridicat leviţii din neamul lui Cahat şi cei din neamul lui Core, ca să proslăvească pe Domnul cu glas înalt şi tare.


text:
A doua zi s’au sculat dis-de-dimi-neaţă şi au pornit înspre bărăganul Tecoa, şi pe când ei erau în toiul mersului, Iosafat a stat în mijlocul lor şi le-a zis: «Ascultaţi-mă, voi Iudeilor şi voi locuitori ai Ierusalimului! Nădăjduiţi în Domnul Dumnezeul vostru şi veţi fi nebiruiţi, credeţi în proorocii lui şi veţi avea izbândă.»


text:
Şi îndată s’a sfătuit cu poporul şi a pus cântăreţi care, îmbrăcaţi în odăjdii sfinte, să meargă în fruntea oştirii, să laude pe Domnul şi să zică: «Lăudaţi pe Domnul, că este bun, că în veac ţine mila lui!»


text:
Şi în clipa când au început cântările de laudă şi de veselie, Domnul a întins curse Amoniţilor, Moabiţilor şi celor din muntele Seirului, care veniseră împotriva lui Iuda, şi ei au fost învinşi.


text:
Atunci Amoniţii şi Moabiţii s’au pornit împotriva locuitorilor muntelui Seir ca să-i măcelărească şi să-i nimicească, iar după ce au isprăvit cu locuitorii Seirului, au început să se omoare între ei.


text:
Când însă Iudeii au ajuns pe colina de unde se putea zări bărăganul şi s’au întors să vadă mulţimea oştirii, iată că erau numai leşuri căzute la pământ, fiindcă nu scăpase nici unul.


text:
Atunci Iosafat împreună cu oastea lui veniră ca să ia pradă şi au găsit la ei multe bogăţii, veşminte şi odoare scumpe şi au jefuit atât cât nu se putea duce. Şi au fost jefuind trei zile, căci prada era mare.


text:
Iar în ziua a patra s’au strâns la Emec-Beraca, fiindcă acolo ei au proslăvit pe Domnul, din care pricină s’a numit localitatea aceea Emec-Beraca până în ziua de azi.


text:
După aceasta, toţi Iudeii, împreună cu locuitorii Ierusalimului şi cu Iosafat în fruntea lor, s’au întors la Ierusalim cu bucurie, căci Domnul le dăduse prilej de bucurie faţă de vrăjmaşii lor.


text:
Şi au intrat în Ierusalim cu sunare din harfe, din chitare şi din trâmbiţe şi s’au îndreptat spre templul Domnului.


text:
Şi frica de Domnul a cuprins toate împărăţiile pământului, când au aflat ele că Domnul s’a luptat cu vrăjmaşii lui Israil.


text:
Iosafat a domnit peste regatul lui Iuda. Când şi-a început domnia era în vârstă de treizeci şi cinci de ani, iar în Ierusalim a domnit douăzeci şi cinci de ani. Numele mamei sale era Azuba, fiica lui Şilhi.


text:
El a mers pe calea lui Asa, părintele său, şi nu s’a abătut din ea, ci a făcut fapte bune înaintea Domnului.


text:
Numai înălţimile nu le-a desfiinţat, fiindcă poporul nu-şi îndreptase încă inima către Domnul Dumnezeul părinţilor lui.


text:
Cât despre celelalte fapte ale lui Iosafat, de la cele dintâi până la cele de pe urmă, iată că ele sunt scrise în istoria lui Iehu, feciorul lui Hanani, care a fost apoi trecută în «Cartea regilor lui Israil».


text:
După aceasta Iosafat, regele Iudei, a făcut legământ cu Ahazia, regele lui Israil, care ducea viaţă de om fără de lege;


text:
Atunci Eliezer, fiul lui Dodia din Mareşa, a profeţit împotriva lui Iosafat astfel: «Din pricină că te-ai legat cu Ahazia, Domnul va sfărâma lucrările tale!» Şi corăbiile s’au sfărâmat şi n’au mai putut să ajungă la Tarşiş.


text:
Şi Iosafat a adormit cu părinţii săi şi a fost îngropat cu ei în cetatea lui David. Iar în locul său s’a urcat pe tron fiul său Ioram.


text:
Şi el avea fraţi pe feciorii lui Iosafat: Azaria, Iehiel, Zaharia, Azaria, Mihail şi Şefatia. Aceştia toţi au fost feciorii lui Iosafat, regele lui Iuda.


text:
Lor le-a dăruit părintele lor mari daruri de aur şi argint, precum şi scumpeturi, pe lângă cetăţile cele întărite din Iuda, însă domnia i-a dat-o lui Ioram, fiindcă el era cel întâi născut.


text:
Ioram, după ce a luat în stăpânire regatul tatălui său şi s’a întărit, a ucis cu sabia pe fraţii lui, ba încă şi câţiva voevozi ai lui Israil.


text:
Şi el a umblat pe calea regilor lui Israil, precum făcuseră cei din casa lui Ahab, căci ţinea de femeie pe o fată a lui Ahab. Şi astfel el a făptuit fărădelegi în ochii Domnului.


text:
Însă Domnul n’a vrut să piardă casa lui David, pentru legământul pe care îl făcuse cu David, şi-i făgăduise că-i va fi lui şi fiilor lui sfeşnic luminos, în toată vremea.


text:
Atunci Ioram dimpreună cu voevozii lui şi cu toate carele de luptă au pornit împotriva Edomului şi, sculându-se noaptea, a înfrânt pe Edomiţii care îl înconjuraseră, precum şi pe voevozii carelor de lnptă.


text:
Dar Edomul a rămas desfăcut de Iuda până în ziua de azi. În vremea aceea şi Libna a scuturat jugul lui, fiindcă Ioram se lepădase de Domnul Dumnezeul părinţilor săi.


text:
Şi el a clădit altare de jertfă pe înălţimile din cetăţile lui Iuda, a adus la desfrânare idolească pe locuitorii Ierusalimului şi pe Iuda l-a împins să se abată de la credinţă.


text:
Atunci i-a venit o scrisoare de la profetul Ilie cu cuprinsul acesta: «Aşa grăieşte Domnul Dumnezeul lui David, străbunul tău! Fiindcă n’ai mers pe căile lui Iosafat, părintele tău, şi pe căile lui Asa, regele lui Iuda,


text:
Ci ai mers pe calea regilor lui Israil şi ai dus pe Iuda şi pe locuitorii Ierusalimului la desfrânare idolească, desfrânare ca şi a acelora din casa lui Ahab, ba mai vârtos ai omorît şi pe fraţii din casa tatălui tău, care erau mai buni decât tine,


text:
Dar şi tu vei fi lovit de boală grea, de boala măruntaielor tale, care vor ieşi din tine zi cu zi, din pricina boalei tale.


text:
Atunci Domnul a întărâtat împotriva lui Ioram mânia Filistenilor şi a Arabilor care se megieşesc cu Etiopienii,


text:
Şi s’au pornit împotriva lui Iuda. pe care l-au cucerit şi au luat pradă toată bogăţia care se afla în palatul domnesc, dimpreună cu fiii şi cu femeile lui şi nu i-a mai rămas nici un fiu decât Ahazia, fiul său cel mai mic.


text:
Şi aşa s’a trudit el vreme îndelungată, iar la sfârşitul anului al doilea i-au ieşit măruntaiele din pricina boalei, Şi a murit în chinuri cumplite. Iar poporul nu i-a mai aprins mirezme, precum aprinsese la moartea părinţilor săi.


text:
Când s’a suit pe tron, el avusese treizeci şi doi de ani, iar în Ierusalim a domnit opt ani. Şi a murit fără să fie jelit. Şi a fost îngropat în cetatea lui David, dar nu în mormintele regilor.


text:
Şi locuitorii Ierasalimului au ridicat rege în locul său pe Ahazia, fiul său cel mai mic, fiindcă pe toţi cei mai în vârstă îi ucisese hoarda care pătrunsese în tabără cu Arabii, şi în felul acesta Ahazia, feciorul lui Ioram, a ajuns regele Iudei.


text:
Când a ajuns rege, Ahazia era în vârstă de douăzeci şi doi de ani, iar în Ierusalim a domnit un an. Pe mama sa, nepoata lui Omri, o chema Atalia.


text:
Şi el a făcut rele în ochii Domnului, ca şi cei din casa lui Ahab, care, după moartea tatălui său, i-au rămas sfetnici spre pieirea lui.


text:
Potrivindu-se sfatului lor, a pornit împreună cu Ioram, fiul lui Ahab, regele lui Israil, la luptă împotriva Ini Hazael, regele Siriei, în Ramotul Galaadului, în care luptă Sirienii au rănit pe Ioram.


text:
Şi el s’a întors în Izreel ca să se tămăduiască de rănile pe care le căpătase în bătălia de la Ramot, când s’a bătut cu Hazael, regele Siriei. Atunci Ahazia, feciorul lui Ioram, regele Iudei, s’a pogorît în Izreel ca să vadă pe Ioram, fiul lui Ahab, care era bolnav.


text:
Dar venirea lui Ahazia la Ioram fusese rânduită de pronia dumnezeiască spre pierderea lui, căci, îndată ce a venit el, a plecat cu Ioram la Iehu, fiul lui Nimşi, pe care Domnul îl unsese pentru nimicirea casei lui Ahab.


text:
Şi în vreme ce Iehu făcea judecata casei lui Ahab, a dat de voevozii lui Iuda şi de nepoţii lui Ahazia care slujeau pe Ahazia şi i-a omorît.


text:
Şi a căutat apoi şi pe Ahazia, pe cate l-au prins în Samaria unde el se ascunsese, şi l-au dus la Iehu care l-a şi ucis. Şi l-au îngropat, fiindcă ziceau: «Este fiu al lui Iosafat, care a căutat pe Domnul din toată inima!» Şi n’a mai scăpat nimeni din casa lui Ahazia care ar mai fi putut să ia domnia.


text:
Iar dacă a văzut Atalia, mama lui Ahazia, oă a murit fiul ei, s’a pornit şi a stârpit tot neamul domneso din casa lui Iuda.


text:
Atunci Iehoşabeat, fiica regelui, a furat pe Ioaş, fiul lui Ahazia, dintre feciorii regelui care erau să fie măcelăriţi, şi l-a dus dimpreună cu doica lui în iatac.


text:
Şi aşa Iehoşabeat, fiica regelui Ioram. femeia lui Iehoiada arhiereul, căci ea era sora lui Ahazia, l-a tăinuit de Atalia ca nu cumva să-l omoare. Şi a stat cu ea ascuns în templul Domnului şase ani, în care vreme Atalia domnea în ţară.


text:
Însă în anul al şaptelea Iehoiada a prins curaj şi după ce s’a întovărăşit cu căpeteniile de peste sute: cu Azaria, fiul lui Ieroham, cu Ismail, fiul lui Iehohanan, cu Azaria, fiul lui Obed, cu Maaseia, fiul lui Adaia, cu Elişafat, fiul lui Zicri,


text:
Au cutreerat ţara Iudei şi au adunat pe leviţi din toate cetăţile Iudei cum şi pe capii de familie din Israil şi au venit la Ierusalim,


text:
Unde întreaga obştie a încheiat legământ cu regele în templul lui Dumnezeu. Şi Iehoiada le-a grăit: «Iată fiul regelui care va trebui să fie rege precum a făgăduit Domnul celor din neamul lui David!


text:
Dar iată ce va trebui să faceţi! O treime din voi care intră de rând Sâmbăta, preoţi şi leviţi, să facă slujba de portari;


text:
O treime să slujească la palatul regelui, altă treime să stea la poarta Iesod, iar tot poporul să fie grămadă în curţile templului.


text:
În templul Domnului să nu intre însă nimeni, ci numai preoţii şi leviţii slujitori. Numai ei au voie să intre, căci sunt sfinţiţi, iar tot norodul să păzească rânduiala Domnului.


text:
Leviţii să înconjoare pe rege, fiecare cu arma în mână, iar cine va îndrăzni să intre în palat să fie ucis, şi să fie ei lângă rege când va intra şi va ieşi.»


text:
Atât leviţii cât şi tot Iuda au făcut precum le poruncise arhiereul Iehoiada: fiecare şi-a luat oamenii cei care intrau de rând Sâmbăta sau pe cei care îşi isprăveau rândul, fiindcă Iehoiada arhiereul nu scutise pe nimeni să facă parte din vre-o ceată.


text:
Şi arhiereul Iehoiada a dat căpeteniilor de peste sute lăncile şi scuturile, precum şi scuturile regelui David cele din templul Domnului,


text:
Şi îndată a aşezat tot norodul, fiecare cu arma în mână, începând din partea de miază-zi a templului până în partea de miază-noapte a templului, ajungând până la jertfelnic şi întorcându-se iarăşi la templu, de jur-împrejurul regelui.


text:
Pe urmă au scos pe fiul regelui şi i-au dat coroana şi cartea legii şi l-au făcut rege. Iehoiada şi fiii lui l-au uns cu mir şi au strigat: «Trăiască regele!»


text:
Când însă Atalia a auzit strigătul norodului, care alerga şi proslăvea pe rege, a intrat şi ea cu norodul în templul Domnului,


text:
Şi s’a uitat şi iată că regele stătea la intrare pe tron, înconjurat de voevozi şi de trâmbiţaşi, iar tot poporul se veselea şi suna din trâmbiţe, iar cântăreţii cu instrumente muzicale făceau începuturile cântărilor de laudă. Atunci Atalia şi-a sfâşiat veşmintele sale şi a strigat: «Trădare! Trădare!»


text:
Apoi Iehoiada arhiereul a poruncit voevozilor de peste sute, căpitanilor oştirii şi le-a zis: «Scoateţi-o din templu între două rânduri, iar cine se va face părtaş cu ea să fie ucis cu sabia!» Fiindcă arhiereul poruncise: «Să nu o omorîţi în templul Domnului!»


text:
Atunci o puseră între două rânduri şi când a ajuns la poarta Cailor care este lângă palatul domnesc, acolo au omorît-o.


text:
După acestea a încheiat legământ între Domnul şi între popor şi rege, ca el să fie popor al Domnului.


text:
Şi a intrat poporul în templul lui Baal şi a sfărâmat altarele lui şi statuile lui le-a făcut puzderie, iar pe Matan, preotul lui Baal, l-a omorît dinaintea jertfelnicelor.


text:
Şi Iehoiada a rânduit pază la templul Domnului dintre preoţi şi dintre leviţi, pe care David îi împărţise în clase pentru slujba la templu, ca să aducă arderi de tot Domnului, precum este scris în legea lui Moise, cu cântări de veselie, după pravila lui David.


text:
Apoi a luat cu sine pe căpeteniile cele peste sute, pe cei de neam mare şi pe cei ce aveau trecere în faţa norodului, precum şi pe tot norodul şi s’a pogorît din templul Domnului la palatul domnesc. Şi după ce au intrat în palatul domnesc prin poarta cea de sus, au suit pe rege pe tronul regatului.


text:
Când a început să domnească Ioaş, era de şapte ani, şi a fost rege în Ierusalim patruzeci de ani. Pe mama sa o chema Ţibia, şi era de fel din Beerşeba.


text:
Şi Ioaş a săvârşit ceea ce era plăcut în ochii Domnului în toate zilele vieţii lui Iehoiada arhiereul.


text:
Pentru aceasta a strâns la sine pe preoţi şi pe leviţi şi le-a poruncit: «Plecaţi în cetăţile lui Iuda şi strângeţi din tot Israilul argint pentru premenirea an de an a templului Dumnezeului vostru, dar zoriţi cu lucrul!» Şi leviţii n’au dat zor.


text:
Atunci regele a chemat pe Iehoiada arhiereul şi l-a întrebat: «Pentru ce nu te-ai îngrijit ca leviţii să strângă din Iuda şi din Ierusalim dajdia rânduită pentru Israil de Moise, slujitorul Domnului, şi de către obştie, la cortul descoperirii?


text:
Fiindcă Atalia cea fără de lege, împreună cu fiii ei, au dărăpănat templul lui Dumnezeu, încât şi toate cele afierosite templului Domnului le-a întrebuinţat pentru Baali!»


text:
Din această pricină regele a poruncit să se facă o lădiţă care să fie aşezată afară la uşa templului.


text:
Şi au dat zvon în Iuda şi în Ierusalim ca să se aducă Domnului dajdia pusă de Moise, slujitorul lui Dumnezeu, pentru Israil în pustie.


text:
Toţi voevozii precum şi tot norodul fu cuprins de bucurie şi fiecare a adus şi a aruncat dajdia în lădiţă, până la cel din urmă om.


text:
Şi ori de câte ori leviţii duceau lădiţa ca să fie cercetată de rege, dacă socoteau că s’a adunat argint mult, venea scriitorul regelui împreună cu împuternicitul arhiereului, care deşertau lădiţa şi apoi o duceau la locul ei. Aşa făceau zi de zi până se strângea argint mult.


text:
Apoi regele împreună cu Iehoiada îl dădeau meşterilor lucrători la templul Domnului, care tocmeau pietrari şi dulgheri pentru înnoirea templului Domnului, precum şi lucrători ai fierului şi ai aramei ca să dreagă templul Domnului.


text:
Şi meşterii lucrau de zor, încât lucrul dregerii sporea prin mâna lor, şi aşa au prefăcut templul Domnului în mărimea lui de mai nainte şi l-au adus în bună stare.


text:
Şi când au isprăvit lucrul, argintul care mai rămăsese l-au adus înaintea regelui şi a lui Iehoiada şi din el au făcut odoare pentru templul Domnului, odoare pentru dumnezeiasca slujbă, pentru arderile de tot, cupe şi vase de aur şi de argint. Atâta vreme cât a trăit Iehoiada au adus mereu arderi de tot în templul Domnului.


text:
Şi a fost îngropat în cetatea lui David la un loc cu regii, pentru râvna lui către Dumnezeu şi către templul său.


text:
După moartea lui Iehoiada însă, voevozii lui Iuda au venit la rege şi i s’au închinat. Şi el i-a ascultat.


text:
Şi ei au părăsit templul Domnului Dumnezeului părinţilor lor şi au slujit Aşerelor şi idolilor. Din pricina vinovăţiei lor s’a abătut mânia lui Dumnezeu peste Iuda şi peste Ierusalim.


text:
Şi el a trimis prooroci ca să-i întoarcă la Domnul, şi cu toate că i se legaseră cu jurământ, ei nu le-au dat ascultare.


text:
Atunci Duhul Domnului a cuprins pe Zaharia, fiul arhiereului Iehoiada, şi el s’a înfăţişat înaintea norodului şi i-a grăit: «Aşa zice Dumnezeu! Pentru ce aţi călcat poruncile lui Dumnezeu, ca să nu vă mai meargă bine?… Fiindcă voi aţi părăsit pe Domnul, şi el v’a părăsit pe voi!»


text:
Atunci au uneltit împotriva lui şi din porunca regelui l-au ucis cu pietre în ograda templului Domnului,


text:
Căci regele Ioaş nu-şi mai aducea aminte de dragostea pe care i-o arătase Iehoiada, părintele lui, ci a poruncit să-i omoare copilul. Şi pe când el murea a strigat: «Domnul să vadă şi să judece!»


text:
Iar după trecerea unui an, oastea Sirienilor a pornit împotriva lui şi, după ce a intrat în Iuda şi în Ierusalim, a omorît pe toate căpeteniile poporului din popor, şi toată prada au trimis-o regelui din Damasc.


text:
Şi cu toate că oastea Sirienilor era mică, Domnul a dat în mâna ei o oaste cu mult mai mare, fiindcă ei părăsiseră pe Domnul Dumnezeul părinţilor lor, şi în felul acesta Sirienii au hotărît osânda lui Ioaş.


text:
Şi după ce au plecat de la el, căci ei l-au lăsat tare greu bolnav, dregătorii săi au uneltit împotriva lui din pricină că el ucisese pe fiul lui Iehoiada arhiereul şi l-au omorît în patul lui. Aşa a murit el, şi a fost îngropat în cetatea lui David, dar nu l-au îngropat în mormintele regilor.


text:
Iată şi pe cei care au uneltit împotriva lui: Zabad, fiul Amonitei Şimeat, şi Iehozabad, fiul Moabitencei Şimrit.


text:
Cele despre feciorii lui, despre mulţimea profeţiilor împotriva lui, precum şi despre prefacerea din temelie a templului Domnului, iată-le că sunt scrise în «Tâlcul cărţii Regilor». Iar în locul său s’a suit pe tron fiul său Amaţia.


text:
Amaţia a ajuns rege la vârsta de douăzeci şi cinci de ani şi în Ierusalim a domnit douăzeci şi nouă de ani. Pe mama sa o chema Iehoadan, şi era de fel din Ierusalim.


text:
Fără să ucidă pe fiii lor, precum este scris în cartea legii lui Moise, care a poruncit aşa: «Să nu moară părinţii pentru copii şi nici copiii să nu moară pentru părinţi, ci fiecare să moară pentru păcatul lui!»


text:
După aceasta, Amaţia a adunat pe Iuda şi l-a rânduit după familii: căpetenii peste mii şi căpetenii peste sute în tot regatul lui Iuda. Şi i-a numărat de la douăzeci de ani şi mai în sus şi a găsit trei sute de mii de inşi, unul şi unul, oşteni în stare să ducă lancea şi arcul.


text:
Atunci a venit la el un om al lui Dumnezeu şi i-a zis: «Măria Ta! Să nu meargă cu tine oastea lui Israil, căci Domnul nu este cu Israil şi nici cu toţi fiii lui Efraim!


text:
Mai bine porneşte tu singur cu bărbăţie la luptă, altfel Domnul ar putea să te dea jos în faţa duşmanului, fiindcă Domnul are putere să ajute şi să doboare.»


text:
Dar Amaţia a răspuns omului lui Dumnezeu: «Ce să fac cu cei o sută de talanţi pe care i-am dat pentru oastea lui Israil?» Atunci omul lui Dumnezeu a zis: «Domnul poate să-ţi dea mai mult decât atât!»


text:
Atunci Amaţia a despărţit oastea care venise din Efraim la el, cu gând ca să o întoarcă în ţinutul ei. Dar mânia lor s’a aprins împotriva lui Iuda, aşa că ei s’au întors pe meleagurile lor aprinşi de mânie.


text:
După aceasta, Amaţia s’a îmbărbătat şi pornind în fruntea oştirii sale s’a îndreptat către Valea Sării şi a bătut pe fiii lui Seir, zece mii de inşi.


text:
Iar pe alţi zece mii de inşi, fiii lui Iuda, i-au luat robi de vii şi i-au urcat pe vârful unei stânci, şi apoi i-au aruncat din vârf, încât toţi s’au făcut zob.


text:
Iar oastea pe care Amaţia a întors-o, să nu meargă cu el la luptă, a pătruns în cetăţile Iudei, din Samaria şi până la Bethoron şi a omorît trei mii de inşi şi s’a încărcat de pradă.


text:
Când Amaţia s’a întors de la biruinţa Edomiţilor, a adus cu el zeii Seiriţilor şi şi i-a făcut dumnezei şi se închina şi tămâia înaintea lor.


text:
Atunci s’a aprins mânia Domnului împotriva lui Amaţia şi i-a trimis un prooroc care l-a dojenit: «Pentru ce ai căutat pe dumnezeii acestui popor care n’au putut să mântuiască pe poporul lor din mâna ta?»


text:
Şi pe când el vorbea aşa, regele i-a răspuns: «Oare te-a pus cineva sfetnic al regelui? Curmă-ţi vorba! Pentru ce vrei să te bată?» Şi proorocul s’a oprit, însă a zis: «Ştiu că Dumnezeu a hotărît să te piardă, fiindcă ai făcut aşa şi n’ai ascultat de sfatul meu!»


text:
Şi după ce Amaţia, regele Iudei, a stat la chibzuială, a trimis soli la Ioaş, fiul lui Ioahaz, fiul lui Iehu, regele lui Israil, ca să-i zică: «Haidem să ne măsurăm unul cu altul!»


text:
Atunci Ioaş, regele lui Israil, a trimis răspuns lui Amaţia, regele lui Iuda: «Spinul din Liban a trimis la cedrul Libanului să-l îmbie: «Dă pe fiica ta fiului meu de soţie!» Dar fiarele sălbatece din Liban au trecut peste spin şi l-au călcat.


text:
Tu cugeţi: «Am învins pe Edomiţi!» Şi inima ta crapă de trufie. Stai acasă! Pentru ce vrei să te prindă nenorocirea şi să cazi şi tu şi Iuda împreună cu tine?»


text:
Dar Amaţia n’a vrut să audă, fiindcă era de la Dumnezeu ca să-l dea în mâna lui Ioaş, din pricină că se alăturase de zeii Edomului.


text:
Şi a purces Ioaş, regele lui Israil, şi s’au măsurat unul cu altul, el şi Amaţia, regele lui Iuda, la Betşemeşul din Iuda.


text:
Atunci Ioaş, regele lui Israil, a prins la Betşemeş pe Amaţia, regele lui Iuda, feciorul lui Ioaş, feciorul lui Ahazia, şi l-a adus la Ierusalim. Şi a făcut o spărtură în zidul Ierusalimului de la poarta Efraim şi până la poarta din Colţ: patru sute de coţi.


text:
Şi a luat cu sine tot aurul, tot argintul şi toate odoarele care se aflau în casa lui Dumnezeu la Obed-Edom, precum şi comorile palatului domnesc şi ostaticii, şi s’a întors în Samaria.


text:
Şi Amaţia, fiul lui Ioaş, regele lui luda, a mai trăit după moartea lui Ioaş, fiul lui Ioahaz, regele lui Israil, cincisprezece ani.


text:
Cealaltă istorie a domniei lui Amaţia, de la început şi până la sfârşit, este scrisă în «Cartea regilor lui Iuda şi ai lui Israil».


text:
Din vremea aceea când Amaţia s’a depărtat de Domnul, au pus la cale o uneltire împotriva lui în Ierusalim, dar el a fugit în Lachiş. Atunci l-au urmărit în Lachiş, unde l-au şi omorît.


text:
Apoi tot poporul lui Iuda a luat pe Uzia, care era în vârstă de şaisprezece ani, şi l-a făcut rege în locul tatălui său Amaţia.


text:
Când a ajuns rege, Uzia era de şaisprezece ani, şi în Ierusalim a domnit cincizeci şi doi de ani. Pe mama sa o chema Iecolia şi era de fel din Ierusalim.


text:
Atât cât a vieţuit Zaharia, el s’a sârguit către Domnul, fiindcă îl crescuse întru frica lui Dumnezeu, şi atâta vreme cât a căutat pe Domnul, Dumnezeu i-a dat izbândă.


text:
El a pornit cu război împotriva Filistenilor şi a dărâmat zidurile Gatului, Iabnei şi Aşdodului, şi a întărit cetăţi în ţinutul Aşdodului şi al Filistenilor.


text:
Şi Dumnezeu l-a ajutat împotriva Filistenilor, a Arabilor, a Meuniţilor şi a celor ce locuiau în Gur-Baal.


text:
Dar şi Amoniţii i-au plătit tribut lui Uzia, iar faima lui a ajuns până înspre Egipt, din pricină că era peste măsură de puternic.


text:
Uzia a zidit turnuri în Ierusalim la poarta din Colţ, la poarta din Vale şi la cea din Unghiu şi le-a întărit.


text:
A zidit de asemenea turnuri în pustie şi a săpat multe fântâni, fiindcă avea turme mari în Şefela şi pe podişuri, lucrători ai pământului şi vieri în munţi şi în Carmel, fiindcă iubea lucrul pământului.


text:
Uzia avea oştire de viteji care se duceau la luptă în cete socotite după numărătoarea lor de scriitorul Ieiel şi de dregătorul Maaseia, care stăteau la porunca lui Hanania, unul dintre marii dregători ai regelui.


text:
Sub porunca lor stătea o oaste puternică de trei sute şapte mii şi cinci sute de inşi, care îşi făceau ostăşia în toiul bărbăţiei, ca să apere pe rege împotriva duşmanului.


text:
Tot aşa a făcut în Ierusalim maşini, lucrate de meşter, iscusit, – ca să le aşeze în turnuri şi în colţurile zidurilor, – cu care să arunce săgeţi şi pietroaie. Şi faima despre el s’a răspândit până departe, fiindcă în chip minunat a fostmajutat până a ajuns peste măsură de puternic.


text:
Şi când a ajuns în culmea puterii, inima lui s’a îngâmfat spre pieirea lui, fiindcă a săvârşit un păcat împotriva Domnului Dumnezeului său, intrând în templul Domnului ca să aducă tămâieri pe altarul tămâierii.


text:
Atunci Azaria arhiereul a intrat după el, împreună cu optzeci de preoţi ai Domnului, oameni curajoşi,


text:
Şi s’au pus în pricină cu el şi i-au zis: «Nu-ţi este iertat ţie, Uzia, să tămâiezi înaintea Domnului, ci numai fiilor lui Aaron celor sfinţiţi ca să aducă tămâieri! Ieşi din Sfânta, căci ai săvârşit păcat care nu-ţi va fi spre slavă înaintea Domnului Dumnezeu!»


text:
Atunci Uzia s’a înciudat şi, în vreme ce ţinea căţuia în mână ca să tămâieze, întărâtat împotriva preoţilor, a răsărit lepra pe fruntea lui, în faţa preoţilor, în templul Domnului, lângă altarul tămâierii.


text:
Şi când Azaria arhiereul s’a întors către el, cât şi toţi preoţii, iată că pe fruntea lui ieşise lepra. Atunci l-au scos ei cu zorul de acolo, dar chiar şi el se grăbea să iasă, fiindcă Domnul îl lovise.


text:
Şi regele Uzia a rămas lepros până la moartea lui şi a stat într’o casă deosebită, din pricină că nu era îngăduit în templul Domnului. În vremea aceasta, Iotam, fiul său, cârmuia ca un rege şi judeca poporul ţării.


text:
Celelalte fapte ale domniei lui Uzia, de la cele dintâi până la cele de pe urmă, le-a scris proorocul Isaia, fiul lui Amos.


text:
Şi a adormit Uzia cu părinţii săi şi a fost îngropat la un loc cu ei, în câmpul de lângă gropniţele regilor, căci se zicea: «A fost lepros!» Şi în locul său a ajuns rege fiul său Iotam.


text:
Când a ajuns rege, Iotam era de douăzeci şi cinci de ani, şi şaisprezece ani a domnit în Ierusalim. Pe mama sa o chema Iorusa şi era fiica lui Ţadoc.


text:
Şi el a făcut lucruri plăcute în ochii Domnului ca şi părintele său Uzia, dar n’a intrat în templul Domnului. Ci poporul se strica din ce în ce mai mult.


text:
El a zidit poarta cea de sus a templului Domnului, iar la zidul Ofelului a făcut multe îmbunătăţiri.


text:
Şi el a dus război cu regele Amoniţilor, pe care l-a învins. Şi în anul acela Amoniţii i-au dat o sută de talanţi de argint, zece mii de cori de grâu şi zece mii de orz. Această dare i-au plătit-o fiii lui Amon în anul al doilea şi al treilea ai domniei lui.


text:
Astfel Iotam a ajuns din ce în ce mai puternic, din pricină că şi-a rânduit viaţa înaintea Domnului Dumnezeului său.


text:
Celelalte fapte ale domniei lui Iotam, bătăliile lui şi isprăvile lui sunt înşirate în «Cartea regilor lui Israil şi ai lui Iuda».


text:
Când a ajuns rege, era în vârstă de douăzeci şi cinci de ani, iar în Ierusalim a fost rege şaisprezece ani.


text:
Şi Iotam a adormit cu părinţii lui şi a fost îngropat în cetatea lui David, iar în locul lui a ajuns rege Ahaz, fiul lui.


text:
Când Ahaz a ajuns rege, era de douăzeci şi cinci de ani, şi în Ierusalim a domnit şaisprezece ani. El n’a făcut lucruri plăcute în ochii Domnului, precum săvârşise David, strămoşul său.


text:
Şi a dus tămâieri în valea Ben-Hinom, iar pe feciorul său l-a ars în foc după urîtele obiceiuri ale păgânilor pe care Domnul i-a izgonit din faţa Israiliţilor.


text:
Pentru aceasta Domnul Dumnezeul lui l-a dat în mâna regelui Siriei, care l-a înfrânt şi a luat în robie grea pe ai săi şi i-a dus la Damasc. Pe lângă aceasta, el a mai fost dat şi în mâna regelui lui Israil, care i-a pricinuit o mare înfrângere.


text:
Şi anume Pecah, fiul lui Remalia, a omorît în Iuda într’o singură zi o sută douăzeci de mii de viteji unul şi unul, din pricină că se lepădaseră de Domnul Dumnezeul străbunilor lor.


text:
Zicri, un viteaz din Efraim, a omorît pe Maaseia, fiul regelui, şi pe Azricam, dregător şi privighetor peste curtea domnească, şi pe Elcana, cel al doilea după rege.


text:
Atunci Israiliţii au dus în robie dintre fraţii lor două sute de mii de femei, băieţi şi fete, ba au mai luat şi o pradă bogată, pe care au dus-o în Samaria.


text:
Dar acolo era un prooroc al Domnului, pe care îl chema Oded. Şi el a ieşit întru întâmpinarea oştirii care avea să intre în Samaria şi a grăit: «Iată că din pricina mâniei Domnului Dumnezeului părinţilor voştri împotriva locuitorilor din Iuda, Domnul i-a dat în mâna voastră şi i-aţi măcelărit cu o furie care a ajuns până la cer.


text:
Şi acum voi cugetaţi să împilaţi pe aceşti Iudei şi Ierusalimiteni ca pe robi şi pe roabe. Dar oare nu apasă asupra voastră nici o vină faţă de Domnul Dumnezeul vostru?


text:
Şi acum ascultaţi-mă! Trimiteţi înapoi pe aceia pe care i-aţi luat robi dintre fraţii voştri, iar de nu, văpaia mâniei Domnului se va revărsa peste voi!»


text:
Atunci unii din căpeteniile lui Efraim şi anume Azaria, fiul lui Iohanan, Berechia, fiul lui Meşilemot, Iezechia, fiul lui Şalum, şi Amasa, fiul lui Hadlai, s’au ridicat împotriva celor care se întorceau de la bătălie,


text:
Şi le-au zis: «Nu mai aduceţi aici pe cei luaţi robi! Voi aveţi de gând să sporiţi încă păcatul şi vina noastră pe lângă păcatul împotriva Domnului care apasă asupra noastră, căci mare este vina noastră şi văpaia mâniei Domnului este gata să se reverse peste noi?»


text:
Atunci oştenii au părăsit pe cei prinşi împreună cu prada de război, în faţa căpeteniilor şi a obştiei întregi.


text:
Iar căpeteniile pomenite pe nume au luat pe robi şi din pradă au îmbrăcat pe toţi cei goi, le-au dat haine şi încălţăminte, le-au dat de mâncat şi de băut şi i-au uns cu untdelemn; pe toţi cei osteniţi de drum i-au suit pe asini şi i-au dus în Ierihon, cetatea palmierilor, lângă fraţii lor, iar ei s’au întors în Samaria.


text:
Pe de altă parte, Filistenii pătrunseseră în cetăţile din Şefela şi din Neghebul Iudei şi cuceriseră Betşemeşul, Aialonul, Ghederotul şi Soco cu aşezările lui, Timna cu aşezările ei şi Ghimzo cu aşezările lui, şi se aşezaseră acolo.


text:
Aşa a umilit Domnul pe Iuda din pricina lui Ahaz, regele Iudei, fiindcă băgase desfrânarea în Iuda şi păcătuise împotriva Domnului.


text:
Fiindcă Ahaz prădase templul Domnului, palatul domnesc şi casele voevozilor şi comorile le dăduse împăratului Asiriei, fără de nici un folos.


text:
Dar tocmai în vremea când acela îl strâmtora, el sporea fărădelegile împotriva Domnului. Acesta a fost regele Ahaz.


text:
El a adus jertfe zeilor Damascului, care îl învinseseră pe el, şi zicea: «Dumnezeii regilor Siriei le-au venit într’ajutor, lor le voi aduce jertfă şi ei îmi vor ajuta şi mie». Dar ei i-au slujit spre cădere, şi lui şi întregului Israil.


text:
Ahaz a mai adunat odoarele din templul Domnului şi le-a sfărâmat, dar după ce a închis porţile templului Domnului, şi-a făcut jertfelnice în orişice colţ al Ierasalimului;


text:
În orişicare cetate din Iuda a făcut înălţimi pentru jertfă, ca să tămâieze idolilor, şi aşa a mâniat pe Dumnezeul străbunilor săi.


text:
Celelalte fapte ale domniei lui, precum şi toate isprăvile lui, de la început şi până la sfârşit, sunt scrise în «Cartea regilor lui Iuda şi ai lui Israil».


text:
Şi a adormit Ahaz cu părinţii lui şi l-au îngropat în cetatea lui David, în Ierusalim, şi nu l-au pus în mormintele regilor lui Israil. Şi Iezechia, fiul său, a ajuns rege în locul său.


text:
Când Iezechia a ajuns rege, era de douăzeci şi cinci de ani, iar douăzeci şi nouă de ani a domnit în Ierusalim. Pe mama sa o chema Abia şi era fiica lui Zaharia.


text:
În anul dintâi al domniei lui, în luna întâia, el a deschis uşile templului Domnului şi le-a întărit.


text:
Le-a zis: «Ascultaţi-mă, voi leviţilor! Sfinţiţi-vă acum şi sfinţiţi templul Domnului Dumnezeului părinţilor voştri şi daţi afară spurcăciunea din Sfânta,


text:
Fiindcă părinţii noştri au păcătuit şi fărădelege au săvârşit înaintea Domnului Dumnezeului nostru, pe care l-au părăsit; şi-au întors feţele lor de la locaşul Domnului şi i-au arătat spatele.


text:
Au închis de asemenea şi porţile pridvorului, au stins candelele şi nu i-au adus tămâie Dumnezeului lui Israil, nici ardere de tot nu i-au adus în templu.


text:
Din această pricină s’a vărsat mânia Domnului peste Iuda şi peste Ierusalim şi i-a făcut ca pe un lucru de spaimă, de uluire şi de râs, precum voi vedeţi cu ochii voştri.


text:
Şi tot pentru aceasta, părinţii noştri au căzut în ascuţişul săbiei, iar feciorii, fiicele şi femeile noastre au fost duse în robie.


text:
Acum mi-am pus în gând să închei legământ cu Domnul Dumnezeul lui Israil, ca să-şi întoarcă flacăra mâniei lui de la noi.


text:
Fiilor! Nu pregetaţi, căci pe voi v’a ales Domnul ca să staţi în faţa lui, să-i slujiţi lui, să-i fiţi slujitori şi să-i aduceţi tămâie.»


text:
Atunci leviţii: Mahat, fiul lui Amasai, Ioil, fiul lui Azaria, dintre Cahatiţi; iar din fiii lui Merari: Chiş, fiul lui Abdi, Azaria, fiul lui Iehaleleel; şi dintre Gherşoniţi: Ioah, fiul lui Zima, şi Eden, fiul lui Ioah;


text:
Au pornit şi au strâns pe fraţii lor şi s’au sfinţit şi au început după cuvântul Domnului, la porunca regelui, să cureţe templul Domnului.


text:
Şi preoţii au intrat înlăuntrul templului Domnului ca să-l cureţe. Şi au scos în curtea templului toată spurcăciunea care se găsea în templul Domnului. Şi au luat-o apoi ca s’o ducă afară în albia Cedronului.


text:
Şi anume, au început sfinţirea în ziua întâi a lunii întâi, iar în ziua a opta a lunii ajunseseră până la pridvorul templului Domnului. Deci ei au sfinţit templul Domnului în timp de opt zile, iar în ziua a şaisprezecea au isprăvit.


text:
Apoi au intrat înlăuntru la regele Iezechia şi ei l-au înştiinţat: «Am curăţit tot templul Domnului: altarul arderilor de tot, toate odoarele, masa pâinilor punerii înainte împreună cu toate vasele ei.


text:
Aşijderea şi toate vasele pe care le pângărise regele Ahaz în timpul domniei prin fărădelegile lui, noi le-am adus în stare bună şi le-am sfinţit, şi iată că se găsesc înaintea jertfelnicului Domnului!»


text:
Atunci Iezechia s’a sculat de dimineaţă şi a adunat pe mai marii cetăţii şi s’a dus în templul Domnului,


text:
Şi au adus şapte viţei, şapte berbeci, şapte miei şi şapte ţapi, jertfă pentru păcat: pentru stăpânire, pentru templu şi pentru Iuda. Apoi a poruncit preoţilor din neamul lui Aaron să aducă arderi de tot pe jertfelnicul Domnului.


text:
Şi au junghiat vitele mari, de la care preoţii au strâns sângele cu care au stropit jertfelnicul; şi au junghiat berbecii şi cu sângele au stropit jertfelnicul, şi au junghiat mieii şi cu sângele au stropit jertfelnicul.


text:
Apoi au apropiat ţapii ca jertfă pentru păcat înaintea regelui şi înaintea adunării, iar ei şi-au pus mâinile deasupra lor,


text:
Şi preoţii i-au junghiat, iar cu sângele lor au făcut ispăşirea păcatelor la jertfelnic, pentru iertarea păcatelor întregului Israil, fiindcă regele poruncise să se aducă ardere de tot şi jertfă pentru păcat.


text:
Pentru aceasta el a aşezat pe leviţi în templul Domnului cu chimvale, cu harfe şi cu chitare după îndreptările lui David, ale lui Gad, văzătorul regelui, şi ale lui Natan proorocul. Această pravilă venea de la Domnul prin gura proorocilor săi.


text:
Şi leviţii s’au aşezat într’un loc cu instrumentele muzicale ale lui David, iar preoţii cu trâmbiţele.


text:
Şi a poruncit Iezechia să se aducă arderea de tot pe jertfelnic. Şi în clipa când a început arderea de tot, a început cântarea Domnului şi sunarea din trâmbiţe, însoţite de instrumentele lui David, regele lui Israil.


text:
Toată obştia a căzut în genunchi cu închinăciune, şi au cântat cântarea şi trâmbiţele au sunat până când s’a sfârşit arderea de tot.


text:
Apoi regele Iezechia a poruncit şi sfetnicii au spus leviţilor să proslăvească pe Domnul cu cuvintele lui David şi ale lui Asaf văzătorul. Şi ei îl proslăviră cu veselie, şi ei au îngenunchiat şi s’au închinat.


text:
Şi Iezechia a prins a grăi şi a zis: «Acum voi sunteţi sfinţiţi pentru Domnul! Apropiaţi-vă şi aduceţi jertfe şi jertfe de mulţumire în templul Domnului.» Şi obştia a adus jertfe şi jertfe de mulţumire, şi pe care îl lăsa inima şi arderi de tot.


text:
Numărul capetelor de vită pentru arderea de tot pe care a adus-o obştia a fost: şaptezeci de vite mari, o sută de berbeci şi două sute de miei, toate ca ardere de tot pentru Domnul.


text:
Numai că preoţii erau puţini, încât nu puteau să jupoaie toate arderile de tot şi pentru aceasta îi ajutau fraţii lor, leviţii, până se sfârşea lucrul şi până când se sfinţeau preoţii, fiindcă leviţilor le era mai aminte de cât preoţilor ca să se sfinţească.


text:
Pe lângă aceasta, erau multe arderi de tot, în afară de grăsimea jertfelor de pace şi a celor cu turnare pentru arderile de tot.


text:
Şi Iezechia împreună cu tot poporul s’au bucurat de ceea ce Dumnezeu pregătise pentru popor, fiindcă lucrul se făcuse neobişnuit de repede.


text:
Şi Iezechia a trimis soli în toată ţara lui Israil şi a lui Iuda, ba a scris şi scrisori către Efraim şi Manase ca să vină la templul Domnului din Ierusalim, la praznicul Paştilor Domnului Dumnezeului lui Israil.


text:
Regele şi dregătorii lui şi toată obştia din Ierusalim au chibzuit să prăznuiască Paştile în luna a doua,


text:
Fiindcă nu le putuseră prăznui la vreme, din pricină că nu erau destui preoţi sfinţiţi şi nici norodul nu se adunase la Ierusalim.


text:
Şi au hotărît să dea de ştire în tot Israilul, de la Beerşeba şi până în Dan, ca toţi să vină la praznicul Paştilor Domnului Dumnezeului lui Israil, la Ierusalim, căci nu fusese de multe ori prăznuit precum este scris.


text:
Şi solii au plecat cu scrisorile din mâna regelui şi a sfetnicilor lui în toată ţara lui Israil şi a lui Iuda, după porunca regelui, şi au dat de veste: «Fii ai lui Israil! întoarceţi-vă cu pocăinţă la Domnul Dumnezeul lui Avraam, Isaac şi Israil, ca şi el să se întoarcă spre cei rămaşi, care au scăpat din mâna împăraţilor Asiriei.


text:
Nu fiţi ca părinţii şi ca fraţii voştri care n’au crezut în Domnul Dumnezeul părinţilor lor, pentru care lucru au fost daţi pustiirii, după cum vedeţi.


text:
Acum nu vă învârtoşaţi cerbicea ca părinţii voştri, ci daţi slavă Domnului şi veniţi în templul său, pe care l-a sfinţit deapururi, şi slujiţi Domnului Dumnezeului vostru, ca el să întoarcă de la voi văpaia mâniei sale.


text:
Şi dacă vă veţi întoarce cu pocăinţă la Domnul, fraţii voştri şi fiii voştri vor afla îndurare înaintea celor care i-au robit şi se vor putea întoarce în ţara aceasta, fiindcă Domnul Dumnezeul vostru este milostiv şi îndurător şi nu-şi va întoarce faţa sa de la voi, când vă veţi pocăi!»


text:
Şi solii au străbătut cetate cu cetate din ţinutul Efraimului şi al lui Manase până spre Zebulon, dar erau luaţi în râs şi batjocoriţi»


text:
Asemenea şi în Iuda a lucrat mâna Domnului ca să-i unească într’un cuget şi să aducă la îndeplinire porunca pe care regele şi sfetnicii lui o dăduseră după cuvântul Domnului.


text:
Şi s’a strâns popor mult în Ierusalim să serbeze praznicul azimelor în luna a doua – o adunare nenumărată.


text:
Şi au purces să nimicească jertfelnicele din Ierusalim, şi toate altarele tămâierilor le-au prăpădit şi le-au aruncat în valea Cedronului.


text:
Apoi au junghiat mielul Paştilor, în ziua a paisprezecea din luna a doua, iar preoţii şi leviţii de ruşine s’au sfinţit şi au adus arderi de tot în templul Domnului.


text:
Şi s’a aşezat fiecare la locul lui după rânduiala din legea lui Moise, omul lui Dumnezeu, iar preoţii stropeau cu sângele pe care îl luaseră din mâna leviţilor.


text:
Fiindcă în obştie erau mulţi care nu se curăţiseră, leviţii junghiau miei de Paşti pentru cei care nu erau curaţi ca să-i aducă Domnului,


text:
Şi astfel mult norod din seminţia lui Efraim, a lui Manase, a lui Isahar şi a lui Zebulon, cu toate că erau necuraţi, au mâncat Paştile împotriva Scripturii. Dar Iezechia se ruga pentru ei şi zicea: «Domnul cel care este bun să ierte


text:
Pe orişicine s’a sârguit cu inima să caute pe Domnul Dumnezeul părinţilor săi, cu toate că nu a avut curăţenia cerută după rânduiala templului!»


text:
În felul acesta Israiliţii care se aflau în Ierusalim au sărbătorit praznicul azimilor cu bucurie mare timp de şapte zile, iar preoţii şi leviţii lăudau zi de zi pe Domnul din instrumente potrivite cu slujba lor.


text:
Şi Iezechia grăia prietenos tuturor leviţilor care se arătau îndestul de pricepuţi în slujba Domnului. Apoi au sfârşit praznicul cel de şapte zile cu jertfele de pace, lăudând pe Domnul Dumnezeul părinţilor lor.


text:
Fiindcă regele Iezechia dăruise obştiei o mie de viţei şi şapte mii de vite mici, iar sfetnicii dăduseră şi ei o mie de viţei şi zece mii de vite mărunte pentru jertfa ridicată. Cu acest prilej au fost sfinţiţi mulţi preoţi.


text:
Şi s’a veselit toată obştia lui Iuda, împreună eu preoţii şi leviţii, şi toată obştia celor care veniseră din Israil, precum şi streinii care se strămutaseră din pământul lui Israil şi locuiau în Iuda.


text:
Şi a fost praznic cu veselie mare în Ierusalim, fiindcă din zilele lui Solomon, fiul lui David, regele lui Israil, nu mai fusese praznic ca acesta în Ierusalim.


text:
Apoi preoţii şi leviţii au purces să binecuvînteze poporul, şi glasul lor a fost auzit şi rugăciunea lor a ajuns până în locul cel sfânt al Domnului, în ceruri.


text:
Iar după ce s’au sfârşit toate acestea, toţi Israiliţii care se aflau în cetăţile Iudei au ieşit şi au sfărâmat stâlpii cei cu pisanii, au nimicit Aşerele, au dărâmat cu desăvârşire capiştile de pe înălţimi şi toate altarele din toată ţara lui Iuda, din Veniamin, din Efraim şi din Manase. Apoi toţi Israiliţii s’au întors în cetăţile lor, fiecare la casa sa.


text:
Apoi Iezechia a statornicit clase de preoţi şi leviţi după clasele lor – fiecare preot şi levit cu slujba lui: fie pentru arderile de tot, ori pentru jertfele de pace şi pentru dumnezeiasca slujbă, fie pentru cântări ori doxologii, fie pentru paza porţilor templului Domnului.


text:
Dar şi regele a făcut parte din averea sa pentru arderile de tot, pentru arderile de tot de dimineaţă şi de seară, pentru cele din Sâmbete şi la lunile noi, precum şi pentru praznice, aşa cum este scris în legea Domnului.


text:
A dat poruncă şi poporului care locuia în Ierusalim să dea partea cuvenită preoţilor şi leviţilor, ca ei să fie neclintiţi lângă legea Domnului.


text:
Şi îndată ce s’a zvonit de această poruncă, fiii lui Israil au adus cu belşug pârgă din grâu, din vin, din untdelemn, din miere şi din toate roadele ţarinii. Şi au mai adus din toate zeciuială prisoselnică.


text:
Fiii lui Israil şi ai lui Iuda care locuiau în cetăţile Iudei au adus şi ei zeciuală din vite mari şi mici, zeciuală din prinoasele afierosite Domnului Dumnezeul lor, şi le-au pus grămezi-gră-mezi,


text:
Iar când a venit Iezechia, împreună cu sfetnicii lui, şi au văzut grămezile, au binecuvântat pe Domnul şi pe poporul său Israil.


text:
I-a răspuns Azaria, arhiereul din neamul lui Ţadoc, şi i-a zis: «De când se aduc prinoase înălţate în templul Domnului, am mâncat, ne-am săturat şi a mai şi prisosit, fiindcă Domnul a binecuvântat pe poporul său. Iar prisosul iată-l în grămezile acestea!»


text:
Au adus prinoasele înălţate, zeciuială şi darurile, cu credinţă, iar pentru supravegherea lor au pus un ispravnic, pe levitul Canaania, iar al doilea pe Şimei, fratele său.


text:
Canaania şi Şimei, fratele său, aveau sub mâna lor ajutoare pe: Iehiel, Azaria, Nahat, Asael, Ierimot, Iozabad, Eliel, Ismachia, Mahat şi pe Benaia, după porunca regelui Iezechia şi a lui Azazia, principele templului lui Dumnezeu.


text:
Şi Core, fiul lui Imna levitul, portarul de la răsărit, priveghea darurile care se aduceau de bună voie Domnului, ca să se dea Domnului prinoasele înălţate şi prea sfintele daruri,


text:
Iar lângă ei slujeau cu credinţă în cetăţile preoţeşti: Eden, Veniamin, Ieşua, Şemaia, Amaria şi Şecania, ca să se dea fraţilor lor din aceeaşi tagmă partea lor, celui mai în vârstă ca şi celui mai tânăr,


text:
Afară de bărbaţii cei trecuţi în catagrafia neamului de la treizeci de ani şi mai în sus, toţi aceia care veneau zi de zi în templul Domnului ca să-şi facă slujba lor potrivit cerinţelor tagmei lor.


text:
Catagrafia aceasta se alcătuia astfel: erau trecuţi preoţii după familiile lor, apoi leviţii după slujbele lor şi după clasele lor, de la douăzeci de ani şi mai mari,


text:
Şi erau înscrişi cu toţi copiii, femeile, feciorii şi fiicele lor, adică toată familia, căci ei se îndeletniceau cu credincioşie cu lucrurile sfinte.


text:
Pentru neamul lui Aaron, pentru preoţii care locuiau în ţinutul dimprejurul cetăţilor, erau în fiecare cetate oameni arătaţi pe nume ca să le dea partea cuvenită la toţi preoţii şi leviţii înscrişi.


text:
Iată ce fel de lucruri a făcut Iezechia în toată ţara lui Iuda! El a săvârşit lucruri bune, plăcute şi adevărate înaintea Domnului Dumnezeului său.


text:
Şi în toate lucrările pe care le-a început ori pentru slujba din templul Domnului, ori pentru paza legii şi a poruncilor lui, el, năzuind spre Dumnezeul său, le-a făcut din toată inima şi a avut izbândă.


text:
După aceste lucruri şi această râvnă pentru credinţă, a pornit Sanherib, împăratul Asiriei, şi, după ce a intrat în Iuda, a împresurat cetăţile întărite şi cugeta să le cucerească pentru sine.


text:
S’a sfătuit cu sfetnicii şi cu vitejii săi, ca să astupe izvoarele de apă de dinafară cetăţii, şi ei l-au ajutat.


text:
Atunci s’a adunat popor mult şi a astupat toate izvoarele precum şi pârâul care curgea prin cetate şi zicea: «Când va veni împăratul Asiriei, pentru ce să găsească atâta apă?»


text:
Apoi s’a aşezat cu nădejde pe lucru şi a zidit orice spărtură din zid, şi a înălţat deasupra turnuri, a zidit pe dinafară alt zid, a întărit Milo în cetatea lui David şi a făcut multe arme de aruncat şi scuturi;


text:
A pus căpitani războinici în fruntea poporului şi i-a strâns la el în piaţa de la poarta cetăţii şi prieteneşte le-a grăit aşa:


text:
«Fiţi bărbătoşi şi îndrăzneţi! Nu vă temeţi şi nu vă înspăimântaţi în faţa împăratului Asiriei şi în faţa oştirii care este cu el, căci cu noi este una mult mai numeroasă decât a lui!


text:
Cu el e un braţ de carne, iar cu noi este Domnul Dumnezeul nostru care ne ajută şi luptă în războaiele noastre!» Şi poporul a crezut în cuvintele lui Iezechia, regele Iudei.


text:
După acestea, Sanherib, împăratul Asiriei, care se afla cu toată oştirea în faţa Lachişului, a trimis pe dregătorii săi la Iezechia, regele lui Iuda, şi la toţi Iudeii care se aflau în Ierusalim, cu poruncă să le spună:


text:
Iată, Iezechia vă înşeală şi vă lasă să muriţi de foame şi de sete ademenindu-vă: Domnul Dumnezeul nostru ne va mântui din mâna împăratului Asiriei!


text:
Acest Iezechia a desfiinţat înălţimile şi jertfelnicele şi a poruncit lui Iuda şi Ierusalimului zicând: «Înaintea unui singur jertfelnic să vă închinaţi şi lui să-i aduceţi tămâieri!»


text:
Nu ştiţi voi oare ce am făcut eu şi părinţii mei cu toate popoarele împărăţiilor? Au putut oare dumnezeii popoarelor din aceste împărăţii să scape ţara lor din mâna mea?


text:
Care dintre toţi dumnezeii popoarelor acestora, pe care părinţii mei le-au nimicit, a putut să scape pe poporul său din mâna mea, ca şi Dumnezeul vostru să vă poată scăpa din mâna mea?


text:
Şi acum să nu vă năucească şi să nu vă înşele pe voi Iezechia cu astfel de vorbe! Să nu-l credeţi, fiindcă nici un dumnezeu al vreunui popor sau al vreunei împărăţii n’a putut să scape poporul său din mâna mea şi din mâna părinţilor mei, cu atât mai vârtos Dumnezeul vostru nu vă va putea mântui din mâna mea!»


text:
Sanherib a scris şi scrisori în care hulea pe Domnul Dumnezeul lui Israil şi ca să-l defaime zicea: «După cum dumnezeii popoarelor din împărăţii n’au putut să scape pe poporul lor din mâna mea, tot aşa Dumnezeul lui Iezechia nu va putea mântui pe poporul său din mâna mea!»


text:
Şi au strigat cu glas tare la poporul din Ierusalim care se afla pe ziduri, în limba evreiască, ca să-l înspăimânte şi să bage frica în el, şi astfel să cuprindă cetatea,


text:
Şi vorbeau despre Dumnezeul Ierusalimului, ca despre dumnezeii popoarelor păgâne, care sunt lucruri de mâini omeneşti.


text:
Dar când regele Iezechia şi Isaia proorocul, fiul lui Amos, au început să se roage şi au strigat la cer,


text:
A trimis Domnul un înger care a nimicit în tabără toţi oştenii împăratului Asiriei, cu generali şi cu căpitani. Şi s’a întors ruşinat în ţara lui, şi intrând în templul dumnezeului lui, unul din cei ieşiţi din coapsele lui l-a doborît cu sabia.


text:
Aşa a mântuit Domnul pe Iezechia şi pe toţi locuitorii Ierusalimului din mâna lui Sanherib, împăratul Asiriei, şi din mâna tuturor vrăjmaşilor lui şi de jur-împrejur le-a dat tihnă.


text:
Mulţi au adus Domnului daruri în Ierusalim, iar lui Iezechia scumpeturi. Şi după aceasta el s’a ridicat în ochii tuturor popoarelor.


text:
În vremea aceea s’a îmbolnăvit Iezechia de moarte şi s’a rugat Domnului, şi el l-a auzit şi i-a dat un semn minunat.


text:
Dar Iezechia n’a răsplătit binefacerea pe care o primise, ci s’a trufit în inima lui, din care pricină s’a abătut mânia lui Dumnezeu peste el şi peste Iuda şi Ierusalim.


text:
Atunci Iezechia s’a smerit din trufia lui şi împreună cu el şi locuitorii Ierusalimului, drept aceea mânia Domnului nu s’a mai abătut peste ei în vremea domniei lui Iezechia.


text:
Şi Iezechia a avut bogăţie şi slavă multă foarte şi şi-a făcut vistierii pentru argint, pentru aur şi pentru pietre preţioase, pentru mirezme, pentru scuturi şi pentru tot felul de odoare,


text:
Aşijderea şi jitniţe pentru strânsul roadelor: grâu, vin şi untdelemn, staule pentru fel şi fel de vite şi târle pentru oi.


text:
Şi-a zidit cetăţi, a avut turme mari de oi şi de vite, fiindcă Dumnezeu i-a dat avere peste măsură de multă.


text:
Şi tot Iezechia a astupat cursul cel de sus al Ghihonului şi l-a îndreptat în jos prin partea de apus a cetăţii lui David. Şi în toate lucrările sale Iezechia a izbutit.


text:
Iar când solii împăratului, din Babilon, care fuseseră trimişi să-l întrebe despre semnul minunat întâmplat în ţară, au venit la el, Domnul nu l-a părăsit decât ca să-l ispitească şi să cunoască tot din inima lui.


text:
Celelalte fapte ale domniei lui Iezechia, precum şi evlavia lui, sunt scrise în vedenia lui Isaia proorocul, fiul lui Amos, şi în «Cartea regilor lui Iuda şi ai lui Israil».


text:
Şi a adormit Iezechia cu părinţii săi şi l-au îngropat într’un loc, în gropniţeie fiilor lui David. La moartea lui, tot Iuda şi locuitorii Ierusalimului i-au arătat mare cinste. În locul său a ajuns rege fiul său Manase.


text:
Când s’a suit Manase pe tron, era de doisprezece ani, şi cincizeci şi cinci de ani a fost rege în Ierusalim.


text:
El a făcut fapte rele în ochii Domnului, luându-se după ticăloşiile păgânilor pe care i-a alungat Domnul din faţa fiilor lui Israil.


text:
El a clădit iarăşi înălţimile pe care le dărâmase părintele său Iezechia, a ridicat jertfelnice în cinstea Baalilor, a făcut Aşere şi s’a închinat la toată oastea cerească şi i-a slujit ei;


text:
A clădit jertfelnice în templul Domnului, despre care Domnul spusese: «În Ierusalim va sălăşlui numele meu deapururi!»


text:
El a ars pe fiul său în foc în valea Ben-Hinom, a făcut vrăjitorie, fermecătorie şi magie, şi-a adus ghicitori cu morţi si cititori în stele, şi a sporit necredinţa înaintea Domnului ca să-l întărâte.


text:
A făcut idoli ciopliţi în piatră, pe care i-a aşezat în templul Domnului, despre care Dumnezeu zisese lui David şi lui Solomon, fiul său: «În templul acesta şi în Ierusalimul pe care l-am ales din toate seminţiile lui Israil îmi voi pune numele meu deapururi!


text:
Şi nu voi clinti piciorul lui Israil din pământul pe care l-am dăruit părinţilor lor, numai dacă va păzi cu credinţă tot ceea ce i-am poruncit lui: toată legea, poruncile şi îndreptările orânduite de Moise!»


text:
Dar Manase a dus la rătăcire pe Iuda si pe locuitorii Ierusalimului, încât ei au săvârşit fapte şi mai rele decât păgânii pe care îi stârpise Domnul din faţa fiilor lui Israil.


text:
Din care pricină Domnul a adus peste ei pe căpitanii armatei împăratului Asiriei, care au prins pe Manase de viu şi, după ce l-au aruncat în lanţuri de aramă, l-au dus în Babilon.


text:
Iar în strâmtorarea lui s’a rugat fierbinte Domnului Dumnezeului său şi s’a umilit tare în faţa Dumnezeului părinţilor săi,


text:
Şi i s’a rugat şi i s’a închinat, şi el i-a ascultat rugăciunea lui din inimă şi l-a adus înapoi la Ierusalim în ţara lui. Atunci a cunoscut Manase că Domnul este Dumnezeu.


text:
După aceasta el a zidit zidul cel dinafară al cetăţii lui David, la apus de Ghihon, în vale, până la Poarta Peştilor, a înconjurat Ofelul şi l-a înălţat tare, apoi a aşezat căpetenii de oştire în toate cetăţile întărite ale lui Iuda,


text:
A dat afară din templul Domnului pe dumnezeii cei streini şi idolii şi toate jertfelnicele pe care le ridicase în muntele templului Domnului şi în Ierusalim şi le-a zvârlit din cetate.


text:
Şi a zidit iarăşi jertfelnic Domnului şi a adus jertfe pe el, jertfe de pace si de mulţumire, poruncind lui Iuda să se închine Domnului Dumnezeului lui Israil.


text:
Cealaltă istorie a vieţii lui Manase, rugăciunea lui cea către Domnul şi cuvintele proorocilor care au fost rostite în numele Domnului Dumnezeului lui Israil, iată se află în «Istoria regilor lui Israil»,


text:
Iar rugăciunea lui şi cum a fost ascultat, toate păcatele şi păgânătatea lui, meleagurile pe care a clădit capişti pentru înălţimi, unde a aşezat Aşere şi idoli înainte de a se pocăi, iată sînt scrise în «Istoria proorocilor».


text:
Şi a adormit Manase cu părinţii săi şi l-au îngropat în grădina palatului său, iar în locul său s’a suit pe tron fiul său Amon.


text:
El a săvârşit fapte rele în ochii Domnului, precum a făcut şi Manase, părintele său, iar tuturor idolilor pe care îi făcuse Manase, tatăl său, el le-a adus jertfe şi li s’a închinat.


text:
Şi nu s’a pocăit în faţa Domnului precum s’a pocăit Manase, părintele său, ci dimpotrivă Amon a sporit în vinovăţie.


text:
Însă poporul ţării a omorît pe toţi uneltitorii împotriva regelui Amon. Şi în locul său poporul a aşezat rege pe fiul său Iosia.


text:
El a făcut lucruri plăcute în ochii Domnului, mergând pe căile strămoşului său David, fără ca să dea la dreapta ori la stânga.


text:
În anul al optulea al domniei lui, deşi era tânăr, a început să caute pe Dumnezeul lui David, străbunul său, iar în anul al doisprezecelea a început să cureţe ţara lui Iuda şi Ierusalimul de înălţimile cu jertfelnice, de Aşere, de idoli ciopliţi şi turnaţi.


text:
În faţa lui au fost dărâmate jertfelnicele Baalilor, şi statuile închinate soarelui de deasupra lor le-a sfărâmat, Aşerele şi idolii ciopliţi şi turnaţi i-a făcut fărîme şi pulbere, pe care a presu-rat-o pe mormintele celor care le aduseseră jertfe,


text:
Tot aşa în cetăţile lui Manase, ale lui Efraim şi ale lui Simeon, până în ţinutul Neftali, în mijlocul dărâmăturilor lor,


text:
A dat la pămînt altarele lor, Aşerele şi idolii i-a sfărâmat şi i-a prefăcut în pulbere, toate statuile închinate soarelui le-a dărâmat în toată ţara lui Israil şi apoi s’a întors la Ierusalim.


text:
În anul al optsprezecelea al stăpânirii lui, – cu gând ca să cureţe ţara şi templul de idoli, – a trimis pe Şafan, fiul lui Atalia, pe Maaseia, cârmuitorul cetăţii, şi pe Ioab, fiul lui Ioahaz cronicarul, ca să dreagă templul Domnului Dumnezeului său.


text:
Şi când au venit la arhiereul Hilchia, i-au dat argintul care fusese adus în templul Domnului şi pe care îl strânseseră leviţii portari, din Manase şi Efraim, de la ceilalţi Israiliţi, ca şi din tot ţinutul lui Iuda şi Veniamin şi de la locuitorii Ierusalimului.


text:
Şi anume l-au încredinţat meşterilor de lucrări puşi să ia seama la templul Domnului şi să plătească pe lucrătorii tocmiţi să dreagă templul şi să-l aducă în stare bună.


text:
La rândul lor, ei l-au trecut dulgherilor şi zidarilor pentru cumpăratul pietrelor cioplite, grindăriei şi bârnelor trebuincioase la clădirile pe care le stricaseră regii lui Iuda.


text:
Aceşti oameni lucrau cu râvnă la lucrul lor, şi aveau supraveghetori pe leviţii Iahat şi Obadia, din neamul lui Merari, şi pe Zaharia şi Meşulam, din neamul lui Cahat, ca îndrumători. Alţi leviţi, iscusiţi într’ale uneltelor muzicale,


text:
Erau puşi peste salahori, iar peste toţi cei care făceau câte o treabă erau supraveghetori. Unii din leviţi erau scriitori, dregători şi portari.


text:
În clipa când scoteau argintul care fusese adus în templul Domnului, Hilchia arhiereul a găsit cartea legii Domnului care fusese dată prin mâna lui Moise.


text:
Atunci Hilchia a început a vorbi şi a zis lui Şafan scriitorul: «Am găsit cartea legii în templul Domnului!» Şi Hilchia arhiereul a dat cartea lui Şafan.


text:
Şi Şafan a dus-o regelui, căruia i-a dat şi răspunsul: «Tot ce a fost încredinţat robilor tăi, ei au îndeplinit!


text:
Ei au luat tot argintul care se afla în templul Domnului şi l-au dat în mâna celor puşi să ia seama şi în mâna meşterilor de lucrări!»


text:
Şafan scriitorul a împărtăşit regelui şi acest lucru: «Arhiereul Hilchia mi-a înmânat o carte». Şi Şafan a citit înaintea regelui dintr’însa.


text:
Şi a poruncit lui Hilchia, lui Ahicam, fiul lui Şafan, lui Abdon, fiul lui Miheia, lui Şafan scriitorul şi lui Asaia, slujitorul regelui, aşa:


text:
«Duceţi-vă şi întrebaţi pe Domnul despre mine şi despre cei care au mai rămas în Israil şi Iuda, pentru cuprinsul acestei cărţi care a fost găsită, căci mare este mânia Domnului ce s’a vărsat peste noi, fiindcă părinţii noştri n’au păzit cu credinţă poruncile Domnului, precum sunt scrise în cartea aceasta».


text:
Atunci Hilchia împreună cu cei cărora le poruncise regele s’au dus la proorociţa Hulda, femeia lui Şalum veşmântarul, fiul lui Tochat, fiul lui Hasra, care locuia în Ierusalim, în despărţământul al doilea, şi i-au grăit ei despre aceasta.


text:
Aşa grăieşte Domnul! Iată, voi aduce nenorociri peste locul acesta şi peste locuitorii lui toate blestemele care sunt scrise în cartea care a fost citită în faţa regelui lui Iuda.


text:
Din pricină că m’au părăsit şi au adus tămâieri altor dumnezei ca să-mi aţâţe mânia cu făpturile mâinilor lor; mânia mea s’a aprins peste locul acesta şi nu se va stinge.


text:
Şi regelui lui Iuda care v’a mânat pe voi să întrebaţi pe Domnul, aşa să-i spuneţi: Aşa zice Domnul Dumnezeul lui Israil! Cât despre cuvintele pe care tu le-ai auzit,


text:
Din pricină că te-ai căit în inima ta şi te-ai smerit în faţa lui Dumnezeu când ai auzit cuvintele mele împotriva locului acesta şi a locuitorilor lui şi te-ai umilit şi ţi-ai sfâşiat veşmintele tale şi ai plâns înaintea mea, pentru aceasta şi eu te-am ascultat», – zice Domnul.


text:
«Iată că te voi adăoga la părinţii tăi şi în pace te vei pogori în mormântul tău, fără ca ochii tăi să vadă toate nenorocirile pe care eu le voi aduce peste locul acesta şi peste locuitorii lui!» Acesta a fost răspunsul pe care ei l-au adus regelui.


text:
Şi regele s’a suit în templul Domnului împreună cu toţi Iudeii şi locuitorii Ierusalimului, preoţii şi leviţii, precum şi tot norodul de la mic până la mare, şi el a citit în auzul lor toate cuvintele cărţii legământului care a fost găsită în templul Domnului.


text:
Şi regele a stat în jilţul său şi a încheiat legământ înaintea Domnului ca să umble în calea Domnului şi să păzească poruncile lui, descoperirile lui şi legile lui din toată inima şi din tot sufletul lui şi să fie cu râvnă pentru poruncile legământului scrise în cartea aceasta.


text:
Şi el a cuprins în legământul acesta pe toţi cei care se aflau în Ierusalim şi în Veniamin. Şi locuitorii Ierusalimului au început să vieţuiască după legământul lui Dumnezeu, Dumnezeul părinţilor lor.


text:
Apoi Iosia a înlăturat toţi idolii din toate ţinuturile fiilor lui Israil şi a silit pe toţi cei ce se aflau în Ierusalim să se închine Domnului Dumnezeului lor. În toate zilele vieţii lui, ei nu s’au depărtat de Domnul Dumnezeul părinţilor lor.


text:
Şi Iosia a prăznuit în Ierusalim Paştile Domnului, şi a fost junghiat mielul Paştilor în a paisprezecea zi din luna întâia.


text:
Iar leviţilor care învăţau pe tot Israilul şi care erau sfinţiţi pentru Domnul, le-a zis: «Puneţi sfântul chivot în templul pe care l-a zidit Solomon, fiul lui David, regele lui Israil. Nu-l mai duceţi pe umere! Acum slujiţi pe Domnul Dumnezeul vostru şi pe poporul său Israil.


text:
Fiţi gata, după familiile voastre din clasele voastre, după rânduiala lui David, regele lui Israil, şi după pravila lui Solomon, fiul său.


text:
Slujiţi în templu la rând, după clasele familiilor fraţilor voştri, pe fiii poporului, şi anume în fiecare clasă să fie câte o ramură dintr’o familie de leviţi.


text:
Junghiaţi mielul Paştilor, sfinţiţi-vă şi pregătiţi-l pentru fraţii voştri, ca să-l prăznuiască după cuvântul lui Dumnezeu pe care l-a dat prin Moise.»


text:
Atunci Iosia a dăruit oamenilor din popor treizeci de mii de vite mici, miei şi iezi, toate ca jertfă înălţată de Paşti, pentru toţi cei de faţă, şi trei mii de boi din averea regelui.


text:
Principii lui dăruiră de bună voie o jertfă înălţată preoţilor şi leviţilor. Hilchia, Zaharia şi Iehiel, principii templului lui Dumnezeu, dăruiră pentru Paşti două mii şase sute de miei şi trei sute de vite mari;


text:
Canaania, Şemaia şi Natanail, fraţii lui, Haşabia, Ieiel şi Iozabad, principii leviţilor, dădură leviţilor pentru jertfa înălţată de Paşti cinci mii de miei şi cinci sute de vite mari.


text:
Şi slujba a fost rânduită aşa: preoţii au stat la locul lor şi leviţii după clasele lor, potrivit poruncii regelui.


text:
Şi au junghiat mielul Paştilor. Leviţii jupuiau dobitoacele, iar preoţii stropeau cu sângele pe care îl luau din mâna lor.


text:
Ei puneau deoparte carnea pentru arderea de tot s’o dea cetelor de familii de oameni din popor ca să o aducă Domnului, precum este scris în cartea lui Moise. La fel au făcut şi cu vitele cele mari.


text:
Şi au fript mielul Paştilor după rânduiala, apoi au fiert darurile sfinte în căldări, în oale şi în tigăi şi le-au adus degrabă oamenilor din popor.


text:
Apoi au pregătit Paştile pentru ei şi pentru preoţi, deoarece preoţii, fiind din neamul lui Aaron, au avut de lucru cu aducerea arderilor de tot şi cu grăsimile până noaptea, de aceea leviţii au pregătit Paştile pentru ei şi pentru preoţi, urmaşii lui Aaron.


text:
Cântăreţii, fiii lui Asaf, erau la slujba lor, după porunca lui David, Asaf, Heman şi Iedutun, văzătorii regelui, şi tot aşa portarii la fiecare poartă. Ei n’au fost nevoiţi să-şi lase slujba lor, fiindcă leviţii, fraţii lor, au pregătit Paştile pentru ei.


text:
Aşa a fost rânduită în ziua aceea toată dumnezeiasca slujbă, ca să se prăznuiască Paştile şi să se aducă arderi de tot pe jertfelnicul Domnului, după pravila regelui Iosia.


text:
În vremea aceea, fiii lui Israil care se aflau acolo au prăznuit Paştile şi sărbătoarea azimelor şapte zile.


text:
Şi nici un Paşte n’a fost prăznuit astfel în Israil din vremea proorocului Samuil, şi nici unul din regii lui Israil n’a prăznuit vreodată Paştile aşa cum l-a prăznuit regele Iosia, preoţii, leviţii, tot Iuda şi Israilul care se afla acolo şi locuitorii Ierusalimului.


text:
După toate acestea, după ce Iosia a adus în bună stare templul, a purces Neco, împăratul Egiptului, să facă război, la Carchemiş pe Eufrat. Atunci Iosia a ieşit în întâmpinarea lui.


text:
Dar Neco a trimis soli la el să-i spună: «Ce am eu cu tine, rege al lui Iuda? Eu n’am pornit împotriva ta acum, ci împotriva unei case cu care fac război, şi Dumnezeu mi-a spus să dau zor. Dă-te laoparte din faţa lui Dumnezeu care este cu mine, ca nu cumva să te ucidă.»


text:
Şi Iosia nu s’a dat laoparte din faţa lui, ci şi-a schimbat hainele ca să se lupte cu el, şi n’a ascultat de vorba lui Neco, cu toate că era din gura lui Dumnezeu. Şi a venit să dea bătălia în şesul Meghidonului.


text:
Atunci arcaşii au ţintit în regele Iosia. Şi regele a zis către slugile sale: «Luaţi-mă de aici, căci sunt greu rănit!»


text:
Şi slugile sale l-au luat din carul de luptă şi l-au pus în alt car al lui şi l-au adus la Ierusalim. Şi el a murit şi a fost înmormântat în mormântul părinţilor săi. Tot Iuda şi Ierusalimul au plâns pe Iosia.


text:
Şi Ieremia a alcătuit un cântec de jale pentru Iosia, iar de atunci toţi cântăreţii şi cântăreţele au pomenit de Iosia în cântecele lor de jale, până în ziua de azi, care lucru a ajuns obicei în Israil. Acestea se găsesc în «Plângeri».


text:
Faptele lui, de la cele dintâi până la cele de pe urmă, iată sunt scrise în «Cartea regilor lui Israil şi ai lui Iuda».


text:
Atunci norodul ţării a luat pe Ioahaz, fiul lui Iosia, şi l-a făcut rege în Ierusalim în locul tatălui său Iosia.


text:
Şi împăratul Egiptului l-a îndepărtat de la tron, ca să nu mai fie rege în Ierusalim, şi a supus ţara la o dajdie de o sută de talanţi de argint şi un talant de aur.


text:
Apoi împăratul Egiptului a pus rege în Iuda şi Ierusalim pe frate-său Eliachim, căruia i-a schimbat numele în Ioachim, iar pe Ioahaz l-a luat Neco şi l-a dus în Egipt.


text:
Ioachim era de douăzeci şi cinci de ani când a ajuns rege, iar în Ierusalim a domnit unsprezece ani, făcând fapte rele în ochii Domnului Dumnezeului său.


text:
Împotriva lui a venit cu război Nabucodonosor, împăratul Babilonului, şi l-a aruncat în lanţuri de aramă, ca să-l ducă în Babilon.


text:
O parte din odoarele templului Domnului, Nabucodonosor le-a adus în Babilon şi le-a aşezat în palatul său din Babilon.


text:
Celelalte fapte ale domniei lui Ioachim, ticăloşiile pe care le-a făptuit precum şi răutatea care era într’însul, iată, sunt scrise în «Cartea regilor lui Israil şi Iuda». Iar în locul său s’a suit pe tron fiul său Iehoiachin.


text:
Iehoiachin era în vârstă de opt ani când s’a suit pe tron, iar În Ierusalim a domnit trei luni şi zece zile. El a făcut fapte rele în ochii Domnului.


text:
După un an, împăratul Nabucodonosor a poruncit să-l aducă în Babilon, împreună cu odoarele templului Domnului, iar în locul lui a pus rege peste Iuda şi Ierusalim pe frate-său Sedechia.


text:
Când a ajuns rege, Sedechia era în vârstă de douăzeci şi unu de ani, iar în Ierusalim a fost rege unsprezece ani.


text:
El a săvârşit fărădelegi în ochii Domnului Dumnezeului său şi nu s’a umilit în faţa cuvintelor proorocului Ieremia, cele pornite din gura Domnului.


text:
Dar s’a răzvrătit şi împotriva împăratului Nabucodonosor, care l-a pus să-i jure credinţă în numele lui Dumnezeu. El s’a arătat tare la cerbice şi şi-a învârtoşat inima ca să nu se întoarcă la Domnul Dumnezeul lui Israil.


text:
Aşijderea şi toţi principii preoţilor şi poporul au sporit în necredinţa lor, făptuind toate ticăloşiile păgânilor şi pângărind templul Domnului pe care îl sfinţise în Ierusalim.


text:
Din această pricină Domnul Dumnezeul părinţilor lor le-a trimis prevestiri la vreme, prin gura trimişilor săi, fiindcă se îndura de poporul său şi de locaşul său.


text:
Dar ei şi-au bătut joc de trimişii lui Dumnezeu, şi au nesocotit cuvintele lui şi au făcut de ocară pe proorocii lui, încât mânia lui Dumnezeu s’a întărâtat împotriva poporului său, fără chip de scăpare.


text:
Şi Domnul a îngăduit împăratului Caldeilor să năvălească peste ei şi el a trecut pe tineri prin ascuţişul săbiei în templu, şi n’a cruţat nici pe tânăr, nici pe fecioară, nici pe bătrân şi nici pe bătrânul cu părul alb, ci totul l-a dat în mâna lui,


text:
Iar toate odoarele templului lui Dumnezeu, mari şi mici, vistieriile templului Domnului, comorile regelui şi ale dregătorilor lui, toate le-a dus în Babilon.


text:
Apoi a pus foc templului Domnului si a dărâmat zidul Ierusalimului. Toate palatele dintr’însul le-a ars cu foc şi toate lucrurile de preţ le-a nimicit.


text:
Iar pe cei care au scăpat din ascuţişul săbiei i-a adus robi în Babilon, şi au rămas robi lui şi feciorilor lui până în vremea domniei Perşilor,


text:
Ca să se împlinească cuvântul cel grăit prin gura lui Ieremia: «până ce ţara se va bucura de vremea ei de odihnă»; căci în toată vremea cât a fost pustie a avut odihnă, până, la împlinirea celor şaptezeci de ani.


text:
Ci în anul întâi al lui Cirus, împăratul Perşilor, ca să se împlinească cuvântul Domnului, cel grăit prin gura lui Ieremia, a trezit Domnul duhul lui Cirus, împăratul Perşilor, care a dat în toată împărăţia prin grai şi prin scris acest hrisov împărătesc:


text:
«Aşa grăieşte Cirus, împăratul Perşilor! Toate împărăţiile pământului mi le-a dat mie Domnul Dumnezeul cerului! El însuşi mi-a poruncit să-i zidesc templu în Ierusalimul cel din Iuda. Cine din voi este din poporul său? Domnul Dumnezeul său să fie cu el şi să plece!»


text:
În anul cel dintâi al lui Cirus, împăratul Persiei, ca să se împlinească cuvântul Domnului cel grăit prin gura proorocului Ieremia, Domnul insuflă pe Cirus, împăratul Persiei, sa vestească prin viu grai în toată împărăţia lui, aşijderea şi prin hrisov cele ce urmează:


text:
«Aşa rosteşte Cirus, împăratul Persiei! Toate împărăţiile pământului mi le-a dat mie Domnul Dumnezeul cerului şi el însuşi mi-a poruncit ca să-i zidesc templu în Ierusalimul cel din Iuda.


text:
Deci, oricine din voi, care sunteţi din poporul lui, vrea să meargă de bună voie, să pornească cu ajutorul Domnului său, la Ierusalim, în Iudeea, ca să zidească templul Domnului Dumnezeului lui Israil, adică Dumnezeul din Ierusalim.


text:
Şi oricine a mai rămas din Iuda, în oricare ţinut ar locui, oamenii locului aceluia să-i vină într’ajutor, cu argint, cu aur, cu cai şi cu vite, cât şi cu daruri de bună voie pentru templul lui Dumnezeu din Ierusalim.


text:
Atuncii, capii familiilor lui Iuda şi Veniamin, preoţii şi leviţii, toţi aceia cărora Dumnezeu le-a aţâţat duhul, se porniră la drum ca să zidească templul Domnului din Ierusalim.


text:
Şi toţi vecinii lor le veniră într’ajutor cu odoare de argint, de aur, cu cai şi cu vite şi cu scnmpeturi, fără să se mai socotească darurile de bună voie.


text:
Pe lângă acestea, împăratul Cirus porunci să scoată toate odoarele templului Domnului, pe care le luase Nabucodonosor din Ierusalim şi le pusese în templul dumnezeului său.


text:
Atunci Cirus, împăratul Persiei, porunci să le scoată şi le încredinţa lui Mitridate vistiernicul, care le-a dat cu număr în seama lui Şeşbaţar, voevodul Iudeei.


text:
Toate odoarele de aur şi de argint au fost cinci mii patru sute şaizeci şi nouă. Pe toate acestea le luă Şeşbaţar cu el, când se întoarseră cei duşi în robie, din Babilon la Ierusalim.


text:
Iată şi locuitorii din ţara lui Iuda care s’au întors din robie, adică aceia pe care Nabucodonosor, împăratul Babilonului, îi dusese odinioară robi în Babilon. Şi ei s’au întors acasă în Ierusalim şi Iuda, fiecare în cetatea patriei lui.


text:
Ei veniră împreună cu Zorobabel, Iosua, Neemia, Azaria, Raamia, Mardoheu, Bilşan, Mispar, Bigvai, Rehum, Baana. Numărul oamenilor din poporul lui Israil a fost:


text:
Familiile portarilor: Fiii lui Şalum, fiii lui Ater, fiii lui Talmon, fiii lui Acub, fiii lui Hatita, fiii lui Şobai, toţi la un loc o sută treizeci şi nouă.


text:
Iată şi pe cei care au venit din Tel-Melah, Tel-Harşa, Cherub-Adam, şi Imer şi care nu au putut dovedi că familia lor şi seminţia se trag din Israil:


text:
Şi dintre fiii preoţilor; fiii lui Habaia, fiii lui Hacoţ, fiii lui Barzilai, acel care s’a însurat cu una din fiicele lui Barzilai Galaaditul şi care luase numele lui.


text:
Aceştia căutară în hrisoave şi în cărţile spiţei neamurilor, dar nu s’au putut găsi, de aceea ei fură socotiţi ca necuraţi şi scoşi din preoţie.


text:
Şi ocârmuitorul îi opri să mănânce din cele prea sfinte, până când arhiereul va întreba pe Dumnezeu prin Urim şi Tumim.


text:
Afară de robii şi roabele lor în număr de şapte mii trei sute treizeci şi şapte, iar printre ei mai erau două sute patruzeci şi cinci de cântăreţi şi cântăreţe.


text:
Unii dintre capii de familii, îndată ce au ajuns la templul lui Dumnezeu din Ierusalim, dădură de bună voie daruri, ca să-l ridice pe locul lui cel de altădată,


text:
Fiecare după puterea lor. Ei dăruiră la vistieria ridicării templului şaizeci şi una de mii de darici de aur şi cinci mii de mine de argint, aşijderea o sută de odăjdii preoţeşti.


text:
Preoţii şi leviţii, cântăreţii şi portarii şi slugile templului se aşezară în Ierusalim şi în oraşele lor, iar tot poporul lui Israil se aşeză în cetăţile lui.


text:
Iar în luna a şaptea, după ce fiii lui Israil se aşezaseră în cetăţile lor, se adună tot poporul ca un om în Ierusalim.


text:
Atunci începură arhiereul Iosua, fiul lui Ioţadac, şi fraţii lui, preoţii, şi Zorobabel, feciorul lui Salatiil, împreună cu fraţii lui şi zidiră jertfelnicul Dumnezeului lui Israil ca să aducă pe el arderi de tot, precum este scris în legea lui Moise, omul lui Dumnezeu.


text:
Atunci se adunară mulţi dintre locuitorii ţării şi ridicară un jertfelnic pe vechile lui temelii. Căci cu toată duşmănia tuturor locuitorilor ţării, ei prinseră curaj şi jertfiră pe el jertfe pentru Domnul la timpul hotărît şi arderi de tot, dimineaţa şi seara.


text:
Atunci prăznuiră sărbătoarea corturilor precum este scris în lege şi aduseră arderi de tot în fiecare zi după numărul rânduit zi de zi


text:
Şi după aceasta, arderi de tot deobşte şi arderi de tot pentru Sâmbete şi pentru lunile noi şi pentru toate sărbătorile Domnului, cât şi pentru toţi cei care aduceau Domnului daruri de bună voie.


text:
Din ziua cea dintâi a lunii a şaptea ei au început să aducă arderi de tot pentru Domnul, cu toate că în vremea aceea nu fusese pusă temelia templului Domnului.


text:
Şi s’au plătit bani cioplitorilor de piatră şi dulgherilor, iar afară de aceasta mâncare şi băutură şi untdelemn celor din Sidon şi celor din Tir, ca să aducă butuci de cedru din Liban, pe mare, la Iafa, potrivit învoielii pe care o dobândiseră de la Cirus, împăratul Persiei.


text:
În anul al doilea după sosirea lor la templul lui Dumnezeu în Ierusalim, în luna a doua, Zorobabel, feciorul lui Salatiil şi cu Iosua, fiul lui Ioţadac, şi ceilalţi fraţi ai lor, preoţii şi leviţii şi toţi cei care se întorseseră din robie în Ierusalim, începură lucrul zidirii şi orânduiră pe leviţii de la douăzeci de ani şi mai în vârstă să supravegheze lucrul templului Domnului.


text:
Atunci Iosua împreună cu feciorii lui şi cu fraţii lui, Cadmiel împreună cu fiii săi şi cu fraţii săi şi Binui şi Hodavia se legară să supravegheze pe lucrătorii care lucrau la zidirea templului Domnului, aşijderea şi familia lui Henadad împreună cu fiii lor şi cu fraţii lor şi leviţii.


text:
Şi când meşterii ziditori puseră temelia templului Domnului, preoţii stăteau înveşmântaţi în odăjdii şi cu trâmbiţe, iar leviţii din familia lui Asaf cu chimvale, ca să laude pe Domnul după chipul lui David, regele lui Israil.


text:
Şi au început să proslăvească şi să să laude pe Domnul: «Că este bun, că în veac ţine mila lui pentru Israil!» Şi tot poporul striga din răsputeri de bucurie, lăudând pe Domnul la punerea temeliei templului Domnului.


text:
Şi mulţi preoţi, leviţi şi capi de familie bătrâni, care văzuseră templul cel dintâi, acum când s’a pus temelia acestuia, izbucniră în hohote de plâns, în vreme ce sub ochii lor se punea temelia. Şi mulţi alţii strigau din răsputeri cu glas de bucurie.


text:
Dar poporul nu putea să osebească strigătul de bucurie de plânsetul bătrânilor norodului, fiindcă poporul striga din răsputeri, iar răsunetul lui se auzea până departe.


text:
Când vrăjmaşii lui Iuda şi Veniamin auziră că cei întorşi din robie au început să zidească templu pentru Domnul Dumnezeul lui Israil,


text:
Se apropiară de Zorobabel şi de Iosua şi de capii de familie şi le grăiră lor: «Să clădim şi noi laolaltă cu voi, căci si noi ca şi voi cinstim pe Dumnezeul vostru, şi lui i-am adus noi jertfe, din zilele lui Asarhadon, împăratul Asiriei, care ne-a aşezat în părţile acestea».


text:
Atunci Zorobabel şi Iosua împreună cu ceilalţi capi de familie ai lui Israil le-au răspuns: «Zidirea templului Dumnezeului nostru nu este un lucru dea-valma, ci numai noi singuri vrem să zidim templu pentru Domnul Dumnezeul lui Israil, precum ne-a poruncit nouă Cirus, împăratul Persiei!»


text:
Atunci locuitorii ţării începură a descuraja norodul lui Iuda şi băgară frica într’inşii ca să nu mai zidească.


text:
Ba chiar şi mituiră în sprijinul lor sfetnici ca să le zădărnicească planul în toată vremea domniei lui Cirus, împăratul Persiei, şi până la domnia lui Dariu, împăratul Persiei.


text:
Dar sub domnia lui Ahaşveroş, la începutul domniei lui, scriseră o plângere împotriva locuitorilor din Iuda şi Ierusalim.


text:
Iar în zilele lui Artaxerxe, Bilşam, Mitredat, Tabeel şi ceilalţi tovarăşi ai lor scriseră din nou lui Artaxerxe, împăratul Perşilor. Şi cuprinsul scrisorii fu scris cu slove arameene şi fu tâlcuit în graiul arameean.


text:
Rehum, cârmuitorul ţării, şi Şimşai scriitorul au scris o scrisoare împotriva Ierusalimului către Artaxerxe împăratul, cu acest cuprins:


text:
«Rehum, cârmuitorul ţării, şi Şimşai scriitorul, împreună cu ceilalţi tovarăşi ai lor, judecătorii persani, dregătorii cei mici, dregătorii de dincolo de Eufrat, locuitorii din Persia, cei din Erec, Babilonienii, Suzienii, adică Elamiţii,


text:
Precum şi celelalte noroade pe care le-a robit marele şi strălucitul Salmanasar şi le-a aşezat în cetăţile Samariei şi în alte aşezări de dincolo de Eufrat…»


text:
Iată copia scrisorii pe care au trimis-o împăratului Artaxerxe: «Slujitorii tăi, locuitorii de dincolo de Eufrat…


text:
Ştiut să fie împăratului că Evreii care au pornit de la tine au ajuns la noi în Ierusalim şi ei zidesc astăzi cetatea cea rea şi răzvrătită şi au început să ridice zidurile şi să dreagă temeliile.


text:
Ştiut să fie deci împăratului că, dacă această cetate va fi clădită la loc şi zidurile ei sfârşite, locuitorii nu vor mai plăti nici tribut, nici dări, nici vamă, ci vor pricinui pagubă veniturilor împărăteşti.


text:
Din această pricină, fiindcă noi suntem în slujba curţii şi nu ne este iertat să privim la păgubirea împăratului, am trimis veste împăratului,


text:
Să se caute în cronicile părinţilor tăi şi tu vei găsi atunci în cronici şi vei afla că cetatea aceasta a fost cetate de răscoală şi a adus pagubă împăraţilor şi ţinuturilor şi că din vremurile cele mai vechi locuitorii s’au îndeletnicit cu răscoala, şi din pricina aceasta cetatea a fost dărâmată.


text:
Acum noi dăm de ştire împăratului că, dacă această cetate se va clădi iarăşi şi zidurile ei se vor isprăvi, atunci acest ţinut de dincolo de Eufrat nu va mai fi al tău!


text:
Atunci împăratul a trimis lui Rehum, cârmuitorul ţării, şi lui Şimşai scriitorul, precum şi celorlalţi tovarăşi ai lor care locuiau în Samaria şi în alte localităţi dincolo de Eufrat scrisoarea: «Pace…


text:
Şi eu am dat poruncă şi s’au cercetat cronicile şi s’a aflat că cetatea aceasta s’a răzvrătit din cele mai vechi timpuri împotriva împăraţilor şi că într’însa s’au urzit răscoala şi răzvrătirea.


text:
Şi în Ierusalim au domnit regi puternici şi ocârmuitori peste toate, ţările de dincolo de Eufrat şi că li se plătea tribut şi dări şi vămi.


text:
Aşa dar, daţi poruncă să se oprească lucrul oamenilor acestora, iar cetatea să nu se mai zidească, până când nu vă voi da altă poruncă.


text:
Atunci, îndată ce copia scrisorii împăratului Artaxerxe a fost citită înaintea lui Rehum şi Şimşai scriitorul şi a tovarăşilor lor, plecară în grabă la Ierusalim la Iudei şi îi opriră cu de-a-sila şi cu împotrivire.


text:
Atunci s’a oprit lucrul templului lui Dumnezeu din Ierusalim şi a rămas oprit până în anul al doilea al împărăţiei lui Dariu, împăratul Persiei.


text:
Atunci proorocii Agheu şi Zaharia, fiul lui Ido, au proorocit Iudeilor din Iuda şi din Ierusalim în numele Dumnezeului lui Israil, al cărui duh se pogorîse peste ei.


text:
Atunci se porniră Zorobabel. fiul lui Salatiil, şi Iosua, fiul lui Ioţadac, şi începură să zidească templul lui Dumnezeu din Ierusalim laolaltă cu proorocii lui Dumnezeu, care îi sprijineau.


text:
În vremea aceea a venit la ei Tatnai, guvernatorul de dincolo de Eufrat, şi Şetarboznai şi tovarăşii lor şi le grăiră aşa: «Cine v’a dat vouă hrisov ca să zidiţi templul acesta şi să sfârşiţi aceste ziduri?»


text:
Dar ochiul Dumnezeului lor era aţintit către bătrânii Iudeilor, şi n’au curmat lucrul până când era să vie poruncă de la Dariu şi scrisoare pentru aceasta.


text:
Copia scrisorii pe care au trimis-o Tatnai, guvernatorul de dincolo de Eufrat, şi Şetarboznai şi părtaşii lui, dregătorii cei mici din Siria, către Dariu împăratul.


text:
Să fie ştiut împăratului că ne-am dus în ţara Iudeei, unde se zideşte templul Dumnezeului celui mare. El se zideşte din piatră cioplită în patru muchii şi pereţii sunt căptuşiţi cu lemn. Şi lucrul acesta se face cu râvnă şi sporeşte în mâinile lor.


text:
Atunci am întrebat pe bătrâni şi le-am grăit astfel: «Cine v’a dat hrisov să zidiţi templul acesta şi să isprăviţi aceste ziduri?»


text:
Şi i-am mai întrebat şi numele lor, ca să ţi le spunem ţie, şi noi am însemnat şi numele bărbaţilor celor din fruntea lor.


text:
Şi iată care le-a fost răspunsul: «Noi suntem slujitorii Dumnezeului cerului şi al pământului şi zidim pentru el un templu care a mai fost zidit cu mulţi ani înainte, care a fost zidit şi isprăvit de un mare rege din Israil.


text:
Însă, deoarece părinţii noştri au întărâtat pe Dumnezeul cerului, i-a dat pe ei în mâna lui Nabucodonosor Caldeul, împăratul Babilonului, care a dărâmat templul acesta, iar pe norod l-a dus în robia Babilonului.


text:
Dar în anul cel dintâi al lui Cirus, împăratul Babilonului, împăratul Cirus a dat hrisov ca să zidim acest templu.


text:
Chiar şi odoarele de aur şi de argint ale templului lui Dumnezeu pe care Nabucodonosor le luase din templul din Ierusalim şi le dusese cu el în templul dumnezeului său din Babilon, le-a scos Cirus împăratul, din templul din Babilon şi le-a dat în mâna lui Şeşbaţar, pe care îl pusese cârmuitor al ţării.


text:
Şi i-a poruncit: «Ia aceste odoare şi pune-le în templul din Ierusalim, iar templul lui Dumnezeu să fie zidit pe locul lui de mai nainte».


text:
Apoi, acest Şeşbaţar a venit şi a pus temeliile templului lui Dumnezeu din Ierusalim, iară de atunci şi până acum noi am zidit şi încă n’am isprăvit.


text:
Şi acum, dacă împăratul socoteşte că e bine, să caute cu deamăruntul în arhiva împărătească de acolo din Babilon, de se mai află hrisovul împăratului Cirus pentru zidirea templului lui Dumnezeu din Ierusalim. Şi împăratul să ne trimită hotărirea sa.»


text:
Atunci Dariu împăratul a dat poruncă şi s’au făcut cercetări în arhivele din Babilon, unde se păstrau aşijderea şi vistieriile.


text:
Şi a fost găsit în Ecbatana, într’un castel, care se află în ţinutul Mediei, un sul în care era scris hrisovul acesta:


text:
«În anul cel dintâi al lui Cirus împăratul, împăratul Cirus a dat hrisov să se zidească templul lui Dumnezeu din Ierusalim, loc în care să se aducă jertfe, cu temelii tari, înalt de şaizeci de coţi, larg de şaizeci de coţi,


text:
Din trei rânduri de piatră în patru muchii şi cu un rând de grinzi de lemn. Şi cheltuiala să fie preîntâmpinată din vistieria împărătească.


text:
Aşijderea şi odoarele cele de aur şi de argint ale templului lui Dumnezeu, pe care le luase Nabucodonosor din templul din Ierusalim şi le dusese în Babilon, să fie date înapoi şi să fie puse în templul din Ierusalim, fiecare la locul lui, şi tu să le pui în templul lui Dumnezeu.»


text:
…«Acum, voi, Tatnai, satrapul Siriei, şi Şetarboznai, împreună cu soţii voştri, dregători mai mici de dincolo de Eufrat, nu vă împotriviţi,


text:
Ci îngăduiţi robului lui Dumnezeu Zorobabel, ocârmuitorul Iudeilor, şi bătrânilor Iudei să zidească acest templu al lui Dumnezeu pe locul său cel de odinioară.


text:
Şi iată că vă dau poruncă pentru ceea ce trebue să faceţi cu aceşti bătrâni ai Iudeilor ca să zidiţi acest templu al lui Dumnezeu: din averea împărătească făcută din dările de dincolo de Eufrat, să se plătească la vreme acestor oameni banii trebuitori pentru cheltuieli, ca să nu se curme lucrul.


text:
Iar ceea ce va fi de nevoie: tauri, berbeci, şi miei, pentru jertfele Dumnezeului din ceruri, grâu, sare, vin şi untdelemn, să se dea zi de zi şi fără scăpare din vedere, după cuvântul preoţilor din Ierusalim,


text:
Ca să aducă jertfe cu bună mireazmă Dumnezeului din ceruri şi să se roage pentru viaţa împăratului şi a feciorilor lui.


text:
Şi vă mai dau poruncă iarăşi ca oricine va schimba hotărîrea aceasta, să se smulgă o bârnă din casa lui şi să fie legat şi spânzurat, şi casa lui să fie prefăcută din această pricină în morman de dărâmături.


text:
Iar Dumnezeu, al cărui nume sălăşlueşte acolo, să prăbuşească pe orice rege şi orice popor care s’ar încumeta să schimbe hrisovul nostru şi să dărâme acest templu din Ierusalim. Eu Dariu am dat hrisovul acesta, care să fie adus la îndeplinire întocmai!»


text:
Atunci Tatnai, guvernatorul de dincolo de Eufrat, şi Şetarboznai, împreună cu părtaşii lor, se supuseră hrisovului pe care li-l trimisese Dariu împăratul.


text:
Atunci bătrânii Iudeilor începură să zidească şi să sporească, ajutaţi de profeţia profetului Agheu şi a profetului Zaharia, feciorul lui Ido. Şi ei sfârşiră zidirea din porunca Dumnezeului lui Israil, precum şi din porunca lui Cirus, a lui Dariu şi a lui Artaxerxe, împăraţii Persiei.


text:
Şi ei isprăviră acest templu până în ziua a treia a lunii Adar, adică în anul al şaselea al împărăţiei lui Dariu împăratul.


text:
Şi fiii lui Israil, preoţii, leviţii, precum şi ceilalţi inşi care se întorseseră din robie făcură sfinţirea templului lui Dumnezeu cu mare bucurie.


text:
Şi aduseră jertfă pentru sfinţirea acestui templu al lui Dumnezeu: o sută de tauri, două sute de berbeci, patru sute de miei, iar ca jertfă pentru păcat, pentru tot Israilul, doisprezece ţapi, după numărul celor douăsprezece seminţii ale lui Israil.


text:
Şi ei rânduiră pe preoţi după clasele lor şi pe leviţi după clasele lor la slujba lui Dumnezeu din Ierusalim, precum este scris în cartea lui Moisi.


text:
Căci preoţii şi leviţii se curăţiseră toţi până la unul. Apoi junghiară Paştile pentru toţi fiii cei întorşi din robie, pentru fraţii lor preoţii, cât şi pentru ei înşişi.


text:
Şi mâncară Paştile, atât fiii lui Israil cei întorşi din robie, cât şi toţi cei ce se osebiseră de spurcăciunea popoarelor păgâne ale ţării, ca să caute pe Domnul Dumnezeul lui Israil.


text:
Şi au prăznuit sărbătoarea azimilor şapte zile întru bucurie, căci i-a bucurat Domnul şi a întors inima împăratului Persiei spre ei, ca să întărească mâinile lor la lucrul templului lui Dumnezeu, Dumnezeul lui Israil.


text:
Iar după acestea, în vremea domniei lui Artaxerxe, împăratul Persiei, a plecat Esdra, fiul lui Seraia, fiul lui Azaria, fiul lui Hilchia,


text:
Acest Esdra a plecat din Babilon si era cărturar iscusit în legea lui Moise, pe care o dăduse Domnul Dumnezeul lui Israil. Şi împăratul i-a dat tot ceea ce dorea, fiindcă mâna Domnului Dumnezeului lui îl ocrotea.


text:
Şi s’au suit în Ierusalim, în anul al şaptelea al împăratului Artaxerxe, dintre fiii lui Israil şi dintre preoţi si leviţi, cântăreţi, portari si slugi ale templului,


text:
Chiar în ziua dintâi a lunii dintâi, el a orânduit plecarea din Babilon, iar în ziua dintâi a lunii a cincea, a ajuns la Ierusalim, căci mâna cea milostivă a lui Dumnezeu îl ocrotea,


text:
Fiindcă Esdra şi-a străduit inima lui ca să cerceteze legea Domnului şi să o împlinească, să înveţe pe Israil pravila legii.


text:
Iată copia scrisorii pe care a dat-o împăratul Artaxerxe lui Esdra, preotul şi cărturarul, cărturar iscusit în poruncile legii Domnului şi al îndreptărilor, în Israil.


text:
«Artaxerxe, împăratul împăraţilor, către Esdra, preotul şi cărturarul iscusit în legea Dumnezeului din ceruri…


text:
Dat-am poruncă tuturor celor din poporul lui Israil, preoţi ori leviţi, care locuesc în împărăţia mea şi vor să plece cu tine la Ierusalim, să plece,


text:
Fiindcă tu eşti trimis de împăratul şi de cei şapte sfetnici ai săi ca să cercetezi Iuda şi Ierusalimul după legea Dumnezeului tău, care este în mâna ta,


text:
Şi ca să duci aurul şi argintul pe care împăratul împreună cu sfetnicii lui l-au dăruit de bună voie Dumnezeului lui Israil, al cărui locaş este în Ierusalim,


text:
Precum şi aurul şi argintul pe care tu îl vei găsi în tot ţinutul Babilonului, adică prinoasele poporului şi ale preoţilor, care vor da de bună voie pentru templul lui Dumnezeu cel din Ierusalim.


text:
Pentru aceasta să ai grijă să cumperi cu aceşti bani tauri, berbeci, miei, cu prinoasele şi turnările lor şi să le aduci jertfă pe jertfelnicul templului Dumnezeului vostru în Ierusalim.


text:
Iar cu celălalt argint şi aur să faceţi ce veţi crede de cuviinţă, tu şi fraţii tăi, împlinind voia Dumnezeului vostru.


text:
Apoi odoarele care ţi-au fost încredinţate pentru slujba în templul Dumnezeului tău, pune-le înaintea lui Dumnezeu în Ierusalim.


text:
În sfârşit, celelalte nevoi ale templului Dumnezeului tău care îţi vor ieşi în cale, să le acoperi din vistieria împărătească.


text:
Şi eu Artaxerxe împăratul am dat poruncă tuturor vistiernicilor de dincolo de Eufrat ca tot ceea ce va cere de la voi Esdra, preotul şi cărturarul iscusit în legea Dumnezeului din ceruri, să i se dea de îndată.


text:
Şi anume: până la o sută de talanţi de argint, grâu până la o sută de cori, vin până la o sută de baţi, untdelemn până la o sută de baţi, iar sare fără să se ţină socoteală.


text:
Tot ceea ce este din porunca Dumnezeului din ceruri să se dea numaidecât pentru templul Dumnezeului din ceruri, ca să nu se mânie pe împărăţia împăratului şi nici pe feciorii lui.


text:
Şi vouă să vă fie ştiut că nu este nimeni în drept să pună dajdie, dări sau vămi pe nici unul dintre preoţi, leviţi, cântăreţi, portari, slugi ale templului şi alţi slujitori ai acestui templu al lui Dumnezeu.


text:
Iară tu, Esdra, după înţelepciunea Dumnezeului tău, care îţi este dată ţie, rândueşte judecători şi împărţitori de dreptate care să judece tot norodul de dincolo de Eufrat, anume toţi aceia care cunosc legea Dumnezeului tău, iar celui care nu o cunoaşte, lămureşte-i-o.


text:
Iar cel care nu voieşte să împlinească legea Dumnezeului tău şi legea împărătească să fie pedepsit cu aspră pedeapsă, fie cu moartea, fie cu surghiunul, fie cu gloaba ori cu închisoarea.»


text:
Binecuvântat să fie Domnul Dumnezeul părinţilor noştri care a dat în minte împăratului unele ca acestea, ca să preamărească templul Domnului din Ierusalim.


text:
Iară mie mi-a dat har înaintea împăratului şi a sfetnicilor săi, precum şi tuturor dregătorilor celor mai cu vază ai împăratului. Atunci eu m’am îmbărbătat, fiindcă mâna Domnului Dumnezeului meu era peste mine şi am strâns capii de familie ai lui Israil ca să plece cu mine.


text:
Iată care sunt capii familiilor şi spiţa celor care au plecat cu mine din Babilon, în vremea domniei lui Artaxerxe împăratul.


text:
Fiul lui Şecania. Dintre fiii lui Paroş: Zaharia, şi împreună cu el o sută cincizeci de inşi înscrişi din spiţa lui.


text:
Şi dintre fiii lui Adonicam cu numele lor: Elifelet, Ieiel şi Şemaia, iar împreună cu ei şaizeci de inşi.


text:
Şi-i strânsei lângă canalul care curge către Ahava, şi am tăbărît acolo vreme de trei zile. Dar când mă uitai cu băgare de seamă la popor şi la preoţi şi nu am găsit pe nici unul din fiii lui Levi,


text:
Am adus pe Eliezer, Ariei, Şemaia, Elnatan, Iarib, Elnatan, Natan, Zaharia şi Meşulam, adevăraţi capi de familie, şi pe Ioarib şi Elnatan care erau oameni isteţi.


text:
Şi i-am trimis la Ido, căpetenia localităţii Casifia, şi le-am dat învăţătură cum să grăiască lui Ido şi fraţilor lui, slujitorii templului care se aflau în localitatea aceea Casifia, ca să ne aducă slujitori pentru templul Dumnezeului nostru.


text:
Atunci ei ne-au adus – deoarece mâna cea bună a Dumnezeului nostru ne ocrotea – un bărbat iscusit dintre feciorii lui Mahli, fiul lui Levi, fiul lui Israil, pe Şerebia, împreună cu feciorii lui şi fraţii lui, optsprezece la număr-,


text:
Şi pe Haşabia şi pe Isaia dintre fiii lui Merari, împreună cu fraţii lor şi feciorii lor, douăzeci de inşi.


text:
Şi dintre slugile templului pe care David şi dregătorii lui îi aşezaseră pentru slujirea leviţilor, slugi ale templului, două sute douăzeci de inşi, toţi arătaţi pe nume.


text:
Şi am rânduit acolo, lângă râul Ahava, post, ca să ne smerim înaintea Dumnezeului nostru, ca să cerem de la el drum bun pentru noi, pentru copiii noştri şi pentru averea noastră.


text:
Deoarece mi-ar fi fost ruşine să cer de la împăratul oameni şi călărime care să ne ajute pe cale împotriva vrăjmaşilor, fiindcă noi îi spusesem împăratului aşa: «Mâna Dumnezeului nostru mântueşte pe cei ce îl caută, iar vârtutea lui şi mânia lui nimeresc pe cei ce-l părăsesc!»


text:
Atunci am osebit doisprezece dintre principii preoţilor, pe Şerebia, pe Haşabia împreună cu zece dintre fraţii lor,


text:
Şi le-am cântărit argintul şi aurul şi odoarele, dar dăruit pentru templul Dumnezeului nostru, pe care ni-l dăduse împăratul, sfetnicii lui, dregătorii şi tot Israilul care se găsea acolo.


text:
Şi le-am cântărit în mâinile lor: şase sute cincizeci de talanţi de argint, o sută de vase de argint, în greutate de o sută de talanţi, şi o sută de talanţi de aur.


text:
Apoi douăzeci de cupe de aur, câte o mie de darici una, şi două vase de aramă lustruită, măiestrit lucrate, scumpe ca şi aurul.


text:
Şi le-am spus: «Voi sunteţi sfinţi lui Dumnezeu, aşijderea şi odoarele sunt sfinte, iar aurul şi argintul sunt daruri de bună voie făcute Domnului Dumnezeului părinţilor noştri.


text:
Staţi de veghe şi luaţi seama până când le veţi cântări iarăşi înaintea principilor, preoţilor şi leviţilor şi a capilor de familii ale lui Israil, în Ierusalim, în chiliile templului Domnului.»


text:
După aceea preoţii şi leviţii primiră aurul şi argintul cântărit, precum şi odoarele cântărite, ca să le ducă la Ierusalim, în templul Dumnezeului nostru.


text:
Şi noi am pornit de la râul Ahava în ziua a douăsprezecea a lunii dintâi, spre Ierusalim. Şi mâna Dumnezeului nostru ne ocrotea şi ne păzea de năvălirea duşmanilor şi de hoţii de la drumul mare.


text:
Iar în ziua a patra am cântărit argintul, aurul si odoarele în templul Dumnezeului nostru, încredinţându-le în mâna lui Meremot, feciorul lui Urie preotul, şi, pe lângă el, lui Eleazar, fiul lui Fineas, şi celor împreună cu ei: Iozabad, feciorul lui Iosua, şi Noadia, feciorul lui Binui, toţi leviţi.


text:
În vremea aceea, fiii robiei, cei ce se întorseseră din robie, jertfiră arderi de tot Dumnezeului lui Israil, doisprezece viţei pentru întreg Israilul, nouăzeci şi şase de berbeci şi şaptezeci şi şapte de miei, doisprezece ţapi jertfă pentru păcat, toate ardere de tot pentru Domnul.


text:
Şi ei aduseră poruncile împăratului la cunoştinţa satrapilor împăratului şi a ocârmuitorilor de dincolo de Eufrat, care sprijiniră poporul şi templul lui Dumnezeu.


text:
Şi după ce s’au sfârşit toate acestea, se apropiară de mine căpeteniile poporului spunându-mi: «Poporul lui Israil, preoţii şi leviţii nu s’au osebit de popoarele păgâne ale acestor ţinuturi care se închină la idolii lor – de Canaaniţi, de Hetiţi, de Pereziţi, de Iebusiţi, de Amoniţi, de Moabiţi, de Egipteni şi de Edomiţi,


text:
De vreme ce s’au căsătorit cu fiii şi cu fiicele lor şi au amestecat sămânţa cea sfântă cu popoarele păgâne ale acestor ţinuturi. Ci numai căpeteniile şi cei cu vază sunt începători acestei călcări de lege.»


text:
Iar când am auzit lucrul acesta, mi-am sfâşiat veşmântul meu şi meilul meu şi mi-am smuls părul din cap şi barba şi am stat încremenit jos pe pământ.


text:
Atunci s’au strâns lângă mine toţi cei care se temeau de cuvintele Dumnezeului lui Israil, din pricina acestei călcări de lege a celor care se întorseseră din robie, iar eu am stat la pământ nemişcat până la vremea jertfei de seară.


text:
Iar la vremea jertfei celei de seară m’am sculat din postirea mea şi mi-am sfâşiat veşmântul şi meilul meu, şi îngenunchind am întins mâinile mele spre Domnul Dumnezeul meu.


text:
Şi am zis: «O, Dumnezeul meu, mă ruşinez şi mă sfiesc să ridic spre tine faţa mea, deoarece fărădelegile mele au covârşit capul meu şi vina noastră a ajuns mare până la ceruri!


text:
Din vremea părinţilor noştri vina noastră a tot crescut până astăzi, iar din pricina păcatelor noastre, noi, regii noştri, preoţii noştri am fost daţi în mâna regilor din ţări streine prin sabie, prin robie, ori prin jaf, ori prin batjocură în faţa lumii, precum se întâmplă astăzi.


text:
Şi acum, Domnul Dumnezeul nostru numai o clipă ne-a arătat milostivirea sa şi ne-a lăsat o rămăşiţă din cei scăpaţi şi ne-a dat un adăpost în sfântul său lăcaş, ca Dumnezeul nostru să lumineze iarăşi ochii noştri şi să ne dăruiască puţină viaţă în vremea robirii noastre.


text:
Căci deşi suntem robi, dar Dumnezeul nostru nu ne-a părăsit în vremea robirei noastre, ci şi-a plecat spre noi îndurarea înaintea împăraţilor Persiei, ca să ne dea viaţă pentru ridicarea templului Dumnezeului nostru şi să prefacem dărâmăturile lui, ca să ne pună la îndemână zid de apărare în Iuda şi în Ierusalim.


text:
Şi acum, ce să mai spunem după atâtea întâmplări, o, Dumnezeul nostru! Ci noi am trecut cu vederea poruncile tale,


text:
Pe care le-ai poruncit prin gura robilor tăi profeţi, şi ne-ai zis: «Ţara în care veţi intra să o luaţi în stăpânire este o ţară întinată de întinăciunea popoarelor din aceste părţi, de idolii lor, cu care au umplut-o în urma pângăririi lor de la un capăt la altul.


text:
Pentru aceasta nu daţi de soţii pe fiicele voastre feciorilor lor şi nici pe fiicele lor să nu le ia feciorii voştri. Şi deapururi să nu năzuiţi după fericirea şi bunăstarea lor, ca să fiţi tari şi să mâncaţi bunătăţile ţării şi să o lăsaţi deapururi moştenire pentru feciorii voştri.»


text:
Şi după tot ceea ce a venit peste noi, din pricina faptelor noastre celor rele şi a păcatelor noastre celor mari, cu toate că tu, Dumnezeul nostru, ne-ai cruţat mai mult decât eram vrednici pentru fărădelegile noastre şi ne-ai dăruit nouă această ceată de mântuiţi,


text:
Oare am mai putea noi să călcăm poruncile tale şi să ne încuscrim cu aceste neamuri mârşave? Nu te-ai mânia tu oare într’atâta încât să ne prăpădeşti şi să nu mai rămâe nici rămăşiţă, nici ceată de mântuiţi?


text:
O, Doamne, Dumnezeul lui Israil, tu eşti drept, de vreme ce noi am rămas astăzi o ceată de mântuiţi! Iată-ne că stăm înaintea ta cu păcatele noastre! Ci nu mai este cu putinţă din pricina lor să mai stăm în faţa ta!»


text:
În vreme ce Esdra se ruga plângând şi se mărturisea din suflet stând la pământ înaintea templului lui Dumnezeu, s’a adunat lângă el o foarte mare mulţime de Israiliţi: oameni, femei şi copii, fiindcă poporul izbucnise în plâns năprasnic.


text:
Atunci Şecania, feciorul lui Iebiel, dintre fiii lui Elam, începu să grăiască şi zise lui Esdra: «Noi am păcătuit împotriva Dumnezeului nostru şi am luat femei străine de la popoarele din aceste părţi. Cu toate acestea mai este încă nădejde pentru Israil.


text:
Să încheiem acum un legământ cu Dumnezeul nostru ca să alungăm pe toate femeile noastre cele străine şi copiii născuţi dintr’însele, după sfatul tău, stăpâne, şl al celor ce se tem de porunca Dumnezeului nostru, şi să ne îndreptăm după lege.»


text:
Atunci toţi cei ce se temeau de porunca lui Dumnezeu se sculară şi ziseră: «Scoală-te şi sfârşeşte, căci tu ai putinţa, iar noi suntem cu tine! Fii tare şi sfârşeşte!»


text:
Atunci, s’a sculat Esdra şi a luat jurământul la toate căpeteniile preoţilor şi leviţilor şi la tot Israilul, că vor face aşa, şi ei se jurară.


text:
Şi s’a sculat Esdra din piaţa de dinaintea templului Domnului şi s’a dus în chilia lui Iohanan, fiul lui Eliaşib, şi a mas acolo; pâine nu a mâncat şi apă n’a băut, ci s’a tânguit pentru marea fărădelege a norodului.


text:
Atunci au dat de veste cu strigare în Iuda şi Ierusalim tuturor celor care se întorseseră din robie, ca să se strângă la Ierusalim,


text:
Iar cine nu va veni în răstimp de trei zile, potrivit sfatului căpeteniilor şi al bătrânilor, toată averea aceluia să fie luată, iar el să fie dat afară din obştia celor întorşi din robie.


text:
După aceasta, toţi Iudeii din Iuda şi din Veniamin s’au adunat la Ierusalim a treia zi, adică în luna a noua în ziua a douăzecea a lunii. Şi când tot poporul sta în piaţa de dinaintea templului Domnului, tremurând din pricina aceasta şi din pricina ploii care curgea şiroaie,


text:
S’a sculat Esdra preotul şi şi-a îndreptat cuvântul către ei: «Păcătuit-aţi, căci aţi luat femei străine, sporind vina lui Israil.


text:
Dar acum mărturisiţi înaintea Domnului Dumnezeului părinţilor voştri păcatul şi faceţi voia lui şi despărţiţi-vă de popoarele păgâne din ţară şi de femeile cele străine.»


text:
Dar norodul este numeros şi vremea ploioasă, de nimeni nu poate sta afară, iar aceasta nu este o pricină de o zi două, deoarece noi am săvârşit mare păcat din partea aceasta.


text:
Să rămână deci căpeteniile noastre pentru toată obştia, iar toţi aceia care în cetăţile noastre s’au însurat cu femei străine să vină la vremea hotărîtă împreună cu bătrânii cetăţilor şi judecătorii fiecărei cetăţi, până când mama lui Dumnezeu se va întoarce de la noi dinspre lucrul acesta.»


text:
Ci numai Ionatan, feciorul lui Asael, şi Iahzeia, feciorul lui Ticva, se împotriviră la aceasta, sprijiniţi de Meşulam şi de levitul Şabetai.


text:
Dar cei ce se întorseseră din robie făcură întocmai aşa. Şi Esdra arhiereul îşi alese oameni, căpetenii de familii din fiecare neam, şi vezi că toţi sunt arătaţi pe nume, şi ţinură sfat în ziua cea dintâi din luna a zecea, ca să judece pricina.


text:
Şi lămuriră pricina cu toţi oamenii însuraţi cu femei străine până în ziua cea dintâi a lunii întâia.


text:
Şi dintre preoţii care seînsuraseră cu femei streine au fost găsiţi aceştia: Din familia lui Iosua, feciorul lui Ioţadac, şi fraţii lui: Maaseia şi Eliezer, Iarib şi Ghedalia,


text:
Şi dintre ceilalţi Israiliţi: Din familia lui Faroş: Ramia, Iziia, Malchia, Miiamim, Eleazar Miheia şi Benaia.


text:
Istoria lui Neemia, fiul lui Hacalia. În luna Chislev, în anul al douăzecilea, mă aflam în cetatea Suza.


text:
Atunci a venit la mine Hanani, unul din fraţii mei, el şi cu câţiva oameni din Iuda. Şi când i-am întrebat despre Iudeii care scăpaseră şi care mai rămăseseră din robie cum şi despre Ierusalim,


text:
Mi-au răspuns: «Cei ce au mai rămas cu viaţă din robie acolo în ţară sunt în mare nevoie şi în scârbă: zidurile Ierusalimului sunt dărâmate şi porţile nimicite de foc».


text:
Şi când am auzit cuvintele acestea, m’am trântit la pământ şi am plâns şi m’am tânguit zile de-a-rândul, am ţinut post şi m’am rugat mereu în faţa Dumnezeului din ceruri,


text:
Şi am zis: «O, Doamne, Dumnezeule din ceruri, Dumnezeu puternic, mare şi minunat, cel ce păzeşti legământul şi dărueşti milostivirea ta celor ce te iubesc pe tine şi păzesc poruncile tale!


text:
Fie urechea ta luătoare aminte şi ochii tăi deschişi, ca să audă rugăciunea robului tău, cu care mă rog deapururi zi şi noapte pentru fiii lui Israil, robii tăi, şi mărturisesc păcatul fiilor lui Israil pe care noi l-am săvârşit împotriva ta, căci eu şi casa tatălui meu am păcătuit.


text:
Şi fărădelege am săvârşit împotriva ta şi nu am păzit poruncile, orânduirile şi îndreptările tale, pe care tu le-ai poruncit slugii tale, lui Moise.


text:
Adu-ţi aminte de făgăduinţa pe care a-i făcut-o lui Moise, robul tău, şi i-ai zis: «Dacă voi veţi săvârşi fărădelegi, atunci vă voi risipi printre popoare;


text:
Iar dacă vă veţi întoarce cu pocăinţă şi veţi păzi poruncile mele şi le veţi împlini, chiar de vor şi sălăşlui izgoniţii voştri la capătul cerului, de acolo îi voi aduce în locul pe care eu l-am ales ca să sălăşluiască numele meu într’însul».


text:
Şi ei sunt robii tăi şi norodul tău pe care tu i-ai mântuit cu puterea ta cea mare şi cu mâna ta cea vajnică.


text:
O, Stăpâne! Fie dar urechile tale luătoare aminte la rugăciunea slugii tale şi la ruga slugilor tale, care găsesc plăcere să cinstească numele tău, şi dă putere robului tău ca astăzi să izbutească şi să afle har înaintea acestui om!» Şi eu eram atunci paharnic al împăratului.


text:
Fost-a în luna Nisan, în anul al douăzecilea al împăratului Artaxerxe, şi eu aveam în seamă vinul. Şi am luat dintr’însul şi i-am dat împăratului, dar m’am stăpânit să-mi arăt mâhnirea.


text:
Atunci împăratul a grăit către mine: «Pentru ce chipul tău arată mâhnit, cu toate că nu eşti bolnav? Se vede că ai vre-o mâhnire în suflet!» Atunci spaima m’a cuprins foarte,


text:
Şi am răspuns împăratului: «Împărate, să trăieşti deapururi! De ce chipul să nu-mi fie mâhnit, când cetatea în care se află mormintele părinţilor mei este dărâmată şi porţile ei nimicite de foc?»


text:
Şi i-am răspuns împăratului: «Dacă împăratul socoteşte cu cale şi dacă robul tău află har înaintea ta, să mă trimiţi în Iudeea, în cetatea unde se află mormintele părinţilor mei, ca s’o zidesc din nou».


text:
Iar împăratul şi împărăteasa, care stătea lângă el, mi-au răspuns: «Câtă vreme va dura călătoria ta şi când ai de gând să te întorci înapoi?» Şi deoarece împăratul avea de gând să mă trimită, eu i-am hotărît o vreme,


text:
Şi am grăit din nou împăratului: «Dacă împăratul socoteşte drept, să-mi dea scrisori către satrapii de la apus de Eufrat, ca să îngăduiască trecerea mea până voi ajunge în Iuda,


text:
Precum şi o scrisoare către Asaf, pădurarul împărătesc, ca să-mi dea bârne pentru porţile cetăţii cele de lângă templu, cât şi pentru zidurile cetăţii şi pentru casa în care eu voi locui». Şi împăratul mi-a dat, fiindcă mâna cea bună a Dumnezeului meu mă ocrotea.


text:
Când am ajuns la satrapii de la apusul Eufratului, le-am dat în mână scrisorile împăratului. Iar împăratul trimisese căpetenii ostăşeşti şi călărime ca să mă însoţească.


text:
Şi când a auzit Sanbalat Horonitul şi Tobie Amonitul, care era şi el slujitor, le-a fost grozav de ciudă că a venit cineva care vrea să se îngrijească de bună starea fiilor lui Israil.


text:
După care răstimp am pornit noaptea la drum împreună cu câţiva oameni, şi n’am dat veste nimănui ceea ce Dumnezeul meu îmi insuflase ca să săvârşesc în Ierusalim. Şi nu aveam cu mine nici măcar un dobitoc, ci numai pe acela pe care mergeam călare.


text:
Şi aşa ieşii noaptea pe poarta Văii şi o luai spre izvorul Balaurului şi spre poarta Gunoiului şi mă uitai cu deamăruntul la zidurile Ierusahmului cele dărâmate şi la porţile lui cele nimicite de foc.


text:
Apoi mă îndreptai spre poarta Izvorului şi spre heleşteul împăratului. Iar când dobitocul nu mai putea să se strecoare împreună cu mine,


text:
Mă scoboram noaptea în vale şi mă uitam cu deamăruntul la zid, apoi mă întorceam prin poarta Văii şi intram în cetate.


text:
Şi căpeteniile poporului nu ştiau pe unde umblasem şi ce aveam de gând să fac, fiindcă eu nu împărtăşisem până atunci gândul meu, nici Iudeilor, nici preoţilor, nici fruntaşilor, nici căpeteniilor şi nici celorlalţi care erau însărcinaţi cu zidirea,


text:
Ci numai le-am zis: «Voi vedeţi în ce stare jalnică ne aflăm. Ierusalimul dărâmat, iar porţile lui nimicite de foc! Haidem dar să zidim zidul Ierusalimului şi să nu mai fim de batjocură!»


text:
Şi când le-am povestit în ce chip mâna cea bună a Dumnezeului meu mă ocrotise precum şi cuvintele împăratului cele către mine, atunci ei prinseră a grăi: «Scula-ne-vom şi vom zidi!» Şi ei se îmbărbătau unii pe alţii pentru lucrul cel bun.


text:
Dar când Sanbalat Horonitul şi slujitorul Tobie Amonitul şi Arabul Gheşem aflară despre aceasta, au început să-şi râdă de noi şi să ne facă de ocară aşa: «Ce istorie vreţi să faceţi? Vreţi să vă răzvrătiţi împotriva împăratului?»


text:
Dar eu le-am întors vorba: «Dumnezeul cerurilor, el ne va da izbândă, şi noi robii lui vom porni să facem zidirea. Iar voi, voi să nu aveţi nici parte, nici îndreptăţire, nici pomenire în Ierusalim!»


text:
Atunci Eliaşib arhiereul şi fraţii lui, preoţii, porniră şi zidiră poarta Oilor, băgară grinzile şi aşezară porţile şi mai încolo, până la turnul Hamea, pe care îl sfinţiră, şi până la turnul Hananeel.


text:
Feciorii lui Asna zidiră poarta Peştilor, băgară grinzile şi aşezară porţile, manelele şi zăvoarele.


text:
Alăturea de ei dregea Meremot, fiul lui Urie, fiul lui Hacoţ, şi lângă ei dregea Meşulam, fiul lui Berechia, fiul lui Meşezabeel, şi mai încolo dregea Ţadoc, fiul lui Baana,


text:
Şi mai departe dregeau cei din Tecoa, dar fruntaşii lor nu şi-au plecat grumazul lor la lucru Domnului lor.


text:
Şi poarta vechii Cetăţi o drese Ioiada, fiul lui Paseah, şi Mesulam, fiul lui Besodia – ei băgară grinzile şi aşezară porţile, manelele şi zăvoarele.


text:
Şi încă mai încolo dregeau Melatia Ghibeonitul şi Iadon Meronotitul, oameni din Ghibeon şi Miţpa, până la casa de judecată a satrapului ţinutului de apus a Eufratului.


text:
Şi lângă ei dregea Uziel, fiul lui Harhaia, din breasla argintarilor, iar mai departe dregea Hanania din breasla neguţătorilor de mirezme. Şi se opriră cu dresul zidului Ierusalimului la zidul cel lat.


text:
Şi încă mai încolo dregea Iedaia, fiul lui Harumaf, în dreptul casei lui, şi mai alăturea dregea Hatuş, fiul lui Haşabia.


text:
A doua bucată de zid o dregea Malchia, fiul lui Harim, şi Haşub, fiul lui Pahat-Moab, până la turnul Cuptoarelor.


text:
Şi lângă el dregea Şalum, fiul lui Haloheş, căpetenia celeilalte jumătăţi din ţinutul Ierusalimului, el şi fiicele lui.


text:
Şi poarta Văii o dregeau Hanun şi locuitorii din Zanoah – ei au zidit-o şi au aşezat porţile ei, manelele şi zăvoarele – şi mai departe o mie de coţi de zid până la poarta Gunoiului.


text:
Şi poarta Gunoiului o dregea Malchia, fiul lui Recab, căpetenia ţinutului Bet-Cherem; el a zidit-o, a acoperit-o şi i-a aşezat porţile, manelele şi zăvoarele.


text:
Şi poarta Izvorului o dregea Şalum, fiul lui Colhozeh, căpetenia unei jumătăţi a ţinutului Miţpa; el a zidit-o, a acoperit-o şi i-a aşezat porţile, manelele şi zăvoarele, aşijderea şi zidul de la iazul Canalului de apă, până la grădina regelui şi până la treptele care scoboară din cetatea lui David.


text:
După el dregea Neemia, fiul lui Azbuc, căpetenia unei jumătăţi din ţinutul Bet-Ţur, până în dreptul mormintelor lui David şi până la heleşteul pe care l-a făcut el şi până la casa Voinicilor.


text:
Şi după el dregeau fraţii lui, leviţii: Behum, fiul lui Bani. Alături de el dregea Haşabia, căpetenia unei jumătăţi a ţinutului Cheila, pentru ţinutul lui.


text:
Şi mai încolo de el dregeau fraţii lui: Binui, fiul lui Henadad, căpetenia celeilalte jumătăţi a ţinutului Cheila.


text:
Iar lângă el dregea Ezer, fiul lui Iosua, căpetenia celeilalte jumătăţi a ţinutului Miţpa, o altă bucată până în dreptul urcuşului unde se află casa cu arme de luptă, la Unghiu.


text:
Şi mai departe după el, dregea Baruh, fiul lui Zacai, o altă bucată, de la Unghiu şi până la poarta casei lui Eliaşib arhiereul.


text:
Şi după el dregea Meremot, fiul lui Urie, fiul lui Hacoţ, încă o bucată, de la poarta casei lui Eliaşib şi până la capătul casei lui Eliaşib.


text:
Mai departe dregeau Veniamin şi Haşub, în dreptul casei lor; după ei dregea Azaria, fiul lui Maaseia, fiul lui Anania, lângă casa lui.


text:
După el şi mai încolo dregea Binui, fiul lui Henadad, o altă bucată, de la casa lui Azaria până în capul Unghiului.


text:
Apoi Palal, fiul lui Uzai, în dreptul Unghiului şi al turnului, care iese mai în afară de la casa de sus a regelui lângă ograda cea străjuită. După el dregea Pedaia, fiul lui Paroş, –


text:
Robii templului locuiau la Ofel, – până în dreptul porţii Apelor, la răsărit de turnul care iese în afară.


text:
După el dregeau oamenii cei din Tecoa o altă bucată, din dreptul turnului celui mare care iese în afară şi până la zidul Ofelului.


text:
După ei dregea Ţadoc, fiul lui Imer, în dreptul casei lui, şi după el dregea Şemaia, fiul lui Şecania, portarul porţii de la Răsărit.


text:
După el dregea Anania, fiul lui Şelemia, şi Hanun, fiul lui Ţalaf, o altă bucată. După el dregea Meşulam, fiul lui Berechia, în dreptul locuinţei lui.


text:
Iar mai încolo dregea Malchia din breasla argintarilor, până la casa robilor templului şi a neguţătorilor, în dreptul porţii de pază şi până la foişorul din Colţ.


text:
Iar când a auzit Sanbalat că noi zidim zidul, s’a aprins de mânie şi s’a întărâtat foarte şi a început a-şi bate joc de Iudei,


text:
Şi zicea în faţa celor de un neam cu el şi a ostaşilor din Samaria: «Ce au de gând să facă aceşti Iudei neputincioşi? Li se va îngădui oare? Oare aduce-vor jertfe? Sfârşi-vor ei vreodată? Învia-vor iarăşi pietrele de sub grămezile de dărâmături încă arse de foc?»


text:
Şi Tobie Amonitul stătea lângă el şi zicea: «Poftim să zidească! Dar dacă ar sări de undeva o vulpe, ar doborî zidul lor cel de piatră!»


text:
– Ascultă, Dumnezeul nostru, cum am ajuns de ocară! întoarce ocara lor asupra capului lor şi fă-i de batjocură în pământul robiei lor!


text:
Nu acoperi fărădelegile lor şi păcatul lor de dinaintea feţei tale nu-l şterge, căci au grăit lucruri de zminteală înaintea celor ce zideau! –


text:
Şi noi am zidit zidul, iar de îndată ce tot zidul a ajuns până la jumătate, poporul a prins curaj de lucru.


text:
Şi când Sanbalat şi Tobie, Arabii şi Amoniţii şi cei din Aşdod au aflat că prefăcutul zidurilor Ierusalimului face spor şi că spărturile încep să se astupe, atunci se întărâtară peste fire,


text:
Şi Iudeii au zis: «Sleitu-s’a vlaga salahorilor, iar din pricina prea multelor dărâmături noi nu mai avem putere să mai zidim zidul!»


text:
Ci vrăjmaşii noştri se socoteau: «Să nu ştie şi să nu ne simtă până când vom ajunge în mijlocul lor, pe urmă să-i măcelărim şi să le oprim lucrul!»


text:
Dar când Iudeii care erau vecini cu ei au venit şi ne-au spus în nenumărate rânduri din care părţi ar fi să tabere pe noi,


text:
Eu m’am aşezat în părţile cele mai de jos, după zid, în ascunzători, şi am pus în rând poporul cel războinic după familii, cu săbiile, cu suliţele şi cu arcurile în mână,


text:
Şi după ce m’am uitat bine, m’am sculat şi am zis fruntaşilor şi căpeteniilor şi celuilalt popor: «Nu vă temeţi de ei, ci în dreptăţi-vă gândul spre Stăpânul nostru cel mare şi înfricoşat şi luptaţi-vă pentru fraţii şi fiii voştri şi pentru fiicele şi femeile voastre şi pentru casele voastre!»


text:
Şi când au auzit duşmanii noştri că ni s’a dat de ştire şi că Dumnezeu le-a zădărnicit planul, toţi ne-am întors la zid, fiecare la lucrul lui.


text:
Dar din ziua aceea, jumătate din salahorii mei lucrau, iar jumătate ţineau în mână lăncile, scuturile, arcurile şi platoşele, în vreme ce căpeteniile stăteau la spatele tuturor familiilor evreeşti,


text:
Atunci am zis fruntaşilor, căpeteniilor şi celuilalt popor: «Lucrul este afară din cale de mult şi pe mare întindere, iară noi suntem împrăştiaţi pe zid departe unul de altul.


text:
În oricare loc veţi auzi glasul trâmbiţei, acolo să vă strângeţi la noi, findcă Dumnezeul nostru se va lupta pentru noi!»


text:
Şi noi lucram, iar jumătate din popor ţinea în mână lăncile, din revărsatul zorilor până la răsăritul stelelor.


text:
În vremea aceasta am mai sfătuit poporul: «Fiecare să mâie noaptea cu sluga lui în Ierusalim, ca noaptea să fie de strajă, iar ziua la lucru».


text:
Dar nici eu, nici fraţii mei, nici slujitorii mei, nici străjile care mergeau după mine nu am lepădat hainele de pe noi şi chiar cel care era trimis la apă se ducea cu lancea în mână.


text:
Unii ziceau: «Siliţi suntem să punem zălog feciorii şi fetele noastre ca să dobândim grâu pentru hrană şi să ne ţinem viaţa».


text:
Alţii ziceau: «Nevoiţi suntem să punem zălog ţarinile noastre, podgoriile şi casele noastre, ca să dobândim grâu când bântue foametea».


text:
Iar alţii ziceau: «A trebuit să ne împrumutăm cu bani pe ogoarele şi pe podgoriile noastre pentru dăjdiile împărăteşti.


text:
Dar trupul nostru este ca şi trupul fraţilor noştri, feciorii noştri ca şi feciorii lor, şi cu toate acestea mai trebue să înjosim pe feciorii noştri şi pe fiicele noastre în rândul robilor, ba chiar unele din fetele noastre au ajuns slugi, iar noi nu mai avem putere, fiindcă ţarinile şi podgoriile noastre sunt ale altora.»


text:
Şi după ce am stat la sfat cu inima mea, am dojenit pe fruntaşi şi pe căpetenii şi le-am spus: «De ce împrumutaţi bani cu camătă unul altuia?» Apoi am făcut o adunare mare împotriva lor,


text:
Şi le-am zis: «Noi am răscumpărat pe fraţii noştri Iudei care au fost vânduţi la păgâni, ori de câte ori ne-a fost cu putinţă. Şi acum vreţi să vindeţi pe fraţii voştri şi anume vreţi să ni-i vindeţi nouă?» Dar ei tăcură şi nu găsiră nici un cuvânt de răspuns.


text:
«Nu este bine ceea ce voi aţi făcut!» îmi urmai şirul vorbei. – «Oare nu vreţi să mai umblaţi întru frica Dumnezeului nostru, şi să nu mai dăm păgânilor, vrăjmaşilor noştri prilej de ocară?


text:
Aşijderea şi eu, fraţii mei şi slujitorii mei, le-am împrumutat bani şi grâu cu dobândă. Să le iertăm această datorie!


text:
Daţi-le acum înapoi ţarinile, podgoriile, măslinişurile şi casele lor precum şi dobânda ce v’o datorează, a banilor, a grâului, a vinului şi a untdelemnului pe care l-aţi împrumutat.»


text:
Şi ei au răspuns: «Aşa este! Da-le vom înapoi şi nu le vom mai cere nimic. Aşa vom face, precum tu ne-ai îndemnat!» Atunci am chemat la mine pe preoţi şi am luat jurământul că ei vor face întocmai aşa.


text:
Apoi mi-am scuturat poala veşmântului meu şi am grăit: «Aşa să scuture Dumnezeu pe orice om care nu va ţine făgăduinţa aceasta din casa lui şi din strădania lui; întocmai aşa să fie scuturat şi gol!» Şi toată obştia a zis: «Amin!» Atunci au lăudat pe Domnul, şi norodul a făcut după făgăduinţa aceasta.


text:
Iar din ziua de când împăratul mi-a dat poruncă să fiu satrapul lor în ţara lui Iuda, din anul al douăzecilea şi până în anul al treizeci şi doilea al lui Artaxerxe împăratul, adică doisprezece ani, eu şi cu fraţii mei n’am mâncat hrana de satrap,


text:
Pe când satrapii care fuseseră înaintea mea împilaseră poporul şi le luaseră pe fiecare zi pentru vin şi pâine, câte patruzeci de sicli de argint; aşijderea şi slujitorii lor apăsaseră poporul. Dar, dimpotrivă, eu nu am făcut aşa, din pricină că-mi era frică de Dumnezeu!


text:
Chiar şi eu am pus mâna la zidirea zidului, cu toate că nu dobândisem nici o ţarină, şi toate slugile mele fuseseră strânse la zidirea zidului.


text:
Pe lângă aceasta, Iudeii şi căpeteniile, o sută cincizeci de inşi, cât şi cei care veniseră la noi dintre popoarele păgâne din vecinătatea noastră erau la masa mea.


text:
Iar în fiecare zi ni se gătea pe cheltuiala mea: un bou, şase oi pe ales şi păsări, pe lângă tot felul de vinuri din belşug, o dată la zece zile. Şi cu toate acestea nu am cerut hrana de satrap, fiindcă peste acest popor apăsa din greu corvada.


text:
– Adu-ţi aminte, Dumnezeul meu, de mine pentru tot binele pe care l-am făcut eu norodului acestuia!»


text:
«Iar când Sanbalat, Tobie, Arabul Gheşem şi ceilalţi duşmani ai noştri prinseră de veste că am isprăvit zidul şi că n’ar mai fi rămas în în el nici o spărtură, – ci până în vremea aceea numai canatele porţilor nu fuseseră aşezate,


text:
Sanbalat şi Gheşem trimiseră la mine să mă îmbie: «Vino să ne întâlnim împreună într’unul din satele din valea Ono!» Dar ei aveau de gând să-mi facă rău.


text:
Atunci eu le-am trimis ştafete cu vorbă: «Sunt prins la lucru peste seamă şi nu-mi este cu putinţă să mă pogor. Lucrul s’ar opri de îndată ce l-aş lăsa şi m’aş pogorî la voi!»


text:
Apoi a trimis la mine Sanbalat în acelaşi chip, pentru a cincea oară, pe sluga sa cu o scrisoare deschisă,


text:
În care scria: «S’a dus vestea printre neamuri, şi se zice că tu şi Iudeii urziţi o răscoală şi de aceea tu faci zidul din nou şi tu însuţi, după cât se spune, vrei să ajungi rege.


text:
Aşijderea ai rânduit şi profeţi care să strige tare în Ierusalim: «Regele lui Iuda». Dar asemenea fapte vor ajunge la urechea împăratului. Pentru aceasta vino acum să ne înţelegem împreună!»


text:
Dar eu i-am trimis vorbă: «Asemenea lucruri pe care le spui nu s’au întâmplat deloc, ci le-ai urzit din închipuirea ta!»


text:
Ci toţi voiau să ne spăimânte, cugetând: «Se vor lăsa de lucru, aşa că nu se va mai isprăvi!» – Şi acum, Doamne, întăreşte mâinile mele!


text:
Când m’am dus acasă la Şemaia, fiul lui Delaia, fiul lui Mehetabeel, care fusese oprit în casă, mi-a zis: «Să ne ducem în mijlocul templului lui Dumnezeu şi să închidem uşile, fiindcă vor veni să te ucidă, anume noaptea vor veni să te ucidă!»


text:
Dar eu i-am răspuns: «Oare un om ca mine să fugă? Cum ar putea oare unul ca mine, care intră în templu, să mai rămână cu viaţă? Nu, nu intru!»


text:
Şi am băgat anume de seamă că nu Dumnezeu îl trimisese, ci numai îmi spusese o proorocie, fiindcă Sanbalat şi cu Tobie îl mituiseră,


text:
Ca să mă înfricoşeze şi să mă port astfel şi să păcătuesc, să-mi scornesc nume rău, ca să mă poată face de ocară.


text:
Adu-ţi aminte, Dumnezeule, de Tobie şi de Sanbalat după faptele lor, aşijderea şi de proorocița Noadia, cum şi de ceilalţi prooroci care au vrut să mă spăimânte!


text:
Şi când au auzit toţi vrăjmaşii noştri, toate neamurile păgâne din vecinătatea noastră se spăimântară şi îşi pierdură cumpătul, fiindcă se încredinţară că lucrul se făcuse cu ajutorul Dumnezeului nostru.


text:
Dar şi în zilele acelea fruntaşii lui Iuda trimiteau scrisori lui Tobie, iar cele ale lui Tobie soseau la ei,


text:
Fiindcă mulţi dintre Iudei erau legaţi prin jurământ cu el, deoarece el era ginerele lui Şecania, fiul lui Arah, iar Ionatan, feciorul lui, luase de soţie pe fiica lui Meşulam, fiul lui Berechia.


text:
Ştirile de la el veneau la mine, iar vorbele mele erau duse la el. Şi Tobie mi-a trimis scrisori, ca să mă înfricoşeze.»


text:
«Iar când zidul a fost din nou zidit, am dat poruncă să se aşeze porţile, iar portarii şi cântăreţii şi leviţii au fost puşi la rostul lor.


text:
Apoi am trecut cârmuirea Ierusalimului fratelui meu Hanani şi pe Anania l-am pus căpitanul cetăţii, fiindcă era om credincios şi temător de Dumnezeu mult mai mult decât alţii.


text:
Şi le-am zis: «Porţile Ierusalimului să nu se deschidă înainte ca să se simtă zăduful soarelui, şi cât ţine căldura, porţile să fie închise şi zăvorite. Apoi să se pună străji dintre locuitorii Ierusalimului, câte un om la locul de strajă şi fiecare dinaintea casei lui.»


text:
Dumnezeul meu mi-a dat în gând să strâng laolaltă pe fruntaşi, pe căpetenii şi pe norod, ca să-i scriu în cartea neamului. Dar am mai aflat o carte a neamului a celor care sosiseră la început, şi în care carte se afla scris:


text:
Iată locuitorii ţinutului, pe care Nabucodonosor, împăratul Babilonului, îi dusese în robie în Babilon, iar acum s’au întors din robie în Ierusalim şi în Iuda, fiecare în cetatea sa.


text:
Cei care au venit împreună cu Zorobabel, Iosua, Neemia, Azaria, Raamia, Nahamani, Mardoheu, Bilşan, Mispar, Bigvai, Rehum şi Baana, căpeteniile lor. Numărul bărbaţilor poporului lui Israil au fost:


text:
Portarii: Familia lui Şalum, a lui Ater, a lui Tahnon, a lui Acun, a lui Hatita, a lui Şobai, toţi la un loc o sută treizeci şi opt.


text:
Iată şi pe cei care au pornit din Tel-Melah, Tel-Harşa, Cherub-Adan şi Imer, dar nu au fost în stare să arate dacă neamul lor şi obârşia lor a fost dintre Israiliţi:


text:
Şi mai departe dintre preoţi: fiii lui Habaia, fiii lui Hacoţ, fiii lui Barzilai – care s’a însurat cu una din fetele lui Barzilai Galaaditul şi s’a chemat după numele lui;


text:
Aceştia căutară în cărţile neamurilor lor; dar fiindcă nu găsiră nimic au fost socotiţi ca necuraţi şi scoşi din preoţie.


text:
Şi le-a poruncit ocârmuitorul să nu mănânce din cele prea sfinte, până când nu va întreba arhiereul prin Urim şi Tumim.


text:
Fără să se socotească robii şi roabele, şapte mii trei sute treizeci şi şapte, printre care se aflau două sute patruzeci şi cinci de cântăreţi şi cântăreţe. Ei mai aveau şapte sute treizeci şi şase de cai şi două sute patruzeci şi cinci de catâri,


text:
Iar unii dintre capii de familie, au făcut daruri pentru lucrare. Ocârmuitorul a dăruit pentru visterie: o mie de darici de aur, cincizeci de cupe, şi odăjdii preoţeşti cinci sute treizeci.


text:
Unii capi de familie au dăruit vistieriei pentru lucru: douăzeci de mii de darici de aur şi două mii două sute de mine de argint;


text:
Iar celălalt popor a dat: douăzeci de mii de darici de aur şi două mii de mine de argint şi şaizeci şi şapte de odăjdii preoţeşti.


text:
Preoţii şi leviţii, portarii şi cântăreţii, precum şi o parte din popor, robii templului şi tot Israilul, au locuit în cetăţile lor. Iar în luna a şaptea, când şi fiii lui Israil se aflau în cetăţile lor,


text:
S’a adunat tot poporul laolaltă în piaţa de dinaintea porţii Apelor şi îmbiară pe Esdra cărturarul, să aducă cartea legii lui Moise, pe care Domnul o dăduse lui Israil.


text:
Atunci Esdra preotul a adus legea, în ziua întâia a lunii a şaptea; înaintea obştiei alcătuite din bărbaţi, femei şi din toţi cei care erau în stare să priceapă.


text:
Şi a citit-o în piaţa de dinaintea porţii Apelor, de la revărsatul zorilor şi până la amiază, în faţa oamenilor, a femeilor şi a celor ce erau în stare să priceapă; şi tot poporul era cu luare aminte la citirea legii.


text:
Şi Esdra cărturarul stătea pe un podeţ de lemn făcut în acest scop, iar de-a dreapta lui erau: Matatia, Şema, Anaia, Urie, Hilchia şi Maaseia, şi de-a stânga: Pedaia, Misail, Malchia, Haşura; Haşbadana, Zaharia şi Meşulam.


text:
Numai aşa a putut Esdra cărturarul să deschidă cartea în ochii întregului popor, fiindcă era mai sus decât tot poporul; iar când a deschis-o, tot norodul s’a sculat în picioare.


text:
Atunci Esdra a proslăvit pe Domnul şi marele Dumnezeu, iar tot poporul a răspuns: «Amin! Amin!» prin ridicarea mâinilor. Apoi îngenunchiară şi se închinară Domnului cu faţa la pământ.


text:
Şi Iosua, Bani, Şerebia, Iamin, Acub, Şabtai, Hodia, Maaseia, Chelita, Azaria, Iozabad, Hanan, Pelaia şi leviţii învăţau pe popor legea, în timp ce poporul stătea în picioare.


text:
Şi ei citeau bucăţi din cartea legii lui Dumnezeu, pe care apoi le tâlcuiau, de se înţelegea ceea ce se citise.


text:
Apoi Neemia ocârmuitorul şi Esdra preotul şi cărturarul, împreună cu leviţii care învăţau poporul, rostiră către întreg poporul: «Ziua aceasta este sfântă pentru Domnul Dumnezeul vostru! Nu vă tânguiţi şi nici nu plângeţi!» – fiindcă tot poporul începuse să plângă auzind cuvintele legii.


text:
Şi i-a îndemnat: «Duceţi-vă şi mâncaţi bucate grase şi beţi băuturi dulci şi trimiteţi şi acelora care nu s’au pregătit deloc, fiindcă ziua aceasta este sfântă pentru Domnul nostru! Şi nici nu vă întristaţi, căci bucuria întru Domnul este tăria voastră.»


text:
Şi leviţii au domolit tot poporul şi le-a zis: «Tăceţi şi nu fiţi necăjiţi, căci ziua de astăzi este sfântă!»


text:
Şi tot poporul s’a dus să mănânce şi să bea şi să trimită câte ceva şi celor sărmani, şi s’a pornit o bucurie mare, fiindcă înţeleseseră cuvintele care li se vestiseră.


text:
A doua zi se adunară capii familiilor întregului popor, precum şi preoţii şi leviţii, la Esdra cărturarul, ca să-i înveţe tainele poruncilor legii.


text:
Şi au găsit scris în legea pe care o poruncise Domnul prin gura lui Moise, că fiii lui Israil să stea în corturi în vremea prăznuirii în luna a şaptea,


text:
Şi să se vestească şi să se propoveduiască cu glas mare în toate cetăţile lor şi în Ierusalim: «Duceţi-vă în munte şi aduceţi crăngi de măslin şi de măslin sălbatec şi crăngi de mirt şi de finic şi crăngi de alţi copaci frunzoşi, ca să faceţi colibe precum este scris!»


text:
Atunci a ieşit poporul, şi le-au adus şi au durat colibe fiecare pe acoperişul lui şi în ogrăzile lor şi în curţile templului lui Dumnezeu şi în piaţa porţii Apelor şi în piaţa porţii lui Efraim.


text:
Şi toată obştia celor care se întorseseră din robie şi-a durat colibe şi au locuit în colibe; căci nu mai făcuseră asemenea lucru fiii lui Israil din zilele lui Iosua, fiul lui Nun, până în ziua de astăzi. Şi a fost foarte mare bucurie.


text:
Şi ei au citit în fiecare zi din cartea legii lui Dumnezeu, din ziua dintâi şi până în cea din urmă. Şi au prăznuit sărbătoarea şapte zile, iar în ziua a opta a fost adunare pentru odovania praznicului după rânduiala.»


text:
«În ziua a douăzeci şi patra din aceeaşi lună, s’au strâns fiii lui Israil pentru post, înveşmântaţi cu veşminte de jale şi cu pulbere pe cap.


text:
Şi după ce acei din neamul lui Israil se osebiră de cei de neam păgân, au stătut de şi-au mărturisit păcatele lor si fărădelegile părinţilor lor.


text:
Apoi s’au sculat în picioare şi au citit din cartea legii Domnului Dumnezeu un sfert de zi, iar în alt sfert s’au mărturisit şi s’au închinat Domnului Dumnezeului lor.


text:
Iar Iosua şi Bani, Cadmiel, Şecania, Buni, Şerebia, Bani şi Chenani au pornit să strige cu glas mare către Domnul Dumnezeul lor.


text:
Şi au zis leviţii Iosua, Cadmiel, Bani, Haşabia, Şerebia, Hodia, Şecania şi Petahia: «Sculaţi-vă! Proslăviţi pe Domnul Dumnezeul nostru, din veac şi până în veac!» Atunci ei slăviră numele cel măreţ al aceluia care este mai presus de toată slava şi lauda.


text:
Şi a zis Esdra: «Tu, Doamne, eşti singurul! Tu ai făcut cerurile şi cerurile cerurilor cu toată oştirea lor, pământul şi cu tot ce se află deasupra lui, marea şi tot ce cuprinde într’însa, tu eşti cel ce ţii toate cu viaţă, şi oastea cerească ţie se închină.


text:
Tu eşti Domnul Dumnezeu, care ai ales pe Avram şi l-ai scos din Ur, cetatea Caldeei, şi i-ai pus numele Avraam.


