# verses

text:
A vida, že ubylo peněz z pokladů jeho a daně země (že byly) malé pro rozbroje a bídu, kterou způsobil v zemi chtěje odníti práva odvěká – 


text:
bál se, že leckdy nebude míti na vydání a na dary, jaké byl dával štědrou rukou a hojněji udílel nežli králové, kteří byli před ním.


text:
Jsa mysli velmi zdrcené, umínil si táhnouti do Persie, vybírati daně po krajích a nahromaditi mnoho peněz.


text:
I zůstavil Lysiáše, muže znamenitého, z rodu královského, aby spravoval věci královské od řeky Eufratu až po Egyptský potok,


text:
Dal mu polovici vojska se slony a uložil mu (vykonati) vše, co si umínil, zejména v příčině obyvatelstva judského a jerusalemského – 


text:
aby totiž poslal na ně vojsko, aby potřena a zahlazena byla moc israelská i to, co zbývalo z Jerusalema, aby vykořeněna byla památka jejich z toho místa;


text:
(uložil mu), aby osadil za obyvatele cizince ve všech končinách jejich, aby (těm) rozdělil losem zemi jejich.


text:
Král pak vzav druhou polovici vojska vytáhl z Antiochie, města království svého, léta stého čtyřicátého sedmého a přepraviv se přes Eufrat, táhl hořejšími krajinami.


text:
a poslal s nimi čtyřicet tisíc mužů, jakož i sedm tisíc jezdců, aby táhli do Judska a pohubili je podle rozkazu králova.


text:
Kupci (těch) krajin, zaslechše, co se o nich vypravovalo, nabrali stříbra a zlata velmi mnoho, jakož i služebníků a přišli do ležení, aby kupovali syny Israelovy za otroky. K nim připojilo se také vojsko syrské a filištínské.


text:
Juda a bratři jeho vidouce, že se rozmohlo neštěstí, že vojska se kladou táborem v končinách jejich a zvěděvše o slově králově, kterým přikázal záhubu lidu a dokonalou jeho zkázu,


text:
I sešlo se shromáždění, aby hotovi byli k boji, aby se modlili a vyprosili si milosrdenství a slitování.


text:
Jerusalem byl liduprázdný jako poušť, nebyl, kdo by vcházel nebo vycházel z dětí jeho, a svatyně byla pošlapána. Cizozemci byli na hradě, bylo tam sídlo pohanů. Vzata byla radost Jakobovi, umlkla tu píšťala i harfa.


text:
Shromáždili se tedy, přišli do Masfy proti Jerusalemu – v Masfě totiž bývalo kdysi místo modlitby v Israeli – 


text:
a řekl těm, kteří stavěli domy, právě se ženili nebo štěpovali vinice jakož i bázlivcům, aby se vrátil každý domů podle zákona.


text:
Tu řekl Juda: „Přepaste se, vzmužte se a buďte hotovi k jitru, abyste bojovali proti pohanům těmto, kteří se sešli proti nám, aby zahladili nás i svatyni naši;


text:
Dověděv se o tom Juda vstal, on i junáci (jeho), aby porazili sílu vojska královského, které bylo v Emausu;


text:
Když pak Gorgiáš přitáhl do ležení Judova v noci a žádného nenalezl, hledal jich po horách mysle si: „Oni před námi utíkají!"


text:
Jak se rozednilo, ukázal se Juda na rovině se třemi tisíci mužů [toliko], kteří neměli ani odění ani mečů (jak si přáli).


text:
Volejme nyní k nebi a smiluje se nad námi Hospodin, rozpomene se na úmluvu s otci našimi, potře dnes toto vojsko před naším obličejem;


text:
kteří zůstali pozadu, všichni padli mečem; honili je až ke Gezeronu, až k rovinám idumejským, azotským a jamnijským; padly jich asi tři tisíce.


text:
Gorgiáš a vojsko jeho jest blízko nás na horách, – ale stůjte nyní proti nepřátelům našim a bojujte proti nim; poté bude vám lze bráti kořist bezpečně.


text:
Gorgiáš viděl, že se dali jeho (lidé) na útěk a že stany hoří; dým totiž, který bylo viděti, ukazoval, co se stalo.


text:
Juda pak se vrátil, aby kořistil v táboře; i nabrali mnoho zlata, stříbra, purpuru modrého i mořského, zkrátka množství zboží.


text:
Vracejíce se zpívali píseň a dobrořečili Bohu k nebi, že jest dobrý a že na věky (trvá) milosrdenství jeho.


text:
Když to uslyšel, zděsil se a malomyslněl, že se nestalo v Israeli tak, jak on chtěl a co poručil král.


text:
Vida vojsko silné, modlili se takto: „Požehnán budiž, spasiteli Israelův, který jsi odrazil útok mocného rukou služebníka svého Davida a vydal jsi tábor cizozemců do rukou Jonaty, syna Saulova a zbrojnoše jeho.


text:
Lysiáš vida útěk svých a udatnost Židů, kteří hotovi jsou buď žíti anebo statečně umříti, odtáhl do Antiochie a sbíral bojovníky, aby jsouce rozmnoženi zase táhli do Judska.


text:
Tehdy řekl Juda a bratří jeho: „Hle, potřeni jsou nepřátelé naši; pojďme nyní, vyčisťme svatyni a znova ji posvěťme."


text:
Viděli svaté místo zpustlé, oltář znesvěcený, brány vypálené, v nádvoří proutí vyrostlé jako v lese nebo na horách a chrámové kobky pobořené.


text:
Tehdy zřídil Juda muže, aby bojovali proti těm, kteří byli na hradě, dokud by nevyčistili svatého místa.


text:
připadli na dobrou radu zbořiti jej, aby snad nebyl jim na potupu, že jej pohané znesvětili. Zbořili jej tedy


text:
a složili kamení na chrámové hoře, na příhodném místě, dokud by nepřišel prorok a nedal poučení o něm.


text:
Dvacátého pátého dne měsíce devátého, to jest měsíce kasleu, roku stého čtyřicátého osmého vstavše před jitrem


text:
Týž čas, týž den, kdy jej poskvrnili pohané, týž den obnoven byl se zpěvy za zvuku citar, harf a cymbálů.


text:
Průčelí chrámu ozdobili zlatými věnci a štítky, obnovili také brány jakož i chrámové kobky a udělali k nim dveře.


text:
Juda, bratří jeho a všecka obec israelská ustanovili, aby slaven byl den posvěcení oltáře časy svými, rok co rok, osm dní ode dne dvacátého pátého měsíce kasleu s veselím a radostí.


text:
Toho času postavili také kolem hory Sionu vysoké zdi a pevné věže, aby někdy pohané přitáhnouce nepošlapali jí, jako učinili prve


text:
a položili tu posádku, aby ji střehli. K ochraně její ohradili také Betsur, aby měl národ pevnost proti zemi Edomské.


text:
uradili se na tom, že příslušníky rodu Jakobova, kteří byli mezi nimi, vyhladí a počali (také) lid pobíjeti a (jej) pronásledovati.


text:
Juda pak bojoval proti synům Esauovým v zemi Idumejské, to jest proti těm, kteří byli v Akrabatane – byli totiž znepokojovali lid israelský – a porazil je ranou velikou.


text:
Zavřel je tedy ve věžích, oblehl je, vykonal nad nimi klatbu; spálil věže jejich ohněm se všemi, kteří byli v nich.


text:
Tu sebrali se národové usedlí v Galaadu proti Israelitům, kteří byli v končinách jejich, aby je zahubili; i utekli do pevnosti Dateman


text:
a poslali list Judovi a bratřím jeho tohoto znění: „Sebrali se proti nám vůkolní národové, aby nás zahubili;


text:
všichni bratři naši, kteří byli na místech Tubin pobiti jsou; do zajetí odvedli ženy jejich i děti i kořist; pobili tu na tisíc mužů."


text:
Ještě ten list byl předčítán, když tu – aj – poslové jiní přišli, z Galileje, s roztrženými rouchy oznamující tytéž věci:


text:
že se sebrali proti nim z Ptolemaidy, z Tyru a ze Sidonu a z celé Galileje cizinci, aby je zahladili.


text:
Když uslyšel Juda a lid tyto věci, sešlo se veliké shromáždění, aby se uradili, co by učinili pro své bratry, kteří byli v soužení a proti kterým (pohané) bojovali.


text:
Tu řekl Juda Šimonovi, bratru svému: “Vyber si mužstvo a vytáhna vysvoboď bratry své v Galilei; já pak a bratr můj Jonatas potáhneme do země Galaad."


text:
Byly pak přiděleny Šimonovi tři tisíce mužů, aby táhl do Galileje a Judovi osm tisíc do země Galaad.


text:
Táhl tedy Šimon do Galileje, svedl mnoho bitev s pohany, i byli pohané od něho potřeni; hnal je až k bráně


text:
A vzav ty, kteří byli v Galilei a v Arbatech, se ženami, s dětmi ,a se vším, cokoli měli, přivedl je do Judska s radostí velikou.


text:
Juda Machabejský pak a Jonatas, bratr jeho, přepravivše se přes Jordán, táhli cestou tří dnů po samotě.


text:
I vyšli jim vstříc Nabutejští, přijali je pokojně a vypravovali jim všecko, co se stalo bratřím jejich v zemi Galaad,


text:
také to, že mnozí z nich zavřeni jsou v Barase, v Bosoru, v Alimis, v Kasforu, v Magetu a Karnaimu – všecka ta města jsou veliké pevnosti. – 


text:
Také prý v jiných městech země Galaadské zavřeni jsou a zítra hodlají oblehnouti ta města, dobýti (jich) a zahubiti je (všecky) jednoho dne.


text:
Tu obrátil se náhle Juda se svým vojskem na cestu pouští proti Bosoře; dobyl města, pobil mečem všecky mužského pohlaví a vzav jim všecko za kořist vypálil je ohněm.


text:
Na úsvitě, když pozdvihli oči – aj (viděli) mnoho vojska, jemuž nebylo počtu, jež neslo žebříky a nástroje dobývací, aby dobývali té pevnosti a bojovali proti nim.


text:
Juda tedy vida, že se počal boj a že ryk válečný stoupal k nebi jako zvuk polnice, křik veliký z města:


text:
Když pak poznala vojska Timotejova, že je to Machabejský, utekla před ním; porazili je ranou velikou; padlo jich ten den na osm tisíc.


text:
I zahnul Juda do Masfy, napadl ji a dobyl jí; pobil v ní všecky pohlaví mužského a vzav si kořist z ní vypálil ji ohněm.


text:
Juda poslal (vyzvědače), aby ohledali to vojsko; ti mu oznámili: „Shromáždili se k němu všichni národové, usedlí kolem nás, vojsko velmi veliké;


text:
také Araby si najali na pomoc, a položili se za potokem hotovi jsouce táhnouti proti tobě do boje." Tu vytáhl Juda proti nim.


text:
Timotej řekl vůdcům vojska svého: „Až se přiblíží Juda se svým vojskem k potoku: přepraví-li se k nám prve, nebudeme moci mu odolati, ježto bude mocnější nežli my.


text:
Bude-li se však báti přepraviti se a položí-li se s vojskem za potokem, přebrodíme se k nim a zmocníme se ho."


text:
Když se tedy Juda přiblížil k potoku, postavil zapisovatele lidu u potoka a přikázal jim toto: „Žádného člověka nenechte (si odpočinouti), ale nechť táhnou všichni do boje!"


text:
I přebrodil se k nim nejprve on a všecek lid (jeho) za ním a potřeni byli všichni ti národové tváří v tvář; odvrhnuvše zbraň svou utekli do chrámu, který byl v Karnaim.


text:
(Juda) však dobyl toho města a zapálil chrám ohněm se všemi, kteří byli v něm; tak bylo potlačeno Karnaim nemohouc odolati Judovi.


text:
Poté shromáždil Juda všecky Israelity, kteří byli v zemi Galaad, od nejmenšího až do největšího, i manželky a děti jejich, velmi veliký to zástup, aby táhli do země Judské.


text:
Přišli až k Efronu; bylo to město veliké, v průsmyku postavené, velmi hrazené, jemuž nebylo lze vyhnouti se napravo ani nalevo, ale prostředkem jeho (jen) vedla cesta.


text:
toto: „Budiž nám dovoleno projíti zemí vaší, abychom mohli (dále) táhnouti do své země; žádný vám nic neuškodí; toliko pěšky přejdeme." Ale nechtěli jim otevříti.


text:
Položili se tedy muži silní táborem; poté dobýval města toho celý den a celou noc, i dostalo se město v jeho ruce;


text:
tu zbili všecky pohlaví mužského ostřím meče, vyvrátil je z kořene, vzal si z něho kořist a táhl celým městem po zbitých.


text:
I vystoupili na horu Sion s veselím a s radostí a podávali zápalné oběti, protože nepadl z nich žádný, dokud se v pokoji nevrátili.


text:
Josef, syn Zachariášův, a Azariáš, velitel vojska, uslyšev o zdárných podnicích a o bitvách, jež byly svedeny,


text:
Josef a Azariáš byli zahnáni až k pomezí judskému; ten den padlo z lidu israelského asi dva tisíce mužů; lid (israelský) utrpěl velikou porážku,


text:
Muži Judovi však byli velmi zvelebeni před veškerým lidem Israelským a přede všemi národy, kde slyšeno bylo jméno jejich.


text:
Poté vytáhl Juda a bratří jeho a bojovali s Edomci v jižní zemi; dobyl Hebronu a osad jeho, (zbořil) zdi jeho a věže vypálil vůkol ohněm.


text:
Juda pak uchýlil se do Azotu, do země Filišťanů, pobořil oltáře jejich a vyřezané bohy jejich spálil ohněm; a pobrav z měst kořist, vrátil se do země Judské.


text:
Král Antioch přecházel tedy hořejší krajiny; když uslyšel, že jest město Elymais v Persii, slynoucí velikým bohatstvím stříbra a zlata,


text:
že jest v něm chrám velmi bohatý, a tam že jsou odění zlatá, pancíře a štíty, které (tam) byl zůstavil Alexander Filipův, král macedonský, jenž byl nejprve kraloval v Řecku:


text:
I přišel posel oznámiti mu v Perské zemi, že byla na útěk obrácena vojska, která byla v zemi Judské;


text:
že Lysiáš v čele velikého vojska odtáhl zahnán byv od Židů, kteří se zmohli zbrojí, zbožím a množstvím kořisti, nabraným z vojsk poražených;


text:
že zbořili ohavnost, kterou byl zřídil na oltáři v Jerusalemě, a že svatyni, jak byla prve, obehnali vysokými zdmi, jakož i Betsuru, jeho město.


text:
Když uslyšel král ty řeči, lekl a pohnul se velice; klesl na lože a upadl zármutkem v nemoc, že se mu nesplnilo, co si byl přál.


text:
svolal všecky své přátele a řekl jim: „Odstoupil spánek od mých očí, poklesl, padl jsem na mysli z úzkosti;


text:
myslím si v duchu svém: V jak veliké soužení jsem přišel a v jaké záplavě zármutku jsem nyní, já, který jsem býval dobrotivý a milovaný, dokud jsem moc měl!


text:
Nyní však se rozpomínám na zlé věci, které jsem učinil v Jerusalemě, z něhož jsem pobral všecko nářadí zlaté a stříbrné, které v něm bylo a poslal jsem hubiti obyvatelstvo judské bez příčiny.


text:
Lysiáš zvěděv, že je král mrtev, ustanovil Antiocha, syna jeho, kterého byl z mládí vychovával, králem, a dal mu jméno Eupator.


text:
Posádka na hradě obtěžovala lid israelský kolem svatého místa, vyhledávajíc vždycky, jak jim uškoditi a byla pohanům oporou.


text:
naši soukmenovci pro tu věc na nás zanevřeli: kteříkoli z nás byli nalezeni, jsou pobiti a majetky naše jsou rozebrány.


text:
a jestliže rychle nepředejdeš jich, větší věci nežli tyto činiti budou a nebudeš moci jich se zmocniti."


text:
Král se rozhněval, když ,to uslyšel; svolal všecky své přátele, velitele vojska svého i ty, kteří byli v čele jízdy.


text:
Byl pak počet vojska jeho: sto tisíc pěších, dvacet tisíc jezdců a dvaatřicet slonů, vycvičených k boji.


text:
Táhli skrze zemi Idumejskou, položili se u Betsury a bojovali (proti ní) dlouho; nadělali také válečných strojů; (Židé však) vypadše spálili je ohněm a bojovali zmužile.


text:
Za prvního úsvitu král kázal vojsku hnáti se směrem k Betzachaře; vojska se připravila k boji a polnice zazněly;


text:
rozdělili ta zvířata po houfech; při každém slonu stálo tisíc mužů v pancířích ze spojených kroužků a s měděnými přilbami na hlavách; také pět set vybraných jezdců bylo ke každému tomu zvířeti přiřazeno.


text:
Také pevné dřevěné věže byly na nich, na každém zvířeti kryjící je; a na nich byly přístroje; na každé bylo dvaatřicet silných mužů, kteří bojovali shora a Ind zvíře řídil.


text:
Ostatek jezdců postavil tu a tam na dvě strany, aby znepokojovali vojska (nepřátelská) polnicemi a shluklé v příslušné houfy aby kryli.


text:
Jak slunce zasvítilo na zlaté a na měděné štíty, svítily se hory od nich a blyštěly se jako ohnivé pochodně.


text:
Díl vojska králova rozprostřel se po vysokých horách a jiní po místech nízkých; táhli důvěřivě a spořádaně.


text:
Všichni obyvatelé země chvěli se od hluku množství, od pochodu zástupů a od hřmotu zbroje; byloť to vojsko velmi veliké a silné.


text:
Tu Eleazar, syn Saurův, vida, že jedno z těch zvířat oděno jest pancíři královskými, že jest větší než ostatní zvířata, domníval se, že jest na něm král;


text:
Rozběhl se tedy k němu směle doprostřed houfu zabíjeje napravo i nalevo, že padali od něho sem i tam.


text:
Vojska králova táhla tedy proti nim do Jerusalema; vojska králova položila se táborem proti Judsku a proti hoře Sion.


text:
S těmi, kteří byli v Betsuře, (král) vešel v mír; vytáhli z města, ježto neměli tam potravy, jsouce zavřeni, neboť sobotu měla země.


text:
Svatyni obléhal mnoho dní; postavil tam berany, jakož i (jiné) stroje válečné, vrhače ohně, vrhače kamení, vrhače kopí, štíry k metání šípů a praky.


text:
Ale nebylo špíže v městě, ježto byl sedmý rok a Židé z pohanstva vysvobození byli strávili zbytky zásob.


text:
Zbylo tedy na místech svatých málo mužů; byl se jich totiž zmocnil hlad, i rozprchli se, každý do svého domova.


text:
Lysiáš, když uslyšel, že Filip, kterého byl ustanovil král Antioch, když ještě živ byl, aby vychoval Antiocha, syna jeho ke království,


text:
vrátil se z Persie a z Medie s vojskem, jež bylo s králem vytáhlo, a že se snaží ujmouti správu říše,


text:
spěchal odtáhnouti i řekl králi a vůdcům vojska: „Hyneme každý den, potravy máme málo, místo, které obléháme je dobře hrazeno a dlužno nám postarati se o říši.


text:
zaručme se jim, že jim bude dovoleno choditi v zákonech svých jako prve. Nebo pro jejich zákonná ustanovení, která jsme potupili, rozhněvali se a učinili toto všecko."


text:
Král však vystoupiv na horu Sion a spatřiv pevnost místa toho, zrušil rychle přísahu, kterou byl učinil a kázal zbořiti zeď vůkol.


text:
A spěšně odtrhnuv vrátil se do Antiochie; nalezl Filipa, an panuje nad městem; i bojoval proti němu a vzal město.


text:
Léta stého padesátého prvního vyšel Demetrius, syn Seleukův z města Říma, vtáhl s nemnohými muži do města pomořského a prohlásil se tam králem.


text:
Když vešel do královského domu svých otců, zajalo vojsko (jeho) Antiocha a Lysiáše, aby je přivedli k němu.


text:
I přišli muži nešlechetní a bezbožní z Israele v čele s Alcimem, který chtěl býti (nejvyšším) knězem,


text:
a obžalovali (svůj) národ u krále řkouce: „Pobil Juda a bratří jeho všecky tvé přátele, nás pak vyhnal z naší vlasti.


text:
Proto nyní pošli muže, jemuž důvěřuješ, ať jde, přesvědčí se o veškeré zhoubě, kterou učinil nám a královým krajinám, a nechať ztresce všecky přátele jeho a pomocníky jejich I"


text:
Tedy král vybral z přátel svých Bakchida, který panoval za Řekou, velikého v říši, věrného králi, a poslal ho,


text:
aby ohledal zhoubu, kterou udělal Juda – ale i bezbožného Alcima, (jejž) ustanovil veleknězem – a přikázal mu vykonati pomstu nad syny Israelovými.


text:
I vstali, přitáhli s vojskem velikým do země Judské a poslali po poslech Judovi a bratřím jeho vzkaz na oko pokojný.


text:
Tu připadl strach a hrůza na všechen lid, protože (si) řekli: „Není při nich pravdy ani spravedlnosti, neboť porušili smlouvu a přísahu, kterou byli učinili."


text:
Bakchides pak hnul se s vojskem svým od Jerusalema a položil se u Bethzechy; poslav dal zjímati mnohé z těch, kteří byli od něho utekli; také některé z národa zabil a do studnice veliké vmetal.


text:
Poté Bakchides poručil zemi Alcimovi, nechav u něho vojsko, aby ho podporovalo, (sám) pak odešel ke králi.


text:
I sešli se k němu všichni, kteří působili zmatek ve svém národě, opanovali zemi Judskou a učinili velikou pohromu v Israeli.


text:
Juda vida všecko zlo, jež činil Alcim a jeho přívrženci synům Israelovým, – mnohem více nežli pohané – 


text:
prošel všecky končiny judské vůkol a vykonal pomstu nad muži odpadlými, že již nemohli činiti vpádů do země.


text:
Alcim vida, že se zmohl Juda se svými přívrženci a znamenaje, že nemůže odolati jim, šel opět ke králi a obžaloval je z mnohých zločinů.


text:
Tu poslal král Nikanora, jednoho z nejznamenitějších svých vojevůdců, který byl nepřítelem lidu israelského, a přikázal mu vyhladiti ten lid.


text:
Přitáhl tedy Nikanor do Jerusalema s vojskem velikým a vzkázal Judovi a bratřím jeho tato slova na oko pokojná:


text:
Když tedy přišel k Judovi, pozdravili se vespolek pokojně; ale nepřátelé byli připraveni chytiti Judu.


text:
Juda zvěděv tu věc, že (totiž) lstivě přišel k němu, strachoval se ho a nechtěl již viděti tváře jeho.


text:
Po těchto událostech vystoupil Nikanor na horu Sion; i vyšli (někteří) z kněží (a ze starších) lidu, aby ho přivítali v pokoji a ukázali mu zápalné oběti, které obětovány bývaly za krále.


text:
a zapřisáhl se zlostně řka: „Nebude-li vydán Juda i vojsko jeho v ruce mé hned, jak se navrátím v pokoji, vypálím tento dům!" A vyšel s velikým hněvem.


text:
„Ty, Pane, vyvolil jsi dům tento, aby jmenován byl podle jména tvého, a aby domem modlitby a prosby lidu tvého byl.


text:
Vykonej trest nad tímto člověkem a nad vojskem jeho, ať padnou mečem! Pomni na rouhání jejich a nedej jim obstáti!"


text:
I vytáhl Nikanor z Jerusalema a položil se s vojskem svým u Bethoronu; tu se k němu připojilo vojsko syrské.


text:
„Pane, když ti, kteří posláni byli od krále Senacheriba, rouhali se tobě, vyšel anděl a pobil z nich sto osmdesát pět tisíc;


text:
tak potři vojsko toto před námi dnes, ať poznají ostatní, že zle mluvil proti tvému svatému, místu; sud ho podle zloby jeho."


text:
Když pak vojska svedla bitvu třináctého dne měsíce adaru, poraženo bylo vojsko Nikanorovo; on padl první v bitvě.


text:
i honili je cestu jednoho dne od Adazeru, až jak se jde do Gazary a troubili za nimi na polnice dávajíce návěští.


text:
I vyšli ze všech městeček judských vůkol a napadli je z boků, že se vraceli zase k oněm; všichni padli mečem a nezůstal z nich ani jeden.


text:
I obrali je o kořist, o lup, hlavu Nikanorovu sťali, jakož i pravou, jeho ruku, kterou byl pyšně vztáhl; přinesli a pověsili (ji) proti Jerusalemu.


text:
Juda uslyšel o slávě Římanů, že jsou mocni a silní, že povolují všem, co kdo od nich žádá, že se všemi, kteříkoli přistoupili k nim, vešli v přátelskou smlouvu, že jsou tedy mocni a silni.


text:
Slyšeli také o jejich válkách a o hrdinských činech, které byli učinili v bojích s Galaty, že se jich zmocnili a učinili si je poplatnými;


text:
(uslyšeli) dále jak veliké věci učinili ve Španělsku, že se zmocnili dolů na stříbro a na zlato, které tam jsou, že opanovali všecka místa svou moudrostí a vytrvalostí;


text:
– a ta místa, že byla velmi daleko od nich – a že krále, kteří byli přitáhli na ně od končin země, potřeli, že je porazili ranou velikou, ostatní pak že jim dávají poplatek každý rok;


text:
dále Filipa a Persea krále cetejského i jiné, kteří se zbroje proti nim byli chopili, že potřeli bojem a zmocnili se jich;


text:
dále Antiocha Velikého, krále Asie, který byl proti nim válku zdvihl, maje sto dvacet slonů, jezdce, vozy a vojsko velmi veliké, že porazili a potřeli,


text:
že ho jali živého a uložili mu, aby dával on i ti, kteří kralovati budou po něm, velikou daň, aby dal rukojmě a aby jim postoupil uložené krajiny,


text:
že poslali na ně jednoho vůdce, že bojovali proti nim, že mnozí z nich padli, ženy jejich a děti že odvedli do zajetí, že zloupivše je ovládli zemi jejich, že pobořili zdi jejich a že je porobili až do tohoto dne;


text:
i jiná království a ostrovy, které se jim byly někdy postavily na odpor, prý vyhladili a sobě porobili.


text:
Ale přátelům svým a těm, kteří se byli jim svěřili, zachovali prý přátelství; že prý se zmocnili království blízkých i dalekých, neboť kteříkoli slyšeli jméno jejich, báli se jich;


text:
kterým chtějí pomáhati, aby kralovali, ti že kralují, kdežto ty, které chtějí, s království svrhují; zkrátka že prý se velmi zmohli.


text:
A že prý si sestavili poradní sbor, že se radí každý den tři sta dvacet mužů, ustavičně se radíce o obci, aby co jest slušného činili;


text:
a že svěřují jednomu člověku vládu svou na každý rok, aby panoval nad veškerou zemí jejich, že všichni poslouchají jednoho a že není závisti ani řevnivosti mezi nimi.


text:
I vyvolil Juda Eupolema, syna Jana, syna Jakobova a Jasona, syna Eleazarova, a poslal je do Říma, aby s nimi vešli v přátelství a společenství,


text:
„Juda Machabejský, bratři jeho a národ židovský poslali nás k vám, abychom vešli s vámi ve spolek a v přátelství, abyste zapsali nás za spojence a přátele své."


text:
A takto zněl zápis, který dali napsati na měděné desky a který poslali do Jerusalema, aby tam byl u nich na památku pokoje a spojenectví :


text:
„Dobře budiž Římanům a národu židovskému na moři i na zemi na věky! Meč a nepřítel daleko budiž od nich!


text:
a těm, kdo bojovati budou, (Římané) nebudou dávati ani opatřovati potravy, zbroje, peněz, lodí, leda by jinak za dobré uznali Římané; a dbáti budou nařízení jejich nic od nich neberouce.


text:
Podobně také kdyby národu židovskému nastala prve válka, pomáhati budou Římané z té duše, jak jim doba dopustí;


text:
avšak těm, kdož budou pomáhati, nebude dodáváno potravy, zbroje, peněz, lodí, leda by jinak za dobré uznali Římané; a dbáti budou (těchto) povinností svých beze lsti.


text:
Kdyby pak po těchto slovech ti i oni chtěli něco k tomu přidati nebo ubrati, ať to učiní podle svého předsevzetí; a cokoli by přidali neb ubrali, pevné bude.


text:
Také v příčině škod, kterých nadělal jim Demetrius král, psali jsme mu toto: „Proč jsi zatížil tolik jho své na přátelích a spojencích našich Židech?


text:
Proto, budou-li si zase stěžovati u nás na tebe, zastaneme se jejich spravedlivé věci a bojovati budeme proti tobě na moři i na zemi."


text:
Zatím když uslyšel Demetrius, že padl Nikanor a vojsko jeho v bitvě, poslal po druhé Bakchida a Alcima do Judska a pravé křídlo (svého vojska) s nimi.


text:
I táhli cestou vedoucí do Galgary, položili se u Masalotu, které jest v Arbellích, dobyli tohoto místa a pobili mnoho lidí.


text:
ale vidouce sílu toho vojska, že jest jich mnoho, báli se velice, i vykradli se mnozí z ležení, že z nich nezůstalo než osm set mužů.


text:
Juda tedy vida, že se rozběhlo vojsko jeho a že bitvě nelze se vyhnouti, byl zkormouceného srdce, neb neměl času, aby je shromáždil; byl velmi znepokojen.


text:
I řekl těm, kteří byli zůstali: „Vstaňme a pojďme na své nepřátele, budemeli moci bojovati proti nim!"


text:
Odvracovali ho však řkouce: „Nebudeme moci, ale zachovejme životy své nyní; poté vrátíme se s bratry svými a tehdy bojovati budeme proti nim; jeť nás málo."


text:
Tu řekl Juda: „Odstup (to ode mne), bych učinil tu věc, abychom utekli před nimi; přišel-li čas náš, zemřeme zmužile pro bratry své a neuvoďme skvrny na svou slávu!"


text:
Postavili se tedy proti vojsku, když se hnulo z tábora. Jízda byla rozdělena na dvě strany; prakovníci, střelci, přední bojovníci, všichni silní muži táhli před vojskem.


text:
Tu troubili také lidé Judovi. Země se třásla od hluku vojsk. Bitva byla vedena od rána až do večera.


text:
Když Juda viděl, že silnější jest díl vojska Bakchidova na pravém křídle, sestoupili se kolem něho všichni lidé udatného srdce,


text:
Ti, kteří byli na levém křídle, vidouce, že poraženo jest křídlo pravé, pustili se v patách za Judou a za těmi, kteří s ním byli;


text:
Ostatní zprávy o bojích Judových, o udatných skutcích, které činil, jakož i o velikosti jeho nejsou zapsány; byloť jich velmi mnoho.


text:
Po smrti Judově vynořili se nešlechetnici po všech končinách israelských; pozdvihli se všichni, kteří činili nepravost.


text:
ti slídili dychtivě po přátelích Judových, přiváhděli je k Bakchidovi a ten mstil se nad nimi posmívaje se jim.


text:
„Od smrti bratra tvého Judy není muže podobného jemu, který by táhl proti nepřátelům našim, proti Bakchidovi, zkrátka proti těm, kdož nevraží na náš národ.


text:
Ale dověděv se o tom Jonatas a Šimon, bratr jeho a všichni, kteří s ním byli, utekli na poušť Tekue a položili se u vody cisterny Asfar.


text:
Jonatas byl totiž poslal bratra svého, vůdce dopravy a prosil Nabuťanů, přátel svých, aby jim uschovali zboží své, kterého měli hojně.


text:
Po těch událostech zvěstováno bylo Jonatovi a Šimonovi, bratru jeho, že Jambrovci slaví velikou svatbu, a že vedou nevěstu z Madaby, dceru jednoho z velikých knížat chanaanských s velikým průvodem.


text:
Když pak zdvihli oči a pohlédli – aj hluk a veliký průvod; ženich bral se s přáteli a bratry svými vstříc jim s bubínky, s (jinými) hudebními nástroji a se zbrojí mnohou.


text:
I vstali proti nim ze zálohy a pobili je; padlo mnoho raněných a ostatní utekli do hor; všecek majetek jejich pobrali za kořist.


text:
Tu řekl Jonatas svým: „Vstaňme a bojujme proti svým nepřátelům; není totiž dnes jako včera a před včerejškem.


text:
Neboť aj – boj nám nastává; vodu Jordánu máme s této: i s oné strany, břehy, bažiny a křoví; není, kudy se vyhnouti.


text:
a opatřili pevnosti v Judsku: tvrz, která byla v Jerichu, Ammaus, Bethoron, Betel, Tamnatu, Faru a Topo zdmi vysokými, branami a závorami;


text:
Léta stého padesátého třetího, měsíce druhého, rozkázal Alcim zbořiti zdi vnitřního (nádvoří) svatého domu a (tím) zkaziti díla proroků; počal také (již) bořiti.


text:
Ten čas raněn byl Alcim, i překaženo bylo dílo jeho; zavřena byla ústa jeho, poražen byl mrtvicí, že nemohl již promluviti slova, aniž učiniti poslední pořízení.


text:
Tehdy uradili se všichni nešlechetní a řekli: „Aj, Jonatas a stoupenci jeho v pokoji bydlí bezpečně; nyní tedy přiveďme Bakchida, ať je všecky zjímá jedné noci."


text:
Vstal tedy, aby přitáhl s velikým vojskem; a poslal tajně listy stoupencům svým, kteří byli v Judsku, aby jali Jonatu a ty, kteří s ním byli; ale nemohli, neboť oznámen byl jim záměr jejich.


text:
poté odešel Jonatas a Šimon se stoupenci svými do Betbessen, které jest na poušti; postavil, co bylo zbořeno v něm; opevnili je.


text:
Bakchides, když se o tom dověděl, shromáždil všecko množství své; vzkázal také pro ty, kteří byli v Judsku.


text:
Přitáhnuv položil se s vojskem svým proti Betbessenu a dobýval ho mnoho dní postaviv dobývací stroje.


text:
A rozhněvav se na muže nešlechetné, kteří mu byli poradili, aby přitáhl do krajiny jejich, pobil mnohé z nich a myslil s ostatními odejíti do své země.


text:
Přijav to rád učinil podle slov jeho a přisáhl jemu, že mu neučiní nic zlého po všecky dny života jeho.


text:
Zajatce, které byl prve odvedl z Judska, navrátil mu a obrátiv se odtáhl do své země, aniž se již pokusil, aby zase přitáhl do území jeho.


text:
Tu přestal meč v Israeli. Jonatas usadil se v Machmas a tu počav Jonatas spravovati lid, vyplenil bezbožníky z Israele.


text:
Léta stého šedesátého přitáhl Alexander, syn Antiocha, toho, který měl příjmí Slavný a opanoval Ptolemaidu; i přijali ho a tak stal se tam králem.


text:
Řekl totiž: „Pospěšme vejíti s ním ve smlouvu pokoje prve nežli by on vešel v ni s Alexandrem proti nám.


text:
A dal jemu moc sbírati vojsko, nadělati zbroje, býti spojencem jeho a ty, kteří byli v zástavě na hradě, rozkázal vydati jemu.


text:
Přikázal dělníkům, aby stavěli zdi, a horu Sion vůkol kameny čtverhrannými aby ohradili; i učinili tak.


text:
toliko v Betsuře zůstali někteří z těch, kteří byli opustili zákon a přikázání Boží, neboť tam bylo jejich útočiště.


text:
Když uslyšel Alexander král o slibech, které byl dal Demetrius Jonatovi – vypravovali mu také o bojích a hrdinných činech, jež dokázal on i bratři jeho a o útrapách, kterými trápeni byli – 


text:
nuže tedy, ustanovujeme tebe dnes veleknězem národa tvého, budiž jmenován přítelem královým" – poslal mu také šarlat a zlatou korunu – „naše zájmy společně s námi na mysli měj a zachovej přátelství k nám!"


text:
Jonatas oblékl se v roucho posvátné sedmého měsíce léta stého šedesátého v den slavný stánků; a sebral vojsko a nadělal hojnost zbroje.


text:
Že jste nám zachovali smlouvu, že jste zůstali našimi přáteli a nepřidali jste se k nepřátelům našim, slyšeli jsme a radovali jsme se.


text:
Také nyní setrvejte dále chovajíce k nám věrnost, i odplatíme se vám dobrým za to, co jste nám učinili:


text:
Nyní tedy osvobozuji vás a všecky Židy od daní, odpouštím poplatky ze soli a upouštím od korun, od třetího dílu semene,


text:
jakož i od polovice ovoce se stromů, která mně patří; odpouštím vám (ji) ode dneška i pro příští časy, aby brána nebyla z Judska ani z tří krajů, které přivtěleny jsou k němu, ze Samařska [a Galileje], ode dneška na všecky časy;


text:
Pouštím také moc nad hradem, který jest v Jerusalemě a dávám jej nejvyššímu knězi, aby jej osadil muži, kterékoli on vybere za stráž jeho.


text:
Dále každého příslušníka židovského, který byl odveden do zajetí z Judska kamkoliv do mého království, propouštím svobodného darmo; všichni buďtež osvobozeni od daní, i z dobytka svého.


text:
A všecky dny slavné, soboty, nové měsíce, dny ustanovené, jakož i tři dny před slavností a tři dny po slavnosti ať mají svobodné a volné všichni Židé, kteří jsou v království mém;


text:
Dále budiž připsáno ze Židů k vojsku královu okolo třiceti tisíců mužů; a budiž jim dáváno, čeho potřebují, jak náleží všem vojskům královským; a z nich ustanoveni budou, kteří by byli v pevnostech velekrále;


text:
z nich buďtež také někteří usazeni v říšských úřadech, které dlužno věrně spravovati; buďtež z nich vzati představení; ať také žijí podle zákonů svých, jak byl (již) přikázal král v Judsku.


text:
Tři kraje, které přivtěleny jsou k Judsku ze Samařska, ať jsou pokládány s Judskem za jeden celek; ať jsou pod jedním (pánem) a nechať neposlouchají moci jiné nežli jediného velekněze.


text:
a vše, co zbývá (dodati), co nezapravili úředníci za předešlých let, od nynějška budou dodávati na potřeby chrámu.


text:
A nad to pět tisíc lotů stříbra, které vybírali z důchodů svatyně na každý rok – i to ať přináleží kněžím, kteří konají službu.


text:
Dále kdokoli se uteče do chrámu jeruzalémského nebo do obvodu jeho, proviniv se proti králi v jakékoli věci, ať jest propuštěn a všecky věci, které má v království mém, ať má svobodné.


text:
Konečně i na stavbu zdí jerusalemských a obvodní ohrady, jakož i na stavbu zdí V Judsku vydáván bude náklad z důchodu královského."


text:
Avšak Jonatas a lid slyšíce řeči tyto nevěřili jim a nepřijali jich; neboť vzpomněli si na veliké zlo, které byl učinil (Demetrius) v Israeli a (kterým) je trápil velice.


text:
Ale oblíbili sobě Alexandra, neboť on jim byl prve mluvil řeči pokoje a jemu pomáhali po všecky dny.


text:
Když pak ti dva králové svedli bitvu, uteklo vojsko Demetriovo, i honil je Alexander a nabyl vrchu nad nimi.


text:
„Poněvadž jsem se navrátil do své říše a zasedl jsem na trůn svých otců, poněvadž jsem se zmocnil vlády a potřev Demetria opanoval jsem naši zemi, – 


text:
svedl jsem bitvu s ním, ve které byl poražen on i vojsko jeho od nás, a dosedli jsme na trůn království jeho – 


text:
proto vejděme nyní spolu v přátelství; dej mi dceru svou za manželku, i budu zetěm tvým a dám dary tobě i jí, hodné tebe."


text:
Král Ptolemeus odpověděl takto: „Šťastný den, v němž jsi navrátil se do země otců svých a dosedl jsi na trůn království jejich.


text:
Proto nyní učiním tobě, oč jsi psal; ale přijeď mi vstříc do Ptolemaidy, abychom se viděli spolu a abych zasnoubil tobě (dceru) jak jsi řekl."


text:
I vyšel Ptolemeus z Egypta, on i Kleopatra dcera jeho a přišel do Ptolemaidy léta stého šedesátého druhého.


text:
Alexander král vyjel mu vstříc, i dal mu Kleopatru dceru svou a vystrojil jí svatbu v Ptolemaidě jak (činívají) králové s velikou okázalostí.


text:
Jonatas vyjel tedy se slávou do Ptolemaidy, setkal se s dvěma králi a dal jim mnoho stříbra, zlata a (jiných) darů, i nalezl milost před obličejem jejich.


text:
I shlukli se proti němu muži jedovatí z Israele, muži nepraví, žalujíce na něho; ale král jich nedbal.


text:
Ano rozkázal svléci Jonatu z roucha jeho a obléci jej v šarlat. Když se tak stalo, posadil ho král vedle sebe


text:
a řekl knížatům svým: „Vyjděte s ním doprostřed města a ohlaste, ať žádný nežaluje na něho žádnou věc a nikdo ať ho v ničem neobtěžuje!"


text:
Demetrius král ustanovil vůdcem Apollonia, který spravoval Célesyrii; (ten) sebrav veliké vojsko přiblížil se k Jamnii a vzkázal Jonatovi, nejvyššímu knězi


text:
toto: „Ty sám jediný odpíráš nám; a jsem na posměch a na potupu, že ty proti nám moc provozuješ na horách.


text:
Nyní tedy, doufáš-li v sílu svou, sestup k nám na rovinu a měřme se tu vespolek; neboť na mé straně jest moc válečná.


text:
Otaž se a zvěz, kdo jsem já a ostatní, kteří jsou mi na pomoc, kteří také praví, že nemůže obstáti noha vaše před tváří naší, neboť dvakráte byli na útěk obráceni otcové tvoji v zemi své;


text:
a nyní kterak budeš moci snésti jízdu a vojsko tak veliké na rovině, kde není kamene ani úskalí ani útočiště?"


text:
Když uslyšel Jonatas řeči Apolloniovy, pohnut byl v mysli; i vybral deset tisíc mužů a vytáhl z Jerusalema; Šimon, bratr jeho, připojil se k němu, aby mu pomáhal;


text:
položili se s vojskem u Joppe; zabránili mu však vstoupiti do města; byla tam totiž posádka Apolloniova – i dobýval ho.


text:
A táhl k Azotu jako by chtěl projíti (jen), ale současně (také) vytrhl na rovinu, protože měl množství jezdců a v ty skládal naději. I hnal se po něm Jonatas k Azotu a svedli bitvu.


text:
ale Jonatas zvěděl, že jsou zálohy za ním – (ti) obešli vojsko jeho a stříleli šípy na lid od jitra až do večera.


text:
Tu vyvedl Šimon své vojsko a svedl bitvu s pěchotou – jezdci byli unaveni – i byli od něho poraženi a utekli.


text:
A kteří se rozprchli po rovině, utekše do Azotu, vešli do chrámu Dagona, modly jejich, aby se tu zachovali.


text:
Ale Jonatas zapáliv Azot a okolní osady nabral si z nich kořisti; také chrám Dagonův a všecky, kteří utekli do něho, spálil ohněm.


text:
Odtud hnul se Jonatas s vojskem a položil se s ním u Askalonu; i vyšli z města jemu vstříc s velikou slávou.


text:
Poslal mu zlatou záponu, jak bývá obyčejem dávati příbuzným královým. A dal jemu Akkaron i všecko území jeho ve vlastnictví.


text:
Král pak egyptský sebral vojska jako jest písku na břehu mořském; také množství lodí; snažil se totiž, aby lstivě zmocnil se království Alexandrova a připojil je ke království svému.


text:
Vytáhl tedy do Syrie se slovy pokojnými; i otvírali mu města a vítali ho, byltě král Alexander přikázal, aby ho vítali, protože byl jeho tchán.


text:
Když se přiblížil k Azotu, ukázali mu vypálený chrám Dagonův, Azot i s okolím pobořený, povržená těla a hromady zabitých v boji, kterých byli nadělali vedle cesty.


text:
Poslal posly k Demetriovi se vzkazem: „Pojď a učiníme spolu smlouvu; dám tobě svou dceru, kterou má Alexander a kralovati budeš v království otce svého.


text:
Alexander uslyšev to táhl proti němu do boje; tu vyvedl král Ptolemeus vojsko, potkal se s ním s velikou mocí a zahnal ho.


text:
Třetí den (nato) umřel (také) král Ptolemeus, posádky pak v pevnostech (od něho zanechané) byly vyhubeny od obyvatelstva (řečených) pevností.


text:
V ty dny shromáždil Jonatas Judovce, aby dobývali hradu jehrusalemského; nadělali proti němu dobývacích strojů mnoho.


text:
Tu odešli někteří, kteří měli v nenávisti svůj národ, muži nešlechetní, ke králi Demetriovi a oznámili mu, že Jonatas obléhá hrad.


text:
Ten uslyšev o tom, rozhněval se a hned přišel do Ptolemaidy a napsal Jonatovi, aby neobléhal (dále) hradu, ale ať se rychle vypraví k němu na rozhmluvu.


text:
Jonatas uslyšev (to) kázal obléhati (dále) a vybrav průvodce ze starších israelských a z kněží vydal se v nebezpečí.


text:
Nabrav zlata, stříbra, rouch a jiných darů mnoho jel ke králi do Ptolemaidy a nalezl milost před obličejem jeho.


text:
potvrdiv mu velekněžskou důstojnost a všelijaké jiné hodnosti, jež prve měl, učinil ho prvním z přátel.


text:
Jonatas požádal krále, aby svobodné učinil Judsko a tři kraje od území samařského (oddělené) a slíbil mu tři sta hřiven.


text:
Národu židovskému, přátelům našim, kteří zachovávají povinnosti své k nám, usoudili jsme dobrodiní prokázati za oddanost jejich k nám.


text:
Proto přidělujeme jim všecko území Judska jakož i tři kraje, (Aféremu,) Lydu a Ramatu, které přivtěleny jsou k Judsku od Samařska, i všecky končiny jejich. Všem, kteří obětují v Jerusalemě, (promíjíme) ty poplatky, které vybíral od nich prve král každý rok z úrody země i z ovoce.


text:
Také ostatní poplatky, které náležely nám jménem desátků a daní, od tohoto času odpouštíme jim: také solné doly a koruny, kteréž nám byly přinášeny,


text:
Protož nyní snažte se učiniti opis toho, a (ten) ať jest odevzdán Jonatovi a položen na svaté hoře na význačném místě."


text:
Demetrius král vida, že jest pokojná vůči němu jeho země a že mu nic neodpírá, rozpustil všecko své vojsko, každého do svého, domova, kromě cizího vojska, které byl sebral s ostrovů pohanů; (proto) všecka vojska otců jeho pojala zášť proti němu.


text:
Tryfon pak byl jeden z těch, kteří byli prve na straně Alexandrově; ten vida, že všecko vojsko reptá proti Demetriovi, odebral se k Emalchuelovi, Arabovi, který vychovával Antiocha, syna Alexandrova,


text:
a naléhal na něho, aby mu ho vydal, aby se stal králem místo svého otce; oznámil mu také, co učinil Demetrius a že vojska jeho mají jej v nenávisti. Zůstal tam dlouho.


text:
Tu poslal Jonatas ke králi Demetriovi, aby odvolal posádku z jerusalemského hradu a z (ostatních) pevností, neboť ustavičně přepadali Israele.


text:
Demetrius vzkázal Jonatovi toto: „Nejen to učiním tobě a národu tvému, ale slavně zvelebím tebe i národ tvůj, jak se naskytne příležitost.


text:
Poslal mu tedy Jonatas tři tisíce udatných mužů do Antiochie; když přišli ke králi, byl potěšen král z příchodu jejich.


text:
Tu povolal král Židy na pomoc; (ti) shromáždili se všichni u něho; poté rozptýlili se všichni po městě


text:
a pobili v ten den sto tisíc lidí; zapálili také město a nabrali mnoho kořisti toho dne; tak vysvobodili krále.


text:
Vidouce pak měšťané, že vládnou Židé ve městě jak chtějí, zemdleli ve své odvaze a volali prosebně ke králi:


text:
I odhodili svou zbraň a učinili mír. Tu oslaveni byli Židé před obličejem krále a před obličejem všech obyvatelů království jeho; na slovo vzati byli v říši. Navrátili se pak do Jerusalema majíce kořistí mnoho.


text:
zvrátil všecko, cokoliv byl slíbil a zanevřel na Jonatu; neodměnil se jemu podle dobrodiní, která mu byl prokázal, ale sužoval ho náramně.


text:
Poté však navrátil se Tryfon a s ním Antioch, mladičký chlapec, a prohlásil se králem vstaviv na sebe korunu.


text:
Všecka vojska, která byl rozpustil Demetrius, shromáždila se k němu a bojovala proti onomu; Demetrius obrátiv se zády utekl.


text:
Mladistvý Antioch psal Jonatovi toto: „Potvrzuji tebe v (nejvyšším) kněžství, ustanovuji tebe nad čtyřmi kraji a patřiti budeš k přátelům královským."


text:
Poslal mu také nádoby k službě (stolní), dal mu právo píti ze zlaté číše, býti v šarlatě a míti zlatou záponu;


text:
Jonatas pak vyšed procházel města za řekou, i shromáždilo se k němu všecko vojsko syrské, aby mu pomáhalo. Když přišel k Askalonu, vyšli mu slavně vstříc z města.


text:
Tu prosili obyvatelé Gazy Jonatu, i podal jim pravici; vzav syny jejich v zástavu poslal je do Jerusalema; a prošel zemi až k Damašku.


text:
Když pak uslyšel Jonatas, že přitáhli vůdcové Demetriovi do Kades, které jest v Galilei, s četným vojskem, chtějíce odstrčiti ho od vlivu na řízení říše,


text:
Když ho žádali, aby přijal (jejich) pravici, podal jim ji, ale vyhnav je odtud zabral město a osadil je posádkou.


text:
A aj, vojska cizozemců táhla proti nim na rovině; – na horách položili mu zálohy – on táhl proti nim.


text:
I utekli, kteří byli na straně Jonatově všichni; žádný nezůstal z nich kromě Matatiáše, syna Absalomova, a Judy, syna Kalfova, důstojníka.


text:
Vidouce to jeho stoupenci, kteří utíkali, vrátili se k němu a honili s ním všecky až do Kades, do ležení jejich; a položili se táborem až tam.


text:
Jonatas tedy vida, že čas mu přeje, vybral muže a poslal je do Říma, aby utvrdili a obnovili s nimi přátelství;


text:
I odešli do Říma a všedše do rady řekli: „Jonatas, nejvyšší kněz a národ židovský nás poslali, bychom obnovili přátelství a spojenectví podle předešlého (ujednání)."


text:
Jonatas velekněz, starší lidu, kněží a ostatní národ židovský (posílá) Sparťanům, bratřím svým pozdrav.


text:
Již prve Ariáš, který panoval u vás, poslal Oniášovi, nejvyššímu knězi list, že jste bratři naši, jak praví níže připojený opis.


text:
My, ačkoli nic z toho nepotřebujeme, ježto máme na potěšení svaté knihy, – a ty jsou, v našich rukou – 


text:
přece jsme se pokusili poslati k vám (poselství), které by obnovilo bratrství a přátelství, abychom se snad neodcizili vám; neboť drahně času minulo od té doby, co jste k nám poslali.


text:
My tedy každého času bez přestání ve dny sváteční i v jiné příslušné (dny) pamatujeme na vás při obětech, které podáváme a při modlitbách, které konáme, jak se sluší a patří pamatovati na bratry.


text:
Nás však sevřelo se všech stran mnoho soužení jakož i mnoho válek, ježto bojovali proti nám králové, kteří jsou vůkol nás.


text:
Proto vyvolili jsme Numenia, syna Antiochova a Antipatra, syna Jasonova, a poslali jsme je k Římanům, aby obnovili s nimi předešlé přátelství a spojenectví.


text:
Poručili jsme jim také, aby i k vám se vypravili a pozdravili vás a dodali vám list náš o obnově našeho bratrství.


text:
Nalezeno bylo v (jednom) spise o Sparťanech a o Židech, že jsou bratři a že jsou z pokolení Abrahamova.


text:
i my budeme vám zase psáti. Dobytek náš a jmění naše jest vaše a vaše, naše. Poroučíme tedy, aby vám to bylo oznámeno.


text:
Když uslyšel Jonatas, že se vrátili vůdcové Demetriovi s vojskem mnohem větším nežli prve, aby bojovali proti němu,


text:
vytáhl z Jerusalema a táhl jim vstříc do krajiny Ematské; nechtěl jim totiž dáti chvíle, aby mohli vtrhnouti do země jeho.


text:
Když tedy zapadlo slunce, rozkázal Jonatas svým bdíti a ve zbroji býti pohotově k boji přes celou noc; postavil také hlídky kolem ležení.


text:
Proto nepřátelé uslyševše, že hotov jest Jonatas se svými k bitvě, báli se a strachovali se ve své duši, i zapálili ohně v ležení svém.


text:
– byltě slyšel, že chtějí hrad vydati stoupencům Demetriovým; – a usadil tam strážné, aby je hlídali.


text:
Když pak se Jonatas navrátil, svolal starší lidu a radil se s nimi, (jak) vystavěti pevnosti v Judsku,


text:
vystavěti zdi v Jerusalemě a vyhnati velmi vysokou přehradu mezi hradem a městem, aby odloučil jej od města, aby byl sám o sobě, aby (jeho posádka) nemohla ani kupovati ani prodávati.


text:
Tedy sešli se, aby opevnili město; část zdí, která byla nad potokem na východ slunce, byla spadla; opravil také tu, která sluje Kafeteta.


text:
Tryfon toužil po tom, by mohl kralovati v Asii, vstaviti si na hlavu korunu a vztáhnouti ruku na krále Antiocha;


text:
obával se však, že by snad nedopustil mu toho Jonatas, ale že by bojoval proti němu, i hledal ho jíti a zabíti. Vstav tedy přitáhl do Betsanu.


text:
a přijal ho s uctivostí, doporučil ho všem přátelům svým, dal mu dary a přikázal svým vojskům, aby ho poslouchali jako jeho samého.


text:
Proto nyní odešli je domů; sobě pak vyber málo mužů, kteří by tě provázeli a pojď se mnou do Ptolemaidy, i dám ji tobě s jinými pevnostmi, s vojskem a se všemi činovníky, pak se obrátím a odtáhnu; vždyť proto jsem přišel."


text:
Ale když vtáhl Jonatas do Ptolemaidy, zavřeli Ptolemaidští brány města, jali ho a všecky, kteří byli vtáhli s ním, pobili mečem.


text:
I poslal Tryfon vojsko a jízdu do země Galilejské a na velikou rovinu, aby pobili všecky stoupence Jonatovy.


text:
Tu oni zvěděvše, že Jonatas je zajat a že zahynul se všemi, kteří s ním byli, povzbuzovali se vespolek a táhli hotovi jsouce k bitvě.


text:
oni pak přišli všichni v pokoji do Judska. Oplakávali pak Jonatu a ty, kteří s ním byli, náramně; Israel kvílil pláčem velikým.


text:
a napomínaje jich řekl: „Vy víte, jak veliké věci činili jsme pro zákon a pro svatyni, já, bratři moji a dům otce mého, a jakých svízelů jsme zakusili.


text:
Nyní však odstup to ode mne, abych šetřiti měl života svého v kterýkoli čas soužení; nejsemť lepší nežli bratři moji.


text:
Pomstím tedy národ svůj, svatyni, jakož i dítky naše a ženy; neboť sebrali se všichni národové, aby nás ze zášti potřeli."


text:
Tu sebrav všecky muže schopné boje pospíšil si, aby dokonal všecky zdi Jerusalema a ohradil jej vůkol.


text:
Jonatu pak, syna Absalomova, a s ním dostatečné vojsko poslal do Joppe, a (ten) vyhnav tamní obyvatelstvo, zůstal tam sám.


text:
Tryfon zvěděv, že Šimon nastoupil místo Jonaty, bratra svého, a že se chce s ním utkati v boji, vzkázal mu po poslech:


text:
„Pro peníze, které dluhuje Jonatas, bratr tvůj, do královské pokladny z úřadů, jež mu byly svěřeny, držíme ho v zajetí.


text:
Nyní tedy pošli sto hřiven stříbra a dva syny jeho do zástavy, aby propuštěn jsa neodpadl od nás – a propustíme ho.


text:
Šimon pochopil, že lstivě mluví s ním, přece však rozkázal dáti stříbro a chlapce, by neupadl do nepřátelství velikého u lidu israelského, který by řekl:


text:
Poté táhl Tryfon do země, aby ji potřel; točili se cestou, která vede k Adoru; Šimon totiž a vojsko jeho byl jim ustavičně v boku kamkoli táhli.


text:
I vypravil Tryfon všecku jízdu, aby přitáhl (k nim) tu noc; ale napadlo velmi mnoho sněhu; proto nepřišel, (ale odtáhl) do Galaadu.


text:
Šimon pak dal zříditi nad hrobem otce svého a bratří svých vysokou stavbu, aby ji bylo (z daleka) viděti, z kamene hlazeného napřed i vzadu;


text:
okolo nich postavil veliké sloupy a na sloupech zbroj na věčnou památku; a vedle zbroje vytesané lodi, které by viděti bylo ode všech plavících se po moři.


text:
Šimon pak opravil pevnosti Judské země ohradiv je vysokými věžemi a velikými zdmi, branami a závorami; nakladl také potravin do pevností.


text:
A vybrav Šimon muže poslal je ke králi Demetriovi, aby ulevil zemi, neboť vše, co Tryfon činil, bylo lupičství.


text:
„Král Demetrius (posílá) Šimonovi, nejvyššímu knězi a příteli králů, jakož i starším a národu židovskému, pozdrav!


text:
Zlatou korunu a palmovou ratolest, kterou jste poslali, přijali jsme; hotovi jsme vejíti s vámi v dokonalý pokoj a napsati královským úředníkům, aby vám odpustili, co my odpouštíme.


text:
Odpouštíme (vám), co jste přehlédli a opomněli až do dneška, i korunu, kterou jste dlužni, a bylo-li co jiného v Jerusalemě zdaněno, již nebude zdaněno.


text:
A jsou-li kteří z vás způsobilí, aby zapsáni byli mezi naše osobní strážce, nechť jsou zapsáni a budiž mezi námi pokoj!"


text:
I počal národ israelský psáti v listinách a ve smlouvách „Léta prvního Šimona, nejvyššího kněze, velikého vojevůdce a vladaře židovského".


text:
V těch dnech Šimon položiv se u Gazy obklíčil ji vojsky, nadělal dobývacích nástrojů, postavil je proti městu a udeřiv na jednu věž dobyl jí.


text:
Obyvatelé města vystoupili se ženami a s dětmi na zeď v roztržených rouchách a volali hlasem velikým žádajíce od Šimona, aby jim podal pravici.


text:
Šimon usmířiv se nebojoval proti nim, ale vyhnal je z města a vyčistil domy, v nichž byly modly a teprve (pak) všel do něho s chválami a dobrořeče Pánu;


text:
odstraniv z něho všelikou nečistotu usadil v něm muže, kteří by plnili zákon; a ohradiv je vystavěl si (v něm) bydliště.


text:
Těm, kteří byli v jerusalemském hradě, zabráněno bylo vycházeti a vcházeti do země, kupovati a prodávati; i lačněli velmi a mnozí z nich zhynuli hladem.


text:
Tu volali k Šimonovi, aby směli vzíti ho za pravici; i podal jim (ji), ale vyhnav je odtud očistil hrad od poskvrn.


text:
Vešli do něho dvacátého třetího dne druhého měsíce léta stého sedmdesátého prvního s chválou, s palmovými ratolestmi, s harfami, s cimbály, s loutnami, s chválami a s písněmi, neboť vyhlazen byl nepřítel veliký z Israele.


text:
Vida pak Šimon Jana, syna svého, že jest muž silný k boji, ustanovil ho vůdcem nade všemi vojsky; a ten bydlil v Gazaře.


text:
Léta stého sedmdesátého druhého sebral král Demetrius své vojsko a táhl do Medie, aby si opatřil tamodtud posilu do boje proti Tryfonovi.


text:
Tu Arsaces, král perský a medský uslyšev, že vtrhl Demetrius do jeho končin, poslal jednoho ze svých vojevůdců, aby ho živého jal [a přivedl k němu].


text:
Všecko Judsko mělo pokoj po všecky dny Šimona, (který) vyhledával dobro národu svému; líbila se jim moc jeho a sláva jeho po všecky dny.


text:
Shromáždil ze zajetí mnohé a panoval nad Gazarou, Betsurou a hradem; odstranil z něho nečistoty a nebyl, kdo by se mu opřel.


text:
Starší sedali všichni na ulicích a rozmlouvali o blahu země; jinoši pak obláčeli se nádherou válečného roucha.


text:
Městům dodával špíže, činil z nich opevněné bašty, že bylo jmenováno slavné jméno jeho do končin země.


text:
Ale když se dověděli, že se stal Šimon, bratr jeho, nejvyšším knězem místo něho a ten že drží všecku tu krajinu i města v ní,


text:
psali mu na měděných deskách, aby obnovili přátelství a spojenectví, ve které byli vešli s Judou a s Jonatou, bratřími jeho.


text:
(Ten list) byl předčítán před shromážděním (lidu) v Jerusalemě. List, který poslali Sparťané, zněl takto:


text:
„Spartští vladaři a města (posílají) Šimonovi, nejvyššímu knězi, starším, kněžím i ostatnímu lidu židovskému, (svým) bratřím, pozdrav!


text:
Poslové, poslaní k našemu národu, oznámili nám o vaší cti a slávě i radosti; radovali jsme se z příchodu jejich.


text:
To, co pravili, zapsali jsme do usnesení lidu takto: „Numenius Antiochův a Antipater Jasonův, poslové judští, přišli k nám, aby obnovili s námi předešlé přátelství.


text:
Národ se usnesl, že přijme ty muže slavně a že dá vložiti přepis řečí jejich do zvláštních státních knih, aby byl (tam) na památku národu Sparťanů. Opis toho byl napsán Šimonovi veleknězi."


text:
Poté poslal Šimon Numenia do Říma s velikým zlatým štítem vážícím tisíc min, aby upevnil s nimi spolek. Když uslyšel lid [římský]


text:
Neboť on pozdvihl své bratry, zapudil bojem nepřátele Israelovy a (s bratřími svými) zajistil mu svobodu." I napsali to na měděné desky, které postavili na sloupy na hoře Sion.


text:
Ten nápis zněl takto : „Osmnáctého dne měsíce elul léta stého sedmdesátého druhého, léta třetího panování velekněze Šimona v Asaramel


text:
oznámeno bylo ve velikém shromáždění kněží, lidu, činovníků národa jakož i starších země toto: Protože bývaly často války v zemi naší,


text:
Šimon, syn Matatiášův, Jaribovec a bratří jeho vydávajíce se v nebezpečí odpírali nepřátelům národa svého, aby obstála svatyně jejich a zákon; slávou velikou oslavili svůj národ.


text:
Když sjednotil Jonatas národ svůj a stal se jemu nejvyšším knězem, a když přiřazen byl k lidu svému:


text:
Tehdy opřel se tomu Šimon, bojoval za svůj národ, s velikým nákladem (svých) peněz ozbrojil vojáky národu svého a platil je.


text:
Ohradil judská města, také Betsuru, která byla při hranicích země Judské, kde bývaly prve zbraně nepřátelské a usadil tam judskou posádku.


text:
Ohradil také Joppe, které bylo u moře, dále Gazaru, která jest při hranicích Azotska, kde bydlili prve nepřátelé, usadil tam Judovce a uložil tam vše, čeho bylo třeba k udržení jich.


text:
Lid vida dílo Šimonovo a slávu, kterou si umínil zjednati národu svému, ustanovil jej svým vůdcem a veleknězem, protože on učinil všecky ty věci a pro spravedlnost a věrnost, kterou zachoval národu svému a že vyhledával každým způsobem povznésti svůj lid.


text:
Za dnů jeho dařilo se (dílo) rukou jeho, aby vypleněni byli pohané ze země jejich i ti, kteří byli v městě, Davidově v Jerusalemě a na hradě, že kterého vycházeli a poskvrňovali vše, co jest kolem svatyně na veliký úkor svatosti (její);


text:
Byltě slyšel, že byli Židé od Římanů prohlášeni za přátelé, spojence a bratry a že byli poslové Šimonovi slavně přijati.


text:
Židé tedy a kněží jejich se usnesli, aby byl jejich vladařem a nejvyšším knězem na věky, dokud by nepovstal prorok spolehlivý;


text:
aby byl jejich vojevůdcem, aby pečoval o svatyni, aby ustanovoval činovníky nad bohoslužbou, nad zemí, nad zbrojí a nad pevnostmi,


text:
aby pečoval o svatyni, aby ho všichni poslouchali, aby jeho jménem spisovány byly všecky listiny v zemi, aby se obláčel v šarlat a zlato,


text:
a nikomu z lidu nebo z kněží aby nebylo dovoleno zrušiti něco z těch práv nebo vzpírati se proti tomu, co on praví, aneb svolati shromáždění v zemi bez něho, neb obláčeti se v šarlat a užívati zlaté zápony.


text:
Šimon to přijal a souhlasil s tím, aby zastával velekněžství, aby vůdcem byl a knížetem národa židovského i kněhží, aby vládl nade všemi."


text:
Král Antioch, syn Demetriův poslal s ostrovů mořských list Šimonovi knězi a knížeti národa židovského i všemu národu


text:
Poněvadž někteří nešlechetnici zabrali království našich otců a já chci zase dobýti království a obnoviti je jako bývalo prve, sebral jsem množství vojska a dal jsem si nadělati válečných lodí;


text:
a (že) chci vystoupiti na pevninu, abych pomstil se nad těmi, kteří zkazili naši zemi a kteří obrátili v poušť mnoho měst v království mém:


text:
proto nyní potvrzuji tobě (odpuštění) všech dávek, které tobě odpustili přede mnou všichni králové, jakož i kterýchkoli jiných darů (které) odpustili tobě,


text:
Jerusalem budiž svatý a svobodný. Všecka pak zbroj, která zkována jest a pevnosti, které jsi vystavěl, které držíš, ať zůstanou tobě.


text:
A vše, co dlužíš králi nebo co budoucně mu dlužiti budeš, od této chvíle na všecky časy budiž ti odpuštěno.


text:
Až pak dobudeme království svého, oslavíme tebe, národ tvůj i chrám slávou velikou, aby zřejmá byla sláva vaše po vší zemi."


text:
Léta stého sedmdesátého čtvrtého vtáhl Antioch do země svých otců, i sešla se k němu všecka vojska, takže málo jich zůstalo, s Tryfonem.


text:
Obklíčili město, lodi připojily se od moře, takže sevřeli město od země i od moře a nedali nikomu vjíti nebo vyjíti.


text:
Přišel pak Numenius a průvodčí jeho z Říma města majíce listy svědčící králům a zemím tohoto obsahu:


text:
Poslové židovští, přátelé naši, poslaní od Šimona, velekněze jakož i od národa židovského přišli k nám, aby obnovili dávné přátelství a společenství.


text:
I usnesli jsme se, že budeme psáti králům a zemím, by jim nečinili nic zlého, aby neválčili proti nim ani proti městům ani proti zemím jejich; dále by nepodporovali těch, kteří by válčili proti nim.


text:
Jestliže tedy někteří nešlechetnici utekli ze země jejich k vám vydejte je veleknězi Šimonovi, ať je potrestá podle zákona svého."


text:
dále do všech zemí, do Lampsaku, Sparťanům, na Delus, do Myndu, do Sicyonu, do Karie, na Samos, do Pamfilie, do Lycie, do Alikarnasu, na Kos, do Sidy, do Aradu, na Rhodus, do Faselidy, do Gortyny, do Knidu, na Cyprus a do Cyreny.


text:
Antioch král ležel s vojskem u Dory druhý (den), přiváděl k ní ustavičně (nové) vojsko, dal nastavěti dobývacích nástrojů a zavřel Tryhfona, aby nemohl se hnouti.


text:
ale (Antioch) nechtěl těch věcí přijmouti, zrušil vše, co s ním byl prve smluvil a zanevřel na něho.


text:
A poslal k němu Atenobia, jednoho ze svých přátel na domluvu s ním; vzkázal: „Vy držíte Joppe, Gazeru a jerusalemský hrad, města království mého;


text:
okolí jejich jste zpustošili, pohromu velikou jste způsobili v zemi a zabrali jste mnoho míst v království mém.


text:
Proto nyní vydejte ta města, která jste opanovali, jakož i daně z míst mimo hranice judské, nad nimiž jste vládli.


text:
Není-li vám libo, dejte za ně pět set hřiven stříbra; a za zkázu, kterou jste učinili, a za daně z měst, jiných pět set hřiven; ne-li přitáhneme a válčiti budeme proti vám."


text:
Přišed tedy Atenobius, přítel králův do Jerusalema a vida nádheru Šimonovu, lesk zlata a stříbra, jakož i četné služebnictvo, užasl se; poté oznámil jemu slova králova.


text:
Šimon mu odpověděl: „Nezabrali jsme cizí země, aniž držíme cizí majetek, ale (držíme) dědictví po svých otcích, které bylo nespravedlivě od našich nepřátel na čas držáno.


text:
Pokud pak běží o Joppe a Gazaru, kterých žádáš, (právě) ty činívaly v lidů i v zemi naší velikou zkázu; (přes to) dáme za ně sto hřiven." Atenobius neodpověděl mu slova,


text:
ale navrátiv se s hněvem ke králi podal mu zprávu o té odpovědi, jakož i o nádheře Šimonově a o všem, co byl viděl; tu se král rozhněval hněvem velikým.


text:
A rozkázal mu král, by se hnul s vojskem proti Judsku; rozkázal mu také, aby vystavěn byl Gedor, aby opevněny byly brány města a proti lidu aby válčil. Král sám pak pronásledoval Tryfona.


text:
Přitáhl Cendebeus k Jamnii a počal znepokojovati lid, pošlapávati Judsko, zajímati lidi, zabíjeti je a stavěti Gedor.


text:
Šimon povolav dva starší syny, Judu a Jana řekl jim: “Já, bratři moji a dům otce mého bojovali jsme proti nepřátelům Israelovým od mládí až do tohoto dne, a zdařilo se nám rukama našima vysvoboditi Israele několikrát.


text:
Ale nyní zestárl jsem, vy tedy nastupte na místo mne a bratří mých; vytáhnouce bojujte za náš národ! Pomoc pak s nebe budiž s vámi!"


text:
Ráno vyrazili a táhli na rovinu: tu hle, vojsko veliké táhlo proti nim, pěšáci i jezdci, a potok byl mezi nimi.


text:
Položil se táborem proti nim on i lid jeho; vida pak, že se lid strachuje potok přejíti, přešel (jej) prve (sám); vidouc jej mužstvo, přešlo (jej) za ním.


text:
když pak zatroubili na posvátné polnice, byl Cendebeus obrácen na útěk i s vojskem; padlo z nich mnoho raněných, ostatní pak utekli do pevnosti. – 


text:
Tehdy raněn byl Juda, Janův bratr. – Jan pak je pronásledoval, až přišel do Cedronu, který byl (onen) opevnil.


text:
Utekli až na věže, jež byly na polích azotských. Zapálil jej ohněm. Padly z nich dva tisíce mužů. A vrátil se do Judska.


text:
I zpyšnělo srdce jeho. Chtěl se zmocniti země, proto zabýval se lstivými úmysly proti Šimonovi a synům jeho, aby je zahladil.


text:
Šimon procházíval města, jež byla v Judsku, aby se mohl o ně postarati; tak přišel (také) do Jericha, on a Matatiáš, syn jeho, a Juda léta stého sedmdesátého sedmého, měsíce jedenáctého, to jest měsíce sabath.


text:
Tu je přijal syn Abobův na pevnůstce, kterou byl vystavěl a která sluje Doch, lstivě: učinil jim veliké hody, ale skryl tam mužstvo.


text:
Když pak Šimon a synové jeho byli se rozjařili nápojem, vstal Ptolemeus se svými, vzali zbroj svou, vešli do hodovny a zabili jej, dva syny jeho, jakož i několik sluhů jeho.


text:
Poté Ptolemeus podal o tom písemnou zprávu králi se žádostí, aby mu poslal vojsko na pomoc a odevzdal mu jejich zemi, města a platy.


text:
Jiné poslal do Gazary, aby zahladili Jana. Také tisícníky písemně obeslal k sobě, aby jim mohl dáti stříbro, zlato a (jiné) dary.


text:
Ale jeden předběhl a oznámil Janovi v Gazaře, že zahynul otec a bratři jeho, a že (Ptolemeus) poslal, „aby zabili také tebe."


text:
Když to uslyšel, užasl se náramně; a zjímav ty muže, kteří byli přišli, aby ho zahubili, pobil je; neboť věděl, že usiloval ho zahubiti.


text:
Ostatní zprávy o Janovi, o jeho válkách, o hrdinských činech jeho, které statečně vykonal, o stavbě zdí, jež postavil a o (jiných) skutcích jeho,


text:
Bratřím, po Egyptě rozptýleným Židům, vzkazují pozdrav bratří Židé, kteří jsou v Jerusalemě a Judsku. Blaho dokonalé!


text:
Dobře čiň vám Bůh! Kéž pamatuje na svou smlouvu, kterou sjednal s Abrahamem, Isákem a Jakobem, věrnými sluhy svými!


text:
Za kralování Demetria léta stého šedesátého devátého, my Židé psali jsme vám v návalu soužení, který přišel na nás za těch let, od té doby, co odstoupil Jason od svaté země a od království (Božího).


text:
Vypálili bránu a vylili krev nevinnou. Tu modlili jsme se k Pánu a byli jsme vyslyšeni. Podávali jsme oběti krvavé i nekrvavé, rozsvítili jsme světla a předložili jsme chleby.


text:
(Psáno) léta stého osmdesátého osmého. (My), lid, který jest v Jerusalemě a Judsku, starší i Juda (přejeme) Aristobulovi, učiteli Ptolemea krále, který jest z pokolení pomazaných kněží, i Židům, kteří jsou v Egyptě blaho a zdar!


text:
Z velikých nebezpečí od Boha vysvobozeni jsouce velice mu děkujeme za to, že jsme byli s to, bychom proti takovému králi bojovali.


text:
Neboť když on, vůdce, přibyl do Persie a s ním nesmírné vojsko, padl v chrámě (bohyně) Nanee oklamán byv chytrostí kněží Nanee.


text:
Když totiž na ta místa přitáhl Antioch s přáteli svými, jako by se s ní chtěl zasnoubiti, aby si vzal mnoho pokladů jménem věna,


text:
když byl vešel Antioch; poté otevřevše skryté dvéře do chrámu, metali kamení, zabili vůdce a jeho průvodčí, na kusy je rozsekali a setnuvše jim hlavy vyvrhli je ven.


text:
Hodlajíce tedy slaviti očistu chrámu dvacátého pátého dne měsíce kasleu, za věc nutnou jsme pokládali oznámiti vám (to), byste i vy slavili den stánků a den ohně, který dán byl, když Nehemiáš po vystavění chrámu a oltáře obětoval oběti.


text:
Když totiž otcové naši vedeni byli do Persie, kněží tehdejší, kteří Boha ctili, vzavše tajně oheň s oltáře skryli jej v údolí, kde byla hluboká a suchá studna; v té jej uschovali tak, že to místo zůstalo všem neznámo.


text:
Když pak mnoho let minulo a líbilo se Bohu, aby poslán byl Nehemiáš od perského krále, poslal (tento) vnuky oněch kněží, kteří jej byli skryli, aby vyhledali ten oheň; a když nám vypravovali, že nenašli ohně, ale hustou tekutinu,


text:
kázal jim jí navážiti a sobě přinésti; a když byly oběti (již) položeny, rozkázal kněžím Nehemiáš pokropiti tou tekutinou dříví i to, co bylo na ně vloženo.


text:
Když se to stalo a přišla chvíle, kdy slunce, které prve bylo za mrakem, zase zasvítilo, zapálil se oheň veliký, takže se všichni divili.


text:
(Ta) Nehemiášova modlitba zněla takto: „Pane Bože, všech věcí stvořiteli, hrozný a silný, spravedlivý a milosrdný, který jsi sám jediný dobrotivý král,


text:
jediný dobrodinec, jediný spravedlivý, všemohoucí a věčný, jenž vysvobozuješ Israele ze všeho zlého, který jsi učinil otce (naše) svými vyvolenci, který jsi je posvětil,


text:
Shromažď nás rozptýlené, vysvoboď ty, kteří jsou v porobě národů a popatř na ty, kteří jsou v potupě a v ohavnosti; ať zvědí národové, že jsi ty Bůh náš!


text:
Když se tak stalo, plamen z nich se zapálil, ale od světla, které se zastkvělo od oltáře byl stráven.


text:
Jak se ta věc roznesla a když bylo oznámeno králi perskému, že na místě, kde byli oheň schovali kněží, kteří byli poté odvedeni do zajetí, ukázala se tekutina, kterou pak Nehemiáš a průvodčí jeho posvětili oběti:


text:
král uváživ tu věc a důkladně ji vyšetřiv, udělal mu posvátnou ohradu, aby potvrdil to, co se bylo stalo,


text:
Ve spisech Jeremiáše proroka nachází se (netoliko), že rozkázal těm, kteří se měli stěhovati do zajetí, aby vzali něco ohně, jak řečeno bylo výše, ale (také) že přikázal zajatcům,


text:
když jim dal zákon, aby nezapomínali na příkazy Páně a na mysli aby nepobloudili vidouce modly zlaté a stříbrné a ozdoby jejich.


text:
Bylo také v tom spise, jak rozkázal prorok ze zjevení Božího, jehož se mu dostalo, stánek i archu za sebou nésti, když se vydal na cestu k hoře, na kterou byl vystoupil Mojžíš a (se které) viděl dědictví Boží.


text:
Přišed tam Jeremiáš, nalezl v jeskyni místo, i vnesl tam stánek, archu a kadidlový oltář a zatarasil vchod.


text:
Když to zvěděl Jeremiáš káral je řka: „Neznámé bude (to) místo, dokud Bůh neshromáždí zase lidu svého a nesmiluje se.


text:
Tehdy ukáže (zase) Pán ty věci a zjeví se velebnost Páně v oblaku jako se byl Mojžíšovi také zjevoval a jako se ukázal, když Šalomoun prosil, aby místo posvěceno bylo velikému Bohu.


text:
Jako i Mojžíš modlil se Pánu a oheň s nebe spadlý spálil zápalnou obět, tak i Šalomoun modlil se, i sestoupil oheň s nebe a spálil zápalnou obět.


text:
Ve spisech, to jest v pamětech Nehemiášových sepsány jsou (nejen) věci tytéž, ale také to, že založiv knihovnu shromáždil [z krajin] knihy, také proroků a Davidovy listy královské a (listy) o darech.


text:
jak byl slíbil v zákoně, očekáváme, že se brzy nad námi smiluje a shromáždí nás (ze zemí) pod nebem na místo svaté.


text:
o nebeských zjeveních, kterých se dostalo těm, kdož pro Židy statečně se měli, takže veškeré země, ačkoliv jich málo bylo, zase dobyli, množství cizinců zahnali,


text:
nejslavnějšího chrámu na světě zase nabyli, město vysvobodili, zákony, které zrušeny byly, zase obnovili, kdyžtě Pán s veškerou přízní jim milostiv byl,


text:
Neboť vidouce množství knih a obtíž, kterou mají pro množství látky ti, kdož chtějí se ponořiti do příběhů dějinných,


text:
snažili jsme se, aby těm, kteří chtějí (pouze) čísti, dostalo se duchovního požitku, těm, kteří usilují věc si zapamatovati ulehčení, všem pak čtenářům užitku.


text:
My sami ovšem, kteří jsme se podjali této práce zkracovací, neuvázali jsme se v práci lehkou, ale ve věc plnou bdění a potu


text:
podrobné údaje o každé věci spisovatelům ponechávajíce sami krátký výtah, jaký má býti, podati chceme.


text:
Jako totiž stavitel nového domu o všecko stavení pečovati má, kdežto ten, kdo malovati má příhodným plochám k ozdobě (toliko) pozornost věnovati musí, tak souzeno má býti i o nás.


text:
Promysliti látku totiž, spořádati ji důvodně, a s největší pečlivostí každou okolnost vyšetřiti přináleží (prvnímu) spisovateli dějin;


text:
ale tomu, kdo chce výtah podati, dlužno dovoliti stručnost výrazu jakož i vyhýbati se obšírnosti při vypravování událostí.


text:
Odtud tedy počneme vypravovati; pokud se týče předmluvy, dosti buď na tom, co jsme již řekli; byloť by pošetilé před vypravováním rozvláčně mluviti, při vypravování samém pak (příliš) stručným býti.


text:
Když tedy obyvatelstvo svatého města bylo ve všem pokoji, když také zákonů ještě velmi dobře bylo dbáno, ježto Oniáš velekněz byl muž zbožnosti a ducha, majícího v nenávisti všecko zlé,


text:
stávalo se, že i králové a knížata to místo v největší úctě měli a chrám převelikými dary oslavovali,


text:
takže i Seleukus, král asijský, dával ze svých důchodů všecky náklady, kterých obětní bohoslužba žádala.


text:
Tu Šimon z pokolení Benjaminova, ustanoven byv správcem chrámu, usiloval o nějakou nesprávnost v městě, ve které se mu velekněz protivil.


text:
Nemoha však nad Oniášem nabýti vrchu přišel k Apolloniovi, synu Tarseovu, který tehdy byl vůdcem Célesyrie a Fenicie,


text:
a oznámil mu, že jest pokladna v Jerusalemě plná peněz, nesčíslných, že obecní majetek jest nesmírný, takže není úměrný počtu obětí, a že by možno bylo, aby to všecko v moc královu se dostalo.


text:
Když Apollonius pověděl králi o penězích, o kterých mu oznámeno bylo, král povolav Heliodora, který byl jeho úředníkem, poslal ho s rozkazem, aby řečené peníze přinesl.


text:
Tedy Heliodor hned se vypravil na cestu předstíraje, že chce města Célesyrie a Fenicie projeti, v pravdě však aby vykonal, co mu byl král uložil.


text:
Když však přijel do Jerusalema a ve městě od nejvyššího kněze laskavě přijat byl, vypravoval mu o vyzrazených penězích, vyjevil mu, z jaké příčiny tu jest a vyptával se, má-li se věc skutečně tak.


text:
něco pak z toho, o čem bezbožný Šimon učinil oznámení, že jest Hyrkana, (syna) Tobiášova, muže velmi vznešeného, všeho pak stříbra že jsou čtyři sta hřiven, a zlata dvě stě.


text:
Venkoncem že nemůže býti, aby oklamáni byli ti, kteří se svěřili místu a chrámu, který po všem světě ctěn jest pro jeho ctihodnost a svatost.


text:
Ustanoveného dne tedy všel Heliodor (do chrámu), aby věc vyřídil. Proto bylo nemalé zděšení po všem městě.


text:
Kněží v kněžském rouše před oltář hodivše sebou vzývali s nebe toho, který o těch úschovách zákon vydal, aby těm, kteří ty věci byli si uschovali, v celosti je zachoval.


text:
Každý, kdo viděl tvář nejvyššího kněze, ucítil ránu v srdci; neboť obličej a barva na něm změněná ukazovala vnitřní bolest srdce.


text:
Bylať muže toho truchlivost a hrůza těla sevřela, ze které hledícím naň patrná byla bolest srdce jeho.


text:
Také ženy majíce přepásaná prsa žínicemi po ulicích se sbíhaly; i panny, které (jindy) v ústraní bývaly, vybíhaly k Oniášovi, jiné ke zdem, jiné pak vyhlédaly z oken;


text:
Ti tedy vzývali všemohoucího Boha, aby svěřené sobě věci těm, kteří (mu je) svěřili, ve vší celosti byly zachovány.


text:
Heliodor pak chystaje se vykonati, co si byl umínil, byl již sám se (svými) drabanty na tom místě pokladů.


text:
Ale duch všemohoucího Boha velmi zřetelně se ukázal, takže všichni, kteří se opovážili poslechnouti ho, padše mocí Boží strachem omdleli.


text:
Ukázal se jim totiž jakýsi kůň, hrozného mající jezdce, nejlepším oděním ozdobený, který úprkem předními kopyty dorážel na Heliodora; ten pak, který na něm seděl, zdálo se, že měl odění zlaté.


text:
Dále ukázali se také dva udatní jinoši, vynikající silou, výborní krásou a nádherně oblečení, kteří postavivše se u něho s obou stran (ho) mrskali bez přestání mnohými ranami (ho) tepouce.


text:
Heliodor hned padl na zemi a byl obklíčen velikou mrákotou; uchopili ho tedy, vložili na nosítka a kvapně jej vynesli ven.


text:
Tak ten, který s mnohými běhouny a drabanty byl všel k pokladně výše jmenované, nesen byl ven, ježto mu nikdo nepomohl, poznav zjevnou Boží moc;


text:
Židé pak dobrořečili Pánu, že zvelebil své místo; a chrám, který málo před tím plný strachu a hrůzy byl, když se ukázal všemohoucí Pán, radostí a veselostí naplněn byl.


text:
Tu někteří z Heliodorových přátel ihned prosili Oniáše, by vzýval Nejvyššího, aby život daroval tomu, který ke smrti pracoval.


text:
Nejvyšší kněz obávaje se, aby snad král se nedomníval, že Židé spáchali na Heliodorovi nějaký zločin, podal obět za uzdravení (toho) muže.


text:
Když se nejvyšší kněz modlil, titéž jinoši v táž roucha oblečení postavili se u Heliodora a řekli: „Děkuj Oniášovi knězi, neboť pro něho daroval tobě Pán život.


text:
Heliodor podav obět Bohu a sliby veliké učiniv tomu, který mu život vrátil, a poděkovav Oniášovi, pojal vojsko a vrátil se ke králi.


text:
A když se král otázal Heliodora, kdo by způsobilý byl, aby ještě jednou byl poslán do Jerusalema, řekl:


text:
„Máš-li nějakého nepřítele nebo člověka, který o tvé království ukládá, pošli ho tam a vrátí se ti zbičovaný, jestliže vůbec životem vyvázne, protože na tom místě opravdu jest nějaká moc Boží.


text:
Ten totiž, jenž má příbytek na nebi, jest opatrovníkem a ochráncem toho místa, a ty, kteří přicházejí, aby zle činili, tepe a zahlazuje.


text:
Simon výše jmenovaný, zrádce pokladu i vlasti, mluvil zle o Oniášovi, jako by on byl nabádal Heliodora k tomu a on byl původcem (všeho) zla;


text:
dobrodince města, obránce národa svého a horlitele zákona Božího opovážil se nazvati úkladníkem království.


text:
Když pak se nepřátelství tak velice rozmohlo, že někteří přátelé Šimonovi dokonce vražd se dopouštěli,


text:
Oniáš znamenaje nebezpečí (hrozící ze) sváru a že Apollonius, vůdce Célesyrie a Fenicie svým zuřením zlobu Šimonovu rozmnožuje, vypravil se ke králi,


text:
Neboť viděl, že bez královského opatření není možno pokoj obnoviti a že Šimon nepřestane od svého bláznovství.


text:
Ale po smrti Seleukově, když nastoupil vládu královskou Antioch, který slul „Slavný", stál Jason, bratr Oniášův, o nejvyšší kněžství :


text:
odebrav se tedy ke králi sliboval mu tři sta šedesát hřiven stříbra a z jiných důchodů osmdesát hřiven.


text:
Nadto sliboval i jiných sto padesát (hřiven), bude-li (mu) dovoleno, aby sobě ze své moci tělocvičnu a hřiště pro jinochy vystavěl, obyvatelům pak Jerusalema aby se dostalo občanského práva v Antiochii.


text:
Ruše práva, z dobrotivosti daná Židům od králů zásluhou Jana, otce Eupolema, který byl mezi zákonitými posly k Římanům za účelem přátelství a spojenectví, ruše práva měšťanů zaváděl obyčeje proti zákonu.


text:
Opovážil se totiž pod samým hradem vystavěti tělocvičnu a nejušlechtilejší jinochy na místa necudnosti postaviti.


text:
Byl to ne počátek, ale rozmach pohanství a cizáctví pro ohavnou a neslýchanou nešlechetnost bezbožníka a nekněze Jasona pokročilo


text:
tak, že již kněží nedbali služeb při oltáři, ale pohrdajíce chrámem a zanedbávajíce oběti, pospíchali, aby účastni byli zápasů, protizákonného pořádání jich a cviků v házení diskem;


text:
proto je stihla nebezpečná tíseň; neboť ti, kterých mravů následovali a kterým ve všem podobni býti se snažili, stali se jim nepřáteli a zhoubci.


text:
poslal nešlechetný Jason z Jerusalema bezbožníky, aby donesli tři sta dvoudrachem stříbra na oběť ke cti Herkulově; ti, kteří je byli přinesli žádali však (sami), aby nebyly vydány na oběti, protože by to nebylo slušno, ale aby byly obráceny na jiné výdaje.


text:
Bylo to tedy ustanoveno od zasilatele na oběti Herkulovi, ale pro přítomné (posly) bylo to dáno na lodi o třech řadách vesel.


text:
Když pak poslán byl do Egypta Apollonius, syn Mnesteův, protože nastoupil na trůn král Ptolemeus Filometor, Antioch poznav, že nepřeje zájmům jeho království, a staraje se o své vlastní dobro, vydal se na cestu, přišel do Joppe a odtud do Jerusalema.


text:
Byl slavně přijat od Jasona a od města; všel tam ve světle pochodní a za radostných výkřiků; odtud pak obrátil se s vojskem do Fenicie.


text:
Po třech letech poslal Jason Menelaa, bratra svrchu jmenovaného Šimona, aby donesl peníze králi a o věcech potřebných odpověď přinesl.


text:
Ale on zalíbil se králi, když byl se vydával za velmože a převedl velekněžství sám na sebe nadsadiv nad Jasona tři sta hřiven stříbra.


text:
Přijav od krále příkazy přišel (zase do Jerusalema) člověk nic hodného kněžství na sobě nemající, ale plný zuřivosti ukrutného tyrana a vzteku líté šelmy.


text:
Tak byl Jason, který byl vlastního bratra obelstil, sám také oklamán; byl z něho poběhlík do země Amoňanů vyhnaný.


text:
Menelaus pak obdržel sice vladařství, avšak o peníze, králi slíbené, nic se nestaral, ač ho Sostratus, který byl velitelem hradu, upomínal; – 


text:
Menelaus sesazen byl s kněžství a na jeho místo nastoupil Lysimachus, jeho bratr; Sostratus pak stal se vladařem na Cypru.


text:
Když se tyto věci dály, přihodilo se, že se Tarsané a Mallané vzbouřili, protože Antiochidě, ženině králově, darem dáni byli.


text:
Proto král spěšně přišel, aby je upokojil; zanechal za svého náměstka Andronika, jednoho ze své družiny.


text:
Menelaus, domnívaje se, že nabyl příhodné chvíle, ukradl některé zlaté nádoby z chrámu a daroval je Andronikovi; jiné rozprodal do Tyru a po okolních městech.


text:
Oniáš, nabyv o tom jistých zpráv, káral ho, sám jsa na bezpečném místě, patřícím Antiochii vedle Dafne.


text:
Proto Menelaus přistoupiv k Andronikovi žádal ho, aby Oniáše zabil. Ten přišel tedy k Oniášovi, podáním pravice a přísahou – ačkoli byl jemu podezřelý – přemluvil ho, aby z bezpečného místa vyšel a hned ho zabil nestydě se práva.


text:
Pro tu příčinu netoliko Židé, ale i jiní národové se hněvali těžce nesouce vraždu nespravedlivou na takovém muži spáchanou.


text:
Když pak se král navrátil z míst cilicijských, přistoupili k němu Židé antiochijští a spolu i Řekové, stěžujíce sobě na nespravedlivou smrt Oniášovu.


text:
Tu Antioch zarmoutiv se srdečně pro Oniáše a hnut byv soustrastí ronil slzy, vzpomínaje na sebekázeň a umírněnost mrtvého.


text:
A rozpáliv se v mysli kázal Andronika svléci ze šarlatu, po všem městě kolem voditi a na témže místě, kde byl nad Oniášem bezbožnost spáchal, toho svatovraha života zbaviti; tak mu Pán hodným trestem odplatil.


text:
Když však Lysimachus na radu Menelaovu v chrámě byl mnoho pokradl, a když se ta věc roznesla, srotil se lid proti Lysimachovi; – drahně zlata bylo již tehdy vyneseno – 


text:
když se tedy zástupy zdvihly a mysli hněvem naplněny byly, Lysimachus ozbrojiv asi tři tisíce mužů počal nespravedlivě užívati moci, maje vůdcem jakéhos Tyranna sešlého věkem, ale také mravností.


text:
Jak tedy zpozorovali Lysimachovo násilí, chopili se jedni kamení, jiní silných klacků a někteří metali popel na Lysimacha.


text:
Tak mnozí byli raněni, jiní zabiti (ostatní) pak všichni na útěk zahnáni; také svatokrádce samého zabili u pokladnice.


text:
tak Menelaa, všeho zla původce, zprostil (obžaloby), kdežto ubožáky, kteří za nevinné byli by soudem uznáni, i kdyby před Scyty při (svou) byli vedli, ty odsoudil na smrt.


text:
Tu se přihodilo, že po všem městě Jerusalemě viděli po čtyřicet dní v povětří jezdce v zástupech, ani sem tam jezdí, majíce zlaté roucho a ozbrojeni jsouce kopími;


text:
(viděli) čety jezdců (k bitvě) sešikované, oboustranné potyčky, mávání štíty, množství v přilbách s tasenými meči, vrhání střel a třpyt zlatých odění i pancířů všelijakých druhů.


text:
Tu vyšla lživá pověst, že jest Antioch mrtev. I vzal Jason neméně než tisíc mužů a napadl náhle město; měšťané sběhli se (sice) na zeď, ale město bylo na konec vzato; Menelaus utekl na hrad.


text:
Jason nešetře měšťanů svých zabíjel je; nepomyslil, že štěstí proti soukmenovcům jest největší neštěstí; domníval se, že bere znamení vítězství nepřátelům a ne spoluobčanům.


text:
Přes to vladařství nedosáhl; ale konec úkladů jeho byl, že došel hanby; jako poběhlík vrátil se zase do Amonska.


text:
Konečně ke své zkáze byl od Arety, krále arabského, zajat; utíkal pak z města do města ode všech jsa v nenávisti jakožto odpadlík od zákona, a proklínán jsa jakožto nepřítel vlasti a měšťanů vyhnán byl do Egypta.


text:
Tak ten, který mnohé byl vyhnal z vlasti jejich, zahynul sám v zemi cizí, odšed (prve) k Lacedemonským domnívaje se, že tam pro příbuznost najde útočiště;


text:
a ten, který mnoho nepochovaných nechal pohozených, sám neoplakaný a nepohřbený zůstal pohozen, nedošed pohřbu v cizině aniž dostav místo ve hrobce otcovské.


text:
Když se ty věci tak dály, domníval se král, že chtějí Židé od. něho odpadnouti; proto vytáhnuv z Egypta se zvířecí zuřivostí vzal město útokem.


text:
A rozkázal vojákům zabíjeti, kohokoli napadnou nešetřiti, pobíti i ty, kteří se utekou nahoru do domů.


text:
Ale ani na tom neměl dosti; opovážil se také vjíti do chrámu na vší zemi nejsvětějšího za vůdce maje Menelaa, zrádce zákona a vlasti;


text:
bera nešlechetnýma rukama svatá nádobí, věcí darovaných od jiných králů a měst k ozdobě a slávě místa, nehodně se dotýkal a špinil je.


text:
Tak omámen jsa Antioch na mysli nepovážil, že pro hříchy obyvatelů města maličko se hněval Bůh a proto že se dostalo tomu místu také pohrzení;


text:
kdyby totiž nebyli padli do množství hříchů, tak jako Heliodor od krále Seleuka poslaný, aby vyloupil pokladnu, byl by i tento hned jak přišel zmrskán a zajisté od (své) všetečnosti odvrácen býval.


text:
Protož i to místo, které později mělo býti účastno štěstí, stalo se účastným národního neštěstí; a to, které bylo za hněvu Boha všemohoucího opuštěno, mělo býti zase, až se veliký Pán usmíří, k největší slávě povýšeno.


text:
Antioch tedy vzav z chrámu tisíc a osm set hřiven rychle se navrátil do Antiochie domnívaje se z pýchy, že učiní zemi splavnou a moře schůdné – pro zpupnost mysli.


text:
Zůstavil pak i úředníky, aby trápili národ; a sice v Jerusalemě Filipa, rodem Fryga, mravy ukrutnějšího nežli byl ten, který ho ustanovil;


text:
Jsa proti Židům poslal nenáviděného Apollonia s vojskem dvacíti dvou tisíců, poručiv jemu všecky dospělého věku pobíti, ženy pak a mládež prodati.


text:
Ten když přitáhl do Jerusalema, stavěje se pokojným choval se klidně až do svatého dne sobotního; když pak Židé světili svátek, rozkázal svým lidem, aby se chopili zbraně.


text:
Juda Machabejský však s jinými devíti uchýlil se na poušť, a tam byl se svými mezi zvěří na horách živ; pokrmem rostlinným se živíce trvali tu, aby nebyli nuceni s jinými se poskvrniti.


text:
Po nemnohém čase poslal král starce jednoho antiochijského, aby nutil Židy odpadnout od zákonů otcovských a Božích.


text:
Měl také znesvětiti chrám jerusalemský a nazvati jej (chrámem) Joviše Olympského, chrám pak garizimský měl nazvati podle povahy tamních obyvatelů (chrámem) Joviše Hostiného.


text:
byltě chrám plný prostopášnosti, hodování pohanského, smilnících s nevěstkami; do svatých nádvoří svévolně se vtíraly ženy; vnášeli tam neslušné věci;


text:
Ani dny sobotní nebylo možno zachovávati, ani sváteční dny otcovské slaviti aniž komu vůbec se přiznati, že jest Žid;


text:
ale vláčeni byli s hořkým násilím na den králových narozenin k obětem; a když byl svátek Bakchův, bývali nuceni břečťanem se věnčiti a ke cti Bakchově v průvodech obcházeti.


text:
Z popudu Ptolemea došel rozkaz do blízkých měst pohanských, aby také oni totéž činili proti Židům, aby konali oběti;


text:
ty pak, kteří by nechtěli přestoupiti k obyčejům pohanským, aby usmrtili, bylo proto viděti bědování.


text:
Tak (na příklad) byly dvě ženy obžalovány, že své syny obřezaly; ty, zavěsivše jim nemluvňata na prsa, když je byli veřejně po městě obvedli, shodili se zdi.


text:
Jiní, kteří se do nejbližších jeskyní byli sešli a skrytě den sobotní světili, když se to na ně proneslo Filipovi, byli upáleni, protože se ostýchali pro přísné svěcení (soboty) násilím sobě pomoci.


text:
Prosím těch, kteří čísti budou tuto knihu, aby se nedali zastrašiti těmito odpornými příhodami, ale povážili, že ty události nejsou na záhubu, ale na pokárání národa našeho.


text:
Neboť nedati hříšníkům dlouho vůle své provozovati, ale hned je trestati, jest znamení velikého dobrodiní (Božího).


text:
Neboť ne jako na jiné národy čeká Pán shovívavě, aby je trestal, až přijde soudný den proto, že naplněna byla míra hříchů (jejich),


text:
neusoudil tak i o nás, aby teprve potom trestal hříchy naše na nás, až by došly vrcholného množství.


text:
Tedy Eleazar, jeden z předních zákoníků, muž ač vysokého věku, pěkných lící, byl nucen, aby otevra ústa jedl vepřové maso.


text:
jsa si vědom toho, že dlužno vydati se (na popravu) a (ji) trpělivě snésti tomu, kdo si umínil, že nebude z lásky k životu jísti toho, co jest zakázáno.


text:
Ti, kteří tu konali službu, nemístnou soustrastí pohnuti jsouce pro staré přátelství s mužem tím pojavše jej soukromí prosili ho, aby si dal přinésti maso, které směl jísti, maso pak z oběti podle rozkazu králova ať jí na oko,


text:
On však počal uvažovati o vznešené důstojnosti stařeckého svého věku, o přirozené jasnosti šedin, o výborném životě od mládí, i odpověděl rychle podle svatého, od Boha daného zákona, že chce, aby ho poslali na onen svět.


text:
„Neboť" – pravil – „nesluší se na náš věk přetvářeti se, aby mnozí z jinochů domnívajíce se, že devadesátiletý Eleazar odpadl k pohanství,


text:
aby též oni pro mé pokrytectví a pro trochu vratkého života nedali se svésti, já pak bych tím nedošel potupné skvrny na svém stáří.


text:
jinochům pak zůstavím hrdinný příklad, podstoupím-li čestnou smrt s ochotnou myslí a statečně pro vzácné a svaté zákony." Když to pověděl, hned ho vlekli na popravu.


text:
Ti, kteří ho vedli, a nedlouho před tím soustrast s ním měli, rozhněvali se pro jeho řeči majíce za to, že byl z pýchy mluvil.


text:
On pak ranami dobíjen jsa vzdechl a řekl: „Hospodine, který máš svatou znalost všeho, ty víš jistě, že já, který jsem mohl smrti ujíti, tuhé bolesti na těle snáším, ale že to v duši z úcty k tobě trpím rád."


text:
Tak dokonal svůj život zůstaviv netoliko mládeži, ale i všemu národu památku své smrti za příklad ctnosti a šlechetnosti.


text:
Také sedm bratří i s matkou popadených nuceno bylo od krále – biči a žilami mučeni byli – aby maso vepřové proti zákonu jedli.


text:
Tu řekl jeden z nich jménem ostatních: „Co se tážeš a čeho se chceš od nás dověděti? Hotovi jsme raději zemříti nežli otcovské zákony [Boží] přestoupiti!"


text:
rozkázal tomu, který jménem jich byl mluvil, jazyk vyřezati, kůži s hlavy stáhnouti a osekati konce rukou a nohou, ani se ostatní bratři s matkou jeho na to dívali.


text:
Když již dokonce k ničemu nebyl, dal rozpálit oheň a ještě dýchajícího na pánvi péci. Zatím co se dlouho na ní mučil, ostatní s matkou se vespolek napomínali, aby zmužile zemřeli


text:
těmito slovy: „Pán Bůh (to) vidí a jistě smiluje se nad námi, jak prohlásil Mojžíš v písni káravé: „Smiluje si nad služebníky svými."


text:
Když první tím způsobem byl umřel, přivedli na potupné muky druhého. Kůži s vlasy mu s hlavy sedřevše tázali se, bude-li jísti, prve, nežli by po všem těle na každém údě mučen byl.


text:
a již duši vypustit maje řekl: „Ty nešlechetníče, zabíjíš nás sice pro tento život, avšak král světa nás pro zákony jeho mrtvé k životu věčnému vzkřísí!"


text:
a neohroženě řekl: “S nebe tyto údy mám, ale pro zákon Boží nevážím si jich nyní, neb raději mám, že je od Boha zase dostanu."


text:
Blízek jsa smrti řekl: “Milo je těm, které lidé na smrt vydávají, kojiti se nadějí, od Boha vzbuzenou, že zase od něho vzkříšeni budou; ty však nebudeš míti vzkříšení k životu!"


text:
„Moc nad nimi maje, ačkoli jsi smrtelný, činíš, co chceš; avšak nedomnívej se, že jest národ náš od Boha opuštěn!


text:
Po něm přivedli šestého a ten počínaje umírati řekl: „Nemyl se zbytečně! My totiž trpíme pro sebe toto, protože jsme zhřešili proti svému Bohu a věci budící hrůzu dějí se na nás;


text:
Nad obyčej matka podivu a slavné památky hodna jest; ta totiž vidouc, ano sedmero synů (jejích) jednoho dne hyne, dobrou myslí to snášela pro naději, kterou měla v Boha.


text:
Plna jsouc moudrosti napomínala každého z nich zmužile jazykem otců a mysl ženskou povzbuzujíc myslí mužskou


text:
řekla jim: „Nevím, kterak jste se vzali v lůně mém; nedarovala jsem vám také já ducha ni života, aniž jsem já spojila údy každého.


text:
Proto stvořitel světa, který způsobil, že člověk vznikl a který vymyslil vznik všech věcí, ducha i život vám zase z milosrdenství vrátí, ježto vy nyní sami sebe nevážíte pro jeho zákon!" ,


text:
Antioch maje za to, že je tupen a hlasem domlouvající (ženy) pohrdaje, nejmladšího, který ještě zbýval, napomínaje netoliko slovy, ale i přísahou (mu) potvrzoval, odstoupí- li od zákona otců, že jej obohatí, šťastným učiní, že ho pokládati bude za přítele a že mu dá vše, co si přeje.


text:
Ale když se k tomu jinoch nikterak neměl, povolal král matku a přimlouval jí, aby byla jinochovi radou na jeho záchranu.


text:
nachýlivši se tedy k němu a posmívajíc se ukrutnému tyranu, jazykem otců řekla: „Synu můj, smiluj se nade mnou, která jsem tebe devět měsíců v životě nosila, tři roky ti mléko dávala, tebe krmila a k tomuto věku tě přivedla;


text:
prosím tě, synu, abys pohleděl na nebe i na zemi a na všecky věci, které na nich jsou a poznal, že z ničeho Bůh učinil je i lidské pokolení;


text:
neboj se toho kata, ale hoden jsa svých bratří přidruž se k nim a podstup smrt, abych tě v (den) onoho smilování zase s bratřími tvými přijala."


text:
Když ona ještě mluvila, řekl jinoch: „Na koho čekáte? Neposlechnut rozkazu králova, ale příkazu zákona, který dán jest nám skrze Mojžíše.


text:
Ačkoliv Pán Bůh náš kárající a trestající nás maličko se na nás hněvá, však zase udobří se na své sluhy.


text:
Ty však, nešlechetníče a ze všech lidí nejhanebnější, nevypínej se zbytečně marnou nadějí a nerozpaluj se na sluhy jeho!


text:
Moji bratři totiž maličko nyní potrpěvše došli slíbeného života věčného; ale ty Božím soudem spravedlivé pokuty za svou zpupnost budeš trpěti.


text:
Já s bratřími svými duši i tělo vydávám pro zákony otců vzývaje Boha, by brzy milostiv byl národu našemu, ty abys přinucen byl skrze muky a trest vyznat, že on jediný jest Bůh,


text:
Tedy král rozpáliv se hněvem proti tomuto nade všecky ukrutněji zuřil těžce nesa, že se mu posmíval.


text:
Juda Machabejský a jeho druhové chodili tajně po osadách; svolávali soukmenovce, přátele a přibravše si ty, kteří zůstali židovství věrni, přivedli k sobě (asi) šest tisíc mužů.


text:
A vzývali Pána, aby shlédl na lid, ode všech šlapaný, aby se slitoval nad chrámem od bezbožníků znesvěcovaným,


text:
aby se slitoval také nad hynoucím městem, jež mělo býti co nevidět se zemí srovnáno, aby slyšel hlas krve k němu volající,


text:
a konečně, aby rozpomena se na hanebné zabíjení nevinných dítek, jakož i na rouhání, jež se dala proti jeho jménu ukázal, že se hněvá pro ty věci.


text:
Machabejský tedy sebrav množství lidu stával se pohanům nepřemožitelným, ježto hněv Páně obrátil se v milosrdenství.


text:
Čině totiž nenadálé vpády do měst a osad pálil je a zabíraje výhodná místa nemálo porážek činil mezi nepřáteli.


text:
Filip vida, že ten muž zakrátko vzrostl a že mívá často štěstí, dopsal Ptolemeovi, vůdci Célesyrie a Fenicie, aby královské věci přispěl na pomoc.


text:
Ten tedy rychle poslal Nikanora, (syna) Patroklova, z nejpřednějších přátel (králových) dav mu ze všelikých národů ne méně nežli dvacet tisíc ozbrojenců, aby veškeren národ židovský vyhladil; přidělil mu také Gorgiáše, válečníka ve věcech vojenských velmi zkušeného.


text:
Nikanor si umínil, že dávku, která Římanům odvedena býti měla, dva tisíce hřiven, ze zajatých Židů králi celou částkou zapraví;


text:
hned také poslal do pomořských měst vyzývaje ke kupování židovských otroků a slibuje, že devadesát otroků za hřivnu dávati bude; neprohlédal k trestu, který měl od Všemohoucího na něho dojíti.


text:
jiní však to, co jim (ještě) zbývalo prodávali a spolu k Pánu se modlili, aby je vysvobodil od bezbožného Nikanora, který je byl prodal prve nežli se s nimi srazil;


text:
a ne-li pro ně, tedy pro smlouvu s otci jejich a pro velebné a svaté jméno své, kterým jsou pojmenováni.


text:
Machabejský svolav tedy své lidi, sedm tisíc mužů, prosil, aby se nestrachovali nepřátel, aniž se báli množství těch, kteří nespravedlivě proti nim táhnou, ale aby statečně bojovali


text:
majíce před očima pohanu, která byla nespravedlivě od nich místu svatému způsobena, jakož i křivdu (učiněnou) městu v posměch uvedenému, nadto i zrušené řády předků.


text:
„Oni zajisté" – pravil – „doufají ve zbraně a vedle toho i v odvahu; my však doufáme v Pána všemohoucího, který může jediným pohybem zahladiti i ty, kteří proti nám táhnou i všecek svět.


text:
Připomenul jim také Boží pomoci, kterých se dostalo otcům, a že za Senacheriba sto osmdesát pět tisíců zahynulo;


text:
(připomenul jim) dále bitvu, kterou svedli proti Galatům v Babylonii, jak jich všech toliko šest tisíců, když došlo k skutku a když macedonští druhové se kolísali, s pomocí jim s nebe danou sto dvacet tisíců porazilo, za což mnoho výhod se jim dostalo."


text:
Poté ustanovil bratry své Šimona, Josefa a Jonatu za vůdce každého zástupu podřídiv každému tisíc pět set mužů.


text:
Když byl poté Esdráš předčítal jim ze svaté knihy, (Juda) vydal heslo „S pomocí Boží" a veda první šik napadl Nikanora.


text:
Majíce za pomocníka Všemohoucího pobili přes devět tisíc lidí; větší pak díl vojska Nikanorova zeslabivše množstvím raněných přinutili jej k útěku.


text:
Ale časem jsouce tísněni navrátili se; byloť před sobotou; pro tu příčinu nemohli dále jich pronásledovati.


text:
Sebravše tedy zbroj jejich a kořist světili sobotu děkujíce Pánu, který je vysvobodil ten den počav milosrdenství své jim (zase) prokazovati.


text:
Po těchto událostech všichni konali společnou modlitbu prosíce milosrdného Pána, aby se dokonale usmířil na své sluhy.


text:
Bojujíce s vojskem vedeným od Timoteje a Bakchida pobili z nich přes dvacet tisíc, opanovali vysoké pevnosti a rozdělili množství kořisti rovným dílem poškozence, sirotky, vdovy ano i starce podělivše.


text:
Sesbíravše zbraně jejich pečlivě všecky složili na příhodných místech, ostatek pak kořisti přinesli do Jerusalema.


text:
Zabili také Filarcha, který byl s Timotejem, muže nešlechetného, který byl mnohými věcmi Židy trápil.


text:
Když slavili v Jerusalemě slavnost vítězství, toho, který svaté dveře byl zapálil, totiž Kallistena, když byl se utekl do jednoho domu, spálili, vrátivše mu mzdu přiměřenou jeho bezbožnostem.


text:
ponížen byl s pomocí Boží od těch, kterých sobě za nic nevážil; složiv se sebe roucho slávy, přímou cestou utíkaje sám přibyl do Antiochie, přišed do velikého neštěstí pro zahynutí svého vojska.


text:
A který sliboval zapraviti Římanům daň za (prodané) zajatce jerusalemské, ohlašoval nyní, že Židé mají ochránce v Bohu a že tedy nemohou raněni býti, protože se drží zákonů od něho stanovených.


text:
Byltě vtáhl do města, zvaného Persepolis a pokoušel se vyloupiti chrám a město porobiti. Ale když lid ke zbrani se utekl, byl obrácen na útěk; tak se stalo, že Antioch na útěk zahnaný s hanbou se navracoval.


text:
Tedy pohnut jsa hněvem domníval se, že (vinu za) křivdu, kterou mu učinili ti, kteří ho zahnali, bude moci na Židy svaliti; proto rozkázal hnáti vůz svůj, aby bez přestání cestu konal, zatím co nebeský trest již nad ním se vznášel; neboť takto zpupně mluvil: „Přijeda do Jerusalema udělám z něho židovský hřbitov!"


text:
Ale ten, který všecky věci vidí, Pán Bůh Israelův udeřil ho ranou neuzdravitelnou a neviditelnou. Neboť jak tu řeč dokončil, popadlo ho ukrutné bolení střev a hořké muky ve vnitřnostech;


text:
a to dokonale spravedlivě, ježto sám mnohými a novými mukami jiných střeva mučíval. Přes to nikterak nepřestával od své zlosti,


text:
ale nadto ještě plný jsa zpupnosti, ohněm srše v duši proti Židům rozkázal (větším) chvatem jeti. Tak se stalo, že za prudké jízdy spadl s vozu a těžce tělo obraziv, na (všech) údech se trápil.


text:
Plný nadlidské zpupnosti, jemuž se zdálo, že i mořským vlnám rozkazovati a nejvyšší hory na váze vážiti může, ten nyní k zemi jsa sražen na nosítkách nesen byl, zjevnou Boží moc sám na sobě osvědčuje.


text:
Došlo až k tomu, že z těla bezbožníkova červi se prýštili, že za živa v bolestech maso s něho pršelo a že puchem a zápachem z něho vojsko bylo obtěžováno.


text:
A toho, který málo před tím se domníval, že nebeských hvězd dosahá, toho žádný nemohl pro nesnesitelný zápach snésti.


text:
Tu tedy počal se vzdávati těžké zpupnosti a k poznání sebe přicházeti Boží ranou jsa napomínán, kdyžtě každou chvíli bolesti jeho se rozmáhaly.


text:
A když již ani sám svého zápachu nemohl snésti, takto se vyslovil: „Spravedlivo jest býti poddánu Bohu a smrtelnému člověku nedomnívati se, že jest Bohu roven."


text:
Město, k němuž s chvatem jel, aby je se zemí srovnal a hřbitovem udělal, žádá nyní svobodným učiniti;


text:
Židy, o kterých byl řekl, že mu nemají ani pohřbu hodni býti, ale že je chce dáti ptactvu a šelmám rozchvátit a že je i s dítkami vyhladí – nyní slibuje, že je rovné Atheňanům učiní;


text:
také svatý chrám, který prve vyloupil, že nejlepšími dary ozdobí, posvátné nářadí že rozmnoží a náklady potřebné na oběti ze svých důchodů že dodávati bude;


text:
Ale když bolesti nepřestávaly – byltě na něho spravedlivý Boží soud dolehl – zoufaje napsal Židům list, jakýsi odpros tohoto obsahu:


text:
„Nejlepším občanům, Židům, mnoho pozdravů (vzkazuje) a zdrávi a šťastni aby byli (přeje) král a velitel Antioch.


text:
Dobře-li se máte vy a synové vaši, a dějí-li se všecky věci podle přání vašeho, vzdáváme (Bohu) největší díky.


text:
Já sice nemocen jsem, na vás však dobrotivě pamatuji. Na svém návratu z Persie těžkou nemocí byv zachvácen za potřebné jsem soudil, abych se staral o obecné dobro.


text:
Maje však na zřeteli, že i otec můj za oněch časů, kdy v hořejších zemích vedl vojsko, ukázal, kdo má býti nástupcem jeho v panování,


text:
aby obyvatelstvo této země – kdyby se přihodilo něco proti očekávání, nebo kdyby bylo co těžkého oznámeno – vědouc, komu jest zanechána vláda, nezakusilo zmatku;


text:
uvažuje dále, že okolní mocnářové a sousedé (říše mé) číhají na vhodnou chvíli, a čekají, co se sběhne: ustanovil jsem svého syna Antiocha králem; toho jsem častokráte odjížděje do hořejších království mnohým z vás poroučel a jemu jsem psal také přiložený list.


text:
Proto vás prosím a žádám, abyste pamatovali na dobrodiní všem a každému zvláště prokázaná a každý aby zachoval věrnost mně i synu mému.


text:
Doufám totiž, že on mírně a vlídně (s vámi) nakládati bude a že následuje mých úmyslů i přítelem vám bude."


text:
Tak ten vrah a rouhač hrozně trpě, tak jak sám s jinými nakládal, v cizině na horách bídnou smrtí život dokonal.


text:
Filip, který byl spolu s ním vychován, pohřbil tělo jeho a obávaje se Antiochova syna odešel k Ptolemeovi Filometorovi do Egypta.


text:
Poté vyčistili chrám, udělali oltář jiný a vykřesavše oheň z kamenů, dávajících jiskry obětovali po dvou letech oběti a položili (zase) kadidlo, lampy a předkladné chleby.


text:
Ty věci učinivše padli na zemi a prosili Pána, aby již neupadali v takové neštěstí; ale, kdyby i kdy hřešili, aby od něho milostivěji pokáráni byli, avšak nebyli vydáváni cizím a rouhavým lidem.


text:
Přihodilo se pak, že téhož dne, kdy chrám od cizinců poskvrněn byl, byl vyčištěn – dvacátého pátého dne měsíce kasleu.


text:
S veselím slavili osm dnů jako slavnost stánků rozpomínajíce se, že před krátkým časem slavný den stánků na horách a v jeskyních jako zvířata byli slavili.


text:
Pročež nosili hůlky, břečťanem ovinuté, listnaté ratolesti a palmové haluze ke cti toho, který jim dal šťastně vyčistit místo jeho.


text:
Nyní vypravovati budeme o událostech za Eupatora, syna bezbožného Antiocha; neštěstí, která se dala za válek, zkrátka podáme.


text:
Ten tedy ujav království ustanovil správcem říše nějakého Lysiáše, velitele vojska ve Fenicii a Syrii.


text:
Ptolemeus totiž, přijmím Macer, umínil si, že bude vůči Židům dbáti spravedlnosti zvláště pro bezpráví, které se stalo proti nim, a že pokojně bude s nimi nakládati.


text:
Byl však proto obžalován od přátel u Eupatora. Byl také častokrát zrádcem nazýván proto, že Cypr sobě od Filometora svěřený opustil a k Antiochu Slavnému přeběhl, ale i od něho také odešel; proto jedem život dokonal.


text:
Ale stoupenci Machabejského na modlitbách Pána vzývajíce, aby jim pomocen byl, udeřili na edomské pevnosti;


text:
silně se na ně obořivše zmocnili se (těch) míst; kde se kdo naskytl, zabili; úhrnem pobili neméně než dvacet tisíc lidí.


text:
Machabejský zanechav Šimona, Josefa a Zachea s vojsky jejich dosti četnými, aby jich dobyli, sám odebral se k bojům tam, kam ho větší potřeba volala.


text:
Ale vojsko Šimonovo lakotou svedené dalo se od některých z těch, kteří na věžích byli, penězi namluviti; přijavše sedmdesát tisíc drachem dopustili některým utéci.


text:
Když bylo Machabejskému oznámeno, co se stalo, shromáždiv vůdce lidu žaloval, že za peníze prodali (své) bratry nepřátele jejich propustivše.


text:
Ježto vždycky, kdykoliv vložil ruku na zbraň měl štěstí, na dvou pevnostech zahubil více nežli dvacet tisíc.


text:
Ale Timotej, který prve přemožen byl od Židů, sebrav vojsko z množství cizinců a shromáždiv asijskou jízdu přitáhl, aby zbraní dobyl země Judské.


text:
Když se přibližoval, Machabejský a stoupenci jeho modlili se Pánu prachem hlavy posypavše, bedra žínicemi přepásavše


text:
a u kraje oltáře padše, aby jim milostiv byl, nepřátelům pak jejich aby byl nepřítelem a protivníkům jejich aby se protivil, jak zákon dí.


text:
Hned pak jak slunce vyšlo, utkaly se obě strany; tito měli za rukojmí vítězství a štěstí Pána kromě své statečnosti, onino za vůdce boje měli zuřivost.


text:
Když bitva nabyla prudkosti, ukázalo se nepřátelům s nebe pět mužů na koních, ozdobených zlatými uzdami; ti postavili se Židům v čelo.


text:
Dva z nich Machabejskéhho doprostřed vzavše a zbrojí svou ho zakryvše ve zdraví zachovávali; na nepřátele pak šípy a blesky stříleli, takže slepotou zmámeni a venkoncem zmateni jsouce padali.


text:
Když však se rozedníval pátý den, dvacet junáků z vojska Machabejského rozpálivše se hněvem pro rouhání, zmužile přitrhli ke zdi a s lítou myslí postupujíce zlézali ji;


text:
Celé dva dny pustošivše pevnost, Timoteje, nalezše ho v jednom místě schovaného, zabili; také bratra jeho Chereáše a Apollofana zavraždili.


text:
Když ty věci vykonali, písněmi a chválami dobrořečili Pánu, který veliké věci učinil v Israeli a dal jim vítězství.


text:
sebrav osmdesát tisíc (pěšáků) a všecku jízdu táhl proti Židům maje za to, že dobuda města učiní z něho příbytek pohanům,


text:
z chrámu že bude míti peněžitý důchod jako z jiných pohanských chrámů a kněžství na každý rok že bude prodávati.


text:
Nikterak neměl na paměti moc Boží, ale mysli bezuzdné jsa spoléhal se na množství pěchoty, na tisíce jezdců a na osmdesát slonů.


text:
Vtrhnuv tedy do Judska a přiblíživ se k Betsuře, která byla na pevném místě, pět honů daleko od Jerusalema, dobýval té pevnosti.


text:
Když Machabejský a stoupenci jeho zvěděli, že dobývají pevností, spolu s veškerým národem prosili Pána s pláčem a slzami, aby dobrého anděla poslal k vysvobození Israele.


text:
A sám Machabejský první vzav zbroj napomínal jiné, aby spolu s ním vydali se v nebezpečí a pomoc přinesli bratřím svým.


text:
Když tedy spolu šli ochotnou myslí, ukázal se u Jerusalema jezdec v bílém rouchu, an před nimi jede zlatým kopím potřásaje.


text:
Tu všichni společně dobrořečili milosrdnému Pánu a nabyli tolik odvahy, že byli hotovi poraziti ne toliko lidi, ale i nejlítější šelmy a železné zdi.


text:
Jako lvi obořivše se úprkem na nepřátele porazili z nich jedenácte tisíc pěších a tisíc šest set jezdců;


text:
všecky ostatní obrátili na útěk; většina z nich raněna jsouc vyvázla beze zbraně. Ano i sám Lysiáš hanebným útěkem unikl.


text:
Ježto nebyl blázen, sám v sobě rozjímaje, jakou porážku utrpěl a rozuměje, že Židé jsou nepřemožitelní, protože spoléhají na pomoc všemohoucího Boha, poslal k nim


text:
a sliboval, že chce svoliti ke všemu, co je spravedlivého, i krále že. přinutí, aby byl přítelem (jejich).


text:
Machabejský tedy maje na zřeteli to, co jest užitečno, povolil prosbě Lysiášově ve všech věcech; a král připustil všechny podmínky, které Machabejský pro Židy Lysiášovi písemně předložil.


text:
Ježto otec náš mezi bohy jest přenesen, my chceme, aby příslušníci říše naší klidné mohli se věnovati svým věcem.


text:
Ježto jsme slyšeli, že Židé nesvolili otci mému, aby přijali řecké mravy, ale že chtějí držeti se svého zákona a proto že od nás žádají, aby jim připuštěno bylo právo jejich,


text:
proto chceme, aby i tento národ v pokoji byl; ustanovujeme tedy a usuzujeme, aby chrám byl jim navrácen, aby žili podle obyčeje svých předků.


text:
Dobře tedy učiníš, pošleš-li k nim a podáš-li jim pravici, aby poznajíce naši vůli dobré mysli byli a hleděli si pilně svých věcí.


text:
ať si Židé užívají pokrmů a zákonů svých jako prve; a žádný z nich žádným způsobem ať není obtěžován pro to, co se bylo přihodilo z nevědomí.


text:
Kvintus Memmius a Titus Manilius, poslové římští, (posílají) národu židovskému pozdrav! – Co vám přiznal Lysiáš, příbuzný králův, přiznáváme i my.


text:
0 těch pak věcech, které usoudil vznésti na krále, pilně mezi sebou porokujte a pošlete hned někoho, abychom (o nich) se vyslovili ve váš prospěch; neboť my jedeme do Antiochie.


text:
Avšak ti, kteří (tam) byli zůstali, Timotej a Apollonius, syn Genneův, dále Jeronym a Demofon a kromě těch Nikanor, vladař Cypru, nedali jim v tichosti a v pokoji žíti.


text:
Tehdy Joppští spáchali takovouto nešlechetnost: prosili Židy, se kterými bydlili, aby se ženami a s dětmi vstoupili na loďky, které byli připravili, jako by nic zlého proti nim nezamýšleli;


text:
to se stalo všeobecným usnesením města. Když i oni svolili a pro pokoj žádného podezření neměli, když na hlubinu přišli, utopili jich neméně než dvě stě.


text:
Juda, když zvěděl o tomto ukrutenství na lidu národa svého provedeném, dal příkaz svým stoupencům a vzývaje Boha, spravedlivého soudce,


text:
táhl na vrahy (svých) bratří; v noci zažehl přístav, spálil loďky a ty, kteří od ohně utekli, mečem pobil.


text:
napadl v noci i Jamnijské a zažehl přístav s loďmi, takže záři od ohně bylo viděti v Jerusalemě dvě stě čtyřicet honů daleko.


text:
Když byli odtud odtrhli devět honů táhnouce proti Timotejovi, napadli ho Arabové, pět tisíc mužů (pěších) a pět set jezdců.


text:
Když se (jim) v prudké bitvě s pomocí Boží šťastně vedlo, ostatek přemožených Arabů prosil, aby jim Juda podal pravici slibujíce, že (jim) poskytnou pastvy a výhody i v jiných věcech.


text:
Juda maje za to, že v pravdě ve mnohých věcech užiteční budou, slíbil pokoj; oni pak přijavše pravici odešli do svých stanů.


text:
Poté napadl také pevné město, mosty a zdmi hrazené, v němž byly zástupy všelijakých národů, jež slulo Kasfin.


text:
Obyvatelé jeho spoléhajíce se na pevnost zdi a na zásoby potravy, měli se zarputile, zlořečením popouzeli Judu, rouhali se a mluvili neslušně.


text:
Tu Machabejský, vzývaje velikého panovníka světa, který bez beranů a bez obléhacích nástrojů za času Josuova zbořil Jericho, lítě hnal se ke zdem;


text:
z vůle Boží dobyv města nadělal nesčíslných vražd, takže se zdálo, jako by jezero, které tu zšíři dvou honů leželo, krví zbitých se vlnilo.


text:
ale Timoteje na těch místech nedopadli, an nic nespraviv navrátil se, zanechav na jednom místě velmi silnou posádku.


text:
Tu Dositeus a Sosipater, vůdcové Machabejského, pobili deset tisíc mužů posádkou od Timoteje zanechaných.


text:
Machabejský pak, zřídiv okolo sebe šest tisícův a postaviv je po houfech; táhl proti Timotejovi majícímu s sebou sto dvacet tisíc pěších a dva tisíce pět set jezdců.


text:
Ale Timotej zvěděv o příchodu Judově poslal napřed ženy a děti a ostatek zavazadel do pevnosti, která sluje Karnion; byla totiž nedobytná a nesnadno přístupná pro místní soutěsky.


text:
Když se ukázal první houf Judův, připadl na nepřátele strach z přítomnosti Boha, který všechno vidí, i byli obráceni na útěk jeden sem, druhý tam, takže byli spíše od svých (lidí) poraženi a ranami mečů svých probodáni.


text:
Timotej sám upadl do rukou Dositea a Sosipatra; mnohými pak prosbami žádal, aby ho pustili živého, protože má prý v zajetí mnohých z Židů rodiče a bratry, kteří by pro smrt jeho zklamáni byli.


text:
Když se (kolikrát) zaručil, že je navrátí podle úmluvy, propustili ho bez úrazu, aby zachovali své bratry.


text:
Když uprchlí byvše zbiti, hnul se (Juda) s vojskem k Efronu, městu hrazenému, ve kterém sídlilo množství rozličných národů; silní junáci postavivše se před zdi statečně odpírali; bylo pak v tom městě také mnoho válečných nástrojů a zásoba střel.


text:
Ale když vzývali Všemohoucího, který svou mocí sílu nepřátelskou potírá, dobyli města a z obyvatelstva jeho pobili dvacet pět tisíc.


text:
Když však Židé, kteří mezi Scytopolskými bydlili, vydávali svědectví, že dobrotivě s nimi nakládali, že i v čas neštěstí svou laskavost, jim najevo dávali,


text:
poděkovavše a napomenuvše jich, aby také příště dobrotiví byli k národu jejich, přišli do Jerusalema, když nastával svátek týdnů.


text:
Ale nějaký Dositej, jezdec z oddílu Bacenorova, silák, chytil Gorgiáše (a držel ho), protože ho chtěl zajmouti živého; (avšak) jeden jezdec z Tracie obořil se haň a uťal mu rámě; a tak Gorgiáš utekl do Maresy.


text:
Když pak oddíl Esdrinův dlouho bojuje již ochaboval, vzýval Juda Pána, aby byl pomocníkem a vůdcem boje;


text:
Poté Juda sebrav vojsko přitáhl do města Odollam; a ježto přicházel sedmý den, očistivše se podle obyčeje na tom místě světili sobotu.


text:
Druhého dne pak přišel Juda se svými, aby sebral těla padlých a položil je k rodičům do otcovských hrobů.


text:
Tu nalezli pod řízami zabitých z darů modlám, které v Jamnii byly, které zákon Židům zapovídá; i bylo všem zřejmo, že padli pro tu příčinu.


text:
Poté obrátivše se k modlitbě prosili, aby na to provinění, které se stalo, zapomenuto bylo. Šlechetný Juda pak napomínal lid, aby se uchovali hříchu, na své oči vidouce, co se stalo pro hříchy těch, kteří padli.


text:
A učiniv sbírku poslal dvanácte tisíc drachem stříbra do Jerusalema, aby podána byla oběť za hříchy mrtvých, dobře a zbožně smýšleje o vzkříšení,


text:
– kdyby totiž nebyl měl naděje, že padlí vstanou, bylo by se domnívati, že bylo zbytečno a neužitečno modliti se za mrtvé – 


text:
a s ním Lysiáš, poručník a správce říše, maje s sebou sto deset tisíc pěších, pět tisíc jezdců, dvacet dva slony a tři sta vozů s kosami.


text:
Přimísil se mezi ně i Menelaus; s velikou lstí naléhal na Antiocha, ne pro blaho vlasti, ale doufaje, že (zase) nabude svých hodností.


text:
Ale král králů vzbudil hněv Antiochův proti bezbožníkovi; a když ho Lysiáš přesvědčil, že on jest příčina všeho zlého, rozkázal hned na tom místě ho jmouti a zabíti podle místního obyčeje.


text:
Byla tam totiž věž padesát loket (vysoká), plná všudy nahromaděného popela; s té bylo viděti do hlubiny.


text:
Podle takového zákona dlužno bylo zemříti Menelaovi, přestupníku zákona, a ani zemi nesměl být odevzdán.


text:
A to vším právem: poněvadž totiž byl mnoho hříchů proti oltáři spáchal, jehož oheň i popel byl svatý, on (také) k smrti popelem odsouzen byl.


text:
Když to Juda zvěděl, rozkázal lidu, aby dnem i nocí vzýval Pána, aby jako vždycky tak i nyní pomohl těm,


text:
kteří se obávali, by nebyli zbaveni zákona, vlasti a svatého chrámu; dále by nedopouštěl, aby lid, který si nedávno maličko oddechl, opět rouhavým pohanům byl poddán.


text:
Když tedy všichni spolu to činili a prosili od Pána milosrdenství s pláčem a s posty tři dny ležíce na zemi, napomenul je Juda, aby se připravili.


text:
Sám pak se staršími se uradil, že prve nežli král s vojskem vtrhne do Judska a dobude města, vytáhnou a poručí soudu Páně konec té věci.


text:
Poručiv tedy vše v moc Boha, stvořitele světa, a napomenuv své, aby statečně bojovali a stáli až do smrti pro zákon, pro chrám, pro město, pro vlast a pro měšťany, položil se s vojskem u Modinu.


text:
Dav svým válečné heslo „Bohu (patří) vítězství!" a vybrav nejsilnější junáky v noci napadl královský stan, pobil v ležení čtyři tisíce mužů a největšího ze slonů s těmi, kteří na něm byli.


text:
i přitáhl s vojskem k Betsuře, židovské pevnosti dobře hrazené, ale byl odehnán; obnoviv útok byl poražen.


text:
Jakýsi Rhodok, z vojska židovského, který pronášel tajné věci nepřátelům, byl vyhledán, jat a uvězněn.


text:
Král vyjednával opět s obleženými v Betsuře, podal pravici, obdržel ji. odtrhl, napadl Judu, ale byl přemožen.


text:
Zvěděv pak, že se vzbouřil Filip v Antiochii, který byl zanechán ke správě říše, náramně se zděsil, uchlácholil Židy, povolil jim, přisahal na všecko, co by se spravedlivého zdálo, smířiv se obětoval oběť, uctil chrám a dal dary.


text:
Když pak přišel do Ptolemaidy, Ptolemaidští těžce nesli tu přátelskou smlouvu chtějíce ji ve zlosti zrušiti.


text:
Tehdy vystoupiv Lysiáš na řečniště vyložil důvody, upokojil lid a vrátil se do Antiochie. Tak se dalo královo tažení a jeho návrat.


text:
Po třech letech Juda a jeho stoupenci zvěděli, že Demetrius (syn) Seleukův s četným vojskem a s loděmi přistál v přístavě Tripolském a obsadil příhodná místa;


text:
Tu nějaký Alcim, bývalý velekněz, který se dobrovolně byl poskvrnil za času (náboženského) směšování, rozvažuje, že žádným způsobem nebude míti zniku ani k oltáři přístupu,


text:
přišel léta stého padesátého ke králi Demetriovi nesa jemu zlatou korunu, ratolest palmovou a nadto i haluze (olivové), které se zdály býti z chrámu. V ten den by] (ještě) tiše.


text:
Ale nabyl příhodného času ke své bezbožnosti, když byv povolán od Demetria do rady tázán byl, jakého smýšlení a jakých záměrů jsou Židé.


text:
Odpověděl: „Ti z Židů, kteří slují Assideové, které vede Juda Machabejský, udržují války, činí rozbroje aniž dopouštějí, aby říše měla pokoj.


text:
předně z věrné péče o zájmy královy, za druhé pak pro blaho spoluměšťanů (svých); neboť zlobou oněch veškeren národ náš nemálo zbědován jest.


text:
Prosím, ó králi, přesvědč se o všech těch věcech a učiň opatření pro krajinu i sevřený národ podle rozhlášené laskavosti své ke každému.


text:
Tu pohané, kteří před Judou byli se po Judsku rozutekli, přidávali se houfně k Nikanorovi majíce za to, že neštěstí a porážky Židů budou jejich štěstím.


text:
Židé tedy uslyševše, že Nikanor (na ně) táhne a že pohané se k němu shromažďují, posypavše se zemí prosili toho, který lid na věky svým učinil, aby ho chránil, toho, který svůj majetek nápadnými úkazy opatruje.


text:
Avšak Nikanor, který byl slyšel o zmužilosti Judových druhů a o neohrožené mysli, kterou měli ve válkách pro vlast, obával se učiniti rozsudek krví.


text:
Když byli dlouho o věci rokovali, a když sám vůdce na množství ji vznesl, všech jeden byl smysl – k míru přivoliti.


text:
Proto ustanovili den, kdy by soukromí mezi sebou jednali; každému přineseno a postaveno bylo křeslo.


text:
Jak byl Juda rozkázal, byli na příhodných místech oděnci (rozestaveni), aby snad nepřátelé náhle něco zlého nepodnikli; poté slušně rozmlouvali.


text:
Nikanor bydlil v Jerusalemě, ale nic nečinil nepravého, ano propustil zástupy vojska, které se byly k němu shromáždily.


text:
A domluvil mu, aby pojal ženu a zplodil syny. Učinil tedy svatbu a pokojně žili. Žili přátelsky spolu.


text:
Ale Alcim vida jejich vzájemnou lásku a smlouvy přišel k Demetriovi a pravil, že Nikanor svoluje k nepřátelským podnikům a že Judu, úkladníka říše, nástupcem jeho ustanovil.


text:
Tu král rozzlobiv se a nešlechetnými pomluvami toho (člověka) podrážděn byv psal Nikanorovi, že těžce nese přátelskou smlouvu a že poroučí Machabejského svázaného rychle do Antiochie poslati.


text:
Nikanor zvěděv to zděsil se a těžce to nesl, že má zrušiti smlouvu, ve kterou byli vešli, an jemu ten muž nic zlého neučinil;


text:
Machabejský vida, že Nikanor nemá se k němu (již) tak ochotně (jako prve), ale že při obvyklých stycích strozeji se ukazuje, a rozuměje, že ta neochota není z dobrého úmyslu, sebrav něco málo svých skryl se před Nikanorem.


text:
Ten, když se dověděl, že jej onen muž šlechetně předešel, přišel k přesvatému velechrámu a rozkázal kněžím, kteří (právě) podávali obvyklé oběti, aby mu toho muže vydali.


text:
a přisáhl řka: „Jestliže mi Judy svázaného nevydáte, srovnám tento dům Boží se zemí, oltář rozkopám a zde chrám zasvětím Bakchovi."


text:
To pověděv odešel. Kněží pak zdvihnuvše ruce k nebi vzývali toho, který vždycky byl obráncem národa jejich, takto:


text:
Nuže tedy, nejsvětější Pane, původce vší svatosti, zachovej na věky dům tento neposkvrněný, který jest nedávno vyčištěn."


text:
Tu byl obžalován u Nikanora jakýsi Raziáš, ze starších jerusalemských, muž milovný města a dobré pověsti, který pro tu lásku otcem Židů nazván byl.


text:
Ten dlouho před tím, kdy bylo třeba zdržovati se (pohanství), pevně se držel židovství, hotov jsa tělo i duši vydati za setrvání (v něm).


text:
Když však čety chtěly na dům jeho se obořiti, dveře vylomiti a oheň přiložiti a když ho již bezmála měli, vrazil do sebe meč;


text:
vyvolil raději velkodušně zemříti nežli se dostati do moci bezbožníkům a snášeti křivdu, rodu svého nehodnou.


text:
Ježto však ve spěchu ne dosti jistým úderem tu ránu byl si dal, a čety (již) dveřmi se draly, vyběhnuv směle na zeď vrhl sebou zmužile mezi ty čety;


text:
ještě dýchaje s myslí roznícenou vstal, ačkoliv pak krev z něho velikým tokem se lila, a on těžkými ranami byl zraněn, běže prorazil četu


text:
a stoje na jakési příkré skále, ačkoliv krev byla již z něho bezmála vytekla, vzav své vnitřnosti oběma rukama hodil je na čety vzývaje panovníka života i ducha, aby mu je zase navrátil. Tak život dokonal.


text:
Když pak Nikanor zvěděl, že Juda jest v místech samařských, umínil si, že s veškerou mocí v den sobotní svede (s ním) bitvu.


text:
Židé, kteří byli nuceni s ním táhnouti, pravili: „Nečiň tak zuřivě a ukrutně, ale cti den posvěcený a čest vzdej tomu, který všecko vidí!"


text:
řekl onen: „A já jsem vládce na zemi, který poroučím vzíti zbroj a královskou službu konati!" Avšak nedokázal toho, aby tu vůli vykonal.


text:
Nikanor tedy pozdvihl se s velikou pýchou a zamýšlel veřejný památník (vítězství) nad Judou postaviti.


text:
A napomínal svých, aby se nebáli příchodu národů, ale majíce v mysli, kolikrát se jim dostalo již pomoci s nebe, aby i nyní doufali, že Všemohoucí dá jim zvítěziti.


text:
Těše je ze zákona a z proroků, připomínaje jim také bitvy, které byli prve podnikli, dodal jim statečnosti.


text:
Tak ozbrojil každého z nich ne bezpečím štítů nebo kopí, ale útěchou výborných řečí; vypravoval (také) nade vše hodnověrný sen, kterým všecky rozradostnil.


text:
Zdálo se mu toto: Viděl Oniáše, bývalého velekněze, muže vzorného, dokonalého, skromného v obcování, ukázněného, vážného v řeči a od dětství v ctnostech cvičeného, an se modlil s rukama pozdviženýma za veškeren národ židovský.


text:
Poté se mu ukázal i jiný muž, věkem i nádherným vzezřením budící úžas a oblitý velebností veliké krásy.


text:
Oniáš ujav slovo řekl: „Tento jest milovník bratří a národa israelského; je to ten, který se mnoho modlí za národ a za všecko svaté město: Jeremiáš, prorok Boží."


text:
Napomenuti tedy byvše výbornými řečmi Judovými, které byly s to, aby zvýšily odvahu a posilnily mysli jinochů, umínili si, že se dají do boje a že budou statečně bojovati, aby zmužilostí věc ukončili, protože bylo svaté město i chrám v nebezpečí.


text:
Neboť o ženy, o děti, též i o bratry a příbuzné měli menší starost; ale největší a přední strach byl o svatý chrám.


text:
Když již všichni očekávali budoucí rozhodné bitvy, a když nepřátelé byli již tu, když vojsko bylo sešikováno, sloni a jezdci na příhodných místech spořádáni,


text:
tu Machabejský, vida příchod toho množství, všelijaké druhy zbraně a vzteklost slonů, vztáhnuv ruce k nebi vzýval Pána, který divy činí, který ne podle moci zbraní, ale jak se jemu líbí, hodným dává vítězství.


text:
Vzývaje ho řekl toto: „Ty, Pane, který jsi za času Ezechiáše, krále judského, poslal anděla svého a pobil jsi z vojska Senacheribova sto osmdesát pět tisíců:


text:
pošli i nyní, panovníče nebes, dobrého svého anděla před námi na hrůzu a na postrach velikého ramene svého,


text:
Rukama sice bojujíce, ale srdcem k Pánu se modlíce, pobili ne méně než třicet pět tisíc přítomností Boží velice obveseleni jsouce.


text:
Tehdy Juda, který tělem i duší všecek hotov byl umříti za měšťany, rozkázal Nikanorovu hlavu a ruku s ramenem uťatou přinésti do Jerusalema.


text:
A ukázal hlavu Nikanorovu i nešlechetnou ruku, kterou byl se slovy velmi zpupnými proti svatému domu všemohoucího Boha vztáhl;


text:
kázal dále vyřezati jazyk bezbožného Nikanora a po kusech předhodit jej ptákům; ruku pak pošetilcovu dal proti chrámu pověsiti.


text:
Tu všichni dobrořečili Pánu nebeskému řkouce: „Požehnaný ten, který zachoval místo své nepohskvrněné!"


text:
ale aby svěcen byl třináctého dne měsíce, který sluje syrsky adar, ten den před svátkem Mardocheovým.


text:
Ježto tedy Nikanorovy dějiny takto skončily a ježto od těch časů Židé již město podrželi, také já tu vypravování končím.


text:
Jestliže dobře jest (podáno) a jak se na vypravování sluší, jest přání mé splněno; pakli méně vhodně, buď mi prominuto;


text:
Neboť jako vždycky víno nebo vždycky vodu píti protivné jest, ale užívati jednoho po druhém příjemno: tak i čtenáři, je-li vypravování vždy úsečné, nebývá milé. Zde tedy budiž ukončeno.


