# verses

text:
Cine se va binecuvânta pe pământ binecuvânta-se-va întru Dumnezeul adevărului, şi cel ce se va jura pe pământ se va jura pe Dumnezeul cel adevărat; căci nenorocirile din vremile de demult au fost uitate şi ascunse de ochii mei.


text:
Căci, iată, voi zidi ceruri noi şi pământ nou. Nimeni nu-şi va mai aduce aminte de lucrurile vechi, şi nu vor mai veni în mintea nimănui;


text:
Ci se vor bucura şi se vor veseli de ceea ce voi face acum, căci, iată, voi întemeia Ierusalimul spre bucurie şi poporul lui spre desfătare.


text:
Şi mă voi bucura de Ierusalim şi mă voi veseli de norodul meu, şi nu se va mai auzi în el nici plâns, nici ţipăt.


text:
Nu vor mai fi acolo copii care să trăiască numai câteva zile şi nici bătrâni care să nu ajungă la capătul vieţii! Căci tânăr va fi cel ce va muri la o sută de ani şi chiar cel păcătos deabia la o sută de ani va fi lovit de blestem!


text:
Dar nu vor clădi ca altul să locuiască, nici nu vor sădi ca altul să mănânce. Căci vârsta poporului meu va fi ca vârsta copacilor şi cei aleşi ai mei se vor bucura de osteneala mâinilor lor.


text:
Nu se vor trudi în deşert şi nu vor naşte feciori pentru o moarte fără de vreme, ci ei vor fi neam blagoslovit de Domnul şi împreună cu ei şi odraslele lor.


text:
Lupul va paşte la un loc cu mielul, leul va mânca paie ca boul şi şarpele cu ţărână se va hrăni. Nici o pagubă şi nici o stricăciune nu vor mai căşuna în tot muntele meu cel sfânt», – zice Domnul.


text:
Aşa zice Domnul: «Cerul este scaunul meu, şi pământul aşternut picioarelor mele! Ce fel de casă, deci, îmi veţi zidi voi şi ce loc de odihnă pentru mine?


text:
Toate acestea mâna mea le-a făcut şi sunt ale mele», – zice Domnul. «Ci spre unii ca aceştia îmi îndrept privirea mea: spre cei smeriţi, cu duhul umilit şi care tremură la cuvântul meu!


text:
Cel ce junghie un bou şi în acelaşi timp omoară un om, cel ce jertfeşte o oaie şi în acelaşi timp rupe gâtul unui câine, cel ce aduce prinos, dar cu sânge de porc, cel ce aduce jertfă de tămâie, dar în acelaşi timp se închină la idoli, toţi aceştia şi-au ales căi nelegiuite şi întru urîciunile lor sufletul lor se desfătează.


text:
Pentru aceasta şi mie îmi va plăcea să-i oropsesc şi cele ce îi înfricoşează să le aduc peste ei; căci am strigat şi nu mi-au răspuns, am grăit şi nu m’au auzit; au făcut ceea ce eu urgisesc şi tocmai ceea ce urăsc aceea au ales.


text:
Ascultaţi la cuvântul Domnului, voi care tremuraţi de el! Iată ce grăiesc fraţii voştri care vă urăsc şi vă prigonesc, pentru numele meu: Să-şi arate Domnul slava sa, ca să vedem şi noi bucuria voastră! Dar ei se vor face de ocară.»


text:
Auzi! Un vuet din cetate! Un glas din templu! Este glasul Domnului care răsplăteşte vrăjmaşilor săi după faptele lor.


text:
Înainte de a se zvârcoli în durerile de naştere, fiica Sionului a născut; înainte de a simţi chinul, ea a născut un fiu.


text:
Cine a auzit sau cine a văzut unele ca acestea? Oare o ţară se va naşte într’o singură zi, un popor se va naşte dintr’o dată? Abia au apucat-o durerile naşterii şi fiica Sionului a şi născut feciori!


text:
«Oare eu voi deschide pântecele fără să-l las să nască?» – zice Domnul. «Sau eu, cel ce fac să nască, voi opri născarea?» – zice Dumnezeul tău.


text:
Bucură-te, Ierusalime, şi voi cei care-l iubiţi, săltaţi de veselie! Tresăltaţi de bucurie mare, voi cei care îl jeleaţi,


text:
Ca să sugeţi şi să vă săturaţi la pieptul mângâierilor lui, ca să sorbiţi şi să vă desfătaţi la sânul măririi lui!


text:
Căci aşa zice Domnul: «Vărsa-voi pacea peste Ierusalim ca un fluviu, şi ca un şivoi ieşit din albie, slava noroadelor! Ca pruncii voi veţi fi duşi la sân şi dezmierdaţi pe genunchi!


text:
După cum mama îşi mângâie pe fiul ei, şi eu vă voi mângâia pe voi şi anume în Ierusalim mângâiaţi veţi fi.


text:
Când veţi vedea, inima voastră va tresări de bucurie şi oasele voastre vor întineri ca iarba cea tânără. Şi mâna Domnului se va arăta slujitorilor săi, iar vrăjmaşilor săi: urgia sa.


text:
Căci, iată, Domnul vine în văpaie şi carele lui sunt ca o vijelie, ca să-şi reverse mânia în arşiţă şi certarea lui în para focului.


text:
Atunci Domnul va judeca cu foc şi cu sabie pe toată făptura şi mulţi vor fi cei ce vor cădea de bătaia Domnului!


text:
«Cei ce se sfinţesc şi se curăţesc pentru închinăciunile din grădini, într’un loc ascuns în mijlocul unei adunări de ucenici, şi cei ce mănâncă mâncări de carne de porc, mâncări scârnave şi şoareci, loalaltă îşi vor vedea sfârşitul», – zice Domnul.


text:
«Dar eu cunosc faptele şi scopurile lor şi voi veni ca să adun toate neamurile şi toate limbile. Ele vor veni şi vor vedea slava mea,


text:
Şi le voi da un semn şi pe unii din cei scăpaţi cu viaţă îi voi trimite către popoarele din Tarşiş, Put, Lud, Meşec, Roş, Tubal, Iavan, către ţinuturile cele mai îndepărtate, care n’au auzit de numele meu şi n’au văzut slava mea. Şi ei vor vesti între popoare slava mea.


text:
Şi din toate neamurile, vor aduce pe fraţii voştri prinos Domnului: pe cai, în căruţe, în lectice, pe catâri şi pe cămile, până la muntele cel sfânt al meu, la Ierusalim», – zice Domnul, – «aşa precum fiii lui Israil aduc prinoase în vase curate, pentru templul Domnului.


text:
«Căci precum cerul cel nou şi pământul cel nou, pe care le voi zidi», – zice Domnul, – «vor rămânea înaintea mea, aşa va dăinui deapururi neamul vostru şi numele vostru.


text:
Şi din lună nouă în lună nouă şi din Sâmbătă în Sâmbătă vor veni toţi şi se vor închina înaintea mea», – zice Domnul.


text:
«Şi când vor ieşi, vor vedea stârvurile celor care s’au răzvrătit împotriva mea, căci viermele lor nu va muri şi focul lor nu se va stinge, şi vor fi, pentru toată făptura, privelişte de groază.»


text:
Către care a fost cuvântul Domnului în timpul domniei lui Iosia, fiul lui Amon, regele lui Iuda, în anul al treisprezecelea al domniei sale,


text:
Şi a dăinuit şi în vremea lui Ioachim, feciorul lui Iosia, regele lui Iuda, până la sfârşitul anului al unsprezecelea al lui Sedechia, fiul lui Iosia, până în luna a cincea, la ducerea în robie a locuitorilor Ierusalimului.


text:
«Înainte de a te fi urzit în pântecele maicii şi înainte ca să fi ieşit din pântecele mamei tale, te-am sfinţit şi te-am rânduit prooroc al neamului».


text:
Dar Domnul mi-a spus: «Nu zice: «Eu sunt prea tânăr!» Du-te încotro te voi trimite şi orişice îţi voi da poruncă vorbeşte!


text:
Şi Domnul a întins mâna înspre mine şi s’a atins de gura mea, apoi Domnul mi-a zis: «Iată, îţi pun cuvintele mele în gura ta!


text:
Vezi, eu te-am pus astăzi peste popoare şi peste împărăţii, ca să smulgi şi să arunci la pământ, să prăpădeşti şi să dărâmi, să zideşti şi să sădeşti!»


text:
Apoi a fost cuvântul Domnului către mine într’acest chip: «Ce vezi tu, Ieremia?» Şi eu am răspuns: «Văd o crangă de migdal!»


text:
Şi cuvântul Domnului a fost a doua oară către mine: «Ce vezi tu?» Atunci eu am răspuns: «Văd, dinspre miază-noapte, un cazan în clocote cu gura întoarsă încoace!»


text:
Dar Domnul a zis către mine: «Dinspre miază-noapte se va deslănţui prăpădul peste toţi locuitorii ţării;


text:
Căci iată voi chema toate împărăţiile de la miază-noapte», – zice Domnul. «Şi vor veni şi fiecare îşi va aşeza tronul său la porţile Ierusalimului şi de jur-împrejurul zidurilor lui, şi în toate cetăţile lui Iuda.


text:
Şi-i voi trage la judecată pentru fărădelegile lor, fiindcă m’au părăsit şi au adus tămâieri altor dumnezei şi s’au închinat la făptura mâinilor lor!


text:
Încinge-ţi acum coapsele, scoală-te şi le propovedueşte tot ceea ce îţi voi porunci. Nu te înfricoşa în faţa lor, fiindcă nu vreau să-ţi fie frică înaintea lor!


text:
Vezi că eu te-am făcut astăzi ca o cetate tare, ca un stâlp de fier şi ca un zid de aramă, împotriva ţării întregi, pentru regii lui Iuda şi pentru dregătorii săi, pentru preoţii săi şi pentru poporul ţării.


text:
Şi se vor război împotriva ta, dar nu te vor putea birui, căci eu voi fi lângă tine ca să te izbăvesc», – zice Domnul.


text:
«Du-te şi propovedueşte în auzul Ierusalimului! Aşa zice Domnul: «Mi-aduc aminte de dragostea tinereţii tale, de iubirea din vremea logodnei tale, când mergeai după mine prin pustie, într’un ţinut fără sămănătură.


text:
Lucru sfânt a fost Israilul pentru Domnul, pârga rodurilor lui. Toţi cei care au mâncat dintr’însul au trebuit să-şi ispăşească păcatul, fiindcă peste ei s’a prăvălit nenorocirea», – zice Domnul.


text:
Ascultaţi cuvântul Domnului, voi cei din casa lui Iacob şi toate neamurile cele din casa lui Israil!


text:
Aşa grăieşte Domnul: «Ce nedreptate au găsit în mine părinţii voştri, de s’au depărtat de mine şi au umblat după idolii cei deşerţi ca să ajungă şi ei deşertăciune,


text:
Şi nu s’au întrebat: «Unde este Domnul cel ce ne-a scos pe noi din ţara Egiptului şi ne-a dus prin pustie, printr’un ţinut de bărăgane şi de prăpăstii, ţinut sterp şi stingher fără ţipenie de om şi fără o urmă de sălaş omenesc?»


text:
Şi v’am dus pe voi într’o ţară ca o grădină, ca să mâncaţi din roadele şi din bunătăţile ei; dar când aţi intrat într’însa, aţi pângărit-o şi moştenirea mea aţi prefăcut-o într’o grozăvie.


text:
Preoţii nu m’au întrebat: «Unde este Domnul?» Tâlcuitorii de lege nu m’au cunoscut, păstorii poporului au lepădat credinţa, proorocii au proorocit în numele lui Baal şi au umblat după dumnezei care nu pot să vie într’ajutor.


text:
Pentru aceasta la judecată voi grăi împotriva voastră», – zice Domnul, – «şi împotriva nepoţilor voştri voi cere osândă!


text:
Treceţi la ostroavele Chiteilor şi vedeţi, trimiteţi la Chedar şi cercetaţi cu luare aminte şi vă încredinţaţi de se află aşa ceva!


text:
Şi-a schimbat care un popor vreodată dumnezeii? – deşi ei nu sunt Dumnezeu. – Poporul meu şi-a schimbat slava lui cu un dumnezeu care nu-i poate veni într’ajutor.


text:
«Căci două lucruri rele a făptuit poporul meu: m’a părăsit pe mine, izvorul de apă vie şi şi-a săpat fântâni, fântâni care nu pot ţine apă!»


text:
Leii răcnesc împotrivă-i şi slobozesc urletele lor. Ţara lui au prefăcut-o în pustie, cetăţile lui sunt pârjolite, fără ţipenie de om în ele;


text:
Oare n’ai ajuns aici din pricină că ai părăsit pe Domnul Dumnezeul tău, în vremea când el te ducea pe cale?


text:
Şi acum ce înseamnă fuga ta înspre Egipt, ca să bei din apa Sihorului, şi drumul spre Asiria, ca să sorbi din apa Eufratului?


text:
Răutatea ta te pedepseşte şi necredinţa ta te urgiseşte. Dă-ţi seama şi chibzueşte că rău şi amarnic este să te răzleţeşti de Domnul Dumnezeul tău şi să nu-ţi mai fie frică de mine», – zice Domnul Dumnezeul Savaot.


text:
«Căci de multă vreme ai sfărâmat jugul tău, ai rupt funiile tale şi ai zis: «Nu pot să mai fiu slugă!» Şi de atunci pe orice colină şi sub orice copac verde te-ai desfrânat ca o ticăloasă.


text:
Chiar de te vei spăla cu nitru şi te vei freca cu leşie, tot mânjită de sânge va rămânea în ochii mei fărădelegea ta», – zice Domnul.


text:
«Cum poţi spune: «Nu m’am întinat şi n’am umblat după Baali»? Uită-te la semnele urmelor tale din vale şi chibzueşte ce ai făcut! Cămilă sprintenă care umblă în lung şi în lat pe toate cărările,


text:
Asină sălbatecă deprinsă în pustie, care în aprinsa ei poftă umblă adulmecând vântul! Cine ar putea să-i împiedice dorul ei? Cine vrea s’o găsească să nu se ostenească, fiindcă o vor afla la luna ei!


text:
Păzeşte-te să nu rămâi desculţ şi gâtul tău să nu-ţi ardă de sete! Dar tu răspunzi: «Degeaba! Nu, îmi plac streinii şi mă voi duce după ei!»


text:
După cum se ruşinează hoţul când este descoperit, aşa trebue să se ruşineze casa lui Israil: regii, dregătorii, preoţii şi proorocii,


text:
Care zic lemnului: «Tu eşti tatăl meu!» şi pietrei: «Tu m’ai născut!» Ei stau cu spatele la mine, şi nu cu faţa, iar în vreme de restrişte strigă: «Scoală şi ne mântueşte!»


text:
Unde îţi sunt dumnezeii pe care tu i-ai făurit? Să se scoale şi să te mântuiască dacă pot, în vreme de restrişte! Căci dumnezeii tăi, Iudo, sunt tot atâţi la număr ca şi cetăţile tale.


text:
«În zadar am bătut pe feciorii voştri, fiindcă ei nu s’au învăţat minte; sabia voastră a prăpădit pe proorocii voştri, ca un leu prădalnic.


text:
Neam prost ce sunteţi! Luaţi aminte la cuvântul Domnului:«Am fost eu care o pustietate pentru Israil sau un ţinut beznatec? Din care pricină poporul meu a zis: «Noi suntem liberi şi nu ne vom mai întoarce la tine!»


text:
Uită care fecioara găteala sa şi mireasa cingătoarea sa? Cu toate acestea poporul meu m’a uitat din zile fără număr!


text:
Cât de iscusit îţi urmezi tu calea, când e să cauţi iubirea! Tot aşa şi pentru fărădelegile tale pe cărarea ta te-ai deprins să mergi!


text:
Chiar şi poalele veşmintelor tale sunt pătate de sângele celor sărmani şi fără de prihană, pe care cu toate că nu i-ai găsit spărgând zidul, dar tot pentru aceleaşi pricini tu i-ai omorît.


text:
Şi cu toate acestea mai îndrăzneşti să zici: «Da, sunt nevinovat! De bună seamă mânia lui s’a abătut de la mine!» Dar iată că acum voi începe proces cu tine care spui: «N’am săvârşit păcat!»


text:
De ce te zoreşti acum ca să-ţi schimbi calea? Tu vei fi făcută de ruşine în Egipt, precum ai fost de ocară făcută şi în Asiria!


text:
Şi de acolo vei ieşi cu capul între mâni! Fiindcă Domnul a aruncat la o parte pe cei în care tu ţi-ai pus nădejdea, pe cei cu care tu nu vei avea izbândă.


text:
Şi a mai grăit: «Când un bărbat se desparte de femeia sa, şi ea pleacă de la el şi ajunge femeia altuia, se va mai putea întoarce înapoi la bărbatu-său? Această femeie nu este cu totul întinată? Tu te-ai iubit cu mulţi ibovnici şi acum ai vrea să te întorci la mine!» – zice Domnul.


text:
«Ridică ochii tăi spre înălţimi şi te uită! Pe unde nu te-ai desfrânat? Ieşeai la drum să stai la pândă, ca arabul în pustie. Deci tu ai pângărit pământul cu desfrânările tale şi cu ticăloşiile tale!


text:
Iubiţii tăi fără de număr au fost o cursă pentru tine. Tu ai luat chip de femeie desfrânată şi ai lăsat ruşinea laoparte!


text:
«Oare el va fi mereu mânios? Dăinui-va mânia lui deapururi?» Vezi! Aşa vorbeşti tu, însă tu săvârşeşti ticăloşii şi nu te laşi!»


text:
Atunci a zis Domnul către mine: «În vremea domniei regelui Iosia, n’ai văzut tu care ce a săvârşit Israilul cel necredincios? S’a dus pe vârful oricărui deal şi sub orice copac verde şi acolo a făptuit desfrânări.


text:
Dar eu am cugetat: «După ce se va sătura de făcut toate acestea, se va întoarce la mine». Dar nu s’a întors. Şi cu toate că Iuda, sora lui necredincioasă, a văzut,


text:
Că pentru desfrânările lui i-am dat carte de despărţenie lui Israil cel necredincios, Iuda, sora lui necredincioasă, n’a fost cuprinsă de spaimă, ci s’a dus şi s’a desfrânat şi ea,


text:
Şi cu neruşinarea desfrânărilor ei, ea a pângărit ţara, săvârşind desfrânări cu pietrele şi cu lemnele.


text:
Şi Iuda, sora cea vicleană, nu s’a mai întors la mine cu toată inima, ci cu prefăcătorie», – zice Domnul.


text:
Atunci a zis Domnul către mine: «Israil cel necredincios este mai puţin vinovat decât Iuda cel necredincios!


text:
Du-te şi propovedueşte propovedania aceasta către miază-noapte şi spune: «Pocăeşte-te, Israile necredincios», – zice Domnul, – «căci nu mă voi mai uita încruntat la tine, fiindcă sunt milostiv», – zice Domnul, – «şi urgia mea nu va dăinui în veac.


text:
Ci mărturiseşte-ţi numai fărădelegea ta, că ai călcat credinţa Domnului Dumnezeului tău şi ţi-ai irosit vremea după cei străini pe sub orişice copac verde, şi de glasul meu n’ai ascultat», – zice Domnul.


text:
«Pocăiţi-vă, voi copii căzuţi de la credinţă!», – zice Domnul, – «căci eu sunt stăpânul vostru, şi vă voi lua pe voi, pe unul dintr’o cetate şi pe doi dintr’o seminţie, şi vă voi întoarce în Sion,


text:
Şi vă voi hărăzi păstori după inima mea, care vă vor păstori pe voi cu înţelepciune şi cu pricepere.


text:
Dacă vă veţi înmulţi şi veţi spori la număr în ţară, în vremea aceea», – zice Domnul, – «nu se va mai auzi spunând: «O, chivotul legământului Domnului!» Căci nu se va mai sui la inima voastră, şi nimeni nu va mai pomeni de el, nu va mai fi nici căinat şi nici nu se va mai face altul din nou.


text:
În vremea aceea, Ierusalimul se va numi «Scaunul Domnului» şi într’însul se vor strânge toate neamurile în numele Domnului şi nu se vor mai lua după împietrirea inimii lor.


text:
În vremea aceea, casa lui Iuda se va duce la casa lui Israil, şi se vor întoarce împreună din ţinutul dela miază-noapte în ţara pe care am dăruit-o moştenire părinţilor lor.


text:
«Şi am mai chibzuit: Cum te voi aşeza în rândul fiilor şi-ţi voi da moştenire o ţară mândră, mândreţea mândreţei popoarelor! Şi am mai chibzuit: Tu îmi vei zice: tatăl meu! şi nu te vei mai răzleţi de mine.


text:
Dar vai! Precum o femeie calcă credinţa iubitului ei, tot aşa şi tu, neam al lui Israil, te-ai purtat ca o necredincioasă faţă de mine», – zice Domnul.


text:
Auzi! Pe înălţimile pleşuve se aud planşete şi tânguiri ale fiilor lui Israil, care au apucat pe căi ce duc aiurea şi au uitat pe Domnul Dumnezeul lor.


text:
«Pocăiţi-vă, copii necredincioşi, şi eu vă voi tămădui de necredinţa voastră!» – Iată că noi vom veni la tine, fiindcă tu eşti Dumnezeul nostru!


text:
Cu adevărat minciună sunt colinele şi zarva praznicelor de pe dealuri! Adevărat este că numai în Domnul Dumnezeul nostru este mântuirea lui Israil!


text:
O! Idolii cei de ocară au mistuit strădania părinţilor noştri, din tinereţea lor: turmele lor, cirezile lor, feciorii şi fetele lor!


text:
Deci să stăm culcaţi întru ruşinea noastră, şi ocara noastră să ne acopere, fiindcă şi noi şi părinţii noştri am păcătuit împotriva Domnului Dumnezeului nostru, din tinereţile noastre şi până în ziua de acum şi nu am ascultat de glasul Domnului Dumnezeului nostru!


text:
«Dacă vrei să te pocăeşti, Israile», – zice Domnul, – «pocăeşte-te! De vrei să goneşti idolii tăi din ochii mei, nu mai şovăi!


text:
Când te vei jura din inimă, cu credinţă şi cu inimă curată: «Viu este Domnul!», toate neamurile te vor binecuvânta şi te vor proslăvi.»


text:
Căci iată ce zice Domnul locuitorilor din Iuda şi din Ierusalim: «Desţeliniţi ţelina inimilor voastre şi nu mai aruncaţi sămânţa printre spini!


text:
Tăiaţi-vă împrejur pentru Domnul Dumnezeul vostru şi daţi laoparte netăierea împrejur a inimii voastre, voi oameni din Iuda şi locuitori ai Ierusalimului, ca nu cumva urgia mea să izbucnească vâlvătaie şi să vă mistuiască şi să nu se poată stinge din pricina faptelor voastre celor rele!»


text:
Vestiţi în Iuda şi în Ierusalim şi trimiteţi solie: «Sunaţi din trâmbiţă, strigaţi din toate puterile şi ziceţi: Adunaţi-vă, ca să intrăm în cetăţile cele întărite!


text:
Ridicaţi steag înspre Sion, adăpostiţi-vă fără zăbavă, căci eu voi porni prăpăd de la miază-noapte şi pierzanie mare!»


text:
Un leu s’a năpustit din desişul său, pustiitorul noroadelor a pornit şi a ieşit din ţinutul său ca să pustiască ţara. Cetăţile vor fi surpate şi fără ţipenie de om în ele.


text:
Pentru aceasta, înveşmântaţi-vă în veşmânt de jale, tânguiţi-vă şi vă bociţi, fiindcă văpaia mâniei Domnului nu se va depărta de la noi!»


text:
«În ziua aceea». – zice Domnul, – «va pieri curajul regelui şi al dregătorilor, preoţii îşi vor pierde cumpătul, iar proorocii vor fi cuprinşi de spaimă,


text:
Şi vor zice: «O, Doamne Dumnezeule! Tu ne-ai înşelat – poporul acesta şi Ierusalimul – când ne-ai făgăduit: «Veţi trăi în pace!» Dar iată că sabia ne-a străpuns de moarte!»


text:
În vremea aceea, se va spune norodului acestuia şi Ierusalimului: «Un vânt arzător de pe pleşuvele cuhni porneşte din pustie, înspre fiica poporului meu, nu pentru vânturatul şi nici pentru curăţatul grâului!


text:
Iată-l cum se apropie ca nourii de vijelie, carele lui duruesc ca o viforniţă, caii lui mai iuţi sunt decât vulturii. Vai de noi, căci suntem prăpădiţi!


text:
Spală-ţi inima de păcate, Ierusalime, ca să afli mântuire. Cât vor sălăşlui înlăuntrul tău ticăloase planuri?


text:
«Strigaţi şi daţi de ştire în Iuda, trimiteţi ştafetă în Ierusalim: Din ţară depărtată vin împresurătorii şi împotriva cetăţilor lui Iuda ridică strigătul lor de război;


text:
Ca paznicii din ţarini împresoară ei Ierusalimul, fiindcă s’a răzvrătit împotriva mea», – zice Domnul.


text:
Purtarea ta şi ale tale fapte rele ţi-au pricinuit aceasta! Iată cât de amar este rodul răutăţii tale, care te-a ajuns la inimă!


text:
O, pieptul meu! O, pieptul meu! Cât mă zbucium! O, pereţi ai inimii mele! Inima mea zvâcneşte şi nu pot avea tihnă! Fiindcă sunet de trâmbiţă aud eu şi zarvă de război.


text:
Prăpăd peste prăpăd se vesteşte că vine şi toată ţara este nimicită. Într’o clipă corturile mele sunt doborîte la pământ, şi adăposturile mele cât ai clipi din ochi.


text:
Poporul meu este nebun şi nu mă cunoaşte! Copii fără de minte şi fără înţelepciune, iscusiţi să facă răul, iar pentru bine nici că-şi dau osteneală!


text:
Şi m’am mai uitat din nou: Ţarina era o pustietate! Toate cetăţile dărâmate de Domnul, de urgia mâniei sale!


text:
Pentru aceasta pământul va fi cuprins de jale şi sus cerurile se vor întuneca. Cu adevărat am grăit şi nu-mi va părea rău, am făurit planul şi neîndeplinit nu-l voi lăsa.»


text:
La strigătul călăreţilor şi al arcaşilor, ţara întreagă e pusă pe fugă; toţi se ascund în desiş de codru şi se caţără pe stânci; cetăţile părăsite şi fără ţipenie de om în ele.


text:
Şi tu pustiito, acum ce vei face? Înveşmântă-te în porfiră, cu giuvaeruri de aur împodobeşte-te şi dă-ţi ochii cu dresuri! În zadar frumoasă te vei face! Iubiţii tăi te dispreţuesc şi-ţi vor numai viaţa.


text:
Dar ce aud? Ţipăt de femeie care se trudeşte să nască, dureri ca la naşterea cea dintâi! E glasul fiicei Sionului, care geme şi-şi întinde mâinile: «Vai! Ucigaşii mi-au curmat viaţa!»


text:
Cutreeraţi uliţele Ierusalimului, priviţi, chibzuiţi şi cercetaţi în pieţe: dacă va fi vre-unul care să ia hotărîri drepte şi să fie cu credinţă, atunci voi ierta cetatea.


text:
Doamne! Ochii tăi care nu caută credinţa? Tu i-ai lovit, dar ei n’au simţit durere, tu i-ai dat pierzării, dar ei n’au vrut să ia învăţătură. Şi-au încruntat feţele mai mult decât stânca şi n’au vrut la pocăinţă se se întoarcă.


text:
Şi am cugetat: «Numai cei de rând sunt aşa fără de minte şi nu cunosc calea Domnului, pravila Dumnezeului lor.


text:
Dar mă voi îndrepta către cei de frunte şi le voi grăi ca unora care cunosc calea Domului, legea Dumnezeului lor.» Dar şi ei au sfărâmat jugul şi au rupt funiile…


text:
Pentru aceasta îi sfâşie leul din pădure, şi lupul din pustie îi sugrumă, pantera pândeşte lângă cetăţile lor şi orişicine iese dintr’însele este rupt, fiindcă s’au înmulţit fărădelegile lor şi s’au înteţit lepădările de la credinţă.


text:
«Deci cum aş putea să-i iert? Feciorii tăi m’au părăsit şi jură pe dumnezei care nu-şi au fiinţă. Şi cu toate că i-am pus să-mi jure credinţă, ei au făptuit desfrâul şi spre casele desfrâului ei s’au pornit în cârduri.


text:
Pentru aceasta nu trebuia pedeapsă?» – zice Domnul, – «şi împotriva unui asemenea norod nu trebuia să mă răzbun?»


text:
Săriţi peste zid în vie şi o ciumpăviţi, dar nu cu desăvârşire! Tăiaţi viţele, căci ele nu sunt ale Domnului!


text:
Au tăgăduit pe Domnul şi au zis: «Nu este el acela şi peste noi nu va veni nenorocirea! Ba nici sabia, nici foametea noi nu le vom vedea!


text:
Proorocii proorocesc în van, căci în ei nu este descoperirea Domnului! De aceasta şi ei să aibă parte!»


text:
Pentru aceea, iată ce zice Domnul Savaot: «Din pricină că ei au vorbit astfel, iată că va fi cuvântul meu în gura ta foc, iar poporul acesta va fi ca aşchiile care se aprind.


text:
Iată că eu voi mâna împotriva voastră un neam din depărtare, o! casă a lui Israil», – zice Domnul, – «neam nebiruit, popor străvechi, al cărui grai nu-l ştii şi nu-l poţi înţelege când el grăieşte.


text:
El va mânca secerişul şi pâinea ta, pe fiii şi pe fiicele tale, turmele şi cirezile tale, via şi smochinii tăi. El va pune stăpânire cu sabia pe întăriturile tale pe care tu te bizui.


text:
Şi dacă unii vor întreba: «Din care pricină Domnul Dumnezeul nostru ne-a făcut una ca asta?», să le spui: «Precum voi m’aţi părăsit şi v’aţi închinat la dumnezei streini în ţara voastră, tot aşa să vă închinaţi la cei streini, dar nu în ţara voastră».


text:
De mine nu vreţi să vă temeţi», – zice Domnul, – «şi înaintea mea nu tremuraţi? Eu am pus nisipul hotar al mării, stavilă veşnică peste care ea nu va trece. Valurile se vor învifora, dar nu o vor birui şi talazurile ei se vor învolbura şi nu vor trece pe deasupra.


text:
Şi nu cugetă în inima lui: «Să ne temem de Domnul Dumnezeul nostru, care ne dă ploaie din belşug, ploaie timpurie şi târzie la vreme şi satură câmpiile şi ne ţine holdele».


text:
Căci se găsesc în poporul meu nelegiuiţi care stau la pândă pitulaţi ca vânătorii şi întind curse ca să prindă oameni.


text:
Precum o colivie este plină de păsări, tot astfel şi casele lor sunt ticsite de agoniseală cu înşelăciune. Aşa au ajuns ei mari şi bogaţi,


text:
Graşi şi cu pielea lucioasă. Ei făptuesc fapte rele şi izbutesc. Nu judecă pricina orfanului şi procesul celui orfan nu-l hotărăsc.


text:
Proorocii proorocesc minciuni, preoţii învaţă ca şi ei, iar poporul meu simte plăcere! Dar la capăt ce veţi face?»


text:
Adăpostiţi-vă, voi fii ai lui Veniamin, afară din Ierusalim, şi în Tecoa sunaţi din trâmbiţă, la Bethacherem faceţi semne: înfigeţi un steag! Căci o nenorocire se iveşte dinspre miază-noapte, prăpăd fără pereche.


text:
La ea vor veni ciobanii cu turmele lor; de jur-împrejurul ei ridica-vor corturi şi fiecare îşi va paşte turma în partea sa.


text:
«Pregătiţi-vă de luptă împotriva ei, sculaţi-vă să megem în miez de zi! Vai nouă, căci ziua dă înspre seară şi umbrele se întind mereu!


text:
Căci aşa grăieşte Domnul Savaot: «Tăiaţi copaci şi ridicaţi val împotriva Ierusalimului! Vai cetate mincinoasă cu lăuntrul plin de silnicie!»


text:
Precum apa din fântână e proaspătă mereu, aşa şi răutatea ei izvorăşte fără de încetare. Silnicie şi nedreptate se aude strigând în ea, iar în ochii mei mereu: boală şi răniri.


text:
Prinde de veste, Ierusalime, ca nu cumva sufletul meu să se desprindă de tine şi să nu te fac pustietate, pământ nelocuit!»


text:
Aşa zice Domnul: «Culegeţi, culegeţi cu deamăruntul ca pe o vie rămăşiţa lui Israil, puneţi mâna pe viţe ca şi vierul!»


text:
Cui să grăiesc şi pe cine să iau mărturie ca să mă asculte? Urechile lor sunt netăiate împrejur şi nu pot să ia aminte. Într’adevăr. cuvântul Domnului a ajuns pentru ei ca o batjocură şi nu mai au gust de el!


text:
Iată că sunt plin de urgia Domnului şi nu o mai pot ţine! «Varsă-o peste copiii cei de pe uliţă şi în obştia flăcăilor! Căci femeia şi bărbatul vor fi luaţi în robie, bătrânul ca şi cel încărunţit de vreme.


text:
Casele lor vor trece la streini împreună cu ţarinile şi cu viile lor, căci eu îmi voi întinde mâna împotriva locuitorilor ţării», – zice Domnul.


text:
«De la cel de rând până la cel mai de frunte, toţi sunt lacomi de câştig, proorocul ca şi preotul, toţi umblă cu minciuna.


text:
Zdrobirea poporului meu ar putea să o tămăduiască întocmai ca pe o rană uşoară, zicând: «Minunat! minunat!», când ea merge rău?


text:
Se ruşinează ei cumva pentru grozăviile lor? Deloc! Ei nu se ruşinează şi nu ştiu de ocară! Pentru aceasta ei vor cădea cu cei ce cad şi ei se vor prăbuşi în ziua când îi voi pedepsi», – zice Domnul.


text:
Aşa grăieşte Domnul: «Luaţi drumul cel de demult şi căutaţi căile cele de altădată, calea binelui, şi mergeţi pe ea şi veţi afla odihnă sufletelor voastre!» Dar ei au răspuns; «Nu mergem!»


text:
Ascultă şi tu, pământule! Iată, eu voi aduce peste norodul acesta o pierzanie, rodul necredinţei lor, fiindcă n’au luat aminte la căile mele şi au lepădat legea mea!


text:
Ce folos de tămâia din Şeba şi de trestia aromată dintr’o ţară depărtată? Arderile voastre de tot nu le mai vreau şi de jertfele voastre nu mai simt nici o plăcere.»


text:
Pentru aceasta aşa grăieşte Domnul: «Iată, voi pune în calea poporului acestuia piedici de care să se împiedice laolaltă părinţii şi copiii, iar vecinul şi cel de alături de el să piară».


text:
Aşa zice Domnul: «Iată, s’a pornit un popor din miază-noapte, un popor s’a sculat de la marginile pământului,


text:
Înarmat cu arc şi cu lance, neam crud şi fără milă – strigătul lui e muget de mare – călare vine şi gătit de luptă ca un om, împotriva ta, fiică a Sionului».


text:
Am auzit de faima lui! Mâinile ni s’au înmuiat, spaima ne-a cuprins, zvârcoliri ca ale unei femei în naştere.


text:
La câmp să nu ieşiţi şi nici să nu porniţi la drum, fiindcă sabia vrăjmaşului împrăştie pretutindeni groază.


text:
O, fiica poporului meu! Încinge-te cu sac şi te tăvăleşte în cenuşă! Boceşte-te amarnic ca după singurul fiu, căci într’o clipă pustiitorul va da năvală peste noi!


text:
Foalele au început să sufle şi plumbul s’a topit! În zadar se face lămurirea! Ce-i rău nu se mai desface.


text:
«Stai la poarta templului Domnului şi propovedueşte cuvântul acesta şi spune: Ascultaţi cuvântul, voi, toţi iudeii care intraţi pe porţile acestea ca să vă închinaţi Domnului!


text:
Aşa zice Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil: «Îmbunătăţiţi-vă purtările şi faptele voastre şi vă voi lăsa să locuiţi în locul acesta.


text:
Nu vă puneţi nădejdea în cei care rostesc cuvinte înşelătoare: «Templul Domnului! Templul Domnului! Aici este templul Domnului!»


text:
Căci numai dacă vă veţi îmbunătăţi purtările şi faptele voastre şi dacă veţi face dreptate celor împricinaţi,


text:
Dacă nu veţi asupri pe strein, pe orfan şi pe văduvă şi nu veţi vărsa sânge nevinovat în locul acesta; dacă nu veţi umbla după dumnezei streini spre pieirea voastră,


text:
Atunci vă voi lăsa să locuiţi în locul acesta, în ţara pe care am dat-o părinţilor noştri din veac şi până în veac.»


text:
Furtul, uciderea, desfrânarea, jurământul strâmb, jertfa adusă lui Baal, închinarea la dumnezei streini pe care voi nu-i cunoaşteţi!…


text:
Şi veniţi şi-mi slujiţi în templul acesta închinat numelui meu şi ziceţi: «Am scăpat!», ca să săvârşiţi şi mai departe toate acele blestemăţii.


text:
Oare acest templu închinat numelui meu este în ochii voştri peşteră de tâlhari? Acum pricep!» – zice Domnul.


text:
«Duceţi-vă în locaşul meu din Şilo, unde altădată sălăşluise numele meu şi vedeţi ce i-am făcut din pricina răutăţii poporului meu Israil!


text:
Şi acum fiindcă aţi săvârşit aceste fapte», – zice Domnul – «când cu râvnă v’am grăit mereu şi nu m’aţi ascultat, am strigat la voi şi nu m’aţi auzit,


text:
Mă voi purta cu acest templu închinat numelui meu, în care voi v’aţi pus nădejdea, şi cu locul pe care l-am dăruit vouă şi străbunilor voştri, aşa cum m’am purtat cu Şilo.


text:
«Dar tu nu te ruga pentru poporul acesta şi nu înălţa pentru el nici tânguire, nici rugăciune, nici nu stărui pe pe lângă mine, căci nu te ascult!


text:
Copiii adună lemne, părinţii aţâţă focul, femeile frământă aluatul să facă turte împărătesei cerului şi aduc jertfe cu turnare dumnezeilor streini ca să întărâte urgia mea.


text:
Deci aşa zice Domnul: «Iată! Mânia mea şi furia mea se vor vărsa în locul acesta, peste oameni şi peste dobitoace, peste copacii câmpului şi peste rodurile ţarinilor pe care le vor arde, şi nimeni nu le va putea stinge!»


text:
Aşa grăieşte Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil: «Grămădiţi arderi de tot pe altarele voastre şi mâncaţi carne,


text:
Căci n’am rânduit nimic părinţilor voştri şi nici nu le-am poruncit nimic pentru arderea de tot şi pentru jertfă când i-am scos din ţara Egiptului,


text:
Ci iată ce le-am poruncit atunci: Ascultaţi de glasul meu şi eu vă voi fi Dumnezeu, iar voi îmi veţi fi mie popor şi umblaţi în toate căile pe care eu vă voi porunci, ca să vă fie bine!


text:
Dar ei n’au ascultat şi n’au plecat urechea, ci, dimpotrivă, au mers după închipuirile lor, după împietrirea inimii lor rele, şi mi-au arătat spatele şi nu faţa.


text:
Din ziua în care au ieşit părinţii voştri din ţara Egiptului şi până acum, am trimis la ei necontenit pe slujitorii mei profeţi.


text:
Dar ei n’au ascultat de mine şi nu şi-au plecat urechea, ci şi-au învârtoşat grumazul mai rău decât părinţii lor.


text:
Şi dacă le vei propovedui cuvintele acestea, şi ei nu te vor asculta, şi dacă vei striga la ei, şi nu-ţi vor răspunde,


text:
Apoi spune-le: Acesta este poporul care nu ascultă de glasul Domnului Dumnezeului său şi nu ascultă de povaţa! Credinţa a pierit, s’a dus din gura lor!»


text:
Tunde-ţi părul tău cel lung şi aruncă-l! Pe vârfuri pleşuve cântă un cântec de jale, căci Domnul a lepădat şi a urgisit neamul urgiei sale!


text:
«Fiii lui Iuda au săvârşit fărădelegi în ochii mei», – zice Domnul, – «pusu-şi-au idolii lor în templul închinat mie, ca să-l pângărească;


text:
Zidit-au înălţimi cu altare: Tofet în valea Benhinom, să ardă în foc pe fiii şi pe fiicele lor, lucru pe care nu l-am poruncit şi nici în inimă nu l-am avut.»


text:
«Dar iată că vor veni zile», – zice Domnul, – «când nu se va mai spune Tofet şi valea Benhinom, ci «valea uciderii», şi din lipsă de loc vor fi îngropaţi la Tofet,


text:
Iar leşurile acestui popor vor fi mâncarea păsărilor cerului şi a fiarelor, fiindcă nimeni nu le va putea goni.


text:
Şi voi opri în cetăţile lui Iuda şi pe uliţele Ierusalimului orice cântec de bucurie şi de veselie, cântecul mirelui şi al miresei, fiindcă ţara va fi prefăcută în pustietate!»


text:
«În ziua aceea», – zice Domnul, – «vor fi scoase din mormânturi oasele regilor lui Iuda, ale dregătorilor, ale preoţilor, ale profeţilor şi ale locuitorilor Ierusalimului,


text:
Şi vor fi împrăştiate la soare şi la lună şi înaintea oastei cerului, pe care le-au iubit, cărora le-au slujit, după care au umblat, pe care le-au întrebat şi cărora li s’au închinat. Nu vor mai fi adunate şi nici îngropate, ci vor sluji de gunoi pe ogor.


text:
Şi toţi care vor rămânea din acest neam ticălos vor alege mai bine moartea decât viaţa, în toate locurile pe unde i-am izgonit», – zice Domnul Savaot.


text:
«Şi tu mai spune-le: «Aşa grăieşte Domnul: Cei care cad nu se mai scoală care, şi cei care cad de la credinţă nu se mai pocăesc?


text:
Pentru ce acest norod necredincios al Ierusalimului stărue necontenit în necredinţa lui, ţine cu tărie la greşală lui şi nu se pocăeşte?


text:
Am ascultat bine şi am auzit: ei nu grăiesc drept şi nimeni nu se căieşte de ticăloşia lui şi nu zice: Ce-am făcut? Ba mai vârtos! Nimeni nu se întoarce din goana lui, asemenea unui cal care se avântă la război.


text:
Barza cunoaşte după cer anotimpul său, turturica, rândunica şi cocorul păzesc vremea pribegiei lor, iar poporul meu nu cunoaşte legea Domnului!»


text:
Cum vă vine să ziceţi: «Noi suntem înţelepţi şi avem legea Domnului cu noi?» Dar iată-o prefăcută în minciună prin a cărturarilor ademenitoare pană.


text:
Înţelepţii vor rămânea de ocară, înfricoşaţi şi prinşi în cursă. Ei au lepădat cuvântul Domnului, iar înţelepciunea lor la ce le foloseşte?…


text:
«Pentru aceasta voi da femeile lor altora şi ţarinile lor la alţi stăpâni, fiindcă, de la mic şi până la mare, toţi umblă după câştig nedrept; proorocul şi preotul, toţi umblă cu minciuna.


text:
Zdrobirea poporului meu ar putea s’o tămăduiască întocmai ca pe o rană uşoară când zic: Minunat! Minunat! şi ea merge rău?


text:
Se ruşinează ei cumva de grozăviile lor? Deloc! Ei nu se ruşinează şi nici nu ştiu de ocară! Pentru aceasta vor cădea cu cei ce cad, în vremea când îi voi pedepsi», – zice Domnul


text:
«Şi când vor aduna rodurile ţarinei, se vor prăbuşi». – zice Domnul, – şi nu se vor mai afla nici struguri în vie şi nici smochine în smochin, frunzişul lor vestejit va fi, şi le voi da celor ce vor năvăli în ţara lor.»


text:
De ce stăm locului? Strângeţi-vă şi haideţi în cetăţile cele întărite ca să pierim în ele, fiindcă Domnul Dumnezeul nostru ne-a nimicit şi cu apă otrăvită ne-a adăpat, din pricină că am păcătuit împotriva Domnului!


text:
Din Dan se aude sforăitul cailor! De nechezatul armăsarilor răsună ţara întreagă. Şi vin şi vor mânca tot rodul din ţară, cetatea şi toţi locuitorii ei.


text:
«Dar luaţi seama!… Eu voi trimite peste voi şerpi, şerpi otrăvitori, împotriva cărora nu este vrajă, şi vă vor muşca pe voi, fără putinţă de vindecare». – zice Domnul.


text:
Ascultă! E strigătul poporului meu din ţară depărtată: «Domnul nu mai este în Sion? Şi împăratul nu mai este într’însul?» Dar de ce m’au aţâţat cu închinarea la chipurile lor cioplite şi cu idoli din ţări streine?


text:
Nu mai este care balsam alinător în Galaad şi nici un vraci pe-acolo? De ce rana poporului meu nu merge spre vindecare?


text:
O, de-ar face cineva capul meu izvor de plâns şi ochii mei izvor de lacrimi, să plâng zi şi noapte pe cei ucişi ai fiicei poporului meu!


text:
O, de mi-ar face cineva o colibă în pustie, aş părăsi pe poporul meu şi aş pleca de la el, căci toţi sunt desfrânaţi, gloată de necredincioşi!


text:
«Ei îşi încordează limba ca un arc, ca să sloboadă minciuna. Nu cu adevărul au ajuns puternici în ţară, de aceea făptuesc răutăţi peste răutăţi şi pe mine nu mă cunosc», – zice Domnul.


text:
Să se păzească fiecare de prietenul său şi nimeni să nu se încreadă în fratele său, căci orişice frate umblă cu vicleşuguri şi orişice prieten cu bârfeala.


text:
Se înşeală unii pe alţii şi nu spun adevărul; ei îşi învaţă limba cu vorbă mincinoasă, umblă cu strâmbătatea şi nu se străduesc spre pocăinţă!


text:
«Silnicie peste silnicie şi viclenie peste viclenie! De aceea nu vor să ştie de mine», – zice Domnul.


text:
Pentru aceasta aşa zice Domnul Savaot: «O clipă! Eu îi voi topi şi îi voi cerceta cu deamăruntul! Cum aş putea altfel să mă port cu fărădelegea fiicei poporului meu?


text:
Limba lui este săgeată ucigaşă şi graiurile îi sunt viclene. Sănătate! îi zice prietenului său, iar în inimă-l pândeşte.


text:
Să-i las fără pedeapsă», – zice Domnul, – «şi împotriva unui astfel de neam să nu se răzbune sufletul meu?»


text:
Plângeţi munţii şi înălţaţi tânguire şi cântec de jale pentru păşunile pustiului, căci au fost pustiite şi nu mai calcă nimeni pe acolo şi mugetul turmelor nu se mai aude! Păsările cerului, până şi dobitoacele au fugit, s’au dus!


text:
«Dar şi Ierusalimul îl voi preface în mormane de pietre, vizuină pentru şacali, iar cetăţile lui Iuda le voi preface în pustietate, fără ţipenie de om într’însele!»


text:
O. de-ar fi vre-un înţelept care să înţeleagă şi să tâlcuiască ceea ce i-a grăit gura Domnului: ţara va fi nimicită, prefăcută în pustietate şi nimeni n’o va mai străbate!


text:
Atunci Domnul a zis: «Fiindcă au părăsit legea mea pe care eu le-am dat-o, n’au ascultat de glasul meu şi după el ei nu s’au luat,


text:
Pentru aceasta iată ce zice Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil: «De acum înainte voi hrăni cu pelin pe poporul acesta şi-l voi adăpa cu apă otrăvitoare!


text:
Şi-i voi împrăştia printre popoarele păgâne pe care nu le-au cunoscut niciodată, nici ei, nici părinţii lor, şi-i voi urmări cu sabia până îi voi prăpădi!»


text:
Să vină în grabă şi să ne cânte un cântec de jale! Din ochii noştri să curgă pâraie şi genele noastre şiroaie de lacrămi să verse!


text:
Auzi! Ţipete jalnice se aud din Sion: O, cum am fost pierduţi! Ce ocară mare! Să pierdem ţara şi casele noastre să le părăsim!»


text:
Dar ascultaţi, voi femeilor, cuvântul Domnului şi urechile voastre să audă graiul gurii lui! Deprindeţi pe fiicele voastre cântec de tânguire, şi una pe alta învăţaţi-vă cântec de jale:


text:
«Ah! Moartea a intrat pe ferestrele noastre, a pătruns în palatele noastre, ca să piardă pe copiii de pe uliţe şi pe flăcăii din pieţe!»


text:
Şi mai spune: «Aşa zice Domnul! Stârvurile zac ca gunoiul pe câmp, ca snopii pe urma secerătorului, fără ca nimeni să le adune!»


text:
Aşa grăieşte Domnul: «Înţeleptul să nu se fălească cu înţelepciunea lui şi nici cel viteaz cu vitejia lui şi nici cel bogat cu bogăţia lui,


text:
Ci acel care se făleşte să se fălească aşa: că este înţelept şi mă cunoaşte, fiindcă eu sunt Domnul şi la mine este: îndurarea, judecata şi dreptatea pe pământ şi într’însele este plăcerea mea», – zice Domnul.


text:
«Iată vin zile», – zice Domnul. – «când voi pedepsi pe cel tăiat împrejur ca şi pe cel netăiat împrejur:


text:
Pe Egipteni, pe Iudei, pe Edomiţi, pe Amoniţi, pe Moabiţi, pe cei cu părul tuns la tâmple şi care locuesc în pustie. Căci toate aceste neamuri păgâne sunt netăiate împrejur, iar casa lui Israil este şi ea cu inima netăiată împrejur.»


text:
Aşa zice Domnul: «Nu vă deprindeţi pe calea păgânilor şi de semnele de pe cer să nu vă înfricoşaţi, căci numai păgânilor le este frică de ele.


text:
Slujirea idolilor este lucru deşert: un copac tăiat din pădure, făptură de meşter, sculptat cu dalta,


text:
Ca o sperietoare într’o harbuzărie, căci nu vorbesc şi trebuesc purtaţi, fiindcă altfel nu merg. Nu vă temeţi de ei, căci ei nu pot face nici bine, nici rău!»


text:
Cine nu se teme de tine, împărate al popoarelor? Căci ţie ţi se cuvine cinstea! Între toţi înţelepţii neamurilor şi între toate împărăţiile, nu este nimeni ca tine!


text:
Argint cecănit din Tarşiş şi aur de Ofir, lucru de meşter şi mână de făurar, îmbrăcaţi cu porfiră violetă şi roşie, făptură de meşter iscusit!


text:
Însă Domnul este adevăratul Dumnezeu, el este Dumnezeu viu şi împărat veşnic! De mânia lui pământul se cutremură şi popoarele nu pot îndura urgia lui.


text:
Într’aşa chip să le grăiţi: «Dumnezeii care nu au făcut nici cerul, nici pământul, să piară de pe pământ şi de sub cer!»


text:
El a făcut pământul cu puterea sa şi cu înţelepciunea sa, el a întemeiat lumea, şi cerurile le-a întins cu priceperea sa.


text:
La glasul tunetului său, apele freamătă în cer! El ridică nourii de la marginile pământului, sloboade fulgere pentru ploaie şi scoate vânturile din vistieriile sale.


text:
Orice om este prost cu toată ştiinţa lui, orice argintar iscusit se ruşinează de chipurile sale cioplite. Chipurile turnate sunt înşelăciune, fără duh într’însele:


text:
Dar partea lui Iacob nu este ca ei, ci el este ziditorul lumii, iar Israil este seminţia moştenirii lui. Numele lui este Domnul Savaot.


text:
Căci aşa zice Domnul: «Iată, voi arunca departe pe locuitorii acestei ţări şi îi voi băga la strâmtoare, ca să mă găsească pe mine».


text:
Vai mie din pricina rănii mele! Rana mea este fără leac, dar zic: «Aceasta este boala mea şi o voi îndura!»


text:
Cortul meu este pustiit şi toate funiile rupte; copiii mei şi turmele mele nu mai sunt! Nimeni nu mai desface cortul meu şi nu mai întinde pânzele lui.


text:
Ciobanii au înnebunit şi pe Domnul nu l-au căutat: pentru aceasta ei nu au spor şi toată turma este împrăştiată.»


text:
Auzi! Vine o ştire: mare cutremur de la miază-noapte! Cetăţile lui Iuda vor fi pustiite: vor fi vizuini pentru şacali.


text:
Ştiu, Doamne, că nu omul îşi alege calea lui. Omul nu este stăpân pe mersul lui şi pe ţinta paşilor lui.


text:
Varsă, Doamne, mânia ta peste popoarele păgâne, care nu te cunosc pe tine, şi peste neamurile care nu chiamă numele tău, căci au mistuit pe Iacob şi l-au nimicit şi păşunea lui au pustiit-o.


text:
«Ascultă cuvintele legământului acestuia şi propovedueşte-le locuitorilor din Iuda şi din Ierusalim,


text:
Şi le spune: Aşa zice Domnul Dumnezeul lui Israil! Blestemat să fie omul care nu va asculta de cuvintele legământului acestuia,


text:
Pe care l-am poruncit strămoşilor voştri în ziua când i-am scos din ţara Egiptului, din această topitorie de fier, şi le-am zis: Ascultaţi de glasul meu şi împliniţi tot ceea ce v’am poruncit vouă! Şi voi veţi fi poporul meu, iar eu voi fi Dumnezeul vostru,


text:
Ca să se adeverească jurământul pe care l-am jurat strămoşilor voştri, că le voi da o ţară în care curge lapte şi miere, precum se vede în ziua de azi!» Atunci eu am răspuns şi am zis: «Da, Doamne!»


text:
Şi Domnul a zis către mine: «Propovedueşte toate aceste cuvinte în cetăţile lui Iuda şi pe uliţele Ierusalimului şi spune: Ascultaţi cuvintele acestui legământ şi le împliniţi!


text:
Căci din ziua când am scos pe strămoşii voştri din ţara Egiptului şi până în ziua de azi, cu râvnă şi fără încetare am îndemnat: «Ascultaţi glasul meu!»


text:
Dar ei nu l-au ascultat şi nu au plecat urechea, ci fiecare a umblat după împietrirea inimii lui, pentru aceasta am adus peste ei ameninţările legământului acestuia pe care l-am poruncit ca să-l împlinească, dar nu l-au luat în seamă.»


text:
Apoi a zis Domnul către mine: «O uneltire s’a pus la cale între locuitorii lui Iuda şi ai Ierusalimului:


text:
Ei s’au întors la fărădelegile cele de altădată ale părinţilor lor, care n’au vrut să asculte de cuvintele mele, ci au umblat să slujească altor dumnezei. Şi aşa neamul lui Iuda şi neamul lui Israil au stricat legământul pe care îl încheiasem cu părinţii lor.»


text:
Pentru aceasta aşa zice Domnul: «Iată că voi aduce peste ei o nenorocire de care nu vor putea să scape, iar când mă vor striga, eu nu-i voi auzi.


text:
Şi atunci cetăţile lui Iuda şi locuitorii Ierusalimului să se ducă să strige către dumnezeii lor, cărora le-au adus tămâieri, dar ei nu-i’vor izbăvi în vremea restriştii lor.


text:
Căci cât de numeroase sunt cetăţile tale, sunt şi dumnezeii tăi, Iudo, şi cât de multe sunt uliţele Ierusalimului, tot atâtea jertfelnice aţi înălţat idolilor de ocară şi pentru tămâierile lui Baal.


text:
Şi tu, Ieremia, nu te ruga pentru poporul acesta şi nu înălţa nici tânguire, nici rugăciune, căci eu nu te voi asculta când mă vei striga în vremea restriştii lor.


text:
Ce caută norodul meu iubit în templul meu, de vreme ce unelteşte? Juruinţele şi carnea sfântă a jertfelor putea-vor care să depărteze nenorocirea şi tu iarăşi să te veseleşti?»


text:
«Măslin deapururi verde, împodobit cu roduri minunate», – iată numele pe care ţi l-a pus Domnul. Dar la pornirea unei vijelii, foc s’a aprins într’însul şi ramurile lui s’au rupt.


text:
Şi Domnul Savaot, care te-a sădit pe tine, a hotărît restriştea ta, din pricina fărădelegilor pe care le-au făptuit cei din neamul lui Israil şi cei din neamul lui Iuda, ca să mă aţâţe cu tămâieri aduse lui Baal.


text:
Şi eu eram ca un miel blând dus la junghiere şi nu ştiam planurile lor împotriva mea: «Să tăiem copacul în mâzga lui şi să-l nimicim din pământul celor vii şi să nu se mai pomenească de numele lui!»


text:
O, Doamne Savaot! Tu eşti judecător drept, care ispiteşti inima şi rărunchii! O, de-aş vedea răzbunarea ta împotriva lor, căci ţie ţi-am descoperit pricina mea!


text:
Pentru aceasta aşa grăieşte Domnul despre oamenii din Anatot, cei care caută sufletul meu şi-mi zic: «Nu prooroci în numele Domnului de vrei să nu mori de mâna noastră!»


text:
Aşa grăieşte Domnul Savaot: «Cu adevărat îi voi pedepsi! Flăcăii lor vor muri de sabie, iar fiii şi fiicele lor de foame;


text:
Şi nu va mai rămânea nimeni din ei, fiindcă eu voi porni prăpăd peste locuitorii din Anatot în anul când îi voi pedepsi pe ci!»


text:
«Tu eşti drept, Doamne, când intru la judecată cu tine! Aş vrea să te întreb despre judecata dreaptă: Pentru ce cei fără de lege propăşesc în viaţa lor, şi cei necredincioşi trăiesc tihniţi?


text:
Tu îi sădeşti şi ei îşi înfig rădăcina, cresc şi fac roade. Aproape eşti de buzele lor, dar departe de inima lor!


text:
Dar tu, Doamne, mă cunoşti, mă vezi şi m’ai încercat dacă inima mea stă lângă tine! Târăşte-i ca oile la junghiere şi hotărăşte-i pentru ziua tăierii!


text:
Câtă vreme ţara va jeli şi iarba de pe câmp va fi uscată? Pentru răutatea locuitorilor dobitoacele şi păsările pier. Şi ei cu toate acestea zic: «Dumnezeu nu vede căile noastre!»


text:
«Dacă întrecerea să fugi cu cei ce fug pe jos te oboseşte, cum te vei lua la întrecere cu caii, şi dacă tu fugi într’o ţară paşnică, ce vei face cu hăţişurile Iordanului?


text:
Chiar fraţii tăi şi cei din casa tatălui tău, şi ei se poartă viclean cu tine şi strigă cât îi ţine gura despre tine! Nici chiar când îţi vorbesc prietenos, nu-i crede!»


text:
«Părăsit-am casa mea, am lăsat moştenirea mea şi pe iubitul sufletului meu l-am lăsat să cadă în mâna vrăjmaşilor săi.


text:
Moştenirea mea a ajuns pentru mine ca un leu în pădure şi şi-a ridicat glasul împotriva mea, de aceea o urăsc.


text:
Moştenirea mea este ca un vultur pestriţ şi asupra căruia vulturii se năpustesc din toate părţile. Porniţi, adunaţi-vă voi fiarele câmpului, toate, veniţi şi sfâşiaţi!


text:
Păstori nenumăraţi au pustiit via mea, călcat-au în picioare ţarina mea şi ogorul meu drag l-au prefăcut în pustietate;


text:
L-au prefăcut în pustie jalnică şi fără picior de om. Ţara toată-i pustietate, fiindcă pe nimeni nu-l doare inima.


text:
Pe toate pleşuvele piscuri ale pustiului au venit pustiitori. Căci a Domnului este sabia şi ea pustieşte de la o margine până la cealaltă margine a pământului şi nici un pământean nu află cruţare!


text:
Sămănat-au grâu şi au secerat spini şi şi-au irosit puterile fără de folos. De ocară au ajuns cu rodurile lor, din pricina iuţimii mâniei Domnului!»


text:
Aşa grăieşte Domnul: «Pe toţi vecinii cei răi care se vor atinge de moştenirea pe care eu am dăruit-o poporului meu Israil, îi voi smulge din ţara lor şi din mijlocul lor voi smulge şi casa lui Iuda.


text:
Şi după ce îi voi fi smuls, iarăşi mă voi milostivi şi pe fiecare îl voi întoarce la moştenirea sa şi în patria sa.


text:
Şi dacă se vor obişnui cu căile norodului meu, ca să jure pe numele meu: «Viu este Domnul!», precum şi ei au deprins pe poporul meu să jure pe Baal, atunci vor fi aşezaţi statornic în mijlocul poporului meu,


text:
Iar dacă nu vor asculta, voi smulge poporul acesta, îl voi smulge din rădăcină şi fi voi pierde», – zice Domnul.


text:
Şi iată ce mi-a mai zis Domnul: «Du-te şi cumpără un brâu de în şi te încinge peste mijloc, dar să nu speli brâul».


text:
«la brâul pe care l-ai cumpărat şi cu care te-ai încins, scoală-te şi o ia spre râul Fara şi piteşte-l acolo într’o văgăună de stâncă!»


text:
Şi după o bucată de vreme, Domnul mi-a dat poruncă: «Scoală-te şi te du la râul Fara şi ia brâul pe care ţi-am poruncit să-l ascunzi acolo!»


text:
Şi am plecat la râul Fara şi am săpat şi am luat brâul de unde îl ascunsesem. Şi iată că brâul putrezise şi nu mai era bun de nimic.


text:
Acest popor rău, care nu vrea să asculte cuvintele mele şi umblă după împietrirea inimii, care slujeşte şi se închină la dumnezei streini, să fie ca brâul acesta care nu mai slujeşte la nimic!


text:
Precum se lipeşte brâul de coapsele cuiva, aşa mă lipisem eu de toată casa lui Israil şi de toată casa lui Iuda». – zice Domnul, – «ca ei să fie poporul meu: faima mea, lauda mea şi podoaba mea; dar ei n’au ascultat.»


text:
«Apoi mai spune-le şi cuvântul acesta: «Aşa grăieşte Domnul Dumnezeul lui Israil! Orişicare ulcior trebue să fie plin de vin!» Şi dacă îţi vor răspunde: «Ştim noi că tot ulciorul trebue să fie plin de vin»,


text:
Atunci spune-le: «Aşa zice Domnul! Iată voi umplea de beţie pe toţi locuitorii acestei ţări, pe toţi regii care stau pe scaunul lui David, pe preoţi, pe prooroci şi pe toţi locuitorii Ierusalimului,


text:
Şi îi voi zdrobi unii de alţii, pe părinţi şi pe feciori laolaltă», – zice Domnul, – «fără cruţare şi fără milă, şi îi voi pierde fără îndurare!»


text:
Daţi slavă Domnului Dumnezeului vostru înainte de venirea întunericului, înainte ca picioarele voastre să se lovească de munţi întunecoşi. Zadarnic aşteptaţi lumina, fiindcă el o preface în întuneric şi în beznă.


text:
Iar dacă nu veţi asculta, mă voi dosi să plâng obijduirea voastră şi voi vărsa lacrămi. Ochii mei vor vărsa şiroaie de lacrămi, fiindcă turma Domnului va fi luată în robie.


text:
Cetăţile din Negheb stau închise şi nimeni nu le va deschide. Iuda va fi dus în robie, cu totul în robie.»


text:
Ridicaţi ochii voştri şi vedeţi pe cei ce vin de la miază-noapte! Unde este turma care ţi-a fost încredinţată, oile tale slăvite?


text:
Ce vei zice tu când ei te vor cerceta? Şi cei pe care te-ai deprins sa-i crezi prietenii tăi îţi vor fi stăpâni pe cap? Oare nu te vor cuprinde zvârcolirile ca pe o femeie gata să nască?


text:
Şi dacă tu chibzueşti în inima ta: «Pentru ce s’au abătut acestea peste mine?» Să ştii! Din pricina mulţimii fărădelegii tale. pulpana hainei tale va fi ridicată şi călcâile lăsate să se vadă.


text:
Poate care un Etiopian să-şi schimbe coloarea pielii şi un leopard pielea lui tărcată? Aşijderea şi voi! Putea-veţi care să faceţi bine, fiind deprinşi cu răul?


text:
Iată partea ta care ţi-a căzut la sorţi, răsplata răzvrătirii tale împotriva mea», – zice Domnul. «Fiindcă m’ai uitat şi ţi-ai pus nădejdea în minciună,


text:
Desfrânările, nechezările tale, păcatele desfrâului tău pe coline şi pe ogoare precum şi ticăloşiile tale le-am văzut. Vai de tine, Ierusalime, dacă nu te vei curăţi! Şi când te vei pocăi?»


text:
Din pricina secetei Iuda se tângueşte, cei ce stau la porţile Ierusalimului jelesc încovoiaţi la pământ. Strigătul Ierusalimului se ridică până la cer.


text:
Dregătorii trimit slugile la apă: ele vin la fântâni, dar nu găsesc apă şi se întorc cu vedrele goale. De ruşine stau nedumiriţi şi-şi acopăr capul.


text:
Din pricina ca nu mai plouă pe câmp, plugarii sunt cuprinşi de spaimă; de ruşine stau nedumiriţi şi îşi acopăr capul.


text:
Asinii sălbatici stau pe culmi pleşuve cu nasul în vânt ca crocodilii. Ochii li se sting, că nu mai au iarbă.


text:
Cu toate că fărădelegile noastre mărturisesc împotriva noastră, Doamne, cruţă-ne pentru numele tău. Necredinţa noastră a sporit şi am păcătuit împotriva ta.


text:
Tu eşti nădejdea lui Israil, Doamne, Mântuitorul lui în vreme de restrişte! De ce eşti tu ca un străin în această ţară, ca un drumeţ care poposeşte numai să mâie noaptea?


text:
Pentru ce eşti ca un om fără de vlagă, ca un viteaz care n’are putere să biruiască? Însă tu, Doamne, în mijlocul nostru petreci şi ţie ne rugăm: nu ne lăsa!


text:
Aşa zice Domnul către oamenii din poporul acesta: «Să hoinărească, asta lor le place şi nu-şi cruţă picioarele. Dar Domnul n’are plăcere întru ei. El îşi va aduce acum aminte de fărădelegile lor şi-i va pedepsi pentru păcatul lor.»


text:
Dacă vor posti, nu voi asculta rugăciunile lor, dacă îmi vor aduce arderi de tot şi prinoase, nu voi simţi plăcere, ci îi voi stârpi cu sabia, cu foamete şi cu ciumă.»


text:
Dar am zis: «Doamne Dumnezeule! Iată ce le făgăduesc proorocii: «Nu vă temeţi de sabie, foamete nu veţi avea, căci în locul acesta vă voi dărui adevărată pace!»


text:
Atunci mi-a răspuns Domnul: «Minciuni proorocesc în numele meu proorocii! Nici nu i-am trimis, nici nu le-am dat poruncă şi nici lor nu le-am vorbit. Vedenii mincinoase, proorocii deşarte, închipuiri înşelătoare din duhul lor: acestea-s proorociile lor!»


text:
Pentru aceasta aşa zice Domnul: «Proorocii pe care nu i-am trimis şi care proorocesc în numele meu şi zic: «Sabie şi foamete nu va fi în ţara aceasta», de sabie şi de foamete vor muri aceşti prooroci.


text:
Şi oamenii, cărora ei le fac proorocii, vor fi aruncaţi pe uliţele Ierusalimului, şi vor muri de foame şi de sabie şi nu vor avea cine să-i îngroape, pe ei, pe femeile lor, pe feciorii şi pe fetele lor, căci eu voi vărsa peste ei nenorocirea lor.


text:
Acest cuvânt să li-l grăieşti! Ochii mei vor vărsa lacrămi zi şi noapte, fără încetare, pentru cumplitul prăpăd cu care a fost nimicită fecioara poporului meu, pentru rana ei fără de leac!


text:
Ies pe ogoare şi iată văd străpunşi de sabie! Vin în cetate, dar iată văd chinuiţi de foame! Ba chiar proorocul şi preotul cutreeră ţara fără rost!»


text:
Ai aruncat pe Iuda şi sufletul tău simte scârbă pentru Sion? Atunci de ce ne loveşti cu prăpăd fără de leac? Nădăjduiam la pace, dar iată nu vine nimic bun, la vreme de tămăduire, dar iată groaza!


text:
Doamne, noi mărturisim păcatele noastre, fărădelegile părinţilor noştri, fiindcă am păcătuit înaintea ta.


text:
Nu ne dispreţui, pentru numele tău, şi nu face de ocară tronul slavei tale! Adu-ţi aminte şi nu strica legământul tău cu noi!


text:
Sunt care între idolii deşerţi ai păgânilor dătători de ploaie, sau cerul de la sine plouă? Doamne, tu eşti Dumnezeul nostru şi în tine nădăjduim, căci tu faci toate acestea!


text:
Atunci a zis Domnul către mine: «Chiar de ar veni înaintea mea Moise şi Samuil, inima mea tot nu s’ar întoarce spre acest popor. Izgoneşte-i să plece!


text:
Şi de te vor întreba: «Încotro să ne ducem?», răspunde-le: «Aşa zice Domnul! Cine-i pentru moarte la moarte, cine-i pentru sabie la sabie, cine-i pentru foamete la foamete şi cine-i pentru robie la robie!»


text:
«Şi voi porni împotriva lor patru neamuri de nevoi», – zice Domnul –: «sabia să-i ucidă, câinii să-i sfâşie, păsările cerului şi fiarele să-i mănânce şi să-i prăpădească.


text:
Şi-i voi face sperietoare tuturor împărăţiilor, din pricina lui Manase, fiul lui Iezechia, regele Iudei, pentru ceea oe a făptuit el în Ierusalim.»


text:
Căci cine se va îndura de tine, Ierusalime, şi cui îi va părea rău şi cine va veni la tine să te întrebe de sănătate?


text:
«Tu însuţi m’ai aruncat», – zice Domnul. – «şi mi-ai întors spatele, dar eu îţi voi întinde mâna ca să te pierd, căci sunt obosit de atâta îndurare!


text:
Cu vânturătoarea îi voi vântura la porţile ţării, îi voi lăsa fără de copii, voi prăpădi poporul meu, dar nu se vor căi de fărădelegile lor.


text:
Văduvele lor vor fi mai numeroase decât nisipul mării. Voi aduce peste mamele tinerilor oşteni un prădător în miezul zilei, într’o clipă voi aduce peste ele spaima şi groaza.


text:
Mama cea cu şapte copii îşi simte sfârşitul, simte că-şi va da duhul. Soarele ei asfinţeşte când tot mai este ziuă, simte ruşine şi ocară. Pe cei care vor mai rămânea îi voi trece prin ascuţişul săbiei, în faţa vrăjmaşilor lor», – zice Domnul.


text:
Vai mie, maica mea, că m’ai născut să fiu om de ceartă şi de sfadă cu toată lumea! N’am luat cu împrumut, nici n’am dat cu împrumut, şi toţi mă blestemă!…


text:
«Aşa, Doamne! Eu te-am slujit cu râvnă şi în vreme de restrişte şi de strâmtorare eu am stăruit cu rugăciunea mea chiar pentru vrăjmaş, tu bine ştii!»


text:
Şi te voi face rob la vrăjmaşii tăi într’o ţară pe care nu o cunoşti, căci foc aprins împotriva voastră pâlpâe în nările mele.


text:
Doamne, adu-ţi aminte de mine şi-mi poartă de grija şi mă răzbună împotriva prigonitorilor mei! Nu mă lăsa pieirii întru îndelungă răbdarea ta: să ştii că pentru tine sufăr ocară,


text:
Din partea defăimătorilor cuvintelor tale. Nimiceşte-i! Să fie cuvântul tău bucuria şi veselia inimii mele, căci port numele tău, Doamne Dumnezeule Savaot!


text:
În obştia batjocoritorilor n’am stat ca să mă desfătez cu ei, ci împins de mâna ta am stat singur, fiindcă m’ai umplut de mânie.


text:
Pentru ce durerea mea este fără de sfârşit şi rana mea fără de leac? Vrei să fii tu pentru mine un râuleţ înşelător cu ape în care să n’ai nădejde?


text:
Pentru aceasta, aşa zice Domnul: «Dacă tu te vei căi, atunci şi eu te voi întoarce la mine şi vei sluji iarăşi înaintea mea; dacă tu vei osebi lucrul de preţ de cel fără de preţ, vei fi ca gura mea. Atunci ei se vor întoarce spre tine şi nu tu spre ei.


text:
Şi te voi face pentru acest popor zid tare de aramă şi se vor război împotriva ta, dar nu te vor putea birui, căci eu voi fi cu tine ca să te mântuesc şi să te izbăvesc», – zice Domnul.


text:
Căci aşa zice Domnul despre fiii şi fiicele care se vor naşte în locul acesta, despre mamele care îi vor naşte şi despre părinţii care vor avea prunci în pământul acesta:


text:
«De moarte cumplită vor muri, şi nu vor fi nici plânşi, nici îngropaţi, ci vor fi ca gunoiul pe ogor, vor pieri de sabie şi de foamete, iar leşurile lor vor fi hrană pentru păsările cerului şi pentru fiarele câmpului.»


text:
Apoi mi-a poruncit Domnul: «Nu intra într’o casă de jale şi nu te duce nici să jeleşti morţii, nici să-i plângi, căci am luat pacea mea, harul şi îndurările de la norodul acesta», – zice Domnul.


text:
Şi când vor muri oameni de frunte şi oameni de rând din această ţară, nu vor fi îngropaţi şi nici jeliţi, nimeni nu-şi va face scrijilituri pe trup şi nici nu-şi va rade capul pentru ei.


text:
Nimeni nu va frânge o pâine de jale, ca mângâiere pentru mort, şi nimeni nu va umplea un pahar de vin, ca mângâiere pentru moartea unui părinte, ori a unei mame.


text:
Căci aşa zice Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil: «Iată, voi înnăbuşi în locul acesta, sub ochii voştri şi în zilele voastre, cântecele de bucurie şi de veselie, cântecul mirelui şi al miresei.


text:
Şi când vei vesti acestui popor toate aceste fapte şi te vor întreba: «Pentru ce Domnul a pornit asupra noastră toate aceste mari nenorociri şi cu ce fărădelegi şi cu ce păcate am mâniat pe Domnul Dumnezeul nostru?»,


text:
Să le răspunzi: «Fiindcă părinţii voştri m’au părăsit», – zice Domnul, – «au umblat după dumnezei streini, le-au slujit şi li s’au închinat şi pe mine m’au părăsit şi legea mea nu au păzit-o.


text:
Dar voi aţi făcut fapte mai rele decât părinţii voştri; fiecare din voi se poartă după învârtoşarea inimii sale rele, fără să mă asculte pe mine.


text:
Pentru aceasta vă voi arunca din această ţară în altă ţară, pe care nici voi, nici părinţii voştri nu au cunoscut-o, şi acolo veţi sluji la alţi dumnezei zi şi noapte, căci nu vă voi mai dărui îndurarea mea!»


text:
«Iată vin zile», – zice Domnul, – «când nu se va mai zice: «Viu este Domnul, care a scos pe fiii lui Israil din ţara Egiptului»,


text:
Ci: «Viu este Domnul, care a scos pe Israiliţi din ţara de la miazănoapte şi din toate împărăţiile în care i-am împrăştiat». Şi-i voi întoarce în ţara pe care le-am dăruit-o părinţilor lor.»


text:
«Iată. voi trimite pescari mulţi», – zice Domnul, – «care îi vor pescui şi apoi voi trimite mulţi vânători care îi vor vâna pe orice munte şi pe orice deal şi în văgăuni de stânci.


text:
Toate căile lor sunt sub ochii mei şi nu se pot ascunde de privirea mea, şi fărădelegea lor nu se poate tăinui de dinaintea ochilor mei.


text:
Şi voi răsplăti îndoit fărădelegea şi păcatul lor, pentru că au pângărit ţara mea şi au umplut moştenirea mea cu stârvurile grozăviilor şi ticăloşiilor lor idoleşti.»


text:
O, Doamne, vârtutea mea, întăritura mea şi adăpostul meu în zi de strâmtorare! Către tine se vor îndrepta popoarele de la marginile pământului şi vor zice: «Părinţii noştri au moştenit înşelăciune, idoli fără de folos!»


text:
Pentru aceasta, iată că îi voi înştiinţa şi acum le voi arăta braţul meu şi puterea mea şi se vor încredinţa că numele meu este «Domnul».


text:
Păcatul lui Iuda scris este cu condei de fier, cu vârf de diamant; săpat este pe lespedea inimii lor şi pe coarnele jertfelnicelor lor,


text:
Şi pe dealurile ţării. Voi lăsa pradă vrăjmaşului bogăţia ta şi toate vistieriile tale, înălţimile tale unde săvârşeai păcate în cuprinsul hotarelor tale.


text:
Tu vei scăpa din mână moştenirea pe care ţi-am dat-o şi vei ajunge rob la duşmanii tăi într’o ţară pe care tu nu o cunoşti, căci foc deapururi pâlpâe în nările mele.»


text:
Aşa grăieşte Domnul: «Blestemat să fie omul care îşi pune nădejdea în oameni, al cărui sprijin este trupul omenesc, iar cu inima stă departe de Domnul!


text:
El este ca un jneapăn din bărăgan, care nu simte ce este fericirea. El stă în pustie, în pământ ars, într’un ţinut sărat şi nelocuit.


text:
El este ca un pom sădit pe margine de apă şi care către şuvoi îşi întinde rădăcina! Când vine căldura n’are de ce se teme, fiindcă frunzişul lui rămâne verde, în an de secetă nu are de ce duce grijă şi necontenit aduce roadă.»


text:
«Eu, Domnul, cercetez inima şi ispitesc rărunchii, ca să răsplătesc omului după căile vieţii lui şi după roadă faptelor lui».


text:
După cum potârnichea cloceşte ouă pe care nu le-a ouat, tot aşa e şi bogatul care adună avuţii fără trudă: în floarea vârstei el le părăseşte, iar sfârşitul lui este de om nebun.


text:
Nădejdea lui Israil! Doamne! Toţi cei ce te părăsesc vor rămânea de ruşine, cei necredincioşi din ţară vor fi nimiciţi, fiindcă au părăsit pe Domnul, izvorul cel de apă vie.


text:
Vindecă-mă, Doamne, şi voi fi vindecat! Mântueşte-mă, Doamne, şi voi fi mântuit, căci tu eşti nădejdea mea!


text:
Eu nu te-am zorit să aduci nenorocirea, şi ziua prăpădului eu nu am vrut-o să vie, tu bine ştii! Cuvintele care au ieşit din gura mea sunt înaintea feţei tale.


text:
Să se ruşineze prigonitorii mei, şi nu eu! Pe ei să-i apuce groaza, şi nu pe mine! Prăvăleşte peste ei vremuri de urgie şi cu prăpăd îndoit sfărâmă-i, Doamne!


text:
Şi a mai zis Domnul către mine: «Du-te şi stai la poarta fiilor poporului meu, pe unde intră şi ies regii lui Iuda, şi la toate porţile Ierusalimului,


text:
Şi le spune: «Ascultaţi cuvântul Domnului, regi ai lui Iuda, toţi Iudeii şi toţi locuitorii Ierusalimului, care intraţi pe aceste porţi!


text:
Aşa grăieşte Domnul: «Păziţi-vă voi înşivă să nu duceţi povară în ziua Sâmbetei şi să nu o băgaţi pe porţile Ierusalimului,


text:
Şi să nu scoateţi povară din casele voastre în ziua Sâmbetei, să nu lucraţi nimic, ci să sfinţiţi ziua Sâmbetei precum am poruncit părinţilor voştri».


text:
Dar ei n’au ascultat şi nici nu şi-au plecat urechea, ci şi-au întărit grumazul, ca să nu asculte şi nici să ia învăţătură.


text:
«Iar dacă voi mă veţi asculta», – zice Domnul, – «să nu băgaţi vre-o povară pe porţile acestei cetăţi în ziua Sâmbetei şi dacă veţi sfinţi ziua Sâmbetei să nu faceţi nici un lucru,


text:
Atunci vor intra pe porţile acestei cetăţi regi şi principi, domnind pe tronul lui David, în care şi călări pe cai, împreună cu căpitanii oştirii, oamenii din Iuda şi locuitorii Ierusalimului, iar cetatea aceasta va fi locuită deapururi.


text:
Şi vor veni din cetăţile lui Iuda şi din împrejurimile Ierusalimului şi din seminţia lui Veniamin şi din Şefela şi din munte şi din Negheb, şi vor aduce ardere de tot, jertfă, prinos şi tămâie şi jertfă de mulţumire în templul Domnului,


text:
Dar dacă nu veţi asculta să sfinţiţi ziua Sâmbetei, să nu băgaţi nici o povară pe porţile Ierusalimului în ziua Sâmbetei, voi aprinde foc în porţile lui şi focul va mistui palatele Ierusalimului şi nimeni nu va putea să-l stingă.»


text:
Şi când vasul pe care îl făcea din lut se strica, aşa cum se întâmplă în mâna oricărui olar, olarul făcea din el din nou alt vas, aşa cum credea de cuviinţă că este mai nimerit să-l facă.


text:
«N’am eu care putere să fac cu voi, întocmai ca acest olar, neam al lui Israil?» – zice Domnul. «Vedeţi! Voi cei din casa lui Israil sunteţi în mâna mea ca lutul în mâna olarului!


text:
Iar dacă acel neam se va pocăi de fărădelegea pe care i-o pusesem în seama lui, mă căesc şi eu de răul pe care îmi pusesem în gând să i-l fac,


text:
Şi într’altă clipă hotărăsc ca alt neam şi altă împărăţie să zidească şi că sădească ceea ce-a fost nimicit.


text:
Şi dacă acest neam face rău în ochii mei şi nu ascultă de glasul meu, şi mie îmi pare rău de binele pe care am făgăduit să i-l fac!


text:
Pentru aceasta spune locuitorilor lui Iuda şi ai Ierusalimului: «Aşa zice Domnul! Iată eu pregătesc pentru voi o nenorocire şi pun ceva la cale împotriva voastră! Să-i pară rău deci fiecăruia de viaţa lui cea rea! Îmbunătăţiţi-vă căile voastre şi faptele voastre!»


text:
Dar ei vor răspunde: «Trudă zadarnică! Fiecare vom umbla după plăzmuirile noastre şi ne vom purta după învârtoşarea inimii noastre celei rele!»


text:
Deci iată ce zice Domnul: «Întrebaţi popoarele! Cine a auzit vreodată una ca asta? Fecioara lui Israil a săvârşit o faptă foarte urîcioasă!


text:
Se topeşte care zăpada de pe stâncoasele vârfuri ale Libanului? Sau seacă apa cea rece care curge din Sirion?


text:
Dar poporul meu m’a uitat şi aduce tămâieri la idoli. Şi eu îi voi poticni pe căile lor, pe străvechile lor poteci, ca să-şi caute cărarea pe drumuri neumblate.


text:
Ţara lor o voi preface în pustie, de râs deapururi, ca oricine va trece pe acolo să rămâie uluit şi să clatine din cap.


text:
Ca vântul de la răsărit îi voi împrăştia înaintea vrăjmaşului, iar în ziua prăpădului le voi întoarce spatele şi nu faţa!»


text:
Dar ei au zis: «Haidem să facem un plan viclean împotriva lui Ieremia! Căci legea nu va pieri fără preot, nici sfatul fără înţelept şi nici proorocia fără prooroc! Haidem să-l ucidem cu limba, să nu luăm aminte la toate îndemnurile lui!»


text:
Oare binele se răsplăteşte cu rău? Căci pentru mine ei sapă groapă. Adu-ţi aminte cum stăruiam cu rugăciunea înaintea ta ca să te înduri şi să abaţi urgia ta de la ei!


text:
Pentru aceasta, lasă pe feciorii lor pradă foametei şi pe ei trece-i prin ascuţişul săbiei! Femeile lor să rămâie văduve şi fără copii, bărbaţii lor morţi de ciumă, flăcăii lor să fie ucişi în bătălie!


text:
Să se audă ţipete în casele lor, când vei porni peste ei fără de veste hoardele prădalnice, căci au săpat groapă ca să mă prindă şi pentru picioarele mele au întins cursă.


text:
Dar tu, Doamne, cunoşti toate uneltirile lor de moarte împotriva mea! Nu le ierta fărădelegea lor şi nu le şterge păcatul din faţa ta! Răstoarnă-i la pământ înaintea ta, iar în vremea urgiei tale strâmtorează-i!


text:
Asa grăieşte Domnul: «Du-te şi cumpără» – de la olar un ulcior de lut, şi ia cu tine câţiva dintre bătrânii poporului şi dintre preoţii cei bătrâni,


text:
Şi ieşi în valea Benhinom, care este în faţa porţii olăriei, şi acolo propovedueşte cuvintele pe care ţi le voi spune!


text:
Şi să zici aşa: «Ascultaţi cuvântul Domnului, voi regi ai lui Iuda şi locuitori ai Ierusalimului! Aşa zice Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil: «Iată, voi aduce restrişte peste locul acesta, încât oricine va auzi, îi va ţiui urechile.


text:
Fiindcă ei m’au părăsit şi au înstreinat locul acesta, tămâind pe alţi dumnezei pe care nu i-au cunoscut nici ei, nici părinţii lor, nici regii din Iuda, şi au umplut locul acesta cu sângele nevinovaţilor;


text:
Au zidit înălţimi cu jertfelnice lui Baal, ca să-i aducă pe fiii lor ardere de tot, lucru pe care eu nu l-am poruncit, nici nu l-am grăit şi nici la inima mea nu s’a suit.


text:
Pentru aceasta, iată vin zile», – zice Domnul, – «când locul acesta nu se va mai chema «Tofet» şi valea «Benhinom», ci valea junghierii.


text:
Şi în locul acesta voi răsturna uneltirile lui Iuda şi ale Ierusalimului, şi-i voi trece prin ascuţişul săbiei vrăjmaşilor lor şi în mâinile celor care caută viaţa lor, şi voi da stârvurile lor spre mâncare păsărilor cerului şi fiarelor câmpului.


text:
Şi voi dărâma cetatea aceasta, care va ajunge lucru de spaimă şi de batjocură, încât oricine va trece pe lângă ea va rămânea uluit şi-şi va bate joc din pricina nenorocirilor ei.


text:
Şi-i voi face să mănânce carnea fiilor şi a fiicelor lor şi se vor mânca unii pe alţii în vremea împresurăm şi a restriştei la care îi vor sili vrăjmaşii cei ce caută viaţa lor.»


text:
«Aşa zice Domnul Savaot! După cum s’a spart vasul olarului, care nu se mai poate face la loc, aşa voi sfărâma poporul acesta şi cetatea aceasta. Şi vor fi îngropaţi la Tofet, din lipsă de loc de îngropare.


text:
Aşa mă voi purta cu locul acesta», – zice Domnul, – «şi cu locuitorii lui, şi voi face cetatea aceasta ca şi Tofetul.


text:
Şi vor ajunge casele Ierusalimului şi casele lui Iuda spurcate ca Tofetul – toate aceste case pe ale căror acoperişuri s’au săvârşit tămâieri pentru toată oştirea cerească şi s’au adus jertfe cu turnare pentru dumnezei streini!»


text:
Şi s’a întors Ieremia de la poarta olăriei unde îl trimisese Domnul ca să proorocească şi a stătut în curtea templului şi a propoveduit la tot norodul:


text:
«Aşa zice Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil! Iată, voi aduce peste cetatea aceasta şi peste toate aşezările din jurul ei toate restriştile cu care am ameninţat-o, din pricină că locuitorii ei şi-au învârtoşat cerbicea şi nu au ascultat de cuvintele mele!»


text:
Când a auzit Paşhur preotul, fiul lui Imer, mai marele peste slujitorii din templul Domnului, pe Ieremia profeţind aşa,


text:
Paşhur l-a lovit pe proorocul Ieremia şi l-a pus cu mâinile şi cu picioarele în butuci, la poarta cea de sus a lui Veniamin, lângă templul Domnului.


text:
Iar a doua zi, Paşhur a scos pe Ieremia din butuci. Atunci Ieremia i-a zis: «Domnul nu te va mai numi Paşhur, ci Magor Misabib. – care se tâlcueşte «groază de pretutindeni».


text:
Căci iată ce grăieşte Domnul: «Într’adevăr, groază vei fi pentru tine şi pentru prietenii tăi şi vei vedea cu ochii cum ei vor cădea în sabia vrăjmaşilor lor. Şi pe toţi Iudeii îi voi da în mâna împăratului din Babilon, care îi va duce în robie în Babilon, unde îi va ucide cu sabia.


text:
Şi-i voi da în mână toate bunurile acestei cetăţi, toată strădania, toate scumpeturile şi toate comorile regilor lui Iuda, şi le voi lăsa să cadă în mâinile vrăjmaşilor care le vor prăda, le vor răpi şi le vor duce în Babilon.


text:
Iar tu, Paşhur, şi toţi casnicii tăi, veţi merge în robie, iar când veţi ajunge în Babilon, veţi muri şi acolo vei fi tu îngropat împreună cu prietenii tăi cărora le-ai proorocit minciună!»


text:
Tu m’ai copleşit, Doamne, şi eu m’am lăsat copleşit, tu ai fost mai tare decât mine şi m’ai biruit. Am ajuns de batjocură! În fiecare zi toţi râd de mine!


text:
O, de câte ori grăiesc, trebue să strig; să strig: «Silnicie şi nedreptate!», aşa că porunca Domnului îmi pricinueşte în fiece zi ruşine şi ocară.


text:
Şi când mi-am pus în gând: «Nu-l voi mai pomeni şi nici nu voi mai propovedui în numele lui!», gândul acesta s’a prefăcut în inima mea în foc arzător, de nu eram în stare nici să-l înnăbuş şi nici să-l mai îndur!


text:
Da! Am auzit defăimări multe; «Groază de pretutindeni! Daţi-l de gol, trebue să-l dăm de gol! Toţi prietenii mei îmi pândesc paşii: «Poate se va lăsa amăgit şi-l vom birui şi ne vom răzbuna pe el!»


text:
Dar Domnul este cu mine, ca un viteaz fără seamăn, de aceea prigonitorii mei se vor poticni şi nu mă vor putea birui. Ei straşnic se vor face de ocară, fiindcă n’au avut izbândă: ocară deapururi, care nu se va uita!


text:
Doamne Savaot! Tu cerci pe cel drept şi pătrunzi cu privirea inima şi rărunchii! Să văd cum te vei răzbuna pe ei, căci ţie ţi-am destăinuit pricina mea!


text:
Blestemată să fie ziua în care am fost născut, ziua în care m’a născut maică-mea să nu fie binecuvântată!


text:
Blestemat să fie omul care a adus veste tatălui meu: «Ţi s’a născut băiat – parte bărbătească». Şi vestea l-a umplut de bucurie!


text:
Să fie omul acela la fel cu cetăţile pecare le-a dărâmat Domnul fără milă! Să audă dimineaţa ţipete, şi la amiază strigăte de război,


text:
Fiindcă nu m’a ucis în sânul maicii mele şi atunci maica mi-ar fi fost mormântul şi pântecele ei m’ar fi ţinut în el deapururi!


text:
Pentru ce am ieşit din sânul maicii mele, ca să văd chinul şi truda, iar zilele mele să le sfârşesc întru ocară


text:
Cuvântul Domnului care a fost către Ieremia, când regele Sedechia a trimis la el pe Paşhur, fiul lui Melchia, şi pe preotul Sofonie, fiul lui Maaseia, să-i zică:


text:
«Întreabă pentru noi pe Domnul, fiindcă Nabucodonosor, împăratul Babilonului, a început război cu noi. Poate că va săvârşi Domnul cu noi una din toate minunile sale şi Nabucodonosar va pleca de la noi!»


text:
Aşa zice Domnul Dumnezeul lui Israil: «Armele de luptă pe care voi le aveţi în mâinile voastre şi cu care vă luptaţi împotriva împăratului din Babilon şi împotriva Caldeilor veniţi să vă împresoare de dincolo de ziduri, le voi întoarce înapoi şi le voi face movilă în mijlocul acestei cetăţi.


text:
Şi voi lupta împotriva voastră cu mână întinsă şi cu braţ înalt, cu mânie, cu urgie şi cu ciudă mare;


text:
Şi voi lovi pe toţi locuitorii acestei cetăţi: oameni şi dobitoace, cu ciumă năprasnică, şi ei vor muri.


text:
Iar pe Sedechia, regele Iudei», – zice Domnul, – «pe dregătorii lui, pe popor, pe cei care au rămas în această cetate, scăpaţi de ciumă, de sabie şi de foamete, îi voi da în mâna lui Nabucodonosor, împăratul Babilonului şi în mâna vrăjmaşilor lui şi a celor care caută sufletul lor, şi-i vor trece prin ascuţişul săbiei, fără milă, fără cruţare şi fără îndurare!»


text:
Iar acestui popor să-i zici: «Aşa grăieşte Domnul! Iată în faţa voastră calea vieţii şi calea morţii!


text:
Cel care va sta în cetatea aceasta va muri de sabie, de foamete, sau de ciumă, iar cel care va ieşi şi va cădea în mâinile Caldeilor, va rămânea cu viaţă şi va fi luat ca pradă.


text:
Căci m’am întors cu faţa spre această cetate, nu spre fericirea ei, ci spre nenorocirea ei», – zice Domnul – «şi ea va cădea în mâna împăratului din Babilon, care o va arde cu foc!»


text:
Casă a lui David, iată ce grăeşte Domnul: «Din faptul zilei, judecaţi după pravilă şi scăpaţi pe cel împilat din mâna celui care îl apasă, ca nu cumva să iasă ca un foc mânia mea şi să ardă, şi nimeni să nu-l poată stinge, din pricina faptelor voastre celor rele!


text:
Dar să ştiţi! Eu sunt împotriva ta, locuitoare a văii, stâncă din şes», – zice Domnul – «împotriva voastră care ziceţi: «Cine ne va împresura pe noi, şi cine va pătrunde prin întăriturile noastre?»


text:
Dar eu vă voi pedepsi după vrednicia faptelor voastre», – zice Domnul», – căci eu voi pune foc pădurii şi el va mistui tot ţinutul înconjurător.»


text:
Şi iarăşi mi-a zis Domnul: «Pogoară-te în palatul domnesc al regelui lui Iuda şi grăieşte acolo cuvântul acesta,


text:
Şi spune: «Ascultă cuvântul Domnului, rege al lui Iuda, care stai pe scaunul lui David, tu şi dregătorii tăi şi poporul tău, care intraţi pe porţile acestea!


text:
Aşa zice Domnul: «Judecaţi drept, faceţi dreptate şi scoateţi pe cel împilat din mâna celui silnic, nu fiţi silnici cu cel strein, pe văduvă şi pe orfan nu-i păgubiţi şi sânge nevinovat în locul acesta să nu vărsaţi!


text:
Şi dacă voi veţi împlini cuvântul acesta, atunci vor intra pe porţile palatului acestuia regi şi urmaşi ai lui David la scaunul lui, în care şi călări pe cai, ei, dregătorii şi poporul lor.


text:
Dar dacă nu veţi asculta cuvintele acestea, atunci mă jur», – zice Domnul, – «că voi dărâma palatul acesta.»


text:
Căci iată ce grăieşte Domnul despre palatul domnesc al regilor lui Iuda: «Tu erai pentru mine muntele Galaadului, piscul Libanului, dar te voi preface în pustiu, cetate nelocuită.


text:
Pregătit-am împotriva ta pierzători, fiecare cu toporul lui, şi vor tăia cedrii tăi aleşi şi îi vor zvârli în foc.


text:
Şi când vor trece neamuri multe pe lângă cetatea aceasta şi vor zice unele către altele: «De ce s’a purtat astfel Domnul cu această mare cetate?»,


text:
îşi vor răspunde: «Fiindcă locuitorii ei au părăsit legământul Domnului Dumnezeului lor şi s’au închinat la alţi dumnezei şi le-au slujit lor».


text:
Nu plângeţi pe cel care a murit şi nu vă văicăriţi! Bociţi mai degrabă pe cel ce se duce în robie, fiindcă nu se va mai întoarce şi nu va mai vedea locul lui de obârşie.


text:
Aşa zice Domnul despre Şalum, fiul lui Iosia, regele lui Iuda, care a domnit în locul părintelui său Iosia şi care a plecat din locul acesta: «El nu se va mai întoarce,


text:
Vai de acel care zideşte casa lui întru nedreptate şi cămările lui întru fărădelege, care face pe alţii să lucreze fără plată şi preţul muncii lor nu li-l dă;


text:
Care zice: «Îmi voi zidi casă mare cu cămări încăpătoare, cu ferestre largi, cu tăblii de cedru şi văpsită cu roşu»!


text:
Ai ajuns tu oare rege ca să te făleşti cu palate clădite din lemn de cedru? Părintele tău care n’a mâncat şi n’a băut? Însă el a judecat după pravilă şi i-a mers bine!


text:
El a judecat pe cel sărac şi obijduit şi i-a mers bine. Nu însemna aceasta că mă cunoaşte?» – zice Domnul.


text:
Dimpotrivă! Ochii tăi şi inima ta caută numai câştigul tău şi cum să săvârşească silnicie şi împilare!


text:
Pentru aceasta, iată ce zice Domnul către Ioachim, fiul lui Iosia, regele lui Iuda: «El nu va fi plâns: o, fratele meu! o, sora mea! Şi nu va fi jelit: o, Doamne! o, Măria Ta!


text:
Sue-te în Liban şi strigă, şi în Basan să-ţi răsune glasul. Şi ţipă năprasnic de pe Abarim, căci toţi iubiţii tăi sunt zdrobiţi.


text:
Ţi-am grăit în vremea ta de linişte, dar ai zis: «Nu ascult!» Aceasta este deprinderea ta din tinereţile tale: Tu n’ai ascultat de glasul meu!»


text:
Vântul va împrăştia pe toţi păstorii tăi, iar iubiţii tăi se vor duce în robie. Atunci vei avea parte de ruşine şi de ocară pentru toată stricăciunea ta.


text:
Tu care sălăşlueşti în Liban şi-ţi aşezi cuibul în vârf de cedru, cum vei geme când te vor apuca zvârcolirile şi durerile unei femei gata să nască!


text:
«Viu sunt eu», – zice Domnul, – o dacă tu, Iehonia, fiul lui Ioachim, regele lui Iuda ai fi inel în mâna mea cea dreaptă, te-aş smulge!


text:
Şi te voi da în mâna celor care caută sufletul tău şi de faţa cărora te va apuca groaza, în mâna lui Nabucodonosor, împăratul Babilonului, şi în mâna Caldeilor.


text:
Şi te voi zvârli pe tine şi pe maica ta care te-a născut într’o altă ţară în care nu aţi fost născuţi şi acolo veţi muri;


text:
Şi nu vă veţi mai întoarce niciodată în ţara în care sufletul vostru trăgea nădejde să se întoarcă.»


text:
Vas de defăimat şi de lepădat este care Iehonia? Sculă fără preţ? Pentru ce a fost aruncat el şi seminţia lui, zvârliţi într’o ţară pe care ei nu o cunosc?


text:
Aşa zice Domnul: «Înscrieţi pe omul acesta ca sterp, ca om fără noroc în zilele lui. Nimeni din seminţia lui să nu izbutească să stea pe tronul lui David şi să domnească din nou peste Iuda!»


text:
Pentru aceasta aşa zice Domnul Dumnezeul lui Israil păstorilor care păstoresc poporul meu: «Din pricină că voi aţi risipit turma mea, aţi izgonit-o şi nu aţi avut grijă de ea, iată că eu voi avea grijă de voi, de faptele voastre cele rele», – zice Domnul.


text:
«Şi eu voi strânge laolaltă pe cei ce au mai rămas din turma mea, din toate ţările în care i-am alungat, şi-i voi întoarce la pajiştile lor ca să se prăsească şi să se înmulţească.


text:
Şi voi pune peste ei păstori care-i vor paşte şi nu se vor mai teme şi nici nu se vor înfricoşa şi nu se va mai pierde nici una dintre oi», – zice Domnul.


text:
«Iată vin zile», – zice Domnul, – «şi voi ridica lui David o Odraslă dreaptă, un rege care va domni cu înţelepciune, va judeca drept şi va face dreptate în ţară.


text:
În zilele lui, Iuda va fi izbăvit şi Israil va locui fără de grijă. Şi iată care va fi numele lui: «Domnul-dreptatea-noastră!»


text:
Pentru aceasta. «iată vin zile», – zice Domnul – «când nu se va mai zice: «Viu este Domnul care a scos pe fiii lui Israil din Egipt»,


text:
Ci: «Viu este Domnul cel ce a scos seminţia casei lui Israil din ţara de la miază-noapte şi din toate ţările pe unde i-am izgonit şi care îi va aşeza în pământul lor!»


text:
Împotriva proorocilor: Mi se rupe inima în mine şi toate oasele mele se zbuciumă. Sunt ca un om beat, ca un om copleşit de vin, din pricina Domnului, din pricina sfintelor sale cuvinte.


text:
O, ţara este plină de desfrânaţi! Din pricina blestemului ţara jeleşte, pajiştile s’au uscat. Ţinta alergăturii lor este fărădelegea şi tăria lor este nedreptatea.


text:
«Proorocul ca şi preotul sunt necredincioşi, chiar în templul meu am aflat răutatea lor», – zice Domnul.


text:
«Pentru aceasta vor fi căile lor ca o potecă lunecoasă în beznă: vor fi împinşi şi se vor prăbuşi. Şi voi aduce peste ei un prăpăd în anul răfuielii», – zice Domnul.


text:
«Şi la proorocii Samariei am văzut prostia: profeţeau în numele lui Baal şi duceau la rătăcire pe poporul meu Israil.


text:
Însă la proorocii cei din Samaria am văzut ceva cumplit: sunt desfrânaţi şi umblă cu minciuna, îmbărbătează pe răufăcători ca nimeni să nu se întoarcă de la răutatea lui. Ei preţuesc pentru mine ca Sodoma şi locuitorii ei ca Gomora.»


text:
De aceea aşa zice Domnul împotriva acestor prooroci: «Iată că îi voi hrăni cu pelin şi-i voi adăpa cu apă otrăvitoare, fiindcă de la proorocii cei din Ierusalim s’a întins necredinţa în toată ţara!»


text:
Aşa zice Domnul Savaot: «Nu ascultaţi de cuvintele proorocilor! Ei vi le proorocesc fiindcă spun lucruri deşarte. Ei spun vedenii născocite din inima lor, iar nu din gura Domnului.


text:
Ei făgăduesc mereu hulitorilor cuvintele mele: «Veţi avea pace!» Şi tuturor celor care umblă întru învârtoşarea inimii lor le spun: «Nu se va abate peste voi nenorocirea!»


text:
Care din ei care a luat parte la sfatul Domnului, a văzut şi a ascultat cuvântul lui, ca să-l spună?»


text:
Aşa izbucneşte viforul Domnului, şi viforniţa se învolburează şi se prăvăleşte peste capul celor fără de credinţă!


text:
Urgia Domnului nu se va domoli până nu se vor împlini şi nu se vor adeveri chibzuinţele inimii lui: la sfârşitul vremii voi înţelege pe deplin.


text:
«Eu n’am trimis pe aceşti profeţi, dar ei au alergat; nu i-am îmbiat să grăiască, dar ei au proorocit!


text:
Dacă ar fi luat parte la sfatul meu, ar fi vestit poporului cuvintele mele şi l-ar fi întors de pe căile cele rele şi de la faptele lui cele ticăloase!


text:
Sunt care eu un Dumnezeu care vede numai din apropiere», – zice Domnul, – «şi nu şi un Dumnezeu care vede în depărtare?


text:
Se poate ascunde cineva în loc tainic şi eu să nu-l văd?» – zice Domnul. «Oare eu nu umplu cerul şi pământul?» – zice Domnul.


text:
Dar până când? Nu sunt eu care în inima proorocilor mincinoşi care proorocesc închipuiri din inima lor,


text:
Care gândesc ca poporul meu să uite numele meu prin visele ce le povestesc unii altora, precum au uitat părinţii lor numele meu pentru Baal?


text:
Proorocul care a visat un vis îl povesteşte, iar cel ce are cuvântul meu spune cuvântul meu adevărat. Ce au de a face paiele cu grâul?» – zice Domnul.


text:
«Sunt împotriva proorocilor», – zice Domnul, – «care flecăresc cu limba şi zic mereu: Aşa grăieşte Domnul!


text:
Da! Sunt împotriva proorocilor care spun visuri mincinoase», – zice Domnul – «apoi le povestesc şi cu minciunile şi prin flecăreala lor rătăcesc pe poporul meu. Eu nu i-am trimis şi nici nu le-am poruncit: ei nu aduc folos poporului acestuia», – zice Domnul.


text:
Şi dacă te va întreba poporul acesta, ori prooroc, ori preot: «Care este povara profeţiei Domnului?», tu să răspunzi: «Voi sunteţi povară şi am să vă arunc jos», – zice Domnul.


text:
Iar pe proorocul ori preotul, ori cineva din popor, care va zice: «Iată povara Domnului!», pe acela îl voi pedepsi împreună cu casa lui.


text:
Să nu mai pomeniţi de:«Povara Domnului!», fiindcă vorba fiecăruia este pentru el «povară». Voi răstălmăciţi înţelesul cuvintelor Dumnezeului celui viu, ale Domnului Savaot, Dumnezeul nostru.


text:
Şi dacă mai vorbiţi de «Povara Domnului» şi mai întrebuinţaţi cuvântul «Povara Domnului», când eu v’am poruncit să nu spuneţi «Povara Domnului»,


text:
Eu atunci vă voi ridica întocmai ca pe o povară şi vă voi arunca pe voi din faţa mea cum şi cetatea aceasta pe care am dăruit-o vouă şi părinţilor voştri;


text:
Domnul mi-a arătat această vedenie: Iată două coşuri cu smochine stăteau în faţa templului Domnului – după ce Nabucodonosor împăratul Babilonului robise pe Iehonia, fiul lui Ioachim, regele lui Iuda, împreună cu dregătorii lui Iuda, cu meşteşugarii şi cu făurarii din Ierusalim şi îi dusese în Babilon –


text:
Un coş avea smochine minunate, smochine pârguite, iar celălalt coş avea smochine tare rele, încât nu se puteau mânca de rele ce erau.


text:
Atunci m’a întrebat Domnul: «Ce vezi tu Ieremia?» Şi eu am răspuns: «Smochine! – Smochinele cele bune sunt minunate, iar cele rele sunt tare rele, aşa că nu se pot gusta de rele ce sunt.»


text:
«Aşa zice Domnul Dumnezeul lui Israil! Precum te uiţi cu jind la smochinele cele bune, aşa mă uit şi eu duios la Iudeii duşi în robie, pe care i-am trimis din locul acesta în ţara Caldeilor;


text:
Şi-mi voi aţinti duios privirile mele spre ei şi-i voi întoarce în această ţară şi-i voi zidi pe ei şi nu-i voi mai surpa, îi voi sădi şi nu-i voi mai smulge.


text:
Şi le voi da pricepere în inimă, ca să mă ştie că eu sunt Domnul. Ei vor fi poporul meu şi eu voi fi Dumnezeul lor, dacă se vor pocăi din toată inima.


text:
Iar despre smochinele cele rele care nu se puteau mânca de rele ce erau», – aşa zice Domnul», – aşa voi preface pe Sedechia, regele lui Iuda, şi pe dregătorii lui şi pe cei rămaşi din locuitorii Ierusalimului în această ţară, şi pe cei care s’au aşezat în ţara Egiptului.


text:
Şi-i voi da pildă înfricoşată de nenorocire pentru toate împărăţiile pământului, de batjocură, de poveste şi de râs şi de blestem în toate meleagurile pe unde i-am izgonit.


text:
Şi voi trimite sabia împotriva lor, şi foametea şi ciuma, până când vor fi nimiciţi din ţara pe care le-am dăruit-o lor şi strămoşilor lor!»


text:
Cuvântul care a fost către Ieremia pentru tot poporul lui Iuda, în anul al patrulea al lui Ioachim, fiul lui Iosia, regele lui Iuda – adică în anul întâi ai domniei lui Nabucodonosor, împăratul Babilonului –


text:
Cuvânt pe care profetul Ieremia l-a propoveduit înaintea întregului popor al lui Iuda şi în faţa locuitorilor Ierusalimului:


text:
«Din anul al treisprezecelea al lui Iosia, fiul lui Amon, regele lui Iuda, şi până în ziua de acum, sunt douăzeci şi trei de ani de când mi-a grăit Domnul. Şi eu v’am propoveduit cu râvnă, dar voi nu m’aţi ascultat!


text:
Şi Domnul a trimis la voi necontenit pe slujitorii săi prooroci, dar nu i-aţi ascultat şi n’aţi plecat urechea voastră ca să luaţi aminte:


text:
«Întoarceţi-vă cu pocăinţă de la căile voastre cele rele şi de la faptele voastre ticăloase şi veniţi în pământul pe care Domnul vi l-a dăruit vouă şi părinţilor voştri din veac şi până în veac.


text:
Nu umblaţi după dumnezei străini, ca să le slujiţi şi să vă închinaţi lor şi nu mă aţâţaţi cu făptura mâinilor voastre, spre nenorocirea voastră.


text:
Dar voi nu m’aţi ascultat», – zice Domnul, – «ci m’aţi mâniat cu lucrurile mâinilor voastre, spre prăpădul vostru.»


text:
Voi stârni toate hoardele seminţiilor de la miază-noapte», – zice Domnul, – «pe Nabucodonosor, împăratul Babilonului, sluga mea, şi le voi aduce în această ţară, peste locuitorii ei şi peste neamurile din jur pe care le voi prăpădi şi le voi pustii, le voi face de batjocură şi de veşnică ocară,


text:
Şi le voi curma bucuria şi veselia lor, cântecul mirelui şi al miresei, huruitul pietrelor de moară şi lumina din sfeşnic.


text:
Şi toată ţara aceasta va fi prefăcută în dărâmături şi în pustietate, şi locuitorii ei vor rămânea robi între popoare, şaptezeci de ani.


text:
Şi după împlinirea celor şaptezeci de ani, voi pedepsi pe împăratul Babilonului cât şi pe norodul lui», – zice Domnul. – «pentru fărădelegile lor, iar ţara Caldeilor o voi preface într’o pustietate veşnică.


text:
Şi voi adeveri peste ţara aceasta toate cuvintele pe care le-am spus despre ea, tot ceea ce este scris în cartea legii acesteia, ceea ce Ieremia a profeţit pentru toate popoarele.


text:
Căci popoare multe şi împăraţi tari le vor duce şi pe ele în robie şi eu le voi răsplăti după faptele lor şi după lucrul mâinilor lor.»


text:
Iată ce mi-a mai spus Domnul Dumnezeul lui Israil: «Ia din mâna mea cupa cu vin care fierbe şi adapă cu el toate popoarele la care eu te voi trimite.


text:
Ele vor bea şi se vor clătina încoace şi încolo şi îşi vor pierde firea în faţa săbiei pe care o voi trimite printre ei!»


text:
Ierusalimul împreună cu toate cetăţile lui Iuda, pe regii şi pe dregătorii lui, ca semn de pustiire, de spaimă, de batjocură şi de blestem, precum este astăzi,


text:
Popoarele de robi amestecate din ţara lui, toţi regii din ţinutul Uţ, pe toţi regii din ţara Filistenilor, Ascalonul, Gaza, Ecronul şi ceea ce a mai rămas din Aşdod,


text:
Toţi regii de la miază-noapte, de aproape sau de departe unul de altul, şi toate împărăţiile de pe faţa pământului. Şi regele Şeşac să bea după ei.


text:
Apoi spune-le: «Aşa zice Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil: «Beţi, îmbătaţi-vă, vărsaţi şi cădeţi fără să vă mai sculaţi în faţa săbiei pe care eu o voi trimite printre voi!»


text:
Şi dacă nu vor vrea să ia cupa din mâna ta şi să bea, spune-le: «Aşa grăieşte Domnul Savaot: «Să beţi!»


text:
Dar luaţi aminte! Peste cetatea care poartă numele meu voi deslănţui prăpădul şi nu veţi fi cruţaţi! Nu veţi fi cruţaţi fiindcă voi aduce sabia peste toţi locuitorii ţării», – zice Domnul Savaot.


text:
«Tu însă prooroceşte toate cuvintele acestea şi le spune: «Domnul va striga cu putere din cer şi din locaşul său cel sfânt îşi va slobozi glasul său! El va striga năprasnic împotriva paji-ştei sale, va chiui ca cei care calcă în teasc împotriva tuturor locuitorilor pământului.


text:
Răsunetul glasului lui va ajunge până la marginea pământului, căci Domnul se va răfui cu popoarele şi se va socoti cu pământenii, şi pe cei fără de lege îi va trece prin ascuţişul săbiei», – zice Domnul.


text:
Aşa grăieşte Domnul Savaot: «Iată, nenorocirea va trece de la un neam la altul şi vifor mare se va deslănţui de la cele mai îndepărtate margini ale pământului.»


text:
Şi cei pe care Domnul îi va fi doborît în ziua aceea de la un capăt până la altul al pământului, nici nu vor fi jeliţi, nici strânşi, nici îngropaţi, ci vor rămânea pe jos ca gunoiul.


text:
Urlaţi, păstori, şi ţipaţi din răsputeri, tăvăliţi-vă în cenuşă, povăţuitori ai turmei, fiindcă s’a împlinit vremea junghierii voastre: veţi cădea ca berbecii aleşi!»


text:
Ca leul care îşi lasă desişul, aşa Domnul a năpustit sălaşul său, de aceea ţara lor a ajuns pustietate în faţa săbiei pustiitoare în faţa văpăii mâniei Domnului!


text:
«Aşa zice Domnul! Stai în curtea templului şi spune tuturor locuitorilor din cetăţile lui Iuda, care vin să se închine în templul Domnului, toate cuvintele pe care ţi le-am poruncit să le grăieşti lor! Nu lăsa nici unul!


text:
Poate te vor asculta şi fiecare se va întoarce la pocăinţă din calea lui cea rea şi-mi va părea rău de nenorocirea pe care am pus de gând să le-o pricinuesc din pricina răutăţii faptelor lor!


text:
Şi mai spune-le: «Aşa zice Domnul! Dacă nu veţi asculta să umblaţi în legea mea, pe care v’am rânduit-o,


text:
De nu veţi lua aminte la cuvintele slujitorilor mei prooroci pe care cu râvnă îi trimit şi tot nu ascultaţi,


text:
Voi face din acest templu ceea ce am făcut cu Şilo şi din cetatea aceasta voi face pildă de blestem pentru toate popoarele pământului!»


text:
Şi după ce Ieremia a sfârşit de spus ceea ce-i poruncise Domnul să propoveduiască la tot norodul, atunci preoţii, proorocii şi tot poporul l-au prins şi au strigat: «Acum să mori!


text:
Pentru ce ai proorocit în numele Domnului şi ai zis: «Templul acesta va fi ca Şilo, iar cetatea aceasta va fi dărâmată şi fără locuitori într’însa!»?» Atunci tot poporul s’a strâns grămadă împotriva lui Ieremia în templul Domnului.


text:
Dar când au aflat dregătorii lui Iuda despre cele petrecute, au şi pornit din palatul regelui la templul Domnului şi s’au oprit înaintea porţii celei noi a templului.


text:
Atunci preoţii şi proorocii l-au pârît dregătorilor şi la tot poporul: «Omul acesta este vrednic să moară, fiindcă prooroceşte împotriva acestei cetăţi, precum l-aţi auzit cu urechile voastre!»


text:
Dar Ieremia a îndreptat cuvântul către dregători şi către tot poporul şi a zis: «Domnul m’a trimis să proorocesc împotriva acestui templu şi împotriva acestei cetăţi şi să grăiesc toată propovedania pe care aţi auzit-o.


text:
Şi acum îmbunătăţiţi-vă căile voastre şi faptele voastre şi ascultaţi de glasul Domnului Dumnezeului vostru ca Domnul să se căiască de nenorocirea cu care v’a ameninţat!


text:
Dar să ştiţi că, dacă voi mă veţi omorî, vă încărcaţi cu sânge nevinovat, atât voi cât şi această cetate şi locuitorii ei, fiindcă într’adevăr Domnul m’a trimis ca să vă propoveduesc la urechile voastre propovedania aceasta!»


text:
Atunci dregătorii împreună cu tot norodul s’au îndreptat cu grai către preoţi şi prooroci aşa: «Omul acesta nu este vrednic de moarte, fiindcă propovedueşte în numele Domnului Dumnezeului nostru!»


text:
«Miheia Moraştitul a fost proorocind în zilele lui Iezechia, regele lui Iuda, şi a cuvântat către tot poporul lui Iuda: «Aşa zice Domnul Savaot! Sionul va fi arat ca o ţarină şi Ierusalimul va fi prefăcut în morman de dărâmături, iar muntele templului în deal cu pădure!»


text:
Credeţi că Iezechia, regele lui Iuda, şi tot norodul l-au omorît pe Miheia? Nu! Mai degrabă le-a fost frică de Domnul şi au cerut milostivirea lui, aşa că Domnul s’a căit de prăpădul cu care îi ameninţase. Iar noi ne încărcăm sufletele noastre cu o atât de înfricoşată ucidere!»


text:
În vremea aceea a mai fost un om care proorocea în numele Domnului, anume Urie, feciorul lui Şemaia din Chiriat-Iearim. Şi el a proorocit împotriva cetăţii şi împotriva ţării aceleaşi lucruri ca şi Ieremia.


text:
Şi regele Ioachim şi căpitanii oştirii şi toţi sfetnicii au ascultat cuvintele lui. Şi a căutat regele prilej să-l omoare. Dar când a aflat Urie, l-a cuprins frica şi a fugit în Egipt.


text:
Şi au adus pe Urie din Egipt şi l-au dus la regele Ioachim, care l-a ucis cu sabia, iar trupul lui l-a aruncat într’un mormânt în care erau îngropaţi oameni de rând.


text:
La începutul domniei lui Ioachim, în anul al patrulea al lui Sedechia, fiul lui Iosia, regele lui Iuda, fost-a cuvântul acesta al Domnului către Ieremia:


text:
Apoi trimite-le la regele Edomului, la regele Moabului, la regele Amoniţilor, la regele Tirului şi al Sidonului, prin solii sosiţi la Ierusalim la Sedechia, regele lui Iuda.


text:
Şi dă solie către domnii lor astfel: «Aşa zice Domnul Savaot Dumnezeul lui Israil! Iată ce să spuneţi domnilor voştri:


text:
«Eu am făcut pământul, oamenii şi dobitoacele de pe faţa pământului, cu puterea mea cea mare şi cu braţul meu întins, şi le-am dat în stăpânire cui am crezut cu cale.


text:
Dar iată că acum am trecut toate aceste ţări în stăpânirea robului meu Nabucodonosor, împăratul Babilonului; chiar şi fiarele câmpului i le-am dăruit ca să-i slujească.


text:
Toate neamurile îi vor fi supuse lui, fiului său şi nepotului său, până când va veni vremea şi pentru ţara lui pe care o vor supune popoare puternice şi împărăţii mari.


text:
Orice neam ori împărăţie care nu i se va supune lui Nabucodonosor, împăratul Babilonului, şi nu-şi va pleca grumazul sub jugul împăratului Babilonului, îl voi pedepsi cu sabie, cu foamete şi cu ciumă», – zice Domnul, – «până când îl voi da în mâna lui.


text:
Deci nu mai ascultaţi de proorocii voştri, de prezicătorii, de tâlcuitorii de vise, de cititorii în stele şi de vrăjitorii v oştri care vă zic: «Voi nu veţi fi robi la împăratul Babilonului!»,


text:
Fiindcă este minciună ce vă profeţesc ei, cu gând să vă înstreineze din pământul vostru, să vă izgonesc şi să pieriţi.


text:
Însă pe poporul acela care îşi va pleca grumazul lui sub jugul împăratului din Babilon şi i se va supune, îl voi lăsa în pace în ţara lui», – zice Domnul, – «ca să o lucreze şi s’o locuiască!»


text:
Şi pe Sedechia, regele lui Iuda, l-am povăţuit la fel: «Plecaţi-vă grumazul vostru sub jugul împăratului din Babilon şi slujiţi-i lui şi poporului lui, ca să rămâneţi cu viaţă!


text:
Pentru ce să mori şi tu şi poporul tău de sabie, de foamete şi de ciumă, aşa cum a ameninţat Domnul pe poporul care nu se va supune împăratului din Babilon?


text:
Nu ascultaţi deci de cuvintele pe care vi le spun proorocii: «Nu veţi fi robi împăratului din Babilon!», căci ei proorocesc minciuni!»


text:
«Nu eu i-am trimis», – zice Domnul, – «şi proorocind în numele meu, ei mint. Drept aceea, vă voi izgoni pe voi şi vă voi pierde pe voi şi pe proorocii care vă proorocesc!»


text:
Şi preoţilor şi poporului acestuia i-am propoveduit: «Aşa zice Domnul! Nu ascultaţi de cuvintele proorocilor care vă proorocesc: «Iată odoarele templului vor fi aduse în curând din Babilon!», căci profeţia lor este minciună!


text:
Nu ascultaţi de ei, ci fiţi supuşi împăratului din Babilon şi veţi scăpa cu viaţă. Pentru ce să fie prefăcută cetatea într’un morman de dărâmături?


text:
Dacă ei sunt cu adevărat prooroci şi au cuvântul lui Dumnezeu, să stăruiască, mijlocind la Domnul Savaot ca să fie aduse în Babilon odoarele rămase în templul Domnului, în palatul domnesc din Iuda şi din Ierusalim.


text:
Căci aşa zice Domnul Savaot despre columne, despre mare şi despre celelalte odoare rămase în cetatea aceasta,


text:
Pe care nu le-a luat cu sine Nabucodonosor, împăratul Babilonului, când a dus în robie pe Iehonia, fiul lui Ioachim, regele lui Iuda, din Ierusalim, în Babilon, precum şi pe toţi dregătorii lui Iuda şi ai Ierusalimului;


text:
Aşa grăieşte Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil, despre odoarele care au mai rămas în templul Domnului şi în palatul domnesc din Iuda şi din Ierusalim:


text:
«Aceste odoare vor fi duse în Babilon şi acolo vor rămânea până în ziua când mă voi duce să le caut», – zice Domnul, – «să le iau şi să le aduc înapoi în locul acesta!»


text:
În acelaşi an, la începutul domniei lui Sedechia, regele lui Iuda, în anul al patrulea, în luna a cincea, proorocul Anania, fiul lui Azur, de fel din Ghibeon, mi-a grăit în templul Domnului, în faţa preoţilor şi a întregului popor aşa:


text:
Peste doi ani de zile eu voi întoarce în locul acesta toate odoarele templului Domnului pe care le-a luat de aici Nabucodonosor, împăratul Babilonului, şi le-a dus în Babilon.


text:
Şi pe Iehonia, fiul lui Ioachim, regele lui Iuda, şi pe cei care au fost duşi în robie în Babilon, eu îi voi întoarce în locul acesta», – zice Domnul, – «căci voi sfărâma jugul împăratului din Babilon.»


text:
Atunci proorocul Ieremia i-a răspuns lui Anania proorocul, în faţa întregului popor care sta în templul Domnului.


text:
Şi răspunsul lui a fost aşa: «Amin! Aşa să facă Domnul! Şi să adeverească el cuvintele proorociei tale, că va întoarce înapoi din Babilon, în locul acesta, odoarele templului Domnului şi pe toată robimea!


text:
«Proorocii care au fost din vremi străvechi înaintea mea şi a ta au proorocit despre multe ţări şi despre împăraţii mari, despre războaie, despre nenorociri şi despre ciumă!


text:
Iar proorocul care prooroceşte despre pace, numai atunci când se adevereşte proorocia lui poate fi socotit ca un prooroc cu adevărat trimis de Domnul!»


text:
Apoi Anania a grăit în ochii a tot poporul: «Aşa zice Domnul! Aşa voi sfărâma jugul lui Nabucodonosor, împăratul Babilonului, peste doi ani de zile şi îl voi lua de pe grumazul tuturor popoarelor!» Şi s’a dus proorocul Ieremia în calea sa.


text:
Apoi a fost cuvântul Domnului către Ieremia, după ce proorocul Anania i-a sfărâmat jugul de pe grumaz, şi i-a zis:


text:
«Du-te şi spune lui Anania: Aşa grăieşte Domnul! Tu ai sfărâmat un jug de lemn, dar în locul lui voi face unul de fier.


text:
Căci iată ce zice Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil: «Jug de fier voi pune pe grumazul tuturor popoarelor, ca să le supun lui Nabucodonosor, împăratul Babilonului, şi ele îi vor fi supuse. Aşijderea i-am dat lui şi stăpânire peste fiarele câmpului!»


text:
Apoi Ieremia i-a mai spus lui Anania: «Ascultă, Anania! Tu nu eşti trimisul lui Dumnezeu şi îndemni poporul acesta să nădăjduiască în minciună!


text:
De aceea aşa zice Domnul: «Să ştii că te voi nimici de pe faţa pământului! Şi chiar în anul acesta vei muri, fiindcă tu ai propoveduit răzvrătire împotriva Domnului!»


text:
Iată cuprinsul scrisorii pe care a trimis-o proorocul Ieremia din Ierusalim bătrânilor din robie, preoţilor, profeţilor şi la tot poporul care fusese dus rob de Nabucodonosor în Babilon,


text:
După ce regele Iehonia părăsise Ierusalimul împreună cu regina, cu ai lui curteni, cu dregătorii lui Iuda şi ai Ierusalimului, cu meşteşugari de toată mâna şi făurari.


text:
Scrisoare trimisă prin mijlocirea lui Elasa, fiul lui Şafan, şi Ghemaria, fiul lui Hilchia, pe care Sedechia, regele lui Iuda, îl trimisese în Babilon, la Nabucodonosor, împăratul Babilonului.


text:
Şi în ea scria: «Aşa grăieşte Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil, către robimea dusă din Ierusalim în Babilon:


text:
Luaţi femei şi naşteţi feciori şi fete, însuraţi-vă feciorii şi măritaţi-vă fetele ca să aibă fii şi fiice, înmulţiţi-vă şi nu vă împuţinaţi.


text:
Sârguiţi-vă pentru propăşirea ţării în care v’am dus robi şi rugaţi-vă lui Dumnezeu pentru ea, fiindcă de bunăstarea ei atârnă şi bunăstarea voastră.»


text:
Aşa zice Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil: «Nu vă lăsaţi amăgiţi de proorocii din mijlocul vostru şi de prezicătorii voştri şi nu le ascultaţi visele pe care ei singuri le tâlcuesc,


text:
Ci dimpotrivă aşa zice Domnul: «După ce se vor împlini şaptezeci de ani în Babilon, vă voi cerceta şi voi adeveri cuvintele mele cele milostive pentru voi, ca să vă întorc în locul acesta,


text:
Căci eu îmi cunosc gândurile pe care le am faţă de voi, gânduri bune şi nu rele, ca să vă pregătesc un viitor cu nădejde.


text:
Mă veţi afla!» – zice Domnul. «Şi eu voi schimba restriştea voastră şi vă voi aduna din toate popoarele şi din toate locurile în care v’am împrăştiat», – zice Domnul, – «şi vă voi întoarce în locul din care v’am dus în robie.


text:
Iată ce zice Domnul regelui care domneşte pe tronul lui David şi poporului care locueşte în cetatea aceasta, fraţii voştri care nu au fost luaţi în robie:


text:
Aşa zice Domnul Savaot! «Iată că voi trimite împotriva lor sabie, foamete şi ciumă, şi vă voi face pe voi ca smochinele cele rele la gust, care nu pot fi mâncate de rele ce sunt;


text:
Şi vă voi prigoni cu sabia, cu foametea şi cu ciuma şi vă voi face lucru de spaimă pentru toate împărăţiile pământului, de blestem, de uimire, de batjocură şi de ocară pentru toate popoarele printre care v’am împrăştiat,


text:
Din pricină că n’aţi ascultat de cuvintele mele» – zice Domnul – «când am trimis la voi cu râvnă pe servii mei prooroci şi n’aţi luat aminte la ele», – zice Domnul.


text:
«Acum însă ascultaţi cuvântul Domnului, toţi cei din robime, pe care i-am trimis din Ierusalim în Babilon!


text:
Aşa zice Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil către Ahab, fiul lui Colaia, şi către Sedechia, fiul lui Maaseia, care vă proorocesc lucruri mincinoase în numele meu: «Iată că îi voi da în mâna lui Nabucodonosor, împăratul Babilonului, şi-i va omorî înaintea ochilor voştri,


text:
Şi vor fi luaţi ca pildă de blestem de toţi cei din robimea lui Iuda care sunt în Babilon şi vor zice: «Să se poarte cu tine Domnul ca şi cu Sedechia şi cu Ahab, pe care împăratul Babilonului i-a ars pe foc!»,


text:
Fiindcă au săvârşit ticăloşie în Israil şi s’au desfrânat cu femeile prietenilor lor şi au propoveduit în numele meu lucruri mincinoase pe care eu nu le-am poruncit! Eu însumi ştiu şi sunt martor», – zice Domnul.


text:
«Aşa zice Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil! Tu ai trimis în numele tău scrisoare la tot norodul cel din Ierusalim şi la preotul Sofonie, fiul lui Maaseia, şi la toţi preoţii scrisoare cu acest cuprins:


text:
«Că Domnul te-a făcut preot în locul arhiereului Iehoiada, să fii supraveghetor peste templul Domnului şi peste tot omul zănatec, şi care se crede prooroc, pe unul ca acela să-l pui în butuci şi cu gâtul în jug de fier.


text:
Căci iată ce solie ne-a trimis în Babilon: «Şederea voastră acolo este lungă! Zidiţi case şi locuiţi într’însele, sădiţi grădini şi mâncaţi din rodurile lor!»


text:
«Trimite solie la toţi robii şi le spune: «Aşa zice Domnul către Şemaia Nehelamitul: Din pricină că Şemaia v’a proorocit vouă fără ca eu să-l fi trimis şi v’a făcut să nădăjduiţi în minciuni,


text:
Iată ce zice Domnul: Stârpi-voi pe Şemaia Nehelamitul cu seminţia lui. Nu va rămânea nimeni din neamul lui care să locuiască în mijlocul poporului acestuia şi să vadă fericirea pe care eu o voi pregăti pentru el», – zice Domnul, – «fiindcă a propoveduit răzvrătire împotriva Domnului!»


text:
«Aşa grăieşte Domnul Dumnezeul lui Israil: «Scrie într’o carte toate cuvintele acestea pe care ţi le-am grăit,


text:
Căci iată vin zile», – zice Domnul, – «în care voi schimba restriştea poporului meu Israil şi Iuda şi-i voi întoarce în ţara pe care am dat-o străbunilor lor ca s’o stăpânească.»


text:
Întrebaţi deci şi vă dumiriţi dacă nu cumva vreun bărbat naşte. Căci pentru ce văd pe toţi bărbaţii cu mâinile ţinându-se de şale, ca o femeie gata să nască, şi cu feţele palide?


text:
«În ziua aceea» – zice Domnul, – «voi sfărâma jugul de pe grumazul lor şi lanţurile lor le voi rupe şi nu vor mai sluji streinilor,


text:
Dar tu nu te teme, Iacobe sluga mea», – zice Domnul, – «şi tu, Israile, nu te înfricoşa, căci te voi scăpa din ţara cea depărtată şi pe urmaşii tăi din pământul robiei, şi Iacob se va întoarce şi va trăi tihnit, fără grijă şi fără să-l tulbure nimeni,


text:
Căci eu sunt cu tine», – zice Domnul – «ca să te izbăvesc. Şi voi prăpădi toate popoarele printre care te-am împrăştiat, dar pe tine nu te voi pierde, ci te voi pedepsi după pravilă, dar nu te voi lăsa nepedepsit deloc.


text:
Toţi iubiţii tăi te-au uitat şi nu le mai pasă de tine. Eu te-am lovit ca pe un vrăjmaş şi te-am pedepsit cu pedeapsă cruntă, pentru mulţimea fărădelegilor tale şi pentru sporul păcatelor tale.


text:
De ce zbieri pentru rana ta şi socoteşti că suferinţa ta e fără leac? Mulţimea fărădelegilor tale şi sporul păcatelor tale ţi-au pricinuit aceasta.


text:
De aceea, cei ce te dărăpănă vor fi dărăpănaţi şi toţi duşmanii tăi vor fi duşi în robie! Cei ce te jefuesc vor fi jefuiţi, iar pe cei ce te pradă îi voi da prădăciunii.


text:
Şi voi închide rana ta şi zdrobirea ta o voi tămădui», – zice Domnul, – «şi nu vei mai fi chemată «cetatea cea izgonită, Sionul de care nimeni nu poartă de grijă»!


text:
Aşa zice Domnul: «Iată că voi restatornici corturile lui Iacob şi de salăşurile lui mă voi milostivi. Cetatea va fi rezidită pe muntele ei şi templul se va înălţa iarăşi pe locul lui cel dintâi.


text:
Şi de acolo vor porni cântări de laudă şi chiote de veselie. Îi voi înmulţi şi nu se vor mai împuţina, îi voi încununa cu slavă şi nu vor mai fi umiliţi.


text:
Feciorii săi vor fi ca cei de altădată, obştia va fi tare în faţa mea şi pe toţi împilătorii îi voi pedepsi.


text:
Căpetenia sa va ieşi din sânul său, aşijderea şi domnul dintre ai săi, şi-i voi îngădui să se apropie de mine, căci cine s’ar încumeta să-şi primejduiască viaţa şi să se apropie de mine?» – zice Domnul.


text:
Iată viforul Domnului care izbucneşte, năprasnica vijelie, care spintecă văzduhul şi se va prăvăli peste capul celor fără de credinţă!


text:
Urgia mâniei lui nu se va domoli până când nu se vor adeveri şi nu se vor împlini gândurile inimii lui. Numai în zilele cele de apoi voi veţi pricepe rostul.


text:
«În vremea aceea», – zice Domnul, – «voi fi Dumnezeul tuturor seminţiilor lui Israil şi ele vor fi poporul meu».


text:
Aşa grăieşte Domnul: «Poporul celor scăpaţi din ascuţişul săbiei a aflat har în pustie! Israil a ajuns la locul său de odihnă,


text:
Iar Dumnezeu de departe i s’a arătat: «Cu iubire fără seamăn te-am iubit, pentru aceasta te-am ţinut sub milostivirea mea.


text:
Te voi zidi din nou şi zidită vei fi, fecioară a lui Israil. Şi iarăşi te vei împodobi cu timpane ca să te prinzi în hora săltăreaţă.


text:
Căci va veni o zi când străjuitorii vor striga în muntele Efraim: «Scula-ţi-vă să ne suim în Sion, la Domnul Dumnezeul nostru!»


text:
Căci aşa grăieşte Domnul: «Chiuiţi de veselie pentru Iacob şi ridicaţi în slăvi pe neamul cel dintâi, daţi de ştire, cântaţi de slavă şi vestiţi tuturor: «Domnul a mântuit pe poporul său, rămăşiţa lui Israil!»


text:
«Şi iată că-i aduc de la miază-noapte, şi-i adun de la depărtatele margini ale pământului: orbi şi şchiopi, femei care au zămislit şi-s gata să nască, laolaltă. Mare mulţime se va întoarce la mine,


text:
Cu plânsete şi cu rugi fierbinţi. Şi-i voi duce la pâraie de apă, pe cale netedă pe care să nu se poticnească, fiindcă iar sunt tatăl lui Israil şi Efraim este cel dintâi născut al meu!»


text:
Ascultaţi neamuri, cuvântul Domnului şi ţinuturilor celor mai îndepărtate le daţi de ştire şi le spuneţi: «Cel care a risipit pe Israil îl va şi aduna la un loc şi îl va păzi cum îşi păzeşte ciobanul turma,


text:
Şi ei se vor îndrepta cu chiotele de veselie spre muntele Sionului şi vor curge către bunătăţile Domnului: către grâu şi vin şi untdelemn, către cirezi şi turme. Şi sufletul lor va fi ca o grădină udată din destul şi nu vor mai duce lipsă.


text:
Atunci fecioara prinsă la joc se va desfăta, cei tineri şi cei bătrâni laolaltă se vor bucura, căci eu voi preface jalea lor în bucurie şi îi voi mângâia, iar după chinurile lor le voi da prilej de veselie.


text:
Şi preoţilor le voi da din belşug grăsimea arderilor de tot, iar norodul meu se va sătura de bunătăţile mele», – zice Domnul.


text:
Aşa zice Domnul: «Glas în Rama se aude bocet şi plâns amarnic: Rahila plânge pe fiii săi şi nu vrea să se mângâie, căci nu mai sunt!»


text:
Aşa zice Domnul: «Curmă cu plânsetele şi ochii tăi să nu mai verse şiroaie de lacrimi, căci vei avea răsplată pentru chinurile tale», – zice Domnul. – «fiii tăi se vor întoarce din pământ duşman!


text:
Şi mai este o nădejde pentru viitorul tău», – zice Domnul – «căci fiii tăi se vor întoarce în patria lor!»


text:
«Aud bine pe Efraim văicărindu-se: «Tu m’ai pedepsit şi eu m’am lăsat pedepsit, căci eram ca un viţel nedeprins. Întoarce-mă către tine şi eu mă voi pocăi, fiindcă tu eşti Dumnezeul meu.


text:
Căci după ce m’am întors la tine, m’am pocăit şi după ce m’am călit cu nevoia, m’am lovit cu mâna peste coapsa mea, ruşinat şi de ocară, căci am ispăşit ocara cea din tinereţea mea.»


text:
«Dar Efraim nu este feciorul meu scump, copilul meu cel alintat? Ori de câte ori îl ameninţ, mi-aduc aminte cu drag de el. Din această pricină se zbuciumă inima mea şi mă cuprinde mila», – zice Domnul.


text:
«Aşează-ţi semne arătătoare de cale, bate stâlpi cu arătarea drumului, sârgueşte-ţi inima să afli drumul, calea pe care ai străbătut-o! Întoarce-te, fecioară a lui Israil, întoarce-te din nou la cetăţile tale!


text:
Câtă vreme te vei mai codi, necredincioasă fiică, fiindcă Domnul a aşezat o pravilă nouă pe pământ: «Femeia se întoarce la bărbatul ei!»


text:
Aşa zice Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil: «Şi după ce voi fi schimbat restriştea lor, va umbla zicala aceasta în ţara lui Iuda şi în cetăţile lui: «Să te binecuvînteze Dumnezeu, sălaş al dreptăţii, munte sfânt!»


text:
Iuda şi toate cetăţile lui vor locui acolo, plugarii şi ciobanii cu turmele lor se vor aşeza într’însul.


text:
«Iată vin zile», – zice Domnul, – «când voi sămăna în casa lui Israil şi în casa lui Iuda sămânţă de om şi sămânţă de dobitoc.


text:
Şi precum am veghiat asupra lor ca să-i prad şi să-i sfărâm, să-i nimicesc şi să-i prăpădesc şi să le fac rău, tot aşa voi veghia ca să zidesc şi să sădesc», – zice Domnul.


text:
În zilele acelea nu se va mai spune: «Părinţii au mâncat aguridă şi copiilor li s’au strepezit dinţii»,


text:
Ci fiecare va muri pentru fărădelegea lui şi oricărui om care va mânca aguridă i se vor strepezi dinţii lui.


text:
«Iată vin zile», – zice Domnul, – «şi voi încheia cu casa lui Israil şi cu casa lui Iuda legământ nou,


text:
Şi nu-l voi încheia precum l-am încheiat cu părinţii lor, când i-am prins de mână ca să-i scot din ţara Egiptului, legământ pe care l-au stricat, cu toate că eram stăpânul lor», – zice Domnul, –


text:
«Ci iată care va fi legământul pe care îl voi încheia cu casa lui Israil, după acele zile», – zice Domnul. «Pune-voi legea mea înlăuntrul lor şi în inima lor o voi scrie; eu voi fi Dumnezeul lor, iar ei vor fi poporul meu.


text:
Şi nu vor mai avea nevoie să ia învăţătură unii de la alţii: «Cunoaşteţi pe Domnul!», fiindcă toţi îl vor cunoaşte, de la cel mai mic şi până la cel mai mare», – zice Domnul, – «iar eu le voi ierta fărădelegile lor şi de păcatele lor nu-mi voi mai aduce aminte!»


text:
Aşa zice Domnul cel care a aşezat soarele să lumineze ziua şi a pus lege ca luna şi stelele să-şi dea lumina lor noaptea, cel ce zbuciumă marea şi face să mugească talazurile ei şi al cărui nume este Domnul Savaot:


text:
«Dacă aceste legi îşi vor pierde în faţa mea puterea lor», – zice Domnul, – «şi seminţia lui Israil va înceta să-mi mai fie popor deapururi!»


text:
Aşa grăieşte Domnul: «Dacă sus se pot măsura cerurile şi jos se pot cerceta temeliile pământului, şi eu voi lepăda neamul lui Israil pentru tot ceea ce el a săvârşit», – zice Domnul.


text:
«Iată vin zile», – zice Domnul, – «când se va zidi cetatea Domnului, de la turnul Hananeel până la poarta cea din Colţ,


text:
Şi toată «valea strâmtorilor şi a cenuşei» şi tot ţinutul sădit cu grădini până la pârâul Chedronului, până la colţul «porţii Cailor» înspre răsărit va fi sfânt al Domnului: El nu va fi nici prăpădit, nici dărâmat în veac!»


text:
Cuvântul Domnului care a fost către Ieremia, în anul al zecelea al lui Sedechia, regele lui Iuda, adică în anul al optsprezecelea al domniei lui Nabucodonosor.


text:
Atunci armata împăratului din Babilon începuse împresurarea Ierusalimului, iar proorocul Ieremia era închis în curtea străjuită a palatului regelui lui Iuda,


text:
Unde Sedechia, regele lui Iuda, îl închisese cu dojana: «Pentru ce prooroceşti aşa: «Iată voi da această cetate în mâna împăratului din Babilon care o va cuprinde,


text:
Iar Sedechia. regele lui Iuda, nu va scăpa din mâna Caldeilor, ci va fi dat în mâna împăratului din Babilon şi va grăi cu el gură către gură, şi unul pe altul se vor privi în ochi.


text:
Şi el va duce pe Sedechia în Babilon şi va sta acolo până ce îl voi cerceta», – zice Domnul, – «însă dacă voi vă veţi război împotriva Caldeilor, nu veţi avea biruinţă.»


text:
Ascultă! Hanameel, fiul unchiului tau Şalum, va veni la tine şi te va îmbia:«Cumpără ţarina mea din Anatot, deoarece tu ai dreptul s’o cumperi ca răscumpărător!»


text:
Şi într’adevăr a venit la mine Hanameel, vărul meu, după cuvântul Domnului, în curtea cea străjuită şi m’a îmbiat: «Cumpără ţarina cea din Anatot, din seminţia lui Veniamin, deoarece ai dreptul de stăpânire, ca răscumpărător! Cumpără-o!» Şi m’am încredinţat, fiindcă aceasta fusese porunca Domnului.


text:
Atunci am cumpărat de la vărul meu Hanameel ţarina cea din Anatot şi i-am numărat banii: şaptesprezece sicli de argint.


text:
Şi am luat zapisul de cumpărătură, copie pecetluită cuprinzând zapisul cu învoielile, precum şi o copie nepecetluită;


text:
Şi am dat zapisul de cumpărătură lui Baruh, fiul lui Neria, fiul lui Mahseia, fiind de faţă: Hanameel, vărul meu, martorii iscăliţi pe zapisul de cumpărătură şi toţi Iudeii care se aflau în curtea străjuită a palatului domnesc.


text:
«Aşa zice Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil! la aceste zapise: zapisul de cumpărătură, copii pecetluită şi pe cea nepecetluită, şi pune-le într’un vas de pământ ca să stea într’însul la păstrare, multă vreme,


text:
Căci aşa zice Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil: «Se vor mai cumpăra case, ţarini şi vii în ţara aceasta!»


text:
«O, Doamne Dumnezeule, tu ai făcut cerul şi pământul cu puterea ta cea mare şi cu braţul tău întins şi nici o minune nu-ţi este cu neputinţă!


text:
Tu îţi reverşi milostivirea ta peste mii de inşi şi răsplăteşti fărădelegea părinţilor în sânul feciorilor lor; tu eşti Dumnezeu mare şi puternic al cărui nume este Domnul Savaot;


text:
Mare la sfat, bogat în fapte, care cauţi cu ochii tăi la toate căile vieţii omeneşti, ca să răsplăteşti fiecăruia după purtarea lui şi după vrednicia îndeletnicirilor lui;


text:
Tu ai săvârşit minuni şi fapte mai presus de fire în ţara Egiptului şi până în ziua de azi în Israil şi printre oameni, care ţi-au răspândit faima, precum se adevereşte acum;


text:
Tu ai scos pe poporul tău Israil din ţara Egiptului cu semne minunate şi fapte mai presus de fire, cu mână tare şi cu braţ întins şi cu mare înfricoşare;


text:
Tu le-ai dăruit lor această ţară, pentru care te-ai jurat să o dai părinţilor lor, ţară în care curge lapte şi miere.


text:
Şi ei au intrat într’însa şi au luat-o în stăpânire, dar nu au ascultat de glasul tău şi în legea ta n’au umblat, şi nu au împlinit ceea ce le-ai poruncit să facă. Din această pricină tu ai prăvălit peste ei prăpădul acesta.


text:
Dar iată! Valuri de împresurare s’au ridicat până lângă cetate ca să fie cuprinsă, iar cetatea va cădea în mâinile Caldeilor care se războiesc împotriva ei: de sabie, de foamete şi de ciumă. Primejdia cu care ai ameninţat-o a venit. Tu singur vezi!


text:
Cu toate acestea, tu, Doamne Dumnezeule, îmi porunceşti: «Cumpără această ţarină cu bani şi pune şi martori, chiar în clipa când cetatea va cădea în mâinile Caldeilor!»


text:
«Cu adevărat, eu sunt Domnul Dumnezeul a tot trupul! Oare fără de mine este vre-o minune cu putinţă?»


text:
Pentru aceasta aşa zice Domnul: «Iată, eu voi da cetatea aceasta în mâna Caldeilor şi în mâna lui Nabucodonosor, împăratul Babilonului, care o va cuceri.


text:
Şi vor veni Caldeii care se războiesc împotriva acestei cetăţi şi-i vor da foc şi o vor arde împreună cu foişoarele cele de pe acoperişul caselor unde se aduceau tămâieri lui Baal şi jertfe cu turnare altor dumnezei, ca să mă întărâte pe mine.


text:
Căci fiii lui Israil şi fiii lui Iuda au fost făptuind fărădelegi înaintea mea, din tinereţile lor, ba mai vârtos, fiii lui Israil au aţâţat mânia mea prin lucrurile mâinilor lor», – zice Domnul.


text:
«Căci de când a fost zidită această cetate şi până în ziua de azi, au zădărît văpaia mâniei mele, ca s’o prăpădesc de dinaintea ochilor mei,


text:
Din pricina grozăviilor fiilor lui Israil şi ai lui Iuda, care m’au întărâtat, ei, regii, dregătorii, preoţii, proorocii lor, locuitorii lui Iuda şi ai Ierusalimului,


text:
Şi mi-au întors spatele, iar nu faţa şi, cu toate că îi învăţam, îi învăţam cu râvnă, ei nu voiau să ia învăţătură.


text:
Zidit-au temple pe locuri înalte lui Baal, în valea Benhinom, ca să ardă în foc lui Moloc, pe fiii şi pe fiicele lor, ceea ce eu nu le-am poruncit, şi la inima mea nu s’a suit ca să săvârşească asemenea ticăloşii şi să tragă pe Iuda în păcat.»


text:
Şi acum, aşa zice Domnul Dumnezeul lui Israil despre cetatea de care tu spui că va cădea în mâna împăratului Babilonului, de sabie, de foamete şi de ciumă:


text:
«Iată, îi voi aduna din toate ţările în care i-am izgonit întru văpaia mâniei mele şi întru întărâtarea mea cea cumplită, şi îi voi întoarce în locul acesta în care vor sălăşlui fără de grijă.


text:
Şi le voi da o inimă şi un cuget, ca să se teamă de mine în toată vremea, spre fericirea lor şi a feciorilor lor;


text:
Şi voi încheia cu ei legământ veşnic, prin care nu voi înceta să le fac bine, şi le voi pune în inima lor frica mea, ca să nu se mai răzleţească de mine.


text:
Şi mă voi bucura atunci când le voi face bine şi îi voi înfige în acest pământ cu tot dinadinsul, din toată inima mea şi din tot sufletul meu.»


text:
Căci aşa zice Domnul: «După cum am abătut peste norodul acesta fel de fel de mari necazuri, tot aşa voi aduce peste el tot felul de bunătăţi pe care i le-am făgăduit;


text:
Şi vor cumpăra ţarini în ţara aceasta, despre care tu zici: «Este o pustietate fără oameni şi fără dobitoace, dată în mâna Caldeilor!»


text:
Şi vor cumpăra cu bani ogoare şi vor face zapise pecetluite şi cu martori, în ţinutul lui Veniamin şi în împrejurimile Ierusalimului şi în cetăţile lui Iuda, cele de la munte, cele de la şes şi de la miază-zi, căci voi schimba restriştea lor», – zice Domnul.


text:
Şi a fost cuvântul Domnului către Ieremia a doua oară pe când el tot mai era închis în curtea străjuită:


text:
«Aşa grăieşte Domnul care a făcut pământul, care i-a dat chip şi l-a întărit, al cărui nume este Domnul:


text:
Căci aşa zice Domnul Dumnezeul lui Israil despre casele acestei cetăţi şi despre palatele regilor lui Iuda, care au fost dărâmate ca să fie prefăcute în meterezuri împotriva împresurării şi a săbiei


text:
Caldeilor, veniţi să lupte şi să le umple cu stârvurile oamenilor pe care eu i-am lovit în văpaia mâniei mele, căci am ascuns faţa mea de la cetatea aceasta, din pricina fărădelegilor lor:


text:
Şi voi schimba restriştea lui Iuda şi soarta Ierusalimului, şi-i voi zidi ca în vremurile de altădată.


text:
Şi-i voi curăţi de tot păcatul cu care au păcătuit împotriva mea şi le voi ierta toate fărădelegile cu care au păcătuit şi au părăsit credinţa.


text:
Şi Ierusalimul va fi faima mea, bucuria, lauda şi slava mea printre toate popoarele pământului care vor auzi de toate bunătăţile pe care eu le voi da poporului meu. «Şi se vor înfricoşa şi vor rămânea înmărmuriţi de milostivirile şi de toată fericirea pe care eu le-o voi hărăzi».


text:
Aşa zice Domnul: «În locul acesta pe care voi îl socotiţi «pustiu, fără de oameni şi fără dobitoace», în cetăţile lui Iuda şi pe uliţele Ierusalimului, pustii, fără oameni, fără vieţuitoare şi fără picior de om,


text:
Se vor mai auzi cântece de bucurie şi de veselie, cântecul mirelui şi al miresei şi al celor care zic: «Lăudaţi pe Domnul Savaot, că este bun, că în veac ţine mila lui!», al celor care aduc jertfă de mulţumire în templul Domnului, căci voi schimba soarta ţării, ca la început», – zice Domnul.


text:
Aşa zice Domnul Savaot: «În acest loc pustiu, fără oameni şi fără vieţuitoare şi în toate cetăţile lui, vor fi iarăşi târle pentru ciobani, unde să-şi închidă turmele.


text:
În cetăţile de la munte, de la şes, dela miază zi şi din ţinutul lui Veniamin, în împrejurimile Ierusalimului şi în cetăţile lui Iuda, turmele de oi vor trece iarăşi pe sub mâna celui care le numără», – zice Domnul.


text:
«Iată vin zile», – zice Domnul, – «în care voi adeveri făgăduinţa mea de mântuire pe care am făgăduit-o casei lui Israil şi casei lui Iuda.


text:
În zilele acelea şi în vremea aceea, voi odrăsli lui David Odrasla dreptăţii, care va face judecată şi dreptate în ţară.


text:
În zilele acelea Iuda va fi mântuit şi Ierusalimul va sălăşlui în tihnă şi va purta numele: «Domnul-este-dreptatea-noastră!»


text:
Şi preoţilor leviţi nu le vor lipsi urmaşi care să aducă arderea de tot în toată vremea, să înalţe fumul prinosului şi să aducă jertfă.»


text:
Aşa zice Domnul: «Dacă legământul meu cu ziua şi legământul meu cu noaptea va fi desfiinţat, ca ziua şi noaptea să nu mai fie la vremea lor,


text:
Atunci şi legământul meu cu David, robul meu, va fi desfiinţat, ca să nu mai aibă urmaş care să stea pe tronul său, aşijderea şi legământul meu cu preoţii leviţi slujitorii mei.


text:
Precum oastea cerului nu se poate număra şi nisipul mării nu se poate măsura, aşa voi înmulţi eu seminţia robului meu David şi pe leviţi, slujitorii mei.»


text:
«Nu vezi tu ce spun oamenii aceştia? Cele două neamuri pe care le-a ales Domnul, le-a lepădat; el a dispreţuit poporul său, care în ochii săi nu mai este popor.»


text:
Aşa zice Domnul: «Pe cât este de adevărat că am încheiat legământ cu ziua şi cu noaptea şi că am rânduit legi pentru cer şi pentru pământ,


text:
Tot pe atât de adevărat este că nu voi arunca seminţia lui Iacob şi pe robul meu David, ci, din spiţa lor, voi lua stăpânitori, pentru neamul lui Avraam, lui Isaac şi lui Iacob! Căci voi schimba restriştea lor şi mă voi îndura de ei.»


text:
Cuvântul Domnului care a fost către Ieremia, când Nabucodonosor, împăratul Babilonului, împreună cu toată oastea lui şi cu toate împărăţiile pământului supuse stăpânirii lui, şi toate popoarele, porniseră cu război împotriva Ierusalimului şi a cetăţilor care ţineau de el:


text:
«Aşa zice Domnul Dumnezeul lui Israil! Du-te şi spune lui Sedechia, regele lui Iuda, astfel: «Aşa zice Domnul: «Iată, eu voi da cetatea aceasta în mâna împăratului Babilonului, care o va arde cu foc,


text:
Iar tu însuţi nu vei scăpa din mâna lui Nabucodonosor, ci vei fi prins şi vei fi dat în mâna lui şi vă veţi vedea ochi către ochi şi veţi grăi gură către gură şi te vei duce în Babilon.


text:
Dar ascultă cuvântul Domnului, tu Sedechia regele lui Iuda!» Aşa zice Domnul: «Tu nu vei muri de sabie,


text:
Ci vei muri în pace, şi precum au aprins mirezme pentru părinţii tăi, care au domnit înaintea ta, tot aşa vor aprinde şi pentru tine şi te vor jeli: «O, Doamne!» Acesta este cuvântul pe care l-am rostit eu», – zice Domnul.


text:
Atunci proorocul Ieremia a împărtăşit în Ierusalim lui Sedechia, regele lui Iuda, toate cuvintele acestea,


text:
În vreme ce oştirea împăratului Babilonului se războia împotriva Ierusalimului şi a tuturor celorlalte cetăţi care mai rămăseseră: Lachişul şi Azeca, fiindcă acestea rămăseseră singurele cetăţi întărite ale lui Iuda.


text:
Cuvântul Domnului care a fost către Ieremia, după ce regele Sedechia a încheiat legământ cu tot poporul din Ierusalim, ca să vestească libertatea:


text:
Fiecare trebuia să dea drumul robului ori roabei sale, evreu sau evreică, încât nimeni să nu mai aibă slugă pe un frate al său iudeu.


text:
Atunci toţi dregătorii şi întreg poporul, care luaseră parte la legământ, se învoiră să lase liberi fiecare pe robul ori pe roaba sa, şi să nu-i mai slujească, – şi într’adevăr s’au învoit şi le-au dat drumul.


text:
Dar s’au răzgândit în urmă şi au adus înapoi pe robii şi pe roabele pe care îi lăsaseră liberi şi i-au silit să le fie din nou robi şi roabe.


text:
«Aşa zice Domnul Dumnezeul lui Israil! Eu am încheiat legământ cu strămoşii voştri în ziua când i-am scos din pământul Egiptului şi din casa robiei şi am poruncit:


text:
La sfârşitul celor şapte ani, să dai drumul fratelui tău evreu, care ţi-a fost vândut! Şase ani să-ţi fie slugă, apoi să-l laşi liber! Însă părinţii voştri nu m’au ascultat şi nici nu şi-au plecat urechea.


text:
Şi voi v’aţi întors şi aţi săvârşit ceea ce este drept în ochii mei: fiecare aţi vestit libertatea pentru aproapele său, ba aţi încheiat şi legământ în templul închinat numelui meu.


text:
Dar iarăşi aţi pângărit numele meu şi aţi adus înapoi robii şi roabele cărora le-aţi dat drumul de tot, şi i-aţi silit să vă fie robi şi roabe.»


text:
De aceea, aşa zice Domnul: «Fiindcă voi n’aţi ascultat de mine să vestiţi libertatea fiecare fratelui său şi aproapelui său, eu vă voi vesti libertatea», – zice Domnul, – «pentru sabie, pentru ciumă şi pentru foamete, şi vă voi face groază pentru toate împărăţiile pământului.


text:
Iar pe oamenii care au călcat legământul meu şi n’au cinstit cuvintele legământului pe care l-au încheiat înaintea mea, îi voi face ca pe viţelul pe care l-au tăiat şi au trecut printre bucăţile lui;


text:
Pe dregătorii lui Iuda şi pe dregătorii Ierusahmului, curtenii, preoţii şi tot poporul, care au trecut printre bucăţile viţelului,


text:
Îi voi da în mâna vrăjmaşilor lor şi în mâna celor ce caută sufletul lor, iar hoiturile lor vor fi hrană pentru păsările cerului şi pentru fiarele sălbatice.


text:
Pe Sedechia, regele lui Iuda, şi pe dregătorii lui îi voi da în mâna duşmanilor lor şi a celor ce caută sufletul lor: în mâna oştirii împăratului Babilonului, care a plecat de la voi.


text:
«Iată», – zice Domnul, – «voi da poruncă să se întoarcă împotriva acestei cetăţi, să se lupte cu ea, s’o cucerească şi s’o ardă cu foc, iar pe celelalte cetăţi ale lui Iuda le voi preface în loc pustiu, fără urmă de om.»


text:
Cuvântul Domnului care a fost către Ieremia, în zilele lui Ioachim, fiul lui Iosia, regele lui Iuda:


text:
Atunci am adus eu pe Iaazania, fiul lui Ieremia, fiul lui Habaţineia, fraţii şi feciorii lui, precum şi toată obştia Recabiţilor,


text:
Şi i-am băgat în templul Domnului în chilia lui Ben-Hanan, fiul lui Ghedalia, omul lui Dumnezeu, care se află lângă chilia dregătorilor şi deasupra chiliei lui Maaseia portarul, fiul lui Şalum.


text:
Şi am pus dinaintea acestor oameni din obştia Recabiţilor căni şi pahare pline cu vin şi i-am îndemnat: «Beţi vin!»


text:
Dar ei mi-au răspuns: «Nu bem vin, fiindcă Ionadab, fiul lui Recab, străbunul nostru, ne-a poruncit: «Să nu beţi vin niciodată, nici voi, nici copiii voştri.


text:
Case să nu zidiţi, ogoare să nu sămănaţi, vii să nu sădiţi şi nici sa stăpâniţi, ci să locuiţi în corturi în toate zilele vieţii voastre, ca să trăiţi mult pe faţa pământului pe care sunteţi drumeţi.»


text:
Şi noi am ascultat de porunca lui Ionadab, fiul lui Recab, străbunul nostru, cuvânt cu cuvânt, ca să nu bem vin în toate zilele noastre nici noi, nici femeile noastre, nici fiii, nici fiicele noastre,


text:
Să nu zidim case ca să locuim în ele, şi să nu avem nici vii, nici ogoare, nici să facem sămănătură,


text:
Ci să locuim în corturi şi să ascultăm şi să facem întocmai cum ne-a poruncit strămoşul nostru Ionadab.


text:
Dar când Nabucodonosor împăratul Babilonului, a năvălit în ţară, ne-am îmbiat: «Haidem să intrăm în Ierusalim înaintea oştirii Caldeilor şi Sirienilor! Şi aşa se face că locuim în Ierusalim.»


text:
Apoi a fost cuvântul Domnului către Ieremia: «Aşa zice Domnul Savaot Dumnezeul lui Israil! Du-te şi spune Iudeilor şi locuitorilor Ierusalimului: «Oare nu vreţi să luaţi învăţătură ca să ascultaţi de cuvintele mele?» – zice Domnul.


text:
«Fiii lui Ionadab, fiul lui Recab, au ţinut cu cinste porunca pe care a poruncit-o fiilor săi să nu bea vin, şi n’au băut până în ziua de azi, fiindcă au ascultat de porunca strămoşului lor.


text:
Şi v’am trimis necontenit pe toţi servii mei prooroci, care v’au predicat: «Întoarceţi-vă cu pocăinţă din căile voastre cele rele şi îmbunătăţiţi-vă faptele voastre şi nu umblaţi după dumnezei streini să-i cinstiţi, ca să locuiţi în ţara aceasta pe care v’am dat-o vouă şi părinţilor voştri». Dar n’aţi plecat urechile şi nici n’aţi ascultat de mine.


text:
Fiii lui Ionadab, fiul lui Recab, au ţinut la porunca pe care le-a dat-o strămoşul lor, dar acest popor nu m’a auzit.


text:
Pentru aceasta aşa zice Domnul Dumnezeu Savaot Dumnezeul lui Israil: «Iată eu voi aduce peste Iuda şi peste toţi locuitorii Ierusalimului toată nenorocirea cu care i-am ameninţat, fiindcă le-am vorbit şi nu m’au ascultat, i-am strigat şi nu mi-au răspuns».


text:
Şi obştiei lui Recab aşa i-a spus Ieremia: «Aşa zice Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil: «Fiindcă ascultaţi de porunca lui Ionadab, strămoşul vostru, şi aţi păzit toate poruncile lui şi aţi făcut aşa precum v’a poruncit,


text:
Pentru aceasta aşa zice Domnul Savaot Dumnezeul lui Israil: «Nu va lipsi din neamul lui Ionadab, fiul lui Recab, bărbat care să nu-mi slujească mie în toată vremea!»


text:
Iar în anul al patrulea al lui Ioachim, fiul lui Iosia, regele lui Iuda, a fost cuvântul acesta al Domnului către Ieremia şi i-a zis:


text:
«Ia-ţi un sul de carte şi scrie toate cuvintele pe care ţi le-am grăit împotriva Ierusalimului, împotriva lui Iuda şi a tuturor neamurilor, din ziua de când am început să-ţi vorbesc eu ţie, din zilele lui Iosia şi până în ziua de azi


text:
Poate cei din neamul lui Iuda, când vor auzi de nenorocirea pe care eu o plănuesc împotriva lor, se vor pocăi de faptele lor cele rele şi eu le voi putea ierta fărădelegile şi păcatele lor.»


text:
Şi a chemat Ieremia pe Baruh, fiul lui Neria, şi Baruh a scris în sulul de carte din gura lui Ieremia toate cuvintele pe care i le spusese Domnul.


text:
De aceea du-te tu şi propovedueşte în auzul poporului, în templu, într’o zi de post, toate cuvintele Domnului din cartea pe care ai scris-o după rostirea mea; propovedueşte-le în auzul tuturor Iudeilor care au venit din cetăţile lor,


text:
Poate că rugăciunea lor fierbinte va ajunge până la Domnul şi se vor pocăi de faptele lor cele rele, căci mare este văpaia mâniei cu care Domnul ameninţă pe norodul acesta!»


text:
Şi Baruh, fiul lui Neria, a făcut întocmai precum îi poruncise proorocul Ieremia: să propoveduiască, în templul Domnului, cuvintele Domnului scrise în carte.


text:
Iar în anul al cincilea al domniei lui Ioachim, fiul lui Iosia, regele lui Iuda, în luna a noua, s’a vestit post înaintea Domnului pentru tot poporul din Ierusalim şi pentru cel care ar mai veni la Ierusalim din cetăţile lui Iuda.


text:
Şi Baruh a citit din carte, în templul Domnului, în auzul poporului, cuvintele lui Ieremia, în chilia lui Ghemaria, fiul lui Şafan scriitorul, în curtea cea de sus, la Poarta cea Nouă a templului Domnului.


text:
S’a pogorît la palatul domnesc, în chilia scriitorului, unde stăteau în divan toţi dregătorii şi anume: Elişama scriitorul, Delaia, feciorul lui Şemaia, Elnatan feciorul lui Acbor, Ghemaria, fiul lui Şafan, Sedechia feciorul lui Hanania, precum şi alţi dregători împreună cu ei,


text:
Şi le-a împărtăşit lor Miheia toate cuvintele pe care el le auzise când Baruh le-a citit în auzul norodului.


text:
Atunci toţi dregătorii au trimis la Baruh pe Iehudi, fiul lui Natania, şi pe Şelemia, fiul lui Cuşi cu vorbă: «Adu cu mâna ta cartea din care ai citit în auzul poporului!» Şi Baruh fiul lui Neria, a luat cu sine sulul şi s’a dus la ei.


text:
Şi ei l-au îmbiat zicând: «Citeşte-ne încă o dată şi în auzul nostru!» Şi Baruh le-a citit în auzul lor.


text:
Şi pe când ei ascultau toate cuvintele acestea, au fost cuprinşi de spaimă şi au zis unul către altul şi lui Baruh: «Trebue să aducem la cunoştinţa regelui toate aceste cuvinte!»


text:
Şi au întrebat pe Baruh: «Spune-ne, te rugăm, în ce chip ai putut scrie toate cuvintele acestea, din gura lui?»


text:
Şi Baruh le-a răspuns: «El mi-a spus toate cuvintele acestea prin viu grai, iar eu le-am scris cu cerneală în cartea aceasta».


text:
Atunci dregătorii l-au îmbiat pe Baruh: «Du-te şi te ascunde împreună cu Ieremia ca nimeni să nu ştie de voi!».


text:
Şi ei au intrat în curtea palatului domnesc, iar cartea au lăsat-o în chilia scriitorului Elişama, şi i-au împărtăşit şi regelui toate cuvintele acestea.


text:
Şi regele a mânat pe Iehudi să aducă sulul, iar el l-a luat din chilia lui Elişama scriitorul şi l-a adus. Şi a citit Iehudi dintr’însul în auzul regelui, al dregătorilor şi al tuturor celor din suita regelui.


text:
În vremea aceasta, în luna a noua, regele locuia în palatul de iarnă, iar dinaintea lui avea un lighean de cărbuni aprinşi.


text:
Şi după ce Iehudi citise trei-patru pericope, regele a tăiat-o cu cuţitul scriitorului şi a aruncat-o încet-încet pe jăratecul cel din lighean, până ce tot sulul a ars pe jăratecul cel din lighean.


text:
Şi nici regele, nici vre unul din dregătorii lui, care auziseră toate aceste cuvinte nu s’au înspăimântat şi nu şi-au sfâşiat veşmintele


text:
Ci numai Elnatan, Delaia şi Ghe-maria au stăruit pe lângă rege să nu ardă cartea, dar el nu i-a ascultat,


text:
Ba dimpotrivă, regele a poruncit voevodului Ierahmeel, lui Seraia, fiul lui Azriel, şi lui Şelemia, fiul lui Abdeel, să prindă pe Baruh scriitorul şi pe profetul Ieremia, dar Domnul i-a ascuns.


text:
Iar după ce regele a ars cartea cu cuvintele pe care Baruh le scrisese din gura lui Ieremia, fost-a cuvântul Domnului către Ieremia:


text:
«Ia-ţi un alt sul de carte şi scrie într’însul toate cuvintele cele dintâi, care erau în sulul de carte pe care l-a ars Ioachim, regele lui Iuda,


text:
Iar lui Ioachim să-i zici: «Aşa grăeşte Domnul! Fiindcă tu ai ars sulul acesta de carte şi ai zis: «De ce ai scris într’însul?» iată va veni împăratul Babilonului şi va pustii ţara şi va prăpădi dintr’însa pe oameni şi pe dobitoace!»


text:
Pentru aceasta, aşa zice Domnul despre Ioachim, regele lui Iuda: «El nu va avea urmaşi care să stea pe tronul lui David! Trupul lui va fi aruncat afară în zăduful zilei şi în frigul nopţii!


text:
Şi-l voi pedepsi pe el şi pe neamul lui şi pe dregătorii lui, pentru fărădelegea lor şi voi aduce peste ei, peste locuitorii Ierusalimului şi peste toată ţara lui Iuda, toate nenorocirile cu care i-am ameninţat şi nu m’au ascultat!»


text:
Atunci Ieremia a luat o altă carte şi i-a dat-o scriitorului Baruh, fiul lui Neria, care a scris într’însa din gura lui Ieremia, toate cuvintele cărţii pe care o arsese în foc Ioachim, regele lui Iuda, şi a mai şi adăogat şi alte multe cuvinte cu acelaşi cuprins.


text:
Şi în locul lui Iehonia, fiul lui Ioachim, a ajuns rege Sedechia, fiul lui Iosia, pe care Nabucodonosor împăratul Babilonului, l-a pus rege în ţara lui Iuda.


text:
Dar nici el, nici dregătorii lui şi nici poporul ţării n’au ascultat de cuvintele Domnului pe care le-a grăit prin gura profetului Ieremia.


text:
Atunci regele Sedechia a trimis solie la Ieremia, pe Iucal, fiul lui Şelemia, şi pe preotul Sofonie, fiul lui Maaseia, cu vorbă: «Roagă-te pentru noi, la Domnul Dumnezeul nostru!»


text:
Fiindcă pe vremea aceea Ieremia umbla nestânjenit prin popor şi nu fusese încă aruncat în închisoare.


text:
Atunci oştirea lui Faraon pornise din Egipt, iar Caldeii care împresuraseră Ierusalimul, când au auzit vestea, au plecat din Ierusalim.


text:
«Aşa zice Domnul Dumnezeul lui Israil! Iată răspunsul pe care să-l duceţi regelui lui Iuda, care v’a trimis să mă întrebaţi: «Oastea lui Faraon care a ieşit întru ajutorul vostru se va duce în ţara Egiptului,


text:
Iar Caldeii se vor întoarce şi se vor război împotriva acestei cetăţi, o vor cuprinde şi o vor arde cu foc!»


text:
Aşa zice Domnul! «Nu vă înşelaţi în cugetele voastre şi nu ziceţi: «Caldeii vor pleca cu totul de la noi», fiindcă nu vor pleca.


text:
Chiar dacă veţi bate toată oastea Caldeilor, care duc război împotriva voastră, şi n’ar rămânea decât câţiva răniţi în corturi, tot s’ar scula şi ar da foc acestei cetăţi!»


text:
Ieremia a pornit din Ierusalim vrând să se ducă în ţinutul lui Veniamin, ca să descurce cu oamenii de acolo ceva treburi de moştenire.


text:
Şi când ajunsese tocmai la poarta lui Veniamin, un străjăr anume Iria, fiul lui Şelemia, fiul lui Hanania, care făcea de strajă acolo, l-a oprit pe profetul Ieremia şi i-a zis cu dojana: «Tu vrei să fugi la Caldei!»


text:
Dar Ieremia i-a răspuns: «Minciună! Nu vreau să fug la Caldei!» Şi nu l-a mai ascultat ce zice. Şi Iria l-a înşfăcat pe profetul Ieremia şi l-a dus la dregători.


text:
Atunci dregătorii s’au supărat, l-au bătut şi l-au aruncat în temniţă în casa scriitorului Ionatan, pe care o prefăcuseră în temniţă.


text:
Atunci regele Sedechia a trimis ca să-l aducă de acolo şi l-a întrebat în taină în palatul său: «Este acesta care cuvânt de la Domnul?» Şi Ieremia i-a răspuns: «Da!» Şi a adăogat: «Tu vei fi dat în mâna împăratului din Babilon!»


text:
Şi Ieremia i-a mai spus regelui Sedechia: «Cu ce am păcătuit înaintea ta, înaintea dregătorilor tăi şi înaintea acestui popor, ca să mă aruncaţi în temniţă?


text:
Şi unde sunt proorocii voştri care v’au proorocit: «Împăratul Babilonului nu va veni peste voi şi peste ţara aceasta»?


text:
Dar acum ascultă, Măria Ta, Rege! Rugăciunea mea să aibă har înaintea ta: Nu mă trimite în casa lui Ionatan scriitorul, ca să nu mor acolo!»


text:
Şi aşa regele Sedechia a dat poruncă să-l închidă pe Ieremia în curtea străjuită, şi să-i dea în fiecare zi câte o pâine, din uliţa pitarilor, până ce s’a sfârşit toată pâinea din cetate. Astfel Ieremia a stat în curtea cea străjuită.


text:
Şefatia, fiul lui Matan, şi Ghedalia, fiul lui Paşhur, Iucal, fiul lui Şelemia şi Paşhur, fiul lui Malchia, au auzit cuvintele pe care Ieremia le rostea către tot norodul:


text:
«Aşa zice Domnul! Cel ce va sta în cetatea aceasta va muri de sabie, de foamete, ori de ciumă, iar cel care va pleca la Caldei va rămânea cu viaţă, îşi va lua sufletul ca pe o pradă şi va fi viu.»


text:
Aşa zice Domnul: «Această cetate va cădea în stăpânirea oştirii împăratului din Babilon, care o va cuprinde!»


text:
Atunci dregătorii au zis regelui: «Omul acesta să moară, fiindcă el slăbeşte dârzenia oştenilor, care au mai rămas în această cetate, precum şi bărbăţia tuturor oamenilor, când le grăieşte atari cuvinte. Omul acesta nu se strădueşte pentru pacea norodului, ci pentru nenorocirea lui.»


text:
Şi ei l-au prins pe Ieremia şi l-au aruncat într’o groapă fără apă, dar plină cu mâl. Şi după ce l-au lăsat în jos pe funii, Ieremia s’a cufundat în mâl.


text:
Şi când a auzit Ebedmelec Cuşitul, un om de curte, care era în slujba regelui, că au aruncat pe Ieremia în groapă – în care vreme regele era la poarta lui Veniamin –


text:
«Măria Ta, Doamne, rău au făcut oamenii aceştia, purtându-se aşa cu proorocul Ieremia. Ei l-au aruncat în groapa cea fără apă ca să moară de foame, fiindcă în cetate nu mai este pâine!»


text:
Atunci regele a poruncit lui Ebedmelec Cuşitul: «Ia cu tine trei oameni şi scoate pe profetul Ieremia din groapă înainte ca el să moară».


text:
Şi Ebedmelec a luat cu sine oamenii şi a intrat în veşmântăria domnească şi a luat de acolo bucăţi de veşminte vechi şi rupturi şi le-a dat drumul cu funii în groapă la Ieremia.


text:
Apoi Ebedmelec i-a zis lui Ieremia: «Pune aceste bucăţi de veşminte vechi şi aceste rupturi la subţiori pe sub funii». Şi Ieremia a făcut aşa.


text:
Şi l-au tras pe Ieremia în sus cu funiile şi l-au scos din groapă. Şi Ieremia a stat de aci încolo în curtea cea străjuită.


text:
După acestea, regele Sedechia a trimis să aducă pe proorocul Ieremia la el, la uşa a treia a templului Domnului. Şi regele i-a zis lui Ieremia: «Am să te întreb ceva, dar nu tăinui nimic de mine!»


text:
Atunci Ieremia i-a răspuns lui Sedechia: «Dacă îţi voi spune, tu mă vei omorî, iar dacă te voi sfătui, nu mă vei asculta».


text:
Şi regele Sedechia a făcut lui Ieremia acest jurământ în taină: «Viu este Domnul care ne-a dat viaţă, dacă te voi omorî sau te voi da în mâna acestor oameni care caută sufletul tău!»


text:
Atunci Ieremia i-a răspuns lui Sedechia: «Aşa grăieşte Domnul Dumnezeu Savaot, Dumnezeul lui Israil! Dacă te vei preda dregătorilor împăratului din Babilon, îţi vei scăpa viaţa şi cetatea aceasta nu va fi arsă cu foc, şi vei trăi şi tu şi casa ta;


text:
Iar dacă nu te vei preda dregătorilor împăratului din Babilon, această cetate va fi dată în mâinile Caldeilor, care îi vor da foc, iar tu nu vei scăpa din mâna lor».


text:
Şi regele Sedechia i-a răspuns lui Ieremia: «Mi-e teamă ca nu cumva să fiu dat în mâna Iudeilor, care au trecut la Caldei, şi să-şi râdă de mine».


text:
Dar Ieremia i-a răspuns: «Nu te vor da! Ascultă deci de glasul Domnului pentru cele ce îţi grăiesc ţie şi îţi va merge bine şi vei rămânea cu viaţă!


text:
«Toate femeile care vor rămânea în palatul regelui din Iuda vor fi duse la dregătorii împăratului din Babilon şi ele vor zice: «Prietenii tăi cei de aproape te-au înşelat şi au pus mâna pe tine, şi îndată ce te-au vuzut cu picioarele băgate în mâl, ţi-au întors spatele».


text:
Toate femeile şi fiii tăi vor fi duşi la Caldei, şi nici tu nu vei scăpa din mâna lor, ci împăratul Babilonului te va prinde, iar cetatea aceasta va fi arsă.»


text:
Dar dacă dregătorii vor afla că eu am vorbit cu tine şi vor veni şi te vor întreba: «Spune-ne ce-ai grăit cu regele, nu ne tăinui nimic, dacă vrei să nu te omorîm, şi ce ţi-a spus regele»,


text:
Tu să le răspunzi: «Am căzut cu rugăciunea mea fierbinte în faţa regelui ca să nu mă ducă înapoi în casa lui Ionatan şi să nu mor acolo».


text:
Şi, într’adevăr, toţi dregătorii au venit la Ieremia şi l-au întrebat, iar el le-a dat răspunsul pe care îl poruncise regele. Atunci l-au lăsat în pace, fiindcă nimeni nu auzise vorbirea lor.


text:
Iată cum a fost cuprins Ierusalimul: În anul al nouălea al lui Sedechia, regele lui Iuda, în luna a zecea, a pornit Nabucodonosor, împăratul Babilonului, împreună cu toată armata lui împotriva Ierusalimului şi l-a împresurat,


text:
Iar în anul al unsprezecelea al lui Sedechia, în luna a patra, în ziua a noua a lunii, a căzut cetatea.


text:
Atunci au venit toţi dregătorii împăratului din Babilon şi s’au aşezat la poarta cea din mijloc: Nebuzaradan, căpetenia gărzii împărăteşti, Nebuşazban, Nergalsareţer, Rab-Mag, precum şi ceilalţi dregători ai împăratului din Babilon.


text:
Când Sedechia, regele lui Iuda, precum şi toţi luptătorii lui i-au văzut, au fugit, ieşind noaptea din cetate prin grădina regelui şi pe poarta dintre cele două ziduri, şi au luat drumul spre Araba.


text:
Dar oastea Caldeilor s’a luat după ei şi a ajuns pe Sedechia în bărăganul Ierihonului, l-a prins şi l-a adus la Nabucodonosor, împăratul Babilonului, care era la Ribla, în ţinutul Hamatului. Şi împăratul Babilonului îl judecă şi hotărî:


text:
El ucise pe cei doi fii ai lui Sedechia, în Ribla, sub ochii tatălui lor, aşijderea ucise împăratul Babilonului pe toţi dregătorii lui Iuda.


text:
Poporul care mai rămăsese în cetate şi cei care trecuseră la el, precum şi celălalt norod al ţării, Nebuzaradan, căpetenia gărzii, i-a dus robi în Babilon,


text:
Iar sărăcimea poporului, care nu avea nici de unele, Nebuzaradan, căpetenia gărzii, a lăsat-o în Iuda şi i-a dat atunci vii şi ogoare.


text:
Însă cu privire la Ieremia, Nabucodonosor, împăratul Babilonului, i-a dat lui Nebuzaradan, căpetenia gărzii, poruncă:


text:
«Adă-l aici şi ochii tăi să fie la el! Nu-i face nici un rău, ci dimpotrivă fă-i ceea ce-ţi va cere!»


text:
Atunci Nebuzaradan, căpetenia gărzii împărăteşti, Nebuşazban, Rabsaris, Nergalsareţer şi Rab-Mag, împreună cu toţi dregătorii împăratului din Babilon,


text:
Au trimis şi au adus pe Ieremia din curtea cea străjuită şi l-au dat în seama lui Ghedalia, fiul lui Ahicam, fiul lui Şafan, ca să-l ţină în casa sa. Şi aşa el a stat la un loc cu norodul.


text:
«Du-te şi spune lui Ebedmelec Cuşitul: «Aşa zice Domnul Dumnezeul lui Israil: «Iată eu voi adeveri graiurile mele împotriva cetăţii acesteia spre rău, iar nu spre bine. şi se vor adeveri înaintea ochilor tăi!»


text:
«Şi în ziua aceea», – zice Domnul, – «te voi mântui şi nu te voi da în mâna acelor oameni de care ţi-e groază,


text:
Ci te voi scăpa şi nu vei cădea în ascuţişul săbiei. Şi sufletul tău va fi ca şi când ai fi dobândit o pradă, fiindcă ai nădăjduit în mine», – zice Domnul.


text:
Cuvântul Domnului care a fost către Ieremia, după ce Nebuzaradan, căpetenia gărzii împărăteşti, îl lăsase slobod în Rama, unde fusese găsit ferecat în lanţuri, în mijlocul robilor Ierusalimului şi ai lui Iuda, care trebuiau să fie duşi în Babilon.


text:
Atunci căpetenia gărzii a trimis după Ieremia şi i-a zis: «Domnul Dumnezeul tău a ameninţat locul acesta cu această nenorocire,


text:
Şi acum a adus-o peste el şi Domnul şi-a adeverit ameninţarea lui întocmai, şi aceasta vi se întâmplă fiindcă aţi păcătuit împotriva Domnului şi n’aţi ascultat de glasul lui.


text:
Iată că astăzi te-am slobozit din lanţurile care-ţi ferecau mâinile tale! Dacă socoteşti cu cale să mergi cu mine în Babilon, vino, şi ochiul meu te va ocroti, iar dacă nu socoţi că este nimerit să vii cu mine în Babilon, stai! Vezi, tot pământul ţării este înaintea ta, du-te încotro crezi că e bine şi ţi-e drag să te duci!


text:
Iar dacă socoteşti că este mai bine să stai aici, du-te la Ghedalia, fiul lui Ahicam, fiul lui Şafan, pe care împăratul Babilonului l-a pus ocârmuitor al ţării lui Iuda şi stai cu el în mijlocul poporului, ori du-te încotro ţi-e drag să te duci!» Şi căpetenia gărzii i-a dăruit merinde şi daruri şi i-a dat drumul.


text:
Atunci Ieremia s’a dus la Miţpa, la Ghedalia, fiul lui Ahicam, şi a stat cu el în mijlocul poporului care mai rămăsese în ţară.


text:
Şi dacă au auzit căpitanii oştirilor care stăteau în câmp deschis, că împăratul Babilonului a pus cârmuitor al ţării pe Ghedalia, fiul lui Ahicam, şi că i-a încredinţat oameni, femei şi copii, împreună cu sărăcimea ţării, care nu fuseseră duşi în robie,


text:
Au venit la Ghedalia, care era în Miţpa, ei împreună cu oamenii lor şi anume: Ismail, fiul lui Natania, Iohanan şi Ionatan, fiii lui Careah, Seraia fiul lui Tanhumet, fiii lui Efai din Netofa şi Iezania, fiul Maacatitului.


text:
Şi Ghedalia, fiul lui Ahicam, fiul lui Şafan, i-a încredinţat cu jurământ pe ei şi pe oamenii lor: «Nu vă fie teamă de dregătorii Caldeilor! Staţi în ţară şi slujiţi pe împăratul Babilonului şi vă va merge bine!


text:
Iar eu, iată că sunt înainte stătător pe lângă Caldeii care au năvălit peste noi. Voi însă strângeţi vinul, poamele şi untdelemnul şi puneţi-le în jitniţele voastre şi locuiţi în cetăţile în care sunteţi aşezaţi!»


text:
Când au auzit toţi Iudeii care fugiseră în Moab, în Amon şi în toate ţările megieşe, că împăratul Babilonului a mai lăsat o rămăşiţă în Iuda şi că a pus ocârmuitor peste ei pe Ghedalia, fiul lui Ahicam, fiul lui Şafan,


text:
Toţi Iudeii s’au întors din toate locurile pe unde se împrăştiaseră şi au venit în Iuda, la Ghedalia, care se afla în Miţpa. Şi în anul acela au strâns vin şi foarte multe poame.


text:
Apoi Iohanan, fiul lui Careah, şi toţi căpitanii de oştire, care aveau sălaş în câmp deschis, au venit la Ghedalia în Miţpa,


text:
Şi l-au întrebat: «Ai tu oare ştiinţă că Baalis, regele Amoniţilor, a trimis pe Ismail, fiul lui Natania, să te omoare?» Dar Ghedalia, fiul lui Ahicam, nu i-a crezut.


text:
Şi Iohanan, fiul lui Careah, i-a zis în taină lui Ghedalia în Miţpa: «Îngădueşte să omor pe Ismail, fiul lui Natania, fără să ştie nimeni! Pentru ce să te omoare el pe tine şi să împrăştie din nou toţi Iudeii, care s’au adunat pe lângă tine şi aşa să piară rămăşiţa lui Iuda?»


text:
Dar Ghedalia, fiul lui Ahicam, i-a răspuns lui Iohanan fiul lui Careah: «Nu făptui aşa ceva, fiindcă ceea ce zici despre Ismail este minciună!»


text:
Însă în luna a şaptea Ismail, fiul lui Natania, fiul lui Elişama, de neam regesc, a venit în Miţpa cu dregătorii regelui şi însoţit de zece oameni la Ghedalia, fiul lui Ahicam.


text:
Şi pe când ospătau ei acolo în Miţpa, s’a ridicat Ismail, fiul lui Natania, şi cei zece oameni ai lui şi au lovit pe Ghedalia, fiul lui Ahicam, cu sabia. Astfel a omorît el pe ocârmuitorul pe care împăratul Babilonului îl pusese peste ţară.


text:
Ismail a mai omorît pe toţi Iudeii, pe toţi Caldeii şi pe toţi ostaşii care se aflau cu Ghedalia în Miţpa.


text:
Au sosit oameni din Sihem şi din Şilo cu bărbile tunse, cu veşmintele sfâşiate, cu scrijilituri pe trup, cu prinoase şi cu tămâie în mână, ca să le aducă la templul Domnului.


text:
Atunci Ismail, fiul lui Natania, a ieşit întru întâmpinarea lor, din Miţpa, pe când ei mergeau şi se jeleau, şi când s’a întâlnit cu ei i-a îmbiat zicând: «Veniţi la Ghedalia, fiul lui Ahicam!»


text:
Şi după ce au ajuns în mijlocul cetăţii, Ismail, fiul lui Natania, împreună cu oamenii lui i-au măcelărit şi i-au aruncat într’o fântână.


text:
Zece din oamenii care se aflau acolo s’au rugat de Ismail: «Nu ne omorî, căci avem merinde ascunse în câmp: grâu, orz, untdelemn şi miere!» Şi i-a lăsat şi nu i-a ucis ca pe fraţii lor.


text:
Dar fântâna în care Ismail aruncase hoiturile oamenilor pe care îi omorîse era o fântână mare, aceea pe care o făcuse Asa, când se apăra împotriva lui Baeşa, regele lui Israil. Această fântână, Ismail, fiul lui Natania, a umplut-o de oameni morţi.


text:
După aceasta, Ismail a luat în robie toată rămăşiţa poporului care se găsea în Miţpa, domniţele, precum şi celălalt popor din Miţpa, pe care Nebuzaradan, căpetenia gărzii, îl dăduse în paza lui Ghedalia, fiul lui Ahicam; pe aceştia Ismail, fiul lui Natania, i-a luat robi şi a purces la drum ca să-i treacă graniţa la Amoniţi.


text:
Cânda aflat Ionatan, fiul lui Careah, şi toţi căpitanii oastei, despre ticăloşia pe care o făptuise Ismail, fiul lui Natania,


text:
Au luat toţi oamenii lor şi au pornit să facă război cu Ismail, fiul lui Natania, şi au dat peste el la iazul cel mare din Ghibeon.


text:
Când oamenii lui Ismail au văzut pe Iohanan, fiul lui Careah, şi pe toţi căpitanii oştirii care îl însoţeau, s’au veselit,


text:
Şi tot poporul pe care îl ducea Ismail din Miţpa în robie s’a răsucit şi a trecut de partea lui Iohanan, fiul lui Careah.


text:
Iar Ismail, fiul lui Natania, a scăpat din mâna lui Iohanan cu opt oameni şi a trecut în ţara Amoniţilor.


text:
Apoi Iohanan, fiul lui Careah, împreună cu toţi căpitanii de oştire, care îl însoţeau, au luat tot norodul care mai rămăsese şi pe care Ismail, fiul lui Natania, îl robise din Miţpa, după ce omorîse pe Ghedalia, fiul lui Ahicam: bărbaţi oşteni, femei, copii, oameni de curte, pe care el îi adusese din Ghibeon,


text:
I-au adus cu ei şi au făcut popas la Ghidrot-Chimham, lângă Betleem, ca de acolo să treacă în Egipt,


text:
Departe de Caldei, de care se temeau, fiindcă Ismail, fiul lui Natania, ucisese pe Ghedalia, fiul lui Ahicam, pe care împăratul Babilonului îl pusese cârmuitor al ţării.


text:
Apoi toţi căpitanii oştirii, împreună cu Iohanan, fiul lui Careah, Azaria, fiul lui Maaseia, şi tot norodul mic şi mare,


text:
S’au apropiat de profetul Ieremia şi i-au zis: «Aibă har înaintea ta rugăciunea noastră cea din inimă, şi roagă-te pentru noi la Domnul Dumnezeul tău, pentru toţi care au mai rămas din Iuda, căci din mulţi ce eram, am rămas puţini precum ne vezi cu ochii tăi.


text:
Dar profetul Ieremia le-a răspuns: «Am auzit! Iată, eu mă voi ruga la Domnul Dumnezeul vostru după spusa voastră, şi tot ceea ce-mi va răspunde Domnul, vi-l voi împărtăşi vouă fără să vă tăinuesc nimic.»


text:
Atunci ei au încredinţat pe Ieremia zicând: «Domnul să ne fie martor adevărat şi credincios, dacă noi nu vom urma întocmai toate poruncile pe care Domnul ţi le va descoperi ţie!


text:
Ori de va fi bine, ori de va fi rău, noi vom asculta de glasul Domnului Dumnezeului tău, către care noi te trimitem; dar noi ştim că va fi spre fericirea noastră, dacă vom asculta de glasul Domnului Dumnezeului nostru!»


text:
Şi el a chemat la sine pe Iohanan, fiul lui Careah, şi pe toţi căpitanii oştirilor şi tot poporul de la mic la mare,


text:
Şi le-a grăit: «Aşa zice Domnul Dumnezeul lui Israil către care voi m’aţi trimis, să cad cu rugăciunea voastră înaintea lui:


text:
«Dacă voi veţi sta nestrămutaţi în această ţară, vă voi clădi iarăşi şi nu vă voi mai dărâma, vă voi sădi şi nu vă voi mai smulge, fiindcă îmi pare rău de nenorocirea pe care v’am pricinuit-o.


text:
Nu vă temeţi de împăratul Babilonului, de care vă prinde spaima, nu vă temeţi», – zice Domnul, – «căci eu sunt cu voi ca să vă mântuesc şi să vă scap din mâna lui.


text:
Şi eu voi cere îndurarea lui pentru voi şi el se va îndura de voi şi vă va lăsa să locuiţi în pământul patriei voastre.


text:
Dar dacă voi veţi cugeta împotrivă: «Nu vrem să locuim în ţara aceasta» şi nici nu veţi asculta de glasul Domnului Dumnezeului vostru,


text:
Ci veţi zice! «Nu! Să ne ducem în ţara Egiptului, să nu mai vedem război, şi nici sunet de trâmbiţă să nu auzim şi să nu fim flămânzi de pâine, ci acolo să ne sălăşluim»,


text:
Ascultaţi, acum, cuvântul Domnului, voi care aţi mai rămas din Iuda! «Aşa zice Domnul Savaot Dumnezeul lui Israil: «Dacă voi chibzuiţi în mintea voastră să plecaţi în Egipt ca să vă sălăşluiţi într’însul,


text:
Sabia de care vă înfricoşaţi, vă va ajunge în ţara Egiptului şi foamea de care vă temeţi va veni pe urma voastră în Egipt şi veţi muri acolo.


text:
Şi toţi oamenii care şi-au întors faţa spre Egipt, ca să se ducă şi să se aşeze într’însul, vor muri acolo de sabie, de foamete şi de ciumă. Şi nimeni nu va scăpa, nici nu se va mântui de nenorocirea pe care o voi aduce peste ei.»


text:
Căci aşa zice Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil: «După cum am vărsat văpaia urgiei mele peste locuitorii Ierusalimului, aşa voi vărsa urgia mea peste voi când vă veţi duce în Egipt, şi veţi ajunge de blestem şi de uimire, de ocară şi de râs şi nu veţi mai vedea locul acesta.»


text:
Şi vouă celor din rămăşiţa lui Iuda, iată ce v’a grăit Domnul: «Nu plecaţi în Egipt! Să ştiţi bine că astăzi eu v’am dat de ştire.


text:
Vă faceţi rău vouă înşivă, când mă trimiteţi la Domnul Dumnezeul vostru şi stăruiţi: «Roagă-te pentru noi la Domnul Dumnezeul nostru şi tot ceea ce va grăi Domnul Dumnezeul nostru, descopere-ne nouă ca să împlinim!»


text:
Astăzi v’am descoperit, dar n’aţi ascultat de glasul Domnului Dumnezeului vostru, şi nici de vre-unul din toate cele cu care m’a trimis să vi le propoveduesc vouă!


text:
Acum să ştiţi bine! Voi veţi muri de sabie, de foame şi de ciumă în ţinutul în care vreţi să vă sălăşluiţi!»


text:
Şi după ce a isprăvit Ieremia de spus poporului toate cuvintele Domnului Dumnezeului lor, cu care Domnul Dumnezeul lor îl trimisese să le spună,


text:
Azaria, fiul lui Maaseia, Iohanan, fiul lui Careah şi împreună cu toţi oamenii protivnici lui Ieremia au zis: «Minciună grăieşti! Domnul Dumnezeul nostru nu te-a trimis să ne spui: Nu plecaţi în Egipt, ca să vă aşezaţi într’însul!


text:
Ci Baruh, fiul lui Neria, te tot asmuţă împotriva noastră, ca să ne dea în mâna Caldeilor să ne omoare, ori să ne ia robi în Babilon.»


text:
Astfel Iohanan, fiul lui Careah, cu toţi căpitanii oştirilor şi împreună cu întreg poporul n’au ascultat de glasul Domnului, ca să stea în pământul lui Iuda,


text:
Ci Iohanan, fiul lui Careah, şi toţi căpitanii oştirilor au luat pe toţi cei care mai rămăseseră din Iuda şi care se întorseseră dintre toate popoarele pe unde fuseseră împrăştiaţi, să locuiască în Iuda:


text:
Bărbaţi, femei, copii, domniţe, în sfârşit pe toţi aceia pe care Nebuzaradan, căpetenia gărzii, îi încredinţase lui Ghedalia, fiul lui Ahicam, fiul lui Şafan, cum şi pe profetul Ieremia şi pe Baruh, fiul lui Neria,


text:
Şi au trecut în ţara Egiptului, în loc să asculte de glasul Domnului. Şi au ajuns până la Tahpanhes.


text:
«Ia cu mâna ta pietroaie şi le îngroapă în faţa Iudeilor, în caldarâmul de cărămizi de la poarta palatului lui Faraon din Tahpanhes,


text:
Şi le spune: «Aşa zice Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil: «Iată eu voi aduce pe robul meu Nabucodonosor, împăratul Babilonului, şi el îşi va pune tronul său deasupra acestor pietre pe pe care tu le-ai îngropat şi el îşi va întinde peste ele schiptrul său.


text:
Şi va veni şi va înfrânge Egiptul: care va fi pentru moarte va fi omorît, cel pentru robie va fi dus în robie şi cel pentru sabie va fi omorît cu sabia.


text:
Şi va da foc templelor dumnezeilor Egiptului şi le va arde, şi-i va lua în robie şi va pureca pământul Egiptului, precum purecă ciobanul sarica lui, şi de acolo va pleca cu sănătate;


text:
Şi va sfărâma obeliscurile din Cetatea Soarelui din Egipt, iar templele dumnezeilor Egiptului le va arde cu foc!»


text:
Cuvântul Domnului care a fost către Ieremia, împotriva tuturor Iudeilor care locuiau în Egipt, în Migdol, în Tahpanhes, în Nof şi în ţinutul Patures:


text:
«Aşa zice Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil! Aţi văzut toate nenororocirile pe care le-am adus asupra Ierusalimului şi asupra tuturor cetăţilor lui Iuda, care sunt astăzi nimicite şi fără picior de om în ele,


text:
Numai din pricina fărădelegilor pe care le-au făptuit, ca să mă aţâţe, umblând să aducă jertfă de tămâie şi slujire la dumnezei streini, pe care nici ei, nici voi şi nici părinţii voştri nu i-au cunoscut!


text:
Atunci v’am trimis necontenit pe toţi servii mei prooroci ca să vă spună: «Nu săvârşiţi aceste lucruri cumplite pe care eu le urăsc!»


text:
Dar ei n’au ascultat şi nici nu şi-au plecat urechea, ca să se pocăiască de fărădelegile lor: să nu mai aducă jertfă de tămâie la dumnezei streini.


text:
De aceea văpaia urgiei mele s’a vărsat şi a pârjolit cetăţile lui Iuda şi uliţele Ierusalimului. iar cetăţile au fost prefăcute în dărâmături şi în pustietate, precum se vede în ziua de azi.


text:
Şi acum, iată ce zice Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil: «Pentru ce vă pricinuiţi vouă înşivă această mare nenorocire, de faceţi să piară din Iuda bărbaţi, femei, copii şi prunci, ca să nu mai rămâneţi nici unul,


text:
Aţâţându-mă cu lucrurile mâinilor voastre şi aducând jertfe de tămâie dumnezeilor streini din ţara Egiptului, în care aţi venit să locuiţi, ca să fiţi nimiciţi şi să fiţi buni de blestem şi de batjocură pentru toate popoarele pământului?


text:
Aţi uitat fărădelegile părinţilor voştri, fărădelegile regilor lui Iuda şi ale dregătorilor lor, şi fărădelegile femeilor voastre pe care le săvârşeau în ţara lui Iuda şi pe uliţele Ierusalimului?


text:
Ei nu s’au pocăit nici până în ziua de azi, nici nu se tem şi nici nu umblă în legea mea şi în pravilele mele, pe care eu le-am aşezat în faţa voastră şi în faţa părinţilor voştri.»


text:
Pentru aceasta, aşa zice Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil: «Iată că voi aţinti privirea mea spre voi, spre nenorocire, ca să prăpădesc întregul Iuda!


text:
Apoi voi lua pe cei din rămăşiţa lui Iuda, care şi-au întors privirea cu gând să se ducă în ţara Egiptului şi să sălăşluiască acolo: ei vor fi cu desăvârşire nimiciţi în ţara Egiptului şi vor cădea de sabie şi de foame, şi de la mic şi până la mare vor pieri de sabie şi vor muri şi vor ajunge de blestem, de pomină, de ocară şi de batjocură.


text:
Atunci voi pedepsi pe toţi locuitorii ţării Egiptului, precum am pedepsit Ierusalimul: cu sabie, cu foamete şi cu ciumă,


text:
Şi nimeni nu va scăpa şi nu va rămânea cu viaţă nimeni din cei care au venit să se aşeze în Egipt, ca să se mai întoarcă în Iuda, cu toate că ei vor năzui să se întoarcă şi să locuiască în patrie; dar nu se vor întoarce decât câţiva fugari.»


text:
Atunci toţi bărbaţii aceia care ştiau pe femeile lor că aduc jertfă de tămâie la dumnezei streini, împreună cu toate femeile care făcuseră mare adunare acolo, şi tot norodul care locuia în ţara Egiptului şi în ţinutul Patures, au răspuns astfel:


text:
Ci vom face ceea ce am făgăduit cu gura noastră: să aducem jertfă de tămâie împărătesei cerului şi jertfe cu turnare, precum am adus noi, părinţii noştri, regii şi dregătorii noştri în cetăţile lui Iuda şi pe uliţele Ierusalimului. Pe-atunci ne săturam de pâine, eram fericiţi şi nu ştiam ce este nenorocirea.


text:
Dar de când am încetat cu jertfa de tămâie şi cu turnările pentru împărăteasa cerului, îndurăm de toate şi suntem seceraţi de sabie şi de foamete!»


text:
Şi femeile au răspuns: «Iar când aduceam împărătesei cerului jertfă de tămâie şi turnări, era cumva fără vrerea bărbaţilor noştri că făceam turte cu chipul ei şi aduceam jertfă cu turnări?»


text:
Atunci Ieremia a grăit către tot poporul, către bărbaţi şi către femei şi tuturor oamenilor care îi răspunseseră, aceste cuvinte:


text:
«Dumnezeu şi-a adus aminte de jertfa de tămâie pe care voi aţi adus-o în cetăţile lui Iuda şi pe uliţele Ierusalimului, voi, părinţii voştri, regii, dregătorii voştri, precum şi poporul ţării, şi ea s’a suit la inima sa!


text:
Şi el n’a mai putut îndura faptele rele şi grozăviile pe care voi le făptuiţi, pentru aceea ţara voastră a fost prefăcută în mormane de dărâmături, lucru de spaimă şi de blestem şi fără locuitori, precum este astăzi;


text:
Fiindcă aţi aprins tămâie, aţi păcătuit împotriva Domnului şi n’aţi ascultat de glasul Domnului şi în legea lui, după orânduirile lui şi întru descoperirile lui n’aţi umblat, din pricina aceasta a slobozit peste voi această nenorocire, precum se vede în ziua de azi.»


text:
Şi a mai propoveduit Ieremia la toţi oamenii şi la toate femeile: «Ascultaţi cuvântul Domnului, voi toţi Iudeii din ţara Egiptului!


text:
Aşa grăieşte Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil: «Voi şi femeile voastre aţi rostit cu gurile şi aţi îndeplinit cu mâinile voastre: «Vom împlini juruinţele noastre pe care le-am făcut să aducem jertfă de tămâie şi cu turnări împărătesei cerului!» Ţineţi cu tărie la juruinţele voastre şi aduceţi jertfele cu turnări ale voastre!


text:
De aceea, ascultaţi cuvântul Domnului, voi toţi Iudeii care locuiţi în ţara Egiptului! Într’adevăr, mă jur pe numele meu cel mare», – zice Domnul –: «Niciodată numele meu nu va mai fi rostit de vre-un Iudeu undeva în Egipt şi să zică: «Viu este Domnul!»


text:
Iată că eu voi veghia peste ei, spre nenorocire şi nu spre fericire, iar toţi Iudeii din ţara Egiptului vor fi prăpădiţi cu desăvârşire de sabie şi de foamete.


text:
Dar numai câţiva, care vor scăpa de sabie, se vor întoarce din Egipt în Iuda, şi atunci se vor încredinţa toţi cei care au rămas din Iuda şi s’au dus în Egipt să se aşeze acolo, al cui cuvânt are mai multă tărie, al meu, ori al lor!


text:
Şi iată care vă va fi semnul că vă voi pedepsi în locul acesta, ca să ştiţi că ameninţarea mea se va adeveri împotriva voastră spre rău»:


text:
Aşa zice Domnul: «Iată eu voi da pe Faraonul Hofra în mâna vrăjmaşilor săi şi în mâna celor ce vor să-i ia viaţa, precum am dat pe Sedechia, regele lui Iuda, în mâna lui Nabucodonosor, împăratul Babilonului, vrăjmaşul său, care căuta viaţa lui!»


text:
Cuvântul pe care proorocul Ieremia l-a grăit lui Baruh, fiul lui Neria, când în anul al patrulea al lui Ioachim, regele lui Iuda, i-a scris în carte aceste cuvinte din rostirea lui:


text:
Fiindcă tu te jeleşti: «Vai de de mine, că Domnul a adăugat jale peste durerea mea, sleit sunt de suspinul meu şi nu-mi aflu odihnă!»


text:
– Aşa să-i spui: – Aşa zice Domnul! «Eu zidesc şi eu dărâm, şi ceea ce am sădit, eu smulg – acelaşi lucru pentru toată ţara!


text:
Vrei să ceri lucruri mari pentru tine? Nu cere! Căci iată eu voi aduce nenorocire peste toată făptura», – zice Domnul, – «dar îţi voi dărui viaţa ta ca pe o pradă, încotro cu faţa te vei îndrepta!»!


text:
Împotriva Egiptului: împotriva oştirii Faraonului Neco, împăratul Egiptului, care se afla la Carchemiş, pe fluviul Eufratului, şi pe care l-a înfrânt Nabucodonosor, împăratul Babilonului, în anul al patrulea al lui Ioachim, fiul lui Iosia, regele lui Iuda:


text:
Înhămaţi caii şi cu avânt porniţi! Cu căştile în cap înşiraţi-vă la rând, lustruiţi lăncile şi cu platoşe vă înzăuaţi!


text:
Dar ce văd? Ei vor fi doborîţi la pământ, vor da înapoi, vitejii lor vor fi înfrânţi, vor fugi cu aprigă fugă fără să se uite înapoi! Spaimă de pretutindeni îi va cuprinde», – zice Domnul.


text:
«Cel iute de picior nu va scăpa, şi cel viteaz nu-şi va mântui viaţa: la miază-noapte pe ţărmul Eufratului, acolo se vor poticni şi se vor prăbuşi.


text:
Este Egiptul care vine ca Nilul şi ale cărui ape clocotesc năvalnic! Şi zice: «Sui-mă-voi şi voi năboi pământul, voi prăpădi oraşele împreună cu locuitorii lor!»


text:
Voi cai, luaţi-o la goană, voi care de luptă, daţi unul peste altul, ieşiţi şi voi,războinici: Etiopieni şi Libieni înarmaţi cu scuturi şi Licheni meşteri să încordeze şi să tragă cu arcul!


text:
Dar aceasta-i ziua Domnului, a Domnului Savaot, zi de răzbunare, ca să-şi răzbune împotriva duşmanilor săi, zi în care sabia va mânca şi se va sătura, şi de sângele lor ea fi-va adăpată din belşug, fiindcă măcel va face Domnul în ţinutul cel de la miază-noapte, la fluviul Eufrat!


text:
Fecioară! Tu, fiică a Egiptului, du-te în Galaad şi-ţi ia mirezme!… În zadar însă vei prăpădi leacurile tale, căci rana ta nu are leac!


text:
Popoarele au aflat de ruşinea ta, pământul s’a umplut de strigătul tău! Viteaz cu viteaz s’au ciocnit împreună şi s’au prăbuşit amândoi!»


text:
Cuvântul pe care l-a grăit Domnul către proorocul Ieremia despre năvala lui Nabucodonosor, împăratul Babilonului, ca să cucerească Egiptul:


text:
«Daţi de ştire în Egipt, daţi de ştire în Migdol, vestiţi în Nof şi în Tahpanhes, şi ziceţi: «Staţi de strajă şi fiţi gata de luptă, căci sabia prăpădeşte în jurul vostru…


text:
Mulţimea de neamuri se poticneşte şi cade, şi fiecare zice către aproapele său: «Să ne sculăm şi să ne întoarcem în patria noastră, la adăpost de sabia pustiitoare!»


text:
«Viu sunt eu», zice împăratul, al cărui nume este Domnul Savaot! «Precum Taborul este între munţi şi după cum Carmelul stăpâneşte Marea, aşa va veni el!


text:
Pregăteşte-ţi poverile pentru robie, fiică a Egiptului, tu care locueşti într’însul, fiindcă Noful va fi pustiit, ars şi fără locuitori!


text:
Seimenii ei sunt ca viţeii graşi care se întorc şi laolaltă fug, fără să se împotrivească, fiindcă ziua nenorocirii va veni peste ei, vremea pedepsirii lor…


text:
Ascultă! Când vor veni cu oastea lor, vor fi ca un şarpe care şueră, ei vor veni cu topoare ca acei ce taie lemnul din pădure,


text:
Şi vor doborî pădurea», – zice Domnul. «Vor fi mai numeroşi decât stolurile de lăcuste, de nu se vor putea număra şi nici socoti!»


text:
Căci iată ce a hotărît Domnul Savaot Dumnezeul lui Israil: «Eu voi pedepsi pe Amon din No – pe Faraon, Egiptul, dumnezeii şi pe împăraţii lui – şi pe toţi care şi-au pus nădejdea în el.


text:
Şi-i voi da în mâna acelora care caută sufletul lor, în mâna lui Nabucodonosor. împăratul Babilonului, şi în mâna dregătorilor lui, iar după aceasta el va fi iarăşi locuit ca în zilele de altă dată», – zice Domnul.


text:
«Dar tu nu te teme, servul meu Iacob, şi tu, Israile, nu te înspăimânta, căci te voi mântui din ţara cea depărtată şi neamul tău din ţara robiei; Iacob se va întoarce şi va fi liniştit şi la adăpost de orice spaimă.


text:
Tu nu te înfricoşa, servul meu Iacob, căci eu voi fi cu tine şi voi nimici toate popoarele printre care te-am risipit, dar pe tine nu te voi nimici, ci te voi pedepsi după cum eşti vrednic de pedeapsă, şi nepedepsit nu te voi lăsa!»


text:
Cuvântul Domnului care a fost către Ieremia proorocul, împotriva Filistenilor, înainte ca Faraon să fi cuprins Gaza:


text:
«Aşa zice Domnul Dumnezeu! Iată că vor veni ape de la miază-noapte şi se vor preface în râu care iese din matcă, şi se vor revărsa peste tot cuprinsul ţării şi vor înneca cetatea împreună cu locuitorii ei! Şi oamenii vor striga şi toţi locuitorii ţării se vor văicări,


text:
De ropotul copitelor cailor săi, huruitul carelor sale de luptă, de scârţâitul roatelor sale! Părinţii nu se vor întoarce către feciori, căci spaima va slăbi mâinile lor,


text:
Din pricina zilei care va veni să nimicească pe toţi Filistenii, să taie Tirului şi Sidonului orice nădejde de ajutor, căci Domnul va prăpădi pe Filisteni şi ceea ce a mai rămas din ostroavele Caftorului!


text:
Gaza jeleşte, cu capul ras, şi Ascalonul va pieri! Aşdodule, rămăşiţă a Enachiţilor, câtă vreme îţi vei mai face scrijilituri pe trup?


text:
O, sabie a Domnului, cât timp nu vei sta locului? Întoarce-te în teacă, stai tihnită şi nu te clinti!


text:
Cum să stea ea locului, dacă Domnul i-a dat poruncă! împotriva Ascalonului şi a coastelor mării, într’acolo i-a dat el solie!»


text:
Împotriva Moabului. Aşa zice Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil: «Vai de Nebo, căci el va fi pustiit, Chiriataim va fi cuprins de ruşine, cetatea va fi făcută de ocară şi dărâmată,


text:
Slava Moabului nu va mai fi!» În Heşbon se unelteşte împotriva lui: «Haidem să-l nimicim dintre popoare!» Dar şi tu, Dimoane, vei fi nimicit şi sabia va merge în urma ta!


text:
Pe urcuşul de la Luhit, cum te urci, se aud planşete, pe coborîşul de la Horonaim se aud strigăte de nenorocire.


text:
Fiindcă tu te-ai bizuit pe lucrurile mâinilor tale şi în vistieriile tale, şi tu vei fi cucerit, şi Chemoş va merge în robie împreună cu preoţii şi cu slujitorii lui,


text:
Iar pustiitorul va veni şi va năvăli în toate cetăţile, fără să-i scape vre-una, valea va pieri şi câmpia nimicită va fi, întocmai precum a zis Domnul.


text:
Ridicaţi un stâlp de pomenire Moabului, căci el va fi pustiit cu desăvârşire! Cetăţile lui vor fi prefăcute în pustietate şi fără urmă de om în ele!


text:
Blestemat să fie cel care îndeplineşte fără tragere de inimă lucrarea Domnului, blestemat să fie cel care îşi fereşte sabia de sânge!


text:
Moabul a fost tihnit din tinereţile sale, şi a stat liniştit pe drojdie şi n’a fost răvăcit dintr’un vas într’altul, şi în robie n’a fost dus, deci gustul i-a rămas acelaşi şi mireazmă nu i s’a schimbat.


text:
«De aceea, iată vin zile», – zice Domnul, – «când voi trimite peste el răvăcitori, care îl vor răvăci şi-i vor deşerta vasele, iar burdufurile le vor sparge!


text:
Atunci Moabul va avea ruşine în faţa lui Chemoş, precum casa lui Israil s’a ruşinat de Betel, nădejdea ei.


text:
Pustiitorul Moabului va năvăli într’însul şi floarea tinereţii lui va cădea în măcel», – zice împăratul al al cărui nume este Domnul Savaot.


text:
Toţi vecinii lui jeliţi-l şi toţi care-l cunoaşteţi din nume ziceţi: «O, cum a fost sfărâmat toiagul cel puternic, sceptrul cel de slavă!»


text:
Pogoară-te din slavă şi stai pe gunoi, tu fiică locuitoare a Dibonului, căci pustiitorul va năvăli peste tine şi va nimici cetăţile tale.


text:
Stai de strajă pe cale, tu care locueşti în Aroer, întreabă pe cei care fug şi pe cei care au scăpat: «Ce este?»


text:
Moabul a ajuns de ocară, căci a fost sfărâmat! Urlaţi şi strigaţi, vestiţi în Arnon: Moabul a fost pustiit!


text:
Dar care Israil n’a ajuns de râsul tău? Aflatu-l-ai printre hoţi, că, ori de câte ori vorbeai de el, clătinai din cap?


text:
Lăsaţi cetăţile şi locuiţi pe stânci, voi locuitori ai Moabului, şi fiţi ca porumbiţa care îşi face cuibul pe margini de stânci prăpăstioase.


text:
Am auzit de trufia Moabului, – el e trufaş foarte, – de îngâmfarea, de mândria, de îndrăzneala şi de cutezanţa inimii lui.


text:
Pentru aceasta voi jeli Moabul şi pentru Moabul întreg voi striga şi voi suspina pentru locuitorii din Chir-Heres,


text:
Şi te voi plânge pe tine, vie din Sibma, cu mai mult plânset decât Iazerul: viţele tale se întindeau dincolo de mare până la Iazer. Pustiitorul va da năvală peste pometurile tale şi peste culesul viilor tale;


text:
Atunci bucuria şi veselia vor pieri din livezile cu pomi şi din ţara Moabului. Vinul va seca în teascuri şi călcătorul nu va mai călca, în teasc: chiuitul nu va mai fi chiuit de veselie.


text:
Strigătul din Heşbon va străbate până la Eleale, şi glasul lor se va auzi până la Iahaţ, din Ţoar până la Horonaim şi până la Eglat-Şelişia. Chiar şi apele Nimrimului vor seca.


text:
«Şi voi nimici din Moab», – zice Domnul, – «pe cei care se sue pe înălţimi şi aduc jertfă de tămâie dumnezeilor lor!»


text:
Pentru aceasta inima mea cântă ca un flaut de jalea Moabului, inima mea picură jalnic ca un flaut pentru oamenii din Chir-Heres, fiindcă ceea ce a mai rămas va pieri.


text:
Pe toate acoperişurile Moabului şi în pieţele lui numai plânset, fiindcă am sfărîmat Moabul», – zice Domnul, – «ca pe un vas netrebnic!»


text:
Cum a fost zdrobit! Tânguiţi-vă! Cum se întoarce cu spatele de ruşine! Şi Moabul a ajuns de râs şi de groază pentru toţi vecinii săi!


text:
Cetăţile vor fi cucerite şi întăriturile cuprinse, iar inima vitejilor Moabului va fi în ziua aceea ca inima unei femei gata să nască.


text:
«Cine va fugi de groază va cădea în groapă, cine se va scula din groapă va cădea în cursă. Şi acestea le voi aduce asupra Moabului în anul pedepsirii lui!» – zice Domnul.


text:
La umbra Heşbonului se vor opri fără vlagă, iar din Heşbon foc va ieşi, şi văpaie din cetatea lui Sihon şi va mistui tâmplele Moabului şi creştetul celor răzvrătitori!


text:
Vai de tine, Moabe! Tu eşti pierdut, popor al lui Chemoş! Fiii tăi vor fi luaţi în robie şi fiicele tale vor fi prinse!


text:
«Dar în zilele cele de apoi eu voi schimba soarta Moabului», – zice Domnul. – Aici se sfârşeşte judecata Moabului.


text:
Împotriva Amoniţilor. Aşa zice Domnul! «Oare Israil n’a avut nici fii, nici moştenitor? Atunci, de ce Milcom a moştenit pe Gad şi poporul lui s’a aşezat în cetăţi?»


text:
«Pentru aceasta, iată vor veni zile». – zice Domnul, – «şi în Raba Arnonului voi face să se audă strigăte de război, cetatea va fi prefăcută în morman de dărâmături, cetăţile învecinate cu ea vor fi arse, iar pe Israil îl vor moşteni moştenitorii lui», – zice Domnul.


text:
Jeleşte-te Heşboane, căci pustiitorul se apropie! Strigaţi, voi fiice din Raba! Încingeţi-vă cu sac, tânguiţi-vă şi vă faceţi scrijilituri, căci Milcom se va duce în robie, preoţii lui şi slujitorii laolaltă!


text:
Ce te mândreşti cu văile tale îmbelşugate, necredincioasă fiică, încrezătoare în comorile tale: «Cine va veni împotriva mea?»


text:
«Dar iată că voi aduce peste tine groază din toate părţile», – zice Domnul, – «şi veţi fi împrăştiaţi care încotro şi nimeni nu va putea aduna pe fugari.


text:
Împotriva Edomului. Aşa zice Domnul Savaot! «Oare nu mai este înţelepciune în Teman? Sfatul celor pricepuţi nu mai este şi iscusinţa lor a pierit?


text:
Fugiţi, plecaţi, căutaţi adăpost în vizuini adânci, locuitori ai Dedanului, fiindcă voi aduce prăpăd peste Esau, în vremea pedepsirii lui.


text:
Oare furii nu te vor călca? Tâlhari în vreme de noapte?… O! cum te vor pustii! Fura-vor îndeajuns! Sau când vor veni la tine culegătorii?… Puţini ciorchini de poamă-ţi vor lăsa!


text:
Eu voi dezveli pe Esau şi-i voi descoperi ascunzătorile lui, ca să nu se poată ascunde. Neamul lui va fi stârpit împreună cu fraţii şi vecinii lui, şi nu va mai fi.


text:
Aşa grăieşte Domnul: «Iată, cei care nu erau osândiţi să bea paharul îl vor bea, iar tu vei fi cruţat! Dar nu vei fi nici tu cruţat, căci vei fi nevoit să-l bei!


text:
Iată mă jur pe mine însu-mi», – zice Domnul, – «că Bosra va fi spaimă, batjocură şi blestem, iar cetăţile învecinate cu ea, morman de dărâmături deapururi!»


text:
Am auzit o veste de la Domnul şi un sol a fost trimis la neamurile păgâne: «Adunaţi-vă şi porniţi împotrivă-i, sculaţi-vă la luptă!»


text:
Trufia inimii tale şi semeţia ta te vor înşela, tu care ai sălaş în văgăuni de stâncă, care te-ai aşezat pe vârf de deal! «Chiar dacă îţi vei zidi cuibul tău sus ca al vulturului, şi de acolo te voiu doborî», – zice Domnul.


text:
«Edomul va fi ceva de spaimă şi oricine va trece pe lângă el va rămânea uluit şi va fluera pentru prăpădul din el.


text:
Şi precum s’a întâmplat cu pieirea Sodomei şi a Gomorei şi a cetăţilor învecinate», – zice Domnul, – «nimeni nu va mai locui în Edom şi nici pui de om nu va mai avea sălaş acolo!


text:
Iată-l cum sare ca un leu din hăţişul Iordanului spre păşunea din Teman! Dar într’o clipă îl voi goni şi voi aşeza acolo pe alesul meu! Căci cine este ca mine să dea piept cu mine şi care este păstorul care să mi se împotrivească?»


text:
Pentru aceasta ascultaţi hotărîrea Domnului împotriva Edomului şi planurile pe care le pune la cale împotriva Temanului: Ei vor fi târîţi ca oile cele mărunte, iar păşunea va fi pârjolită!


text:
De vuetul căderii lor pământul se va cutremura, iar răsunetul va ajunge să se audă până la Marea Roşie.


text:
Iată-l, ca un vultur se va sui în văzduh şi aripile sale şi le va întinde pe deasupra Bosrei. Atunci inima vitejilor Edomului va fi ca inima unei femei gata să nască.


text:
Împotriva Damascului. Hamatul şi Arpadul s’au ruşinat când au auzit această veste rea. Inima lor s’a topit de grijă şi nu-şi mai găsesc astâmpăr!


text:
Damascul îşi va pierde cumpătul şi se va găti de fugă, cuprins de spaimă, de chin şi de durere, ca o femeie gata să nască.


text:
Împotriva Chedarului şi a regatului Haţor, pe care l-a înfrânt Nabucodonosor, împăratul Babilonului. Aşa zice Domnul: «Sculaţi şi porniţi împotriva Chedarului, şi pustiiţi pe Fiii Răsăritului!


text:
Corturile şi turmele lor să fie răpite, covoarele lor şi toate lucrurile lor şi cămilele lor să fie luate şi să li se strige: «Groaza vine de pretutindeni!»


text:
«Plecaţi, fugiţi degrabă, ascundeţi-vă în văgăuni, voi locuitori ai Haţorului», – zice Domnul, – «fiindcă Nabucodonosor, împăratul Babilonului, a făcut sfat şi a urzit un plan împotriva voastră!


text:
Sculaţi şi porniţi spre un norod mai fără grijă, care stă la adăpost», – zice Domnul, – «care n’are nici porţi, nici zăvoare şi care locueşte în singurătate!


text:
Cămilele lor vor ajunge pradă, iar mulţimea turmelor lor jaf, şi pe cei cu tâmplele tunse îi voi împrăştia în toate părţile şi de pretutindeni voi aduce peste ei nenorocire», – zice Domnul.


text:
«Şi Haţorul va ajunge vizuină pentru şacali, pustietate deapururi! Nimeni nu va mai locui acolo, şi ţipenie de om nu va mai sălăşlui în el!»


text:
Cuvântul Domnului care a fost către Ieremia proorocul, la începutul domniei lui Sedechia, regele lui Iuda, împotriva Elamului:


text:
Şi voi aduce peste Elam patru vânturi, din cele patru colţuri ale cerului, şi voi împrăştia locuitorii lui în aceste patru vânturi, încât nu va fi popor la care să nu caute ocrotire fugarii Elamului!


text:
Şi voi face ca Elamul să-şi piardă cumpătul de spaimă în faţa vrăjmaşilor lui şi a celor care caută sufletul lui! Şi voi prăvăli peste ei nenorocire: văpaia mâniei mele», – zice Domnul, – «şi-i voi urmări cu sabia până când îi voi nimici.


text:
Cuvântul pe care l-a grăit Domnul împotriva Babilonului şi a ţării Caldeilor, prin gura proorocului Ieremia:


text:
«Daţi de veste şi trimiteţi vorbă printre neamuri, ridicaţi steag şi faceţi cunoscut, nu tăinuiţi nimic, ci ziceţi: «Babilonul va fi cucerit, Bel va fi făcut de ocară şi Marduc trântit la pământ!


text:
Căci iată va porni un popor de la miază-noapte, care va preface ţara în pustietate, fără picior de om, fără locuitori şi fără dobitoace: toţi vor fugi şi se vor risipi!


text:
În zilele acelea şi în vremea aceea», zice Domnul, – «fiii lui Israil, împreună cu fiii lui Iuda, vor veni pe cale şi vor plânge şi vor căuta pe Domnul Dumnezeul lor,


text:
Şi vor întreba cu feţele întoarse înspre Sion: «Veniţi să ne lipim de Domnul prin legământul cel veşnic, care nu se va uita!


text:
Poporul meu a fost ca o turmă de oi pierdute, ciobanii lor le rătăciseră din cale şi le împinseseră spre munţi, şi mergeau din munte în colină, uitând de stâna lor!


text:
Toţi cei care le găseau le mâncau, iar duşmanii ziceau: «Noi nu suntem de vină, fiindcă au păcătuit împotriva Domnului, sălaşul dreptăţii şi nădejdea părinţilor lor!»


text:
Căci iată eu voi porni şi voi aduce împotriva Babilonului hoarde de popoare mari din ţinutul cel de la miază-noapte, care îl vor împresura şi îl vor cuprinde, iar săgeţile din mâini de oşteni încercaţi vor lovi drept în ţintă.


text:
«Fiţi veseli şi tresăltaţi de bucurie, voi care aţi prădat moştenirea mea, zburdaţi ca viţeii pe pajişte, nechezaţi ca armăsarii!


text:
Maica voastră va fi ruşinată groaznic şi născătoarea voastră va fi de ocară! Iată că ea va fi cea mai de pe urmă dintre neamuri: pustie, ţinut uscat şi pustietate!


text:
Din pricina urgiei Domnului nu va fi locuită, ci toată va fi prefăcută în bărăgan. Oricine va trece pe lângă Babilon va fi uluit şi va fluera pentru toate nenorocirile lui.»


text:
Aşezaţi-vă împotriva Babilonului în linie de bătaie, în jurul lui, voi toţi arcaşii! Fulgeraţi săgeţi într’însul şi nu cruţaţi nici una, fiindcă a păcătuit împotriva Domnului!


text:
Strigaţi în juru-i cu necontenit strigăt de război! Dar iată că ridică mâinile: turnurile lui cad şi zidurile lui prăbuşite sunt la pământ! Aceasta-i răzbunarea Domnului: «Răzbunaţi-vă pe el; precum a făcut, aşa să-i faceţi lui!»


text:
«Nimiciţi din Babilon şi pe sămănător şi pe secerător. Din faţa săbiei pustiitoare, fiecare să se întoarcă la norodul său, fiecare să fugă în patria lui!»


text:
Fost-a Israil ca o oaie pierdută şi gonită de lei: mai întâi împăratul Asiriei a mâncat-o, apoi Nabucodonosor, împăratul Babilonului, i-a zdrobit oasele.


text:
Pentru aceasta aşa zice Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil! «Pe împăratul Babilonului îl voi pedepsi împreună cu ţara lui, precum am pedepsit pe împăratul Asiriei,


text:
Iar pe Israil îl voi întoarce la păşunea lui şi va paşte Carmelul şi Basanul şi în muntele Efraimului şi în Galaad se va sătura.


text:
«În zilele acelea şi în vremea aceea», – zice Domnul. – «fărădelegea lui Israil va fi căutată, şi nu va fi, aşijderea şi păcatul lui Iuda, şi nu se va afla, căci eu voi ierta rămăşiţa pe care o voi fi lăsat în viaţă.»


text:
Porneşte împotriva ţinutului Merataim şi împotriva locuitorilor din Pecod! Omoară-i şi-i prăpădeşte», – zice Domnul – «precum ţi-am poruncit.»


text:
Cum a fost doborît şi sfărâmat ciocanul lumii! Ce spaimă răspândise odinioară Babilonul printre neamuri!


text:
«O cursă ţi se va întinde şi tu, Babiloane, vei cădea într’însa, fără să ştii, vei fi prins şi înşfăcat, fiindcă te-ai răzvrătit împotriva Domnului!»


text:
Iată că Domnul îşi va deschide vistieria sa şi va scoate armele mâniei sale, căci o faptă mare a Domnului Savaot se va petrece în ţara Caldeilor!


text:
Porniţi împotriva lui de la îndepărtatele margini, deschideţi jitniţele lui, faceţi-l girezi de snopi şi-l nimiciţi, ca să nu rămâie nimic din el!


text:
Auzi! Fugari şi scăpaţi cu zile, din ţara Babilonului! Ei vin să vestească în Sion răzbunarea Domnului Dumnezeului nostru, răzbunarea pentru templul său!


text:
Chemaţi arcaşii împotriva Babilonului, pe cei ce încordează arcul! Tăbărîţi în jurul lui, ca nici unul să nu scape! Răsplătiţi-i după fapta lui: după faptă şi răsplată! Fiindcă s’a ţinut trufaş împotriva Domnului, sfântul lui Israil.


text:
«Iată eu sunt împotriva ta «trufie», – zice Domnul Dumnezeu Savaot, – «căci a venit ziua ta, timpul pedepsirii tale,


text:
Şi «trufia» se va împiedica şi va cădea şi nimeni nu o va putea scula de jos. Şi eu voi pune foc cetăţilor lui şi focul va mistui împrejurimile lui!»


text:
Aşa zice Domnul Savaot: «Dacă cei ce împilează pe fiii lui Israil şi pe fiii lui Iuda, laolaltă, şi cei ce i-au robit îi ţin şi nu vor să-i libereze,


text:
Mântuitorul lor al cărui nume este Domnul Savaot, este tare şi el va şti să apere pricina lor, ca să aducă linişte locuitorilor ţării şi zbucium Babilonului:


text:
Sabia va veni împotriva Caldeilor», – zice Domnul, – «împotriva locuitorilor Babilonului, a dregătorilor şi a înţelepţilor lui;


text:
Sabie împotriva lăudăroşilor, ca ei să înnebunească, sabie împotriva vitejilor, ca să se îngrozească,


text:
Sabie împotriva cailor şi a carelor şi a gloatei de noroade din mijlocul lui, ca ei să ajungă ca femeile! Sabie împotriva vistieriilor lui, ca să fie prădate!


text:
Secetă peste apele lui, ca ele să sece! Fiindcă ei sunt o ţară plină de idoli şi din aceste chipuri cumplite îşi ridică slavă.


text:
Pentru aceasta, vulpile şi şacalii se vor încuiba acolo şi puii de struţ îşi vor găsi sălaş şi în veac de veac nu va mai fi locuit şi aşezare omenească nu va mai fi în neam de neam.


text:
Şi cum a fost după nimicirea Sodomei şi Gomorei şi a cetăţilor învecinate», – zice Domnul, – «aşa va fi şi acum: nimeni nu va locui într’însul şi nici un om nu-şi va mai aşeza sălaş în el!»


text:
Luaţi seama! Un popor va veni din miază-noapte, un neam puternic şi mulţi împăraţi se vor porni de la marginile pământului,


text:
Înarmaţi cu arcuri şi cu lănci, cruzi şi fără milă; vuet ca de mare ce mugeşte, călări pe cai, oşteni gata de luptă, împotriva ta, fiică a Babilonului!


text:
Când împăratul Babilonului va afla de această veste, mâinile i se vor tăia şi cuprins va fi de chin ca o femeie gata să nască.


text:
«Iată-l cum sare ca un leu din hăţişul Iordanului spre păşunea din Teman! Dar într’o clipă îl voi goni şi voi aşeza într’însul pe alesul meu! Căci cine este ca mine să dea piept cu mine şi care este păstorul care să mi se împotrivească?»


text:
Pentru aceasta, ascultaţi hotărîrea Domnului împotriva Babilonului şi planurile pe care le urzeşte împotriva ţării Caldeilor: Târîţi să fie ca oile cele mărunte, iar păşunea să rămână înmărmurită!


text:
La vestea: «Cuprins a fost Babilonul», va tremura pământul, iar răsunetul lui va ajunge să se audă printre neamuri!


text:
Aşa zice Domnul: «Voi ridica împotriva Babilonului şi împotriva locuitorilor Caldeei un duh nimicitor!


text:
Şi voi trimite împotriva Babilonului răvăcitori care îl vor răvăci şi care vor deşerta ţara şi în zi de nenorocire o vor împresura de toate părţile!»


text:
Arcaşul să nu încordeze arcul şi să nu îmbrace platoşa! Nu cruţaţi pe flăcăii lui, nimiciţi toată ţara lui!


text:
Căci ţara lor este plină de fărădelegi înaintea sfântului lui Israil, iar Israil şi Iuda n’au rămas văduvi de Domnul Dumnezeul lor.


text:
Fugiţi din Babilon! Fiecare să-şi scape viaţa! Nu staţi să pieriţi din pricina fărădelegilor lui, căci aceasta este răzbunarea Domnului, răsplata pe care i-o plăteşte.


text:
Fost-a Babilonul o cupă de aur în mâna Domnului cu care îmbăta tot pământul. Din vinul ei au băut popoarele şi neamurile şi-au ieşit din fire.


text:
De aceea Babilonul va cădea şi se va zdrobi: «Plângeţi-l amarnic! Aduceţi balsam pentru rana lui, poate se va vindeca».


text:
«Am vrut să lecuim Babilonul, dar nu-i de lecuit! Lăsaţi-l! Haidem să mergem fiecare în patria sa, căci fapta lui a ajuns până la ceruri şi spre judecată până la nori!»


text:
«Dar Domnul va scoate la iveală dreptatea noastră! Veniţi să povestim în Sion fapta Domnului Dumnezeului nostru!»


text:
Ascuţiţi săgeţile şi umpleţi tolbele! Căci Domnul a trezit duhul împăratului Mediei, al cărui gând este împotriva Babilonului ca să-l prăpădească. Aceasta-i răzbunarea Domnului, răzbunarea pentru templul său.


text:
Ridicaţi steag împotriva zidurilor Babilonului, întăriţi paza, puneţi străjări, aşezaţi oameni la pândă, căci Domnul a urzit un plan şi cu ceea ce a ameninţat pe locuitorii Babilonului el va aduce la fiinţă.


text:
O, cetate! Tu care locueşti pe ţărmul marilor ape, îndestulată de comori, ţi-a venit sfârşitul, vremea jafurilor tale s’a împlinit!


text:
Domnul Savaot s’a jurat pe sine însuşi: «Te voi umplea de oameni ca de lăcuste şi ei vor izbucni în chiote de biruinţă!»


text:
– Domnul care a făcut cerul prin puterea sa, care a întemeiat pământul cu înţelepciunea sa şi prin priceperea sa a întins cerul!


text:
La glasul tunetului său apele spumegă în ceruri, apoi el ridică nouri de la marginile pământului, sloboade fulgere pentru ploaie şi scoate vânturile din vistieriile sale.


text:
Orişice om e ca un nebun şi fără ştiinţă, orice făurar se ruşinează de idolul său, căci minciună sunt idolii săi turnaţi şi fără duh într’înşii:


text:
Dar partea moştenirii lui Iacob nu se aseamănă cu ei, ci el este ziditorul lumii, numele său e Domnul Savaot şi Israil seminţia moştenirii sale. –


text:
«Tu eşti ciocanul meu şi arma mea de luptă! Cu tine voi sfărâma popoarele şi voi nimici împărăţiile,


text:
Voi sfărâma pe bărbat şi pe femeie, voi sfărâma pe bătrân şi pe tânăr, voi sfărâma pe flăcău şi pe fecioară,


text:
Voi sfărâma pe cioban şi turma lui, voi sfărâma pe plugar şi boii lui, voi sfărâma pe satrap şi pe căpitani,


text:
Voi plăti Babilonului şi locuitorilor Caldeei toată fărădelegea pe care sub ochii voştri au făptuit-o împotriva Sionului», – zice Domnul.


text:
«Iată că eu sunt împotriva ta munte al pieirii», – zice Domnul, – «care ai pierdut tot pământul! Întinde-voi mâna împotriva ta şi te voi rostogoli de pe stânci şi te voi preface în munte ars,


text:
Şi nu vor mai lua din tine nici pietre de pus în capul unghiului şi nici pietre de temelie, ci vei fi dărâmătură deapururi», – zice Domnul.


text:
Înălţaţi steag pe pământ, sunaţi din trâmbiţă printre neamuri, pregătiţi-le de război împotriva lui, chemaţi împotriva lui regatele: Ararat, Mini şi Aşchenaz! Aşezaţi împotrivă-i căpetenie ostăşească, aduceţi împotrivă-i cai numeroşi ca lăcustele!


text:
Pregătiţi de război împotriva lui pe regele Mediei, pe satrapii lui, pe căpitanii lui şi tot cuprinsul stăpânirii lui!


text:
Pământul se cutremură şi se zbuciumă, căci se adevereşte cu Babilonul planul urzit de Domnul, să prefacă ţara Babilonului în pustietate fără locuitori.


text:
Vitejii Babilonului au încetat lupta şi stau în întărituri! Vârtutea lor e pe sfârşite şi au ajuns ca femeile. Sălaşurile lui vor fi arse şi zăvoarele lui sfărâmate vor fi.


text:
Sol după sol, vestitor după vestitor aleargă să dea de ştire împăratului din Babilon, că cetatea lui a fost cucerită de la un cap la altul,


text:
Căci aşa zice Domnul Savaot, Dumnezeul lui Israil: «Fiica Babilonului este ca o arie în vremea treeratului, şi peste puţin va veni şi vremea secerişului».


text:
«Nabucodonosor, împăratul Babilonului, m’a mâncat şi n’a lăsat nimic din mine, şi m’a deşertat ca pe un vas gol, m’a înghiţit ca un balaur, şi-a umplut pântecele şi m’a lipsit de bunătăţi!


text:
Silnicia care a dat peste mine, să se întoarcă peste Babilon» – va zice locuitoarea Sionului, – «şi sângele meu peste locuitorii Caldeei», – va zice Ierusalimul


text:
Pentru aceasta aşa zice Domnul: «Iată, eu voi judeca pricina ta, voi aduce la biruinţă răzbunarea ta, voi seca marea lui şi voi lăsa fără picătură de apă izvorul lui.


text:
Şi Babilonul va ajunge morman de dărâmături, adăpost pentru şacali, spaimă şi uimire, fără locuitori.


text:
Iar când pofta se va aprinde într’înşii, le voi face ospăţ şi-i voi îmbăta, ca să-şi piardă mintea, şi vor adormi somnul cel de veci şi nu se vor mai trezi», – zice Domnul.


text:
Cetăţile lui vor ajunge pustii, ţară arsă de soare şi pustietate, ţară în care nimeni nu va mai locui, şi nici pui de om n’o va mai străbate.


text:
Şi voi pedepsi pe Bel din Babilon şi voi scoate din gura lui ceea ce a înghiţit, şi popoarele nu se vor mai scurge către el. Dar şi zidurile lui vor cădea.


text:
Să nu pierdeţi curajul şi să nu vă temeţi de vestea care se va răspândi în ţară! Căci într’un an va veni o veste, iar într’altul altă veste, şi silnicie va fi în ţară, un tiran împotriva altui tiran.


text:
«Pentru aceasta, iată, vor veni zile când voi pedepsi idolii din Babilon, toată ţara va fi făcută de ocară şi toţi locuitorii ei vor cădea ucişi în cuprinsul ei.


text:
Atunci cerul şi pământul, cu tot ce se află într’însele, vor striga de bucurie, căci se vor porni împotriva lui pustiitorii de la miază-noapte», – zice Domnul.


text:
Şi Babilonul va cădea pentru cei care au fost omorîţi din Israil, după cum şi pentru Babilon au căzut din toată lumea omorîţi pentru el.


text:
Cei care aţi scăpat din ascuţişul săbiei lui, fugiţi şi nu vă opriţi! Din depărtări, proslăviţi pe Domnul, şi Ierusalimul să fie deapururi în inima voastră!


text:
Am rămas de ruşine când am aflat de ocara noastră: streinii au pătruns în templul nostru, în templul Domnului, şi hula acoperea feţele noastre!


text:
«De aceea, iată, vor veni zile», – zice Domnul, – «când voi pedepsi chipurile cioplite, iar de gemătul celor ucişi va fi plin pământul!


text:
Chiar dacă Babilonul îşi va ridica ziduri până la cer, şi-şi va zidi cetate nebiruită, la porunca mea, pustiitorii vor veni împotriva lui», – zice Domnul!


text:
Domnul pustieşte Babilonul şi curmă zarva dintr’însul; valurile lor mugesc ca noianul mării şi răspândesc mugetul lor.


text:
Pustiitorul vine împotriva Babilonului: vitejii lui sunt prinşi şi arcurile zdrobite. Domnul este Dumnezeul răsplătirilor şi el răsplătşte de bună seamă.


text:
«Şi voi îmbăta pe dregătorii şi pe înţelepţii lui, pe satrapii lui şi pe căpeteniile lui, şi pe vitejii lui, şi vor adormi somnul cel de veci şi nu se vor mai trezi», – zice împăratul al cărui nume este Domnul Savaot.


text:
Aşa grăieşte Domnul Savaot! «Zidurile cele mari ale Babilonului vor fi dărâmate până la temelie şi porţile cele înalte vor fi arse!» – Popoarele se trudesc pentru lucruri deşarte, şi neamurile se străduesc pentru foc! –


text:
Porunca pe care proorocul Ieremia i-a dat-o lui Seraia, feciorul lui Neria, fiul lui Mahseia, când a plecat cu Sedechia în Babilon, în anul al patrulea al domniei lui. Şi Seraia era cămăraş.


text:
Atunci Ieremia a scris într’o carte toate nenorocirile care se vor năpusti peste Babilon, – toate cele ce erau să vină asupra Babilonului, –


text:
Şi i-a poruncit lui Seraia: «Când vei ajunge în Babilon, să ţii minte şi să citeşti toate cuvintele acestea,


text:
Şi să-i zici: «Tu, Doamne, ai ameninţat locul acesta cu prăpădire, ca să nu mai fie nimeni într’însul: nici oameni, nici dobitoace, ci să fie deapururi pustiu!»


text:
Şi după ce vei sfârşi de citit această carte, leagă de ea o piatră şi o aruncă în mijlocul Eufratului,


text:
Şi spune: «Aşa să se ducă la fund Babilonul şi să nu se mai scoale din prăpădul pe care eu îl voi aduce peste el şi să rămână fără vlagă!» – Aici se sfârşesc cuvintele lui Ieremia.


text:
Când s’a suit pe tron, Sedechia era de douăzeci şi unu de ani, iar în Ierusalim a domnit unsprezece ani. Pe mama sa o chema Hamutal şi era fiica lui Ieremia din Libna.


text:
Din această pricină, mânia Domnului s’a înteţit împotriva Ierusalimului şi împotriva lui Iuda, încât el i-a aruncat din ochii săi. Şi fiindcă Sedechia se răsculase împotriva împăratului din Babilon,


text:
În anul al nouălea al domniei lui, în luna a zecea, în ziua a zecea, a pornit Nabucodonosor, împăratul Babilonului, împreună cu toată armata lui, împotriva Ierusalimului, pe care l-a împresurat şi a ridicat împotrivă-i val de pământ de jur-împrejur.


text:
Iar în luna a patra, în ziua a noua, s’a înteţit foametea în cetate, şi nu se mai găsea pâine pentru poporul ţării.


text:
Atunci a fost cucerită cetatea şi toţi oştenii au fugit şi au ieşit noaptea din cetate, pe poarta dintre cele două ziduri de lângă grădina regelui, deşi Caldeii erau împrejurul cetăţii, şi au apucat înspre Araba.


text:
Dar oştirea Caldeilor s’a luat după rege şi l-a ajuns pe Sedechia în şesul Ierihonului, după ce întreaga sa oştire se împrăştiase.


text:
Şi au prins pe rege şi l-au adus la împăratul Babilonului, la Ribla, în ţinutul Hamatului, şi acolo i-a rânduit pedeapsa.


text:
Împăratul Babilonului a măcelărit pe feciorii lui Sedechia în ochii părintelui lor, aşijderea şi pe toţi dregătorii lui Iuda i-a omorît în Ribla.


text:
Lui Sedechia i-au scos ochii, l-au ferecat în lanţuri de aramă şi l-au dus în Babilon, la împăratul Babilonului, şi l-au aruncat în temniţă, unde a stat până la moartea lui.


text:
Iar în luna a cincea, în ziua a zecea a lunii, adică în anul al nouăsprezecelea al lui Nabucodonosor, împăratul Babilonului, Nebuzaradan, căpetenia gărzii împărăteşti şi sfetnic al împăratului din Babilon, a venit la Ierusalim,


text:
Şi a dat foc templului Domnului şi palatului domnesc şi tuturor caselor din Ierusalim, şi orice casă mare a ars-o cu foc.


text:
Toată oştirea Caldeilor, care însoţea pe căpetenia gărzii împărăteşti, a dărâmat zidurile dimprejurul Ierusalimului.


text:
Nebuzaradan, căpetenia gărzii împărăteşti, a dus în robie pe norodul care rămăsese în cetate, pe fugarii cei care trecuseră la împăratul Babilonului, şi norodul de rând.


text:
Din sărăcimea ţării, Nebuzaradan, căpetenia gărzii împărăteşti, a lăsat o parte ca podgoreni şi muncitori de pământ.


text:
Apoi Caldeii au sfărâmat columnele cele de aramă ale templului Domnului, temeliile şi marea de aramă din templul Domnului şi toată arama au dus-o în Babilon.


text:
De asemenea, au luat oalele, lopeţile, cuţitele, ibricele de stropit şi cupele şi toate odoarele care se întrebuinţau la slujba dumnezeiască.


text:
Şi căpetenia gărzii împărăteşti a mai luat: lighenele, mucările, ibricele de stropit, oalele, sfeşnicele, cupele şi talerele, fie că erau de aur, ori de argint;


text:
Cele două columne, marea şi cei doisprezece boi de aramă pe care se sprijinea marea şi pe care îi făcuse regele Solomon pentru templul Domnului, încât nu se mai putea cântări arama care intrase în aceste lucruri.


text:
Columnele erau înalte de optsprezece coţi fiecare, rotundul lor de doisprezece coţi, grosimea de patru degete şi pe dinlăuntru erau goale.


text:
La capătul fiecăreia era un capiteliu de aramă, înalt de cinci coţi; de jur-împrejurul fiecărui capiteliu era ca o horbota cu rodii în întregime de aramă. Dar şi columna a doua avea rodii.


text:
Cu totul erau nouăzeci şi şase de rodii, iar patru nu tocmai la vedere, deci o sută de rodii erau de jur-împrejurul horbotei.


text:
Apoi căpetenia gărzii împărăteşti a luat pe arhiereul Seraia, pe Sofonie, al doilea preot, şi pe trei dintre păzitorii de la praguri.


text:
Atunci Nebuzaradan, căpetenia gărzii împărăteşti, a luat din cetate o căpetenie ostăşească, mai mare peste ostaşi, şapte oameni slujitori ai regelui, care se aflau în cetate, pe scriitorul căpeteniei oştirii însărcinat să înscrie pentru oştire poporul ţării, precum şi şaizeci de oameni din poporul ţării, care se aflau atunci în cetate,


text:
Şi împăratul Babilonului i-a omorît în Ribla, în ţinutul Hamatului. Astfel Iuda a fost dus din patria sa în robie!


text:
Iată şi numărul celor pe care Nabucodonosor i-a luat robi: în anul al şaptelea al domniei lui, a luat trei mii şi douăzeci şi trei de Iudei;


text:
În anul al optsprezecelea al domniei lui Nabucodonosor, a luat din Ierusalim opt sute treizeci şi două de suflete;


text:
În anul al douăzeci şi treilea al domniei lui Nabucodonosor, Nebuzaradan, căpetenia gărzii împărăteşti, a dus în robie şapte sute patruzeci şi cinci de suflete. Cu toţii: patru mii şi şase sute.


text:
Iar în anul al treizeci şi şaptelea, după ducerea în robie a lui Ioachim, regele lui Iuda, în luna a douăsprezecea, în ziua a douăzeci şi cincea, Evil Merodah, împăratul Babilonului, în anul suirii sale pe tron, s’a îndurat de Ioachim, regele lui Iuda, şi l-a scos din temniţă,


text:
Şi i-a grăit prieteneşte, şi tronul lui a fost pus mai sus decât tronul regilor care se aflau atunci robi la el în Babilon.


text:
Apoi i-a schimbat hainele lui de temniţă, şi a mâncat la masa împăratului în toate zilele vieţii lui.


text:
Şi tainul lui – tain neîntrerupt – i s’a dat de la curtea împăratului Babilonului, zilnic, în toată viaţa lui, până la moarte.


text:
O, cum a rămas pustie, cetatea cea cu mult norod! Ajuns-a ca o văduvă, cea mai vestită dintre popoare; doamna cetăţilor ajuns-a birnică!


text:
Noaptea plânge necontenit cu lacrimi pe obraz şi dintre toţi câţi o iubeau, nici unul n’o mai mângâie; toţi prietenii ei şi-au călcat credinţa şi au ajuns vrăjmaşi.


text:
Iuda a plecat aiurea din pricina împilării şi de muncă grea; el sălăşlueşte printre păgâni şi nu are tihnă. Toţi prigonitorii lui l-au prins la strâmtoare.


text:
Drumurile care duc spre Sion sunt jalnice, fiindcă nimeni nu mai vine la praznice. Toate porţile sunt pustii; preoţii ei suspină; fecioarele sunt duse în robie şi ea este amărîtă.


text:
Vrăjmaşii ei sunt biruitori, duşmanii ei sunt plini de voie bună; căci Domnul a mâhnit-o, din pricina multelor ei păcate; iar feciorii ei au fost siliţi să plece în robie, înaintea cuceritorului.


text:
Astfel, fiica Sionului şi-a irosit toată strălucirea! Principii ei sunt ca berbecii care nu au păşune, şi fug sleiţi de puteri de dinaintea prigonitorului.


text:
Cetatea Ierusalimului îşi aduce aminte în restriştea şi în zbuciumul ei de toată strălucirea pe care o avea în trecutele vremuri. Acum însă, când poporul a căzut în mâna vrăjmaşului şi când nimeni nu-i vine într’ajutor, duşmanii ei se uită la ea şi râd de prăbuşirea ei.


text:
Ierusalimul a păcătuit greu, pentru aceasta a ajuns privelişte de groază; toţi cei ce-l slăveau îl dispreţuesc, căci i-au văzut goliciunea, iar el suspină şi-şi ascunde faţa.


text:
De poala veşmântului stă lipită necurăţenia, căci la sfârşitul lui el nu s’a gândit. S’a prăbuşit în chip uluitor şi n’are pe nimeni care să-l mângâie! «Vezi, Doamne, obida mea, căci vrăjmaşul birueşte!»


text:
Duşmanul şi-a întins mâna la toate podoabele. Văzut-a pe păgâni intrând în templu, neamuri pentru care ai dat poruncă: «Să nu intre în obştia ta!»


text:
Tot poporul suspină căutând pâine, şi-şi dă odoarele pentru demâncare, ca să-şi ţină viaţa. — «Vezi, Doamne, şi ia aminte cum am ajuns să fiu dispreţuit!»


text:
«Nu vă înduioşaţi voi care treceţi pe cale? Uitaţi-vă încoace şi vedeţi dacă este vre-o durere ca durerea mea care mă copleşeşte şi cu care Domnul m’a împovărat în ziua pâlpâirii mâniei sale!


text:
Foc a trimis de sus în oasele mele şi m’a smerit, cursă a întins picioarelor mele şi m’a dat înapoi; m’a pustiit şi m’a vlăguit!


text:
Legat a fost de mâna lui jugul păcatelor mele; greu împletite, ele atârnă pe grumazul meu; sfărâmat-a puterea mea şi m’a dat în mâna celor care sunt mai puternici decât mine.


text:
Spulberat-a Domnul pe toţi vitejii mei din mijlocul meu; el a chemat adunare de sărbătoare împotriva mea, ca să nimicească pe voinicii mei. Stăpânul a toate a strivit ca în teasc pe fecioara, fata Iudei.


text:
Pentru acestea, eu plâng mereu; din ochii mei izvorăsc lacrimi, căci departe de mine este mângâietorul, cel ce mă îmbărbăta. Feciorii mei cu toţii au fost daţi pieirii, căci duşmanul avut-a biruinţă.»


text:
Sionul a întins mâinile sale, dar nu e nici un mângâietor! Domnul a dat poruncă tuturor vrăjmaşilor lui Iacob să-l împresoare. Ajuns-a Ierusalimul înaintea ochilor lor ca o grozăvie.


text:
Drept este Domnul, căci împotriva poruncilor lui m’am răzvrătit. Luaţi aminte, voi toate popoarele, şi vedeţi obida mea: fecioarele mele şi feciorii mei au fost duşi în robie.


text:
Strigat-am către iubiţii mei, dar ei m’au înşelat; preoţii şi bătrânii mei au pierit în cetate, căutând hrană, ca să-şi scape viaţa.


text:
Vezi, Doamne, cât sunt de strâmtorat! Lăuntrul meu se zbuciumă. Inima mea se zvârcoleşte în trupul meu, pentru că m’am răzvrătit. Afară, sabia seceră pe feciorii mei, iar în cetate pustieşte moartea.


text:
Ascultă suspinul meu, căci n’am pe nimeni mângâietor! Toţi duşmanii mei ştiu de nenorocirea mea şi se bucură că tu te-ai purtat aşa cu mine. Adă şi peste ei ziua pe care ai făgăduit-o şi să ajungă şi ei ca mine!


text:
Toată fărădelegea lor să vină înaintea ta şi să le faci lor precum mi-ai făcut şi mie, pentru toate păcatele mele! Căci multe sunt suspinele mele şi inima mea boleşte.


text:
O, cum a acoperit cu nori Domnul, întru mânia sa, pe fiica Sionului! Din cer a trântit pe pământ slava lui Israil şi în ziua mâniei sale nu şi-a adus aminte de aşternutul picioarelor sale.


text:
Domnul a nimicit fără milă toate sălaşele lui Iacob; întru întărâtarea urgiei sale doborît-a la pământ întăriturile fiicei lui Iuda; făcutu-le-a una cu pământul, pângărit-a împărăţia şi pe voevozii ei.


text:
Întru aprinderea mâniei sale, a zdrobit toată puterea lui Israil; înaintea duşmanului şi-a tras dreapta sa înapoi. Aprins-a în Iacob un pârjol care pârjoleşte de jur-împrejur.


text:
El a încordat arcul său ca un duşman; el s’a aţinut cu dreapta sa ca un protivnic; el a făcut praf tot ce desfăta ochiul, în cortul fiicei Sionului; vărsat-a mânia sa, ca o văpaie.


text:
Stăpânul s’a arătat ca un duşman: nimicit-a pe Israil, a şters toate palatele lui şi i-a dărâmat întăriturile; iar peste fiica lui Iuda a grămădit jale peste jale.


text:
Culcat-a la pământ ca pe o vie cortul său; pustiit-a locul adunărilor sale de prăznuire; curmat-a Domnul, în Sion, adunările şi Sâmbăta şi-a lepădat, în iuţimea mâniei sale, şi pe rege şi pe preot.


text:
Scârbitu-s’a Domnul de jertfelnicul său, pângărit-a sfântul său locaş; dat-a în mâna duşmanului zidurile templului prăznuirilor sale; duşmanii au chiuit în templul Domnului ca în zi de praznic.


text:
Socotinţa Domnului a fost ca să surpe zidul fiicei Sionului, de aceea întins-a funia şi n’a tras înapoi mâna sa, până ce nu l-a nimicit. Cufundat-a în jale zidul şi valul de dinaintea lui. Jalnică e dărăpănarea lor!


text:
Porţile ei au intrat în pământ, zăvoarele lor le-a stricat şi le-a sfărâmat; regele ei şi voevozii sunt pribegi printre păgâni. Legea sfântă nu mai este; chiar profeţii nu mai află nici o descoperire de la Domnul.


text:
Stau la pământ şi tac bătrânii fiicei Sionului; în cap şi-au presărat ţărână şi s’au încins cu sac; iar fecioarele Ierusalimului ţin capetele lor plecate spre pământ.


text:
Ochii mei se sfârşesc de plâns, Jăuntrul meu arde ca văpaia, fierea mea se varsă pe pământ din pricina prăbuşirii fiicei poporului meu, din pricina copiilor şi a pruncilor care mor de foame, în pieţele cetăţii.


text:
Ei strigă către maicile lor: «Unde este pâine, unde este vin?» Şi cad sleiţi, ca doborîţi de sabie, în pieţele cetăţii, şi îşi dau duhul la sânul maicilor lor.


text:
Cu ce vorbe să te ogoesc? Ce asemănare să-ţi găsesc, fiica Ierusalimului? Cu cine să te pun alături, ca să pot să te mângâi, o, fecioară, fiica Sionului? Căci neţărmurit, ca marea, este prăpădul tău! Cine să te tămaduiască?


text:
Profeţii tăi ţi-au profeţit minciuni şi înşelăciuni şi nu ţi-au dat pe faţă vina ta, ca să întoarcă de la tine robia ta, ci ţi-au arătat vedenii înşelătoare şi aducătoare de pieire.


text:
Bat la tine din palme toţi drumeţii, flueră şi clatină din cap, în pofida fiicei Ierusalimului: «Aceasta este oare cetatea pe care o numeau cununa frumuseţii, bucuria lumii?»


text:
La tine cască gura lor toţi protivnicii tăi, flueră, scrâşnesc din dinţi şi zbiară: «L-am mâncat! Da! Aceasta este ziua pe care am aşteptat-o! Am ajuns-o! Am trăit-o!»


text:
Domnul a făcut ceea ce-şi pusese de gând să facă, şi a adeverit cuvântul său cu care el ne ameninţa de multă vreme: el a nimicit fără de milă, dat-a prilej de bucurie duşmanilor tăi şi a semeţit pe protivnicu tăi.


text:
Strigă tare către Domnul, tu fecioară, fiică a Sionului! Să curgă lacrimile tale ca un pârău, ziua şi noaptea; nu te lăsa odihnei; ochiul tău să nu contenească!


text:
Scoală şi te jeleşte în ceas de noapte, la începutul străjilor nopţii; inima ta varsă-o ca apa înaintea feţei Domnului! Spre el ridică-ţi mâna pentru viaţa pruncilor tăi, care se prăpădesc de foame la colţul tuturor uliţelor.


text:
Vezi, o, Doamne, şi te uită cui i-ai mai făcut aşa! Să mănânce femeile rodul pântecelui lor, pe copiii pe care îi alintă? Să fie ucişi în templul Domnului preotul şi profetul!


text:
Stau culcaţi jos, pe uliţi, tânăr şi bătrân. Fecioarele şi feciorii mei căzut-au de sabie. Ucisu-i-ai în ziua urgiei tale, măcelăritu-i-ai fără îndurare.


text:
Chemat-ai ca în zi de prăznuire pe toţi cei ce, de jur-împrejur, mă îngrozeau. Şi în ziua mâniei Domnului n’a fugit şi n’a scăpat nici unul dintre cei pe care i-am alintat şi i-am crescut; pe toţi i-a omorît duşmanul!


text:
O, cum s’a înnegrit aurul, cum şi-a schimbat faţa aurul cel mai lămurit! Sfintele tale pietre au fost aruncate în colţurile tuturor uliţelor!


text:
Feciorii Sionului, cei mai de seamă, altădată cântăriţi cu aur, cum au ajuns să fie preţuiţi ca vasele de lut, lucru de mână de olar!


text:
Chiar şi şacalii dau ţâţele lor, ca puii lor să sugă, dar fiica poporului meu ajuns-a crudă, ca struţii, în pustie.


text:
De sete, limba pruncului ce suge i s’a lipit de cerul gurii; copiii cer pâine, dar nimeni nu le-o întinde.


text:
Cei care mâncau odinioară mâncări alese cad de foame pe uliţi; cei care au fost crescuţi în porfiră stau culcuşiţi în gunoaie.


text:
Căci păcatul fiicei poporului meu a fost mai mare decât fărădelegea Sodomei, prăbuşită într’o clipă, nu de mână omenească.


text:
Principii ei erau mai strălucitori decât zăpada, mai albi decât laptele; trupul lor era trandafiriu ca mărgeanul; înfăţişarea lor era mândră ca safirul.


text:
Dar acum chipul lor a ajuns mai negru decât funinginea; pe uliţi nu-i mai cunoşti; pielea lor s’a zbârcit pe oase, s’a uscat ca o coajă de copac.


text:
Mai fericiţi au fost cei ucişi de sabie, decât cei seceraţi de foame şi decât cei ce se prăpădesc încet, doborîţi de lipsa roadelor de pe câmp.


text:
Cu mâinile lor, femei duioase şi-au fiert copiii, ca să se hrănească, în vremea căderii fiicei poporului meu.


text:
Sfârşit-a Domnul oţărîrea sa, vărsat-a pe deplin mânia sa şi în Sion a aprins un foc, care a mistuit temeliile lui.


text:
Niciodată n’ar fi crezut împăraţii pământului şi toţi locuitorii lumii, laolaltă, că împresurătorii şi duşmanii vor intra cândva pe porţile Ierusalimului!


text:
Ci s’a întâmplat din pricina păcatelor profeţilor şi a fărădelegilor preoţilor, care au vărsat în mijlocul Ierusalimului sângele celor drepţi!


text:
Pe uliţi umblau în neştire ca nişte orbi, pătaţi de sânge, că nimeni nu se putea atinge de veşmintele lor.


text:
«Păziţi-vă! Un necurat!» strigă lumea după ei. «Fugiţi, laoparte, nu vă atingeţi de ei!» Şi dacă fugeau şi rătăceau năuci, chiar şi păgânii la care fugiseră ziceau: «Să nu mai stea aici!»


text:
Mânia Domnului i-a risipit şi el nu se mai uită la ei. Pe preoţi nu-i mai cinsteau, pe bătrâni nu-i mai cruţau.


text:
Şi ochii noştri slăbesc şi se sting aşteptând ajutor zadarnic! Din turnurile noastre de strajă ne-am tot uitat departe, spre un popor al cărui ajutor nu mai venea.


text:
Ei pândeau toţi paşii noştri, aţa încât nu mai puteam să umblăm prin pieţele noastre. Sfârşitul nostru se apropia, zilele noastre erau pe fund. Într’adevăr. ne venise sfârşitul!


text:
Urmăritorii noştri erau mai iuţi decât vulturii cerului; ne vânau cu înverşunare prin munţi, ne pândeau în pustie.


text:
Suflarea vieţii noastre, unsul Domnului, a fost prins în groapa lor, acela despre care noi ziceam: «La umbra lui vieţui-vom printre popoare!»


text:
Bucură-te şi tresaltă, fiica Edomului, tu care locueşti în pământul Uţ! Şi pe la tine va trece cupa; te vei îmbăta şi îţi vei arăta goliciunea!


text:
Pedeapsa fărădelegii tale, o, fiică a Sionului, s’a sfârşit; el nu te va mai duce în robie. Dar el cercetează păcatele tale, o, fiică a Edomului şi dă pe faţă fărădelegile tale!


text:
În anul al treizecilea, în luna a patra, în ziua a cincea a lunii, pe când eram în mijlocul obştiei duse în robie la fluviul Chebar,


text:
Adică în ziua a cincea a lunii, în anul al cincilea al robirii regelui Ioachin, mi s’au deschis cerurile şi văzui vedenii de la Domnul.


text:
Atunci a fost cuvântul Domnului către Iezechil, fiul lui Buzi, preotul, în ţara Caldeilor, la fluviul Chebar, şi acolo a fost mâna Domnului peste mine.


text:
Şi iată ce mi s’a arătat: O viforniţă venea dinspre miază-noapte, un nor mare, un foc strălucitor, care vărsa strălucire în juru-i, iar din mijlocul lui se arăta un punct luminos ca electrul băgat în văpaie.


text:
Şi din mijloc am văzut chipurile a patru fiare. Şi iată care erau chipurile lor: ele aveau chip de om.


text:
Fiarele aveau picioarele drepte şi rotunde şi scânteiau ca arama strălucitoare, iar aripile lor erau sprintene.


text:
Ale căror aripi se atingeau una de alta – nu se întorceau când mergeau, ci fiecare fiară mergea întins înainte.


text:
Iată şi făptura feţelor lor. Tuspatru aveau în faţă chip de om, la dreapta chip de leu, la stânga chip de taur, iar la spate chip de vultur.


text:
Tuspatru aveau aripile întinse în sus, două se atingeau una de alta, iar cu două îşi acopereau trupurile lor.


text:
Şi fiecare mergea întins înainte şi încotro le mâna Duhul într’acolo se şi îndreptau, iar când mergeau nu se întorceau.


text:
Şi între fiare era ceva care semăna cu cărbunii aprinşi, semăna cu nişte lumini, care tot umblau printre fiare, şi focul strălucea, şi focul scăpăra ca fulgerul.


text:
Şi chipul şi făptura roatelor semănau cu un crisolit, şi toate aveau aceeaşi asemănare: chipul şi făptura lor erau ca o roată îmbucată într’alta.


text:
Obezile lor erau ridicate la o înălţime înfricoşată, şi obezile erau umplute cu ochi de jur-împrejur. Şi aşa erau tuspatru.


text:
Când fiarele porneau, porneau şi roatele de lângă ele, şi când fiarele se ridicau de pe pământ, se ridicau şi roatele,


text:
Şi ori încotro le mâna pe ele Duhul, într’acolo se şi îndreptau şi se ridicau, şi roatele împreună cu ele, fiindcă Duh de viaţă era în roate.


text:
Când porneau fiarele, porneau şi roatele, şi când se opreau fiarele, se opreau şi roatele, când se ridicau ele, se ridicau şi roatele, fiindcă Duh de viaţă era în roate.


text:
Iar deasupra capetelor fiarelor era ceva tare ca bolta cerului, care semăna cu cleştarul care-ţi lua ochii – întins deasupra peste capetele lor.


text:
Şi sub această boltă cerească se întindeau aripile lor unele spre altele, şi fiecare fiară avea câte două aripi cu care îşi acopereau trupurile lor.


text:
Şi când porneau ele, auzeam fâlfâitul aripilor, ca un vuet de ape mari, ca glasul celui Atotputernic, ca un huet, ca huetul unei oştiri; iar când se opreau, lăsau aripile în jos.


text:
Şi în timp ce se opreau şi îşi lăsau aripile în jos, răsunetul se auzea pe bolta cerului, care era deasupra capetelor lor.


text:
Iar pe bolta cerului, care era deasupra capetelor lor, era ceva care semăna cu safirul, era ceva ca un tron de împărat, iar pe el şedea, deasupra, ca un chip de om.


text:
Şi înlăuntru şi de jur-împrejur am văzut ceva ca focul, ceva ca electrul, pe cât arătau coapsele lui şi mai sus, apoi am văzut ceva ca focul pe cât arătau coapsele şi mai jos, iar de jur-împrejurul lui strălucire,


text:
Ca de curcubeu care se arată în nouri pe vreme de ploaie. Aşa era strălucirea lui de jur-împrejur. Era aevea chipul slavei Domnului. Şi când am văzut-o, am căzut cu faţa la pământ şi am auzit o voce a unuia care-mi grăia.


text:
Şi pe când el vorbea cu mine, Duhul lui Dumnezeu intră în mine şi mă ridică în picioare, şi eu ascultai pe cel care grăia cu mine,


text:
Şi-mi spuse: «Fiul omului! Iată că te voi trimite către neamul lui Israil, neam de oameni răzvrătiţi, care s’au răzvrătit şi au păcătuit, şi ei şi părinţii lor, împotriva mea până în ziua de acum.


text:
Deci te trimit către feciori îndrăzneţi şi cu inima împietrită, cărora să le grăieşti: «Aşa zice Domnul Dumnezeu!»


text:
Şi ori de te vor asculta, ori de nu te vor asculta, fiindcă ei sunt neam de răzvrătiţi, să ştie că tu eşti prooroc în mijlocul lor.


text:
Şi tu, fiul omului, nu te teme de ei şi de cuvintele lor nu te îngrozi, cu toate că vei fi înconjurat de spini şi de mărăcini şi vei locui în mijlocul scorpionilor. De cuvintele lor să nu te înspăimânţi şi la vederea lor să nu te înfricoşezi, fiindcă ei sunt neam de răzvrătiţi.


text:
Dar tu tot să le grăieşti cuvintele mele, ori de te vor asculta, ori de nu te vor asculta, fiindcă sunt îndărătnici.


text:
Şi tu, omule, ascultă ceea ce eu îţi grăiesc ţie şi nu fi îndărătnic ca neamul cel îndărătnic. Deschide gura şi mănâncă ceea ce eu îţi voi da.»


text:
Şi-mi zise: «Fiul omului! Mănâncă ceea ce vei găsi dinaintea ta! Mănâncă această carte, apoi du-te şi propovedueşte casei lui Israil!»


text:
Şi-mi zise: «Fiul omului! Pântecele tău să mănânce şi lăuntrul tău să se umple de cartea aceasta pe care ţi-o dau!» Şi eu am mâncat-o şi era în gura mea atât de dulce ca mierea.


text:
Fiindcă nu eşti trimis la un popor strein, cu limbă neînţeleasă şi cu grai de nepriceput, ci către casa lui Israil,


text:
Şi nici la popoare multe cu limbă neînţeleasă şi cu grai nepriceput, ale căror cuvinte nu le-ai pricepe, dar de te-aş trimite la ele, tot te-ar putea pricepe.


text:
Şi casa lui Israil nu va vrea să te asculte, fiindcă pe mine nu vor să mă asculte, căci întreagă casa lui Israil are fruntea încruntată şi inima împietrită.


text:
Ca diamantul, mai tare decât stânca, aşa voi împietri fruntea ta! Nu te teme şi în faţa lor nu te înspăimânta, căci neam de răzvrătiţi sunt ei!»


text:
Şi-mi mai zise: «Fiul omului! Prinde cu inima şi ascultă cu urechile tale, toate cuvintele pe care ţi le voi grăi.


text:
Hai, du-te în robie, lângă feciorii poporului tău, şi le grăieşte şi le propovedueşte: «Iată ce zice Domnul Dumnezeu… ori de te vor asculta, ori de nu te vor asculta».


text:
Atunci m’a ridicat Duhul şi am auzit la spatele meu un huruit mare ca de cutremur, când slava Domnului s’a înălţat din locul ei:


text:
Şi Duhul mă ridică şi mă duse în zbuciumul duhului meu, în vreme ce mâna Domnului apăsa din greu peste mine.


text:
Şi am ajuns la cei duşi în robie din Tel-Aviv, care sălăşluiau pe fluviul Chebar, unde le era sălaşul, şi am zăbovit acolo şapte zile înmărmurit.


text:
«Fiul omului! Iată, te-am pus strajă peste casa lui Israil! Ascultă deci cuvântul care va ieşi din gura mea şi-l propovedueşte din partea mea!


text:
Când voi osândi pe cel fără de lege şi-i voi zice: «Vei muri!» şi tu nu-l vei povăţui şi nu-i vei grăi, ca să abaţi pe păcătos din calea lui cea păcătoasă, ca să scape cu viaţă, şi păcătosul va muri în păcatul lui, eu voi cere sângele lui din mâna ta.


text:
Dar dacă tu vei sfătui pe cel păcătos şi nu se va pocăi de păcatul lui şi de viaţa lui păcătoasă nu se va lăsa, el va muri în păcatul lui, iar tu ţi-ai mântuit sufletul tău.


text:
Tot aşa, când un om drept se va abate de la calea lui cea dreaptă şi va săvârşi un păcat, eu, atunci, îi voi pune înainte o piatră de poticneală şi el va muri. Şi fiindcă tu nu i-ai dat învăţătura, el va muri în păcatul lui şi toate faptele bune pe care le-a făcut nu vor mai fi pomenite, iar eu voi cere sângele lui din mâna ta.


text:
Şi iarăşi, dacă vei povăţui pe cel drept să nu păcătuiască şi el nu va păcătui, atunci el va fi viu, iar tu care l-ai povăţuit îţi vei mântui sufletul.»


text:
Şi iarăşi a fost mâna Domnului peste mine şi mi-a zis: «Scoală şi ieşi la câmp, căci acolo îţi voi grăi!»


text:
Şi m’am sculat şi am pornit la câmp, dar iată că acolo era slava Domnului, care mi se descoperise la fluviul Chebar. Şi am căzut cu faţa la pământ.


text:
Şi Duhul intră în mine şi mă sculă în picioare. Şi-mi grăi şi-mi zise: «Du-te şi te închide în casa ta!


text:
Şi-ţi voi lipi limba de cerul gurii, ca să rămâi mut şi să nu le mai fii aspru propoveduitor, fiindcă ei sunt neam de răzvrătiţi.


text:
Iar când îţi voi grăi, îţi voi deschide gura ca să le spui: «Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu! Cine va vrea să mă auză, auză-mă, şi cine nu va vrea să mă auză, să nu mă auză, fiindcă ei sunt neam iabraş.»


text:
Împresoară-o, clădeşte un val împotriva ei, ridică meterezuri, aşează oştire împotriva ei şi berbeci de jur-împrejur.


text:
Apoi ia-ţi o sobă de fier şi pune-o ca un zid de fier între tine şi cetate, şi îndreaptă-te cu faţa spre ea, ca să fie cetatea împresurată şi tu cel care o împresori. Acesta să fie semn pentru neamul lui Israil.


text:
Şi culcă-te pe stânga, şi pe stânga pune păcatul casei lui Israil, şi poartă păcatul lor atâtea zile cât vei sta culcat pe ea,


text:
Fiindcă eu îţi voi măsura ţie, după anii păcatelor lor: o sută nouăzeci de zile, atâtea va trebui să porţi păcatul casei lui Israil.


text:
Şi după ce le vei fi sfârşit, întoarce-te a doua oară pe dreapta şi poartă păcatul casei lui Iuda patruzeci de zile, câte o zi de fiecare an.


text:
Şi să-ţi îndrepţi faţa spre Ierusalimul cel împresurat, şi cu mâna întinsă să profeţeşti împotriva lui.


text:
Şi te voi lega cu funii, ca să nu te mai întorci de pe o parte pe alta, până când nu se vor sfârşi zilele de împresurare.


text:
Pentru aceasta, ia-ţi grâu, orz, bob, linte, mei şi măzăriche şi pune-le într’un vas, şi-ţi fă pâine pentru câte zile vei sta pe partea aceea – trei sute nouăzeci de zile – ca să ai ce mânca.


text:
Şi de mâncat să mănânci turtele cele de orz pe care să le coci, sub ochii lor, în spuză făcută din necurăţie omenească.


text:
Şi să le mai spui: «Întocmai aşa vor mânca fiii lui Israil pâine spurcată printre noroadele printre care eu îi voi goni!»


text:
Atunci eu am răspuns: «O, Doamne! Sufletul meu nu s’a spurcat niciodată, iar hoit şi dobitoc sfâşiat nici n’am mâncat din tinereţile mele şi până acum şi nici carne spurcată n’a intrat în gura mea.»


text:
Dar Domnul îmi zise: «Vezi! îngăduit să-ţi fie gunoiul de vită în loc de necurăţia omenească, şi deasupra lui să coci tu pâinea ta!


text:
Şi mi-a mai spus: «Omule, iată, eu trimite-voi foamete în Ierusalim şi locuitorii, plini de spaimă, vor mânca pâinea cu cântarul şi, îngroziţi, vor bea apa cu măsură,


text:
Ca să pătimească ei de foame şi de sete, să se îngrozească unii de alţii şi din pricina păcatelor lor să se prăpădească.»


text:
«Şi tu, fiul omului, ia o sabie ascuţită, pe care s’o întrebuinţezi ca briciul de ras, cu care să-ţi razi părul capului şi barba; apoi ia un cântar şi împarte părul tăiat.


text:
O treime arde-o pe foc, în mijlocul cetăţii, când se vor sfârşi zilele de împresurare, apoi ia o altă treime şi bate-o cu sabia de jur-împrejurul cetăţii, iar cealaltă treime s’o împrăştii în vânt, şi eu voi scoate sabia în urma ei.


text:
Apoi vreo câteva fire pe oare să le arunci în mijlocul focului şi să le arzi. De acolo va ieşi foc pentru toată casa lui Israil.


text:
Aşa zice Domnul Dumnezeu: «Acesta este Ierusalimul! Pe el îl voi împrăştia în mijlocul popoarelor păgâne şi-l voi înconjura cu ţări,


text:
Fiindcă s’a împotrivit îndreptărilor mele şi orânduirilor mele, şi locuitorii au ajuns mult mai nelegiuiţi decât păgânii, mai mult decât ţările învecinate: îndreptările mele le-au dispreţuit şi în orânduirile mele n’au vrut să umble.


text:
De aceea aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Fiindcă aţi ajuns mai protivnici decât păgânii, megieşii voştri, şi în orânduirile mele nu umblaţi şi îndreptările mele nu le făptuiţi, şi nici măcar nu vă purtaţi după datinele păgânilor cu care vă învecinaţi,


text:
De aceea aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Iată şi eu voi fi împotriva ta şi voi adeveri în mijlocul tău şi în văzul păgânilor dreptatea mea.


text:
Şi din pricina închinării tale la idoli, îţi voi pricinui ceea ce nu ţi-am pricinuit şi nu-ţi voi mai pricinui vreodată:


text:
Părinţii vor mânca pe fiii lor înlăuntrul tău şi fiii vor mânca pe părinţi, şi te voi judeca aspru şi ceea ce va mai fi rămas din tine, voi împrăştia în toate vânturile.


text:
De aceea, viu sunt eu», – zice Domnul Dumnezeu, – «din pricină că tu ai pângărit templul meu, cu toţi idolii tăi şi cu toată închinarea la grozăviile tale, de aceea şi eu te voi arunca şi ochii mei nu se vor mai milostivi de tine şi nici eu nu te voi mai cruţa.


text:
O treime din tine să moară de ciumă şi să se sfârşească de foame în mijlocul tău, o treime să cadă de sabie în jurul tău, şi cealaltă treime o voi împrăştia în toate vânturile, iar în urma lor voi scoate sabia.


text:
Aşa se va sfârşi urgia mea şi-mi voi potoli mânia mea şi mă voi răzbuna, ca să ştii că eu, Domnul, am grăit aşa întru râvna mea, când mi-am potolit mânia mea într’înşii.


text:
Şi te voi preface în morman de dărâmături, spre bătaia de joc a păgânilor, vecinii tăi, şi a oricărui drumeţ.


text:
Şi vei ajunge de batjocură şi de râs, de pomină şi de uluială, pentru păgânii cu care te învecinezi tu, când voi adeveri judecata mea faţă de tine, întru aprinderea mâniei mele, cu aspre pedepse, – căci eu Domnul am grăit acestea, –


text:
Când voi trimite împotriva ta săgeţile cele cumplite ale foametei, care vor face prăpăd – săgeţi pe care le voi trimite, ca să vă prăpădească şi ca mai vârtos foametea să bântue la voi – şi vă voi lipsi de orişice sprijin de pâine.


text:
Atunci voi trimite împotriva ta foametea şi fiarele cumplite te vor lăsa fără copii, şi ciumă şi sânge se vor abate peste tine şi sabie voi aduce împotriva ta. Eu, Domnul, am grăit acestea!»


text:
Şi le spune: «Munţi ai lui Israil, ascultaţi cuvântul Domnului Dumnezeu! Iată ce rosteşte Domnul Dumnezeu împotriva munţilor, a dealurilor, a luncilor şi a văilor: «Aduce-voi împotriva voastră sabie şi voi nimici plaiurile voastre;


text:
Jertfelnicele voastre vor fi pustiite şi columnele închinate soarelui vor fi sfărâmate şi pe ucişii voştri îi voi arunca în faţa idolilor voştri,


text:
Şi hoiturile fiilor lui Israil le voi pune dinaintea idolilor voştri şi ciolanele lor le voi împrăştia împrejurul jertfelnicelor voastre.


text:
În toate aşezările voastre, cetăţile voastre vor fi dărâmate, dealurile voastre cu jertfelnice fără umbră de om, şi într’adevăr jertfelnicele voastre vor fi dărâmate şi pustiite şi idolii voştri sfărâmaţi şi nimiciţi şi columnele închinate soarelui sfărâmate, deci: lucrurile mâinilor voastre vor fi prăpădite!


text:
Şi dacă vă voi lăsa o rămăşiţă de mântuiţi din ascuţişul săbiei, printre păgâni, în ţările cărora voi veţi fi împrăştiaţi,


text:
Şi cei mântuiţi îşi vor aduce aminte de mine, printre neamurile unde i-am dus robi, atunci când le voi zdrobi inima cea desfrânată, ce s’a răzleţit de mine, şi ochii lor cei desfrânaţi după idolii lor, se vor scârbi de ei înşişi, din pricina fărădelegilor pe (are le-au săvârşit, şi a tuturor grozăviilor lor,


text:
Atunci vor cunoaşte că eu sunt Domnul şi n’am grăit zadarnic că le voi pricinui această nenorocire.»


text:
Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Bate din palme şi bate din picioare şi spune: O! Pentru toate cumplitele ticăloşii ale casei lui Israil, să cadă de sabie, de foamete şi de ciumă:


text:
Cel de departe să moară de ciumă, cel de aproape să cadă de sabie, iar cel ce a mai rămas şi va fi scăpat să moară de foame, şi aşa îmi voi fi potolit mânia mea într’înşii.


text:
Şi într’acest chip să cunoască ei că eu sunt Domnul, când morţii lor vor zăcea în mijlocul idolilor lor, împrejurul jertfelnicelor lor pe orice colină înaltă, pe orişice pisc de munte şi sub orişice copac verde şi sub orişice stejar frunzos, pe orişiunde au adus ei jertfă cu miros de bună mireazmă pentru toţi idolii lor.


text:
Şi-mi voi întinde mâna mea împotriva lor şi toată ţara o voi preface în pustietate şi în loc neumblat până la Ribla, în toate sălaşurile lor, ca să ştie ei că eu sunt Domnul.»


text:
«Şi tu, fiul omului, spune: «Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu către pământul lui Israil: «Vine sfârşitul! Sfârşitul vine pentru cele patru laturi ale pământului!


text:
Şi acum vine sfârşitul pentru tine şi voi slobozi mânia mea împotriva ta, şi te voi judeca după faptele tale şi voi grămădi peste tine toate urîciunile tale,


text:
Aşa încât ochiul meu să nu mai fie îndurător şi eu să nu te mai cruţ, ci îţi voi răsplăti după faptele tale, ca să se vadă că ticăloşiile tale sunt în mijlocul tău şi să cunoaşteţi că eu sunt Domnul.»


text:
Sfârşitul vine, locuitor al ţării! Vine cununa, ziua răzmiriţei războiului se apropie şi nu chiotele pe munţi!


text:
Şi acum îmi voi răsturna mânia mea peste tine şi iuţimea mea voi vărsa-o toată peste tine şi te voi judeca după faptele tale şi voi prăvăli peste tine toate ticăloşiile tale,


text:
Şi ochiul meu nu se va mai îndura de tine şi nu te voi mai cruţa, ci îţi voi răsplăti după ticăloşiile tale, care se săvârşesc în mijlocul tău, ca să cunoşti că eu sunt Domnul care loveşte.


text:
Silnicia creşte, ca să se facă toiagul fărădelegii. Dar nu va rămânea nimic şi nici din mulţimea lor, şi nici din zarva lor şi nu vor avea nici o strălucire!


text:
Vremea vine! Ziua este aproape! Cumpărătorul să nu se bucure şi vânzătorul să nu se întristeze, căci urgia va veni peste toată mulţimea,


text:
Iar vânzătorul nu va mai ajunge stăpân pe lucrul vândut, chiar de ar mai fi în viaţă, căci profeţia este împotriva întregii mulţimi care nu va veni înapoi si omul nu-şi va întemeia viaţa pe fărădelege.


text:
Sunaţi mereu din trâmbiţă şi pregătiţi tot, dar nimeni nu va porni la luptă, fiindcă mâna mea este împotriva întregii mulţimi:


text:
Sabia afară şi foametea îulăuntru. Cel care va fi în ţarină de sabie va muri, iar cel din cetate se va sfârşi de foame şi de ciumă.


text:
Şi dacă s’ar întâmpla să scape câţiva fugari dintre ei şi de s’ar ascunde în văgăuni ca porumbeii, vor muri cu toţii, fiecare pentru fărădelegea lui.


text:
Încinge-se-vor atunci cu sac şi spaima îi va cuprinde, feţele tuturor se vor ruşina şi capetele vor fi pleşuve;


text:
Argintul lor îl vor arunca în drum şi aurul lor va fi spurcăciune, fiindcă argintul lor şi aurul lor nu-i vor putea mântui în ziua urgiei Domnului. Cu aur şi argint nu se vor sătura şi pântecele lor nu şi-l vor umplea, deoarece le-au fost pricina căderii în păcat.


text:
Scumpeturile cu care se găteau, făcute tot de aici, i-au dus la trufie şi statuile idolilor lor, adică grozăviile lor care erau tot de aur şi de argint, le vor preface în spurcăciune.


text:
Şi le voi da pradă în mâinile străinilor şi jaf în mâinile celor nelegiuiţi ai lumii ca să le pângărească.


text:
Şi îmi voi întoarce faţa mea şi ei vor pângări odoarele mele şi vor intra înlăuntru tâlharii şi le vor întina.


text:
Şi voi aduce pe cele mai cumplite neamuri, care vor pune mâna pe casele lor şi vor curma trufia celor puternici şi vor pângări sfintele lor locaşuri.


text:
Nenorocire peste nenorocire va veni şi spaimă peste spaimă, şi vor cere vedenie de la prooroc şi preotul nu va avea la îndemână legea şi sfatul va pieri din gura celor bătrâni.


text:
Regele va fi cuprins de jale şi voevodul va fi cuprins de uluire şi mâinile poporului ţării vor încremeni. Şi le voi plăti după felul vieţii lor şi după năravurile lor îi voi judeca eu, ca să cunoască ei că eu sunt Domnul.»


text:
Iar în anul al şaselea, în ziua a cincea din luna a şasea, pe când stăteam în casa mea, iar bătrânii lui Iuda stăteau şi ei în faţa mea, mâna Domnului Dumnezeu căzu peste mine.


text:
Şi când m’am uitat, iată că era un chip ca de om, şi de la şolduri în jos pare că era foc şi de la şolduri în sus o puternică lumină ca electrul.


text:
Şi a întins ceva ca mâna şi m’a apucat de şuviţele capului şi Duhul m’a ridicat între cer şi pământ, şi m’a dus la Ierusalim în vedenii dumnezeeşti, dinaintea porţii celei dinlăuntru, îndreptată spre miază-noapte, unde era sălaşul idolului geloziei, care stârneşte gelozia.


text:
Şi-mi zise: «Fiul omului! Caută cu ochii spre miază-noapte!» Şi când am ridicat ochii spre miază-noapte, iată că la miază-noapte de uşa jertfelnicului, chiar la intrare, se afla idolul geloziei.


text:
Şi mai adaogă: «Fiul omului! Nu vezi tu oare ce săvârşesc ei aici? Mari ticăloşii… pe care casa lui Israil le săvârşeşte, ca să mă depărtez de sfântul meu locaş. Dar vei vedea încă şi alte ticăloşii mai mari.»


text:
Şi-mi spuse: «Fiul omului! Străpunge zidul!» Şi am început să străpung zidul, dar iată că dădui de o uşă.


text:
Şi am intrat şi am văzut şi iată tot felul de chipuri de târîtoare, de dobitoace, de spurcăciuni şi toţi idolii casei lui Israil, zugrăviţi de jur-împrejur pe pereţi,


text:
Precum şi şaptezeci de inşi dintre bătrânii poporului casei lui Israil, în mijloc cu Iaazania, fiul lui Şafan, stând in faţa chipurilor, fiecare cu căţuia în mână, în timp ce mireazma fumului de tămâie se ridica în sus.


text:
Şi-mi mai spuse: «Fiul omului! Vezi tu ceea ce fac bătrânii casei lui Israil în beznă şi cum tămâiază fiecare câte un chip, şi cugetă: «Domnul nu ne vede, părăsit-a Domnul ţara sa!»


text:
Apoi m’a dus dinaintea uşii templului Domnului, care dă spre miazănoapte, şi ce să vezi?… Acolo erau femei, care stăteau şi boceau pe Tamuz.


text:
În sfârşit, mă duse în curtea cea dinlăuntru a templului. Şi ce să vezi? La uşa templului Domnului, între pridvor şi jertfelnic, erau ca la douăzeci şi cinci de oameni, cu spatele spre templu şi cu feţele întoarse spre răsărit, şi se închinau spre răsărit, la soare.


text:
Şi iarăşi îmi spuse: «Vezi, fiul omului? Sunt oare puţin lucru pentru casa lui Iuda ticăloşiile pe care ei le săvârşesc aici, şi când ei au umplut pământul cu silnicie şi stârnesc mereu urgia mea? Ba mai mult, ei fac să se sue la mine duhoarea jertfelor lor!


text:
Dar şi eu mă voi purta cu mânie: ochiul meu nu va mai fi milostiv şi nu-i voi mai cruţa, şi când vor striga din răsputeri la urechile mele, nu-i voi auzi!»


text:
Şi el se puse să strige cu mare glas la urechile mele astfel: «Se apropie pedeapsa cetăţii, şi fiecare să aibă în mână unealta, nimicitoare!»


text:
Şi îndată veniră şase bărbaţi de la poarta cea de sus, care dă spre miazănoapte, fiecare cu unealta sa nimicitoare în mână, iar în mijlocul lor se afla un bărbat înveşmântat în veşmânt de in, cu o călimară la brâu. Şi cum veneau, se opriră lângă jertfelnicul cel de aramă.


text:
Atunci slava Domnului se ridică de pe heruvimul pe care şezuse şi se îndreptă spre pragul templului. Şi Domnul strigă pe bărbatul cel îmbrăcat în veşmânt de in, care avea călimară la brâu.


text:
Şi-i porunci: «Treci prin mijlocul cetăţii, prin Ierusalim, şi însemnează cu slova «Tau» pe frunte pe oamenii care suspină şi se văietă de toate ticăloşiile, care se săvârşesc în mijlocul lor!»


text:
Iar celorlalţi le-a poruncit: «Străbateţi cetatea în urma lui şi ucideţi! Ochii voştri să nu se îndure şi să nu cruţe.


text:
Omorîţi cu desăvârşire pe bătrâni, tineri, fecioare, copii şi femei, iar de orişicine va fi însemnat cu slova «Tau» să nu vă apropiaţi! Dar începeţi cu templul meu!» Şi începură chiar cu bătrânii, care se aflau în faţa templului.


text:
Apoi le-a grăit: «Spurcaţi templul şi umpleţi curţile cu oameni morţi, apoi ieşiţi!» Şi ei ieşiră şi începură să omoare în cetate.


text:
Şi fiindcă tot omorau şi rămăsei numai eu, căzui cu faţa la pământ şi începui să strig: «O, Doamne Dumnezeule! Vrei tu oare să nimiceşti tot ceea ce a mai rămas în Israil, răvărsându-ţi urgia ta împotriva Ierusalimului?»


text:
Dar el mi-a răspuns: «Păcatul casei lui Israil şi al lui Iuda este afară din cale de mare, şi ţara este plină de vărsări de sânge şi cetatea geme de silnicie, ba ei chiar îşi zic: «Domnul a lăsat ţara în părăsire şi Domnul nu vede!»


text:
«De aceea şi ochiul meu nu se va uita îndurător şi nu-i voi mai cruţa, ci fapta lor le-o voi întoarce în capul lor!»


text:
Şi ce să mai vezi? Omul cel înveşmântat în veşmânt de in, cu călimara la brâu, aducea răspuns: «Am făcut precum mi-ai poruncit!»


text:
Şi cum mă uitam, iată cape bolta cerului care se sprijinea pe capetele heruvimilor, se vedea deasupra lor ceva ca o piatră de safir, care era la privire ca un tron.


text:
Apoi se îndreptă cu vorba către bărbatul cel înveşmântat în veşminte de in şi-i spuse: «Intră între roate sub heruvim şi ia un pumn de cărbuni aprinşi din locul dintre heruvimi şi împrăştie-i deasupra cetăţii!» Şi a intrat în văzul meu.


text:
În vremea aceasta, când a intrat bărbatul, heruvimii stăteau în partea dinspre miază-zi a templului şi un nour umplea curtea cea dinlăuntru.


text:
Atunci slava Domnului se ridică de pe heruvimi şi se îndreptă spre pragul templului, şi templul se umplu de nour şi curtea se umplu de strălucirea slavei Domnului.


text:
Şi fâsâitul aripilor heruvimilor se putea auzi până în curtea cea de dinafară, întocmai ca vocea Celui Atotputernic, când el grăieşte.


text:
Şi când i-a poruncit bărbatului celui înveşmântat în veşminte de in: «Adu foc dintre roate, dintre heruvimi», s’a dus şi s’a oprit lângă o roată.


text:
Atunci un heruvim a întins mâna dintre heruvimi spre focul cel ce era între heruvimi şi a luat foc şi l-a pus în pumnul bărbatului celui înveşmântat în veşmânt de in. Şi acela l-a luat şi a ieşit de acolo.


text:
Şi când mă tot uitam, iată că lângă heruvimi se aflau patru roţi, câte o roată lângă fiecare heruvim, iar coloarea roţilor era ca strălucirea pietrei de Tarşiş.


text:
Când ele porneau, se îndreptau în patru părţi şi nu se întorceau în mersul lor, ci în partea spre care se îndrepta cea de dinainte porneau după ea, şi în mersul lor nu se întorceau.


text:
Întreg trupul lor, spatele, mâinile şi aripile şi roatele – adică cele patru roate-erau pline de jur-împrejur de ochi.


text:
Şi fiecare avea patru chipuri: una avea chip de taur, a doua chip de om, a treia chip de leu şi a patra chip de vultur.


text:
Şi când porneau heruvimii, porneau şi roatele de lângă ei, şi când îşi ridicau heruvimii aripile să zboare de pe pământ, roatele nu se întorceau de lângă ei.


text:
Când stăteau ei, stăteau şi ele, şi când se înălţau ei, se înălţau şi ele, fiindcă Duhul fiarei era în ele.


text:
Şi heruvimii îşi ridicară aripile lor şi, când plecară, se înălţară de pe pământ în văzul meu împreună cu roatele şi se opriră dinaintea uşii de la răsărit a templului, în vreme ce slava Domnului era deasupra lor.


text:
Aceasta a fost fiara pe care am văzut-o dedesubtul Dumnezeului Iui Israil, la fluviul Chebar, şi acum ştiu că au fost heruvimi.


text:
Fiecare avea câte patru chipuri, fiecare avea câte patru aripi, şi sub aripi chip de mâini omeneşti.


text:
Cât despre înfăţişarea chipurilor lor, ele erau chipurile pe care le văzusem la fluviul Chebar. Aveau aceeaşi înfăţişare. Erau chiar ele! Şi fiecare mergea întins înainte.


text:
Apoi mă ridică din nou Duhul şi mă duse la poarta cea de la răsăritul templului, poartă care dă spre răsărit. Şi iată că dinaintea porţii erau douăzeci şi cinci de oameni, iar în mijlocul lor zării pe Iaazania, fiul lui Azur, şi pe Pelatia, fiul lui Benaia, voevozii poporului.


text:
Şi îndată s’a pogorît peste mine Duhul Domnului şi mi-a zis: «Spune! Aşa zice Domnul: «Într’acest chip grăiţi voi cei din casa lui Israil şi eu cunosc ceea ce urzeşte duhul vostru.


text:
Pentru aceasta aşa zice Domnul Dumnezeu: «Ucişii pe care i-aţi pus într’însa sunt carnea, iar ea este căldarea, şi eu vă voi scoate dintr’însa.


text:
Şi veţi cădea în ascuţişul săbiei, şi vă voi judeca în cuprinsul lui Israil, ca să ştiţi că eu sunt Domnul.


text:
Ea, cetatea, nu vă va mai fi cazan şi nici voi nu veţi mai fi carne într’însa, ci vă voi judeca în cuprinsul lui Israil,


text:
Ca să cunoaşteţi că eu sunt Domnul şi că n’aţi umblat după orânduirile mele, şi de datinele mele nici nu v’a păsat, ci v’aţi călăuzit de datinele păgânilor învecinaţi cu voi!»


text:
Şi pe când eu prooroceam, muri Pelatia, fiul lui Benaia. Atunci căzui cu faţa la pământ şi cu glas mare strigai şi zisei: «O, Doamne Dumnezeule! Vei nimici pe de-a’ntregul şi ceea ce a mai rămas din Israil?»


text:
«Fiul omului! Despre fraţii tăi, despre fraţii tăi, tovarăşii tăi de surghiun, şi despre întreaga casă a lui Israil, rostesc locuitorii Ierusalimului: «Ei stau răzleţi de Domnul, fiindcă nouă ne-a dat el ţara aceasta în stăpânire!»


text:
Deci spune-le: «Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Cu toate că i-am răzleţit printre păgâni şi i-am împrăştiat în împărăţii, le voi mai fi pentru o bucată de vreme locaş sfânt, în ţările în care s’au dus».


text:
Şi mai spune-le: «Aşa zice Domnul Dumnezeu: «După aceea vă voi aduna dintre noroade şi vă voi strânge din ţările în care v’am împrăştiat şi vă voi da iarăşi pământul lui Israil.


text:
Atunci le voi dărui un singur gând şi duh nou voi pune înlăuntrul lor, şi voi îndepărta din trupul lor inima cea de piatră şi le voi da inimă de carne,


text:
Ca să umble în poruncile mele şi orânduirile mele să le păzească şi să le împlinească; şi ei să-mi fie poporul meu, iar eu: Dumnezeul lor!


text:
Iar celor a căror inimă umblă după idolii lor şi după ticăloşiile lor, faptele lor le voi răsturna în capul lor», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
Apoi heruvimii îşi ridicară aripile şi roatele porniră cu ei, în vreme ce slava lui Dumnezeu era deasupra capetelor lor.


text:
Şi slava Domnului porni de dinaintea porţii de la răsărit şi se opri pe muntele de la răsăritul cetăţii.


text:
Dar Duhul mă ridică şi mă duse în Caldeea, lângă robime, cu vedeniile Duhului lui Dumnezeu. Şi vedenia pe care o avui pieri din faţa mea.


text:
«Fiul omului! Tu locueşti în mijlocul unui neam îndărătnic: ochi au ca să vază, dar nu văd, şi urechi ca să auză, dar nu aud, de vreme ce sunt neam îndărătnic.


text:
Şi tu, fiul omului, găteşte-te în ochii lor de pribegie şi pleacă în pribegie ziua, în văzul lor, şi pribegeşte în văzul lor dintr’un loc într’altul, poate că li se vor deschide ochii, fiindcă sunt îndărătnici de neam.


text:
Încarcă pe umăr în ochii lor şi intră în beznă; acopere-ţi faţa ca să nu vezi pământul, căci vei fi semn minunat pentru neamul lui Israil!»


text:
Şi am făcut întocmai precum îmi poruncise Domnul: scosei povara de drum ziua, ca pe o povară de robie, iar seara am făcut cu mâna o gaură în zid, prin care am ieşit în beznă şi în văzul lor am încărcat-o pe umăr.


text:
Ci spune-le: «Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu! Această proorocire este pentru voevodul cel din Ierusalim şi pentru tot neamul lui Israil care se află într’însul!»


text:
Şi răspunde-le: «Eu sunt pentru voi un semn minunat şi întocmai ceea ce am făcut, aceea vi se va întâmpla şi vouă: Veţi porni în robie!


text:
Şi voevodul care este într’însul îşi va pune pe umăr povara de drum şi va ieşi prin zid pe întuneric şi, ca să iasă, îi vor face o gaură. El îşi va acoperi faţa ca să nu vază pământul cu ochii.


text:
Pentru aceasta, îi voi întinde laţul meu şi se va prinde în cursa mea, şi-l voi duce în Babilon, în ţara Caldeilor, pe care nu o va vedea şi în care va şi muri,


text:
Iar toată curtea lui, toţi dregătorii lui, toată oştirea lui, îi voi împrăştia în cele patru vânturi şi voi scoate sabia în urma lor.


text:
Şi aşa să ştie ei, că eu sunt Domnul, când îi voi împrăştia printre popoare şi-i voi răspândi prin împărăţii.


text:
Cu toate acestea voi lăsa vreo câţiva, care vor scăpa de sabie, de foamete şi de ciumă, ca să-şi povestească ei, printre neamurile la care vor ajunge, toate ticăloşiile lor, şi să ştie şi ele că eu sunt Domnul.»


text:
Şi spune poporului ţării: «Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu despre locuitorii Ierusalimului din pământul lui Israil: «Pâinea voastră s’o mâncaţi cu spaimă şi apa s’o beţi cu groază, fiindcă ţara va fi pustiită şi va rămânea fără tot ce cuprinde într’însa, din pricina silniciei locuitorilor ei:


text:
Oraşele ei pline de locuitori vor fi pustiite, iar pământul va ajunge o pustietate, ca să cunoaşteţi că eu sunt Domnul».


text:
«Fiul omului! Ce însemnează pilda aceea care se zice la voi, în ţara lui Israil: «Cu cât se lungeşte vremea, cu atât vedenia piere!»


text:
Dar tu spune-le: «Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu! Voi pune capăt pildei acesteia, ca nimeni să n’o mai spună în Israil! Ci mai cu deadinsul spune-le: «Vremea se apropie şi orice vedenie se împlineşte!»


text:
Fiindcă eu, Domnul, când grăiesc un cuvânt, îl grăiesc şi îl şi adeveresc şi nu-l mai amân, ci tu, neam îndărătnic, în zilele tale am grăit cuvântul şi tot acum îl voi şi adeveri», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
«Fiul omului! Iată ce cugetă neamul lui Israil: «Vedenia pe care a văzut-o el se va împlini după multă vreme, fiindcă a fost proorocită pentru vreme îndepărtată!»


text:
De aceea lămureşte-i: «Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu! Toate cuvintele mele pe care le grăiesc, nu va fi amânată a lor împlinire, caci ceea ce eu grăiesc, eu şi adeveresc», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
«Fiul omului! Prooroceşte împotriva proorocilor lui Israil, care proorocesc după îndemnul inimii lor, şi le spune: «Ascultaţi cuvântul Domnului!


text:
Aşa grăieşte Domnul Dumnezeu: «Vai de proorocii cei nebuni, care se călăuzesc de duhul lor, fără să vadă nimic!


text:
Nu se aţin la spărturi şi nu întăresc cu zid casa lui Israil, ca ea să ţină piept în luptă, în ziua Domnului.


text:
Văzut-au vedenii deşarte şi proorocii mincinoase, cei care zic: «Aşa rosteşte Domnul», fără ca el să-i fi trimis şi ca ei să poată avea nădejde în adeverirea cuvântului.


text:
Deci voi vedeţi vedenii deşarte şi profeţiţi profeţii mincinoase ori de câte ori ziceţi: «Aşa rosteşte Domnul», fără ca eu să fi rostit nimic!»


text:
De aceea aşa zice Domnul Dumnezeu: «Fiindcă voi grăiţi vorbe deşarte şi vedeţi minciuna, iată că sunt împotriva voastră», – zice Domnul, –


text:
«Şi voi întinde mâna mea împotriva proorocilor care văd lucruri deşarte şi a acelor care proorocesc minciună: în obştia poporului meu să nu intre şi în cartea neamului lui Israil să nu fie înscrişi, în ţara lui Israil să nu intre, ca să ştie că eu sunt Domnul!


text:
Fiindcă şi fiindcă ei înşală norodul meu şi-i făgăduesc «pace» când nu e pace, şi când fac un perete, îl tencuesc cu tencuială.


text:
Dar spune zidarilor că zidul va cădea, că va veni un puhoi de ploaie, că va cădea grindină, că o viforniţă va sufla vijelios,


text:
Şi când în sfârşit se va prăvăli zidul, atunci nu vă va întreba oricine: «Unde este tencuiala cu care aţi tencuit?»


text:
Pentru aceasta, aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Stârni-voi, întru urgia mea furtună vijelioasă şi întru iuţimea mea ploaie potopitoare şi grindină va cădea în furia mea,


text:
Şi voi prăvăli zidul pe care cu tencuială l-aţi tencuit şi-l voi trânti la pământ, îi voi dezveli temelia, el va cădea şi între dărâmăturile lui vă veţi găsi pieirea, ca să ştiţi că eu sunt Domnul.


text:
Şi-mi voi vărsa mânia împotriva zidului şi împotriva zidarilor care cu tencuială l-au tencuit şi pe drept vi se va spune: «Unde-i zidul şi unde-s zidarii?»,


text:
Adică proorocii lui Israil, care prooroceau şi vedeau pentru Ierusalim vedenii de mântuire, când nu era mântuire», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
«Şi tu, fiul omului, întoarce-te cu faţa la fiicele norodului meu, care proorocesc după capul lor şi prooroceşte împotriva lor.


text:
Şi le spune: «Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu! Vai de cei care fac legători pentru încheieturile mâinilor şi văluri pentru orice cap şi orice stat de om, ca să prindă suflete. Vrere-aţi să omorîţi suflete pentru poporul meu, şi pentru voi să le ţineţi cu viaţă?


text:
Voi mă pângăriţi pe mine în poporul meu, pentru un pumn de orz şi pentru un codru de pâine, omorînd suflete care nu se cuvine să moară, şi ţineţi cu viaţă pe cele care nu se cade să trăiască, momind cu minciuni un norod ascultător la minciună.»


text:
De aceea, aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Iată că eu sunt împotriva legătorilor în care voi prindeţi sufletele ca pe păsări şi le voi da drumul şi le voi smulge din mâinile voastre; şi sufletelor pe care voi le-aţi prins, le voi da drumul.


text:
Şi voi sfâşia vălurile voastre şi voi scăpa norodul meu din mâinile voastre şi nu va mai fi în mâinile voastre, ca să cunoaşteţi voi că eu sunt Domnul.


text:
Voi aţi amărît cu minciună inima celui drept pe care n’am vrut să-l necăjesc şi aţi întărit mâinile celui fără de lege, ca să nu se întoarcă la pocăinţă din calea lui cea rea şi să fie viu,


text:
De aceea voi nu veţi mai vedea deşarte vedenii şi nu veţi mai profeţi, fiindcă voi scăpa norodul meu din mâna voastră, şi atunci veţi şti voi că eu sunt Domnul!»


text:
«Fiul omului! Iată oamenii care şi-au pus pe idolii lor în inima lor şi şi-au aşezat drept în faţă urîciunea fărădelegii lor! Să le mai dau cuvânt să mă întrebe acum şi ei?»


text:
Deci stai de vorbă cu ei şi le spune: «Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Orişicăruia din neamul lui Israil care îşi va închide idolii în inimă şi îşi va pune drept în faţă zminteala fărădelegii, şi se va mai duce şi la prooroc, eu, Domnul, îi voi răspunde în pofida mulţimii idolilor,


text:
Ca să simtă răspunsul la inimă cei din neamul lui Israil. care cu mulţimea idolilor lor s’au depărtat de mine.


text:
De aceea spune casei lui Israil: «Aşa zice Domnul Dumnezeu: «Întoarceţi-vă de la idolii voştri şi faţa voastră de la toate urîciunile lor,


text:
Fiindcă orişicărui om din casa lui Israil, începând cu străinul locuitor în Israil, care se va lepăda de mine şi îşi va pune în loc, în inima sa pe idolii săi şi-şi va pune drept în faţă urîciunea fărădelegii sale şi se va mai duce şi la prooroc ca să mă întrebe pe mine, eu, Domnul, îi voi răspunde.


text:
Şi voi îndrepta faţa mea împotriva omului aceluia şi-î voi face semn minunat şi pildă, ca să-l nimicesc din mijlocul poporului meu, ca voi să ştiţi că eu sunt Domnul.


text:
Dacă vre-un prooroc se va înşela şi va grăi ceva, eu Domnul, am făcut pe acel prooroc să se înşele, şi îmi voi întinde mâna mea împotriva lui şi-l voi nimici din mijlocul poporului meu Israil.


text:
Şi aşa îşi vor ispăşi amândoi păcatul: păcatul celui care întreabă cât şi al proorocului vor fi la fel,


text:
Ca să nu se mai abată casa lui Israil de la mine cu rătăcirea şi să nu se mai spurce cu păcatele lor, ci ei să fie poporul meu şi eu Dumnezeul lor», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
«Fiul omului! Dacă o ţară ar păcătui din necredinţă împotriva mea şi mi-aş întinde mâna împotriva ei şi i-aş zdrobi orice sprijin de pâine, trimiţând foamete, care ar nimici şi oameni şi dobitoace,


text:
Şi într’însa s’ar afla trei oameni: Noe, Daniil şi Iov, numai ei şi-ar mântui sufletul», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
«Dacă aş da drumul în ţară la fiare cumplite, care ar străbate-o, ca să rămână fără locuitori şi ar ajunge pustie, şi din pricina fiarelor nimeni n’ar îndrăzni să treacă de la un capăt la altul,


text:
Şi ar fi numai aceşti trei bărbaţi într’însa, viu sunt eu», – zice Domnul Dumnezeu, – «n’ar scăpa nimeni, nici fii, nici fiice, ci numai ei singuri s’ar mântui, iar ţara ar ajunge pustietate.


text:
Sau dacă aş aduce în ţara aceasta ciumă şi aş zice: «Sabia să treacă printr’însa!» şi va fi să nimicesc dintr’însa oameni şi dobitoace,


text:
Şi ar rămânea numai aceşti trei bărbaţi, viu sunt eu», – zice Domnul Dumnezeu, – «n’ar scăpa nici fii, nici fiice, ci ar scăpa numai ei singuri.


text:
Ori de aş trimite ciumă împotriva ţării acesteia şi aş vărsa urgia mea împotriva ei cu sânge, ca să nimicesc dintr’însa oameni şi dobitoace,


text:
Şi ar fi într’însa numai Noe, Daniil şi Iov, viu sunt eu», – zice Domnul Dumnezeu, – «că ei n’ar scăpa, nici fii şi nici fiice, ci prin dreptatea lor şi-ar mântui numai viaţa lor!»


text:
Dar iată ce zice Domnul Dumnezeu: «Cu toate acestea, dacă voi trimite împotriva Ierusalimului aceste patru plăgi: sabia, foametea, fiarele sălbatice şi ciuma, ca să nimicesc dintr’însul oameni şi dobitoace,


text:
Vor mai rămânea câţiva fugari, care vor ieşi din cetate: fii şi fiice. Şi ei se vor îndrepta spre voi şi când veţi vedea purtarea lor şi faptele lor, vă veţi mângâia de nenorocirea pe care am aruncat-o peste Ierusalim, şi ceea ce eu am adus peste el.


text:
Şi vor fi o mângâiere pentru voi, când veţi vedea purtarea şi faptele lor şi vă veţi încredinţa că nu în zadar le-am pricinuit ceea ce le-am pricinuit», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
«Cu cât este mai de preţ viţa de vie decât oricare alt lemn, curpenul de viţă care creşte printre copacii pădurii?


text:
Oare lemnul ei se poate întrebuinţa la vre-un lucru? Sau e bun de făcut cuie de atârnat ceva într’însele?


text:
Dar dacă se pune pe foc şi cele două capete ard, şi mijlocul arde şi el, mai este bun apoi de vre-o treabă?


text:
Şi dacă atunci când era întreg nu era bun de treabă, cu atât mai vârtos acum, când l-a ars şi l-a mistuit focul, va mai fi el bun de ceva?»


text:
De aceea, aşa zice Domnul Dumnezeu: «După cum viţa de vie dintre lemnele pădurii o pun pe foc să ardă, aşa voi face şi cu locuitorii Ierusalimului.


text:
Şi îmi voi îndrepta faţa mea împotriva lor şi, cu toate că au scăpat din foc, focul îi va mistui, ca să ştie ei că eu sunt Domnul, când îmi voi îndrepta faţa mea spre ei,


text:
Şi-i spune: «Aşa rosteşte Domnul către Ierusalim! Obârşia şi patria ta este ţara Canaanului: tatăl tău a fost amorit şi maică-ta hetită.


text:
Dar naşterea ta cum a fost? În ziua naşterii tale nu ţi s’a tăiat buricul şi în apă n’ai fost scăldată ca să fii curată, cu sare n’ai fost frecată şi cu scutece n’ai fost înfăşată!


text:
Ochiul nimănui nu avu grijă de tine, ca să-ţi facă vre-una din aceste îngrijiri din milă către tine, ci ai fost zvârlită pe câmp cu scârbă, în ziua naşterii tale.


text:
Dar când am trecut pe lângă tine şi te-am văzut cum te zbăteai în sânge, ţi-am zis: «În sângele tău rămâi cu zile, cu zile să rămâi în sângele tău,


text:
Şi înmulţeşte-te ca florile de pe câmp!» Şi te-ai înmulţit, ai crescut şi te-ai făcut mare, sânii tăi crescură şi părul ţi se făcu mare, şi erai goală, de tot goală.


text:
Şi când am mai trecut pe acolo şi te-am văzut, iată că-ţi venise vremea dragostei. Apoi am întins peste tine poala veşmântului meu şi ţi-am acoperit goliciunea şi cu jurământ am făcut legământ cu tine», – zice Domnul Dumnezeu, – «şi ajunseşi să fii soţia mea.


text:
Apoi te-am îmbrăcat cu veşminte brodate şi ţi-am făcut sandale de viţel de mare şi ţi-am făcut turban de vison şi veşmânt de pânză subţire;


text:
Şi aşa te-ai făcut frumoasă, cu aur şi cu argint, cu veşminte de vison şi de pânză subţire şi de broderii. Şi mâncai lamură de făină, miere şi untdelemn, şi erai frumoasă, frumoasă tare, şi ajunseseşi să fii regină.


text:
Şi ţi se dusese şi vestea printre neamuri de frumuseţea ta, căci era desăvârşită din pricina podoabelor pe care le pusesem pe tine», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
«Dar tu te-ai bizuit pe frumuseţea ta, şi din pricina renumelui tău te-ai desfrânat, şi te dădeai cu neînfrânarea ta oricărui trecător.


text:
Şi-ţi luaşi din hainele tale şi-ţi făcuşi cu ele jertfelnice pe înălţimi cu idoli împodobiţi cu veşminte de felurite colori, şi pe care înălţimi te-ai desfrânat, aşa cum nu s’a mai întâmplat şi nici nu se va mai întâmpla;


text:
Luaşi apoi giuvaerurile tale cele de aur şi de argint pe care ţi le făcusem dar şi-ţi făcuşi din ele chipuri de oameni ca să te desfrânezi cu ei;


text:
Pe urmă ai luat veşmintele şi broderiile tale şi te-ai îmbrăcat cu ele, şi mirezmele mele şi tămâia mea, şi le-ai adus înaintea lor,


text:
Şi pâinea mea pe care ţi-o dădusem, lamura de făină şi mierea care era să-ţi fie hrană, o puseşi dinaintea lor, întru miros cu bună mireazmă», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
Apoi luaşi pe fiii şi pe fiicele tale pe care i-ai născut pentru mine şi-i aduseşi lor jertfă, ca să-i mănânce! Dar ai crezut că desfrânarea ta n’ajunge!


text:
Fără ca, săvârşind aceste ticăloşii şi spurcăciuni, să-ţi mai fi adus aminte de vremea tinereţelor tale, când erai goală, goală de tot şi te zbăteai în sângele tău!


text:
La orişice răspântie ţi-ai făcut o capişte pe un deal al tău, ca să-ţi batjocoreşti frumuseţea ta şi ţi-ai desfăcut picioarele la orice trecător şi ţi-ai înmulţit desfrânările tale.


text:
Te-ai desfrânat şi cu Egiptenii, vecinii tăi neînfrânaţi, şi ţi-ai înmulţit desfrânările tale, ca să mă zădărăşti.


text:
Şi de aceea întinsei mâna mea şi-ţi tăiai din ceea ce-ţi fusese rânduit şi te-am lăsat pradă urgiei duşmancelor tale, filistencelor, cărora le era ruşine de purtarea ta cea neînfrânată.


text:
Dar te-ai mai desfrânat şi cu Asirienii, fără să te saturi, şi desfrânându-te cu ei tot nu ţi-a fost deajuns,


text:
O, ce inimă slabă!» – zice Domnul Dumnezeu, – «de făptueşti toate acestea, fapte de curvă nestăpânită!


text:
Şi când îţi clădeai pe înălţimea ta capişti cu jertfelnice la orişice răspântie şi în orişice poiană de pe înălţimi îţi ridicai templu, nu erai ca o desfrânată care îşi lua darul,


text:
De obicei, la toate desfrânatele se dau daruri, ci numai tu ai făcut daruri ibovnicilor tăi şi plocoane pentru desfrânările tale, ca de pretutindeni să vie la tine.


text:
Dar cu desfrânările tale s’a întâmplat altminteri decât cu femeile: nimeni nu umbla după neînfrânarea ta, ci tu dădeai daruri, iar ţie nu ţi se dădeau. Astfel, cu tine, lucrurile au fost pe dos!


text:
«Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu! Din pricină că săvârşind desfrânările tale ţi-ai dezvelit ocara ta şi ţi-ai descoperit goliciunea ta înaintea ibovnicilor tăi, adică înaintea tuturor idolilor urîciunii tale, pentru sângele fiilor tăi, pe care tu li l-ai dat,


text:
Iată că voi aduna pe toţi ibovnicii tăi pe care i-ai îndrăgit şi pe care i-ai iubit, afară de toţi aceia pe care i-ai urît, îi voi aduna, zic, împotriva ta de pretutindeni şi voi dezveli goliciunea ta, şi vor vedea ocara ta,


text:
Şi te voi judeca după pravila desfrânatelor şi a vărsătoarelor de sânge. Şi te voi copleşi cu mânia mea şi cu râvna mea,


text:
Şi te voi da pe mâna lor, şi-ţi vor dărâma înălţimile tale cu jertfelnice şi vor prăbuşi templele de pe dealuri; dezbrăca-te-vor de veşmintele tale, răpi-vor giuvaerurile tale şi te vor lăsa goală, de tot goală.


text:
Da-vor foc caselor tale şi te vor judeca în văzul multor femei, şi voi curma cu desfrâul tău şi nu vei mai face daruri!


text:
Şi-mi voi domoli mânia mea în tine şi râvna mea o voi depărta de tine şi mă voi potoli şi nu mă voi mai necăji,


text:
Fiindcă nu-mi voi mai aduce aminte de zilele tinereţelor tale, când tu m’ai zădărît cu toate fărădelegile tale, ci toată purtarea ta ţi-o voi întoarce în capul tău», – rosteşte Domnul Dumnezeu, – «şi nu vei mai săvârşi desfrâul cu toţi idolii tăi!


text:
Tu eşti fiica maicii tale, care şi-a lăsat bărbatul şi copiii, soră cu surorile tale, care şi-au lăsat bărbaţii şi copiii lor: mama voastră hetită şi tatăl vostru a fost amorit.


text:
Sora voastră cea mai mare este Samaria cu fiicele ei, care locueşte la miază-noapte de tine, iar sora ta cea mezină, care locueşte la miază-zi de tine, este Sodoma cu fiicele ei.


text:
Şi cu toate că n’ai umblat pe calea lor şi n’ai săvârşit ticăloşiile lor, mai degrabă decât ele te-ai stricat în toată purtarea ta.


text:
Viu sunt eu», – zice Domnul Dumnezeu, – «că soră-ta Sodoma, adică ea şi fiicele ei, n’au săvârşit atâta cât ai săvârşit tu şi fiicele tale!


text:
Ia să vezi care a fost păcatul Sodomei: trufia, belşugul şi lipsa de grijă în care trăia cu fiicele sale, fără să sprijine mâna celui sărac şi lipsit.


text:
Şi ele s’au trufit şi în văzul meu au săvârşit ticăloşii, pentru acesta le-am pierdut, după cum vezi.


text:
Dar Samaria n’a păcătuit nici pe jumătate din păcatele tale, ba mai vârtos tu ai înmulţit ticăloşiile tale mai mult decât ele, iar în toate ticăloşiile pe care le-ai făptuit ai îndreptăţit pe surorile tale.


text:
Poartă deci şi tu ponosul pe care l-ai zvârlit în surorile tale, pentru păcatele tale, prin care ai ajuns şi mai ticăloasă decât ele, încât ele sunt mai drepte decât tine. Poartă deci ruşinea şi ocara ta, pentru că ai îndreptăţit pe surorile tale!


text:
Şi eu voi schimba soarta lor: starea Sodomei şi a fiicelor ei şi starea Samariei şi a fiicelor ei, şi voi schimba şi starea ta în mijlocul lor,


text:
Atunci Sodoma împreună cu fiicele ei se vor întoarce la starea lor cea dintâi, aşijderea şi Samaria şi fiicele ei se vor întoarce la starea lor cea dintâi şi tu şi fiicele tale vă veţi întoarce la starea voastră cea dintâi,


text:
Înainte ca să se fi dezvelit goliciunea ta, ca în ziua de astăzi, batjocură pentru fiicele Edomului şi pentru toate vecinele, pentru filistence, care jur-împrejur îşi râd de tine.


text:
Căci aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Mă voi purta şi eu cu tine precum te-ai purtat tu: când adică ai călcat jurământul şi ai stricat legământul pe care l-am încheiat cu tine;


text:
Cu toate acestea eu îmi voi aduce aminte de legământul încheiat cu tine în zilele tinereţelor tale, şi voi încheia legământ veşnic cu tine.


text:
Atunci îţi vei aduce aminte şi te vei ruşina, când voi lua pe surorile tale cele mai mari şi pe cele mai mici decât tine şi ţi le voi da ca fiice, dar nu în puterea legământului tău.


text:
Şi ca să-ţi aduci aminte şi să-ţi fie ruşine, încât să nu mai deschizi gura, când te voi ierta de tot ceea ce ai săvârşit», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
Şi grăieşte: «Aşa rosteşte Domnul! Un vultur mare, cu mari şi falnice aripi, cu mândre pene pestriţe, veni in Liban şi frânse un vârf de cedru.


text:
Rupse creştetul lui cel fraged şi-l duse într’o ţară de neguţători şi-l puse într’un oraş al negoţului.


text:
Apoi luă un butaş băştinaş, pe care-l sădi într’un pământ mănos, lângă un iaz de apă, întocmai ca pe o salcie,


text:
Ca să se prindă şi să ajungă vie, care să crească în voie, dar scundă la stat. Viţele ei trebuia să se întoarcă înspre vultur şi rădăcinile ascultătoare să-i fie. Şi s’a făcut butuc mare cu viţe vânjoase şi cu ramuri.


text:
Şi a venit un alt vultur mare, cu falnice aripi şi cu pene multe, dar acest butuc îşi întindea lacom rădăcinile spre al doilea vultur şi ramurile şi le răspândea ca să sugă apă mai mult decât era în locul unde fusese sădit,


text:
Cu toate că fusese sădit în pământ mănos şi lângă iaz de apă, ca să facă ramuri şi să facă roadă şi să ajungă vie minunată!


text:
De aceea grăieşte: «Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu! Oare îi va merge bine? Nu va tăia el oare rădăcinile lui şi nu va culege strugurii lui, ca lăstarii lui toţi să se usuce? – Şi se va usca, dar nu va fi nevoie de mâini multe şi de numeros popor, ca să fie smuls din rădăcină!…


text:
Şi după cum a fost sădit îi va merge oare bine? Şi când îl va ajunge vântul de la răsărit oare nu se va usca pe locul unde a fost sădit? – Da, se va usca!»


text:
«Spune-i neamului acestuia îndărătnic: «Pricepeţi voi oare ce va să zică acestea?» Şi tâlcueşte-le: «Iată că va veni împăratul Babilonului la Ierusalim şi va lua pe rege şi pe principi şi-i va duce în Babilon,


text:
Şi va lua pe unul de viţă domnească şi va încheia legământ cu el, şi-l va pune să facă jurământ, – pe fruntaşii lui îi luase în robie, –


text:
Ca să micşoreze stăpânirea, să nu se mai răscoale împotriva lui şi să păzească legământul lui cu nădejde.


text:
Dar el s’a răzvrătit împotriva Babilonului, de a trimis soli până şi în Egipt, ca să-i dea cai şi oştire. Va izbuti el? Va fi mântuit cel ce săvârşeşte unele ca acestea? Şi cel ce calcă legământul va scăpa teafăr?


text:
Dar viu sunt eu!» – zice Domnul Dumnezeu, – «că el va muri în Babilon, în palatul împăratului, care l-a făcut pe el rege, din pricină că a călcat jurământul şi legământul său.


text:
Şi anume nu cu oştire mare şi cu oameni mulţi porni-va Faraon la luptă, ca să răstoarne o întăritură şi să clădească un val şi să facă măcel de oameni,


text:
Fiindcă el a călcat jurământul şi a stricat legământul. De vreme ce el a dat mâna şi apoi a săvârşit unele ca acestea, nu va scăpa!»


text:
Pentru aceasta aşa zice Domnul Dumnezeu: «Viu sunt eu! Jurământul pe care l-a călcat şi legământul pe care l-a stricat, îl voi întoarce în capul lui,


text:
Şi-i voi întinde cursa mea şi se va prinde în laţul meu şi-l voi duce în Babilon şi acolo îl voi judeca pentru viclenia cea faţă de mine.


text:
Şi toţi fruntaşii lui din toată oştirea lui vor cădea de sabie, iar cei care vor mai rămânea vor fi împrăştiaţi în toate vânturile, ca să ştiţi voi că eu, Domnul, grăiesc!»


text:
Aşa zice Domnul Dumnezeu: «Eu Însumi voi lua din vârful înaltului cedru şi voi rupe o rămurea fragedă şi o voi sădi pe creştetul unui munte înalt,


text:
Şi anume pe creştetul unui munte din Israil o voi sădi, şi va odrăsli ramuri şi roduri va da şi va ajunge un cedru falnic, la a cărui umbră se vor adăposti tot felul de păsări.


text:
Atunci vor cunoaşte toţi copacii că eu, Domnul, smeresc un copac înalt şi înalţ un copac mic, usuc un copac de curând înverzit şi înverzesc pe unul uscat. Eu, Domnul, grăiesc şi adeveresc!»


text:
«Pentru care lucru spuneţi voi acest proverb cu privire la pământul lui Israil: «Părinţii mănâncă aguridă şi copiilor li se strepezesc dinţii»?


text:
Iată că toate sufletele sunt ale mele: sufletul tatălui ca şi sufletul fiului, iar sufletul păcătosului să moară!


text:
Nu mănâncă jertfe pe munţi şi ochii nu şi-i ridică spre idolii casei lui Israil, nu întinează pe femeia aproapelui său, nu se apropie de o femeie necurată,


text:
Nu împilează pe nimeni, dă înapoi zălogul, nu jăcmăneşte, dă pâine celui flămând, pe cel gol îl acopere cu veşmântul său,


text:
Nu dă bani cu camătă şi dobândă nu ia, mâna şi-o trage înapoi de la fărădelege, când judecă pe împricinaţi scoate adevărul la lumină,


text:
El umblă în legile mele şi păzeşte îndreptările mele cu credincioşie. Iată omul drept, şi el va fi viu», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
«Dar dacă acest om va avea un fecior iabraş, vărsător de sânge, care a făcut aproapelui său unul din aceste lucruri,


text:
Va asupri pe cel sărac si obijduit, va jăcmăni, nu va da înapoi zălogul, îşi va ridica ochii spre idoli, va săvârşi grozăvii,


text:
Va da cu camătă şi va lua dobândă… Să mai trăiască unul ca acesta? Să nu trăiască, fiindcă a săvârşit toate aceste blestemăţii, şi să moară! Sângele lui să fie în capul lui!


text:
Dacă el va naşte un fiu, care va vedea toate păcatele pe care le-a săvârşit tatăl său şi se va teme şi nu le va săvârşi:


text:
Nu va mânca jertfe pe munţi, nu-şi va ridica ochii la idolii casei lui Israil, nu va întina pe femeia aproapelui său,


text:
Nu va împila pe nimeni, nu va lua zălog, nu va jăcmăni, va da pâine celui flămând şi pe cel gol îl va acoperi cu veşmântul său,


text:
Nu va săvârşi nedreptate şi dobândă cămătărească nu va lua, va face judecată şi va umbla în poruncile mele, acela să nu moară pentru fărădelegea părintelui său, ci să trăiască!


text:
Dar dacă tatăl său a împilat, a jăcmănit pe altul şi a săvârşit ceea ce nu se cădea în mijlocul poporului său, să moară pentru fărădelegea lui.


text:
Şi dacă mai întrebaţi: «De ce să nu ispăşească fiul fărădelegea părintelui său? Iată de ce! Fiul a săvârşit fapte bune şi, după lege, a păzit poruncile mele şi le-a împlinit, de aceea să trăiască,


text:
Iar numai omul care va păcătui, vrednic este să moară! Fiul să nu ispăşească fărădelegea părintelui şi părintele să nu ispăşească fărădelegea fiului. Cel drept să fie vrednic de dreptatea sa şi cel fără de lege să fie osândit pentru fărădelegea sa.


text:
Însă dacă nelegiuitul se va pocăi de păcatul pe care l-a săvârşit şi va păzi toate poruncile mele şi va săvârşi fapte bune şi cinstite, să trăiască şi să nu moară,


text:
Şi toate păcatele pe care le-a săvârşit să nu i se socotească, ci pentru faptele sale cele bune să trăiască.


text:
Voiesc eu oare moartea păcătosului», – zice Domnul Dumnezeu – «şi nu mai degrabă să se pocăiască şi să fie viu?


text:
Dacă un om drept se va abate de la viaţa lui cea dreaptă şi va făptui fărădelegi, blestemăţii ca toate pe câte le făptueşte cel păcătos, să mai trăiască?… Ci toate faptele lui bune să nu i se pună la socoteală din pricina necredinţei şi a păcatului pe care l-a săvârşit! Din această pricină să moară!


text:
Dar dacă ziceţi: «Purtarea Domnului nu este dreaptă, ascultaţi, voi neam al lui Israil: Purtarea mea nu este dreaptă? Nu, mai degrabă, purtarea voastră e nedreaptă?


text:
Dacă un om drept se va abate de la calea lui cea dreaptă şi va săvârşi păcat şi moare, din pricina păcatului pe care l-a săvârşit, să moară.


text:
Iar dacă un păcătos se va pocăi de păcatul pe care l-a săvârşit şi va face fapte bune şi cinstite, va rămânea cu viaţă.


text:
Şi dacă chibzueşte şi se pocăeşte de toate păcatele lui pe care le-a săvârşit, să trăiască şi să nu moară.


text:
Şi dacă mai zice neamul lui Israil: «Purtarea Domnului nu este dreaptă!» Oare tu, neam al lui Israil, crezi că: «Purtarea mea nu este dreaptă? Nu, mai degrabă, purtarea voastră nu este dreaptă?


text:
De aceea, pe tine, neam al lui Israil, te voi judeca după faptele vieţii tale», – zice Domnul Dumnezeu. «Pocăiţi-vă de toate păcatele voastre, ca să nu mai fiţi zminteală din pricina fărădelegilor voastre.


text:
Zvârliţi de la voi toate păcatele voastre cu care aţi păcătuit şi vă croiţi un cuget nou şi un duh nou. De ce să mori tu, neam al lui Israil?


text:
Şi spune: «Cum era maica ta ca o leoaică între lei! Stătea tolănită între lei şi îşi crescu puii săi.


text:
Şi aduse un pui de-al său şi iată că era leu. Şi-l deprinse să umble după pradă şi să mănânce oameni.


text:
Şi aflară de el popoarele şi-l prinseră în groapa lor, şi prins cu cârlige de fălci îl duseră în Egipt.


text:
Şi când văzu că nădejdea ei fu nimicită, şi nu mai era nimic de aşteptat, luă un alt puiu de leu şi-l făcu leu mare.


text:
Atunci se adunară împotriva lui popoare din ţinuturi învecinate, şi-i întinseră cursa lor, şi-l prinseră în groapa lor.


text:
Şi într’o cuşcă, prins cu cârlige în fălci, îl închiseră şi-l duseră la împăratul Babilonului; şi-l duseră într’o cetate, ca să nu i se mai audă glasul în munţii lui Israil.


text:
Maica ta fost-a ca un butuc de vie, în vie, sădit lângă apă multă, plin de struguri şi de viţe din pricina belşugului de apă.


text:
Şi avea şi o ramură vânjoasă pentru schiptru împărătesc, şi din pricina desişului crescuse înaltă la stat şi era mândră la privit, şi pentru a ei înălţime, şi pentru mulţimea viţelor sale.


text:
Şi întru mânie fost-a ea smulsă şi zvârlită la pământ, şi vântul cel de răsărit uscă viţele, care fuseseră rupte, şi lăstărişul ei îl mistui focul.


text:
Şi atunci foc ieşi din viţele sale şi mistui ramurile sale, încât n’au mai avut ramură vânjoasă pentru schiptru împărătesc.» – «Cântare de plângere este, şi plângere va rămânea.»


text:
Iar în anul al şaptelea, în luna a cincea, în ziua a zecea a lunii, veniră din bătrânii poporului să întrebe pe Domnul şi statură înaintea mea.


text:
«Fiul omului! Spune bătrânilor lui Israil astfel: «Aşa rosteşte Domnul: Venit-aţi oare să mă întrebaţi? Viu sunt eu, dacă mă voi lăsa întrebat», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
Şi le spune: «Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu! În ziua când am ales pe Israil, ridicai mâna mea cu jurământ către seminţia casei lui Iacob şi mă descoperii în ţara Egiptului, şi cu jurământ ridicai mâna mea spre ei: «Eu sunt Domnul Dumnezeul vostru!»


text:
În ziua aceea ridicai mâna mea cu jurământ că-i voi scoate din ţara Egiptului şi-i voi duce într’o ţară în care curge lapte şi miere, giuvaer între toate împărăţiile,


text:
Şi le-am poruncit: «Fiecare să arunce idolii de dinaintea ochilor săi şi nu vă mai pângăriţi cu idolii Egiptului, căci eu sunt Domnul Dumnezeul vostru.»


text:
Dar s’au oţărît împotriva mea şi nu au vrut să mă asculte şi nimeni n’a aruncat idolii din ochii lor şi nici n’au părăsit idolii Egiptului. Şi atunci îmi zisei: «Să vărs urgia mea împotriva lor şi să deşert văpaia mea într’înşii în ţara Egiptului!»


text:
Dar i-am cruţat pentru numele meu, să nu se pângărească ei în ochii noroadelor în mijlocul cărora petrec, cărora le-am vestit că-i voi scoate din țara Egiptului.


text:
Şi le dădui legile mele şi le vestii rânduielile mele, pe care omul trebue să le împlinească şi să fie viu.


text:
Ba i-am dat şi Sâmbetele mele, ca să fie semn între mine şi ei, şi să cunoască orişicine că eu sunt Domnul cel care sfinţesc.


text:
Dar cei din neamul lui Israil s’au oţărît împotriva mea în pustie, în legile mele n’au umblat, dispreţuit-au rânduielile mele pe care trebue să le împlinească omul ca să fie viu, pângărit-au Sâmbetele mele. Şi atunci cugetat-am: «Să vărs urgia mea peste ei în pustie şi să-i nimicesc!»


text:
Dar mi-a fost milă pentru numele meu, ca să nu se facă de ocară înaintea noroadelor din faţa cărora îi scosesem.


text:
Şi mi-am ridicat mâna mea cu jurământ împotriva lor în pustie, ca să nu-i duc în pământul pe care li-l făgăduisem, ţară în care curge lapte şi miere, mândreţea tuturor împărăţiilor,


text:
Fiindcă au dispreţuit legiuirile mele, în legile mele n’au umblat, Sâmbetele mele le-au pângărit, umblând cu inima după idolii lor.


text:
Şi am grăit în pustie către feciorii lor: «Nu vă călăuziţi de datinele părinţilor voştri şi obiceiurile nu le ţineţi, şi cu idolii lor nu vă pângăriţi.


text:
Eu sunt Domnul Dumnezeul vostru, în legile mele să umblaţi, şi orânduielile mele să le păziţi şi să le împliniţi,


text:
Sâmbetele mele să le sfinţiţi, ca să fie semn între mine şi voi că eu, Domnul, sunt Dumnezeul vostru.»


text:
Dar şi fiii s’au răsculat împotriva mea, si în legile mele n’au umblat, orânduielile mele nu le-au păzit, ca să le împlinească, şi după care trebue să vieţuiască omul ca să fie viu, şi Sâmbetele mele le-au pângărit. De aceea am cugetat să-mi vărs mânia mea peste ei şi într’înşii să deşert urgia mea în pustie.


text:
Şi iarăşi am tras mâna mea înapoi şi m’am îndurat pentru numele meu, ca să nu se facă de ocară înaintea noroadelor în văzul cărora îi scosesem din Egipt.


text:
Şi mi-am ridicat mâna mea cu jurământ împotriva lor în pustie, să-i împrăştiu printre păgâni şi să-i răspândesc în împărăţii,


text:
Fiindcă n’au împlinit legiuirile mele şi rânduielile mele le-au dispreţuit, Sâmbetele mele le-au pângărit şi au umblat cu ochii după idolii părinţilor lor.


text:
Din această pricină le-am dat rânduieli care n’au fost bune şi legiuiri după care nu putură să vieţuiască,


text:
Şi i-am făcut spurcaţi cu darurile lor, căci ardeau în foc pe cel întâi născut, şi aceasta ca să le insuflu atâta groază, încât să cunoască ei că eu sunt Domnul!»


text:
De aceea, fiul omului, vorbeşte către neamul lui Israil şi spune: «Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu! Dar iată în ce fel m’au mai batjocorit strămoşii voştri căzând de la credinţă:


text:
După ce i-am dus în ţara pe care cu jurământ le-am făgăduit să le-o dau, oriunde văzură o colină înaltă, ori un copac stufos, acolo junghiară jertfele lor, şi aduseră darurile lor zădărîtoare, întru miros de bună mireazmă, şi tot acolo săvârşiră şi turnările lor.


text:
Şi i-am întrebat: «Ce fel de înălţime este aceasta unde vă duceţi?» Şi i-a rămas numele «înălţime», până în ziua de azi.


text:
De aceea spune casei lui Israil: «Aşa zice Domnul Dumnezeu! Tot în chipul străbunilor voştri vă întinaţi şi voi şi vă desfrânaţi după idolii lor,


text:
Ba încă le aduceţi şi daruri de la voi, arzând pe copiii voştri în foc, şi vă pângăriţi cu idolii voştri până în vremea de astăzi, şi mai vreţi să mă mai las întrebat de tine, neam al lui Israil? Viu sunt eu», – zice Domnul Dumnezeu, – «că nu mă voi îndupleca să mă întrebaţi voi.


text:
Şi ceea ce vă vine în minte şi cugetaţi nu se va întâmpla, adică: «Să fim ca noroadele şi ca neamurile împărăţiilor, să ne închinăm la lemne şi la pietre!»


text:
«Dar viu sunt eu», – zice Domnul, – «căci cu mână vânjoasă şi cu braţ întins şi cu potop de mânie voi domni peste voi,


text:
Şi vă voi scoate dintre popoare şi vă voi aduna din împărăţiile în care v’am risipit, cu mână vânjoasă şi cu braţ întins şi cu potop de mânie,


text:
Precum am judecat pe străbunii voştri în pustiul ţării Egiptului, aşa mă voi judeca eu cu voi», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
Atunci voi osebi dintre voi pe cei care s’au răsculat şi au păcătuit împotrivă-mi, scoate-i-voi din pământul pribegiei lor, şi nu vor intra în pământul lui Israil, ca să cunoaşteţi că eu sunt Domnul.


text:
Dar pentru voi, cei din neamul lui Israil, iată ce rosteşte Domnul! Fiecare să înlăture idolii săi şi apoi, dacă n’aţi mai vrea să mai ascultaţi de mine, să nu mai pângăriţi numele cel sfânt al meu cu darurile şi cu idolii voştri.


text:
În muntele cel sfânt al meu, pe înaltul munte al lui Israil», – zice Domnul Dumnezeu, – «îmi veţi sluji mie, voi toţi cei din neamul lui Israil de pe pământ. Acolo voi binevoi întru voi şi voi căuta la jertfele voastre ridicate şi la darurile voastre din pârgă, cu care voi mă sfinţiţi.


text:
Şi voi căuta la voi cu milă, ca întru miros de bună mireazmă, când vă voi scoate dintre popoare şi vă voi strânge din împărăţiile în care v’am risipit şi mă voi sfinţi întru voi în văzul noroadelor,


text:
Ca să ştiţi voi că eu sunt Domnul, când vă voi duce în pământul lui Israil, în ţara pentru care cu jurământ am ridicat mâna mea că o voi da strămoşilor voştri.


text:
Şi acolo să vă aduceţi aminte de viaţa şi de faptele voastre cu care v’aţi întinat, şi să vă scârbiţi de toate răutăţile pe care le-aţi săvârşit,


text:
Ca să ştiţi că eu sunt Domnul şi mă port aşa cu voi pentru numele meu, nu după viaţa voastră şi după faptele voastre cele rele, neam al lui Israil», – rosteşte Domnul Dumnezeu.


text:
«Fiul omului! Îndreaptă-ţi faţa spre Teman, şi cuvântul tău să picure spre miazăzi, şi profeţeşte împotriva codrului din Negheb,


text:
Şi-i zi codrului celui de la miază-zi: «Ascultă glasul Domnului! Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Iată că voi aprinde un foc care îţi va mistui toţi copacii verzi şi uscaţi, şi văpaia pâlpâitoare să nu se mai stingă şi să pârjolească tot ţinutul de la miază-zi la miază-noapte,


text:
«Fiul omului! Caută cu faţa împotriva Ierusalimului; să picure cuvântul tău împotriva templului meu şi prooroceşte împotriva ţării lui Israil,


text:
Şi spune ţării lui Israil: «Aşa zice Domnul Dumnezeu! Iată că sunt împotriva ta. Scoate-voi sabia mea din teacă şi voi nimici din tine şi pe omul drept şi pe cel păcătos.


text:
Dar fiindcă voi stârpi din tine pe omul cel drept şi pe cel păcătos, sabia mea va ieşi din teacă împotriva a toată făptura de la miază-zi la miază-noapte,


text:
Dar când te vor întreba: «De ce suspini?» să le răspunzi: «Că nu mai vine nici o veste, din care pricină inima se topeşte, mâinile sunt slabe, duhul îmi este fără vlagă şi genunchii curg ca apa. Dar iată că vine, se adevereşte», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
«Fiul omului! Profeţeşte şi spune: «Aşa rosteşte Domnul!» Şi spune: «O sabie, o sabie este ascuţită şi lustruită.


text:
Şi o dădui în mâna unui ucigaş, ca s’o apuce cu mâna, – de aceea sabia fu ascuţită şi lustruită, ca să fie dată în mâna unui ucigaş.


text:
Ţipă şi urlă, fiul omului, fiindcă ea porneşte împotriva norodului meu, împotriva tuturor voevozilor lui Israil. Sunt trecuţi în ascuţişul săbiei împreună cu poporul meu! Deci, bate-te peste coapse,


text:
Căci ziua de încercare, iat’o, dar cum? Dar când nu va mai fi acest schiptru dispreţuit?» – zice Domnul Dumnezeu.


text:
«Şi tu, fiul omului, profeţeşte şi bate mereu din palme, ca sabia să lovească îndoit şi întreit. Iată sabia măcelului, ea e sabia cumplitului măcel care îi înconjoară,


text:
Ca să fie cuprinşi de fior şi mulţi să fie cei care vor cădea, la fiecare poartă, iată, vor fi omorîţi ca dobitoacele la junghiere. Sabie, sabie! Făcută să scaperi ca fulgerul, lustruită pentru măcel!


text:
«Tu, omule, închipueşte-ţi două căi pe oare va să vină paloşul împăratului Babilonului, dar să pornească amândouă dintr’o singură ţară, şi fă un arătător în capătul drumului spre fiecare cetate,


text:
Aşa încât drumurile săbiei să se îndrepte şi spre Raba, oraşul domnesc al Amoniţilor, şi spre Iuda, în inima Ierusalimului.


text:
Şi împăratul Babilonului stă la răspântia celor două drumuri, ca să afle viitorul, şi sloboade săgeţi, întreabă pe terafinii şi se uită la maiul păsărilor.


text:
În dreapta sa este prevestirea «Ierusalimul», ca să aşeze berbeci împotriva zidurilor, să strige din răsputeri strigăte de război, să aşeze berbeci la porţi, să facă meterezuri şi să ridice un val de pământ.


text:
Dar în ochii lor aceasta nu este decât proorocie deşartă, deşi au jurat jurămintele cele mai sfinte, iar Domnul le va aduce aminte de vinovăţia lor, când vor fi prinşi.


text:
Pentru aceasta, aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Fiindcă v’aţi adus aminte de fărădelegea voastră, descoperind păcatele voastre, dând pe faţă toate păcatele în toate faptele voastre, fiindcă vi le-aţi adus aminte, veţi fi prinşi cu mâna.


text:
Şi ţie, pângăritorule, necredinciosule voevod al lui Israil, căruia ţi-a sosit ziua, fiindcă şi fărădelegea are sorocul ei,


text:
Iată ce-ţi spune Domnul Dumnezeu: «Jos cununa, jos cununa! Nu-ţi trebueşte asta! înălţarea celui smerit şi smerirea celui mândru!


text:
Mormane, mormane, mormane de dărâmături voi face cetatea! Vai de ea! Dărâmată să stea până ce va veni acela care are dreptul şi căruia îi voi da-o!


text:
Şi tu, fiul omului, profeţeşte şi spune: «Aşa zice Domnul Dumnezeu împotriva Amoniţilor pentru hula lor». Şi le spune: «O sabie, o sabie este trasă din teacă pentru măcel, şi este lustruită să scapere ca fulgerul, –


text:
În timp ce aveai vedenii deşarte şi ţi se profeţea minciuna, – ca să tai gâtul celor fără de lege şi fără credinţă, a căror vreme venise, fiindcă şi fărădelegea are sorocul ei.


text:
Întoarce-te în cetăţile tale, în locul unde ai fost făcută, în ţara obârşiei tale, unde te voi judeca.


text:
Atunci vărsa-voi peste tine urgia mea, cu văpaia mâniei mele voi sufla în tine şi te voi da pe mâna sălbaticilor oameni, făuritori ai pieirei:


text:
Să cazi pradă focului, sângele tău să curgă în cuprinsul ţării şi nimeni să nu te mai pomenească, fiindcă eu Domnul am poruncit!»


text:
«Fiul omului! Vrei să judeci oare cetatea vărsătoare de sânge? Să-i dezvălueşti toate blestemăţiile ei,


text:
Şi să-i spui: «Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu! Vai de tine, cetate în mijlocul căreia se varsă sânge! – Să-i vină vremea şi să-şi facă idoli, ca să se întineze! –


text:
Cu sângele pe care l-ai vărsat te-ai făcut vinovată şi cu idolii pe care i-ai făcut te-ai întinat, şi ţi-ai apropiat ziua ta şi vremea anilor tăi ai dat-o mai încoace! De aceea te-am făcut de ocară pentru popoarele păgâne şi de râs pentru împărăţii:


text:
Cei de aproape şi cei mai de departe de tine îşi vor râde de tine, cea cu numele pătat şi cu fărădelegi puzderie.


text:
În mijlocul tău se află hulitori care varsă sânge şi mănâncă jertfe, la tine, pe munţi şi săvârşesc înlăuntrul tău fapte ruşinoase;


text:
Unul săvârşeşte ticăloşii cu femeia aproapelui său, altul întinează cu spurcăciunea pe noră-sa, iară altul smereşte pe sora lui, fiica tatălui său.


text:
La tine iau mită, ca să se verse sânge; tu iei dobândă de cămătar, tu jăfueşti pe aproapele tău, şi pe mine m’ai uitat», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
«Dar iată că voi pune mâna pe prada ta, pe care ai prădat-o, şi pe vărsările de sânge care se săvârşesc în cuprinsul tău.


text:
Oare inima ta se va împotrivi şi mâinile tale sta-vor ele dârze, când mă voi judeca eu cu tine? Eu, Domnul, am zis şi voi adeveri acestea!


text:
Şi te voi risipi printre neamuri şi te voi sămăna printre împărăţii şi voi da laoparte toată spurcăciunea din tine,


text:
«Fiul omului! Neamul lui Israil s’a făcut zgură. Toţi laolaltă sunt: aramă, cositor, fier şi plumb, în mijlocul cuptorului; toţi s’au prefăcut în zgură de argint.


text:
Din această pricină aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Fiindcă toţi v’aţi prefăcut în zgură, iată, vă voi strânge în mijlocul Ierusalimului.


text:
Şi după cum pui la un loc argintul, arama, fierul, plumbul şi cositorul la topit, în mijlocul unui cuptor şi dai foc să se topească, aşa vă voi aduna şi voi sufla şi eu întru văpaia mâniei mele şi vă voi topi.


text:
Şi vă voi strânge la un loc şi voi sufla împotriva voastră cu văpaia mâniei mele şi veţi fi topiţi în mijlocul cetăţii.


text:
Cum se topeşte argintul în mijlocul cuptorului, aşa vă veţi topi în mijlocul ei, ca să ştiţi că eu sunt Domnul, care am vărsat peste voi văpaia mea.»


text:
Ai cărei voevozi sunt ca fiarele care zbiară lacome după pradă, omorînd, jefuind avere şi scumpeturi şi lăsând multe femei văduve.


text:
Preoţii calcă legea mea şi pângăresc lucrurile mele sfinte, fără să facă osebire între ceea ce este sfânt şi ceea ce este lumesc, şi nici între curat şi necurat, iar pentru călcarea Sâmbetelor mele închiseră ochii, aşa că fusei pângărit în mijlocul lor.


text:
Dregătorii sunt lupi răpitori, gata să verse sânge, să piardă suflete, ca să câştige câştig nedrept;


text:
Proorocii dau pe deasupra cu ciumurluială, deoarece văd lucruri deşarte şi proorocesc minciună, şi zic: «Aşa zice Domnul», fără ca Domnul să fi zis nimic.


text:
Norodul săvârşeşte împilări şi jăcmăneşte, asupreşte pe cel sărman şi calic, iar pe cel care nu este de un neam cu ei, îl asupreşte fără pricină.


text:
Şi când vrui să caut pe vre-unul care să zidească zidul şi să stea de pază la spărtură, pentru ţara pe care nu vreau s’o prăpădesc, n’am găsit;


text:
Şi atunci am vărsat peste ei urgia mea şi în văpaia mâniei mele i-am nimicit, şi le-am răsturnat faptele lor în capul lor», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
Şi ele se desfrânară din tinereţile lor, în Egipt. Acolo sânii lor fură mângâiaţi şi tot acolo fost-au apucate de pieptul lor fecioresc.


text:
Şi pe cea mai mare o chema Ohola, iar pe sora ei Oholiba. Şi le-am luat de soţii, şi ele îmi născură fii şi fiice. – Ohola era Samaria şi Oholiba era Ierusalimul. –


text:
Dar Ohola în desfrânarea ei mă părăsi, şi-şi înfierbântă pofta după ibovnicii ei, după Asirienii care se apropiau de ea,


text:
Către ei îşi îndreptă desfrânările sale, spre toată boierimea fiilor lui Asur, şi se întina cu toţi idolii acelora cu care îşi aprinsese pofta.


text:
Dar nu s’a dat în lături nici de la desfrânările ei cu Egiptenii, care o necinstiseră în tinereţea ei, care îi strânseseră pieptul ei cel fecioresc şi se desfrânaseră cu ea.


text:
Pentru aceasta am dat-o în mâna ibovnicilor ei, în mâna feciorilor lui Asur, după care îşi aprinsese pofta.


text:
Ei îi dezveliră goliciunea, luară pe fiii şi pe fiicele ei, iar pe ea însăşi o omorîră cu sabia, şi ea ajunse prilej de vorbă pentru femei, şi astfel se adeveri cu ea judecata.


text:
Dar cu toate că Oholiba, sora ei, văzu, se nărăvi în pofta ei aprinsă mai mult decât ea şi în desfrâul ei întrecând desfrâul surorii sale.


text:
După feciorii Asiriei se aprinse pofta ei, după satrapi, mari căpetenii, care se apropiau de ea îmbrăcaţi în porfiră violetă, călăreţi călări pe cai, toată boierimea feciorilor Asiriei.


text:
Şi ea îşi spori desfrâul ei şi mai mult când văzu chipuri de oameni zugrăvite pe pereţi, chipuri de Caldei zugrăvite cu roşu,


text:
Încinşi cu brâu peste şale, cu capetele înfăşurate în turbane bogate şi păreau să fie toţi războinici cu renume, chipuri de Babiloneni sau de Caldei din patria lor Caldeea.


text:
Şi Babilonenii veniră la ea, ca să se desfăteze cu iubirea ei şi au întinat-o cu desfrânările ei, şi ea s’a întinat cu ei, până ce şi-a scârbit sufletul de ei.


text:
Şi când îşi dădu pe faţă desfrânările ei şi-şi arătă goliciunea ei, sufletul meu se scârbi de ea precum se scârbise şi de sora ei.


text:
Şi-şi înmulţi desfrânările ei, aducându-şi aminte de zilele din tinereţile ei, când era desfrânată în ţara Egiptului,


text:
Când se aprindea în pofta ei după ibovnicii ei cu trupul ca de măgar şi cu înfierbântarea ca de armăsar.


text:
Şi tu tânjeşti după năravul cel din tinereţele tale, când te strângeau de sâni Egiptenii şi-ţi pipăiau pieptul.


text:
De aceea, Oholiba, aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Iată că voi aţâţa pe ibovnicii tăi împotriva ta, pe aceia de care s’a scârbit sufletul tău şi-i voi porni de pretutindeni împotriva ta;


text:
Babilonenii şi Caldeii toţi, din Pecod, din Şoa şi Coa, împreună cu Asirienii, boierime de frunte, satrapi, mari căpetenii laolaltă, oşteni de seamă, spătoşi, toţi laolaltă călări pe cai;


text:
Să vie împotriva ta de la miazănoapte cu care cu roate, cu cete de noroade cu scuturi, cu paveze şi cu coifuri şi să te înconjoare de pretutindeni, şi înaintea lor înfăţişa-le-voi pricina, ca să te judece după pravila lor.


text:
Şi voi porni şi râvna mea împotriva ta, ca să se poarte cu tine sălbatic: nasul şi urechile ţi le vor tăia şi urmaşii tăi de sabie vor cădea. – Pe fiii şi pe fiicele tale îi vor lua în robie, iar urmaşii tăi mistuiţi vor fi de foc. –


text:
Şi-aşa curma-voi păcatul desfrâului tău pe care l-ai săvârşit în Egipt, şi nu vei mai ridica ochii tăi spre ei şi de Egipt aminte nu-ţi vei mai aduce,


text:
Fiindcă aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Da-te-voi în mâna celor care te urau şi a acelora de care se scârbise sufletul tău!


text:
Şi te vor urî şi-ţi vor răpi toată strădania ta şi te vor lăsa goală, de tot goală, şi vor dezveli goliciunea desfrâului tău. Păcatul şi desfrâul tău


text:
Ţi-au pricinuit acestea, fiindcă în înfierbântarea ta alergai după popoare, şi te-ai întinat cu idolii lor.


text:
Dar iată ce rosteşte Domnul: «Paharul larg şi adânc al surorii tale să-l bei – ea să fie de râs şi de ocară!


text:
Să-l bei şi să-l sorbi, şi sări bei şi drojdia lui, iar pieptul să ţi-l sfâşii, căci eu am grăit», rosteşte Domnul Dumnezeu!»


text:
De aceea aşa grăieşte Domnul Dumnezeu: «Fiindcă m’ai uitat şi m’ai aruncat la spate, poartă-ţi păcatul şi desfrâul tău!»


text:
Şi-mi mai zise Domnul: «Fiul omului! Vrei să judeci pe Ohola şi pe Oholiba? Atunci dezvălueşte-le blestemăţiile lor,


text:
Că s’au desfrânat, şi-au mânjit mâinile cu sânge, au umblat cu idolii lor, ba şi pe fiii lor pe care i-au născut i-au ars pe foc, idolilor, ca hrană.


text:
Şi să vezi ce mi-au mai făcut: în vremea aceea spurcat-au templul meu şi Sâmbetele mele le-au pângărit.


text:
Şi când îşi junghiau pe fiu lor, pentru idolii lor, tot în ziua aceea intrau şi în templul meu, ca să-l pângărească. Şi aşa vezi ce-au făcut ei în templul meu!


text:
Şi chiar ele trimiseră după bărbaţi ca să-i aducă de departe, şi cei după care trimiseseră soli, iată că şi sosiseră… Pentru ei scăldatu-te-ai şi ochii ţi i-ai dat cu dresuri şi ţi-ai pus podoabe,


text:
Te-ai tolănit pe divan, dinaintea căruia aşezaseşi o masă, pe care ai pus tămâie mirezmată şi mirezme…


text:
Şi zarva unei mulţimi de oameni veniţi din pustie se auzea în casa ei! Şi le puseră brăţări la mâini şi cununi pe capetele lor.


text:
Şi au intrat la ea. Cum se duce cineva la o desfrânată, aşa se duseră la Ohola şi la Oholiba, ca să făptuiască păcatul…


text:
Ci oameni drepţi să le judece după pravila desfrânatelor şi după legea vărsătoarelor de sânge, căci ele sunt desfrânate şi cu mâinile mânjite de sânge!»


text:
Dar iată ce mai rosteşte Domnul Dumnezeu: «Ridică împotriva lor o obştie, ca să fie date spre chinuire şi spre jaf,


text:
Şi obştia să le omoare cu pietre şi să le taie în bucăţi cu spadele lor, să omoare pe fii şi pe fiicele lor şi caselor lor să le dea foc.


text:
Şi aşa voi curma păcatul din ţară, ca toate femeile să se înveţe minte şi să nu săvârşească păcatele lor…


text:
Şi cu pedeapsa păcatului vostru vă voi pedepsi şi veţi ispăşi păcatele săvârşite cu idolii voştri, ca să ştiţi că eu sunt Domnul Dumnezeu!»


text:
Fost-a cuvântul Domnului către mine în anul al nouălea, în luna a zecea, în ziua a zecea, şi-mi grăi:


text:
«Fiul omului! însemnează ziua aceasta, chiar ziua aceasta, fiindcă chiar în aceasta zi împăratul Babilonului s’a aruncat împotriva Ierusalimului.


text:
Şi spune acestui neam îndărătnic o pildă şi-i grăieşte: «Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu! Pune un cazan la foc şi toarnă apă într’însul,


text:
Ia ceea ce este mai de frunte din turmă, pune lemne dedesubt, dă-l în clocote, aşa ca să fiarbă şi oasele dinlăuntru.


text:
De aceea aşa zice Domnul Dumnezeu: «Vai de tine, cetate vărsătoare de sânge, cazan cu rugină, din care n’a mai ieşit rugina! Scoate bucăţile una câte una şi nu le scoate pe ales,


text:
Fiindcă sângele se află încă în cuprinsul ei, vărsat pe stâncă pleşuvă, nu vărsat pe pământ, ca să-l poată acoperi cu pulbere.


text:
Şi am vărsat sângele ei pe stâncă pleşuvă, ca să nu se acopere, cu gând să întărât şi să pornesc răzbunarea!»


text:
Dar să vedeţi ce spune Domnul Dumnezeu: «Vai de cetatea vărsătoare de sânge! Acum voi pune şi eu o buturugă sub cazan!


text:
La urmă pune cazanul gol pe cărbuni, ca să se înfierbânte şi arama să se roşească şi spurcăciunea să se topească, şi rugina să se ducă.


text:
Dar cu spurcăciunea ta e ceva ciudat! Ori de câte ori am vrut să te curăţ, nu te-ai curăţat de spurcăciunea ta, dar tot spurcată vei rămânea până când mânia mea se va deşerta în tine!


text:
Eu, Domnul, am grăit, şi toate se vor întâmpla şi le voi adeveri, nu le voi trece cu vederea şi nici nu mă voi îndura şi nici nu mă voi căi, ci după purtarea ta te vor judeca şi după faptele tale», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
«Fiul omului! Iată că printr’o moarte fără de veste te voi lipsi de plăcerea ochilor tăi! Nu suspina, nu plânge şi nu vărsa lacrămi!


text:
Suspină în taină, nu cu tânguire ca după morţi, pune-ţi scufia în cap şi încalţă-te cu sandalele, nu-ţi înveli barba şi pâinea jălaniei să nu o mănânci,


text:
Apoi a doua zi grăieşte norodului!» Ci seara îmi muri femeia şi a doua zi am făcut precum mi se dăduse poruncă.


text:
«Spune casei lui Israil! Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Pângări-voi templul meu, mândria puterii voastre, podoaba ochilor voştri, dragostea sufletelor voastre, iar fiii şi fiicele voastre pe care i-aţi părăsit, să cadă în ascuţişul săbiei.


text:
Atunci veţi face întocmai cum am făcut şi eu, nu vă veţi înveli barba şi pâinea jălaniei nu o veţi mânca,


text:
Şi veţi fi cu scufia în cap şi cu sandalele în picioare, nu veţi suspina şi nici nu vă veţi boci, ci vă veţi sfârşi în păcatele voastre şi unii din pricina altora veţi încremeni de groază.


text:
Şi Iezechil va fi pentru voi un semn aevea, fiindcă tot ceea ce a făcut el veţi face şi voi, iar când se va adeveri, să ştiţi că eu sunt Domnul Dumnezeu.


text:
Şi tu, fiul omului, în ziua când le voi lua vârtutea lor, bucuria cea falnică, podoaba ochilor lor şi dragostea sufletelor lor, fiii şi fiicele lor,


text:
În ziua aceea gura ta se va deschide în faţa fugarului şi-i vei grăi şi nu vei mai fi mut şi le vei fi şi semn aevea, ca să cunoască ei că eu sunt Domnul.»


text:
Şi le spune Amoniţilor: «Ascultaţi cuvântul Domnului Dumnezeu! Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Fiindcă tu zici templului meu: «sâc!sâc!» când a fost pângărit şi pământului lui Israil când a fost pustiit, şi neamului lui Iuda, când dus a fost în robie,


text:
Da-te-voi în stăpânirea Beduinilor, care să aşeze sălaşurile lor în tine şi să mute aşezările lor în tine, să mănânce rodurile tale şi să bea laptele tău.


text:
Şi voi preface Raba în păşuni pentru cămile şi oraşele lui Amon în târle pentru turme, ca să ştiţi că eu sunt Domnul.»


text:
Drept este ceea ce spune Domnul: «Deoarece tu baţi din palme şi buşăşti din picioare şi te bucuri din inimă cu tot dispreţul pentru pământul lui Israil,


text:
Întinde-voi mâna mea împotriva ta şi te voi face pradă pentru popoare şi te voi reteza dintre neamuri şi te voi nimici dintre ţări, şi te voi prăpădi, ca să cunoşti că eu sunt Domnul».


text:
Aşa grăieşte Domnul Dumnezeu: «De vreme ce Moabul şi Seirul zic: iată că neamul lui Israil a ajuns ca toate popoarele,


text:
De aceea voi deschide trecătorile muntoase, – ca astfel cetăţile să fie nimicite până la una, ele podoaba ţării: Bet-Ieşimot, Baal-Meon şi Chiriataim, –


text:
Pentru Beduinii cărora le voi da în stăpânire pe Amoniţi, ca ei să nu mai fie amintiţi printre popoare.


text:
Aşa zice Domnul Dumnezeu: «Deoarece Edomul s’a răzbunat împotriva casei lui Iuda şi s’a încărcat de vină şi se răzbună cumplit,


text:
De aceea aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Iată că voi întinde mâna mea împotriva Edomului şi voi nimici dintr’însul oameni şi dobitoace şi-l voi preface în pustietate, ca de la Teman şi până la Dedan să cadă de sabie.


text:
Şi voi trece răzbunarea mea împotriva Edomului în mâna poporului meu Israil, şi se vor purta după văpaia mâniei mele, ca să simtă ei răzbunarea mea», zice Domnul Dumnezeu.


text:
Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Fiindcă Filistenii se răzbunară cumplit şi cu dispreţ în inima lor, crunt se răzbunară, ca să nimicească desăvârşit»,


text:
De aceea, aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Întinde-voi mâna mea împotriva Filistenilor şi voi nimici pe Cretanii lor şi voi prăpădi pe ceilalţi locuitori de pe ţărmul mării,


text:
Şi mă voi răzbuna cu înverşunare, cu pedepse de urgie, ca să cunoască ei că eu, Domnul, sunt cel ce trimit peste ei răzbunarea mea!»


text:
Iar în anul al unsprezecelea, în luna întâia, în ziua întâia, fost-a cuvântul Domnului către mine şi-mi zise:


text:
«Fiul omului! Fiindcă Tirul a grăit Ierusalimului: «sâc sâc!» poarta noroadelor este sfărâmată, întorsu-s’a la mine belşugul strălucirii lui!


text:
De aceea aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Iată eu sunt împotriva ta, Tirule, şi voi porni împotriva ta neamuri multe, cum se stârnesc talazurile mării,


text:
Care vor dărâma zidurile Tirului şi turnurile le vor prăbuşi, şi eu voi mătura pulberea departe de el şi îl voi preface în stâncă pleşuvă,


text:
Dar să mai rămână loc pentru mreje în mijlocul mării, căci eu grăiesc», zice Domnul Dumnezeu. «Şi să fie prada noroadelor,


text:
Dar iată ce rosteşte Domnul Dumnezeu: «Stârni-voi îndată împotriva Tirului pe Nabucodonosor, împăratul Babilonului, cel de la miază-noapte, împăratul împăraţilor, cu cai, cu care de război, cu călăreţi şi cu gloată mare de noroade.


text:
Cetăţile megieşe cu tine, de pe uscat, le va nimici cu sabia, val de pământ va ridica împotrivă-ţi, meterezuri va săpa împotrivă-ţi şi adăpost de scuturi îţi va împotrivi.


text:
Împotriva zidurilor tale el va îndrepta izbiturile berbecilor săi, şi turnurile tale cu căngi de fier le va doborî.


text:
Din pricina mulţimii cailor lui, te va acoperi cu colb, de tropotul călăreţilor săi şi de duruitul roatelor de la carele lui vor dârdâi zidurile tale şi când va intra pe porţile tale, va intra ca într’o cetate cucerită.


text:
Copitele cailor săi vor călca pe toate uliţele tale, poporul tău va fi ucis cu sabia, iar columnele tale cele tari le va trânti la pământ.


text:
Şi vor prăda averea ta, mărfurile tale le vor jefui, zidurile le vor prăbuşi, mândrele palate le vor dărâma, iar pietrele, lemnele şi molozul le vor zvârli în apă.


text:
Şi te voi preface în stâncă pleşuvă, loc uscat pentru mrejele pescarilor. Şi să nu mai fii zidit la loc, fiindcă eu Domnul am grăit», rosteşte Domnul Dumnezeu.


text:
Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu împotriva Tirului: «La vuetul căderii tale, când cei răniţi de moarte vor geme, când sabia va ucide în tot cuprinsul tău, cutremura-se-vor ţinuturile cele mai îndepărtate:


text:
Toţi voevozii din ostroavele mării se vor pogorî de pe tron, îşi vor lua coroanele din cap şi se vor dezbrăca de veşmintele lor de felurite colori, se vor înveşmânta în veşminte de jale, se vor trânti la pământ, tremura-vor fără încetare şi din pricina ta vor fi uluiţi,


text:
Şi de dragul tău ridica-vor o plângere şi-ţi vor grăi: «Cum te-ai prăpădit şi ai pierit din mare, slăvită cetate, care împreună cu locuitorii ei era puternică pe mare! De care se înspăimântau toţi cei ce locuiau pe ţărmuri!


text:
Şi acum ostroavele se cutremură în ziua căderii tale! Şi se înspăimântă ostroavele din mare de sfârşitul tău!»


text:
Aşa zice Domnul Dumnezeu: «Când te voi preface în cetate pustie, întocmai ca şi cetăţile nelocuite, când voi porni peste tine adâncul apelor celor mari care te vor învălui,


text:
Pogorî-te-voi la cei ce s’au pogorît în mormânt, la un norod de odinioară, şi-ţi voi găti loc de odihnă în ţara din adâncuri, asemănătoare unor străvechi ruine, la cei care s’au pogorît în mormânt, ca să nu mai fii locuit şi să nu mai dăinueşti în ţara celor vii.


text:
Pieire cumplită vei avea şi în veac nu vei mai fi, te vor căuta şi nu te vor afla», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
Şi spune Tirului care este aşezat pe ţărmul mării, care face neguţătorie cu multe ţinuturi îndepărtate: «Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu! Tu zis-ai, Tirule, că eşti corabie de desăvârşită frumuseţe.


text:
În inima mării se află ţinutul tău, iar corăbierii care te-au făcut, făcutu-te-au negrăită în frumuseţea ta.


text:
Făcutu-ţi-au toată lemnăria ta de chiparos din Senir, iar ca să-ţi facă un catarg luat-au un cedru din Liban.


text:
Vâsle făcutu-ţi-au din stejarii din Basan. Acoperişul tău a fost din fildeş prins în lemn de molift din insulele Chitim.


text:
Pânzele tale, din vison de Egipt brodat, îţi slujeau şi ca steag. Porfiră violetă şi stacojie din ostroavele Elişa alcătuiau umbrarul corăbiei.


text:
Principii Sidonului şi ai Arvadului îţi erau vâslaşi. Iscusiţii din Simira erau în tine şi-ţi erau cârmaci,


text:
Toate corăbiile de pe mare cu marinarii lor erau la tine ca să facă schimb de mărfuri. Perşii, Lidienii şi Libienii erau oşteni în oştirea ta, ei îşi atârnau în tine coiful şi pavăza şi ei îţi făceau podoaba ta.


text:
Fiii Arvadului şi Cilicienii erau de jur-împrejur pe zidurile tale, şi Gamadiţii în turnurile tale; scuturile lor atârnau pe zidurile tale de jur-împrejur şi ele te făceau negrăit de frumoasă.


text:
Tarşişul făcea negoţ cu tine din pricina prea multei tale bogăţii şi-ţi dădea în schimb: argint, fier, cositor şi plumb.


text:
Grecii, Tubal şi Meşec făceau negoţ cu tine şi făceau schimb de mărfuri, pe robi şi pe odoare de aramă.


text:
Fiii lui Dedan făceau negoţ cu tine, din depărtate ţinuturi îţi aduceau mărfurile lor şi-ţi dădeau ca plată fildeş şi abanos.


text:
Edomul făcea negoţ cu tine din pricina târgului tău mare şi dădea în schimbul mărfurilor tale: carbunculul, smaraldul, crisolitul, visonul, mărgeanul şi rubinele.


text:
Iuda şi Israilul făceau negoţ cu tine şi dădeau în schimb: grâu, stirax, ceară, miere, untdelemn şi balsam.


text:
Damascul făcea negoţ cu tine din pricina produselor tale – a tuturor bogăţiilor tale – cu vin de Helbon şi cu lână…


text:
Arabia şi toţi voevozii Chedarului făceau negoţ cu tine şi-ţi dădeau în schimb: miei, berbeci şi ţapi.


text:
Neguţătorii din Saba şi Raema făceau negoţ cu tine, dând în schimb: mirezme de tot soiul, tot felul de pietre nestimate şi aur, pentru mărfurile tale.


text:
Şi făceau negoţ cu veşminte strălucite, cu mantii de porfiră violetă şi brodată, cu covoare ţesute cu felurite colori, funii împletite şi tari. Cu astfel de lucruri făceau negoţ cu tine.


text:
Corăbiile din Tarşiş te slujeau pe tine pentru dusul mărfurilor tale. Şi tu ajunseseşi ticsită şi tare falnică în inima mării.


text:
Pe întinsele ape te duceau vâslaşii care te însoţeau. Dar… un vânt de la răsărit te sfărâmă, în inima mării.


text:
Averea ta şi mărfurile tale, marinarii şi cârmacii, meşterii dulgheri pentru dresul spărturilor, cumpărătorii de mărfuri, toţi ostaşii, care se aflau în tine, grosul norodului care se afla în tine se scufundară în adâncul mării, în ziua prăbuşirii tale…


text:
Şi toţi vâslaşii tăi coborî-se-vor de pe corăbiile lor; marinarii şi toţi cârmacii mării veni-vor pe uscat,


text:
Te vor boci cu mare glas şi vor ţipa amarnic, pulbere îşi vor pune în cap şi se vor tăvăli în cenuşă.


text:
Şi îşi vor rade capul pentru tine, se vor încinge cu sac şi vor plânge pentru tine cu amărăciune în suflet şi cu suspin amar.


text:
Şi în suspinul lor vor alcătui o plângere pentru tine şi te vor plânge: «Cine a fost ca Tirul strălucit în mijlocul mării!


text:
Când porneau mărfurile tale pe mare, săturai mulţime de popoare, cu bogăţia ta cea mare şi cu mărfurile tale îmbogăţit-ai împăraţii pământului!


text:
Şi acum te-ai sfărâmat, pierit-ai în valurile mării, în adâncurile apelor! Mărfurile tale şi tot norodul tău au căzut în adânc!


text:
Toţi locuitorii insulelor stau încremeniţi de tine, şi regii lor sunt cuprinşi de groază şi lăcrămează.


text:
Neguţătorii popoarelor bat din palme în ciuda ta şi te flueră, căci ţi-ai găsit un sfârşit năprasnic şi în veci nu vei mai fi!»


text:
«Fiul omului! Spune-i regelui din Tir: Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Fiindcă s’a îngâmfat inima ta şi ai zis: «eu sunt Dumnezeu şi stau pe tronul lui Dumnezeu în inima mărilor», cu toate că nu eşti decât om şi nu Dumnezeu, şi îţi închipueşti în inima ta că eşti Dumnezeu, –


text:
Prin înţelepciunea şi prin priceperea ta ţi-ai agonisit bogăţie şi aur şi argint strângi tu în vistieriile tale!


text:
Prin prisosul înţelepciunii tale în negoţ, ţi-ai sporit averea ta, de aceea şi inima ta ţi s’a îngâmfat de bogăţie! –


text:
Voi stârni împotriva ta streini, cele mai cumplite neamuri, care vor scoate sabia împotriva minunăţiilor înţelepciunii tale şi vor pângări strălucirea ta.


text:
Şi vei mai rosti: «Sunt Dumnezeu», în faţa ucigaşilor tăi, cu toate că nu eşti decât om, în mâna ucigaşilor tăi?


text:
Şi vei muri de moartea celor netăiaţi împrejur, de mâna celor streini, fiindcă eu, Domnul Dumnezeu, am hotărît aşa!»


text:
«Fiul omului! Alcătueşte o plângere pentru regele Tirului şi-i spune: «Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu! Fost-ai un desăvârşit inel de pecetluit de o negrăită frumuseţe,


text:
Şi erai în grădina lui Dumnezeu, în Eden. Veşmintele tale erau înstelate cu pietre preţioase: cu rubin, topaz, iaspis, crisolit, berii, onix, safir, carbuncul, smarald şi aur, legătura şi aşezarea lor fusese gătită în ziua zidirii tale!


text:
Şi erai heruvimul miruit să ocroteşti şi te aşezasem în muntele dumnezeilor, şi umblai printre pietrele scânteietoare.


text:
Dar din pricina întinsului tău negoţ, fiindcă lăuntrul tău se umplu de silnicie şi ai păcătuit, te-am izgonit din muntele dumnezeilor şi te-am alungat, heruvim acoperitor, din mijlocul pietrelor scânteietoare.


text:
Şi inima ta se trufi din pricina frumuseţii tale, şi ţi-ai lepădat înţelepciunea ta în schimbul frumuseţii tale! De aceea te-am aruncat pe pământ, din pricina mulţimii păcatelor tale, şi te-am făcut privelişte înaintea împăraţilor.


text:
Cu viclenia negoţului tău pângăritu-ţi-ai sfinţenia ta. De aceea foc va izbucni din tine şi te va mistui şi te voi face cenuşă pe pământ în ochii tuturor privitorilor.


text:
Toţi cei ce te-au cunoscut dintre popoare vor sta înmărmuriţi, căci ai avut un sfârşit năprasnic şi nu vei mai fi!»


text:
Şi spune: «Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: Iată sunt împotriva ta, Sidoane! Atunci mă voi preamări în tine şi tu vei cunoaşte că eu sunt Domnul, când te voi judeca pe tine şi mă voi sfinţi în tine;


text:
Când voi trimite ciumă în tine şi va fi sânge pe uliţile tale, şi ucişi vor cădea în mijlocul tău de sabia din jurul tău, cunoaşte-vei că eu sunt Domnul.


text:
Şi nu va mai fi pentru neamul lui Israil mărăcine ţepos şi spine usturător printre vecinii care îl dispreţuesc, şi vor cunoaşte că eu sunt Domnul Dumnezeu.»


text:
Aşa zice Domnul Dumnezeu: «Când voi aduna pe cei din neamul lui Israil dintre popoarele printre care i-am împrăştiat, şi mă voi sfinţi în ei, în văzul popoarelor păgâne, locui-vor pământul pe care l-am dăruit robului meu Iacob;


text:
Şi-l vor locui fără primejdie, zidi-vor case, sădi-vor vii şi vor fi siguri pe viaţa lor, când voi judeca pe toţi vecinii cei ce îi dispreţuesc, şi ei vor şti că eu sunt Domnul Dumnezeul lor!»


text:
Fost-a cuvântul Domnului către mine, în anul al zecelea, în luna a zecea, în ziua a douăsprezecea, şi-mi grăi:


text:
«Fiul omului! Îndreaptă-ţi faţa spre Faraon, împăratul Egiptului, şi profeţeşte împotriva lui şi împotriva întregului Egipt.


text:
Spune şi cuvîntează: «Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Vezi! Eu sunt împotriva ta, Faraoane, împărate al Egiptului, marele crocodil, care stă tolănit în mijlocul braţelor Nilului şi zice: «Al meu este Nilul cu apele lui şi eu făcutu-l-am!»


text:
«Pune-ţi-voi cârlige în fălcile tale şi-ţi voi lipi de solzii tăi peştii din apele tale şi te voi scoate din mijlocul fluviilor tale împreună cu toţi peştii care s’au lipit de solzii tăi,


text:
Şi te voi azvârli în pustie, pe tine şi peştii fluviilor tale, şi vei cădea pe uscat fără ca nimeni să te adune şi să te strângă, ca să ajungi demâncarea fiarelor pământului şi păsărilor cerului, –


text:
Atunci cunoaşte-vor toţi locuitorii Egiptului că eu sunt Domnul. Fiindcă eşti toiag de trestie pentru neamul lui Israil:


text:
Când ei pun mâna pe tine, te frângi şi le şi spargi mâna, iar când se sprijină, te rupi şi le zdruncini şalele!»


text:
De aceea aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Iată, voi aduce împotriva ta sabie şi voi stârpi din tine oamenii şi dobitoacele,


text:
Şi ţara Egiptului va ajunge pustietate fără ţipenie de om, şi atunci vor simţi că eu sunt Domnul. Şi de vreme ce tu te-ai rostit: «Al meu este Nilul şi eu l-am făcut!»,


text:
De aceea iată că sunt împotriva ta şi împotriva fluviilor tale şi voi preface ţara Egiptului într’o pustietate nemărginită, de la Migdol până la Siena şi până la graniţa Etiopiei,


text:
Încât picior de om să nu treacă pe acolo şi nici picior de dobitoc să nu se abată, şi să rămână pustiu timp de patruzeci de ani.


text:
Şi voi preface ţara Egiptului în pustietate în mijlocul ţărilor pustii şi oraşele lui rămânea-vor pustii, timp de patruzeci de ani, în mijlocul oraşelor pustii. Şi voi împrăştia pe Egipteni printre popoare şi-i voi risipi printre împărăţii.


text:
Dar iată ce zice Domnul Dumnezeu: «La capătul celor patruzeci de ani, voi aduna pe Egipteni dintre popoarele printre care i-am împrăştiat,


text:
Şi voi schimba starea Egiptenilor şi-i voi întoarce în ţinutul Patures, În patria lor de obârşie, şi acolo vor întemeia o împărăţie mai slabă,


text:
Care să fie mai slabă decât alte împărăţii şi să nu se mai pornească împotriva popoarelor, şi-i voi împuţina ca să nu mai poată stăpâni noroadele.


text:
Şi atunci nu vor mai insufla neamului lui Israil nădejde aducându-mi aminte de vina lor, că s’au dat de partea Egiptului, şi vor recunoaşte că eu sunt Domnul.»


text:
Fost-a cuvântul Domnului către mine, în anul al douăzeci şi şaptelea, în luna întâia, la zi-întâi, şi-mi zise:


text:
«Fiul omului! Nabucodonosor, împăratul Babilonului, şi-a pus oştirea la grea corvoadă împotriva Tirului: toţi au pleşuvit şi şi-au rănit umerele, dar nici oştirea lui, nici el plată n’au luat de la Tir, pentru lucrarea pe care o făcuse împotrivă-i.


text:
De aceea aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Iată, voi da lui Nabucodonosor, împăratul Babilonului, ţara Egiptului, ca să-i răpească bogăţiile, s’o prade şi s’o jefuiască! Asta să-i fie plata pentru oştirea lui,


text:
«În ziua aceea voi face să odrăslească cornul casei lui Israil, şi tu vei putea să deschizi gura în cuprinsul Egiptului, ca să cunoască ei că eu sunt Domnul.»


text:
Sabie va veni împotriva Egiptului, vreme de spaimă va fi în Etiopia, când vor cădea ucişi în Egipt, când bogăţiile vor fi prădate şi temeliile dărâmate.


text:
Etiopienii, Libienii şi Lidienii şi toată amestecătura de noroade şi Cub şi locuitorii din ţara legământului cu el vor cădea de sabie.»


text:
Aşa rosteşte Domnul: «Sprijinitorii Egiptului vor cădea şi strălucirea puterii lui va da înapoi, de la Migdol şi până la Siena cădea-vor de sabie», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
«Şi va fi pustiit în mijlocul ţărilor pustiite, şi oraşele lui vor fi în mijlocul oraşelor pustiite,


text:
Şi atunci vor cunoaşte că eu sunt Domnul, când voi pune foc Egiptului şi când toţi soţii lui de luptă vor fi zdrobiţi.


text:
În ziua aceea, vor ieşi soli în grabă înaintea mea, ca să spăimânte pe Etiopienii neprimejduiţi, şi vor fi cuprinşi de groază ca în ziua Egiptului, căci iată-o că vine!»


text:
Aşa zice Domnul Dumnezeu: «Voi curma zarva Egiptului, prin mâna lui Nabucodonosor, împăratul Babilonului.


text:
El şi poporul său, cel mai crud dintre neamuri, vor fi aduşi să pustiască Egiptul, şi vor scoate sabia din teacă împotriva Egiptului şi vor umplea ţara de morţi.


text:
Atunci voi usca fluviile şi voi vinde ţara în mâna celor necredincioşi şi voi pustii ţara în tot cuprinsul ei, prin mâna streinilor. Eu, Domnul, am grăit aşa!»


text:
Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Nimici-voi şi idolii! Şi voi curma dumnezeii din Memfis şi voevozii din Egipt, ca să nu mai fie, şi voi răspândi frica în ţara Egiptului,


text:
Pune-voi foc Egiptului, Siena se va zbuciuma de durere, Teba va fi cucerită şi locuitorii vor fi împrăştiaţi.


text:
În Tahpanhes se va întuneca ziua, când voi zdrobi schiptrul Egiptului şi voi curma strălucirea puterii lui, şi se va acoperi ca de un nour, iar fiicele lui vor pleca în robie.


text:
Apoi fost-a cuvântul Domnului în anul al unsprezecelea, în luna întâia, în ziua a şaptea a lunii, şi-mi grăi:


text:
«Fiul omului! Zdrobit-am braţul lui Faraon, împăratul Egiptului, şi iată că nu va fi legat cu vre-o legătură ca să se tămăduiască, să se înzdrăvenească şi să apuce iar sabia în mână.»


text:
De aceea aşa zice Domnul Dumnezeu: «Iată că sunt împotriva lui Faraon, împăratul Egiptului, şi-i voi zdrobi mâinile lui – pe cel zdravăn şi pe cel zdrobit – ca să-i cadă spada din mână,


text:
Dar voi întări mâinile împăratului Babilonului, şi-i voi da sabia mea în mâna lui şi voi zdrobi mâinile lui Faraon, ca să se vaiete, cum se văietă cei străpunşi de sabie.


text:
Şi voi înzdrăveni mâinile împăratului Babilonului, încât mâinile lui Faraon să rămâie fără vlagă, şi aetfcl să ştie el că eu, Domnul, am dat sabia mea în mâna împăratului Babilonului, ca s’o întindă pe deasupra ţării Egiptului.


text:
Aşa e! împrăştia-voi pe Egipteni printre popoare şi-i voi răspândi în împărăţii, ca să cunoască ei că eu sunt Domnul.»


text:
Iar în anul al unsprezecelea, în luna a treia, la zi-întâi a lunii, fost-a cuvântul Domnului către mine şi-mi grăi.


text:
«Fiul omului! întreabă pe Faraon, împăratul Egiptului, şi gloata norodului său: «Cu cine te asemeni tu în mărimea ta?


text:
Iată Asiria era ca un cedru din Liban cu mândre ramuri, cu umbră deasă, cu trunchi înalt şi al cărui vârf ajunsese până la nouri.


text:
Apele îl crescuseră şi adâncul îl făcuse mare, îndreptându-şi râurile sale în preajma locului unde fusese sădit, şi întinzând râuleţele sale spre toţi copacii de pe câmp.


text:
Din această pricină el întrecuse în înălţime pe toţi copacii câmpului şi-şi îndesise crăngile, şi ramurile i se întinseseră mulţămită belşugului de apă din vremea creşterii lui.


text:
Şi’n crăngile lui durară cuiburi toate păsările cerului, şi sub ramurile lui făcură pui toate fiarele câmpului, iar la umbra lui îşi făcură sălaş multe popoare.


text:
Cedrii din grădina lui Dumnezeu nu-i semănau nici unul, chiparoşii n’aveau crăngi la fel cu el, iar platanii n’aveau ramuri ca el. Nici unul din toţi copacii din grădina lui Dumnezeu nu-i semăna la frumuseţe.


text:
Frumos l-am făcut, cu multe ramuri, şi toţi copacii Edenului din grădina lui Dumnezeu aveau ciudă pe el.»


text:
Deaceea aşa zice Domnul Dumnezeu: «Fiindcă a crescut înalt şi şi-a întins vârful până la nouri şi şi-a mândrit inima lui din pricina mărimii lui,


text:
Datu-l-am în mâna unui împărat al neamurilor, care să se poarte cu el după păcatul lui şi să-l taie.»


text:
Atunci îl doborîră străinii, neamuri crunte, şi-l zvârliră pe munţi, şi toate crăngile lui căzură în văi şi ramurile lui stăteau rupte în toate văgăunile pământului, iar toate neamurile pământului fugiră de la umbra lui şi o lăsară.


text:
Pe trunchiul lui doborît se aşezară toate păsările cerului, iar în ramurile lui se cuibăriră toate fiarele sălbatice,


text:
Ca nici un copac pus lângă apă să nu mai crească înalt şi să nu ajungă cu vârful până la nouri, şi ca nici unul din cei care se adapă cu apă, să nu se bizue pe ei în mândria lor, fiindcă toţi sunt sortiţi morţii şi se duc în adâncurile pământului cu fiii oamenilor, la cei care se pogoară în mormânt.


text:
Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «În ziua când cedrul coborî în Şeol, l-am jelit şi am acoperit adâncul şi am ţinut în loc fluviile sale, iar marile ape se opriră. Din pricina lui întunecai Libanul şi toţi copacii câmpului tânjiră după eh


text:
Cu huetul căderii lui cutremurat-am popoarele, când l-am pogorît în Şeol, la cei ce se pogoară în mormânt; atunci se mângâiară în adâncul pământului toţi copacii Edenului, cei mai frumoşi şi cei mai falnici din Liban, toţi cei care se adapă cu apă.


text:
Şi ei fură nevoiţi să se pogoare în Şeol la cei morţi de sabie – ei care mai nainte, ca soţii lui, stătuseră adăpostiţi la umbră-i în mijlocul neamurilor.


text:
Cu cine deci te asemeni tu în strălucire şi în mărime dintre copacii Edenului? Tu te-ai pogorît acolo şi ai fost dat jos cu copacii Edenului, în adâncurile pământului, şi stai printre cei netăiaţi împrejur, cu cei ucişi de sabie. Iată pe Faraon şi toată oastea lui», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
Fost-a cuvântul Domnului către mine, în anul al doisprezecelea, în luna a douăsprezecea, la zi-întâi a lunii, şi-mi zise:


text:
«Fiul omului! Alcătueşte o plângere pentru Faraon, împăratul Egiptului, şi-i spune: Leu al neamurilor, cum ai pierit! Fost-ai un crocodil în Nil, care făceai să bolborosească apa cu nările tale, o tulburai cu picioarele tale şi valurile ei le răscoleai!»


text:
Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Întinde-voi împotriva ta mreaja mea, adunare mare de popoare, ca să te scoată cu mreaja mea.


text:
Şi te voi arunca pe uscat, pe pământ te voi zvârli şi voi îngădui ca toate păsările cerului să se aşeze pe tine, şi voi sătura din tine toate fiarele sălbatice,


text:
Apoi voi adăpa pământul cu prisosul sângelui tău până la munţi şi prăpăstiile pământului se vor umplea de tine.


text:
Şi când te vei stinge, voi acoperi cerurile, stelele le voi întuneca, soarele îl voi acoperi cu nour, iar luna nu-şi va mai răspândi lumina sa;


text:
Toţi luminătorii strălucitori din cer îi voi întuneca din pricina ta, şi întuneric voi aduce pe faţa pământului», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
«Şi inima multor popoare o voi umplea de zbucium, când voi aduce pe robii tăi în împărăţiile pe care tu nu le cunoşteai.


text:
Multe neamuri se vor speria de tine şi pe împăraţii lor îi va apuca fiorul, când voi învârti sabia mea în faţa lor, şi vor tremura neîncetat fiecare cu gândul la viaţa lui, în ziua prăbuşirii tale.»


text:
Cu spada voinicilor tuturor cruntelor popoare, doborî-voi mulţimea ta, – ei vor pustii strălucirea Egiptului şi vor nimici toată gloata lui.


text:
Prăpădi-voi toate vieţuitoarele din apele tale cele mari, picior de om să nu le mai turbure şi copită de dobitoc să nu le mai răscolească!


text:
«Când voi preface ţara Egiptului în pustietate şi când va fi pustiită în tot cuprinsul ei, când voi ucide toţi locuitorii dintr’însa, ca să ştie că eu sunt Domnul.


text:
Iată plângerea, pe care s’o rostească, – s’o rostească fiicele noroadelor pentru Egipt şi pentru poporul său», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
În anul al doisprezecelea, în luna întâia, în ziua a cincisprezecea, fost-a cuvântul Domnului către mine şi-mi spuse:


text:
«Fiul omului! Suspină pentru norodul Egiptului, fiindcă eu îl voi pogorî în adâncurile pământului, la cei ce s’au şi pogorît în mormânt.


text:
Şi voinicii lui îi vor grăi: «În fundul Şeolului cu soţii lui de luptă! – Să se pogoare şi să sălăşluiască cei netăiaţi împrejur, în mijlocul celor străpunşi de sabie! –


text:
Acolo se află Asiria şi cu tot poporul, împrejurul mormântului ei, toţi sunt morţi, căzuţi în ascuţişul săbiei;


text:
Mormintele ei se află în fundul adâncului, iar poporul împrejurul mormântului, toţi morţi, căzuţi în ascuţişul săbiei, care răspândiseră groază în pământul celor vii.


text:
Acolo este Elamul şi tot poporul lui, împrejurul mormântului lui, toţi morţi, căzuţi in ascuţişul săbiei, care se coborîseră netăiaţi împrejur în adâncurile cele mai de jos ale pământului, ei care răspândiseră groază în pământul celor vii, şi acum îşi poartă ocara la fel cu cei ce s’au pogorît în mormânt.


text:
– În mijlocul celor morţi îi pregătiră lui Elam sălaşul său şi norodului său; împrejurul lui se află mormintele lor; toţi sunt netăiaţi împrejur, ucişi de sabie, şi ei, care răspândiseră spaima în pământul celor vii, acum îşi poartă ocara cu cei ce s’au pogorît în mormânt şi au fost aşezaţi cu cei omorîţi. –


text:
Acolo este Meşec şi Tubal, împreună cu norodul, împrejurul mormintelor lor, toţi netăiaţi împrejur, ucişi de sabie, şi care răspândiseră groaza în pământul celor vii.


text:
Şi ei nu sălăşluesc cu vitejii care din vremi străvechi s’au pogorît în Şeol cu armele lor de luptă şi cărora li s’a pus sabia sub cap, ci îşi poartă păcatul în oasele lor, fiindcă prin faptele lor războinice răspândiseră groaza în pământul celor vii.


text:
Acolo este Edomul, regii şi principii lui, care prin faptele lor războinice au fost aşezaţi cu cei ucişi de sabie – ei stau cu cei netăiaţi împrejur, cu cei ce s’au pogorît în mormânt.


text:
Acolo sunt toţi stăpânitorii de la miază-noapte şi toţi Sidonienii, care s’au pogorît ucişi, deoarece prin războaiele cu care răspândiseră groază, acum sunt de ocară. Acolo stau aceşti netăiaţi împrejur cu cei ucişi de sabie şi-şi ispăşesc ocara cu cei ce s’au pogorît în mormânt.


text:
Faraon îi va vedea şi se va mângâia cu tot norodul lui, căci Faraon cu oastea lui sunt ucişi de sabie», – zice Domnul Dumnezeu, –


text:
«Căci a răspândit spaimă în pământul celor vii, de aceea va fi sălăşluit în mijlocul celor netăiaţi împrejur, cu cei ucişi de sabie, Faraon şi tot norodul lui», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
«Fiul omului! Grăieşte fiilor poporului tău şi le propovedueşte: «Când voi porni sabia împotriva unei ţări şi locuitorii ţării vor lua pe cineva dintre ei şi-l vor pune strajă,


text:
Dacă cel care aude glasul trâmbiţei nu se osteneşte să-i dea de veste, ci sabia vine şi-l ia pe neaşteptate, sângele aceluia să fie în capul lui.


text:
Dacă cel ce a auzit glasul trâmbiţei nu s’a grăbit să dea de veste, sângele lui să fie în capul lui, iar cel care a dat de veste şi-a mântuit sufletul său.


text:
Străjărul care vede că vine sabia şi nu sună din trâmbiţă şi nu vesteşte poporul şi sabia vine şi ia fără de veste pe vre-unul, acela va fi nimicit pentru fărădelegea lui, iar sângele lui îl voi cere din mâna străjărului.


text:
Dar eu te-am pus pe tine, fiul omului, străjăr peste neamul lui Israil, şi dacă vei auzi vre-un cuvânt din gura mea, dă-i de veste.


text:
Dacă eu voi spune celui fără de lege: «Păcătosule, vei muri», şi tu nu-i vei da de veste, ca să se abată din calea lui, păcătosul va muri în fărădelegea lui şi sângele lui îl voi cere din mâna ta!


text:
Dar dacă tu ai dat de veste păcătosului, să se abată din calea lui şi să se pocăiască, şi nu se va pocăi de fapta lui, va muri întru fărădelegea lui, iar tu ţi-ai mântuit sufletul.


text:
Şi tu, fiul omului, spune celor din neamul lui Israil: «Aşa v’aţi rostit voi: Păcatele şi fărădelegile noastre ne apasă şi din pricina lor pierim; cum putea-vom oare să rămânem cu viaţă!»


text:
Atunci să le răspunzi: «Viu sunt eu», – zice Domnul Dumnezeu, – «nu voiesc moartea păcătosului, ci să se pocăiască păcătosul de fapta lui şi să fie viu! Pocăiţi-vă, pocăiţi-vă de faptele voastre cele rele; de ce să mori tu, neam al lui Israil?»


text:
Şi tu, fiul omului, propovedueşte fiilor poporului tău: «Faptele bune ale celui drept nu-l vor mântui în ziua când va păcătui, şi păcatul păcătosului nu-l va zăticni în ziua când se va pocăi de fărădelegea lui şi nici faptele bune ale celui drept nu-l vor putea ţine cu viaţă în ziua când el va păcătui.


text:
Dacă eu voi spune celui drept: «Viu vei fi», şi el se va bizui pe faptele lui bune şi va săvârşi păcat, toate faptele lui cele bune nu i se vor ţine în seamă, ci va muri din pricina fărădelegii pe care a săvârşit-o!


text:
Dacă voi spune celui păcătos: «Vei muri», şi el se va pocăi de păcatul său şi va săvârşi fapte bune şi după lege:


text:
Va da înapoi zălogul, va plăti lucrul furat, va umbla în poruncile vieţii, fără să mai săvârşească nici un păcat, acela va fi viu şi nu va muri!


text:
Toate păcatele pe care le va fi săvârşit nu vor fi pomenite şi, fiindcă a săvârşit fapte bune şi după lege, va trăi!


text:
Dar dacă fiii poporului tău zic: «Pravila Domnului nu este dreaptă», nici pravila lor nu este dreaptă.


text:
Dacă un păcătos se pocăieşte de păcatul lui şi face fapte bune şi plăcute, pentru ele va rămânea în viaţă.


text:
Iar ceea ce spuneţi: «Pravila Domnului nu este dreaptă», pe fiecare îl voi judeca după pravila lui, adică după faptele lui, neam al lui Israil!»


text:
În anul al unsprezecelea, în luna a zecea, în ziua a cincea a robiei noastre, a sosit la mine un fugar din Ierusalim şi mi-a spus: «Cetatea a fost cucerită!»


text:
Dar mâna Domnului a fost peste mine, cu o seară înainte de sosirea fugarului, şi mi-a deschis gura până dimineaţa, la sosirea lui şi gura mi-a fost deschisă şi n’am mai fost mut.


text:
«Fiul omului! Locuitorii aşezărilor dărâmate din pământul lui Israil zic astfel: «Avraam a fost unul şi lui i s’a dat în stăpânire ţara, dar noi suntem mulţi şi nouă ne este dată ţara în stăpânire!»


text:
De aceea spune-le: «Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu! Voi mâncaţi pe munţi şi staţi cu ochii ţintă la idolii voştri, vărsaţi sânge, şi mai cugetaţi să stăpâniţi ţara?


text:
Vă bizuiţi pe spada voastră şi săvârşiţi blestemăţii şi fiecare întinează pe femeia aproapelui său, şi mai cugetaţi să stăpâniţi ţara?»


text:
Aşa să le grăieşti: «Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu! Viu sunt eu: cadă în ascuţişul săbiei cei ce locuesc în aşezările dărâmate, cei din ţarină să fie hrană fiarelor, cei din castele şi din peşteri să moară de ciumă!


text:
Şi voi preface ţara în pustietate fără ţipenie de om, strălucirea puterii să se curme, iar munţii lui Israil să rămâie pustii şi să nu mai treacă nimeni prin ei,


text:
Ca să cunoască ei că eu sunt Domnul, mai ales când voi pustii ţara cu desăvârşire, din pricina blestemăţiilor pe care le făptuesc locuitorii.


text:
Dar iată, fiul omului, că fiii poporului tău sfătuesc despre tine pe lângă zid şi la uşile caselor şi spun unul către altul: «Haideţi şi ascultaţi ce fel este cuvântul care iese de la Domnul!»


text:
Atunci vin la tine, cum vine poporul, şi stau în faţa ta şi ascultă cuvintele tale, dar nu le fac, fiindcă în gura lor este minciună, ci fac după inima lor lacomă de câştig.


text:
Şi aşa tu ai ajuns ca un cântăreţ de seamă, cu glas frumos şi care zice bine din harfa sa. Ei ascultă cuvintele tale, dar nu fac nimic din ele!


text:
Şi când se vor adeveri – şi iată că se vor adeveri – cunoaşte-vor că se află profet în mijlocul lor!»


text:
«Fiul omului! Prooroceşte împotriva păstorilor lui Israil, prooroceşte şi le spune păstorilor: Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu:«Vai de păstorii lui Israil! Oare păstorii se păzesc pe ei înşişi? Nu păstoresc ei turma?


text:
Pe oaia slabă n’aţi înzdrăvenit-o, pe cea bolnavă n’aţi tămăduit-o, pe cea rănită n’aţi legat-o, pe cea rătăcită n’aţi adus-o înapoi, pe cea pierdută n’aţi căutat-o, iar cu cea zdravănă v’aţi purtat cu silnicie.


text:
Şi oile mele se împrăştiară din lipsă de păstor şi ajunseră demâncarea tuturor fiarelor sălbatice şi se răzleţiră,


text:
Şi rătăciră oile mele pe toţi munţii şi pe toate dealurile înalte şi se risipiră oile pe faţa pământului, fără să aibă cine le căuta şi cine le îngriji.


text:
«Viu sunt eu», zice Domnul Dumnezeu. «Deoarece turma mea a ajuns pradă şi demâncarea tuturor fiarelor sălbatice, fiindcă n’au păstor, iar păstorii mei nu umblară cu oile, ci se păstoriră pe sineşi şi nu oile mele,


text:
«Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: Luaţi aminte! Din mâna păstorilor mei voi cere oile mele şi voi curma odată cu păstoritul oilor, şi păstorii nu se vor mai paşte pe sineşi! Scăpa-voi turma mea din gura lor, ca să nu le mai fie spre mâncare,


text:
Fiindcă aşa grăieşte Domnul Dumnezeu: Iată-mă! Eu voi purta de grijă de oile mele şi le voi priveghia.


text:
Întocmai cum priveghează ciobanul turma lui în zi de vijelie, aşa voi priveghea eu turma mea şi o voi scăpa de orişiunde s’ar risipi în zi cu nori întunecoşi.


text:
Şi voi scoate oile mele dintre popoare şi le voi strânge din împărăţii, şi le voi aduce în pământul lor şi le voi paşte pe munţii lui Israil, în luncile şi în toate păşunile aşezărilor lui Israil;


text:
Pe păşuni frumoase le voi paşte, iar stâna lor va fi pe munţii cei înalţi ai lui Israil. Şi se vor odihni la stână bună şi vor paşte păşune grasă în munţii lui Israil.


text:
«Pe oaia cea pierdută o voi căuta, pe cea rătăcită o voi aduce, pe cea rănită o voi lega, pe cea bolnavă o voi îndzrăveni, pe cea grasă şi pe cea zdravănă o voi paşte precum se şi cuvine.


text:
Oare nu-i de ajuns că paşteţi păşunea cea mai bună şi apoi călcaţi în picioare cealaltă păşune, şi că beţi cea mai limpede apă şi pe cealaltă o turburaţi cu picioarele voastre,


text:
Fiindcă voi loviţi cu şoldul şi cu umărul şi împungeţi cu coarnele voastre pe toate cele bicisnice, până ce le goniţi afară,


text:
Şi voi pune peste ele un păstor, care le va păstori, pe robul meu David; el le va păstori şi el va fi păstorul lor.


text:
Atunci voi încheia legământ de pace şi voi prăpădi orice fiară sălbatică din ţară, ca să poată avea sălaş fără primejdie în pustie şi în păduri să doarmă.


text:
Şi le voi da lor binecuvântare de ploaie mare, şi le voi pogorî ploaie la vreme, ploi binecuvântate!


text:
Atunci pomii de pe câmp îşi vor da roadă lor şi pământul îşi va da rodnicia sa, şi vor locui la adăpost şi vor cunoaşte că eu sunt Domnul, când voi sfărâma jugul şi-i voi mântui din mâna celor ce-i robiseră.


text:
Şi nu vor mai fi pradă pentru popoarele păgâne şi fiarele din ţară nu-i vor mai mânca şi vor locui fără grijă, căci nu va fi cine să-i stingherească.


text:
Şi le voi întemeia o sădire desăvârşită şi nimeni în ţară nu va mai pătimi de foame şi nu vor mai îndura ocara păgânilor.


text:
Atunci vor cunoaşte că eu, Domnul Dumnezeul lor, sunt cu ei, iar ei, casa lui Israil, sunt poporul meu», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
«Voi sunteţi oile mele, oile păşunii mele, oameni sunteţi voi, iar eu sunt Dumnezeul vostru», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
Şi spune: «Aşa grăieşte Domnul Dumnezeu: Iată că sunt împotriva ta, munte Seir, şi-mi voi întinde mâna mea împotriva ta şi te voi preface în pustietate necuprinsă;


text:
Cetăţile le voi preface în mormane de dărâmături şi tu vei fi pustietate, ca să ştii că eu sunt Domnul.


text:
Fiindcă tu ai nutrit duşmănie neîncetată şi ai trecut prin ascuţişul săbiei pe fiu lui Israil, în vremea nenorocirii lor, în vremea când păcatul le apropia sfârşitul,


text:
De aceea, viu sunt eu», – zice Domnul Dumneezu, – «te voi preface în lac de sânge şi sângele să te urmărească, şi fiindcă sângele te-a făcut vinovat, sângele să te urmărească!


text:
Şi voi preface muntele Seir în pustietate nemărginită şi voi nimici dintr’însul pe oricine îşi va face cale pe-acolo;


text:
Umplea-voi munţii tăi de morţi, colinele şi văile tale, şi toate luncile tale de ucişi, căzuţi de sabie,


text:
Ca să ajungi pustietate deapururi şi cetăţile tale să nu mai fie locuite, ca să cunoşti că eu sunt Domnul.


text:
De vreme ce tu zici: «Ale mele să fie amândouă popoarele şi amândouă ţările, şi eu să le stăpânesc, deşi Domnul este în ele»,


text:
De aceea, viu sunt eu», zice Domnul Dumnezeu, «că mă voi purta cu tine după vrăjmăşia ta şi după ciuda ta pe care tu ai vădit-o cu ura împotriva lor, şi mă voi descoperi întru ei, când te voi judeca eu,


text:
Ca să ştii că eu Domnul am aflat despre toate hulele pe care tu le-ai grăit împotriva munţilor lui Israil: «Pustiiţi să fie şi spre mâncarea voastră!»


text:
Precum tu te bucuri de casa lui Israil ca să fie pustie, tot aşa îţi voi face şi eu. Pustietate să fii tu, munte Seir, împreună cu tot Edomul, ca să ştii că eu sunt Domnul!»


text:
«Şi tu, fiul omului profeţeşte despre munţii lui Israil şi spune: «Munţi ai lui Israil, ascultaţi cuvântul Domnului!


text:
Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: Fiindcă vrăjmaşul strigă în ciuda voastră: «Pustietate, aha! să fii deapururi! Stăpânirea noastră eşti!»,


text:
De aceea profeţeşte şi spune: «Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: Fiindcă şi tot fiindcă vă dispreţuiau şi vă doreau cu înfocare vecinii voştri, ca să fiţi în stăpânirea celorlalte popoare, şi voi aţi ajuns de vorbă şi defăimare» norodului,


text:
Pentru aceasta, munţi ai lui Israil, ascultaţi cuvântul Domnului Dumnezeu: «Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu munţilor, colinelor, luncilor, văilor, pustiilor sălaşuri dărâmate, oraşelor părăsite, care ajunseseră pradă şi de râs pentru celelalte popoare vecine;


text:
De aceea aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: În văpaia ciudei mele, grăit-am împotriva celorlalte popoare păgâne şi împotriva Edomului întreg, care şi-au hotărît ţara mea ca moştenire a lor, cu toată bucuria inimii şi cu dispreţ în suflet ca să le fie pradă-,


text:
De aceea profeţeşte împotriva pământului lui Israil şi spune munţilor şi dealurilor şi luncilor şi văilor: «Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: Iată, în râvna urgiei mele am grăit, fiindcă trebue să ispăşiţi ocara popoarelor.»


text:
Iar voi, munţi ai lui Israil, daţi mlădiţe şi faceţi roduri pentru poporul meu Israil, căci se apropie venirea lui.


text:
Şi vă voi înmulţi pe voi oamenii, întreg neamul lui Israil: munţii vor fi locuiţi şi sălaşurile dărâmate vor fi zidite din nou.


text:
Şi vă voi înmulţi pe voi oamenii şi dobitoacele – să se înmulţească şi să se prăsească-şi vă voi umplea de locuitori ca în vremurile trecute şi vă voi face mai mult bine decât în vremurile de la început, ca să ştiţi că eu sunt Domnul!


text:
Şi voi aduce oameni peste voi, poporul meu Israil, care să vă ia în stăpânire şi să-i fiţi moştenire şi să nu-i mai lăsaţi fără copii.»


text:
Aşa grăieşte Domnul Dumnezeu: «Din pricină că-ţi spun: mâncătoare de oameni eşti tu, şi tu-mi laşi poporul meu fără copii,


text:
«Şi nu voi mai auzi la tine batjocura popoarelor şi ocara noroadelor nu o vei mai purta şi pe poporul tău să nu-l mai laşi fără copii», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
«Fiul omului! Când cei din neamul lui Israil locuiau în pământul lor, se spurcau prin viaţa şi faptele lor şi viaţa lor înaintea mea era ca necurăţia firească a unei femei.


text:
Şi-atunci am vărsat mânia mea împotriva lor, din pricina sângelui pe care îl vărsară pe pământ şi a idolilor lor cu care îl spurcaseră.


text:
Şi-i împrăştiai printre neamuri şi-i răspândii în împărăţii, şi-i judecai după viaţa şi după faptele lor!


text:
Şi aşa plecară la neamurile la care plecară, şi pângăriră numele cel sfânt al meu, încât se spunea despre ei: «Ei sunt poporul lui Dumnezeu şi fură siliţi să iasă din ţara lui!»


text:
Atunci i-am cruţat pentru numele meu cel sfânt, pe care-l pângăriră cei din neamul lui Israil, printre neamurile printre care plecaseră.


text:
De aceea aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Spune casei lui Israil: «Nu pentru tine, neam al lui Israil, mijlocesc eu, ci pentru numele meu cel sfânt pe care l-aţi pângărit printre popoarele unde v’aţi dus.


text:
Şi voi sfinţi numele meu cel mare, care a fost pângărit printre noroade, pe care voi l-aţi pângărit în mijlocul lor, ca să ştie neamurile păgâne că eu sunt Domnul», – zice Domnul Dumnezeu, – «când mă voi sfinţi în voi, în văzul lor.


text:
Şi vă voi lua de printre neamuri şi vă voi strânge din toate împărăţiile şi vă voi aduce în patria voastră.


text:
Apoi vă voi stropi cu apă curată şi vă voi curaţi de toate spurcăciunile voastre şi de toţi idolii voştri vă voi face curaţi.


text:
Şi vă voi da un cuget nou şi un duh nou voi pune înlăuntrul vostru şi vă voi scoate inima cea de piatră din trupul vostru şi vă voi da una de carne.


text:
Şi vă voi pune Duhul meu înlăuntrul vostru şi vă voi insufla ca să umblaţi în legile mele şi orânduielile mele să le păziţi şi să le faceţi,


text:
Ca să locuiţi în pământul pe care l-am dat strămoşilor voştri şi să fiţi poporul meu şi eu să fiu Dumnezeul vostru.


text:
Şi eu vă voi curăţa de toate spurcăciunile voastre şi vă voi da grâu, şi-l voi înmulţi şi nu voi mai îngădui să bântuiască foametea la voi.


text:
Înmulţi-voi şi rodurile pomilor şi roadă ţarinei, ca să nu mai înduraţi ruşinea foametei printre popoare.


text:
Atunci vă veţi aduce voi aminte de viaţa voastră cea rea şi de faptele voastre rele şi vă veţi scârbi de păcatele voastre şi de blestemăţiile voastre.


text:
Şi nu pentru voi fac aşa», – zice Domnul Dumnezeu, – «s’o ştiţi! Ruşinaţi-vă şi vă sâiţi de viaţa voastră, voi cei din neamul lui Israil.»


text:
Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «În ziua când vă voi curăţi de toate fărădelegile, voi umplea de oameni cetăţile şi aşezările dărâmate vor fi iarăşi zidite,


text:
Şi se va spune: «Pământul acesta, care a fost pustiu, a ajuns ca grădina Edenului şi cetăţile cele dărâmate, pustii şi nimicite, acum sunt întărite şi locuite».


text:
Şi popoarele vecine, care vor mai rămânea, vor cunoaşte că eu, Domnul, am zidit ceea ce a fost nimicit şi ţara pustiită am sădit-o. Eu, Domnul, am grăit şi voi adeveri acestea.»


text:
Aşa grăieşte Domnul Dumnezeu: «Încă un lucru hărăzi-voi casei lui Israil: voi înmulţi oamenii ca turmele,


text:
Ca oile de jertfă, ca oile din Ierusalim la praznicele lui, aşa vor fi pline de cârduri de oameni oraşele cele nimicite, ca să ştie ei că eu sunt Domnul.»


text:
Şi a fost peste mine mâna Domnului şi Domnul m’a dus cu Duhul şi m’a oprit în mijlocul unui câmp plin cu oase de om.


text:
Şi m’a dus pe lângă ele de jur-împrejur, dar iată că erau tare multe pe faţa câmpului şi erau foarte uscate.


text:
Atunci zis-a către mine: «Fiul omului! Vor mai învia aceste oase?» Dar eu i-am răspuns: «Doamne Dumnezeule, tu ştii!»


text:
Şi mi-a zis: «Prooroceşte pentru oasele acestea şi le zi: Oase uscate, ascultaţi cuvântul Domnului!»


text:
Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu către oasele acestea: «Iată, voi aduce în voi duh de viaţă şi veţi învia,


text:
Şi voi face să crească pe voi vine şi carne şi cu piele vă voi îmbrăca şi vă voi da suflare de viaţă şi veţi fi vii, ca să ştiţi că eu sunt Domnul!»


text:
Atunci proorocii, precum îmi fu porunca, şi, pe când eu prooroceam, iată că se făcu un vuet şi o zarvă: oasele se încheiau unele cu altele.


text:
Şi iată că văzui că se înfiripează pe ele vine şi carne şi că se îmbracă pe deasupra cu piele, dar fără duh într’însele.


text:
Şi-mi zise: «Prooroceşte pentru duhul de viaţă, prooroceşte, fiul omului, şi spune duhului: «Aşa zice Domnul Dumnezeu! Din cele patru vânturi vino, duhule, şi suflă peste aceşti morţi, ca să învieze!»


text:
Şi am proorocit precum mi se poruncise, şi a intrat în ele duhul de viaţă şi înviară, şi se sculă în picioare o foarte foarte mare oştire.


text:
Apoi zise către mine: «Fiul omului! Aceste oase sunt cei din întreaga casă a lui Israil. Iată ei zic: «Uscatu-s’au oasele noastre, nădejdea noastră a pierit, s’a sfârşit cu noi!»


text:
De aceea profeţeşte şi le spune: «Aşa zice Domnul Dumnezeu: Iată, eu voi deschide mormânturile voastre şi vă voi scoate pe voi, norodul meu, din mormânturi şi vă voi duce în pământul lui Israil,


text:
Ca să ştiţi că eu sunt Domnul, când voi deschide mormânturile voastre şi vă voi scoate pe voi, norodul meu.


text:
Şi voi pune Duhul meu în voi şi veţi învia şi vă voi sălăşlui în pământul vostru, ca să ştiţi că eu, Domnul, grăiesc şi adeveresc», – zice Domnul!


text:
«Tu, fiul omului, ia un toiag şi scrie pe el: «Iuda şi fiii lui Israil, care sunt uniţi cu el!» Şi mai ia şi un altul şi scrie pe el: «Iosif, toiagul lui Efraim, şi toată casa lui Israil, care-s uniţi cu el!»


text:
Tâlcueşte-le: «Aşa zice Domnul Dumnezeu: «Lua-voi toiagul lui Iosif, din mâna lui Efraim, şi seminţiile lui Israil unite cu el, şi le voi pune lângă toiagul lui Iuda ca să le unesc şi în mâna mea să fie unul!»


text:
După aceea spune-le: «Aşa zice Domnul Dumnezeu: «Iată, eu voi lua pe fiii lui Israil dintre neamurile pe unde pribegesc, şi-i voi aduna de pretutindeni şi-i voi aduce în ţara lor.


text:
Şi-i voi face un singur neam, în pământul meu, în munţii lui Israil, ca toţi să aibă un rege, să nu mai fie două popoare şi să nu mai fie împărţiţi în două regate,


text:
Să nu se mai întineze cu idolii lor şi cu spurcăciunile lor şi cu toate păcatele lor, ci-i voi mântui de toate fărădelegile cu care au păcătuit, şi-i voi curăţi, ca să fie ei norodul meu şi eu Dumnezeul lor;


text:
Iar robul meu David, împărat peste ei, şi toţi să aibă un singur păstor, să umble în orânduielile mele, să păzească poruncile mele şi să le împlinească;


text:
Să locuiască în ţara pe care eu am dat-o robului meu Iacob, în care au fost sălăşluit strămoşii lor, şi să locuiască într’însa ei şi fiii lor şi nepoţii lor deapururi, iar David, robul meu, să le fie împărat în veac!


text:
Şi voi încheia cu ei legământ de pace, veşnic legământ, şi-i voi întemeia, şi-i voi înmulţi, iar templul meu va fi veşnic în mijlocul lor.


text:
Ca să cunoască popoarele păgâne că eu sunt Domnul cel ce sfinţeşte pe Israil, dacă templul meu va dăinui deapururi în mijlocul lor!»


text:
«Fiul omului! Îndreaptă-te cu faţa spre Gog, în ţara lui Magog, marele împărat al Meşecului şi Tubalului, şi profeţeşte împotriva lui şi spune:


text:
Prinde-te-voi şi-ţi voi înfige cârlige în fălcile tale şi te voi scoate împreună cu toată oştirea ta, cai şi călăreţi, toţi înveşmântaţi cu platoşe, oaste mare, cu scuturi şi paveze şi cu săbii în mână:


text:
Gomer şi oştirile sale, Togarma, ţinuturile de la miază-noapte împreună cu oştile lor, noroade multe alături de tine.


text:
Găteşte-te şi te pregăteşte, tu şi toată oastea care s’a adunat cu tine, şi fii gata pentru slujba mea.


text:
După vreme îndelungată, în vremea cea de apoi, vei primi poruncă să porneşti împotriva unei ţări, iarăşi întemeiată, strânsă de printre multe neamuri, împotriva munţilor lui Israil, care au fost multă vreme pustii, neam adus dintre popoare şi care întreg sălăşlueşte fără grijă.


text:
Tu vei porni ca o vijelie şi vei veni ca un nour, ca să acoperi pământul, tu şi oştile tale şi multele neamuri care sunt alături de tine.


text:
Aşa zice Domnul Dumnezeu: «În vremea aceea îţi vor veni în minte lucruri rele şi vei născoci planuri ticăloase.


text:
Şi vei zice: «Sui-mă-voi cu război împotriva unei ţări cu sate, porni-voi împotriva celor liniştiţi, care trăiesc în tihnă, a tuturor celor care locuesc fără ziduri, fără zăvoaie şi fără porţi,


text:
Ca să-i prad şi să-i jăfuesc, ca să pun mâna pe ruinele iarăşi locuite şi pe un popor adunat de printre neamuri, care creşte turme şi-şi face avere şi sălăşlueşte în buricul pământului.


text:
Şeba, Dedanul şi neguţătorii lor, Tarşişul şi toţi ce fac negoţ îţi vor zice: «Venit-ai să prăzi? Adunatu-ţi-ai ceata ta de pradă, ca să răpeşti argint, aur, turme şi bogăţii, să faci o pradă mare?»


text:
De aceea, fiul omului, profeţeşte şi-i spune lui Gog: «Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «În ziua când poporul meu Israil va locui fără de grijă, vei porni,


text:
Şi vei veni din ţara ta, din ţinutul de la miază-noapte, tu şi noroadele cele multe care sunt alături de tine, toţi călări pe cai, oaste mare şi puternică,


text:
Şi te vei îndrepta împotriva poporului meu Israil, să acoperi ţara ca un nour. Iar în zilele cele de apoi, te voi aduce împotriva ţării mele ca să mă cunoască popoarele toate, când mă voi sfinţi întru tine, în ochii lor, o, Gog!


text:
Aşa grăieşte Domnul Dumnezeu: «Tu eşti acela despre care am vorbit în vremurile cele de dinainte prin gura robilor mei, profeţii lui Israil, care au profeţit în vremile acelea că te voi aduce pe tine împotriva lor!


text:
Şi în ziua aceea, în ziua când va năvăli Gog în pământul lui Israil», – zice Domnul Dumnezeu, – «mânia mea va pâlpâi în nările mele,


text:
Şi în ciuda mea, în văpaia urgiei mele, precum am spus, va fi un mare cutremur în tot pământul lui Israil.


text:
Şi se vor cutremura înaintea mea toţi peştii mării, păsările cerului, fiarele sălbatice şi toate târîtoarele de pe pământ, şi toţi oamenii de pe faţa pământului, şi munţii se vor prăbuşi, stâncoşii munţi vor cădea şi toate zidurile ţării se vor nărui.


text:
Şi voi porni împotriva lui toate spaimele», – zice Domnul Dumnezeu, – «şi unii pe alţii se vor ciopârţi cu sabia.


text:
Şi-l voi judeca pe el cu ciumă şi cu sânge, cu potop de ploaie şi grindină; foc şi pucioasă voi turna peste el şi peste oştirile lui, şi peste multele popoare care sunt cu el.


text:
Şi mă voi preamări şi mă voi sfinţi şi mă voi descoperi în ochii multelor popoare şi mă vor cunoaşte că eu sunt Domnul.»


text:
«Şi tu, fiul omului, prooroceşte împotriva lui Gog şi-i spune: «Aşa zice Domnul Dumnezeu: «Vezi, eu sunt împotriva ta, Gog, mare împărat al Meşecului şi al Tubalului.


text:
Te voi ademeni, te voi momi şi te voi atrage din ţinuturile de la miazănoapte şi te voi aduce în munţii lui Israil,


text:
Şi voi doborî arcul tău din mâna ta cea stângă şi săgeţile tale din mâna ta cea dreaptă le voi da jos.


text:
Şi tu…, tu vei cădea pe munţii lui Israil, împreună cu toată oastea ta şi noroadele cele ce vor fi cu tine, şi te voi da spre mâncare tuturor păsărilor de pradă şi fiarelor sălbatice!


text:
«Atunci trimite-voi foc peste ţara Magog şi peste locuitorii cei fără grijă ai ostroavelor, ca să cunoască ei că eu sunt Domnul.


text:
Dar şi numele cel sfânt al meu îl voi descoperi în mijlocul poporului meu Israil, şi nu voi mai îngădui ca numele meu cel sfânt să fie pângărit, ca să cunoască popoarele păgâne că eu sunt Domnul cel sfânt în Israil.


text:
Acestea vor veni şi se vor împlini», – zice Domnul Dumnezeu. «Aceasta este ziua despre care am vorbit eu!


text:
Atunci locuitorii oraşelor lui Israil vor ieşi dintr’însele, vor da foc şi vor arde armele, scuturile, pavezele, arcurile şi săgeţile, buzduganele şi lăncile, şi le vor arde pe foc şapte ani.


text:
Şi nu vor mai aduce lemne de la câmp şi nu vor mai tăia lemne din păduri, ci vor arde pe foc numai arme, şi vor prăda şi vor jefui pe cei care îi prădaseră şi-i jefuiseră pe ei», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
«În ziua aceea voi pregăti pentru Gog o gropniţă într’un loc renumit în Israil, în valea Abarim, la răsăritul Mării Moarte, şi gura văii va fi închisă, şi acolo îl vor îngropa pe Gog împreună cu toată oastea lui, şi-i vor pune numele «Valea oştirii lui Gog».


text:
Şi-i va îngropa tot norodul ţării şi va fi pentru el lucru de laudă, în ziua când mă voi proslăvi», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
«Şi se vor osebi oameni care să cutreere neîncetat ţara, ca să îngroape pe cei care ar mai fi rămas pe faţa pământului şi să o cureţe şi să caute timp de şapte luni.


text:
Iar când vor cutreera ţara şi vor mai vedea vre-un os de om, să pună alături un semn, până când groparii vor veni ca să-l îngroape în «Valea oştirii lui Gog».


text:
Şi tu, fiul omului, aşa zice Domnul Dumnezeu: «Spune păsărilor zburătoare şi tuturor fiarelor sălbatice: «Adunaţi-vă şi vă strângeţi de pretutindeni la jertfa pe care o voi jertfi vouă, jertfă mare pe munţii lui Israil; mâncaţi carne şi beţi sânge!


text:
Mâncaţi carnea voinicilor şi beţi sângele împăraţilor pământului toţi laolaltă: berbeci, miei, ţapi, viţei şi vite grase din Basan.


text:
Mâncaţi grăsime până vă veţi sătura şi beţi sânge până vă veţi îmbăta, din jertfa pe care eu o voi jertfi vouă,


text:
Ca să vă săturaţi la masa mea de cai, de călăreţi, de voinici şi de orice viteaz, în luptă», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
«Şi voi dezvălui slava mea între popoare, ca să vadă toate popoarele judecata pe care o voi face şi mâna mea pe care o voi întinde peste ele,


text:
Ca să cunoască şi cei din casa lui Israil că eu sunt Domnul Dumnezeul lor, din ziua aceea şi mai departe.


text:
Dar să cunoască şi popoarele păgâne că neamul lui Israil, din pricina fărădelegilor pe care le-a săvârşit, a fost dus în robie, din care pricină mi-am ascuns faţa mea, şi-i dădui în mâna vrăjmaşilor şi cu toţii căzură în sabie.


text:
Şi mi-am ascuns faţa mea de ei şi m’am purtat astfel, din pricina spurcăciunii şi a fărădelegilor lor.»


text:
De aceea, aşa zice Domnul Dumnezeu: «Acum voi schimba restriştea lui Iacob şi mă voi îndura de tot neamul lui Israil, şi-mi voi arăta râvna mea pentru numele meu cel sfânt!


text:
Şi vor purta ocara şi toată necredinţa pe care le-au săvârşit faţă de mine, când vor locui în pământul lor fără de grijă şi fără să-i stingherească nimeni.


text:
Însă când îi voi aduce înapoi dintre popoare şi-i voi aduna din ţările vrăjmaşilor lor, şi mă voi sfinţi întru ei, în văzul multor neamuri,


text:
Atunci vor cunoaşte că eu sunt Domnul Dumnezeul lor, care i-a dus în robie printre neamuri şi îi adun în pământul lor, fără să las pe nici unul din ei.


text:
Şi nu-mi voi mai ascunde faţa mea de ei, fiindcă mi-am vărsat Duhul meu peste neamul lui Israil», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
În anul al douăzeci şi cincilea după ducerea noastră în robie, la începutul anului, în ziua a zecea a lunii, în anul al paisprezecelea după cucerirea cetăţii, chiar în aceeaşi zi, fost-a mâna Domnului peste mine şi mă duse acolo în ţara lui Israil,


text:
Cu vedenii dumnezeeşti mă duse şi mă lăsă pe un munte foarte înalt, iar în faţa mea era o clădire ca de cetate.


text:
Şi când m’a dus acolo, iată văzui un om care stătea la poartă, arămiu la chip, cu o sfoară de in în mână şi cu o prăjină de măsurat,


text:
Şi-mi grăi: «Fiul omului! Să vezi cu ochii, să auzi cu urechile şi să fii cu luare aminte la tot ceea ce eu îţi voi arăta, fiindcă pentru aceasta ai fost adus aici, ca să-ţi arăt. Şi ceea ce tu vei vedea, vesteşte casei lui Israil!»


text:
Şi iată că de jur-împrejurul templului era pe dinafară un zid, iar omul avea în mână o prăjină de şase coţi, fiecare cot era de un cot şi un lat de mână, şi el măsura lărgimea zidirii care era de o prăjină şi înălţimea ei tot de o prăjină.


text:
Apoi m’a dus la poarta cea cu faţa înspre răsărit şi s’a suit pe treapta a şaptea şi a măsurat pragul porţii şi a găsit o prăjină în larg, adică pragul întâi era larg de o prăjină.


text:
Şi fiecare chilioară era lungă de o prăjină şi largă tot de una, şi între chilioare era un perete despărţitor, întocmai ca un pilastru, gros de cinci coţi, apoi chilioara a doua era de o prăjină de lungă şi o prăjină de lată şi avea un perete gros, întocmai ca un pilastru, de cinci coţi, şi a treia chilioară era de o prăjină de lungă şi una de lată, şi pragul al doilea al porţii de lângă pridvorul porţii care dădea înspre curte era larg de o prăjină.


text:
Pe urmă a măsurat lărgimea pridvorului porţii şi a găsit că era de opt coţi şi pereţii despărţitori ai lui erau groşi de doi coţi. Pridvorul porţii dădea înlăuntru spre curte.


text:
Chilioarele porţii erau faţă în faţă, trei de o parte şi trei de cealaltă, tustrele aveau aceeaşi măsură şi pereţii cei groşi dintre ele de amândouă părţile aveau aceeaşi măsură.


text:
În faţa fiecărei chilioare era o streaşină ieşită înainte, de un cot de fiecare parte, iar chilioara avea şase coţi lungime şi şase lărgime.


text:
Şi a mai măsurat depărtarea de la uşa cea de dinafară a chilioarei până la uşa chilioarei cea din faţa ei, şi a găsit o lărgime de douăzeci şi cinci de coţi de la o uşă până la cealaltă uşă.


text:
Poarta avea de jur-împrejur ferestre care erau mai largi înspre chilii şi tot aşa şi pridvorul avea ferestre mai largi înlăuntru, iar pereţii cei groşi dintre chilii erau împodobiţi pe o parte şi pe alta cu întruchipări de palmieri.


text:
Apoi mă duse în curtea cea de dinafară. Acolo erau chilii şi caldarâm de mozaic de jur-împrejurul curţii. Pe mozaic se aflau treizeci de chilii.


text:
Şi a măsurat lărgimea curţii, începând de dinaintea porţii celei mai de jos pe partea dinlăuntru, până dinaintea porţii celei de dinlăuntru, pe partea cea de dinafară şi a găsit o sută de coţi. Apoi mă duse la poarta care da spre miazănoapte,


text:
Şi iată era o poartă îndreptată spre miază-noapte, in curtea cea de dinafară, şi măsură lungimea şi lăţimea porţii –


text:
Ea avea trei chilioare de o parte şi trei de alta, pereţii cei groşi dintre chilii şi pridvorul aveau aceeaşi măsură ca la poarta cea dintâi: – lungimea de cincizeci de coţi şi lăţimea de douăzeci şi cinci.


text:
Ferestrele ei şi ferestrele pridvorului şi întruchipările de palmieri erau după măsura porţii care dădea spre răsărit, şi te suiai pe şapte trepte, iar pridvorul dădea spre curte.


text:
În faţa porţii de la miază-noapte se afla în curtea cea de dinlăuntru o poartă, ca şi în faţa porţii de la răsărit. Şi a măsurat depărtarea de la o poartă la alta şi găsi o sută de coţi.


text:
Apoi mă duse în partea de miază-zi. Şi iată că în partea dinspre miază-zi era o poartă. Şi el măsură lungimea şi lăţimea ei, chilioarele, pereţii cei groşi dintre chilii şi pridvorul ei şi găsi aceeaşi măsură.


text:
Şi ea avea de jur-împrejur, ca şi pridvorul ei, ferestre la fel cu celelalte ferestre: – lungimea clădirii era de cincizeci de coţi şi lăţimea de douăzeci şi cinci de coţi.


text:
Avea şapte trepte, iar pridvorul dădea înlăuntru spre curte. Şi pereţii cei groşi dintre chiliii erau împodobiţi cu întruchipări de palmieri de o parte şi de alta.


text:
Dar în curtea cea de dinlăuntru se mai găsea o poartă spre miază-zi. Şi el a măsurat de la o poartă până la cealaltă înspre miază-zi: o sută de coţi.


text:
După aceasta mă duse în curtea cea de dinlăuntru, la poarta cea dinspre miază-zi. Şi a măsurat el poarta cea dinspre miază-zi şi ea avea aceeaşi măsură,


text:
Chilioarele, pereţii cei groşi dintre chilii şi pridvorul aveau aceeaşi măsură dar aveau ca şi pridvorul ferestre de jur-împrejur. – Lungimea clădirii era de cincizeci de coţi şi lăţimea de douăzeci şi cinci.


text:
– Deci de jur-împrejur se aflau pridvoare lungi de douăzeci şi cinci de coţi şi largi de cinci coţi. –


text:
Pridvorul dădea înspre curtea cea de dinafară. Pereţii cei groşi dintre chilii erau împodobiţi cu întruchipări de palmieri, iar scara avea opt trepte.


text:
Apoi m’a dus în curtea cea de dinlăuntru, înspre răsărit. Şi măsură poarta şi o găsi de aceeaşi măsură.


text:
Chilioarele, pereţii cei groşi dintre chilii şi pridvorul aveau aceeaşi măsură ca şi celelalte, şi tot aşa aveau ferestre ca şi pridvorul lui de jur-împrejur. – Clădirea era de cincizeci de coţi lungime şi douăzeci de coţi lăţime.


text:
Pridvorul dădea spre curtea cea de dinafară, pereţii cei dintre chilii erau împodobiţi cu întruchipări de palmieri şi pe o parte şi pe alta, şi scara avea opt trepte.


text:
Chilioarele, pereţii cei dintre chilii şi pridvorul ei aveau aceeaşi măsură, şi aveau ferestre de jur-împrejur ca şi pridvorul. – Clădirea avea lungimea de cincizeci de coţi şi lăţimea de douăzeci şi cinci. –


text:
Pridvorul dădea spre curtea cea de dinafară şi pereţii cei dintre chilii erau împodobiţi cu întruchipări de palmieri de o parte şi de alta, şi scara avea opt trepte.


text:
În pridvorul porţii erau două mese de o parte şi două de alta, ca să se junghie pe ele arderea de tot, jertfa pentru păcat şi cea pentru vină.


text:
Lângă peretele din laturea de la miază-noapte, cum vii de la poartă, se aflau două mese, iar lângă celălalt perete lateral al pridvorului, se aflau alte două mese,


text:
Patru mese de o parte şi patru mese de cealaltă parte a peretului lăturaş, în totul opt, pe care se junghiau jertfele.


text:
Şi mai erau patru mese de piatră lucrată, pentru arderile de tot, mese lungi de un cot şi jumătate, late de un cot şi jumătate şi înalte de un cot. Pe ele se puneau uneltele pentru junghierea arderilor de tot şi pentru jertfe.


text:
Iar pe dinlăuntru era un pervaz de un lat de mână aşezat de jur-împrejur. Mesele aveau un acoperământ, ca atunci când se aflau afară să apere de ploaie şi de căldură cărnurile pentru jertfă.


text:
Şi iarăşi mă duse în curtea cea de dinlăuntru, şi în curtea cea de dinlăuntru se aflau două chilii, una lângă peretele porţii de la miază-noapte, cu faţa spre miază-zi, şi alta lângă peretele porţii de la miază-zi, cu faţa spre miază-noapte.


text:
Chilia cu faţa spre miază-noapte este pentru preoţii care fac slujbă la jertfelnic. Ei sunt feciorii lui Ţadoc, din fiii lui Levi, şi sunt singurii îndrituiţi să slujească.»


text:
Apoi el măsură curtea cea de dinlăuntru şi o găsi pătrată: o sută de coţi lungime şi o sută lărgime. Şi jertfelnicul se afla înaintea templului.


text:
Apoi mă duse spre pridvorul templului şi măsură pereţii cei groşi ai pridvorului şi găsi că sunt de cinci coţi de o parte şi de cinci coţi de cealaltă parte. Lărgimea uşii era de paisprezece coţi, iar pereţii de pe de laturile uşii erau de trei coţi pe o parte şi tot de trei coţi pe cealaltă parte.


text:
Lărgimea pridvorului era de douăzeci de coţi şi înălţimea de doisprezece, şi te urcai pe douăzeci de trepte. Lângă pereţii cei groşi se aflau două columne, una de o parte şi alta de cealaltă parte.


text:
Apoi mă aduse în Sfânta. Şi măsură pereţii cei întocmai ca pilaştrii care erau de şase coţi de largi de o parte şi de şase coţi de largi de cealaltă parte, anume lărgimea cortului descoperirii.


text:
Lărgimea uşii era de zece coţi, iar pereţii dintr’o parte şi dintr’alta ai uşii erau groşi de cinci coţi de o parte şi de cinci de cealaltă parte. Pe urmă măsură şi lungimea Sfintei: patruzeci de coţi lungime şi douăzeci de coţi lărgime.


text:
Apoi, intră în Sfânta Sfintelor şi măsură uşorul uşii şi găsi doi coţi, lărgimea uşii era de şase coţi, iar pereţii de amândouă părţile uşii aveau şapte coţi de o parte şi şapte de cealaltă parte.


text:
Apoi măsură lungimea Sfintei Sfintelor: douăzeci de coţi, şi lăţimea: douăzeci de coţi, pe partea Sfintei. Şi mi-a zis: «Aceasta este Sfânta Sfintelor».


text:
Apoi măsură zidul templului şi găsi şase coţi, şi lăţimea clădirii care era de jur împrejurul templului, era de patru coţi.


text:
Chiliile erau în jur, chilie de chilie, câte treizeci, în fiecare din cele trei caturi şi în ziduri erau prichiciuri de jur-împrejur, care erau răsfrânte înspre chilii, şi nu intrate în zidul templului,


text:
Aşa că chiliile erau tot mai largi cu cât erau mai sus, după cum zidul se răsfrângea mergând mai sus de jur-împrejurul templului. Pentru aceasta lărgimea clădirii creştea în sus şi din catul cel mai de jos te urcai în cel din mijloc, şi din cel din mijloc în cel mai de sus.


text:
Lăţimea zidului clădirii în afară era de cinci coţi, iar între chiliile templului era câte un loc gol.


text:
Uşile clădirii dădeau în locul cel gol: o uşă la miază-noapte şi una la miază-zi, iar lăţimea locului de jur-împrejur era de cinci coţi.


text:
Clădirea din dosul templului, care se afla în partea de apus, în faţa locului închis, avea o lăţime de şaptezeci de coţi, iar peretele clădirii avea o lăţime de cinci coţi, şi lungimea de nouăzeci de coţi.


text:
Şi el măsură templul, şi găsi lungimea de o sută de coţi, iar locul închis, clădirea din dosul templului şi zidul, o lungime de o sută de coţi.


text:
Apoi măsură lungimea clădirii din dosul templului în faţa locului închis, care este în dosul clădirii, cu zidurile de o parte şi de alta, o sută de coţi. Sfânta Sfintelor, Sfânta şi pridvorul


text:
Erau căptuşite, şi ferestrele mai largi înlăuntru dădeau lumină de jur-împrejur în cele trei încăperi, iar căptuşala era făcută de jur-împrejur cu lemn dat la rindea, de la pardosea şi până la ferestre.


text:
Şi o perdea atârna în jos la uşa Sfintei Sfintelor, în partea de dinafară, iar pe tot peretele de jur-împrejur, atât în Sfânta Sfintelor cât şi în Sfânta,


text:
Erau închipuiţi heruvimi şi palmieri, câte un palmier între doi heruvimi. Fiecare heruvim avea două feţe:


text:
Pe o parte avea chip de om, care căta spre palmier, şi pe alta avea chip de leu, care privea spre palmier. Şi aşa era rânduit de jur-împrejurul întregului templu.


text:
De la pardosea şi cât ajungea căptuşala, adică pe pereţii Sfintei, erau făcuţi heruvimi şi palmieri.


text:
Uşorii Sfintei erau pătraţi, iar în faţa Sfintei Sfintelor, era ceva ca un chip de jertfelnic de lemn,


text:
Înalt de trei coţi şi lung de doi coţi şi lat de doi coţi; coarnele, temelia şi pereţii erau de lemn. Şi el mi-a zis: «Iată masa care este înaintea Domnului».


text:
Şi Sfânta Sfintelor avea tot două uşi. Fiecare uşă a Sfintei avea două canaturi şi câte două uşcioare care se deschideau într’o parte şi în alta, două pentru un canat şi două pentru celălalt canat.


text:
Pe uşile Sfintei erau închipuiţi heruvimi şi palmieri, ca şi cei făcuţi pe pereţi. Pridvorul cel de dinafară avea o streaşină de lemn.


text:
Pe pereţii lăturaşi ai pridvorului erau ferestre mai largi înlăuntru şi palmieri de o parte şi de alta. Dar şi chiliile laterale ale templului aveau streşini.


text:
Apoi mă duse în curtea cea de dinlăuntru înspre răsărit, apoi înspre miazănoapte, şi mă îndreptă spre chiliile care se aflau în faţa locului închis şi în faţa clădirii din dosul templului, spre miază-noapte.


text:
Şi se lovea într’o margine lungă de douăzeci de coţi de curtea cea de dinlăuntru şi într’altă margine de caldarâmul curţii de dinafară. Acolo se aflau galerii cu trei caturi, unele în faţa altora.


text:
În faţa chiliilor era un coridor care se prelungea înlăuntru, de zece coţi de lat şi lung de o sută de coţi. Uşile chiliilor se deschideau înlăuntru.


text:
Chiliile cele de sus, fiindcă galeriile luau din locul cuvenit lor, erau mai înguste decât cele din catul de la mijloc şi decât cele din catul cel de jos.


text:
Chiliile erau în trei caturi şi n’aveau stâlpi ca aceia din curtea cea de dinafară. Din această pricină chiliile cele de sus erau mai înguste decât cele din caturile de mijloc şi de jos.


text:
Se mai afla şi un zid lung de cincizeci de coţi, care mergea dealungul chiliilor, înspre curtea cea de dinafară, prin faţa chiliilor.


text:
Căci lungimea chiliilor înspre curtea cea de dinafară era de cincizeci de coţi, iar înspre faţa templului de o sută de coţi,


text:
Mai jos decât aceste chilii, era uşa unui coridor înspre răsărit, pentru cel ce vrea să intre din curtea cea de dinafară,


text:
Acolo unde începea capătul zidului curţii. După aceasta mă duse înspre miază-zi, şi iată că în faţa locului închis şi în faţa clădirii din dosul templului se aflau de asemenea chilii.


text:
Pe dinaintea lor trecea un coridor, şi ele semănau cu cele de la miază-noapte, ca lungime, lăţime, ieşiri, aşezare şi uşi,


text:
Întocmai ca uşile chiliilor de la miază-noapte; şi mai era o uşă la capătul drumului, un drum dealungul zidului înspre răsărit.


text:
Şi el îmi zise: «Chiliile de la miazănoapte şi chiliile de la miază-zi, din faţa locului închis, sunt chiliile sfinte, în care preoţii, slujitorii Domnului, mănâncă cele prea sfinte şi unde pun ei lucrurile prea sfinte: prinoasele, jertfele pentru păcat şi pentru vină, fiindcă este loc sfânt.


text:
Şi după ce au intrat la slujbă, preoţii să nu iasă din templu drept în curtea cea de dinafară, ci să se dezbrace de odăjdiile cu care au slujit, căci sunt sfinte şi să se îmbrace cu alte veşminte şi apoi să se ducă să asculte pricinile poporului.»


text:
Şi după ce a sfârşit cu măsurătoarea înlăuntrul templului, m’a scos pe poarta cea de la răsărit şi a început să măsoare de jur-împrejur.


text:
Apoi măsură în partea dinspre miază-noapte, şi găsi el de jur-împrejurul clădirii cinci sute de prăjini,


text:
Şi în cele patru laturi măsură de jur-împrejur clădirea şi găsi aceeaşi măsură: lungimea de cinci sute de coţi şi lăţimea de cinci sute de coţi, ca să osebească locul sfânt de cel ce nu este sfânt.


text:
Şi iată slava Domnului venea dinspre răsărit, iar vuetul ei era ca vuetul unei ape mari, şi pământul strălucea de slava lui.


text:
Şi vedenia pe care o văzui fu ca aceea pe care o văzusem, când el a venit ca să piarză cetatea, vedenia cerului pe care o văzusem la fluviul Chebar. Şi am căzut cu faţa la pământ.


text:
Atunci mă ridică pe mine Duhul şi mă duse în curtea cea de dinlăuntru, şi iată că templul era plin de slava Domnului.


text:
Şi-mi zise: «Fiul omului! Acesta-i locul tronului meu şi acesta-i locul tălpilor picioarelor mele, unde voi locui în mijlocul fiilor lui Israil, ca neamul lui Israil să nu mai întineze numele cel sfânt al meu, nici ei, nici regii lor cu necredinţa lor şi cu leşurile regilor lor în mijlocul lor,


text:
Punând pragul lor lângă pragul meu, uşorii lor lângă uşorii mei, încât numai un perete ne despărţea şi astfel întinau numele cel sfânt al meu cu blestemăţiile pe care le săvârşeau, din care pricină i-am şi nimicit întru urgia mea.


text:
Şi acum ei vor îndepărta necredinţa lor şi leşurile regilor de mine, ca în felul acesta eu să pot sălăşlui în mijlocul lor deapururi.


text:
Iar tu, fiul omului, descrie bărbaţilor casei lui Israil templul, precum şi chipul întocmirii lui, ca să se ruşineze de fărădelegile lor,


text:
Şi de faptele lor; fă planul templului şi întocmirea lui, ieşirile, intrările şi formele lui, toate rânduirile şi întreaga lui înfăţişare şi toate arătările lui, şi scrie lămurit înaintea ochilor lor, ca să ia aminte ei la orânduirile şi legile lui după care să trăiască.»


text:
Iată care este pravila templului: Tot cuprinsul lui, pe vârful muntelui de jur-împrejur, este prea sfânt. Aceasta-i pravila templului.


text:
Iată şi măsura jertfelnicului socotită în coţi, – cotul cuprinzând un cot obişnuit şi un lat de mână. Temelia lui era lată de un cot şi înaltă de un cot, iar marginea care ieşea înafară de jur-împrejur era de o palmă. Iată care era şi înălţimea jertfelnicului:


text:
De la temelie până la cadrul de jos, doi coţi, cu lărgime de un cot, şi de la cadrul cel mic până la cadrul cel mare. patru coţi, cu un cot lăţime.


text:
Şi vatra jertfelnicului era înaltă de patru coţi, iar de la vatră în sus se înălţau coarnele, un cot.


text:
Vatra jertfelnicului era lungă de doisprezece coţi şi lată de doisprezece coţi, aşa că cele patru margini ale lui alcătuiau un pătrat.


text:
Cadrul cel mare era de paisprezece coţi de lung şi de paisprezece coţi de larg, cele patru margini ale lui erau asemenea. Cadrul cel mic de şaisprezece coţi de lung şi de şaisprezece de larg, încât cele patru laturi ale lui erau deopotrivă. Marginea care ieşea în afară era de o jumătate de cot, iar temelia pe care se sprijinea era de jur-împrejur de un cot. Şi avea o scară înspre partea de răsărit.


text:
Şi-mi zise: «Fiul omului! Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu! Iată care să fie rânduiala jertfelor la jertfelnic: În ziua când va fi să se aducă ardere de tot şi să se stropească pe el cu sânge,


text:
Să dai preoţilor leviţi, cei din neamul din Ţadoc, care se vor apropia de mine», – zice Domnul Dumnezeu, – «ca să-mi slujească, un viţel tânăr jertfă pentru păcat.


text:
Şi ei să ia din sângele lui şi să ungă cele patru coarne ale jertfelnicului, în cele patru colţuri ale cadrului şi marginea care iese înafară de jur-împrejur, ca să-l curăţe de păcate şi să-l sfinţească.


text:
Să mai ia un viţel ca jertfă pentru păcat, pe care să-l ardă într’un loc anumit al templului, dar afară din templu.


text:
A doua zi să aducă un ţap fără meteahnă jertfă pentru păcat, ca să curăţe jertfelnicul, precum îl curăţiseră cu viţelul.


text:
Şi după ce vor sfârşi cu curăţitul, să ia un viţel tânăr fără racilă şi un berbec din turmă fără racilă,


text:
Pe care să-i aducă înaintea Domnului, iar preoţii să arunce peste ei sare şi să-i aducă ardere de tot pentru Domnul.


text:
Şi să jertfească ei aşa timp de şapte zile câte un ţap jertfă pentru păcat, câte un viţel şi câte un berbec din turmă, toţi fără meteahnă.


text:
Şi după trecerea acelor zile, în ziua a opta şi mai departe, preoţii să aducă pe jertfelnic arderile lor de tot, jertfele lor de pace şi eu voi fi îndurător», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
Apoi mă întoarse spre poarta cea de dinafară a templului, care poartă dă spre răsărit, şi iată că era închisă.


text:
Şi-mi zise mie Domnul: «Poarta acesta să stea închisă şi să nu se deschidă, nimeni să nu intre printr’însa, fiindcă Domnul Dumnezeul lui Israil a trecut printr’însa. De aceea să stea închisă.


text:
Ci numai singur împăratul să vie pe ea, ca să mănânce pâine înaintea Domnului, să intre prin pridvorul porţii şi să iasă tot pe acolo.»


text:
Apoi mă duse înspre poarta de la miază-noapte, în faţa templului, şi când m’am uitat, iată că slava Domnului umplea templul. Şi atunci căzui cu faţa la pământ.


text:
Şi Domnul îmi zise: «Fiul omului! Stărueşte cu inima, uită-te cu ochii şi ascultă cu urechile, ceea ce eu îţi voi grăi despre toate rânduielile templului Domnului, despre toate legile lui, şi îndreaptă-ţi luarea aminte la toţi cei ce intră pe toate porţile templului,


text:
Şi spune acestui neam îndărătnic, neamului lui Israil: «Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu! Destul vouă, neam al lui Israil, cu toate blestemăţiile voastre!


text:
Destul că mi-aţi băgat înlăuntru streini, netăiaţi împrejur la inimă şi la trup, în templul meu, ca să mi-l pângărească, atunci când îmi aduceţi jertfe de pâine, grăsimea şi sângele, şi într’acest chip aţi stricat cu toate blestemăţiile voastre legământul meu!


text:
Şi n’aţi făcut slujba mea în templu, ci i-aţi rânduit pe ei să slujească în templul meu, în folosul vostru.


text:
Aşa grăieşte Domnul Dumnezeu: «Orice om strein, netăiat împrejur la inimă şi la trup, adică nici un strein din cei ce se află în mijlocul lui Israil, să nu intre în templul meu,


text:
Ci numai leviţii, iar cei care s’au depărtat de mine şi care au rătăcit atâta vreme cât rătăcise şi Israil, după idolii lor, să-şi tragă păcatul.


text:
Aceia, îngăduit este să fie slugi la templul meu, străjări la porţile templului şi robi ai templului. Ei să junghie pentru popor arderile de tot şi jertfele, şi să-i stea la îndemână, ca să-i slujească.


text:
Şi din pricină că au slujit idolilor lor şi au fost pentru neamul lui Israil pricină de scandal, îmi ridic mâna mea cu jurământ împotriva lor». – zice Domnul Dumnezeu, – «ca să-şi ispăşească fărădelegea lor.


text:
Să nu se apropie de mine, ca să-mi fie preoţi, şi nici de toate cele sfinte ale mele, în locurile cele prea sfinte, ci să-şi poarte ocara pentru blestemăţiile pe care au îndrăznit să le săvârşească.


text:
Şi de aceea să li se dea îndeletnicire, să fie străjări ai templului, pentru orişice lucru şi pentru orişice s’ar săvârşi într’însul.


text:
Preoţii leviţi, fiii lui Ţadoc, care mi-au slujit mie în templu, atâta vreme cât fiii lui Israil se rătăciseră de mine, ei să se apropie de mine, ca să-mi slujească şi să stea în faţa mea, ca să-mi aducă jertfe: grăsime şi sânge», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
«Ei să intre în templul meu şi să se apropie de masa mea, ca să-mi slujească, şi să aibă grijă de slujirea mea.


text:
Dar când vor intra pe porţile curţii celei de dinafară, să se îmbrace cu veşminte de in şi nu cu veşminte de lână, când vor sluji în curtea cea de dinlăuntru şi în templu.


text:
Scufii de in să-şi pună în cap, să aibă pantaloni de in pe coapsele lor, şi să nu se încingă aşa fel ca să asude.


text:
Când vor ieşi în curtea cea de dinafară, la popor, să se dezbrace de odăjdiile cu care au slujit şi să le lase în chiliile templului, şi să se îmbrace cu altele, ca să nu sfinţească ei norodul cu odăjdiile lor.


text:
Să nu-şi ia soţii văduve ori despărţite de bărbaţi, ci numai fecioare, din neamul lui Israil, însă văduva să fie văduvă de preot;


text:
Să înveţe pe norodul meu osebirea între ceea ce este sfânt şi lumesc, şi între ceea ce este curat şi spurcat.


text:
În pricinile nehotărîte, ei să facă judecată şi să judece după pravila mea. Să păzească legile, şi rânduielile mele la toate praznicele mele şi Sâmbetele să le sfinţească.


text:
Să nu se apropie de mort, ca să nu se spurce; ci numai de tată, de mamă, de fiu, de fiică, de frate şi de soră nemăritată, îngăduit este să se spurce.


text:
Iar în ziua când va intra în templu, în curtea cea de dinlăuntru, ca să slujească în templu, să aducă jertfă pentru păcat», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
«Şi iată care să fie moştenirea lor: Eu sunt moştenirea lor şi moşie să nu li se dea în Israil, căci eu sunt moşia lor!


text:
Prinosul, jertfa pentru păcat şi cea pentru vină s’o mănânce ei, şi oricine va fi hărăzit pieirii să fie al lor.


text:
Fruntea din orice fel de pârgă, orice jertfă ridicată, de orice fel. din toate jertfele ridicate ale voastre, să fie ale preoţilor, fruntea din lamura făinurilor voastre să o daţi preotului, ca să se reverse binecuvântarea peste casele voastre.


text:
Şi când veţi împărţi la sorţi ţara pe care o veţi stăpâni, să hărăziţi Domnului un ţinut, ca dar sfânt ridicat din pământul ţării, lung de douăzeci şi cinci de mii de prăjini şi lat de douăzeci de mii, care să fie sfânt în tot cuprinsul lui de jur-împrejur.


text:
Din acest ţinut să se păstreze pentru templu un pătrat de cinci sute de prăjini pe cinci sute, înconjurat de o făşie de cincizeci de coţi de loc de izlaz de jur-împrejur.


text:
Iar din această bucată măsoară una de douăzeci şi cinci de mii de prăjini lungime pe zece mii lăţime, care să fie pentru templu, cea mai sfântă bucată de pământ din ţară.


text:
Să fie osebită pentru preoţii care-mi slujesc mie la templu, care se apropie să slujească pe Domnul, să aibă loc pentru casele lor, anume pentru sfinţenia lor.


text:
Şi altă bucată de douăzeci şi cinci de mii de prăjini lungime pe zece mii lăţime, să fie pentru leviţii care-mi slujesc mie în templu, moşie pentru cetăţi de locuit.


text:
Şi ca moşie a cetăţii să masori o făşie lată de cinci mii de prăjini pe douăzeci şi cinci de mii de lungă, cât darul cel sfânt ridicat, şi să fie pentru tot neamul lui Israil.


text:
Şi împăratului să-i dai de amândouă părţile darului sfânt şi a moşiei cetăţii, la răsăritul darului sfânt şi la răsărit de moşia cetăţii, pentru apus la apus şi pentru răsărit la răsărit, o lungime potrivit cu fiecare parte de la graniţa de apus până la graniţa de răsărit a ţării.


text:
Aceasta să fie moştenirea lui în Israil, ca împăraţii să nu mai împileze poporul meu, ci ţara s’o ia în stăpânire fiii lui Israil după seminţiile lor.


text:
Aşa zice Domnul Dumnezeu: «Destul, împăraţi ai lui Israil! Curmaţi cu silnicia şi cu asuprirea! Judecaţi după pravila cea dreaptă! Scutiţi pe norodul meu de tâlhăriile voastre!» – zice Domnul.


text:
Efa şi batul să aibă aceeaşi mărime, batul o zecime dintr’un homer, şi efa a zecea parte dintr’un homer. Măsura să se facă deci cu homerul.


text:
Siclul să aibă douăzeci de ghere. Mina să fie de douăzeci de sicli, de douăzeci şi cinci de sicli şi de cincisprezece sicli.


text:
Iată şi dijma pe care s’o luaţi pentru el: o şesime de efă la homerul de grâu; o şesime de efă la homerul de orz.


text:
Dijma pentru untdelemn: o zecime de bat la un cor, fiindcă zece baţi fac un cor, şi într’un cor intră zece baţi.


text:
Apoi o oaie din turmă, să dea dar una la două sute, toate neamurile lui Israil: pentru prinosul de pâine, pentru arderea de tot şi pentru jertfele de pace, pentru ispăşirea voastră», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
Din pricină că împăratul trebue să aducă arderile de tot, prinosul de pâine şi turnarea la praznice, la lunile noi, la Sâmbete, precum şi la toate prăznuirile casei lui Israil. El este cel ce aduce jertfa pentru păcat, prinosul de pâine, arderea de tot şi jertfele de pace, ca să ispăşească păcatele casei lui Israil.»


text:
Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «La zi-întâi a lunii întâia să luaţi un viţel tânăr fără beteşug ca jertfă pentru păcat, pentru curăţirea templului.


text:
Şi preotul să ia din sângele jertfei pentru păcat şi să ungă uşorii templului, precum şi cele patru colţuri ale cadrului jertfelnicului şi uşerii porţii de dinlăuntru.


text:
Tot aşa să faceţi la zi-întâi a lunii a şaptea, pentru cel ce a păcătuit cu ştiinţă sau din neştiinţă, ca să curăţiţi templul de păcate.


text:
În ziua a paisprezecea a lunii întâia, să prăznuiţi Paştile, praznic de o săptămână de zile, în care să mâncaţi azime.


text:
Şi împăratul să aducă în ziua aceea pentru el şi pentru norodul ţării un viţel ca jertfă pentru păcat.


text:
Şi în cele şapte zile ale praznicului să aducă ardere de tot pentru Domnul, şapte viţei şi şapte berbeci fără meteahnă în fiecare zi, timp de şapte zile, şi câte un ţap jertfă pentru păcat în fiecare zi.


text:
Apoi prinos de pâine să aducă o efă de fiecare viţel şi o efă de fiecare berbec, iar untdelemn, un hin la efă.


text:
În luna a şaptea, în cincisprezece zile, la praznicul corturilor, să aducă şapte zile aceleaşi jertfe: pentru păcat, arderi de tot şi prinoase de pâine şi untdelemnul trebuitor.»


text:
Aşa zice Domnul Dumnezeu: «Poarta curţii cea de dinlăuntru, care dă spre răsărit, să stea închisă şase zile lucrătoare, iar în ziua Sâmbetei şi la lună nouă să stea deschisă.


text:
Şi împăratul să intre de afară prin pridvorul porţii şi să se oprească între stâlpii porţii, iar preoţii să aducă arderea lui de tot şi jertfa de pace a lui şi el să se închine pe pragul porţii şi să iasă. Şi poarta să nu se închidă până seara.


text:
Şi arderea de tot pe care trebue s’o aducă împăratul Domnului în ziua Sâmbetei este: şase miei fără cusur şi un berbec fără cusur,


text:
Prinos de pâine o efă de fiecare berbec, iar pentru miei prinos de pâine, cât îi dă mâna, şi untdelemn, un hin de efă.


text:
Prinos de pâine să dea o efă de fiecare viţel şi o efă de fiecare berbec, iar pentru miei, cât îi va da mâna, şi untdelemn, un hin de efă.


text:
Când va intra norodul ţării înaintea Domnului, la praznice, cel ce va intra să se închine pe poarta de la miazănoapte să iasă pe poarta de la miază-zi, iar cel ce va intra pe poarta de la miază-zi să iasă pe poarta de la miază-noapte, şi să nu se întoarcă pe poarta care a intrat, ci să iasă pe cea din faţa ei.


text:
Şi împăratul să fie în mijlocul lor: să intre pe poarta pe care intră poporul şi să iasă pe poarta pe care iese şi el.


text:
La praznice şi la sărbători, darul de pâine să fie o efă de fiecare viţel şi o efă de fiecare berbec, iar pentru miei cât îi va da mâna, şi untdelemn, un hin de fiecare efă.


text:
Când va voi împăratul să aducă un dar de bună voie, ardere de tot sau jertfă de pace pentru Domnul, să i se deschidă poarta care dă spre răsărit şi să aducă arderea sa de tot şi jertfa de pace precum o aduce Sâmbăta, apoi să iasă şi să se închidă poarta în urma lui.


text:
În fiecare zi să aducă Domnului ardere de tot un miel de un an, fără meteahnă, jertfă pentru păcat, şi anume să-l aducă în fiecare dimineaţă.


text:
Şi o dată cu el să aducă prinos de pâine în fiecare dimineaţă o şesime de efă, şi untdelemn, o treime de hin, pentru stropit lamura de făină, prinos de pâine Domnului; acestea-s legi veşnice, deapururi.


text:
Şi să aducă mielul şi prinosul de pâine şi untdelemnul în fiecare dimineaţă ardere de tot neîntreruptă.»


text:
Aşa zice Domnul Dumnezeu: «Când împăratul va face un dar unuia din fiii săi, să treacă el ca moştenire la fiii lui, dar pe care să-l stăpânească ei ca moştenire,


text:
Iar când va face un dar din moştenirea sa la unul din dregătorii săi, să fie al lui numai până în anul liberării, apoi să se întoarcă la împăratul, iar de a ajuns în stăpânirea fiilor lui, al lor să fie!


text:
Împăratul să nu ia din moştenirea poporului şi să nu-l dea afară de pe moşia lui, fiindcă fiecare dă moştenire fiilor săi din moşia lui, şi deci nimeni din poporul meu să nu fie izgonit de pe moşia lui.»


text:
Apoi mă duse printr’un coridor, care începea de lângă poartă, la sfintele chilii hotărîte pentru preoţi, aşezate în partea de miază-noapte, şi iată că acolo se afla un loc dosnic, înspre apus.


text:
Şi-mi zise: «Acesta-i locul unde să fiarbă preoţii jertfele pentru vină şi pentru păcat şi unde să coacă prinosul de pâine, fără să mai iasă în curtea cea de dinafară, ca să sfinţească poporul».


text:
Apoi mă scoase în curtea cea de dinafară şi mă trecu prin cele patru colţuri ale curţii, şi iată că în fiecare colţ al curţii era câte o curte.


text:
În cele patru colţuri ale curţii se aflau curţi mici, având câte şi patru aceeaşi măsură: lungimea de patruzeci şi lăţimea de treizeci de prăjini.


text:
După aceasta m’a întors la uşa templului şi iată că de dedesubtul pragului templului curgea spre răsărit apă – căci faţa templului era la răsărit – şi apa trecea pe dedesubtul peretelui drept al templului, de către miază-zi de jertfelnic.


text:
Apoi mă scoase pe poarta cea dinspre miază-noapte şi ocoli cu mine pe dinafară până la poarta cea de dinafară, care dă spre răsărit, şi iată că apa curgea pe lângă peretele dinspre miază-zi.


text:
Apoi mă scoase omul spre răsărit şi, cu funia pe care o avea în mână, măsură o mie de coţi şi mă trecu prin această apă, şi apa ajungea până la glezne.


text:
Şi a mai măsurat o mie şi m’a trecut prin apă şi apa ajungea la genunchi, şi a măsurat încă o mie de coţi şi m’a trecut prin apă până la şolduri.


text:
Şi a mai măsurat o mie, dar fluviul nu se mai putea trece, fiindcă apele se umflaseră, încât s’ar fi putut înnota în el, un fluviu peste care nu se putea trece.


text:
Şi-mi spuse: «Apele acestea se îndreaptă în partea de răsărit a ţării şi se vor pogorî în Marea Moartă cea cu ape sărate, şi apele se vor face bune;


text:
Şi toate fiinţele vii, care se mişcă, pe orişiunde va curge fluviul, vor trăi, şi fluviul va fi plin de peşte, iar când va intra în Mare, apele se vor face bune, şi totul va fi cu viaţă pe unde va trece fluviul.


text:
Pe ţărmul mării vor pescui pescarii de la Enghedi şi până la Eneglaim. Şi vor fi şi locuri pentru aruncat mrejele, şi peşte de tot soiul, mult foarte, ca peştele din Marea cea Mare.


text:
Iar pe ţărmul fluviului vor creşte de o parte şi de alta tot soiul de pomi roditori, frunza lor nu se va vesteji şi poamele lor nu se vor isprăvi, iar în fiecare lună vor face poame noi, fiindcă apa lui izvorăşte din templu: poamele lor vor sluji pentru hrană şi frunzele vor fi bune de leac!»


text:
Aşa rosteşte Domnul Dumnezeu: «Iată graniţa înlăuntrul căreia să împărţiţi ţara la sorţi celor douăsprezece seminţii ale lui Israil, iar seminţia lui Iosif să aibă două părţi,


text:
Dar voi să luaţi în stăpânire cât unul cât altul, fiindcă am ridicat cu jurământ mâna mea ca să o dau strămoşilor voştri, şi deci ţara aceasta să fie moştenirea voastră.


text:
Dar iată hotarul ţării acesteia! Înspre miază-noapte: De la Marea cea Mare înspre Hetlon, spre Hamat Ţedad,


text:
Berot, Sibraim, Helam, între hotarul Damascului şi al Hamatului, Haţar-Enon, care este lângă graniţa Hauranului.


text:
Deci graniţa să meargă de la Mare şi până la Haţar-Enon, iar ţinutul Damascului şi al Hamatului să rămână la miază-noapte. Aceasta este graniţa de la miază-noapte.


text:
Graniţa de răsărit: De la Haţar-Enon, care se află între Hauran şi Damasc, Iordanul alcătueşte graniţa între Galaad şi ţara lui Israil până la Marea Moartă, spre răsărit până la Tamar. Aceasta-i graniţa la răsărit.


text:
Graniţa spre miază-zi: De la Tamar până la Me-Meribat-Cadeş, dealungul pârăului Egiptului, până la Marea cea Mare. Aceasta este graniţa spre miază-zi.


text:
Graniţa la apus: Marea cea Mare alcătueşte graniţa până ce apuci spre Hamat. Aceasta este graniţa la apus.


text:
Şi să aruncaţi sorţi, ca s’o stăpâniţi, voi şi streinii care vor locui în mijlocul vostru, anume cei ce au născut feciori în mijlocul vostru, şi să fie socotiţi ca şi băştinaşii între fiii lui Israil. Cu voi să primească şi ei la sorţi moştenirea lor între seminţiile lui Israil.


text:
Şi în seminţia în care el este aşezat ca strein, să primească partea lui de moştenire», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
Dar iată şi numele seminţiilor. La capătul de miază-noapte, de la Mare înspre Hetlon, până spre Hamat, până spre Haţar-Enon, ţinutul Damascului rămâne la miază-noapte, lângă Hamat, aşa că-i vine o făşie de la răsărit la apus. Acesta-i cuprinsul seminţiei lui Dan.


text:
În graniţă cu Iuda, o făşie de la răsărit la apus să fie darul cel sfânt pe care voi să-l aduceţi: douăzeci şi cinci de mii de prăjini lăţime şi în lungime ca una din fâşii pentru seminţii, de la răsărit şi până la apus, locul în mijlocul căruia să fie templul.


text:
Darul sfânt ridicat, pe care să-l aduceţi Domnului, să aibă lungimea de douăzeci şi cinci de mii şi lăţimea de douăzeci de mii,


text:
Şi darul sfânt ridicat să fie dat, preoţilor, o făşie la miază-noapte de douăzeci şi cinci de mii de prăjini la apus de zece mii lăţime, la răsărit de zece mii lăţime şi la miază-zi lungă de douăzeci şi cinci de mii. Iar în mijloc să fie templul Domnului, –


text:
Preoţilor sfinţiţi, fiii lui Ţadoc, care au rămas în slujba mea, cei ce nu rătăciră când fiii lui Israil rătăciră ca şi leviţii,


text:
Şi leviţii să aibă în lungul graniţei preoţilor o făşie lungă de douăzeci şi cinci de mii şi lată de zece mii de prăjini, în totul lungă de douăzeci şi cinci de mii şi lată de douăzeci de mii de prăjini.


text:
Şi să nu vândă dintr’însa şi nici să schimbe şi nici pârga ţării să n’o înstreineze, fiindcă este lucru sfânt al Domnului.


text:
Cele cinci mii care rămân din lăţimea de douăzeci şi cinci de mii să fie pentru orişice altceva priveşte cetatea, pentru locuinţe şi pentru împrejurimi, iar cetatea să fie în mijlocul lui.


text:
Iată şi măsura cetăţii: înspre miază-noapte patru mii cinci sute de prăjini, la miază-zi patru mii cinci sute, la răsărit patru mii cinci sute, la apus patru mii cinci sute.


text:
Şi cetatea să aibă împrejurimi: la miază-noapte două sute cincizeci de prăjini, la miază-zi două sute cincizeci de prăjini, la răsărit două sute cincizeci şi la apus două sute cinci zeci de prăjini.


text:
Şi ceea ce va mai rămânea de-a-lungul darului sfânt, zece mii la răsărit şi zece mii la apus, rodul de pe el să fie pentru hrana locuitorilor cetăţii.


text:
Toată partea sfântă pe care s’o daţi să fie un pătrat de douăzeci şi cinci de mii pe douăzeci şi cinci de mii de prăjini: aşa să fie partea sfântă şi moşia cetăţii.


text:
Ceea ce va mai rămânea să fie a împăratului, adică de amândouă laturile părţii sfinte şi a moşiei cetăţii la răsărit, până la graniţa de răsărit, de-a-lungul celor douăzeci şi cinci de mii de prăjini, şi la apus până la graniţa de apus potrivit cu părţile cuvenite seminţiilor, să fie a împăratului, iar partea sfântă şi templul să fie în mijloc.


text:
Iar de la moşia leviţilor şi de la moşia cetăţii, care se află înlăuntrul moşiei împăratului, ţinutul între graniţa lui Iuda şi a lui Veniamin, să fie al împăratului.


text:
În graniţă cu Gad, hotarul să fie în partea de miază-zi de la Tamar, până la Me-Meribat-Cadeş, apoi de-a-lungul pârăului Egiptului, până la Marea cea Mare.


text:
Iată deci ţara pe care s’o trageţi la sorţi ca moştenire pentru seminţiile lui Israil, şi iată şi care sunt şi fâşiile lor», – zice Domnul Dumnezeu.


text:
«Iată şi porţile cetăţii. Dar porţile cetăţii să poarte numele seminţiilor fiilor lui Israil, şi anume:


text:
În partea de miază-noapte, pe o întindere de patru mii cinci sute de prăjini, să fie trei porţi: poarta lui Ruben, a lui Iuda şi a lui Levi;


text:
În partea de răsărit, pe o întindere de patru mii cinci sute de prăjini, să fie trei porţi: poarta lui Iosif, a lui Veniamin şi a lui Dan;


text:
În partea de miază-zi, pe o întindere de patru mii cinci sute de prăjini, să fie trei porţi: poarta lui Simeon, a lui Isahar şi a lui Zebulon;


text:
În partea de apus, pe o întindere de patru mii cinci sute de prăjini, să fie trei porţi: poarta lui Gad, a lui Aşer şi a lui Neftali,


text:
Adică de jur-împrejur o întindere de optsprezece mii de prăjini, iar cetatea să poarte numele: «Domnul sălăşlueşte într’însa!»


text:
În anul al treilea al domniei lui Ioachim, regele lui Iuda, porni Nabucodonosor, împăratul Babilonului, împotriva Ierusalimului şi îl împresură.


text:
Şi Domnul dădu în mâna lui pe Ioachim, regele lui Iuda, precum şi o parte din odoarele templului lui Dumnezeu pe care le duse în pământul Şinear, în templul dumnezeului său, şi aşeză aceste odoare în vistieria acestui dumnezeu.


text:
Atunci împăratul porunci lui Aşpenaz, căpetenia famenilor săi, să aducă dintre fiii lui Israil, din neam regesc şi din cei de viţă mare,


text:
Tineri fără nici un cusur trupesc, frumoşi la chip şi înzestraţi cu toată înţelepciunea, iscusiţi în ştiinţă, cu adâncă putere de pătrundere şi cu râvnă, ca să slujească în palatul împăratului, ca să-i înveţe pe ei scrisul şi limba Caldeilor,


text:
Şi să-i crească aşa vreme de trei ani, după trecerea cărora să intre în slujba împăratului. Pentru aceasta, împăratul le rândui să li se dea în fiecare zi mâncare din mâncările sale şi vin din vinul său.


text:
Şi căpetenia famenilor le puse nume şi-i chemă: pe Daniil: Belteşaţar, pe Anania: Şadrac, pe Misail: Meşac şi pe Azaria: Abed-Nego.


text:
Şi Daniil îşi puse în gând să nu se spurce cu bucatele împăratului şi cu vinul din care bea el, ci ceru căpeteniei famenilor îngăduinţa ca să nu se pângărească.


text:
Atunci căpetenia famenilor îi zise lui Daniil: «Mă tem de stăpânul meu, împăratul, care v’a rânduit mâncările şi băuturile; căci de ce să vă vadă el mai slabi la chip decât pe tinerii cei de o vârstă cu voi? Voi îmi puneţi în primejdie capul meu înaintea împăratului.»


text:
Şi l-a întâmpinat Daniil pe căpetenia famenilor, care fusese pus supraveghetor peste Daniil, Anania, Misail şi Azaria, astfel:


text:
«Încearcă, te rog, cu servii tăi timp de zece zile şi dă-ne să mâncăm mâncări de verdeţuri şi să bem apă;


text:
Apoi să te uiţi la feţele noastre şi la feţele feciorilor care mănâncă din bucatele împăratului, şi cum vei crede de cuviinţă, aşa să faci cu robii tăi!»


text:
Şi după un răstimp de zece zile, ei arătau mai frumoşi la faţă şi mai graşi la trup decât toţi feciorii care mâncau din masa împăratului.


text:
Atunci supraveghetorul le schimbă mâncarea lor şi vinul pe care trebuia să-l bea şi le dădu mâncăruri de verdeţuri.


text:
Şi Dumnezeu a hărăzit acestor patru tineri ştiinţă şi iscusinţă în orice fel de scriere, precum şi înţelepciune, încât Daniil se pricepea să tâlcuiască vedeniile şi visele.


text:
Şi după trecerea răstimpului pe care împăratul îl hotărîse ca să-i aducă la el, căpetenia famenilor îi înfăţişă înaintea lui Nabucodonosor.


text:
Şi împăratul stătu cu ei de vorbă, dar nu află pe nimeni dintre ei toţi ca pe Daniil, Anania, Misail şi Azaria. Atunci ei fură luaţi în slujba împăratului.


text:
Şi în orice pricină, când era vorba de înţelepciune şi de iscusinţă, pentru care împăratul le cerea dezlegarea, îi găsea pe ei de zece ori mai isteţi decât magii şi decât vrăjitorii din toată împărăţia lui.


text:
Şi în anul al doilea al domniei lui Nabucodonosor, a visat Nabucodonosor vise, iar duhul lui s’a turburat şi somnul nu-l mai prindea.


text:
Atunci a poruncit împăratul să cheme pe vrăjitori, pe vraci şi pe magi şi pe caldei, ca să-i spună împăratului visele lui. Şi după ce ei au intrat şi s’au înfăţişat împăratului,


text:
Le-a zis lor împăratul: «Visat-am un vis din pricina căruia mi s’a turburat duhul, deci vreau să ştiu visul!»


text:
Atunci caldeii au grăit împăratului în grai arameian: «Împărate, să trăieşti deapururi! Spune robilor tăi visul, ca noi să-ţi descoperim tâlcuirea lui!»


text:
Răspuns-a împăratul şi a zis caldeilor: «Să ştiţi că hotărîrea mea este neclintită! Dacă nu-mi veţi spune visul şi tâlcuirea lui, voi da poruncă să fiţi tăiaţi în bucăţi, iar oasele voastre să fie prefăcute în mormane de dărâmături,


text:
Dar dacă îmi veţi descoperi visul împreună cu tâlcuirea lui, veţi primi de la mine bogate daruri şi cinstire multă! Deci descoperiţi-mi visul precum şi tâlcuirea lui!»


text:
Atunci ei răspunseră a doua oară şi ziseră: «O, împărate, spune robilor tăi visul, ca noi să-ţi arătăm care este tâlcuirea lui!»


text:
Răspuns-a împăratul şi a zis: «Văd bine că voi căutaţi să câştigaţi vreme, – căci vedeţi că eu am luat hotărirea;


text:
Fiindcă dacă nu-mi spuneţi visul, este că aveţi de gând să vă înţelegeţi între voi şi să-mi spuneţi vorbe mincinoase şi înşelătoare, până când vremurile se vor schimba. De aceea spune-ţi-mi acum visul, ca eu să ştiu dacă voi puteţi să-mi faceţi şi tâlcuirea lui!»


text:
Răspuns-au caldeii în faţa împăratului şi i-au zis: «Nu este om în toată lumea care să poată dezvălui ceea ce împăratul cere, fiindcă nici un împărat, oricât de mare şi de puternic ar fi, nu cere asemenea lucru de la nici un tâlcuitor, vrăjitor ori caldeu.


text:
Şi lucrul pe care-l cere împăratul este greu şi nimeni altul nu poate să i-l descopere, decât zeii, dar care nu-şi au sălaşul lor printre oameni!»


text:
Atunci împăratul s’a întărâtat de mânie şi l-a prins aşa de năprasnic furia, încât porunci să omoare pe toţi înţelepţii Babilonului.


text:
Dar când a ieşit porunca după care trebuiau să fie omorîţi înţelepţii, a fost căutat şi Daniil împreună cu soţii lui, ca şi ei să fie omorîţi.


text:
Atunci Daniil luă cuvântul cu înţelepciune şi cu iscusinţă înaintea lui Arioh, căpetenia gărzii împărăteşti, care ieşise să omoare pe înţelepţii Babilonului,


text:
Şi începu a grăi lui Arioh, generalul împăratului: «Din care pricină împăratul a dat această straşnică poruncă?» Şi după ce Arioh i-a spus lui Daniil rostul poruncii,


text:
Ca ei să roage fierbinte îndurarea lui Dumnezeu din ceruri, pentru această taină, ca să nu îngădue să piară Daniil şi soţii lui, împreună cu ceilalţi înţelepţi ai Babilonului.


text:
Şi i s’a descoperit lui Daniil această taină într’o vedenie în ceas de noapte. Atunci a proslăvit Daniil pe Dumnezeul cerului,


text:
Şi a început el a grăi: «Fie numele lui Dumnezeu binecuvântat din veac şi până în veac, căci a lui este înţelepciunea şi puterea,


text:
Şi el este cel care preface timpurile şi împrejurările, el care dă jos de pe tron pe împăraţi şi pe regi şi tot el îi pune; el dă înţelepciune înţelepţilor şi iscusinţă celor iscusiţi;


text:
El descopere tainele cele mai adânci şi cele mai ascunse, el ştie ceea ce se petrece în întuneric şi lumina sălăşlueşte cu el.


text:
Pe tine, Dumnezeule al părinţilor mei, te laud şi te proslăvesc, fiindcă mi-ai dat înţelepciune şi putere şi mi-ai descoperit ceea ce noi ne-am rugat ţie, căci tu ne-ai descoperit pricina împăratului!»


text:
Apoi Daniil se duse la Arioh, generalul pe care împăratul îl rânduise să omoare pe înţelepţii Babilonului, şi îi grăi aşa: «Nu omorî pe înţelepţii Babilonului, ci du-mă pe mine înaintea împăratului şi eu îi voi spune împăratului care este tâlcuirea visului».


text:
Atunci Arioh duse grabnic înlăuntru pe Daniil în faţa împăratului, căruia îi vorbi astfel: «Am găsit un iudeu dintre cei aduşi în robie care poate să tâlcuiască visul!»


text:
Răspuns-a împăratul şi a întrebat pe Daniil, care se chema Belteşaţar: «Oare poţi tu să-mi spui visul pe care l-am visat, precum şi tâlcuirea lui?»


text:
Daniil însă răspunse împăratului şi-i zise: «Taina pe care vrea să o afle împăratul nu pot să i-o dezvăluiască nici înţelepţii, nici vracii, nici vrăjitorii, nici cititorii în stele,


text:
Ci este un Dumnezeu în ceruri, care descopere tainele şi el a dat de ştire împăratului Nabucodonosor ce se va întâmpla în vârstele de mai târziu. Iată care este visul şi vedenia pe care ai văzut-o înaintea ochilor, în patul tău:


text:
Ţie, împărate, îţi treceau gânduri prin minte, când erai în patul tău, pentru ceea ce se va întâmpla, în vremile de pe urmă, iar cel care descopere tainele ţi-a dat să ştii ceea ce va fi.


text:
Iar mie mi s’a descoperit taina aceasta, nu prin înţelepciunea care ar fi în mine mai mult decât în oricare dintre cei vii, ci pentru cuvântul ca să fie dezvăluită împăratului tâlcuirea şi să poţi cunoaşte cugetele inimii tale.


text:
Tu, împărate, ai avut o vedenie şi ai văzut o statue. Această statue nemăsurat de mare, cu strălucirea ei neobişnuită, stătea înaintea ta şi chipul ei era înspăimântător.


text:
Această statue avea capul de aur curat, pieptul şi mâinile de argint, pântecele şi şoldurile de aramă;


text:
Şi pe când tu te uitai, iată că o piatră desprinsă, nu de mână, lovi statuia peste picioarele de fier şi de lut şi le sfărâmă.


