# verses

text:
I přijdou starší toho města, které je zabitému (nejblíže), a umyjí si ruce nad jalůvkou, která byla v údolí zabita, řkouce:


text:
Hospodine, buď milostiv lidu israelskému, jejž jsi vykoupil, a nepřičítej krve nevinné lidu svému israelskému." Tak bude s nich vina krve sňata.


text:
Když vytáhneš do boje proti svým nepřátelům a Hospodin, Bůh tvůj, je vydá do tvé moci, že budeš odváděti zajatce,


text:
odloží roucho, v němž byla zajata, a sedíc ve tvém domě nechť oplakává jeden měsíc otce a matku svou. Potom smíš k ní vejíti, s ní spáti a bude tvou manželkou.


text:
Kdyby se ti potom znelíbila, propustíš ji na svobodu; nebudeš směti prodati ji za peníze, ani násilně ji utiskovati, protože jsi ji položil.


text:
Bude-li kdo míti dvě ženy, jednu milou a druhou nemilou, po-rodí-li (obě) z něho děti, a bude-li prvorozeným syn nemilé,


text:
nesmí (otec), chtěje statek rozděliti mezi své syny, syna milé učiniti prvorozeným a dáti mu přednost před synem nemilé;


text:
ale syna nemilé uzná za prvorozeného a dá mu ze všeho svého majetku dvojnásobný podíl, protože je prvním jeho dítětem a jemu přísluší (právo) prvorozenství.


text:
Bude-li míti někdo syna vzpurného a nepoddajného, který neposlouchá rozkazův otcových nebo matčiných a nechce poslouchati, ani když byl trestán,


text:
a řeknou jim: „Tento náš syn jest nepoddajný a vzpurný, naším napomínáním pohrdá, jest oddán hodování, [smilstvu] a pití."


text:
Lid města ať jej uhází kamením; budiž usmrcen, byste (tak) vyplenili zlo ze svého lůna, a všechen Israel, když bude o tom slyšeti, aby se bál.


text:
nesmí zůstati jeho tělo na dřevě, ale téhož dne budiž pohřbeno, neboť od Boha je zlořečen, kdo visí na dřevě; neposkvrňuj nikterak země své, kterou ti dá ve vlastnictví Hospodin, Bůh tvůj.


text:
Uhlídáš-li, že býk neb ovce bratra tvého se zaběhli, ne abys jich pominul, ale zaveď je zpět ke svému bratru.


text:
Není-li bratr tvůj blízko, neb jestli ho neznáš, uved! je do domu svého a buďtež u tebe, až jich bude bratr tvůj hledati a zase si je odvede.


text:
Taktéž učiň s oslem, s rouchem a s každou věcí bratra svého, která se (mu) ztratila: nalezneš-li ji, ne aby sis jí nevšimnul, že je cizí.


text:
Uvidíš-li, že osel nebo býk bratra tvého na cestě padl, nebuď lhostejný, ale pomoz mu (je) zdvihnouti.


text:
Žena ať se neobleče v roucho mužské a muž ať neužije roucha ženského; jeť ohavný u Boha, kdo takové věci činí.


text:
Nalezneš-li, jda cestou, na stromě nebo na zemi ptačí hnízdo, a matku, která sedí na mladých nebo na vejcích, nevezmeš jí i s mladými,


text:
Budeš-li stavěti nový dům, učiň na střeše kolem dokola ohradu, aby nebyla v tvém domě prolita krev a abys neměl viny, kdyby někdo upadl a svalil se dolů.


text:
Neosívej své vinice druhým semenem, aby símě, které jsi sil, a s ním i úroda vinice nestaly se tak majetkem svatyně.


text:
i hledaje záminku, jak by ji mohl zapudit, pronáší o ní hanlivou věc, říkaje: „Tuto (ženu) pojal jsem za manželku a když jsem k ní vešel, neshledal jsem (na ní známky) panenství":


text:
ať ji otec a matka vezmou a přinesou známky jejího panenství s sebou ke starším města, kteří jsou ve bráně,


text:
přičítá jí hanlivou věc, říkaje: „„Nenalezl jsem při tvé dceři panenství."" Avšak, hle, tuto jsou známky panenství mé dcery." I roztáhnou roucho před staršími města.


text:
nad to odsoudí jej ke stu lotů stříbra, kteréž dá otci dívčinu, protože uvedl pannu israelskou ve špatnou pověst; a bude ji míti za manželku a nebude moci ji propustiti po všechny dny života svého.


text:
nechať vyvrhou ji ven za dveře domu otce jejího a muži města toho ji ukamenují; tak budiž usmrcena, neboť dopustila se nešlechetnosti v Israeli, že smilnila v domě otcovském. Tak vymýtíš zlo ze svého lůna.


text:
Bude-li spáti muž s manželkou druhého, oba dva ať umrou, to jest cizoložník i cizoložnice; tak vymýtíš zlo z Israele.


text:
vyved! oba za bránu toho města a buďtež ukamenováni: dívka, že nekřičela, ačkoliv byla ve městě, a muž proto, že ponížil manželku bližního svého; tak vymýtíš zlo ze svého lůna. – 


text:
Setkal-li se však muž s dívkou, která je (s jiným) zasnoubena, na poli a zmocniv se jí, spal s ní, budiž usmrcen sám;


text:
dívce se nesmí nic státi, není hodná smrti; neboť jako lupič povstává proti svému bratru a připravuje ho o život, tak stalo se i této dívce;


text:
Setká-li se muž s dívkou, pannou, která nemá snoubence, a zmocní se jí, spí s ní, a věc přijde na soud,


text:
dá ten, kdo s ní spal, otci dívčině padesát lotu stříbra a pojme ji za manželku, neboť ji ponížil; nebude moci ji propustit po všecky dny života svého.


text:
Kleštěnec s rozdrcenými nebo vyřezanými varlaty, nebo s uťatým pyjem nesmí vejíti do obce Hospodinovy.


text:
že nechtěli vyjíti vám v ústrety s chlebem a vodou, když jste vyšli z Egypta, a že najali proti tobě Balaama, syna Beorova z Mesopotamie syrské, aby tě proklel;


text:
Hospodin však, Bůh tvůj, nechtěl slyšeti Balaama i obrátil jeho kletbu v požehnání tebe, protože tě miloval.


text:
za pasem poneseš kolík a když si budeš chtít sednouti, vyhrabeš důlek a (pak) vyhrabanou zemí přikryješ výmět,


text:
[od něhož ti bylo polehčeno] – neboť Hospodin, Bůh tvůj, chodí mezi stany, aby tě vysvobodil a vydal ti tvé nepřátele – ať tedy je tábor tvůj svatý a nic ošklivého ať v něm není viděti, aby tě neopustil.


text:
Nechať bydlí s tebou na místě, které se mu zalíbí, a nechať v některém městě tvém dojde klidu; neutiskuj ho.


text:
Výdělku nevěstčina ani psí mzdy nesmíš přinésti v obět v domě Hospodina, Boha svého, nechať jsi slíbil cokoliv; neboť obé jest ohavnost u Hospodina, Boha tvého.


text:
ale (jen) cizinci. Bratru svému půjčíš, čeho potřebuje, bez úroku, aby Hospodin, Bůh tvůj, žehnal ti při každé práci tvé v zemi, do které vejdeš, abys jí vládl.


text:
Když učiníš Hospodinu, Bohu svému, slib, nebudeš otáleti, bys jej splnil, neboť Hospodin, Bůh tvůj, bude to vymáhati, a budeš-li odkládati, bude ti to počteno za hřích.


text:
Co však jednou vyšlo z úst tvých, zachovávej a čiň, jak jsi Hospodinu, Bohu svému, slíbil, jak jsi z vlastní vůle a ústy svými pravil.


text:
Když přijdeš na vinici bližního svého, smíš jísti hrozny, jak mnoho ti libo; ven však s sebou vynášeti (jich) nesmíš. – 


text:
Když přijdeš na pole bližního svého, smíš natrhati si klasův a rukou vymnouti, ale srpem jich žíti nesmíš.


text:
Pojme-li někdo manželku, ožení se s ní, ona pak nenalezne milostí v jeho očích pro nějakou ošklivou věc, napíše-li lístek zápudný, odevzdá-li jí jej do ruky a propustí ji ze svého domu,


text:
a ten také pojme k ní odpor a dá jí lístek zápudný a tak ji ze svého domu propustí, nebo zemře-li snad:


text:
nebude moci první manžel zase vzíti si ji za manželku, když byla poskvrněna; neboť je to ohavnost před Hospodinem; neuvaluj (tak) hříchu na zemi, kterou ti dá Hospodin, Bůh tvůj, v majetek.


text:
Pojal-li někdo nedávno ženu, není povinen jíti na vojnu, aniž mu smějí býti ukládána jakákoli veřejná břemena, ale bez viny smí zůstati doma, by se jeden rok veselil se svou manželkou.


text:
Ani spodku ani běhouna ručního mlýnku nesmíš vzíti do zástavy, neboť tak (by) ti (dlužník) zastavil svůj. život.


text:
Bude-li někdo dopaden, že svého bratra Israelity lstí se zmocnil a ze zisku prodal (do otroctví), budiž usmrcen; tak vyhladíš zlo ze svého lůna.


text:
Varuj se, aby ses neprohřešil v příčině malomocenství, ale řiď se ve všem návodem, který ti dají kněží kmene Levi, podle toho, co jsem jim přikázal, a plň (to) pečlivě.


text:
Když budeš upomínati svého bližního o něco, co ti dluží, nevstoupíš do jeho domu, aby sis odnesl zástavu,


text:
ale vrátíš mu ji ještě před západem slunce, by spě ve svém rouchu ti žehnal a abys měl před Hospodinem, Bohem svým, (skutek) spravedlnostmi).


text:
Neodpírej mzdy potřebnému a chudému bratru svému, nebo cizinci, který s tebou sídlí v zemi a jest ve tvých branách;


text:
ale téhož dne před slunce západem dej mu mzdu za jeho práci – jeť chudý a tím udržuje život svůj – aby nevolal proti tobě k Hospodinu a bylo by ti to počteno za hřích.


text:
Pamatuj, že jsi robotoval v Egyptě a vysvobodil tě odtud Hospodin, Bůh tvůj: proto ti přikazuji, abys tak činil.


text:
Když budeš žíti obilí na poli svém a zapomeneš snopek, nevracej se, abys jej vzal, ale necháš jej cizinci, sirotkovi nebo vdově, aby ti žehnal Hospodin, Bůh tvůj, v každé práci rukou tvých.


text:
Když budeš srážeti olivy, nebudeš se vraceti sebrat, co na stromech zůstalo, ale necháš to cizinci, sirotku a vdově.


text:
Vznikne-li mezi dvěma spor a odevzdají-li věc soudcům, osvobodí toho, o jehož nevinnosti se přesvědčí, vinníka pak odsoudí.


text:
Naleznou-li, že vinník jest hoden bití, ať ho dají položiti a před sebou bíti. Podle míry hříchu budiž i počet ran,


text:
ale tak, aby jich nebylo více nežli čtyřicet, aby neodešel bratr tvůj před očima tvýma šeredně rozbitý.


text:
Bydlí-li bratři pospolu a zemře-li jeden z nich bezdětek, žena zemřelého nevdá se za jiného, ale pojme ji bratr jeho a vzbudí svému bratru potomstvo;


text:
Kdyby však nechtěl pojmouti manželky bratra svého, která mu po právu přísluší, ať jde žena ta ku bráně města a řekne starším: „Bratr muže mého nechce zachovati jména bratra svého v Israeli, nechce si mne vzíti za manželku."


text:
žena k němu před staršími přistoupí, sezuje mu střevíc s nohy, plivne mu do obličeje a řekne: „Tak se staniž člověku, jenž nechce zbudovati dům bratru svému."


text:
Budou-li se dva muži svářiti a začnou-li se práti a žena jednoho chtíc vysvoboditi muže svého z ruky silnějšího, vztáhne ruku a uchopí ho za přirození,


text:
Měj závaží celé a pravé, efu celou a pravou, bys dlouho živ byl v zemi, kterou ti dá Hospodin, Bůh tvůj.


text:
Neboť Hospodin, Bůh tvůj, má v ošklivosti toho, kdo takové věci činí, a má odpor k jakékoliv nespravedlnosti.


text:
kterak proti tobě vytáhl a v zádech tvých čet ty, kteří únavou se opozdili, když jsi byl hladem a námahou zmořen, pobil, aniž se bál Boha.


text:
Až ti tedy dá Hospodin, Bůh tvůj, odpočinek, a podmaní všecky národy kolem dokola v zemi, kterou ti zaslíbil: zahladíš jméno jeho pod nebem. Střez se, abys (na to) zapomněl!


text:
vezmi ze všech plodin svých prvotiny, vlož je do koše a jdi na místo, které Hospodin, Bůh tvůj, vyvolí, aby tam bylo vzýváno jméno jeho.


text:
Přistup ke knězi, který jím toho času bude, a rci mu: „Já dnes oznamuji před Hospodinem, Bohem tvým, že jsem vešel do země, kterou přísežně zaslíbil otcům našim, že nám ji dá."


text:
a ty řekneš před obličejem Hospodina, Boha svého: „Bludným Syrem byl otec můj, i sestoupil do Egypta a byl tam v nepatrném počtu cizincem, vzrostl však v národ veliký, silný, nesčíslný.


text:
volali jsme k Hospodinu, Bohu otců našich; i vyslyšel nás, shlédl na naše ponížení, námahy a svízele naše,


text:
Proto nyní přináším prvotiny plodin země, kterou mi Hospodin dal." Polož to tedy před tvář Hospodina, Boha svého, pokloň se Hospodinu, Bohu svému,


text:
a radostí ze všech dobrých věcí, kteréž dá Hospodin, Bůh tvůj, tobě i tvému domu, hoduj ty i Levita i cizinec, který s tebou sídlí.


text:
Když odvedeš desátek ze všech plodin svých, dej třetího roku desátků Levitovi, cizinci, sirotku a vdově, aby se najedli ve branách tvých a to dosyta,


text:
a rci před tváří Hospodina, Boha svého: „Vynesl jsem zasvěcené věci ze svého domu a dal jsem to podle rozkazu tvého Levitovi, cizinci, sirotku a vdově; nepřestoupil jsem přikázání tvých, ani jsem nezapomněl rozkazu tvého.


text:
Nejedl jsem z těch věcí za doby smutku svého, neoddělil jsem jich v době jakékoliv (mé) nečistoty a nevynaložil jsem nic z nich na účely pohřební. Uposlechl jsem hlasu Hospodina, Boha svého, a učinil jsem všecko, jak jsi mi přikázal.


text:
Shlédni se svatyně své, s vysokého sídla nebeského, a požehnej národu svému israelskému i zemi, kterou jsi nám dal, jak jsi přisáhl otcům našim, zemi oplývající mlékem a medem."


text:
Dnes přikazuje ti Hospodin, Bůh tvůj, bys činil tato ustanovení a práva; šetři jich tedy a plň je celým srdcem svým a celou duší svou.


text:
Dnes jsi vyvolil si Hospodina, že bude Bohem tvým, že budeš choditi po cestách jeho, a ostříhati jeho ustanovení, přikázání a práv, že budeš poslušen rozkazů jeho.


text:
Také Hospodin si tě dnes vyvolil, že budeš zvláštním lidem jeho, jak ti slíbil, abys ostříhal všech příkazů jeho,


text:
že tě vyvýší nade všecky národy, které stvořil, ke své chvále, slávě a cti, že budeš lidem zasvěceným Hospodinu, Bohu svému, jak byl slíbil.


text:
Až přejdete přes Jordán do země, kterou ti dá Hospodin, Bůh tvůj, postav veliké balvany a natři je vápnem,


text:
abys mohl na ně napsati všecka slova tohoto zákona, jakmile přejdeš Jordán, abys vešel do země, kterou ti dá Hospodin, Bůh tvůj, podle přísahy dané otcům tvým, do země tekoucí mlékem a medem.


text:
I řekl Mojžíš a kněží kmene Levi všemu Israelovi: „Pozoruj a slyš, Israeli! Dnes stal ses lidem Hospodina, Boha svého;


text:
Až přejdete Jordán, postaví se na hoře Garizim, aby dobrořečili národu, tito: Simeon, Levi, Juda, Issachar, Josef a Benjamin;


text:
„Zlořečen, kdo si udělá řezbu nebo slitinu, ohavnost Hospodinu, dílo rukou řemeslníkův, a postaví si ji skrytě." A všecek lid nechť odpoví: Amen.


text:
„Zlořečen, kdo spí s manželkou otce svého a odkrývá pokrývku jeho [lůžka]." A všecek lid řekne: Amen.


text:
Budeš-li poslouchati hlasu Hospodina, Boha svého, bys činil a šetřil všech jeho příkazů, které ti dnes dávám, Hospodin, Bůh tvůj, povýší tě nade všecky národy, kteří sídlí na zemi.


text:
Požehnány budou plody života tvého, plodiny tvé země, plody tvého dobytka, stáda tvého skotu a chlévy tvého bravu.


text:
Hospodin dá, že nepřátelé tvoji, kteří proti tobě budou vyvstávati, budou padati před tváří tvou; jednou cestou proti tobě potáhnou a sedmi budou před tebou prchati.


text:
Hospodin sešle požehnání do tvých zásobáren a na všecky činy rukou tvých, a požehná ti v zemi, kterou obdržíš.


text:
Hospodin si tě povýší za svatý národ, jak ti přisáhl, budeš-li šetřiti příkazů Hospodina, Boha svého, a budeš-li choditi po cestách jeho.


text:
Hospodin dá, že budeš míti hojnost všeho dobrého, plodů života svého, plodů dobytka svého i plodů země své, o které přisáhl Hospodin otcům tvým, že ti ji dá.


text:
Hospodin otevře svůj nejlepší poklad, nebe, by rozdával svým časem zemi tvé deště a požehná všem činům rukou tvých. Půjčovati budeš národům mnohým, sám však od nikoho nebudeš si nic vypůjčovati.


text:
Hospodin tě učiní hlavou a nikoliv zadkem, vždycky budeš nahoře a ne dole, budeš-li jen poslouchati příkazů Hospodina, Boha svého, které ti dnes dávám, budeš-li jich šetřiti, činiti je,


text:
nebudeš-li se od nich uchylovati ani napravo ani nalevo, nebudeš-li choditi za bohy cizími ani jich ctíti.


text:
Nebudeš-li (však) chtíti poslouchati hlasu Hospodina, Boha svého, bys šetřil a činil všecky jeho příkazy a ustanovení, která ti dnes dávám, snesou se na tebe všecky tyto kletby a zachvátí tě:


text:
Zlořečeny budou plody života tvého, plodiny země tvé, zástupy tvého hovězího dobytka a stáda ovec tvých.


text:
Hospodin pošle na tebe bídu, strádání, kletbu na všecky skutky, které budeš činiti, dokud tě nepotře a rychle nevyplení pro tvé zlovolné hanebnosti, kterými jsi mě opustil.


text:
Hospodin tě raní úbytěmi, horečkou, zimnicí, záněty, zápaly, zkaženým vzduchem, obilní snětí a bude tě pronásledovati, dokud nezahyneš.


text:
Hospodin bude činiti z deště pro tvou zemi písek a s nebe bude padati prach na tebe, až budeš zničen.


text:
Hospodin dá, že budeš před svými nepřáteli padati; jednou cestou proti nim potáhneš, avšak sedmi budeš prchati a budeš rozptýlen po všech královstvích země. 


text:
Hospodin tě raní egyptskými vředy a [na části těla, kterou vychází výkal] lišeji a svrabem, že nebudeš moci býti vyléčen.


text:
makati budeš o polednách jako maká slepý ve tmě, a pravé cesty nenajdeš. Po všecek čas budeš pohanění snášeti, násilí trpěli, a nebudeš míti, kdo by tě vysvobodil.


text:
Manželku pojmeš, ale jiný s ní bude spáti. Dům si vystavíš, ale nebudeš v něm bydliti. Štípíš vinici, avšak nebudeš s ní sbírati.


text:
Býk tvůj bude před tebou zabit, a nebudeš z něho jísti. Osel tvůj bude ti vzat před tvým zrakem a nebude ti vrácen. Ovce tvé se dostanou tvým nepřátelům, a nebude, kdo by ti pomohl.


text:
Synové tvoji a dcery budou vydány cizímu národu; oči tvé budou na to patřiti, celé dny budou omdlévati touhou spatřiti je, a nebude ti (to) možno.


text:
Úrodu země tvé a (výtěžek) všech prací tvých sní národ, jehož neznáš, budeš bez ustání trpěti pohanění a útisky po všecky dny


text:
Hospodin tě raní hroznými vředy na kolenou i na stehnech, že nebudeš moci býti uzdraven od paty nohy až do temene své (hlavy).


text:
Hospodin zavede tebe i krále tvého, kterého nad sebou ustanovíš, mezi národ, kterého neznáš, kterého neznali ani otcové tvoji, a tam sloužiti budeš bohům cizím, dřevu a kameni.


text:
Jsa zničen, staneš se předmětem přísloví a posměšných řečí všem národům, mezi které tě Hospodin uvede.


text:
Vinici štípíš a budeš kopati, ale vína píti nebudeš, aniž budeš na ní co sbírati, nebo zničena bude červy.


text:
Cizinec, který s tebou v zemi sídlí, bude se povznášeti nad tebe výš a výše, ty však budeš poklesati níž a níže.


text:
Všecka tato zlořečení snesou se na tebe, budou tě pronásledovati, uchvátí tě, až zahyneš, že jsi neposlechl hlasu Hospodina, Boha svého, a nezachoval jeho příkazův a ustanovení, která ti dal.


text:
Protože jsi nesloužil radostně a s veselou myslí za to, že jsi měl všeho hojnost, Hospodinu, Bohu svému,


text:
sloužiti budeš nepříteli svému, kterého pošle na tebe Hospodin, v hladu, žízni a nahotě a všelikém nedostatku; jho železné na tebe vloží, dokud tě nezničí.


text:
Hospodin přivede na tebe z daleka, od nejzazších končin země národ, jako orla prudce letícího, jehož jazyku nebudeš rozuměti;


text:
Plody dobytka tvého a úrodu země tvé bude hltati, dokud nezahyneš; nebude šetřiti pšenice tvé, vína, oleje, stád býkův a ovec, dokud tě nezničí.


text:
Bude tě svírati ve všech městech tvých, dokud v celé zemi, tvé nebudou pobořeny tvé pevné a vysoké zdi, na které ses spoléhal. Budeš obléhán ve svých branách po celé zemi své, kterou ti dá Hospodin, Bůh tvůj.


text:
V úzkosti a bídě, kterými tě nepřítel sevře, budeš jísti plody života svého, maso synů svých a dcer, které ti dá Hospodin, Bůh tvůj.


text:
Lidé mezi vámi rozmařilí a velmi mlsní budou závistivě hleděti na bratry své, ano i na manželky své, které spí v jejich lůně,


text:
by jim nemusili dáti z masa synů svých, které budou jísti, že nebudou míti nic jiného v obležení a bídě, kterou tě sevřou tvoji nepřátelé ve všech branách tvých.


text:
Změkčilá a rozmařilá žena, která neuměla pěšky choditi, která pro přílišnou změkčilost a zchoulostivělost neuměla stoupnouti na zem, bude záviděti muži svému, který spí v jejím lůně, masa svého syna a dcery,


text:
ano i hnusného lůžka, které vyjde z jejího klína a novorozeňat; neboť budou je jísti tajně pro nedostatek všeho v obležení a zpuštění, kterými tě sevře nepřítel v branách tvých.


text:
Nebudeš-li šetřiti a činiti všech slov tohoto zákona, která jsou v této knize napsána, a nebudeš-li se báti jeho slavného a hrozného jména, to jest Hospodina, Boha svého:


text:
Nad to i všecky nemoci a rány, o kterých není v knize tohoto zákona nic psáno, bude Hospodin na tebe uváděti, dokud té nepotře.


text:
Zůstane vás početně málo, kdežto dříve bylo vás tak mnoho jako je nebeských hvězd, neboť neposlouchal jsi hlasu Hospodina, Boha svého.


text:
A jako prve veselil se Hospodin nad vámi, dobře vám čině a rozmnožuje vás, tak se bude veseliti, když vás bude ničiti a hubiti, byste byli vypleněni ze země, do které vcházíš, abys jí vládl.


text:
Hospodin tě rozptýlí mezi všecky národy od konce do konce země, a tam budeš sloužiti bohům cizím, neznámým tobě i otcům, dřevům a kamenům.


text:
Ani mezi těmi národy nedojdeš odpočinku, noha tvá nebude míti pevného místa; neboť Hospodin ti tam dá srdce tekavé, oko vysílené a duši ztrápenou žalem.


text:
Život tvůj bude takořka před tebou na tenko viseti; báti se budeš v noci i ve dne, nejsa si jist životem.


text:
Ráno budeš říkati: „Kéž by již byl večer!" a večer: „Kéž by již bylo jitro!" To ze strachu srdce svého, jímžto se budeš lekati, a pro to, nač budeš očima patřiti.


text:
Hospodin zavede tě po lodích zase do Egypta, cestou, o které ti pravil, že jí už neuvidíš. Tam budeš prodáván nepřátelům svým za otroky a otrokyně, a nebude, kdo by tě koupil.


text:
To jsou slova úmluvy, kterou přikázal Hospodin Mojžíšovi učiniti s Israelity v Moabsku, kromě oné úmluvy, kterou s nimi učinil na Horebu.


text:
Mojžíš svolal všecek národ israelský a řekl jim: Vy jste viděli všecky věci, které učinil Hospodin před očima vašima v Egyptě na faraonovi, na všech služebnících jeho i na veškeré zemi,


text:
Vedl vás čtyřicet let po poušti; roucha vaše se neotřela, aniž obuv vašich nohou vetchostí se rozpadla.


text:
Chleba jste nejedli, vína a (jiného) opojného nápoje jste nepili, abyste poznali, že já jsem Hospodin, Bůh váš.


text:
Když pak jste přišli na toto místo, Sehon, král hesebonský, a Og, král basanský, vytáhli proti nám do boje; i pobili jsme je,


text:
Vy všichni stojíte dnes před Hospodinem, Bohem svým, vaše knížata i kmeny, vaši starší, písaři i všecek národ israelský,


text:
abys vešel s Hospodinem, Bohem svým, v úmluvu přísahou potvrzenou, ve kterou dnes Hospodin, Bůh tvůj, s tebou vchází,


text:
aby si z tebe učinil národ a on aby byl Bohem tvým, jak ti řekl a jak přisahal otcům tvým, Abrahamovi, Isákovi a Jakobovi.


text:
Vy víte, kterak jsme sídlili v Egyptě, kterak jsme táhli územím národův, a když jste mezi nimi kráčeli,


text:
Ať není snad mezi vámi muže nebo ženy, čeledi nebo kmene, jehožto srdce dnes od Hospodina, Boha vašeho, se odvrací, aby šel a sloužil bohům oněch národů – ať není mezi vámi kořene, z něhož vyrůstá žluč a hořkost – 


text:
ať se pak netěší v duchu, ač bude slyšeti slova této přísahy, a nemyslí si: „Budu šťasten, i když budu choditi podle nepravého srdce svého; ať zahyne všecko!"


text:
Hospodin mu neodpustí, ale tehdy převelice vzplane proti člověku tomu rozhorlení a hněv Hospodinův, všecky kletby, které jsou v této knize zapsány, na něm se usadí, Hospodin vyplení jméno jeho pod nebem


text:
a dokonale ho vyhladí ze všech kmenův israelských, podle zlořečení, která jsou obsažena v knize tohoto zákona a smlouvy.


text:
Příští pokolení, synové, kteří se potom narodí, i cizinci z daleka přišlí, když uvidí rány země té a pohromy, kterými ji Hospodin bude svírati,


text:
že ji vypálil sírou a žíravou solí, takže nebude již osívána, aniž bude co zeleného roditi, podobně jako vyvrácená Sodoma, Gomorrha, Adama a Seboim, které Hospodin ve svém rozhorlení a hněvu vyvrátil – 


text:
(ti) i všichni národové řeknou: „Proč učinil tak Hospodin této zemi? Jaké je to jeho rozhorlení a nesmírný hněv?"


text:
A dostanou odpověď: „Protože nechali úmluvy Hospodinovy, kterou učinil s otci jejich, když je vyvedl z Egypta,


text:
proto vzplanul hněv Hospodinův na tuto zemi, že na ni uvedl všecky kletby, které jsou v této knize zapsány;


text:
(proto) v rozhorlení, v rozhořčení a ve velikém hněvu vyvrhl je ze země jejich a uvrhl do země cizí, jak [je] dnes [patrno]."


text:
Co je skryto, přísluší Hospodinu, Bohu našemu; co však je zjevno, přísluší nám a synům našim až na věky, bychom plnili zákon tento do posledního slova.


text:
Když se tedy na tobě vyplní všecka tato slova, požehnání nebo kletba, kterou jsem předložil před oči tvé, a když ty, puzen jsa lítostí srdce svého mezi všemi národy, mezi které tě rozptýlí Hospodin, Bůh tvůj,


text:
zase se obrátíš k němu a z celého srdce i z celé duše své poslušen budeš i se syny svými jeho přikázání, jak ti dnes nařizuji:


text:
Hospodin, Bůh tvůj, zase změní tvou porobu, smiluje se nad tebou a shromáždí tě opět ze všech národů, mezi které tě prve rozptýlil.


text:
vezme tě a uvede do země, kterou vládli otcové tvoji, dá ti ji v majetek, bude ti žehnati a učiní tě čelnějším než bývali otcové tvoji.


text:
Hospodin, Bůh tvůj, obřeže srdce tvé, i srdce potomstva tvého, bys miloval Hospodina, Boha svého, celým srdcem svým a celou duší svou, abys mohl býti živ.


text:
Ty však se vrátíš, budeš poslouchati hlasu Hospodina, Boha svého, a činiti všecka přikázání, která ti dnes dávám;


text:
Hospodin, Bůh tvůj, bude ti hojně žehnati ve všech činech rukou tvých, v plodech života tvého i v plodech tvého dobytka, v úrodě země tvé, v nadbytku všeho, neboť Hospodin bude se zase radovati z tebe ke tvému štěstí, jako se radoval z otců tvých,


text:
jen budeš-li poslouchati hlasu Hospodina, Boha svého, budeš-li dbáti jeho přikázání a ustanovení, která jsou napsána v tomto zákoně, a navrátíš-li se k Hospodinu, Bohu svému, celým srdcem svým a celou duší svou.


text:
Není ani v nebi, že bys mohl říci: „Kdo z nás může vystoupiti do nebe, by je k nám snesl, abychom je slyšeli a skutky plnili?"


text:
Není také za mořem, aby ses vymlouval a řekl: „Kdo z nás bude moci přeplaviti se za moře a donésti je až k nám, abychom je mohli slyšeti a činiti, co je přikázáno?"


text:
bys miloval Hospodina, Boha svého, chodil po cestách jeho, ostříhal jeho přikázání, ustanovení a práv, abys byl živ, aby tě rozmnožil a požehnal ti v zemi, do které vejdeš, abys jí vládl.


text:
Odvrátí-li se však srdce tvé, nebudeš-li chtíti poslouchati a dáš-li se bludem svésti, že budeš klaněti se bohům cizím a jim sloužiti:


text:
předpovídám ti dnes, že zahyneš, že krátkou dobu zůstaneš v zemi, do které přejda Jordán vejdeš, abys jí vládl.


text:
Za svědky vyzývám dnes nebe a zemi, že jsem vám dnes předložil život i smrt, požehnání i zlořečení. Vyvol si tedy život, abys živ byl ty i potomstvo tvé;


text:
miluj Hospodina, Boha svého, poslouchej hlasu jeho a lni k němu – jeť on život tvůj a délka dnů tvých, – abys přebýval v zemi, o které přisahal Hospodin otcům tvým, Abrahamovi, Isákovi a Jakobovi, že jim ji dá.


text:
pravil jim též: Sto dvacet let je mi dnes, nemohu již vycházeti ani vcházeti, [zvláště] proto, že mi řekl [i] Hospodin: „Nepřejdeš tohoto Jordánu."


text:
Hospodin, Bůh tvůj, půjde před tebou a on zahladí všecky tyto národy před očima tvýma, že nabudeš vrchu nad nimi; tento Josue půjde před tebou, jak Hospodin pravil.


text:
Jednejte zmužile a statečně; nebojte se a nelekejte se jich, neboť Hospodin, Bůh tvůj, sám je vůdcem tvým, on tě neopustí, nezanechá tě.


text:
Poté zavolal Mojžíš na Josue a řekl mu přede vším Israelem: Buď zmužilý a statečný, nebo ty uvedeš tento lid do země, o které Hospodin přisahal, že ji dá otcům jejich, a ty mu ji losem rozdělíš.


text:
Sám Hospodin, jenž je vůdcem vaším, bude s tebou; neopustí tě, nezanechá tě. Neboj se a nestrachuj se.


text:
Mojžíš napsal tento zákon a dal jej kněžím, synům Leviovým, kteří nesli Hospodinovu archu úmluvy, i všem starším Israelovým,


text:
když se všichni z Israele sejdou, aby se dostavili před obličej Hospodina, Boha svého, na místě, které Hospodin vyvolí, čísti budeš slova tohoto zákona přede vším Israelem, aby je slyšeli;


text:
shromažďuj všecek lid, muže, ženy, děti i cizince, kteří jsou ve tvých branách, aby je slyšeli, jim se učili, báli se Hospodina, Boha vašeho, ostříhali a plnili všecka slova tohoto zákona;


text:
ať také synové jejich, kteří jich ještě neznají, mohou je slyšeti a bojí se Hospodina, Boha svého, po všecky dny, po které budou sídliti v zemi, do níž jdete, byste ji, pře-jdouce Jordán, obdrželi.


text:
Hospodin řekl Mojžíšovi: Hle, dni smrti tvé jsou blízko; povolej Josue a dostavte se do stánku zjevení, abych ho zplnomocnil. Šli tedy Mojžíš a Josue a vešli do stánku zjevení;


text:
Hospodin (poté) pravil Mojžíšovi: Hle, až ty si lehneš k otcům svým, vstane tento lid a bude smilně běhati za bohy cizími v zemi, do které vchází, aby se v ní usídlil; tam mě opustí a poruší úmluvu, kterou jsem s ním učinil.


text:
Toho dne vzplane hněv můj proti němu, opustím ho, zakryji tvář svou před ním a bude pohlcen; stihne ho všecko zlo a soužení, že řekne toho dne: „Vpravdě, že není Bůh se mnou, stihly mě tyto pohromy."


text:
Nyní tedy napište si tuto píseň a učte jí syny Israelovy, by ji nazpamět uměli a ústy zpívali, aby mi byla píseň tato svědectvím mezi syny Israelovými.


text:
Neboť uvedu ho do země tekoucí mlékem a medem, kterou jsem přísežně slíbil otcům jeho. Až pak budou jísti, nasytí se a ztuční, odvrátí se k bohům cizím a budou jim sloužiti; mnou pohrdnou a zruší úmluvu mou.


text:
Až ho stihne mnoho pohrom a útrap, bude jako svědek vypovídati proti němu tato píseň, které nevyhladí žádné zapomenutí z úst potomstva jeho. Známť jeho smýšlení, jak smýšlí dnes, dokud jsem ho neuvedl (ještě) do země, kterou jsem mu zaslíbil.


text:
I zmocnil Hospodin Josue, syna Nunova a řekl: Buď zmužilý a statečný; nebo ty uvedeš syny Israelovy do země, kterou jsem (jim) zaslíbil a já budu s tebou.


text:
Vezměte tuto knihu a položte ji na bok archy úmluvy Hospodina, Boha vašeho, aby tam byla na svědectví proti tobě.


text:
Neboť já znám vzpurnost tvou a přetvrdou šíji. Dokud jsem byl ještě živ a s vámi jsem táhl, ustavičně jste vzpurně se chovali proti Hospodinu; čím více, až umru?


text:
Shromážděte ke mně všecky starší kmenů svých a písaře; budu ukládati do jejich sluchu tato slova a za svědky proti nim vzývati nebe i zemi.


text:
Neboť vím, že po mé smrti budete činiti nešlechetně, že [brzy] uchýlíte se s cesty, kterou jsem vám vykázal; i stihnou vás pohromy v budoucnosti, když budete činiti, co je zlé před tváří Hospodinovou, popouzejíce ho díly rukou svých.


text:
Kéž se lije jak déšť má nauka, nechať kanou jak rosa má slova, jako příval do zeleně, a jako lijavec na travinu!


text:
Boží díla jsou dokonalá, jsouť všechny jeho cesty právo; Bůh je věrný bez všeho klamu, spravedlivý jest a poctivý.


text:
Tak se odplácíš Hospodinu, národe pošetilý a nemoudrý? Není on otec tvůj, jenž si tě opatřil, jenž tě učinil a stvořil?


text:
Rozpomeň se na dny dávné, pomysli na všecka pokolení; ptej se otce svého a poví ti, (taž se) předků svých, oni ti (to) řeknou.


text:
Když Nejvyšší národy rozděloval, když syny Adama rozlučoval, ustanovil hranice národů podle počtu synův Israelových.


text:
Nalezl ho v krajích pustých, na místě hrůzy a širé pouště; vodil ho kolkolem, poučoval, střežil, jak zřítelnici oka svého.


text:
Jak orel budí k letu svá mláďata, jako nad nimi poletuje: rozepjal svá křídla, vzal ho a nosil svými perutěmi.


text:
Usadil ho v hornaté zemi, aby jedl plodiny polní, aby med ssál ze skalisek, olej z nejtvrdšího kamene,


text:
smetanu ze skotu, mléko z ovcí, jakož i tuk jehňat a beránků plemene Basanu a kůzlat, spolu s nejvzácnější pšenicí, by pil krev hroznův, ohnivé víno.


text:
Miláček ztučněl a vyhazuje; ztučněv, ztloustnuv, vykrmiv se opustil Boha, svého tvůrce, odstoupil od Boha, své to spásy.


text:
Obětovali běsům a ne Bohu, bohům, kterých nezkusili, novým, kteří nedávno přišli, kterých otcové jejich nectili.


text:
I řekl: „Tvář svou před nimi skryji a budu hledět na jejich konce; jeť to pokolení zvrhlé, synové, na něž nelze se spolehnout.


text:
Oni mě rozhořčují nebohy, dráždí mě svými nicotami; já je rozhořčím též nelidem, podráždím pošetilým národem.


text:
Oheň vzplane mého hněvu, šlehat bude až na dno pekel; stráví zemi s jejím rostlinstvem, zažehne i základy horstev.


text:
Budou zcela stráveni hladem, ptáci je pohltí žalostným klováním; zuby šelem na ně pošlu, s jedem hadů v prachu se plazících.


text:
Venku bude je hubiti meč. doma pak strašlivé výjevy, mládence tak jako pannu, kojence jak člověka-starce.


text:
Však odložil jsem to, by mne nepřítel nedráždil, by snad odpůrci jejich se nepyšnili. By neřekli: „Naše mocná ruka to vše učinila, ne však Hospodin."


text:
Jak může jeden honit tisíc, a dva zahnati deset tisíc? Zdaž ne, že je Bůh jejich prodal, a že Hospodin je vydal?


text:
Vinice jejich je z vinice sodomské, jakož i ze zahrad gomorrských; hrozny jejich jsou hrozny žlučové a zrnka jejich jsou náramně hořká.


text:
Mně přísluší odveta, já to kdys oplatím, až bude klesati jejich noha; blízek je den (jejich) zkázy, rychle časy (ty) se dostaví.


text:
Hospodin práv lidu svého se ujme, smiluje se nad svými sluhy, když spatří, že ruka je vysílena, obklíčení že jsou zesláblí, a že ostatní zahynuli.


text:
z jejichž obětí tuk jídali a z jejichž liteb pívali víno? Nechť vstanou a vám přispějí na pomoc, nechť vás v bídě ochraňují.


text:
Vizte, že já jsem sám jediný, mimo mne že jiný Bůh není. Já život beru a já jej dávám, já raním a já uzdravuji, a nikdo nemůže z ruky mé vyprostit.


text:
až naostřím svůj meč jak blesky, a ruka má až chopí se soudu, odvětím se svým protivníkům, a svým nepřátelům odplatím.


text:
Opájet budu šípy své krví, meč můj bude hltati maso z krve zabitých a zajatců, z nepřátel hlav obnažených. " "


text:
Chvalte, národové, lid jeho, neb pomstí krev svých služebníků, odplatí jejich nepřátelům, a usmíří zemi svého lidu.


text:
Mojžíš tedy přišel a pronesl všecka slova této písně před poslouchajícím lidem, on a Josue, syn Nunův.


text:
pravil jim: Vložte všecka slova, která vám dnes ohlašuji, do svých myslí, byste přikazovali svým synům jich ostříhati, činiti a plniti všecky věci, které jsou psány v tomto zákoně.


text:
Neboť ne nadarmo jsou vám přikázány, ale by všichni z nich byli živi; byste činíce je zůstali dlouho v zemi, do které přes Jordán táhnete, abyste ji zabrali.


text:
Vystup na toto pohoří Abarim [to jest Přechodů], na horu Nebo, která je v Moabsku proti Jerichu, a pohled! na zemi Kanaan, kterou já dám v majetek synům Israelovým, a na (té) hoře zemři.


text:
Až tam vystoupíš, budeš připojen k lidu svému, jako umřel tvůj bratr Áron na hoře Hór a byl přiřazen k lidu svému;


text:
nebo zhřešili jste proti mně mezi syny Israelovými u „Vod odporu" v Kadesu na poušti Sin, a neostavili jste mne mezi syny Israelovými.


text:
Pravil: Hospodin přišel od Sinaje, vzešel nám ze Sciru, zasvitl z pohoří Faran, a s ním tisícové svatých; v pravici jeho byl ohnivý zákon.


text:
Miloval kmeny národa, všichni svatí jsou v jeho ruce; těm, kteří blíží se k jeho nohám, dostane se od něho poučení.


text:
Požehnání Judy je toto: Hospodine, slyš hlas Judův, a k jeho lidu jej uveď; ruce jeho ať zaň bojují, a budiž obhájcem proti nepřátelům.


text:
O Levim pravil (Mojžíš): Posvátné osudí tvé (– Hospodine –) přísluší tvému svatému mužstvu, které jsi zkoušel v Pokušení, a soudil u Vod odporu.


text:
Oni pravili otcům svým a matkám: „Neznáme vás", a svým bratřím: „Nevíme o vás"; ani k synům svým se neznali. Ti tvých řečí ostříhali, úmluvu tvou zachovali,


text:
práva tvá, ó Jakobe, zákon tvůj, Israeli! Když se hněvat budeš, klásti budou kadidlo a celopaly na tvůj oltář.


text:
Žehnej, Hospodine, jejich síle, a díla jejich rukou přijmi. Tepej páteře jejich nepřátel, ať se nezmohou, kdož jich nenávidí!


text:
O Benjaminovi řekl: Miláček Hospodinův sídliž v bezpečí, u něho takořka na lůžku celý den ať dlí a mezi jeho rameny nechť odpočívá.


text:
úrodou země a jejím bohatstvím. Požehnání toho, jenž se zjevil ve kři, sestup na hlavu Josefovu, na témě toho, jenž je knížetem mezi bratry!


text:
Krásný buď jak prvorozený tur, rohy jeho buďte jak rohy zubří; těmi trkej národy až na kraj světa. Tím buďte zástupy Efraimovy, tím buďte tisíce Manassovy!


text:
Národy svolávejte na pohoří, [tam] podávejte řádné oběti za to, že [jak mléko] proudy mořské budou ssáti a poklady skryté v písku.


text:
O Gadovi pravil: Požehnán buď ten, který široko rozsadil Gada! Jako lev odpočívá, a trhá plece i hlavu.


text:
Vyhlédl si jeden z prvních údělů, že ten měl býti vyhrazen reku. Táhni s knížaty národa, čiň podle rozkazů Hospodinových, vykonávej ortel jeho s (ostatním) Israelem!


text:
O Aserovi pravil : Požehnán (buď) Aser v synech, miláčkem buď svých bratří, namáčej v oleji svou nohu!


text:
Není Bůh jiný jako Bůh Spravedlivcův, (jenž) se bere po nebeských výšinách tobě na pomoc, před jehož velebností rozestupují se mračna.


text:
Nahoře jest jeho sídlo a dole (jeho) věčná ramena; zapuzuje před tebou nepřítele a říká: „Budiž vyhlazen!"


text:
Israel sídlí v bezpečí, potomstvo Jakobovo v ústraní, v zemi obilí a vína, (jejíž) nebesa se mračí vláhou,


text:
Blaze tobě, Israeli! Kdo se ti vyrovná, národe Hospodinem zachráněný? On je tvým ochranným štítem, a tvým vítězným mečem. Tvoji nepřátelé ti lichotí, a ty po jejich hrdlech tlapeš.


text:
Když tedy vystoupil Mojžíš z Moabských stepí na horu Nebo, na vrch Fasgy proti Jerichu, ukázal mu Hospodin všecku zemi Galaad až po Dan,


text:
A Hospodin mu řekl: To je ta země, o které jsem přisáhl Abrahamovi, Isákovi a Jakobovi řka: „Dám ji tvému potomstvu." Viděl jsi ji na své vlastní oči, avšak nevejdeš do ní.


text:
Synové Israelovi ho oplakávali na Moabských stepích třicet dní, až minuly dni pláče a nářku pro Mojžíše.


text:
Josue pak, syn Nunův, byl pln ducha moudrosti, protože Mojžíš byl vložil na něho své ruce. I poslouchali ho synové Israelovi a činili, jak byl přikázal Hospodin Mojžíšovi.


text:
hledíme-li ke všem znamením a zázrakům, které mu kázal činiti v Egyptě faraonovi, všem jeho služebníkům a veškeré jeho zemi,


text:
Poté, po smrti Mojžíše, služebníka Hospodinova, mluvil Hospodin k Josuovi, synu Nunovu, sluhovi Mojžíšovu:


text:
Mojžíš, služebník můj, je mrtev; zdvihni se, přejdi tento Jordán – ty a s tebou všecek lid – do země, kterou dám synům Israelovým.


text:
Od Pouště a Libanu až k veliké řece Eufratu, všecka země Heťanů až po Veliké moře na západě slunce bude vaším územím.


text:
Nikdo nebude moci vám odolati po všecky dny života tvého; jako jsem byl s Mojžíšem, tak budu s tebou; nenechám tě, aniž tě opustím.


text:
Buď silný a pevný, nebo ty losem rozdělíš tomuto lidu zemi, kterou že jim dám, přísahou jsem slíbil otcům jejich.


text:
Buď tedy silný a velmi pevný, pečlivě plně všecek zákon, který ti dal Mojžíš, služebník můj; neuchyluj se od něho ni napravo ni nalevo, bys moudře všecko činil.


text:
Ať se nevzdaluje kniha tohoto zákona od úst tvých, ale přemýšlej o ní ve dne i v noci, bys pečlivě činil všecko, co je v ní psáno; pak bude tvá cesta správná a moudrá.


text:
Hle, přikazuji ti, buď silný a pevný. Neboj se a nelekej se, nebo s tebou jest Hospodin, Bůh tvůj, ve všem, oč budeš usilovati. Josue vybízí Israele, by se připravil na přechod, (1,10. n.)


text:
„Připravte si pokrmy: nebo po třech dnech přejdete Jordán a vejdete do země, kterou Hospodin, Bůh váš, vám dá, byste ji zabrali."


text:
Pomněte na rozkaz, který vám dal Mojžíš, služebník Hospodinův, řka: „Hospodin, Bůh váš, dal vám odpočinek a všecku (tuto) zemi.


text:
Manželky vaše, děti a dobytek váš zůstanou v zemi, kterou vám dal Mojžíš za Jordánem; vy však, všichni statní jonáci, táhněte ve zbrani před svými bratry a bojujte za ně,


text:
dokud nedá Hospodin odpočinku bratrům vašim, jako dal vám, a dokud nezaberou také oni zemi, kterou Hospodin, Bůh váš, jim dá; pak smíte se vrátit do země, která vám přísluší, a sídliti v ní, (do země), kterou vám dal Mojžíš, služebník Hospodinův, za Jordánem na východ slunce."


text:
Jako jsme ve všem poslušni byli Mojžíše, tak poslouchati budeme tebe; kéž jen Hospodin, Bůh tvůj, je s tebou, jako byl s Mojžíšem.


text:
Kdokoli bude odpírati tvým ústům a nebude poslušen všech rozkazů, které mu dáš, ať umře; ty jen buď silný a zmužile se měj.


text:
Josue, syn Nunův, vyslal tajně ze Setimu dva muže, vyzvědače, a řekl jim: Jděte a ohledejte zemi i město Jericho. I šli a přišli do domu ženy nevěstky, jménem Rahab a uložili se u ní.


text:
Bylo pak oznámeno králi Jericha: „Hle, několik synův Israelových vešlo sem v noci, by ohledali zemi."


text:
Tu vzkázal král Jericha Rahabě: „Vyveď muže, kteří k tobě přišli a vstoupili do domu tvého, jsouť (to) vyzvědači a přišli ohledat všecku zemi."


text:
Žena však muže vzala, skryla je a pak řekla: „Přiznávám se, že přišli ke mně, ale nevěděla jsem, odkud jsou.


text:
Když měla býti za tmy brána již zavřena, vyšli také oni, nevím však, kam odešli; běžte rychle za nimi, neboť můžete je dohoniti."


text:
Ti tedy, kteří byli vysláni, hnali se za nimi cestou, která vede ku brodu Jordánu; jak vyšli, byla brána hned zavřena.


text:
„Vím, že dal vám Hospodin (tuto) zemi; nebo zachvátil nás strach z vás a všecko domácí obyvatelstvo zmalomyslnělo.


text:
Slyšeli jsme, že vysušil Hospodin vody Rudého moře, když jste do něho vstoupili vycházejíce z Egypta; a (slyšeli jsme), co jste učinili dvěma králům amorrhejským, kteří byli za Jordánem, Sehonovi a Ogovi, které jste zabili.


text:
To slyšíce, polekali jsme se, srdce naše ochablo, a když jste přišli, nezůstal v nás duch; nebo Hospodin, Bůh váš, ten je Bůh nahoře na nebi a dole na zemi,


text:
Nyní tedy při sahejte mi při Hospodinu, že jako já jsem milosrdenství prokázala vám, tak i vy prokážete je domu otce mého. Dejte mi spolehlivé znamení,


text:
Oni jí odpověděli: „Život náš budiž místo vás utracen; – jen jestli nás nezradíš – až nám dá Hospodin (tuto) zemi, naložíme s tebou milosrdně a věrně." – 


text:
a pravila jim: „Do hor jděte, by snad nepotkali se s vámi, až se budou vraceti; tam se skrývejte tři dny, dokud se nevrátí; pak vám bude lze jíti svou cestou."


text:
neuvážeš-li, až vejdeme do země, tento červený provazec na znamení v okně, kterým jsi nás spustila, a neshromáždíš-li svého otce, matky, bratří a všeho příbuzenstva do domu svého.


text:
Kdo ze dveří domu tvého vyjde, toho krev bude na jeho hlavě a my budeme bez viny. Ale krev všech, kdož budou s tebou v domě, padne na hlavu naši, dotkne-li se jich kdo.


text:
Budeš-li nás však chtíti zradit a tuto věc vyjevit, budeme prosti přísahy, kterou jsi nás zavázala."


text:
Ona odpověděla: „Jak jste pravili, tak budiž!" A. když je propustila, zavěsila v okně červený provazec.


text:
Šli tedy, přišli do hor a zůstali tam tři dny, až se vrátili jejich pronásledovatelé, – Ti totiž hledali je po všech cestách, avšak nenalezli jich. – 


text:
Když tedy tito vešli do města, vyzvědači dali se na zpáteční cestu, sestoupili s hor, přešli Jordán, přišli k Josuovi, synu Nunovu, vypravovali mu vše, co se jim bylo přihodilo,


text:
a řekli: (Ano) Hospodin dal všecku tuto zemi do rukou našich a všichni její obyvatelé jsou strachem poraženi.


text:
Josue tedy v noci vstal a hnul táborem. Vyšedše ze Setim přišli k Jordánu, on a všichni synové Israelovi, a zůstali tam.


text:
a provolávali: Až uvidíte archu úmluvy Hospodina, Boha svého, a kněze z rodu levitského, kteří ji ponesou, zdvihněte se také vy a jděte za nimi – 


text:
budiž však mezi vámi a archou mezera, dvou tisíc loket – byste [ji mohli z dálky viděli a] věděli, kterou cestou je vám jíti, nebo jste dosud po ní nešli. Chraňte se však přiblížiti se k arše!


text:
I pravil kněžím: Vezměte archu úmluvy a jděte před lidem. Plníce, co bylo rozkázáno, vzali (ji) a šli před nimi.


text:
řekl Hospodin Josuovi: Dnes počnu tě vyvyšovati přede vším Israelem, aby věděli, že, jako jsem byl s Mojžíšem, jsem i s tebou.


text:
A opět pravil: Po tom poznáte, že Hospodin, Bůh živý jest mezi vámi, a že rozpráší před vámi Kanaanského, Hetského, Hevejského, Ferezejského, Gergesejského, Jebusejského a Amorrhejského.


text:
Až kněží, kteří ponesou archu Hospodina, Boha veškeré země, vloží chodidla nohou svých do vod Jordánu, vody, které jsou dole, sběhnou a zmizejí, které pak přicházejí shora, zastaví se v jednu spoustu.


text:
Také lid vyšel ze svých stanů, by přešel Jordán. Kněží, kteří nesli archu úmluvy, šli tedy před ním.


text:
Když pak vešli do Jordánu, a když nohy jejich na kraji vody se omočily – Jordán břehy svého koryta v době žní byl zatopil – 


text:
zastavily se vody sestupující na místě jednom, naduly se takořka v horu, a bylo je viděti v dálce od města, které sluje Adom, až k místu Sartan; (vody) pak, které byly níže, stekly do moře Pouště, – nyní sluje Mrtvé, – až úplně zmizely.


text:
Lid tedy přecházel proti Jerichu. Kněží, kteří nesli Hospodinovu archu úmluvy, stáli opásáni jsouce na suché půdě v Jordánu a všecek lid přecházel suchým řečištěm.


text:
a přikaž jim, by vzali z řečiště Jordánu, kde stály nohy kněží, dvanáct hodně tvrdých kamenů, a ty položte na tábořiště, kde rozbijete této noci stany.


text:
a řekl jim: Jděte před archou Hospodina, Boha svého, do Jordánu a vyneste tam odtud každý po jednom kameni na ramenou, podle počtu synův Israelových,


text:
aby byly (památným) znamením mezi vámi; když budou v budoucnosti synové vaši tázati se vás: „Co znamenají tyto kameny?",


text:
odpovíte jim: „Zmizely vody Jordánu před Hospodinovou archou úmluvy, když šla přes něj; proto položeny jsou kameny tyto na památku synům Israelovým na věčné časy."


text:
Synové Israelovi učinili, jak jim Josue přikázal, a vynesli z řečiště Jordánu dvanáct kamenů, jak mu byl Hospodin přikázal, podle počtu synův Israelových, až na místo, kde rozbili stany, a tam je položili.


text:
Také jiných dvanáct kamenů položil Josue v řečišti jordánském, kde stáli kněží nesoucí archu úmluvy, a jsou tam podnes.


text:
Kněží tedy, kteří nesli archu, stáli v Jordánu, dokud nebylo vyplněno všecko, co byl přikázal Hospodin Josuovi, aby oznámil lidu, a (co) mu byl řekl Mojžíš. Lid rychle přešel.


text:
Také Rubenovci, Gadovci a polovice kmene Manassova šla ve zbrani před syny Israelovými, jak jim byl přikázal Mojžíš:


text:
Toho dne zvelebil Hospodin Josue přede vším Israelem, že se ho báli, jako se báli Mojžíše, dokud byl živ.


text:
Když vystoupili, nesouce Hospodinovu archu úmluvy, a počali jíti po suché zemi. vrátily se vody do svého řečiště a tekly jako prve tekávaly.


text:
Lid vystoupil z Jordánu desátého dne měsíce prvého. A rozbili stany v Galgale na východ města Jericha.


text:
a řekl synům Israelovým: Když v budoucnosti tázali se budou synové vaši otců svých: „Co znamenají kameny tyto?"


text:
by poznali všichni národové země velmocnou ruku Hospodinovu, byste se báli i vy Hospodina, Boha svého, každý čas.


text:
Když uslyšeli všichni králové amorrhejští, kteří sídlili za Jordánem na západě, a všichni králové kanaanští, kteří drželi místa blízká Velikému moři, že vysušil Hospodin proudy Jordánu před syny Israelovými, až přešli, zdrceno bylo jejich srdce a nezůstala v nich mysl; tak se strachovali před příchodem synův Israelových.


text:
Příčina druhé obřízky je tato: Všecek lid mužského pohlaví, který vyšel z Egypta, všichni muži-bojovníci zemřeli na poušti, na dlouhých oklikách cesty;


text:
po čtyřicet let pochodu široširou pouští, obřezáván nebyl, dokud nevyhynuli, kteří nebyli poslušní hlasu Hospodinova a kterým byl se prve zapřísáhl, že jim neukáže země mlékem a medem oplývající.


text:
Synové těch nastoupili na místo otcův a byli Josuem obřezáni, ježto zůstávali s předkožkou, jak se rodili, a nikdo jich cestou prve neobřezával.


text:
A Hospodin řekl Josuovi: Dnes jsem odňal od vás egyptskou pohanu. I nazváno je jméno místa toho Galgala podnes.


text:
Synové Israelovi, zůstavše v Galgale, slavili velikonoce čtrnácté ho dne měsíce, pod večer, na polích jerišských,


text:
Když jedli z plodin země, přestala manna a synové Israelovi nepožívali již toho pokrmu, nýbrž jídali z plodin země Kanaan toho roku.


text:
Když byl Josue na polích města Jericha, pozdvihl oči a viděl muže, an stojí proti němu drže tasený meč; i šel k němu a řekl: Jsi náš, či nepřátel?


text:
„Zuj" – pravil – „obuv s nohou svých, neboť místo, na kterém stojíš, je svaté." Josue učinil, jak mu bylo rozkázáno.


text:
Jericho bylo pevně zavřeno ze strachu před syny Israelovými, a nikdo se neodvážili vyjíti ani vjíti.


text:
Sedmého pak dne ať vezmou kněží sedm rohů, jichž užívají v milostivém létě, a jdou před archou úmluvy; obejděte sedmkrát město a kněží ať troubí na rohy.


text:
Když pak zazní zvuk rohu táhlejší, [avšak poněkud trhaný], když zazvučí vám v uších, ať vzkřikne všecek lid velikým křikem; zdi města do základů se sesují a každý (do něho) vnikne na místě, proti němuž bude státi.


text:
Svolal tedy Josue, syn Nunův, kněze a pravil jim: Vezměte archu úmluvy, a sedm jiných kněží ať vezme sedm rohů milostivého léta a nechať jdou před archou Hospodinovou.


text:
Josue přikázal prve lidu též toto: Nekřičte, ať není slyšeti hlasu vašeho, a žádná řeč ať nevychází z úst vašich, dokud nepřijde den, kdy vám řeknu: „Volejte a křičte!"


text:
a sedm z nich (neslo) sedm rohů, kterých užívají v milostivém létě, a šli před archou Hospodinovou cestou troubíce. Ozbrojený lid šel před nimi, ostatní pak lid za archou za zvuků rohů.


text:
Když při sedmém zátoči troubili kněží na rohy, pravil Josue všemu Israelovi: Křičte, dalť vám Hospodin město.


text:
Budiž však toto město v klatbě: všecko, co v něm je, buď Hospodinovo; jedině nevěstka Rahab ať zůstane živa se všemi, kteří jsou s ní v domě, nebo skryla posly, které jsme poslali.


text:
Vy tedy střezte se dotknouti, něčeho z toho, co je zakázáno, a přestoupiti zákon, by se všecek tábor Israelův neocitl ve hříchu a v neštěstí;


text:
cokoli pak bude zlata, stříbra a nářadí měděného i železného, Hospodinu budiž zasvěceno a uloženo mezi jeho poklady.


text:
Když tedy všecek lid křičel, rohy zvučely, když v uších zástupů hlas a zvuk zazněl, zdi se hned sesuly a každý vnikl (do města) místem, které bylo proti němu. Tak se zmocnili města.


text:
I pobili všecko, co v něm bylo, od muže až do ženy, od dítěte až do starce. Také hovězí dobytek, ovce i osly pobili ostřím meče.


text:
Dvěma mužům však, kteří byli posláni na výzvědy, Josue řekl: Vejděte do domu ženy nevěstky a vyveďte ji se všemi jejími příslušníky, jak jste jí přísahou pevně slíbili.


text:
(Ti) mladí mužové tedy šli, vyvedli Rahab i její rodiče, bratry s domácím vším zařízením, jakož i příbuzenstvo její a usadili je za táborem.


text:
Město však a všecko, co v něm bylo, spálili kromě zlata, stříbra a měděného i železného nářadí, což zasvětili pokladu Hospodinovu.


text:
Jen Rahabě, nevěstce, domu otce jejího a všem jejím příslušníkům daroval Josue život; a sídlí mezi Israelity podnes, za to, že skryla posly které byl poslal, by prozkoumali Jericho. Toho času vyslovil Josue kletbu řka:


text:
Zlořečený každý před Hospodinem, kdo by obnovil a vystavěl město Jericho. Za svého prvorozence ať základy jeho klade a za nejmladší své dítě ať staví jeho brány!


text:
Synové Israelovi však přestoupili příkaz přisvojivše si (něco) z toho, co bylo v klatbě. Achan totiž, syn Charmi, syna Zabdi, syna Zare, z kmene Judova, vzal něco z proklatých věcí. I rozhněval se Hospodin na syny Israelovy.


text:
Josue vyslal několik mužů z Jericha proti Haji, které je vedle Bolavenu, na východ města Betelu, a řekl jim: Vystupte a vyšetřte krajinu. Plníce rozkaz ohledali Haj


text:
a vrátivše se řekli mu: Ať nevystupuje všecek národ, ale dva nebo tři tisíce mužův ať táhnou a zničí město; nač týrati zbytečně všecek národ proti hrstce nepřátel?


text:
Poraženi byli od mužstva města Haje. Padlo z nich třicet šest lidí. Nepřítel je pronásledoval od brány až do Sabarim. Padali utíkajíce se svahu. I zaleklo se srdce národa a takořka zvodnatělo.


text:
Josue roztrhl svůj šat a ležel tváří na zemi před archou Hospodinovou až do večera, on i všichni starší Israelovi; a sypali si prach na hlavu.


text:
Josue pravil: Ach, Hospodine, Bože, proč jsi ráčil převésti lid tento přes řeku Jordán, abys nás vydal do rukou Amorrhejských a vyhladil? Kéž bychom byli, jak jsme začali, usadili se za Jordánem!


text:
Uslyší-li to Kanaanští a všichni obyvatelé země, spojíce se obklíčí nás a vyhladí naše jméno se země. A co učiníš velikému jménu svému?


text:
Israel se prohřešil, přestoupil mou úmluvu, vzali z klatých věcí, dopustili se krádeže a podvodu, ukryli to mezi svými věcmi.


text:
Neodolá Israel nepřátelům svým, ale prchati bude před nimi, ježto poskvrněn je klatbou. Nebudu již s vámi, dokud nepotřete toho, jenž vinen je tímto zločinem.


text:
Vstaň, posvěť lid a rci jim: Posvěťte se na zítřek, nebo toto praví Hospodin, Bůh Israelův: Věc kletá je ve tvém lůně, Israeli; neodoláš nepřátelům svým, dokud nebude z tebe vyhlazen ten, jenž poskvrněn je tímto zločinem.


text:
Ráno předstoupíte všichni po svých kmenech; na který kmen padne los, předstoupí po svých čeledích, čeleď po rodech a rod po mužích.


text:
Ať je pak kdokoli, kdo bude v tomto zločinu přistižen, budiž spálen se vším svým majetkem, neboť přestoupil úmluvu Hospodinovu a dopustil se nešlechetného činu v Israeli.


text:
Když byl předváděn po čeledích, přistižena byla čeleď Zare. Když ji přiváděl též po rodech, přistihl (rod) Zabdi.


text:
Rozděliv jeho rod na jednotlivé muže, přistihl Achana, syna Charmi, syna Zabdi, syna Zare ze kmene Judova.


text:
I řekl Josue Achanovi: Synu můj, vzdej čest Hospodinu, Bohu Israelovu, přiznej se, oznam mi, co jsi učinil, a netaj toho.


text:
Achan Josuovi odpověděl: Pravda, zhřešil jsem proti Hospodinovi, Bohu Israelovu. Tak a tak jsem učinil.


text:
Viděl jsem totiž mezi kořistí červený plášť, velmi krásný, dvě stě lotů stříbra a prut zlata vážící padesát lotů; i zachtělo se mi toho, vzal a skryl jsem to v zemi, ve svém stanu; stříbro jsem přikryl vykopanou prstí.


text:
Poslal tedy Josue služebníky; ti přiběhli do jeho stanu a nalezli všecky věci ukryté na tom místě i se stříbrem.


text:
Tu vzal Josue Achana, syna Zareova, stříbro, plášť a zlatý prut, jakož i syny a dcery jeho, hovězí dobytek, osly, ovce, ano i stan a všecko nářadí, a zavedl je – spolu se vším lsraelem – do údolí Achor.


text:
Tam řekl Josue: Že jsi nás zarmoutil, zarmutiž dnes Hospodin také tebe. I ukamenoval ho všecek Israel a vše, co bylo jeho, bylo ohněm zničeno.


text:
Nanesli pak na něho velikou hromadu kamení, která je tam podnes. Tu se hněv Hospodinův od nich odvrátil. Nazváno pak bylo místo ono „údolí Achor" až podnes.


text:
I pravil Hospodin Josuovi: Neboj se a nestrachuj! Vezmi s sebou všecko množství bojovníků, zdvihni se a táhni vzhůru proti městu Haj. Hle, dávám ti do rukou krále jeho, lid, město i zemi.


text:
Učiň pak městu Haj a králi jeho, jako jsi učinil Jerichu a jeho králi; kořist však, i všecek dobytek smíte si rozebrati. Polož v týl města zálohy.


text:
Josue tedy se zdvihl a všecek sbor bojovníků s ním, aby táhli nahoru proti Haji. V noci odeslal třicet tisíc vybraných zdatných mužů


text:
a rozkázal jim: „Položte se zálohou za městem, nevzdalujte se příliš daleko a buďte všichni pohotově.


text:
Já pak a ostatní lid, který je se mnou, potáhneme z protější strany proti městu. Až proti nám vypadnou, dáme se na útěk, jako jsme učinili prve, a budeme prchati,


text:
Mezi tím pak, co my budeme prchati, a oni nás budou pronásledovati, povstanete ze zálohy a zpustošíte město; neboť dá je Hospodin, Bůh váš, do rukou vašich.


text:
Když je propustil, odebrali se na místo zálohy a položili se mezi Betelem a Hajem na západní straně města Haje. Josue zůstal té noci mezi lidem.


text:
Z jitra vstav, přehlédl spolubojovníky a táhl vzhůru se staršími v čele vojska, jsa provázen zástupem branného lidu.


text:
Táhli tedy, vystoupili naproti městu a zastavili se na severní straně města; mezi ním a mezi nimi bylo údolí.


text:
Dříve (již) vybral pět tisíc mužův a položil je zálohou mezi Betelem a Hajem na západní straně tohoto města;


text:
všecko ostatní vojsko však sešikovalo se na severu tak, že konec onoho množství sahal až k západu města. Josue té noci vytáhl a zastavil se v údolí.


text:
Když to král Haje zpozoroval, vytáhl rychle ráno s veškerým vojskem města a sešikoval se čelem k poušti, nevěda, že v zádech skrývá se záloha.


text:
Tu Josue a všecek Israel dali se na ústup z (onoho) místa, jako by se báli, a utíkali po cestě k poušti.


text:
Oni pak davše se do křiku a tím sebe navzájem povzbuzujíce, hnali se za nimi. Když pak se vzdálili od města


text:
a ve městě Haji a Betelu nezůstal ani jeden, kdo by se nebyl hnal za Israelem – když byli vytrhli, nechali města otevřena – 


text:
Když tedy zdvihl štít proti městu, zálohy, které byly ukryty, hned povstaly, táhly k městu, zmocnily se ho a zapálily je.


text:
Městské mužstvo, které Josue pronásledovalo, se ohlédlo, a vidouc dým z města až k nebi vystupovati, nemohlo již utéci ani sem ani tam, zejména proto, že ti, kdož na oko utíkali k poušti, prudce napadli pronásledovatele.


text:
Josue totiž a všecek Israel vida, že město je vzato, že z města vystupuje dým, obrátil se a bil do mužstva Haje.


text:
Rovněž i ti, kteří byli vzali a zapálili město, vytáhli z města svým vstříc a začali bíti nepřátele, kteří byli uprostřed. Byli tedy nepřátelé s obou stran biti, že se nezachránil nikdo z tak velikého množství.


text:
Když tedy byli zabiti všichni, kdo pronásledovali Israele prchajícího k poušti, když na témž místě mečem padli: synové Israelovi vrátili se a vybili město.


text:
Josue nespustil ruky, kterou byl do výše zvedl drže štít, dokud nebyli pobiti všichni obyvatelé města Haje.


text:
Také jeho krále pověsil na šibenici až do večera, do západu slunce. Na rozkaz Josuův sňali mrtvolu s jeho kříže, pohodili ji u samého vchodu do města, a nanesli na ni velikou hromadu kamení, která trvá podnes.


text:
jak byl přikázal Mojžíš, služebník Hospodinův, synům Israelovým a jak psáno je v Mojžíšově knize zákona; oltář totiž z kamenů nehlazených, jichžto železo se nedotklo. Na něm obětoval Hospodinu celopaly a podal pokojné oběti.


text:
Všecek pak lid, starší, vůdcové i soudcové, cizinci i lidé domácí, stáli po obou stranách archy před kněžími, kteří nesli Hospodinovu archu úmluvy; polovice jich vedle hory Garizim a polovice vedle hory Hebal, jak byl přikázal Mojžíš, služebník Hospodinův. (Josue) dal nejdříve požehnání lidu Israelovu.


text:
Nic z toho, co rozkázal Mojžíš, nenechal bez povšimnutí, ale vše opakoval přede vším množstvím Israelovým, před ženami, dětmi i cizinci, kteří mezi nimi přebývali.


text:
Když to uslyšeli všichni králové za Jordánem, kteří sídlili na horách i v nížinách, v přímoří, na pobřeží Velikého moře, i ti, kteří sídlili u Libanonu, Hetští, Amorrhejští, Kanaanští, Ferezejští, Hevejští a Jebusejští – 


text:
vymyslili lest: nabrali si potravin, naložili na osly, staré pytle, rozpraskané a sešívané vinné měchy,


text:
(vzali si) velmi staré střevíce, které byly na důkaz stáří záplatami sešívané, a oblékli se ve staré šaty; také chleby, které vzali na cestu, byly tvrdé a na kusy rozdrobené.


text:
Tak přišli k Josuovi, který tehdy dlel v táboře v Galgale, a pravili jemu a všemu Israelovi: Ze země daleké přicházíme, přejíce si učiniti s vámi mír. Muži israeiští jim odpověděli:


text:
(Jen) nesídlíte-li v zemi, která jsouc naším údělem patří nám, že bychom nemohli vejíti s vámi ve smlouvu!


text:
Oni však řekli Josuovi: „Jsme tvými služebníky." Když se jich Josue otázal: „Kdo jste vy? a odkud přicházíte?"


text:
odpověděli: „Ze země velmi daleké přicházejí služebníci tvoji ve jménu Hospodina, Boha tvého. Slyšeliť jsme pověst o jeho moci, o všem, co učinil v Egyptě


text:
a dvěma králům amorrhejským, kteří byli za Jordánem, Sehonovi, králi hesebonskému, a Ogovi, králi basanskému, který byl v Astarotě.


text:
I řekli nám starší a všichni obyvatelé země naší: Naberte si potravin na velmi dalekou cestu, jděte jim vstříc a rcete: „Jsme vašimi služebníky, učiňte smlouvu s námi."


text:
Hle, chleby, když jsme vyšli z domova, bychom šli k vám, vzali jsme teplé; nyní vyschly, a že jsou příliš staré, jsou rozdrobeny.


text:
Vinné měchy jsme naplnily nové – nyní jsou rozpukané a děravé. Roucha, ve která jsme oblečeni, a střevíce, které máme na nohou, následkem veliké délky daleké cesty jsou sešlé a skorem zničené."


text:
I učinil s nimi Josue mír a všed ve smlouvu slíbil, že nebudou usmrceni; také knížata lidu jim přisahala.


text:
I vytáhli synové Israelovi a [třetího dne] přišli do jejich měst, jejichžto jména jsou: Gabaon, Kafira, Berot a Kariatiarim.


text:
Nepobili však jich, protože přisahala jim knížata lidu ve jménu Hospodina, Boha Israelova. Když pak reptal všecek lid proti knížatům,


text:
odpověděli jim: „Přisahali jsme jim ve jménu Hospodina, Boha Israelova, a proto nesmíme se jich dotknouti.


text:
Ale toto jim učiníme: Ať zůstanou sice na živu, by nebyl popuzen proti nám hněv Hospodinův, kdybychom jim přísahy nedodrželi;


text:
I povolal Josue Gabaonské a řekl jim: Proč jste nás chtěli lstí oklamati, že jste řekli: „Velmi daleko od vás sídlíme", když přece jste mezi námi?


text:
Oni odpověděli: Zvěstováno bylo nám, služebníkům tvým, že slíbil Hospodin, Bůh tvůj, Mojžíšovi, služebníku svému, že vám dá všecku (tuto) zemi a že zahladí všecky obyvatele její. Báli jsme se tedy velmi a postarali jsme se o své životy; strachem z vás byvše dohnáni, pojali jsme ten záměr.


text:
A ustanovil toho dne, by byli ve službě všeho lidu a Hospodinova oltáře, sekajíce dříví a nosíce vodu až podnes, na místě, které si Hospodin vyvolí.


text:
Když to uslyšel Adonisedek, král jerusalemský, že totiž Josue vzal Haj, že jej vyvrátil – neboť jako byl učinil Jerichu a jeho králi, tak učinil Haji a jeho králi, – že přeběhli Gabaonští k Israeli a jsou s nimi spolčeni,


text:
velmi se bál. Byloť Gabaon město veliké, (jako) jedno z měst královských, větší než město Haj, a všichni jeho bojovníci byli velmi statní.


text:
Vzkázal tedy Adonisedek, král jerusalemský, Ohamovi, králi hebronskému, Faramovi, králi jerimotskému, Jafiovi, králi lachiskému a Dabirovi, králi eglonskému:


text:
„Přitáhněte ke mně nahoru a přispějte (mi) na pomoc, bychom dobyli Gabaonu, ježto přeběhl k Josuovi a k synům Israelovým."


text:
Shromáždilo se tedy pět králův amorrhejských, král jerusalemský, král hebronský, král jerimotský, král lachiský a král eglonský, táhli společně se svými vojsky nahoru, položili se táborem kolem Gabaonu a začali ho dobývati.


text:
Tu vzkázali obyvatelé obleženého města Gabaona Josuovi, který tehdy dlel v táboře u Galgaly: „Nevzdaluj svých rukou od pomoci svým služebníkům; přitáhni rychle nahoru a vysvoboď nás; přispěj nám na pomoc, neboť spolčili se proti nám všichni králové Amorrhejských, kteří sídlí na horách."


text:
A Hospodin řekl Josuovi: „Neboj se jich, neboť dal jsem je ve tvé ruce; nikdo z nich nebude ti moci. odolati."


text:
I uvedl je Hospodin před Israelem do zmatku – takže je potřel velikou porážkou v Gabaonsku, pronásledoval po cestě stoupající k Bethoronu a bil je až do Azeky a Makedy.


text:
Když tak před syny Israelovými utíkali a byli tam, kde se sestupuje k Bethoronu, Hospodin poslal na ně veliké kameny s nebe až po Azeku; i zemřelo jich mnohem více kamením krupobití, než jich pobili mečem synové Israelovi.


text:
Tehdy, toho dne, kdy vydal (Hospodin) Amorrhejské (na smrt) před syny Israelovými, mluvil Josue k Hospodinovi a pravil před nimi: „Slunce nad Gabaonem se nehýbej ani (ty) měsíci nad údolím Ajalon!"


text:
Tu zastavilo se slunce i měsíc, až vykonal lid odvetu na nepřátelích. Zda to není psáno v „Knize spravedlivců"? Zůstalo tedy státi slunce prostřed nebes a nespělo k západu po dobu jednoho dne.


text:
Nebyl prve ani potom takový [dlouhý] den, by poslechl Hospodin hlasu člověkova; bojoval totiž za Israele.


text:
přikázal svým spolubojovníkům: Přivalte veliké kameny k ústí jeskyně a osaďte ji muži ostražitými, kteří nechať uzavřených ostříhají;


text:
vy pak nestůjte, ale pronásledujte nepřátele, všechny zadní z prchajících bijte a nedopusťte jim, aby vešli do hradeb svých měst, neboť Hospodin Bůh dal je v ruce vaše.


text:
Když tedy poraženi byli nepřátelé velikou porážkou, když byli takořka vyhlazeni a zničeni, a když ti, kterým se podařilo před Israelem prchnouti, uchýlili se do měst hrazených:


text:
vrátilo se všecko vojsko k Josuovi do Makedy, do tábora, ve zdraví [a v plném počtu]; a nikdo se neodvažoval proti synům Israelovým (ani) ceknouti.


text:
Josue pak vydal rozkaz: Otevřte vchod do jeskyně a vyveďte ke mně pět králů, kteří se v ní skrývají.


text:
Služebníci učinili, jak jim bylo rozkázáno, a vyvedli k němu pět králů z jeskyně, krále jerusalemského, krále hebronského, krále jerimotského, krále lachiského a krále eglonského.


text:
Když byli k němu vyvedeni, svolal všecko mužstvo israelské a pravil knížatům vojska, která s ním byla: Jděte a vkládejte nohy na hrdla těchto králů! Když šli a na hrdla podrobených nohama šlapali,


text:
opět jim pravil: Nebojte se a nestrachujte se, vzmužte se a buďte silni; neboť tak učiní Hospodin všem nepřátelům vašim, proti kterým bojujete.


text:
Když slunce zapadlo, rozkázal svým spolubojovníkům, by je složili se šibenic. I složili je, naházeli je do jeskyně, ve které se byli skrývali, a nakladli na ústí její obrovských kamenů, které (tam) jsou podnes.


text:
Téhož dne dobyl Josue Makedy, vybil ji ostřím meče a usmrtil jejího krále se vším obyvatelstvem; ani nepatrných zbytků v ní nenechal. Učinil králi makedskému, jako byl učinil králi jerišskému.


text:
Hospodin ji dal i s králem do rukou Israelových, i vybili ostřím meče město a všecko jeho obyvatelstvo; nenechali v něm žádných zbyt-kův. Učinili králi Lebny, jako byli učinili králi Jericha.


text:
Hospodin dal Lachis do rukou Israelových, druhého dne ho dobyl a vybil ostřím meče každou živou bytost, která v něm byla, jako byl učinil Lebně.


text:
Toho času táhl Horam, král Gazeru, na pomoc Lachisi; avšak Josue ho porazil na hlavu se vším lidem jeho.


text:
a dobyl ho téhož dne; a vyhubil ostřím meče všecky živé bytosti, které v něm byly, právě tak, jako byl učinil Lachisi.


text:
dobyl ho a vyhubil ostřím meče; také krále jeho i všecka městečka krajiny té a všecky živé bytosti, které se v něm zdržovaly; žádných zbytků v něm nenechal. Jako byl učinil Eglonu, tak učinil i Hebronu, zničiv mečem vše, co v něm nalezl.


text:
dobyl ho a zpustošil, také jeho krále a všecka okolní městečka vyhubil ostřím meče; zbytků žádných v něm nenechal. Jako byl učinil Hebronu, Lebně a jejich králům, tak učinil Dabiru a králi jeho.


text:
Tak vyhubil Josue všecku zemi: hornatinu, jih, roviny a Asedot s jejich králi; zbytků žádných v nich nenechal, ale vše, co mohlo dýchati, pobil, jak mu byl přikázal Hospodin, Bůh Israelův.


text:
všecky krále i krajiny jejich zdobýval. jedním útokem a vyhubil; neboť Hospodin, Bůh Israelův, bojoval za něho.


text:
Když to uslyšel Jabin, král asorský, poslal k Jobabovi, králi madonskému, ke králi semeronskému a ke králi achšafskému;


text:
také k (ostatním) králům severu, kteří sídlili v horách i na rovině jižně od Kenerotu, jakož i v nížinách a v území Doru u moře;


text:
(poslal) také ke Kanaanským na východě i na západě, k Amorrhejským, Hetským, Ferezejským, Jebusejským na horách, jakož i k Hevejským, kteří sídlili na úpatí Hermonu v zemi Masfa.


text:
I vytáhli všichni se svými zástupy, lid velmi četný, jako písek, který je na břehu mořském; také koní a vozů veliké množství.


text:
Tu řekl Hospodin Josuovi: Neboj se jich; neboť zítra, právě v tuto hodinu, vydám je všecky na smrt před Israelem; koním jejich podřežeš šlachy a vozy spálíš ohněm.


text:
dal je Hospodin v ruce Israelovy. Porazili je a pronásledovali až k Velikému Sidonu, až k Maserefotským vodám a k rovině Masfě, která jest odtud na východ. Pobil je všecky, takže nenechal z nich žádných zbytkův;


text:
Hned se obrátiv, dobyl Asoru a krále jeho zabil mečem. – Asor totiž ve starých dobách mezi všemi těmi říšemi vévodil. – 


text:
Všecky živé bytosti, které tam dlely, pobil; nenechal v něm žádných zbytkův, ale všecky do jednoho zničil, město samo pak spálil.


text:
Také všecka města okolní i krále jejich zjímal, pobil a zahladil, jak byl přikázal jemu Mojžíš, služebník Hospodinův.


text:
Mimo města, která byla na pahorcích a na návrších, spálil Israel všecka; jedině Asor, pevně hrazený, zničil ohněm.


text:
Jak byl přikázal Hospodin Mojžíšovi, služebníku svému, tak přikázal Mojžíš Josuovi, a ten všecko vyplnil; ze všech příkazů, které byl dal Hospodin Mojžíšovi, neopominul ani jediného slova.


text:
Tak dobyl Josue veškeré země, hornaté, jižní, krajiny Gosen, nížiny, kraje západního, pohoří Israelova i rovin jeho,


text:
jakož i boku hory, která se zdvíhá k Seiru, (odtud) až k Baalgadu v nížině Libanské pod horou Hermon; všecky krále jejich zjímal, pobil a povraždil.


text:
Nebylo města, které by se (dobrovolně) poddalo synům Israelovým, kromě Hevejských, kteří sídlili v Gabaoně; všech dobyli bojem.


text:
Bylo totiž Hospodinem usouzeno, že se zatvrdila srdce jejich a bojovali proti Israelovi, že padli nezasluhujíce žádné milosti a byli pobiti, jak byl přikázal Hospodin Mojžíšovi.


text:
Toho času přišel Josue a vyhladil Enaky s hor, z Hebronu, z Dabiru, z Anabu, jakož i s celého pohoří Judova a Israelova, a zničil města jejich.


text:
Nenechal nikoho z kmene Enaků v zemi synův Israelových kromě měst Gazy, Getu a Azotu, v nichž jedině zůstali.


text:
Zmocnil se tedy Josue veškeré země, jak slíbil Hospodin Mojžíšovi, a dal ji v majetek synům Israelovým podle jejich oddílů, kmenů. Pak odpočívala země od bojů.


text:
Tito jsou králové, které pobili synové Israelovi a jejichžto zemi za Jordánem na východě slunce opanovali, od potoka Antonu až k hoře Hermonu s veškerou krajinou východní hledící k poušti:


text:
Sehon, král Amorrhejských, který sídlil v Hesebonu a panoval od Aroeru, který leží na břehu potoka Arnonu, od prostředka jeho údolí, nad polovicí Galaadu až po potok Jabok, který činí hranici synův Ammonových,


text:
a nad pustinou až k moři Kenerotskému na východě, až k moři Pouště, to jest moři Slanému, na východě, až k cestě betsimotské, a jižně až po krajinu, která leží pod Asedotem Fasgy.


text:
Og [se svým územím], král Basami, ze zbytků Rafaim, který sídlil v Astarotě a v Edraji, a panoval nad pohořím Hermonským, nad Salechou, nad celým Basanem až po hranice


text:
Mojžíš, služebník Hospodinův, a synové Israelovi je pobili a Mojžíš dal zemi jejich v majetek Rubenovcům, Gadovcům a polovici kmene Manassova.


text:
Toto jsou králové (té) země, které pobil Josue a synové Israelovi za Jordánem na západní straně od Baalgadu v rovině Libanské až k hoře, jejíž bok se zdvíhá k Seiru: Josue dal ji v majetek kmenům Israelovým, každému jeho díl


text:
na horách, v rovinách, v nížinách, na svazích, na poušti i na jihu, kde sídlili Hetští, Amorrhejští, Kanaanští, Ferezejští, Hevejští a Jebusejští. – 


text:
Král Doru v údolí dorském jeden. Král národů Galgalských jeden. Král Tersy jeden. Všech králů třicet a jeden.


text:
Když Josue pokročil věkem, když zestárl, řekl mu Hospodin: Zestaral ses, pokročils věkem, zbývá velmi mnoho země a není dosud losem rozdělena. – 


text:
(území) od Kalné řeky zavlažující Egypt až po hranice Akkaronu na severu, země to, (která patří ke) Kanaanu a rozdělena je mezi pět králů filištinských: mezi Gazské, Azotské, Askalonské, Getské a Akkaronské;


text:
na jihu jsou (ještě) Hevejští; (zbývá) všecka země Kanaan (od) Maary Sidonských až po Afek a hranice Amorrhejských,


text:
jakož i jejich končiny; (zbývá) krajina Libanská na východě, od Baalgadu na úpatí pohoří Hermonského až tam, kde se přichází do Ematu;


text:
(zbývají) všichni, kdo sídlí na horách od Libami až k Vodám maserefotským, všichni to Sidonští. Já jsem ten, který je vyhladí před syny Israelovými. – Budiž (to) dědičným údělem Israelovým, jak jsem ti přikázal!


text:
S tím opanoval Ruben a Gad zemi, kterou jim dal Mojžíš, služebník Hospodinův, za řekou Jordánem na východní straně


text:
od Aroeru, který leží na břehu potoka Arnonu – uprostřed údolí – všecku rovinu Madabskou až k Dibonu,


text:
všecka města Sehona, krále amorrhejského, který kraloval v Hesebonu, až ke hranici synův Ammonových,


text:
veškeré království basanského krále Oga, který panoval v Astarotě a v Edraji. – Byl ze zbytků Ra-faim, které Mojžíš pobil a vyhubil. – 


text:
Kmeni Levi nedal údělu; ale oběti a žertvy Hospodina, Boha Israelova, to jest dědictví jeho, jak mu pravil.


text:
Území jejich zabíralo od Aroeru – ten leží na břehu potoka Arnonu, uprostřed údolí jmenovaného potoka – všecku rovinu rozprostírající se k Medabě,


text:
vše to města na rovině, vše to (území) království amorrhejského krále Sehona, který panoval v Hesebonu, jehož Mojžíš zabil (i) s knížaty madianskými, s Heveem, Rekemem, Surem, Hurem a Rebem, vůdci to Sehonovými, kteří obývali (tu) zemi.


text:
území Jaser, všecka města Galaadu, polovice země synův Antimonových až po Aroer, který leží proti Rabbě,


text:
mimo to v údolí Betharan, Betnemra, Sokot, jakož i Safon, ostatek (to) království Sehona, krále hesebonského; také tohoto (údělu) hranicí jest Jordán až k nejzazší části moře Kenerot za Jordánem na straně východní.


text:
počíná u Manaim a je to všecek Basan, veškeré království Oga, krále basanského, všecky vesnice Jairovy, které jsou v Basanu, šedesát městeček


text:
a polovice Galaadu, jakož i Astarot a Edraj, města království Ogova v Basanu; (to dal) synům Machira, syna Manassova; (to jest) polovině synů Machirových podle jejich rodův.


text:
Toto jest dědičný majetek, kterého se dostalo synům Israelovým v zemi Kanaan, který jim podle jejich kmenů dal Eleazar, kněz, Josue, syn Nunův, a knížata rodů,


text:
neboť půltřetímu kmeni dal již prve Mojžíš za Jordánem úděl. Jen Levité nedostali žádného území mezi svými bratry;


text:
zato však synové Josefovi byli rozděleni ve dva kmeny, Manassův a Efraimův. Levité nedostali tedy jiného údělu v zemi než města na byt a jejich okolí na výživu dobytka a stád svých.


text:
Synové Judovi přistoupili k Josuovi v Galgale a Kaleb, syn Jefonův, Kenezovec, mu pravil: Víš, co mluvil Hospodin k Mojžíšovi, muži Božímu, o mně a o tobě v Kades-Barne.


text:
Čtyřicet let mi bylo, když mě poslal Mojžíš, služebník Hospodinův, z Kades-Barne, bych vyšetřil zemi. I zvěstoval jsem mu, co jsem pokládal za pravdu;


text:
moji bratři však, kteří byli vyšli se mnou, uvedli v rozpaky mysli lidu, ale já přece jsem šel za Hospodinem, Bohem svým.


text:
Toho dne přisahal Mojžíš: „Země, po které kráčela noha tvá, bude dědičným podílem tvým i synů tvých na věčné časy, že jsi šel za Hospodinem, Bohem mým."


text:
Udělil mi tedy Hospodin život, jak slíbil, až do dneška. – Je tomu čtyřicet pět let, co mluvil Hospodin k Mojžíšovi tuto řeč, když chodil Israel po poušti. – Dnes mi jest osmdesátpět roků,


text:
a jsem tak při síle, jako jsem byl tehdy, když jsem byl poslán na výzvědy, síla toho času trvá ve mně až podnes k bojování i k pochodům.


text:
Dej mi tedy tuto hornatinu, kterou mi Hospodin slíbil, jaks to také slyšel, a na které jsou Enakové, jakož i města veliká a hrazená; snad bude Hospodin se mnou, že je budu moci vyhladiti, jak mi slíbil.


text:
Od té doby patří Hebron Kalebovi, synu Jefonovu, Kenezovci, až podnes, neboť šel za Hospodinem, Bohem Israelovým.


text:
Jméno Hebronu bylo prve Kariat Arbe; leží tam Adam, největší mezi Enaky. Potom měla země pokoj od bojů.


text:
Úděl Judovců podle jejich rodů (sahal) ke hranici Edomska, k poušti Sin na jihu, k nejzazšímu jižnímu kraji.


text:
jde proti Štírovému průsmyku a přechází do Siny; pak stoupá ke Kades-Barne, dosahuje Esronu, stoupá k Addaru, obchází Karkau,


text:
Východní hranice začíná u Solného moře (a sahá) až ke konci Jordánu. Na severu (jde) hranice od jazyka moře, od jmenované řeky Jordánu,


text:
stoupá k Debeře nedaleko údolí Achor, směřuje na sever ke Galgale, která je naproti průsmyku Adom-mim, na jihu údolí; pak jde přes vodu, která sluje Studnice slunce, a zabíhá ku prameni Rogel;


text:
pak stoupá údolím syna Ennomova na jižní straně Jebušanů, to jest Jerusalema; odtud zdvíhá se k vrcholu hory, která leží na západ, proti Geennom, na severním konci údolí Rafaim;


text:
od vrcholu hory přechází až ku prameni Neftoa, dospívá k osadám hory Efron, sklání se do Baaly, to jest Kariatiarim čili Město lesů.


text:
Z Baaly zatáčí se na západ k hoře Seir, bokem hory Jarim jde na severu do Cheslonu, sestupuje do Betsamesu, přechází do Tamny,


text:
jde ke hřbetu Akkaronskému na sever, schyluje se k Sechroně, jde přes horu Baala, dosahuje Jebneelu a končí na západě břehem Velikého moře.


text:
Kalebovi, synu Jefonovu, dal podíl uprostřed Judovců, jak mu byl Hospodin přikázal: Kariat Arbea, Enakova otce, to jest Hebron.


text:
Té, když hodlali spolu odejíti, poradil její muž, by poprosila svého otce za pole. I vzdychala, jak na oslu seděla. Tu se jí Kaleb tázal: Co je ti?


text:
Ona odpověděla: Dej mi požehnání! Dal jsi mi suchou krajinu na jihu; přidej také zavlažovanou! Dal jí tedy Kaleb zemi zavlažovanou nahoře i dole.


text:
Azot s příslušnými vesnicemi a osadami, Gaza s příslušnými vesnicemi a osadami až k Egyptskému potoku. Veliké moře činí jeho hranici.


text:
Jebušanů však, obyvatelů Jerusalema, nemohli Judovci vyhladiti; i bydlí Jebušané s Judovci v Jerusalemě podnes.


text:
Los Josefovců padl (na krajinu) od Jordánu naproti Jerichu a (proti) jeho vodám na východě pouště, která stoupá od Jericha do hor k Betelu;


text:
sestupuje k západu k území Jefleťanů až ke hranicím Dolního Bet-Horonu a (ke) Gazeru, a končí se [jeho kraje] Velikým mořem.


text:
Byly také (vymezeny) hranice Efraimovců podle jejich rodů: Území jejich bylo na východě, (. . .) od Atarot-Addaru až k Hornímu Bet-Horonu;


text:
pak vybíhají hranice k moři. (. . .) Machmetat na severu; pak zatáčejí se hranice na východ do Tanat-Sela, přecházejí na východě do Janoe,


text:
Z Tafuy jdou na západ do Třtinového údolí a vybíhají k moři [Solnému]. To je podíl rodů kmene Efraimova.


text:
Také byla synům Efraimovým uprostřed údělu synů Manassových oddělena města s příslušnými vesnicemi: (. . .)


text:
Kanaanských, kteří sídlili v Gazeru, Efraimovci nepobili; proto sídlí Kanaanští uprostřed Efraima až podnes, dávajíce mu poplatek.


text:
Také kmen Manassův dostal úděl; jeť on Josefův prvorozenec. Machir, prvorozenec Manassův, otec Galaadův, který byl válečníkem, dostal Galaad a Basan.


text:
Ostatní Manassovci (dostali podíly) podle jejich rodů: synové Abiezerovi, Helekovi, Esrielovi, Se-chemovi, Heferovi, Semidovi; to jsou (totiž) mužští potomci Manassa, syna Josefova, podle jejich rodů.


text:
Salfaad však, syn Hefera, syna Galaada, syna Machira, syna Manassova, neměl synů, nýbrž toliko dcery, jichžto jména jsou: Maala, Noa, Hegla, Melcha a Tersa.


text:
Ty předstoupily před kněze Eleazara, před Josue, syna Nunova, a před knížata řkouce: Hospodin přikázal skrze Mojžíše, by nám byl dán podíl mezi bratry našimi. Dal jim tedy podle rozkazu Hospodinova podíl mezi bratry otce jejich.


text:
dcery totiž Manassovy obdržely dědičný podíl mezi syny jeho. Země Galaad však dostalo se v los ostatním synům Manas-sovým.


text:
Hranice Manassovy šly od Aseru (u) Machmetatu, který je proti Sichemu; jdou na jih k obyvatelům pramene Tafua


text:
– krajina Tafua totiž připadla v los Manassův, (avšak Tafua), která je na hranicích Manassovců, připadla v los Efraimovcův. – 


text:
Potom sestupují hranice k údolí Třtinovému; na jihu (toho) údolí jsou města Efraimova; uprostřed jsou města Manassova; na severu údolí je území Manassovo a vybíhá k moři,


text:
tak že území Efraimovo je na jihu a území Manassovo na severu, a obě uzavírá moře. Na severu hraničí s kmenem Aser a na východě s kmenem Issachar.


text:
V Issacharu a v Aseru bylo dědičným majetkem Manassovým : Bet-san s příslušnými vesnicemi, Jeblaam s příslušnými vesnicemi, obyvatelstvo Doru s jeho městy, obyvatelstvo Endoru s jeho vesnicemi, obyvatelstvo Tenaku s příslušnými vesnicemi, obyvatelé Magedda s příslušnými vesnicemi a třetina města Nofet.


text:
Manassovci nemohli však těchto měst vyvrátit, a tak Kanaanští začali (zase) usazovati se ve své zemi.


text:
Když pak se synové Israelovi zmohli, podmanili si Kanaanské. uložili jim poplatek, avšak nepobili jich.


text:
Tu pravili synové Josefovi Josuovi: Proč jsi mi dal (jen) jeden los a podíl, když je mne (přece) tak mnoho, protože Hospodin mi žehná?


text:
Josue jim řekl: Jsi-li lid četný, a jsou-li ti hory Efraimské úděl úzký: jdi na hory, do lesa a vymyť si místa v zemi Ferezejských a Refaim.


text:
Synové Josefovi mu odpověděli: Na hory nebude nám možno se dostati, ježto Kanaanští, sídlící v rovině, kde je Bet-san se svými vesničkami, a Jezrael, zabírající střed nížiny, užívají železných vozů.


text:
I řekl Josue domu Josefovu, (to jest) Efraimovu a Manassovu: (Ano), lid četný jsi a veliké síly; nebudeš míti (jen) jednoho losu,


text:
ale půjdeš na hory a vysekáš, vymýtíš si sídla a bude ti lze dále se dostati; ano, vyhubíš Kanaanské, ač, jak pravíš, mají železné vozy a jsou velmi silni.


text:
Potom shromáždili se všichni Israelité v Silo a tam postavili stánek zjevení, neboť země byla jim poddána.


text:
Těm Josue řekl: Jak dlouho budete lenivě váhati uvázati se v držení země, kterou Hospodin, Bůh otců vašich, vám dal?


text:
Vyvolte z každého kmene po třech mužích, ať je pošlu, by šli, obešli zemi, popsali ji se zřetelem k početnosti jednotlivých kmenův a přinesli mi, co napíšou.


text:
zemi [mezi nimi se rozprostírající] rozpište na sedm dílův a přijďte sem ke mně, bych před Hospodinem, Bohem vaším, vám tu metal los. – 


text:
Levité totiž nemají mezi vámi dílu, ale kněžství Hospodinovo je dědictví jejich. Gad pak, Ruben a polovice kmene Manasse již dostali podíly své za Jordánem na východě, které jim dal Mojžíš, služebník Hospodinův.


text:
Když pak chystali se muži (ti) vydati se na cestu, by popsali zemi, přikázal jim Josue: Projděte zemi, popište ji a vraťte se ke mně, bych zde před Hospodinem v Silo metal vám losy.


text:
Šli tedy, ohledali ji, rozdělili na sedm dílů, zapsali (to) do závitku a vrátili se k Josuovi do tábora v Silo.


text:
Začínají pak hranice jejich severní u Jordánu, jdou po severní straně Jericha, odtud stoupají západně na hory a docházejí k poušti Bet-aven;


text:
pak přecházejí jižně od Luzy, to jest Bet-elu, sestupují do Atarot-had-daru na vyvýšeninu, která je jižně od Dolního Bethoronu,


text:
schylují se a zatáčejí k moři jižně od hory, která je na jih od Bet-horonu a vybíhají ke Kariat-baalu, který sluje také Kariat-iarim, městu to Judovců. To je strana hledící k moři, k západu.


text:
pak sestupují na kraj hory, která je proti údolí synův Ennomových, na severu, na konci údolí Rafaim. sklánějí se do Ge-ennom – to jest údolí Ennom – k jižnímu boku Jebušanův a sahají ku prameni Rogel;


text:
přecházejí až k pahorkům, které jsou naproti výšinám Adommim, sestupují k Aben-Boenu, to jest ke skále. Boena, syna Rubenova, přecházejí od severu na rovinu, sestupují na planinu,


text:
ten činí východní hranici. To jest území synů Benjaminových, podle obvodu jejich hranic a podle rodů jejich.


text:
Sela-Elef, Jebus, to jest Jerusalem, Gebaat a Kariat – čtrnáct měst s příslušnými vesnicemi. To je podíl rodů synů Benjaminových.


text:
všecky vesničky v okolí těch měst až po Baalat Beer Ramat na jihu. To je dědictví synů Simeonových podle rodů jejich.


text:
Bylo v území a v údělu Judovců, že byl příliš veliký; proto tedy měli Simeonovci úděl v území jejich.


text:
Hranice jeho sahají až k Taboru, Sehesimu (...), Bet-samesu a končí se u Jordánu (...) – šestnáct měst s příslušnými vesnicemi.


text:
El-melech, Amaad a Messal (...) (Hranice jeho) sahají až ke Karmelu, k moři, potom k Sihoru a k Labanatu;


text:
pak se zatáčejí k východu do Bet-Dagonu, přecházejí až k Zabulonu a k údolí Jeftah-el na severu, jdou do Bet-emeku a Nehi-elu, vybíhají k levé straně Kabulu,


text:
potom se zatáčejí k Hormě, k velmi opevněnému městu Tyru, až k Hose a končí se u moře územím Achzibským.


text:
Hranice začínají od Helefu, Elonu v Saananimu, Adami – to je Nekeb – Jebna-elu, jdou až k Lekumu a vybíhají k Jordánu.


text:
Hranice se zatáčejí na západ k Azanot-taboru, odtud vybíhají do Hukuky a přecházejí na jihu k Zabulonu, na západě k Aseru a na východě k Jordánu.


text:
tam se území končí. I vytáhli Danovci, bojovali proti Lesemu, dobyli ho, vybili je ostřím meče, zabrali je, usadili se v něm, a nazvali je Lesem-Dan podle jména Dana, otce svého.


text:
Když byla země losem všem kmenův úplně rozdělena, dali synové Israelovi Josuovi, synu Nunovu, úděl mezi sebou;


text:
podle rozkazu Hospodinova (dali mu) město, které si žádal, Tamnat-Saraa v pohoří Efraim. I vystavěl město a usadil se v něm.


text:
To jsou úděly, které rozlosoval kněz Eleazar a Josue, syn Nunův, s knížaty rodův a kmenův israelských v Silo před Hospodinem u dveří stánku zjevení. Tak rozdělili zemi.


text:
by mohl do nich utéci se, kdokoli zabil člověka nevěda a (tak) by mohl ujíti hněvu příbuzného, který je mstitelem krve.


text:
Uteče-li se do jednoho z těch měst, zůstane státi před městskou branou a poví starším toho města (vše), co dokazuje jeho nevinu; pak ho přijmou a dají mu místo k pobytu.


text:
Když ho mstitel krve bude pronásledovati, nevydají ho v jeho ruce, neboť nevěda zabil jeho bližního – není totiž dokázáno, že přede dvěma nebo třemi dny byl mu nepřítelem. – 


text:
Bude pak bydliti v tom městě, až obstojí před soudem, kde mu bude ospravedlniti čin svůj, a pak dokud neumře velekněz, který jím toho času bude; potom bude lze vrahu vrátit se a vjíti do svého města i domu, z něhož byl uprchl.


text:
Ustanovili tedy Kedes v Galilei, v pohoří Neftali, Sichem v pohoří Efraim a Kariatarbe, to jest Hebron, v pohoří Juda.


text:
Za Jordánem pak, na východ Jericha z (území) kmene Rubenova, ustanovili Bosor, který leží na poušti v rovině, z (území) kmene Gadova (ustanovili) Ramot v Galaadu a z (území) kmene Manassova Gaulon v Basanu.


text:
Tato města ustanovena byla pro všecky syny Israelovy i pro cizince, kteří mezi nimi bydlili, by mohl utéci se do nich, kdo člověka nevěda zabil, a (by) nezemřel rukou příbuzného, chtějícího pomstíti prolitou krev, pokud nebyl postaven před obec, aby vyložil svou při.


text:
Tu přistoupila knížata rodů Leviových ke knězi Eleazárovi, k Josuovi, synu Nunovu, a rodovým vůdcům všech kmenův israelských


text:
a pravili jim v Silo, v zemi Kanaan: Hospodin skrze Mojžíše rozkázal, aby nám byla dána města k obývání a jejich okolí na výživu dobytka.


text:
I padl los na Kaatovce: Synům kněze Árona (dostalo se z území) kmene Judova, Simeonova a Benjaminova třináct měst;


text:
ostatním Kaatovcům, to jest Levitům, (rodům), které zbývaly, (dostalo se z území) kmene Eíraimova, Danova a polovice kmene Manassova deset měst.


text:
Potom padl los na Gersonovce tak, že dostali z (území) kmene Issacharova, Aserova, Neftaliova ,a poloviny kmene Manassova v Basami úhrnem třináct měst.


text:
Dali tedy synové Israelovi Levitům města i s okolím, jak byl přikázal Hospodin skrze Mojžíše, podělivše je všecky losem.


text:
synům Áronovým z čeledi Kaatovy, z rodu levitského – první totiž los padl na ně – města, jejichžto jména jsou tato:


text:
Gersonovcům z rodu Levi dal z (území) poloviny kmene Manassova útočištné město Gaulon v Basami a Bosru s jejich okolím – dvě města;


text:
a z (území) kmene Neftali útočištné město Kedes v Galilei, pak Hammot-Dor a Karta s jejich okolím – tři města.


text:
(Konečně) rodům Merarovců, Levitů to nižšího řádu, dáno bylo z (území) kmene Zabulonova Jeknam, Karta,


text:
z (území) kmene Rubenova za Jordánem proti Jerichu útočištné město Bosor v poušti Misoru, Jaser, Jetson a Mefaat – čtyři města s jejich okolím;


text:
z (území) kmene Gadova útočištné město Ramot v Galaadě, pak Manaim, Hesebon a Jazer – čtyři města s jejich okolím.


text:
Dal tedy Hospodin Bůh Israelovi všecku zemi, o které byl jejich otcům přisahal, že jim ji dá; i zabrali ji a usadili se v ní.


text:
A dal jim pokoj ode všech okolních národů; žádný z nepřátel neodvážil se jim odpírati, ale všichni dáni jim byli do moci.


text:
a řekl jim: Učinili jste všecko, co přikázal vám Mojžíš, služebník Hospodinův; také mne ve všem byli jste po-slušni;


text:
neopustili jste svých bratří po dlouhou dobu, až do dneška ostříhajíce přikázání Hospodina, Boha svého.


text:
Poněvadž tedy dal Hospodin, Bůh váš, bratřím vašim pokoj a mír, jak byl slíbil, vraťte se, jděte do svých stanů, do země svého dědičného podílu, kterou vám dal Mojžíš, služebník Hospodinův za Jordánem;


text:
jen ať ostříháte pozorně a skutkem plníte příkazy, zákon, který uložil vám Mojžíš, služebník Hospodinův – milovati Hospodina, Boha svého, choditi po všech cestách jeho, zachovávati přikázání jeho, lnouti k němu, sloužiti mu celým srdcem a celou duší svou.


text:
– Polovici kmene Manassova dal prve Mojžíš podíl v Basanu; proto zbývající polovině dal Josue úděl mezi ostatními bratry jejich za Jordánem na západě. Když pak je propouštěl do stanů jejich a když jim byl požehnal,


text:
pravil jim: S velikým majetkem a bohatstvím vraťte se do sídel svých, se stříbrem a zlatem, s mědí a železem, jakož i s četnými rouchy; rozdělte se o kořist nepřátel s bratry svými.


text:
Dali se tedy Rubenovci, Gadovci a polovice kmene Manassova na zpáteční cestu od Israelitů ze Silo, které leží v Kanaanu, aby se odebrali do Galaadu, země svého údělu, kterou byli obdrželi podle rozkazu Hospodinova od Mojžíše.


text:
Když to uslyšeli synové Israelovi, když jim spolehliví poslové oznámili, že vystavěli Rubenovci, Gadovci a polovina kmene Manassova oltář v zemi Kanaan, na pahorcích jordánských proti synům Israelovýrn,


text:
Toto vzkazuje všecek lid Hospodinův: Čeho jste se to dopustili? Proč jste opustili Hospodina, Boha Israelova, vystavivše si svatokrádežný oltář a odstoupivše od jeho služby?


text:
Je vám toho málo, že jste zhřešili v Beelfegoru? Až do dneška zůstává skvrna hříchu toho na nás, a mnoho lidu padlo.


text:
Zdá-li se vám, že jest země údělu vašeho nečista, přejděte do země, ve které je stánek Hospodinův, a bydlete mezi námi; jen neodstupujte od Hospodina a od našeho společenství, vystavivše si oltář mimo oltář Hospodina, Boha našeho.


text:
Zda nedolehl hněv Hospodinův na všecek lid, když Achan, syn Zareův, přestoupil příkaz jeho? A byl to (jen) jeden člověk! – Kéž by byl zahynul sám pro svůj zločin!


text:
Hospodin, Bůh nejvýš mocný, Hospodin, Bůh nejvýš mocný, ten to ví a Israel to také pozná. Jestli jsme s hříšným úmyslem tento oltář vystavěli, ať nás nechrání, ale ať nás trestá hned;


text:
jestli jsme tak učinili v úmyslu, že budeme naň klásti celopaly, oběti a pokojné žertvy, on sám ať (nás) volá, bychom se zodpovídali. Ať (nás) soudí, (jestli jsme tak neučinili)


text:
spíše s tou myšlenkou a po té úvaze, že jsme pravili: Zítra řeknou synové vaši synům našim: „Co je vám do Hospodina, Boha Israelova?


text:
Hospodin položil mezi nás a vás, synové Rubenovi a Gadovi, hranice – řeku Jordán; proto nemáte (žádného) podílu na Hospodinovi." Tak odvrátí synové vaši syny naše od Hospodina, že se ho nebudou báti. Považovali jsme tedy za věc velmi dobrou


text:
nýbrž na svědectví mezi námi a vámi a mezi potomstvem naším a vaším, že sloužíme Hospodinu a že máme právo obětovati celopaly, oběti a žertvy pokojné, aby nemohli synové vaši zítra říci synům našim: „Vy nemáte podílu na Hospodinovi."


text:
Budouli to chtíti říci, odpoví jim: „Hle oltář Hospodinův, který udělali otcové naši, ne pro celopaly, ani pro oběti, nýbrž na svědectví mezi námi a vámi."


text:
Budiž vzdálen od nás ten zločin, bychom odstoupili od Hospodina a opustili cestu jeho stavbou oltáře, by na něm byly přinášeny celopaly, oběti a žertvy pokojné, mimo oltář Hospodina, Boha našeho, který jest vystavěn před jeho stánkem.


text:
Když to uslyšel kněz Finees a knížata od Israelitů poslaná, která s ním byla, uspokojili se, přijavše velmi rádi slova Rubenovců, Gadovců a polovice kmene Manassova.


text:
Kněz Finees, syn Eleazarův, jim pravil: Nyní víme, že jest Hospodin s námi, nebo jste daleko od tohoto přestoupení; vysvobodili jste syny Israelovy z ruky Hospodinovy.


text:
Poté navrátil se s knížaty od synů Rubenových a Gadových ze země Galaad, z pomezí Kanaanu, k synům Israelovým a podal jim zprávu.


text:
I líbilo se to všem, kteří o tom slyšeli. Synové Israelovi chválili Boha a nikterak již neříkali, že potáhnou proti nim, že budou bojovati a zpustoší zemi, ve které se usadili.


text:
Když minulo mnoho času od té doby, co dal Hospodin Israelovi pokoj, podrobiv (mu) všecky okolní národy, když Josue byl již velmi stár, věku pokročilého:


text:
svolal Josue veškerého Israele, starší, knížata, vůdce a hlasatele, a řekl jim: Zestaral jsem se, jsem pokročilého věku.


text:
Vy jste viděli všecko, co učinil Hospodin, Bůh váš, všem okolním národům, kterak za vás sám bojoval.


text:
Nyní tedy, poněvadž vám losem rozdělil všecku zemi od východního pobřeží Jordánu až po Veliké moře, ještě však mnoho národů zbývá:


text:
Jen rozhodně a pečlivě dbejte, byste šetřili všeho, co je psáno v Mojžíšově knize zákona; neuchylujte se od toho ani napravo ani nalevo,


text:
byste se nedostali mezi národy, kteří mezi vámi zůstanou, a potom nepřisahali při jménu bohů jejich, nesloužili jim a neklaněli se jim,


text:
Pak vyhladí Hospodin Bůh před vámi národy veliké a velmi silné, a nikdo nebude s to, aby vám odolal.


text:
Jeden z vás požene tisíc mužů nepřátel, ježto Hospodin, Bůh váš, sám bude za vás bojovati, jak slíbil.


text:
Budete-li však chtíti přidržovati se [bludů] těch národů, kteří mezi vámi sídlí, sňatky se s nimi směšovati a přátelstvím spojovati:


text:
(pak) vězte, již nyní, že Hospodin, Bůh váš, jich nevyhladí před vámi, ale že vám budou jamou, osidlem, úrazem vašim bokům a roubíkem vašim očím, dokud vás nevypudí a nevyhladí z výborné této země, kterou vám dal.


text:
Hle, já dnes nastupuji cestu všeho světa; uznejte tedy celou duší, že ze všech slov, která slíbil vám Hospodin vyplniti, jediné nevyšlo na prázdno.


text:
Jako však splnil skutkem, co slíbil, a (jako) všecko se zdarem se potkalo: tak přivede na vás všecko zlo, kterým vám hrozil, dokud vás nevypudí a nevyhladí z této výborné země, kterou vám dal,


text:
přestoupíte-li úmluvu Hospodina, Boha svého, kterou s vámi učinil, budete-li sloužiti bohům cizím a klaněti se jim; brzy a náhle povstane proti vám hněv Hospodinův a vyhlazeni budete ze země této výborné, kterou vám dal.


text:
Josue shromáždil všecky kmeny Israelovy v Sichemu, povolal starší, knížata, soudce a hlasatele, a když se dostavili před Hospodina,


text:
mluvil k lidu takto: Toto praví Hospodin, Bůh Israelův: Za Řekou sídlili zprvu otcové vaši, Tare, otec Abrahamův a Nachorův, a sloužili bohům cizím.


text:
Vzal jsem tedy otce vašeho Abrahama z končin Mesopotamie, přivedl jsem ho do země Kanaan, rozmnožil jsem potomstvo jeho,


text:
dal jsem mu Isáka, a tomu zase dal jsem Jakoba a Esaua. Z těch Esauovi dal jsem v majetek pohoří Seir, Jakob a synové jeho pak sestoupili do Egypta.


text:
A vyvedl jsem vás i otce vaše z Egypta. Když pak přišli jste k moři, a když Egypťané pronásledovali otce vaše vozy a koňmi až k Rudému moři:


text:
volali synové Israelovi k Hospodinu, ten položil tmy mezi vás a Egypťany, a přivedl na ně moře, aby je přikrylo. Oči vaše viděly všecko, co jsem v Egyptě učinil. Potom jste přebývali dlouhou dobu na poušti;


text:
i zavedl jsem vás do země Amorrhejských, kteří sídlili za Jordánem. Když pak bojovali proti vám, dal jsem je do rukou vašich, i zabrali, jste zemi jejich a pobili jste je.


text:
Povstal také Balak, syn Seforův, král moabský, a dal se do boje proti Israelovi; poslal a povolal Balaama, syna Beorova, by vám zlořečil;


text:
já však nechtěl jsem ho poslechnouti, nýbrž naopak dobrořečil jsem vám skrze něho a vysvobodil jsem vás z ruky jeho.


text:
Přešli jste Jordán a přišli jste k Jerichu. Muži města toho, Amorrhejští, Ferezejští, Kanaanští, Hetští, Gergesejští, Hevejští a Je-busejští dali se do boje proti vám, dal jsem je však do rukou vašich.


text:
Poslal jsem před vámi sršně a vypudil jsem je z jejich sídel, dva krále amorrhejské, ne mečem ani lukem tvým.


text:
A dal jsem vám zemi, se kterou jste se nenamáhali, města, kterých jste nestavěli, byste v nich bydlili, vinice a olivovny, kterých jste neštípili.


text:
Nyní tedy bojte se Hospodina, služte mu srdcem celým a dokonale upřímným, a odvržte bohy, kterým sloužili otcové vaši v Mesopotamii a v Egyptě; služte Hospodinu!


text:
Nezamlouvá-li se vám však sloužiti Hospodinu, dává se vám na vůli: vyvolte (si) dnes podle libosti, komu byste spíše měli sloužiti, zda bohům, kterým sloužili otcové vaši v Mesopotamii, či bohům Amorrhejských, v jejichžto zemi sídlíte. Já však a můj dům sloužiti budeme Hospodinu.


text:
Hospodin je Bůh náš; ten vyvedl nás a otce naše z robotárny egyptské; učinil před očima našima veliká znamení, střežil nás celou cestu, kterou jsme šli a mezi všemi národy, kterými jsme táhli;


text:
vypudil všecky národy, i Amorrhejské, sídlící v zemi, do které jsme vešli. Budeme tedy sloužiti Hospodinu, neboť on je Bůh náš.


text:
I pravil Josue k lidu: Nebudete moci sloužiti Hospodinu; jeť (on) Bůh svatý, silný, řevnivý a nepromine vašich zločinův ani hříchů.


text:
Opustíte-li Hospodina a budete-li sloužiti bohům cizím, bude zase sužovati vás, a vyhladí vás, ač vám dříve prokazoval dobrodiní.


text:
Když pak pravil Josue lidu: „Svědky jste vy, že jste si sami vyvolili Hospodina, byste mu sloužili" – odpověděli: „Ano!"


text:
„Nyní tedy," – řekl (Josue) – „vyvržte cizí bohy ze svého lůna a nakloňte srdce svá k Hospodinu, Bohu Israelovu."


text:
a zapsal všecka ta slova do knihy zákona Hospodinova. Vzal také obrovský kámen, postavil jej pod dubem, který byl ve svatyni Hospodinově,


text:
a řekl všemu lidu: „Hle, kámen tento bude vám svědčiti, že slyšel všecka slova Hospodinova, která k vám mluvil, byste snad [později] nechtěli zapírati a lháti Hospodinu, Bohu svému."


text:
i pochovali ho v půdě jeho dědičného podílu v Tamnat-sare, které leží v horách Efraimských, na sever hory Gaas.


text:
Israel sloužil Hospodinu po všecky dny Josue a starších, kteří žili dlouho po Josuovi a znali všecky skutky Hospodinovy, které v Israeli učinil.


text:
Také kosti Josefovy, které byli přinesli synové Israelovi z Egypta, pohřbili v Sichemu, v dílu pole, které byl koupil Jakob od synů Hemora, otce Sichemova, za sto jehňat a které se dostalo v majetek synům Josefovým.


text:
Zemřel též Eleazar, syn Áronův; i pohřbili ho v Gabaatě, (městě) Fineesa, syna jeho, které mu bylo dáno v pohoří Efraimském.


text:
Po smrti Josuově – Synové Israelovi radili se s Hospodinem řkouce: Kdo má táhnouti první z nás proti Kanaanským a bude vůdcem boje?


text:
I řekl Juda Simeonovi, bratru svému: Vstup se mnou do území mého a bojuj proti Kanaanským; pak potáhnu také já s tebou do území tvého. Simeon tedy s ním táhl.


text:
Když pak Judovci vytáhli, dal Hospodin Kanaanské a Ferezejské v ruce jejich; v Bezeku porazili deset tisíc mužů.


text:
Tu řekl Adoni-bezek: Sedmdesát králů s uťatými končetinami rukou i nohou sbíralo pod mým stolem zbytky pokrmů; jak jsem činil, tak mi Bůh odplácí. I přivedli jej do Jerusalema a tam umřel.


text:
Bojovavše totiž synové Judovi proti Jerusalemu, dobyli ho, vyhubili ostřím meče a vydali celé město ohni (na pospas).


text:
Juda na výpravě proti Kanaanským, kteří sídlili v Hebronu – jeho jméno bylo za starodávna Kariat-Arbe – pobil Sesaje, Ahimana a Tolmaje;


text:
Když byla na odchodu, vyzval ji muž její, by žádala na otci (kus) pole. Když tedy vzdychala na oslu sedíc, řekl jí Kaleb; Co je ti?


text:
Ona odpověděla: Dej mi požehnání, neboť dal jsi mi zemi suchou; dej také zavlažovanou vodou. Dal jí tedy Kaleb pole zavlažované nahoře i dole.


text:
Synové Keňana, příbuzného Mojžíšova, vytáhli z Města palem se syny Judovými do pustiny jejich údělu, která je na jih Aradu, a sídlili u nich.


text:
Juda pak se Simeonem, bratrem svým odešel, porazil s ním Kanaanské, kteří sídlili v Sefaatě, a pobil je. A nazváno bylo (to) město Horma, to jest Klatba.


text:
Hospodin byl s Judou, že zabral hory; nemohl však vyhladit obyvatele údolí, ježto měli mnoho kosatých vozů.


text:
Jebušanů však, kteří obývali Jerusalem, nevyhladili synové Benjaminovi; i sídlí Jebušané s Benjaminova v Jerusalemě podnes.


text:
viděli člověka, an vychází z města, i řekli mu: Ukaž nám, kudy by bylo lze dostati se do města, a učiníme s tebou milosrdenství.


text:
Když jim ukázal, vyhubili město ostřím meče; onoho člověka však s veškerým příbuzenstvem propustili.


text:
Také Manasses nevyhubil Betsanu, Tanaku s jejich vesnicemi, obyvatelů Doru, Jeblaamu ani Magedda s příslušnými vesnicemi, a tak počali Kanaanští sídliti s nimi.


text:
Zabulonovci nevyhladili obyvatelů Ketronu a Naalolu, a tak sídlili Kanaanští mezi nimi; byli jim však poplatni.


text:
Ani Neftalovci nevyplenili obyvatelův Betsamesu a Betanatu, a tak sídlili mezi kanaanským obyvatelstvem (té) země; stali se však Betsamesští a Betanatští jim poplatnými.


text:
a tak sídlili na hoře Hares, což se vykládá „Střepová", v Ajalonu a v Salebim. Ruka domu Josefova však těžce na ně dopadla, a tak stali se jeho poplatníky.


text:
Anděl Hospodinův přišel z Galgaly nahoru do Místa plačících a řekl: Vyvedl jsem vás z Egypta a uvedl do země, kterou jsem přísežně slíbil otcům vašim; a připověděl jsem, že nezruším smlouvy své s vámi na věčné časy,


text:
nebudete-li jen činiti smlouvy s obyvateli této země, ale podvrátíte-li oltáře jejich. Nechtěli jste však slyšeti hlasu mého. Proč jste to učinili?


text:
Proto nechtěl jsem jich vyhladiti před ,vámi; a tak budete míti nepřátele a jejich bohové budou vám záhubou. – 


text:
Sloužili Hospodinovi po všecky dny jeho i starších, kteří po něm dlouho byli živi a znali všechna díla Hospodinova, která byl učinil Israeli.


text:
Také všecko ono pokolení bylo přiřazeno k otcům svým. Povstali pak jiní, kteří neznali Hospodina ani skutků, které byl učinil Israeli.


text:
Opustili Hospodina, Boha otců svých, který je vyvedl z Egypta, chodili za bohy cizími, za bohy národů, kteří sídlili kolem nich, klaněli se jim a tak popudili Hospodina ke hněvu – 


text:
Hospodin se tedy rozhněval na Israelity a dal je v ruce lupičů, kteří je zajímali a prodávali nepřátelům sídlícím kolkolem; a nemohli odolati protivníkům svým,


text:
ale ať šli kam šli, byla ruka Hospodinova na nich, jak byl mluvil a přisahal jim. I byli náramně sklíčeni.


text:
Tu vzbuzoval Hospodin soudce, kteří by je vysvobodili z rukou plenitelův, avšak ani těch nechtěli poslouchati,


text:
smilníce s bohy cizími a klanějíce se jim. Brzy opustili cestu, kterou chodili otcové jejich; slyšeli sice přikázání Hospodinova, činili (však) vše jim na odpor.


text:
Když tak Hospodin soudce vzbuzoval, býval nakloněn, pokud žili, k milosrdenství, vyslýchal nářek utiskovaných a vysvobozoval je od ran škůdců.


text:
Když však (ten onen) soudce zemřel, vraceli se zase a činili věci mnohem horší nežli činívali otcové jejich, chodíce za bohy cizími, sloužíce jim a klanějíce se jim. Nenechali svých výmyslův a cesty zarputilosti, po které si navykli choditi.


text:
I vzplál hněv Hospodinův na Israele a pravil: Protože národ tento ruší smlouvu mou, kterou jsem učinil s otci jejich, a že nechce poslouchati hlasu mého;


text:
abych jimi zkoušel Israele, budou-li ostříhati cesty Hospodinovy a kráčeti po ní, jako činili otcové jejich, čili nic.


text:
Zanechal tedy Hospodin všech těch národů nechtěje rychle je vyhubiti, a nevydal jich v ruce Josuovy.


text:
Tito jsou národové, kterých zanechal Hospodin, aby jimi vzdělával Israele, všecky totiž, kdo neznali bojů s Kanaanskými,


text:
Pět knížat filištínských, všichni Kanaanští, Sidonští, Hevejští, kteří sídlili na horách Libanu, od hory Baal-Hermon až tam, kde se vchází do Ematu.


text:
Ty tedy nechal, aby jimi zkoušel Israele, bude-li poslouchati přikázání Hospodinových, které dal otcům jejich skrze Mojžíše, čili nic.


text:
Synové Israelovi, sídlíce mezi Kanaanskými, Hetejskými, Amorrhejskými, Ferezejskými, Hevejskými a Jebusejskými,


text:
Když tak činili, co bylo zlé v očích Hospodinových, zapomněvše na Boha svého a sloužíce Baalům a Astartám:


text:
Hospodin rozhněval se na Israelity, vydal je do rukou Chusana Rasataim, krále mesopotamského, a sloužili mu osm let.


text:
I volali k Hospodinu, který jim vzbudil osvoboditele, a osvobodil je – totiž Otoniela, syna Kenezova, mladšího bratra Kalebova.


text:
Byl v něm duch Hospodinův, a tak osvobodil Israele. Vytáhl do boje a dal Hospodin do rukou jeho Chusana Rasataim, krále syrského, že ho přemohl.


text:
Synové Israelovi činili opět, co bylo zlé v očích Hospodinových. Posilnil tedy proti nim Eglona, krále moabského, protože činili, co bylo zlé v očích Hospodinových.


text:
Když pak volali k Hospodinu, vzbudil jim osvoboditele, jménem Aoda, syna Gery, syna Jeminiova, který užíval obou rukou jako pravice. Po něm poslali synové Israelovi dary Eglonovi, králi moabskému.


text:
I udělal si meč na obě strany ostrý, [mající uprostřed jílec], na dlaň ruky dlouhý, a opásal se jím pod šatem po pravém boku.


text:
avšak z Galgaly, kde byly modly, vrátil se a řekl králi: „Mám k tobě tajné slovo, králi." Když král rozkázal mlčeti, a když vyšli všichni, kteří kolem něho byli:


text:
vešel Aod k němu, an seděl v letní jídelně sám. I řekl: „Slovo Boží mám k tobě," Když on ihned povstal se sedadla,


text:
tak silně, že s ostřím i jílec vnikl do rány, a že se za ním zavřelo sádlo mastnotou kypící. A nevytáhl meče, ale jak jej byl vrazil, tak jej nechal v těle; i vyrazila hned přirozenou cestou lejna skrytá v břiše.


text:
vyšel zadem. Služebníci královi přišedše a vidouce zavřené dveře jídelny, pravili: „Snad je na potřebě v letním pokojíku."


text:
Když čekali dlouho, až se mrzeli, a viděli, že nikdo neotvírá, vzali klíč, otevřeli a nalezli svého pána, an leží na zemi mrtev.


text:
A řekl jim: „Pojďte za mnou, neboť vydal Hospodin nepřátele naše, Moabské, do našich rukou." I táhli za ním dolů, opanovali jordánské brody, které vedou do Moabska, a nedovolili nikomu přejíti.


text:
Pobili pak toho času okolo desíti tisíců Moabských, všechny statné a silné muže; žádný z nich nemohl vyváznouti.


text:
i vydal je Hospodin v ruce Jabina, krále kanaanského, který kraloval v Asoru a měl vůdce svého vojska, jménem Sisaru; ten bydlil v pohanském Harosetu.


text:
Tu volali synové Israelovi k Hospodinu; mělť on devět set vozů s kosami a dvacet let je náramně utlačoval.


text:
Sedávala pod palmou, která byla podle jména jejího pojmenována, mezi Ramou a Betelem na horách Efraimských; synové Israelovi přicházeli k ní ke všelikým soudům.


text:
Ta vzkázala pro Baraka, syna Abinoemova z Kedes-Neftali, a řekla mu: „Hospodin, Bůh Israelův, přikazuje tobě: Jdi a veď vojsko na horu Tabor; vezmi s sebou deset tisíc bojovníků z Neftaliovcův a Zabulonovců.


text:
Já pak přivedu k tobě, k potoku Kison Sisaru, vůdce vojska Jabinova, vozy jeho i všecko mužstvo jeho a dám je v ruku tvou."


text:
Ona mu řekla: „Půjdu sice s tebou, ale vítězství nebude tentokrát přičteno tobě, neboť Sisara bude vydán v ruku ženy." Potom Debora vstala a šla do Kedes s Barakem,


text:
Kdysi oddělil se Haber Kinejský od ostatních Kinejských, bratří svých, synů Hobaba, Mojžíšova příbuzného, a rozložil stany své až k údolí, které slove Sennim, a bylo u Kedesu. – 


text:
Tu řekla Debora Barakovi: „Vstaň, tentoť je den, kdy vydal Hospodin Sisaru do tvých rukou. Hle, on sám je tvým vůdcem." Sestoupil tedy Barak s hory Tabor a deset tisíc bojovníků s ním.


text:
I přestrašil Hospodin Sisaru, všechny jeho vozy a veškero vojsko, když vidělo ostří meče Barakova, takže Sisara seskočiv s vozu, pěšky utíkal,


text:
že Barak pronásledoval prchající vozy a vojsko až k pohanskému Harosetu, a že padlo veškero množství nepřátel až do jednoho.


text:
Utíkající Sisara přišel ke stanu Jahely, manželky Habera Kinejského. – Byl totiž mír mezi Jabinem, králem Asoru, a mezi domem Habera Kinejského. – 


text:
Jahel vyšedši Sisarovi vstříc, řekla mu: „Vejdi ke mně, pane můj, vejdi, neboj se!" Vešel tedy do jejího stanu, a když ho přikryla pokrývkou,


text:
řekl jí: „Dej mi, prosím, krapet vody, neboť velmi žízním." Ona otevřela měch mléka, dala mu píti a přikryla ho.


text:
I řekl jí Sisara: „Stůj před vchodem do stanu, a přišel-li by kdo a ptal se té: „Je tu někdo?" odpověz: „Nikdo (tu) není."


text:
Pak vzala Jahel, manželka Haberova, kolík od stanu, vzala také kladivo, nepozorovaně a tiše vešla, položila mu kolík na spánek, tloukla naň kladivem, a zarazila jej skrze mozek až do země; tak on spánek se smrtí sloučiv, zahynul, skonal.


text:
Tu hle, přicházel Barak, ženoucí se za Sisarou; Jahel vyšla mu vstříc a pravila: „Pojď, a ukážu ti muže, kterého hledáš." Když k ní vešel, uzřel Sisaru, jak leží mrtev a kolík vězí mu ve spánku.


text:
Pane, když jsi vycházel ze Seiru, když jsi bral se kraji edomskými, země se otřásala, a s nebe – s oblaků po krůpějích padala voda.


text:
Za dnů Samgara, syna Anatova, za dnů Jahela odpočívaly cesty; ti, kdo po nich (jindy) kráčívali, chodili (teď) po neschůdných stezkách.


text:
Nové boje vyvolil (si) Hospodin, a brány nepřátel sám podvrátil. Štít ani kopí nebylo spatřiti u čtyřiceti tisícův Israelských.


text:
Kde rozbity vozy a vojsko nepřátel zardouseno, tam buďte hlásány spasné činy Hospodinovy a dobrota (jeho) k vůdcům Israelovým! Tehdy sestoupil lid Páně ku hranám a dostalo se mu vladařství.


text:
Povstaň, povstaň, Deboro, povstaň, povstaň a zpívej píseň! Povstaň, Baraku, a chop se svých zajatců, synu Abinoemův!


text:
Efraimští je zničili v údolí, za nimi Benjamin (byl) ve tvých zástupech! Z Machirovců přitáhla knížata a ze Zabulona vůdcové vojska do boje.


text:
Vůdcové Issacharovi byli s Deborou a ubírali se po stopách Baraka, který se vydal v nebezpečenství, takřka střemhlav do propasti. Ruben však rozdělen byl proti sobě, svár byl shledán mezi velkoduchými.


text:
Proč jsi zůstal mezi dvěma ohradami, abys naslouchal pískotu mezi stády? Ruben rozdělen byl proti sobě, svár byl shledán mezi velkoduchými.


text:
Galaad za Jordánem odpočíval, Dan si hleděl lodí, Aser zůstal na pobřeží mořském a prodléval ve přístavech.


text:
Přišli králové a bojovali, bojovali králové kanaanští v Tanachu vedle vodstva magedského, kořisti však žádné neodnesli.


text:
„Zlořečte krajině Meroz" – děl posel Páně – „vyslovte kletbu nad jejím obyvatelstvem, že nepřišli na pomoc Hospodinovi, na pomoc jeho udatným bojovníkům."


text:
Levou ruku vztáhla po kolíku, a pravici po velikém kladivu; když byla našla na hlavě místo k ráně, tloukla Sisaru a spánek silně probila.


text:
Oknem vyhlížejíc, bědovala jeho matka a z jídelny mluvila: „Proč tak dlouho vůz jeho nevrací se, proč prodlévají nohy jeho spřežení?"


text:
„Snad že nyní rozděluje kořist, a nejkrásnější ženu mu vybírají; pestrý šat dávají Sisarovi za kořist a rozličné věci k ozdobě hrdel snášejí."


text:
Tak ať zhynou všichni tví odpůrci, Pane; kdo však milují tě, ať se lesknou jako září vycházející slunce.


text:
Když však činili synové Israelovi, co bylo zlé v očích Hospodinových, vydal je do rukou Madianských na sedm let;


text:
a byli od nich velmi utlačováni. I dělali si v horách skrýše a jeskyně, jakož i velmi pevná místa na obranu.


text:
postavili u nich stany, jak se co zelenalo, všecko pustošili až ke Gaze, a nenechali v Israeli dokonce nic, čeho třeba k živobytí, ani ovec, ani hovězího dobytka, ani oslů.


text:
Přicházeliť se všemi svými stády a stany a nesčíslné množství lidí i velbloudů jako kobylky všecko naplnilo; čehokoli se dotkli, zpustošili.


text:
I poslal k nim muže proroka, který řekl: „Toto praví Hospodin, Bůh Israelův: „Já jsem učinil, že jste vyšli z Egypta, a vyvedl jsem vás z robotárny,


text:
osvobodil jsem (vás) z ruky Egypťanův a všech nepřátel, kteří vás týrali, vypudil jsem je, když jste přišli, a dal jsem vám zemi jejich.


text:
A řekl jsem: „Já jsem Hospodin, Bůh váš; nebojte se bohův Amorrhejských, v jejichžto zemi sídlíte." Nechtěli jste však slyšeti hlasu mého."


text:
Tu přišel anděl Hospodinův a sedl pod dubem, který byl v Efře a náležel Joasovi, otci rodu Ezri. Když pak Gedeon, jeho syn, mlátil obilí na lisu, aby se nedostal do rukou Madianských,


text:
I řekl mu Gedeon: „Prosím, pane můj, je-li Hospodin s námi, proč nás toto všecko stihlo? Kde jsou jeho divy, o nichž vypravovali otcové naši říkajíce: „Z Egypta nás vyvedl Hospodin"? Nyní však nás Hospodin opustil a vydal do rukou Madianským."


text:
Hospodin na něho pohlédl a řekl: „Jdi v této síle své a vysvobodíš Israele z ruky Madianských; věz, že tě posílám."


text:
On odpověděl: „Prosím, pane můj, čím vysvobodím Israele? Hle, můj rod je poslední v Manassovi a já jsem nejmenší v domě otce svého."


text:
A neodcházej odtud, dokud se k tobě nevrátím, dokud nepřinesu oběti a nepodám ti jí." On odpověděl: „Jáť posečkám, až se vrátíš."


text:
Vešel tedy Gedeon, uvařil kůzle, (nadělal) nekvašených chlebů z měřice mouky, položil maso do koše, polévku z masa nalil do mísy, zanesl vše pod dub a obětoval mu (to).


text:
Anděl Hospodinův mu řekl: „Vezmi maso a nekvašené chleby, polož (to) na onu skálu a vylej na to polévku." Když tak učinil,


text:
vztáhl anděl Hospodinův konec hole, kterou v ruce držel, a dotekl se masa i nekvašených chlebů; i vystoupil oheň ze skály (té) a strávil maso i nekvašené chleby. Anděl Hospodinův pak mu zmizel s očí.


text:
Gedeon poznav, že to byl anděl Hospodinův, řekl: „Běda mi, Hospodine, Bože můj, že jsem viděl anděla Hospodinova tváří v tvář!"


text:
Postavil tam tedy Gedeon oltář Hospodinu a nazval jej: „Pokoj Hospodinův" až do dneška. Když byl ještě v Efře, která patří rodu Ezri,


text:
v oné noci řekl mu Hospodin: „Vezmi býka otce svého, totiž druhého býka sedmiletého, zboř oltář Baalův, který patří otci tvému, a háj, který je kolem oltáře, posekej;


text:
pak postav oltář Hospodinu, Bohu svému, na vrcholu oné skály, na kterou jsi prve položil obět, vezmi (onoho) druhého býka a obětuj zápalnou obět na hranici dříví, kterého nasekáš z háje."


text:
Vzav tedy Gedeon deset mužů ze svých služebníkův, učinil, jak mu byl Hospodin přikázal; boje se však domácích otce svého a lidí onoho města, nechtěl to učiniti za dne, ale vykonal vše v noci.


text:
Když ráno mužové toho města vstali, a spatřili zbořený oltář Baalův, posekaný háj a (onoho) druhého býka ležeti na oltáři, který byl právě postaven,


text:
říkal druh druhu: „Kdo to učinil?" A když hledali původce toho činu, bylo řečeno: „Gedeon, syn Joasův, to učinil."


text:
On jim odpověděl: „Jste vy mstiteli Baalovými, že chcete za něho bojovati? Kdo je nepřítelem jeho, ať zemře dříve než nadejde zítřejší den; je-li bohem, ať se pomstí na tom, kdo podkopal jeho oltář!"


text:
Od toho dne slul Gedeon Jerobaal, protože řekl Joas: „Ať se pomstí Baal na tom, kdo podkopal jeho oltář!"


text:
Všecek tedy Madian, Amalek a východní národové se shromáždili, a přešedše Jordán položili se táborem v údolí Jezrael.


text:
A vyslal posly ke všem Manassovcům, kteří se k němu také přidali; jiné posly (poslal) k Aserovi, Zabulonovi a Neftalimu; i ti mu vyšli vstříc.


text:
položím toto vlněné rouno na humno. Bude-li rosa pouze na rouně a na veškeré zemi sucho, poznám, že osvobodíš Israele mou rukou, jak jsi řekl.


text:
Opět pak pravil k Bohu: „Nechať se nevznítí hněv tvůj na mne, učiním-li ještě jednu zkoušku, žádaje si znamení na rouně. Prosím, ať je pouze rouno suché a všecka země rosou ať mokvá."


text:
Jerobaal tedy, to jest Gedeon, vstal v noci a přišel s veškerým lidem ku prameni, který sluje Harad. Tábor pak madianský byl v údolí na sever od Vysokého pahorku.


text:
Tu řekl Hospodin Gedeonovi: „Je příliš mnoho lidu s tebou a nebude vydán Madian do jeho rukou, aby se nemohl chlubiti Israel proti mně a neříkal: „Svou silou jsem se osvobodil."


text:
Mluv k lidu a provolej, ať všichni slyší: „Kdo je lekavý a bázlivý, ať se vrátí"." Odešly tedy s pohoří Galaad a vrátily se z lidu dvacet dva tisíce mužův a toliko deset tisíc (jich) zůstalo.


text:
I řekl Hospodin Gedeonovi: „Ještě je (toho) lidu mnoho. Zaved je k vodě. Tam je budu zkoušeti a o kom ti řeknu, by s tebou šel, ten ať jde; komu jíti zabráním, ať se vrátí!"


text:
Když pak lid k vodě sestupoval, řekl Hospodin Gedeonovi: „Ty, kteří budou vodu chlem-tati jazykem jako psi, odděl zvlášť; kteří však budou píti na sehnutých kolenech, ať jsou na straně druhé."


text:
I řekl Hospodin Gedeonovi: „Třemi sty mužů, kteří chlemtali vodu, vysvobodím vás, a vydám Madiana do tvé ruky; všecek pak ostatní lid ať se vrátí domů."


text:
Když tedy vzali pro tolik lidí potravy a rohů, poručil všemu ostatnímu množství, by se vrátilo do svých stanův a sám se třemi sty mužů vydal se do boje. Tábor Madianův byl dole v údolí.


text:
Až uslyšíš, c0 mluví, posilní se tvé ruce a bezpečněji sestoupíš k ležení nepřátelskému." Sestoupil tedy on a Fara, jeho služebník, na kraj ležení, kde byla ozbrojená hlídka.


text:
Madian, Amalek a všichni východní národové leželi rozptýleni v údolí jako množství kobylek; také velbloudů bylo bez počtu, jako písku, který leží na břehu mořském.


text:
Když Gedeon přišel, vypravoval jeden svému druhu sen a takto líčil, co se mu zdálo: „Měl jsem sen, i zdálo se mi, jak ječný podpopelný chléb se valí a svaluje se na ležení madianské; když se přivalil ke stanu, vrazil do něho, podvrátil jej a srovnal úplně se zemí."


text:
Ten, jemuž to pravil, odpověděl: „Není to nic jiného, než meč Gedeona, syna Joasova, muže israelského; dalť Hospodin do jeho ruky Madiana a všecek jeho tábor."


text:
Když uslyšel Gedeon sen a jeho výklad, poklonil se, a navrátiv se do ležení Israelova, řekl: „Vstaňte, dalť Hospodin do našich rukou tábor Madianův."


text:
A rozdělil tři sta mužů na tři oddíly, dal jim do rukou rohy, prázdné džbány a do těch džbánů pochodně,


text:
I vešel Gedeon a tři sta mužů, kteří byli s ním, na pokraj ležení, když začínala půlnoční hlídka a když byly stráže postaveny, a začali troubiti na rohy a rozbíjeti džbán o džbán.


text:
Když tak na třech místech kolem tábora zatroubili a džbány rozbili, drželi v levicích pochodně, v pravici zvučící rohy a volali: „Meč Hospodinův a Gedeonův;"


text:
a každý zůstal státi na svém místě na obvodu nepřátelského tábora. Tak bylo všechno ležení uvedeno ve zmatek, a křičíce a bědujíce utíkali.


text:
Nicméně však tři sta (oněch) mužů nepřestávalo troubiti na rohy a Hospodin obrátil po celém táboře meč (druha proti druhu), že se navzájem vraždili.


text:
Utíkali pak až do Betsetty a na pomezí Abel-mehuly za Tebbat. Mužstvo israelské z Neftali, Asera a ze všeho Manasse sešlo se a pronásledovalo Madiana.


text:
Gedeon poslal také posly po všech horách Efraim, řka: „Sestupte proti Madianským a obsaďte vody až k Betbeře a Jordán." I sešel se všecek Efraim a obsadil vody až k Betbeře a Jordán.


text:
Zajavše dva muže madianské, Oreba a Zeba, zabili Oreba na skále Oreb, Zeba pak v lisu Zeb. A pronásledovali Madiana, nesouce hlavu Orebovu a Zebovu ke Gedeonovi za řeku Jordán.


text:
I řeklo mu mužstvo Efraimovo: „Cos to udělal, že jsi nás nepovolal, když jsi vyšel do boje proti Madianským?" A silně se (s ním) vadili a téměř násilí činili.


text:
On jim odpověděl: „Mohl jsem dokázati něco takového, co jste učinili vy? Není-liž lepší paběrování Efraimovo, než vinobraní Abiezerovo?


text:
Do rukou vašich vydal Hospodin knížata madianská Oreba a Zeba; mohl jsem já dokázati něco takového, jako jste učinili vy?" Když tak promluvil, upokojila se rozhořčenost jejich, kterou byli proti němu nabubřelí.


text:
Když přišel Gedeon k Jordánu, přešel jej se třemi sty mužů, kteří byli s ním; únavou však nemohli utíkajících (dále) pronásledovati.


text:
Tu pravil mužům sokkotským: „Dejte, prosím, chleba lidu, který je se mnou, – jsouť velmi zemdleni, – bychom mohli pronásledovati Zebee a Salmanu, krále madianské."


text:
Knížata sokkotská odpověděla: „Jsou snad dlaně rukou Zebee a Salmany v rukou tvých, že žádáš, bychom dali vojsku tvému chleba?"


text:
On jim řekl: „Až tedy dá Hospodin Zebee a Salmanu do rukou mých, rozmlátím maso vaše trním a bodláčím pouště."


text:
Odtud stoupaje přišel do Fanuelu a mluvil k mužům toho města podobně. Oni mu odpověděli také tak, jak odpověděli mužové sokkotští.


text:
Zebee a Salmana odpočívali s veškerým svým vojskem. Patnáct tisíc mužů totiž zůstalo ze všech zástupů východních národů, když bylo sto dvacet tisíc bojovníků, tasících meč, zabito.


text:
Gedeon vystoupiv cestou kočovníků k východní straně Nobe a Jegbay, udeřil na ležení nepřátel, kteří byli bezpečni a nic protivného se nenadáli.


text:
Zebee a Salmana dali se na útěk, Gedeon je pronásledoval a chytil; také uvedl do zmatku všecko vojsko jejich.


text:
chytil jinocha ze sokkotského mužstva, vyptal se ho na jména knížat a starších sokkotských a (ten mu) napsal sedmdesát sedm mužů.


text:
Přišed pak do Sokkotu řekl jim: „Hle, Zebee a Salmana, o kterých jste mi potupně mluvili, řkouce: Jsou snad ruce Zebee a Salmany v rukou tvých, že žádáš, bychom dali mužům, kteří jsou zemdleni a zeslabeni, chleba?"


text:
Řekl pak Zebeovi a Salmanovi: „Jací to byli mužové, které jste zavraždili na Taboru?" Oni odpověděli: „(Byli) podobni tobě a každý jako kralevic."


text:
On jim odpověděl: „Bratři moji (to) byli, synové mé matky. Živ je Hospodin, že bych vás, kdybyste je byli zachovali, nezabil!"


text:
Potom řekl Jeterovi, svému prvorozenci: „Vstaň a usmrť je!" Když on netasil meče – bálť se, neboť byl ještě mládeneček – 


text:
řekli Zebee a Salmana: „Vstaň ty a oboř se na nás, neboť podle věku jest i síla člověkova." Gedeon (tedy) vstal, zabil Zebee a Salmanu a vzal ozdoby a závěsy, kterými zdobívají hrdla královských velbloudů.


text:
Tu řekli všichni mužové israelští Gedeonovi: „Panuj nad námi ty a syn tvůj a syn tvého syna, neboť jsi nás vysvobodil z ruky Madianských."


text:
On jim řekl: „Nebudu panovati nad vámi já, aniž bude panovati nad vámi syn můj, ale bude panovati nad vámi Hospodin."


text:
A (dále) jim řekl: „Jednu (jen) věc od vás žádám: dejte mi náušnice ze své kořisti." – Mívali totiž Ismaelští zlaté náušnice. – 


text:
Oni odpověděli: „Velmi rádi (je) dáme." A prostřevše na zemi plášť naházeli do něho náušnice z kořisti.


text:
Byla pak váha vyžádaných náušnic tisíc sedm set lotů zlata kromě ozdob, náhrdelníků a purpurového roucha, které králové madianští nosívali, a kromě zlatých řetízků s velbloudů.


text:
Gedeon učinil z toho efod a uložil jej ve svém městě Efra. Používal ho pak všecek Israel ke smilstvu, že se stal Gedeonovi a veškerému jeho domu zkázou.


text:
Tak snížen byl Madian před syny Israelovými, že nemohli již pozdvihnouti šíjí svých, a země měla pokoj čtyřicet let, ve kterých Gedeon spravoval lid.


text:
I zemřel Gedeon, syn Joasův, ve velikém stáří a byl pochován ve hrobě Joasa, otce svého, v Efře (patřící) rodu Ezri.


text:
Když Gedeon zemřel, zvrhli se synové Israelovi a smilnili s Baaly. A učinili s Baalem smlouvu, že jim bude bohem.


text:
aniž učinili milosrdenství s domem Jerobaala, Gedeona, se zřetelem na vše dobré, co byl učinil Israelovi.


text:
Abimelech, syn Jerobaalův, odešel do Sichemu ku bratrům své matky, a pravil jim a veškerému příbuzenstvu otce své matky:


text:
„Mluvte ke všem mužům sichemským: „Co je vám lépe, aby panovalo nad vámi sedmdesát mužů, všichni synové Jerobaalovi, nebo by panoval muž jeden? Spolu také považte, že jsem vaše kost a vaše maso."


text:
I mluvili bratři jeho matky o něm ke všem mužům sichemským všecky tyto řeči, a naklonili srdce jejich Abimelechovi, říkajíce: „Bratr náš (to) je."


text:
A dali mu sedmdesát lotů stříbra z chrámu Baalberitu. On si za ně najal muže chudé a toulavé, aby šli za ním.


text:
Přišed pak do domu svého otce v Efře, pobil bratry své, syny Jerobaalovy, sedmdesát mužů, na jednom kameni. – Zůstal však Joatam, nejmladší syn Jerobaalův, že se skryl. – 


text:
A všichni mužové sichemští a všecky rody města Mello se shromáždili, šli a ustanovili Abimelecha králem vedle dubu, který stál v Sichemu.


text:
Když to bylo zvěstováno Joatamovi, šel, postavil se na vrch hory Garizimu. a hlasitě volal řka: Slyšte mě, mužové sichemští, a tak slyš (i) vás Bůh!


text:
Ona však odvětila: Zda mohu opustit svou tučnost, které užívají bohové i lidé, a jíti, bych byla povýšena mezi stromy?"


text:
Ten jim však odpověděl: „Zda mohu opustit svou sladkost, ovoce to přelahodné, a jíti, bych byl povýšen mezi stromy?"


text:
Ona jim odvětila: „Zda mohu opustit své víno, které obveseluje Boha i lidi, a (dáti) se povýšit nad ostatní stromy?"


text:
On jim odpověděl: „V pravdě-li ustanovujete si mne králem, pojďte a odpočívejte v mém stínu; ne-li, vyjde oheň z bodláku, a pohltí cedry libanské."


text:
Nyní tedy, jestliže po právu a bez hříchu ustanovili jste nad sebou králem Abimelecha, dobře-li jste učinili s Jerobaalem a s domem jeho, (jestliže) jste se odplatili mu za jeho dobrodiní, že za vás bojoval,


text:
kteří jste nyní povstali proti domu otce mého, (kteří) jste pobili syny jeho, sedmdesát mužů na jednom kameni, a ustanovili jste králem Abimelecha, syna jeho nevolnice, nad sichemskými obyvateli, protože je váš bratr – 


text:
jestliže tedy po právu a bez hříchu jste učinili s Jerobaalem a domem jeho: radujte se dnes z Abimelecha, on pak ať se raduje z vás!


text:
Jestliže však proti právu (jste učinili): ať vyjde oheň z něho a stráví obyvatelstvo Sichemu a město Mello; ať vyjde oheň z mužstva sichemského a z města Mello a pohltí Abimelecha!"


text:
Poslal pak Hospodin velmi zlého ducha mezi Abimelecha a obyvatele sichemské; i začali si ho oškliviti


text:
a zločin vraždy sedmdesáti synů Jerobaalových, prolití jejich krve zazlívati Abimelechovi, bratru svému, a ostatním knížatům sichemským, která mu pomáhala.


text:
I položili proti němu zálohy na vrchu hor; mezi tím co čekali na jeho příchod, provozovali loupežnictví olupujíce kolemjdoucí. Bylo to také Abimelechovi zvěstováno.


text:
Ta přišel Gaal, syn Obedův, se svými bratry a vtáhl do Sichemu. Jeho příchodem pozdviženi jsouce obyvatelé Sichemu


text:
vyšli na pole, obrali vinice, lisovali hrozny, uspořádali tance se zpěvem, vešli do chrámu svého boha a hodujíce a pijíce zlořečili Abimelechovi.


text:
Gaal, syn Obedův, volal: „Kdo jest Abimelech a co je Sichem, abychom mu sloužili? Zda není synem Jerobaalovým a zda neustanovil svého služebníka Zebula knížetem nad mužstvem Emora, otce Sichemova? Proč tedy měli bychom mu sloužiti?


text:
Kéž mi dá někdo tento lid do rukou, bych odklidil Abimelecha!" I bylo řečeno Abimelechovi: „Shromáždi množství vojska a přijel!"


text:
a vzkázal tajně Abimelechovi: „Hle, Gaal, syn Obedův, přišel se svými bratry do Sichemu a bouří proti tobě město.


text:
časně zrána pak, až bude vycházeti slunce, udeř na město; a když on vyjde se svým lidem proti tobě, učiň mu, co budeš moci."


text:
Když pak vyšel Gaal, syn Obedův, a zastavil se ve vchodu městské brány, vstal Abimelech a vojsko, (které bylo) s ním s místa záloh.


text:
Gaal uzřev lid, řekl Zebulovi: „Hle, s hor sestupují zástupy." On mu odpověděl: „Stíny hor zdají se ti býti hlavami lidí a tím klamem se mýlíš."


text:
A opět řekl Gaal: „Hle, lid sestupuje se středu krajiny a jeden zástup přichází cestou vedoucí k dubu."


text:
Zebul mu pravil: „Kde jsou nyní tvá ústa, jimiž jsi mluvil: „Kdo jest Abimelech, abychom mu sloužili?" Zda to není ten lid, kterým jsi pohrdal? Vytáhni a bojuj proti němu!"


text:
Když se dal na útěk, pronásledoval jej (Abimelech) a vehnal do města; padalo jich velmi mnoho na jeho straně až ku bráně městské.


text:
vzal své vojsko, rozdělil na tři oddíly a položil v polích zálohy. Když viděl, že lid vychází z města, vstal a udeřil na ně;


text:
Abimelech dobýval města celý ten den; dobyv ho, pobil jeho obyvatelstvo a zbořil je tak, že je posypal solí.


text:
Když to uslyšeli obyvatelé sichemské věže, vešli do chrámu svého boha Berita, [kde s ním byli učinili smlouvu – odkudž to místo velmi opevněné dostalo jméno].


text:
vystoupil se vším lidem svým na horu Selmon, vzal sekeru, uťal se stromu větev, vložil si (ji) na rameno a nesa (ji) řekl druhům: „Co mne vidíte činiti, spěšně učiňte."


text:
Nasekavše tedy o závod větví se stromů, šli za vůdcem, obložili hrad, pálili (je) a tak se stalo, že dýmem a ohněm zahynulo tisíc lidí, mužův i žen, obyvatelů věže sichemské.


text:
Prostřed města byla vysoká věž, a na tu se utekli muži, ženy a všecka městská knížata, zavřeli co nejpevněji dveře, a postavili se na střechu věže za cimbuří.


text:
Tu hle, jedna žena hodila shůry kus mlýnského kamene, udeřila (jím) Abimelecha do hlavy a prorazila mu lebku.


text:
On zavolav rychle svého zbrojnoše, řekl mu: „Vytas meč a zabij mě, aby se snad neříkalo, že jsem byl usmrcen ženou." Plně tedy rozkaz, usmrtil jej.


text:
Po Abimelechovi povstal vůdce v Israeli Tola, syn Fuy, strýce Abimelechova, muž z Issachara, který bydlil v Samiru na horách Efraim.


text:
Měl třicet synů, kteří sedávali na třiceti oslátkách, a byli knížaty třiceti měst, která podle jeho jména slují Havot Jair, to jest „města Jairova" až do dneška – v zemi Galaad.


text:
Synové Israelovi staré hříchy novými rozmnožujíce činili, co bylo zlé v očích Hospodinových: sloužili modlám Baalů, Astart, bohům Syrie, Sidonu, Moabska, Ammoncův a Filišťanův; opustili Hospodina, přestali ho ctíti.


text:
A byli souženi a velmi utiskováni osmnáct let všichni, kdo sídlili za Jordánem v zemi Amorrhejských, to jest v Galaadu;


text:
synové Ammonovi dokonce překročivše Jordán zpustošili Judu, Benjamina a Efraima. Byl tedy Israel náramně soužen.


text:
I volali k Hospodinu řkouce: „Zhřešili jsme proti tobě, že jsme opustili Hospodina, Boha svého, a sloužili Baalům."


text:
Sidonští, Amalečané a Kanaanští, a když jste volali ke mně, zda jsem vás nevysvobodil z jejich ruky?


text:
Tu řekli synové Israelovi Hospodinu: „Zhřešili jsme, odplať nám ty podle libosti, toliko nyní nás zachraň!"


text:
To pravivše vyházeli ze svého území všecky modly bohů cizích a začali sloužiti Hospodinu Bohu. I slitoval se nad jejich bídou.


text:
Synové Ammonovi shromáždivše se rozbili stany v Galaadu. Synové Israelovi shromáždivše se proti nim položili se v Masfě.


text:
A knížata galaadská se usnesla: „Kdo z nás první počne bojovati proti synům Ammonovým, ten budiž vůdcem lidu galaadského!"


text:
Měl pak Galaad manželku, z níž dostal syny, a ti když dorostli, vyhnali Jefte řkouce: „Dědicem v domě otce našeho býti nemůžeš, ježto jsi narozen z jiné matky."


text:
I utekl od nich a chtěje se jím vyhnouti usadil se v zemi Tob. Shromažďovali se pak u něho chudí a loupeživí muži, a následovali ho jako (svého) vůdce.


text:
On jim odpověděl: „Nejste-li vy ti, kteří mne nenáviděli a vyhnali z domu otce mého? Nyní ke mně přicházíte jsouce donuceni nouzí."


text:
Tu řekla knížata galaadská Jeftovi: „Proto jsme nyní k tobě přišli, abys šel s námi, bojoval proti synům Ammonovým a byl vůdcem všech, kdo bydlí v Galaadu."


text:
Jefte jim pravil: „V pravdě-li jste ke mně přišli, bych bojoval za vás proti synům Ammonovým? A vydá-li je Hospodin do rukou mých, budu já vaším knížetem?"


text:
Odešel tedy Jefte s galaadskými knížaty a všecek lid učinil ho svým knížetem. Jefte pronesl všecky své řeči před Hospodinem v Masfě.


text:
Poté vyslal posly ke králi synův Ammonových, aby jeho jménem řekli: „Co je mezi námi, že jsi proti mně vytáhl, bys pustošil mou zemi?"


text:
(Král) jim odpověděl: „Protože Israel, když vystupoval z Egypta, zabral mou zemi od končin Arnonu až k Jaboku a k Jordánu. Nyní mi ji tedy v pokoji navrať!"


text:
i poslal posly ke králi edomskému se vzkazem: „Dovol mi, bych prošel tvou zemí!" On však nechtěl přivoliti k jeho prosbám. Poslal též ke králi moabskénm, a ten také pohrdavě odepřel poskytnouti průchod. Zůstal tedy (Israel) v Kadesu,


text:
pak obešel s boku Edomsko a Moabsko, přišel k východnímu pomezí Moabska, položil se tu za Arnonem táborem, do krajin Moabu však vejíti nechtěl. – Arnon je totiž hranicí Moabska. – 


text:
Poté poslal Israel posly k Sehonovi, králi amorrhejskému, který sídlil v Hesebonu se vzkazem: „Dovol, bych prošel tvou zemí až k řece."


text:
On však také pohrdnuv slovy Israelovými nedovolil mu projíti svým územím, ale sebrav nesčetné vojsko vytáhl proti němu do Jasy a silně mu odporoval.


text:
Hospodin však dal jej do rukou Israelových se vším jeho vojskem; (Israel) jej porazil a opanoval celou zemi Amorrhejských, obyvatele té krajiny


text:
Hospodin tedy, Bůh Israelův, vyhladil Amorrhea, když bojoval proti němu lid jeho israelský, a ty nyní chceš opanovati jeho zemi?


text:
Nenáleží ti právem, co má bůh tvůj Chamos ve své moci? Čeho tedy Hospodin, Bůh náš, zvítěziv nabyl, musí býti majetkem naším.


text:
Či snad jsi ty lepší než Balak, syn Seforův, král moabský; nebo můžeš tvrditi, že měl s Israelem spor a bojoval proti němu,


text:
když sídlil v Hesebonu a jeho všech, v Aroeru a ve všech jeho, jakož i ve všech městech podle Jordánu tři sta let? Proč jste se nepokusili po tak drahný čas o toto navrácení?


text:
Neprohřešuji se tedy proti tobě já, ale ty činíš zle proti mně vypovídaje mi nespravedlivou válku. Hospodin buď rozhodčím tohoto dne a rozsoudiž mezi Israelem a mezi syny Ammonovými!"


text:
Tu přibyl na Jefte duch Hospodinův. Chodil po Galaadu a Manassovi, (přišel) i do Masfy galaadské a odtud táhl proti synům Ammonovým.


text:
kdokoli vyjde ze dveří domu mého a se potká se mnou, až se budu vraceti v pokoji od synův Ammonových – toho budu obětovati Hospodinovi v celopal."


text:
i porazil je na hlavu od Aroeru až jak přicházíš do Mennitu, – dvacet měst – a až k Abelu, které je poseto vinicemi. Tak byli synové Ammonovi pokořeni syny Israelovými.


text:
Když se Jefte vracel do Masfy, do svého domu, přišla mu jednorozená dcera jeho vstříc s bubínky a tanci. – Jiných totiž dětí neměl. – ,


text:
Spatřiv ji, roztrhl roucha svá a pravil: „Běda mně, dcero má, způsobila jsi mi zklamání, a i ty se klameš! Neboť otevřel jsem ústa svá k Hospodinu a jiného učiniti nebudu moci."


text:
Ona mu odpověděla: „Otče můj, otevřel-lis ústa svá k Hospodinu, učiň mi, co jsi slíbil, když ti je popřáno potrestati tvého nepřítele a zvítěziti nad ním."


text:
A (dále) pravila otci: „Jen to mi uděl, zač prosím: Dovol mi, bych směla dva měsíce choditi po horách a oplakávati s družkami své panenství."


text:
On jí odpověděl: „Jdi!" a propustil ji na dva měsíce. Odešla tedy se svými družkami a oplakávala své panenství na horách.


text:
Když pak přešly dva měsíce, vrátila se k otci svému, a (ten) jí, která muže nepoznala, učinil, jak byl slíbil. Odtud rozšířil se obyčej v Israeli a zachovává se zvyk,


text:
Tu však, hle, v Efraimu vzniklo pozdvižení; přešedše na sever řekli (Efraimovci) Jeftovi: „Proč jsi nechtěl, jda do boje proti synům Ammonovým, nás povolati, bychom táhli s tebou? Proto zapálíme ti dům."


text:
On jim odpověděl: „Když bylo mně i lidu mému prudce potýkati se s Ammonovými syny, volal jsem vás, byste mi přispěli na pomoc, avšak nechtěli jste.


text:
Vida to, vydal jsem v nebezpečí život svůj, táhl jsem proti synům Ammonovým a Hospodin je vydal do rukou mých. Čím jsem si toho zasloužil, že se pozdvihujete k boji proti mně?"


text:
Svolav tedy k sobě všechny muže Galaadu, bojoval proti Efraimu, a porazili Galaadští Efraima, že řekl: „Uprchlíkem je Galaad z Efraima a bydlí mezi Efraimem a Manassem."


text:
Pak obsadili Galaadští brody jordánské, kterými se měl Efraim navrátiti. A když přišel k nim někdo z četných uprchlíkův efraimských, a řekl: „Prosím, byste mi dovolili přejíti," tázali se ho Galaadští: „Jsi ty Efraimský?" Když řekl: „Nejsem,"


text:
pravili mu: „Rci tedy „šibbo-let" – to znamená „klas". – Když odpověděl „sibbolet" nemoha touže hláskou vysloviti „klas": ihned ho chytili a zabili tu u brodu jordánského. Čtyřicet dva tisíce padly tehdy z Efraima.


text:
Ten měl třicet synův a tolikéž dcer, jež rozevdal ven za manžely; svým synům vzal stejný počet žen, které uvedl do domu svého. Soudil Israele sedm let.


text:
Ten měl čtyřicet synův a z nich třicet vnuků, kteří jezdili na sedmdesáti oslátkách. Soudil Israele osm let.


text:
Když synové Israelovi činili opět, co bylo zlé v očích Hospodinových, vydal je do rukou Filišťanů na čtyřicet let.


text:
neboť počneš a porodíš syna, jehož hlavy břitva se nedotkne – budeť Božím nazirejským od svého dětství, od matčina lůna – a ten počne vysvobozovati Israele z rukou Filišťanů."


text:
Když pak přišla k svému manželu, řekla mu: „Muž Boží ke mně přišel, andělského vzezření, velmi hrozného. Když jsem se ho tázala, kdo je, odkud přichází a jak se jmenuje, nechtěl mi říci,


text:
ale odpověděl: „Hle, počneš a porodíš syna; chraň se, bys nepila vína, aniž opojného nápoje, a nepožívala nic nečistého, neboť chlapec bude Božím nazirejským od svého dětství, od mateřského lůna až do dne své smrti"."


text:
Modlil se tedy Manue k Hospodinu řka: „Prosím, Pane, by muž Boží, kterého jsi poslal, přišel opět a poučil nás, co činiti s chlapcem, který se má naroditi."


text:
I vyslyšel Hospodin prosbu Manuovu, a anděl Boží zjevil se opět jeho manželce, když seděla na poli – Manue však, manžel její, s ní nebyl. – Když anděla uzřela,


text:
I vstal, šel za svou ženou, a přišed k muži, řekl mu: „Jsi ty ten, který mluvil k (mé) ženě?" On odpověděl: „Já to jsem."


text:
ničeho, co pochází z révy, ať nepožívá, ať nepije vína aniž opojného nápoje, a nic nečistého ať nejí. Co jsem jí přikázal, ať plní a zachovává."


text:
„Kdybys mě i nutil" – odpovídá mu anděl – „nebudu jísti jídla tvého; chceš-li však učiniti celo-pal, obětuj to Hospodinu." Manue nevěda, že je to anděl Hospodinův,


text:
Vzal tedy Manue kůzle a úlitby, a položil (je) na skálu v oběť Hospodinu, který činí divy; sám pak s manželkou díval se (na to).


text:
Když vystupoval plamen s oltáře k nebi, vystoupil také v plameni anděl Hospodinův. Manue a manželka jeho vidouce to padli tváří na zem.


text:
Žena mu odpověděla: „Kdyby byl chtěl Hospodin nás usmrtit, nebyl by přijal z našich rukou celopalu ani úliteb, nebyl by nám všech těchto věcí ukázal, ani by nebyl pověděl budoucích věcí."


text:
I vrátil se a oznámil otci svému a mateři: „Viděl jsem ženu v Tamnatě z dcer filištínských; tu, prosím, vezměte mi za manželku."


text:
Otec a matka mu však řekli: „Což není ženy mezi dcerami bratří tvých a ve všem národě mém, že chceš pojmouti manželku z Filišťanů, z těch neobřezanců?" I řekl Samson otci: „Tuto mi vezmi, neb se zalíbila mým očím."


text:
– Rodičové jeho nevěděli, že se to stalo působením Hospodinovým, že hledal příležitost proti Filišťanům. Toho času totiž Filišťané panovali nad Israelem. – 


text:
Sestupoval tedy Samson [s otcem a s matkou] do Tamnaty. Když přišli k vinicím města, ukázal se mladý lev, zuřivě řvoucí a běžel proti němu.


text:
I přikvačil duch Hospodinův na Samsona, že lva rozsápal, roztrhav (jej) na kusy jako kůzle, ačkoli neměl dokonce nic v ruce. – Otci ani matce nechtěl toho oznámiti. – 


text:
Když po několika dnech opět (tudy) šel, aby ji pojal, odbočil (s cesty), aby se podíval na mrtvého lva, a hle, roj včel byl v ústech Ivových a plást medu.


text:
Vybrav jej rukou jedl cestou; a přišed k otci a matce, dal jim kus, a oni jedli také. Nechtěl jim však oznámiti, že vybral med z těla lvova.


text:
Samson jim pravil: „Dám vám hádanku; jestli mi ji rozluštíte v sedmi dnech hodů, dám vám třicet plátěnek a tolikéž říz.


text:
Nebudete-li moci mi (ji) rozluštiti, dáte vy mně třicet plátěnek a tolikéž říz." Když mu odpověděli: „Dej (nám) hádanku, ať (ji) slyšíme!" – 


text:
pravil jim: „Z požírajícího vyšel pokrm a ze silného vyšla sladkost." Po tři dny nemohli tu hádanku rozluštiti.


text:
Když pak nadešel den sedmý, řekli ženě Samsonově: „Lichoť muži svému a přemluv ho, by ti oznámil, co ta hádanka znamená; nebudeš-li chtíti to učiniti, spálíme tebe i dům otce tvého. Či proto jste nás pozvali na svatbu, abyste nás oloupili?"


text:
Ronila tedy u Samsona slzy a naříkala řkouc: „Zanevřel jsi na mne a nemiluješ mne; proto mi nechceš vyložiti hádanku, kterou jsi dal synům národa mého." Ale on odpověděl: „Otci svému ani matce nechtěl jsem (to) pověděti, a tobě (to) mám oznámiti?"


text:
Sedm hodových dní u něho plakala. Konečně sedmého dne, když se mu stala obtížnou, vyložil (jí hádanku). Ona (ji) hned oznámila svým lidem.


text:
A ti řekli mu sedmého dne před západem slunce: „Co je sladšího nad med a co silnějšího nad lva?" On jim pravil: „Kdybyste nebyli orali mou jalůvkou, nebyli byste uhodli mé hádanky!"


text:
Když pak na něho přikvačil duch Hospodinův, sestoupil do Askalonu, pobil tam třicet mužů, vzal jejich šaty, dal je těm, kteří rozluštili jeho hádanku, a náramně rozezlen odešel do domu otcovského.


text:
Po nedlouhé době, když nastávaly dny pšeničných žní, přišel Samson chtěje navštíviti manželku svou, a přinesl jí kozelce. Když však chtěl vejíti jako obyčejně do její jizby, zabránil mu otec její řka:


text:
„Domníval jsem se, že jsi na ni zanevřel, a proto jsem ji dal tvému příteli; ale má sestru, která je mladší a krásnější než ona, budiž ti manželkou místo ní."


text:
Samson mu odpověděl: „Ode dneška nebudu míti viny (v činech) proti Filišťanům; budu vám totiž činiti zlé."


text:
A zapáliv je, lišky pustil, aby běhaly sem tam. Ony pak běžely hned do obilí Filišťanů. Když se chytilo, shořely plodiny již snesené i co ještě stálo v klasu, ano i vinice a olivovny strávil oheň.


text:
Když se Filišťané tázali: „Kdo to učinil?", bylo jim řečeno : „Samson, zeť Tamnaťanův, že mu vzal manželku a dal (ji) druhému, to učinil." Tu vyšli Filišťané a spálili ženu i s otcem jejím.


text:
Samson jim pravil: „Ačkoli jste toto učinili, přece ještě pomstím se na vás, a pak (teprv) dám si pokoj."


text:
Vystoupili tedy Filišťané do území Judova a položili se na místě, které bylo později nazváno Lechi, to jest čelist; tam se vojsko jejich rozložilo.


text:
Když se jich příslušníci kmene Judova tázali: „Proč jste vytáhli proti nám?", odpověděli jim: „Přišli jsme, bychom svázali Samsona a oplatili mu, co nám učinil."


text:
Tu sestoupily tři tisíce mužů z Judy k jeskyni skály Etam a řekli Samsonovi: „Nevíš, že Filišťané panují nad námi? Proč jsi to učinil?" On jim řekl: „Jak učinili oni mně, tak jsem já učinil jim."


text:
„Přišli jsme" – pravili – „bychom tě svázali a vydali do rukou Filišťanů." „Přisahejte" – pravil jim Samson – „a slibte mi, že mne nezabijete."


text:
„Nezabijeme tě" – řekli – „ale svázaného tě vydáme." I svázali ho dvěma novými provazy, a vzali jej ze skály Etam.


text:
Když pak přišel k místu Čelisti, a když Filišťané přišli mu s. křikem v ústrety, přikvačil na něho duch Hospodinův, a jako bývá koudel dýmem ohně strávena, tak se rozpadla a rozvázala pouta, kterými byl svázán.


text:
Když ta slova dozpíval, vyhodil čelist z ruky a nazval ono místo „Ramat-lechi", což se vykládá: „Zdvihnutí čelisti".


text:
A že velmi žíznil, volal k Hospodinu: „Tys dal do ruky služebníka svého tuto převelikou spásu a vítězství: hle, umru žízní a padnu do rukou neobřezancův."


text:
Otevřel tedy Hospodin třenovní zuby „čelisti", a vyšla z něho voda. On pak napiv se jí občerstvil se a nabyl zase síly. Proto nazývá se ono místo „Pramen vzývajícího z Čelisti" až do dneška.


text:
Když to uslyšeli Filišťané, když se u nich rozneslo, že vešel Samson do města, obklíčili ho, a postavivše strážné v bráně města, celou noc tam číhali, aby jej zabili, až bude ráno vycházeti.


text:
Samson spal až do půl noci; potom vstal, uchopil obě vrata brány s jejich veřejemi i se závorou, vložil si je na ramena a odnesl na vrchol hory, která hledí k Hebronu.


text:
I přišla k ní knížata filištínská a řekla: „Oklam ho a vyzvěď na něm, v čem má takovou sílu, a kterak bychom mohli přemoci ho, svázati a potrápiti. Učiníš-li to, dáme ti každý po tisíci a stu stříbrných."


text:
Mluvila tedy Dalila k Samsonovi: „Rci mi, prosím; v čem je tvá převeliká síla a čím bys mohl býti svázán, že bys nemohl se vytrhnouti?"


text:
Samson jí odpověděl: „Budu-li svázán sedmi šlachovými provazy, ještě nevyschlými, ještě vlhkými, budu slabý jako jiní lidé."


text:
Číhali pak u ní tajně lidé, očekávajíce v komůrce, jak věc skončí. – I vzkřikla na něho: „Filišťané na tebe, Samsone!" On však přetrhal vazby, jakoby přetrhl nit stočenou z koudelových odpadků, když se přiblíží k ohni. A nepoznali, v čem jest jeho síla.


text:
On jí odpověděl: „Budu-li svázán novými provazy, s kterými nebylo dosud pracováno, budu slab a jiným lidem podoben."


text:
Dalila ho jimi zase svázala a zkřikla: „Filišťané na tebe, Samsone!" – V komůrce byly připraveny zálohy. – On však roztrhal vazby jako nitky příze.


text:
Dalila mu opět domlouvala: „Dokavad budeš mě klamati a lháti? Pověz, čím bys měl býti svázán!" Samson jí odvětil: „Vetkáš-li sedm vrkočů mé hlavy do osnovy7, navážeš- li je na kolík, a ten zarazíš do země, budu slab."


text:
Dalila tak učinila a řekla mu: „Filišťané na tebe, Samsone!" On však povstal ze spánku a vytáhl kolík s vlasy i s tkanivem.


text:
Dalila mu pravila: „Jak můžeš říci, že mě miluješ, když (přece) srdce tvé není se mnou? Třikrát jsi mě obelhal a nechtěl jsi říci, v čem je tvá převeliká síla."


text:
Když se mu pak stala obtížnou, když mnoho dní na něho doléhala, nedávajíc mu času k odpočinku, zeslábla mysl jeho a zemdlela až k smrti.


text:
Tehdy odkryl pravdu té věci řka jí: „Nikdy nedotkly se nůžky hlavy mé, neboť jsem nazirejský, to jest Bohu zasvěcený od lůna mateře své. Bude-li mi hlava ostříhána, odejde ode mne má síla, zeslábnu, a budu jako jiní lidé."


text:
Ona vidouc, že jí vyjevil celé srdce své, poslala ke knížatům filištínským a vzkázala: „Přijďte ještě jednou, neboť nyní mi otevřel srdce své." Přišli tedy, vzavše peníze, které byli slíbili.


text:
Pak si ho uspala na svých kolenou, položila si hlavu (jeho) do. klína, zavolala střihače a ten mu ustřihl sedm copů. I počala se ho zbavovati a od sebe odstrkovati. A hned od něho odešla síla.


text:
I řekla: „Filišťané na tebe, Samsone!" On probudiv se ze spánku, pravil si v duchu: „Vyváznu, jako jsem prve učinil a setřesu (je)." Nevěděl totiž, že Hospodin od něho odstoupil.


text:
Filišťané se ho chopili, hned mu vyloupali oči, odvedli ho řetězy svázaného do Gazy, zavřeli ho do žaláře a kázali mu točiti mlýnkem.


text:
Knížata filištínská sešla se, by podala oběti velikolepé bohu svému Dagonovi, a hodovala. Pravilať: „Bůh náš vydal našeho nepřítele Samsona do rukou našich."


text:
Také lid, vida to, chválil boha svého a totéž mluvil: Bůh náš vydal do rukou našich protivníka našeho, který ničil zemi naši,  zabil přemnoho lidí (našich).


text:
Rozveselení jsouce hody, když se již najedli, poručili, by zavolán byl Samson, aby před nimi hrál. Byl tedy ze žaláře přiveden a hrál před nimi. Postaven jsa mezi dva sloupy,


text:
řekl chlapci, který ho vodil: „Pusť mne, bych se dotkl sloupů, na kterých celý dům spočívá, bych se o ně opřel a maličko si odpočinul."


text:
Dům byl plný mužův a žen, bylať tam všecka knížata filištínská, a kolem tří tisícův obojího pohlaví, se střechy a s pavlače se dívajících, jak Samson hraje.


text:
Ale on vzýval Hospodina, řka: „Hospodine, Bože! Vzpomeň na mne a navrať mi nyní bývalou sílu, Bože můj, bych se pomstil na svých nepřátelích, bych vzal pomstu jednu za ztrátu dvou očí."


text:
pravil: „Ať umru s Filišťany!" Pak zatřásl silně sloupy, že dům spadl na všechna knížata a na ostatní shromáždění, které tam bylo. Tak jich zabil, umíraje, mnohem více, než (jich) usmrtil prve, dokud byl živ.


text:
Bratři jeho a veškeré příbuzenstvo sestoupili, vzali tělo jeho a pochovali (je) mezi Saraou a Estaolem, v hrobě otce jeho Manue. Soudil Israele dvacet let.


text:
Ten řekl matce své: „Tisíc a jedno sto stříbrných, které jsi oddělila sobě a pro které slyšel jsem tě zlořečiti, hle, já mám; jsou u mne." Ona mu odpověděla: „Požehnán (bud) syn můj od Hospodina!"


text:
Vrátil je tedy matce své; ta mu však řekla: „Slibem jsem zasvětila peníze ty Hospodinu, že je dostane syn můj z ruky mé, by učinil sochu rytou a litou. Nyní ti je tedy odevzdávám."


text:
Když je však matce vrátil, vzala z nich dvě stě stříbrných a dala je stříbrníkovi, by z nich udělal sochu rytou i litou. Tak se dostala (socha) do domu Michy,


text:
který v něm oddělil Bohu také svatyňku, udělal efod a terafim, [to jest kněžské roucho a modly], a naplnil ruku jednoho ze synů svých, aby mu byl knězem.


text:
I vyšed z města Betlema chtěl žíti jako host, kdekoli nalezne pří hodné místo. Když přišel na své cestě do hor Efraimských, a uchýlil se maličko do domu Michova,


text:
byl od něho tázán, odkud přichází. On odpověděl: „Levita jsem z Betlema Judova a jdu, bych se usadil, kde budu moci, a kde shledám, že mi to bude užitečno."


text:
Micha řekl: „Zůstaň u mne a buď mi otcem, knězem; dám ti každý rok deset stříbrných, dvoje roucho a čehokoli je třeba k výživě."


text:
V oněch dnech, kdy nebylo v Israeli krále, kmen Dan hledal si vlastní území, v němž by se usadil; neboť až do toho dne nedostal mezi ostatními kmeny údělu.


text:
I poslali synové Danovi pět nejsilnějších mužů z veškerého kmene svého, ze Saray a Estaolu, by prozkoumali a bedlivě ohledali zemi. Řekli jim: „Jděte a ohledejte zemi!" Když přišli cestou do hor Efraimských, vstoupili do domu Michova a tam odpočinuli.


text:
Poznavše hlas mládence Levity, uchýlili se do příbytku jeho a řekli mu: „Kdo tě sem přivedl? Co tu děláš? Proč jsi sem přišel?"


text:
I prosili ho, by se otázal Hospodina, by mohli zvěděti, bude-li jim cesta, kterou konají, šťastná a zdaří-li se (jejich) věc.


text:
Šlo tedy oněch pět mužů, přišli do Lais a shledali, že tam sídlí lid beze vší bázně, jako bydlívají Sidoňané, bezpečně a pokojně, an se mu dokonce nikdo neprotiví, že má veliké bohatství, a jest oddělen daleko od Sidonu i ode všech lidí.


text:
„Vzhůru, táhněme na ně! Spatřiliť jsme zemi velmi bohatou a úrodnou. Neleňte, nemeškejte! Pojďme a zaberme ji; bude to bez práce!


text:
Přijdeme k (lidem žijícím) v bezpečí, do krajiny velmi rozsáhlé, a dá nám Hospodin (to) místo, ve kterém není nedostatku ničeho, co země rodí."


text:
Stoupajíce zastavili se v Judově Kariatiarim, kteréžto místo od toho času sluje „Ležení Danovo" a je vzadu, za Kariatiarim.


text:
řeklo těch pět mužů, kteří byli prve vysláni, by ohledali krajinu Lais, ostatním bratřím svým: „Víte, že je v těchto domech efod, terafim, a rytá i litá socha? Vizte, jak se rozhodnouti!"


text:
Uchýlili se tedy maličko, vešli do příbytku jinocha Levity, který byl v domě Michově, a pozdravili ho pokojnými slovy.


text:
Ti však, kteří vkročili do příbytku jinochova, chtěli vzíti rytou a litou sochu, efod a terafim. Kněz stál před vchodem, ano těch šest set velmi silných mužů nedaleko čekalo.


text:
„Mlč" – odpověděli mu – „polož si prst na ústa, a pojď s námi, abys nám byl otcem, knězem. Co je ti lepší, býti knězem v domě jednoho muže, nebo v jednom kmeni, v čeledi israelské?"


text:
A byli již daleko od Michova domu, když muži, kteří bydlili v sousedství Michově, se shromáždili a pustili se za nimi.


text:
On odpověděl: „Mé bohy, které jsem si udělal, jste mi vzali, i kněze a vše, co mám, a pravíte: „Co je ti?" "


text:
I řekli mu Danovci: „Varuj se dále k nám mluviti, by nepřišli na tebe mužové rozhořčení a ty se vším domem svým abys nezahynul."


text:
Šest set mužů vzalo tedy kněze a věci svrchu pověděné; i přišli do Lais k lidu pokojnému a bezpečnému, pobili je ostřím meče a město spálili,


text:
an dokonce nikdo nepřispěl na pomoc, protože bydlili daleko od Sidonu a se žádným člověkem nebyli spolčeni, ba ani se nestýkali. – Město bylo položeno v krajině Rohob. – I vystavěli je zase, usadili se v něm


text:
A postavili si (tu) rytinu a Jonatana, syna Gersama, syna Mojžíšova, jakož i jeho syny (ustanovili) kněžími v kmeni Danově až do dne zajetí svého.


text:
Modla Michova u nich zůstala po celou dobu, pokud byl dům Boží v Silo. V těch dnech nebylo v Israeli krále.


text:
Byl jeden muž, Levita, který sídlil v zadních končinách hor Efraimských. Pojal manželku z Betléma Judova,


text:
Její muž, chtěje se s ní smířiti, nakloniti si ji, a s sebou zpět odvésti, šel za ní maje s sebou služebníka a dva osly. Ona ho přijala a uvedla do domu otce svého. Když to slyšel tchán jeho, a spatřil toho člověka, vyšel mu radostně vstříc


text:
Čtvrtého však dne časně zrána vstav, chtěl jíti; ale tchán ho zadržel řka: „Ochutnej dříve maličko chleba a posilni si žaludek; pak půjdeš!"


text:
I sedli si, jedli a pili. Pak řekl otec dívčin zeti svému: „Prosím tě, bys tu dnes zůstal; ať se spolu veselíme!"


text:
Když pak nastalo ráno, strojil se Levita na cestu. Tchán mu však zase domlouval: „Prosím tě, bys maličko pojedl, tak se posilnil, a potom, až bude dobře na den, bys šel." Jedli tedy spolu.


text:
Když pak mladý muž vstal, aby se vydal na cestu se ženou svou a se služebníkem, opět k němu mluvil tchán: „Považ, že se schyluje den značně k západu, že se blíží k večeru; zůstaň u mne ještě dnes, udělej si dobrý den, a zítra půjdeš domů."


text:
Zeť nechtěl povoliti jeho řečem, ale hned vydal se na cestu, a přišel proti Jebusu, který sluje druhým jménem Jerusalem, veda s sebou dva osly s břemeny a ženinu.


text:
Když byli již u Jebusu, přecházel den v noc; i řekl služebník pánu svému: „Pojď, prosím, uchylme se do města Jebušanů a zůstaňme v něm."


text:
Pán mu však odpověděl: „Nevejdu do města cizího národa, kde není synův Israelových, ale půjdu až do Gabay;


text:
Minuli tedy Jebus a šli dále započatou cestou. U Gabay, která je ve kmeni Benjamínově, zapadlo jim slunce;


text:
zabočili tedy do ní, aby tam zůstali. Když tam vešli, sedli si na ulici města, ježto nikdo jich nechtěl pod střechu přijmouti.


text:
Tu hle, nahodil se stařec, který se vracel s pole, ze své práce, za večera, který sám byl také z hor Efraimských, a sídlil pohostinu v Gabae. – Lidé oné krajiny byli totiž Benjaminovci. – 


text:
Stařec pozdvihnuv oči a spatřiv člověka se svým nevelikým nákladem seděti na ulici města, řekl mu: „Odkud přicházíš a kam jdeš?"


text:
On mu odpověděl: „Vyšli jsme z Betlema Judova a jdeme domů, do zadních končin hor Efraimských, odkud jsme vyšli do Betlema; nyní jdeme k domu Božímu, a nikdo nás nechce pod svou střechu přijmouti.


text:
Ježto máme slámu i trávu na krmení oslů, jakož i chléb a víno pro mne, pro služebnici tvou i pro služebníka, který je se mnou, ničeho nepotřebujeme, jedině přístřeší."


text:
Stařec mu odvětil: „Pokoj buď s tebou! Já dám všecko, čeho je třeba; toliko prosím, bys nezůstával na ulici."


text:
Když hodovali, když po namáhavé cestě pokrmem a nápojem těla posilňovali, přišli mužové onoho města, synové Belialovi – to jest nevázanci – obklíčili dům starcův, a počali, tlouci na dveře, volajíce na pána domu: „Vyveď muže, který vešel do domu tvého, ať ho zneužijeme!"


text:
Stařec vyšed k nim pravil: „Nečiňte, bratři, nečiňte toho zla – jeť člověk ten mým hostem – a nechte toho nerozumu.


text:
Mám dceru, pannu, a ten člověk má ženinu; vyvedu vám je, byste je ponížili a ukojili svého chtíče; jen za to vás prosím, byste takového zločinu proti přírodě na muži se nedopustili."


text:
Nechtěli však souhlasiti s jeho slovy. Muž vida to, vyvedl k nim svou ženinu a dal jim ji, aby se s ní bavili. Oni jí celou noc zneužívali, ráno pak ji propustili.


text:
Když pak onen muž ráno vstal, a otevřel dveře, by se bral dále svou cestou – hle, ženina jeho ležela přede dveřmi s rukama rozpřaženýma na prahu.


text:
On k ní mluvil, domnívaje se, že odpočívá: „Vstaň a pojďme!" Když však nic neodpovídala, poznal, že je mrtva, i vzal ji, položil na osla a vrátil se domů.


text:
Když vešel do domu svého, uchopil meč, rozsekal mrtvé tělo ženy své i s kostmi na dvanáct dílů, kusů, a rozeslal je po všech končinách israelských.


text:
Každý, kdo to spatřil, volal: „Nikdy nestala se taková věc v Israeli, od toho dne, kdy vyšli otcové naši z Egypta, až do dneška. Podejte úsudek, a usneste se, co činit."


text:
Vyšli tedy všichni synové Israelovi od Danu až k Bersabe, i země Galaad, a shromáždili se jako jeden muž u Hospodina v Masfě.


text:
Všechna knížata lidu, všechny kmeny Israelovy sešly se ve shromáždění lidu Božího, čtyři sta tisíc pěších bojovníků.


text:
– Benjaminovců nebylo tajno, že vytáhli synové Israelovi do Masfy. – Levita, manžel zabité ženy, byv otázán, kterak spáchána byla tak veliká nešlechetnost,


text:
Tu hle, lidé onoho města obklíčili v noci dům, ve kterém jsem zůstával, chtíce mne zabíti, a pak trýznili mou ženu neuvěřitelnou, zběsilou chlípností, že konečně zemřela.


text:
Uchopiv ji, rozsekal jsem ji na kusy a rozeslal jsem je po všech končinách země vaší; neboť nikdy se nestala v Israeli taková nešlechetnost a tak veliký hřích.


text:
Tu povstal všecek lid a jako jeden muž odpověděl: „Neodejdeme do stanů svých a nikdo nevejde do domu svého,


text:
Ze všech kmenů israelských budiž vybráno po deseti ze sta, po stu z tisíce a po tisíci z deseti tisíc, by snášeli vojsku potraviny, abychom mohli bojovati proti Gabae Benjaminově a odplatiti jí za zločin, čeho zasluhuje."


text:
A poslali posly k veškerému kmeni Benjaminovu se vzkazem: „Proč se vyskytla taková ohavnost mezi vámi?


text:
Vydejte ty lidi z Gabay, kteří onu hanebnost spáchali, by zemřeli a zlo by z Israele bylo vyhlazeno." Oni však nechtěli poslechnouti vzkazu bratří svých, synův Israelových,


text:
ale ze všech měst území svého sešli se v Gabae, by jim pomohli proti všemu lidu israelskému bojovati.


text:
mezi nimi bylo sedm set mužů velmi silných, bojujících stejně levicí jako pravicí a kameny z praků s takovou jistotou házejících, že dovedli střeliti i vlas, aniž se chybili.


text:
Israelských pak mužů tasících meč a připravených do boje, bez synů Benjaminových, bylo napočítáno čtyři sta tisíců.


text:
Tito se zdvihli a přišli k domu Božímu, a tázali se Boha řkouce: „Kdo má v našem vojsku táhnouti první do boje proti synům Benjaminovým?" Hospodin jim odpověděl: „Juda budiž vůdcem vaším!"


text:
avšak tak, že dříve než vytáhli, plakali před Hospodinem až do noci a tázali se ho řkouce: „Máme znova dáti se do boje proti synům Benjaminovým, bratřím svým, či nikoliv?" On jim odpověděl: „Vystupte proti nim a začněte boj!"


text:
vytrhli synové Benjaminovi z bran Gabay, napadli je a zuřili mezi nimi takovým vražděním, že položili osmnáct tisíc mužů tasících meč.


text:
Proto přišli všichni synové Israelovi do domu Božího, sedíce plakali před Hospodinem, postili se toho dne až do večera, obětovali mu celopaly a pokojné oběti,


text:
a Finees, syn Eleazara, syna Áronova, byl správcem domu. Tázali se tedy Hospodina o radu řkouce: „Máme ještě vyjíti do boje proti synům Benjaminovým, bratřím svým, čí nechati toho?" Hospodin jim řekl: „Vytáhněte, neboť zítra je vydám do rukou vašich."


text:
Avšak i synové Benjaminovi vypadli směle z města, pronásledovali daleko utíkající nepřátele, že z nich (něco) poranili, jako prvého a druhého dne, zabíjeli prchající po dvou cestách, z nichž jedna stoupala do Betelu a druhá do Gabay, a zabili asi třicet mužů.


text:
Domnívali se totiž, že ustupují jako obyčejně. Oni však útěk uměle předstírali, uradivše se, že je zdánlivým svým útěkem vylákají od města na jmenované cesty.


text:
Všichni synové Israelovi povstali tedy ze svých stanovišť a spořádali vojsko na místě, jež se zove Baaltamar. Také zálohy, které byly okolo města, počaly se pomalu ukazovati


text:
a od západní strany města postupovati. Jiných (těch) deset tisíc mužů přeudatných z veškerého Israele lákalo obyvatele města k bojům. Tak nastal tuhý boj proti Benjaminovcům, kteří netušili, že jim nastává se všech stran záhuba.


text:
I porazil je Hospodin před syny Israelovými a zabili z nich ono ho dne dvacet pět tisíc a sto mužů, vesměs to bojovníků, tasících meč.


text:
Synové Benjaminovi tedy pozorujíce, že podléhají, počali utíkati. Vidouce to synové Israelovi, dali jim místo k útěku, aby se dostali k připraveným zálohám, které byli podle města položili.


text:
Tito náhle ze záloh vyrazili, a zatím, co Benjamin před těmi, kdož ho bili, utíkal, vešli do města a vybili je ostřím meče.


text:
Synové Israelovi těm, které byli postavili do záloh, prve uložili, by, jakmile se města zmocní, na znamení založili oheň, a kouřem do výše vystupujícím ukázali, že je město vzato.


text:
Když to spatřili synové Israelovi, kteří byli v samém boji, – Benjaminovci totiž domnívajíce se, že utíkají, hnali se za nimi (tím) usilovněji a zabili z jejich vojska třicet mužů – 


text:
když viděli vystupovati z města sloup kouře, a když i Benjamin se ohlédl a seznal, že je město vzato, že se plameny vznášejí vzhůru:


text:
tu ti, kteří prve předstírali útěk, obrátili se čelem a velmi silně odpírali. Když to spatřili Benjaminovci, obrátili se na útěk


text:
a dali se cestou k poušti; ale i tam je nepřátelé pronásledovali a také ti, kteří zapálili město, je napadli.


text:
Tak se stalo, že byli s obou stran od nepřátel biti, a že nebylo konce vraždění. Byli poraženi, položeni na východní straně města Gabaa.


text:
Když to viděli ti, kdo z Benjamina zbyli, utekli do pustiny a dostali se až ke skále, která sluje Remmon. Také na tomto útěku zabili pět tisíc mužů z těch, kteří sem tam pobíhali rozprchše se rozličnými směry. A když utíkali dále, pronásledovali je a zabili opět jiné dva tisíce.


text:
Tak se stalo, že bylo všech, kteří z Benjamina na různých místech padli, dvacet pět tisíc válečníků k bojům odhodlaných.


text:
Zůstalo tedy z veškerého počtu Benjaminova těch, kteří mohli vyváznouti a utéci do pustiny, šest set mužů; zůstali na skále Remmon čtyři měsíce.


text:
Synové Israelovi pak se vrátivše všecko, co ve městě zůstalo, od mužův až do dobytka mečem pobili; všechna města i vesnice Benjaminovy ztrávil hltavý plamen.


text:
Synové Israelovi se též v Masfě zapřísáhli řkouce: „Žádný z nás nedá dcery své synům Benjaminovým za manželku."


text:
I přišli všichni k domu Božímu, a sedíce před ním až do večera, počali velmi hlasitě kvíleti a plakati řkouce:


text:
„Proč, Hospodine, Bože Israelův, stalo se toto neštěstí ve tvém lidu, že dnes jeden kmen z nás zanikl?"


text:
A řekli: „Kdo ze všech kmenův israelských netáhl s vojskem Hospodinovým?" Zavázali se totiž velikou přísahou, když byli v Masfé, že budou zabiti, kteří tam snad nejsou.


text:
Proto pravili: „Kdo jsou ze všech kmenův Israelových ti, kteří nepřišli k Hospodinu do Masfy?" Tu hle, bylo shledáno, že obyvatelé galaadského Jabesu v onom vojště nebyli. – 


text:
Poslali tedy deset tisíc velmi statných mužův, a přikázali jim: „Jděte a pobijte obyvatele galaadského Jabesu ostřím meče, ženy i dítky jejich.


text:
Tohoto však bude vám šetřiti: Vše, co je mužského rodu, a ženy, které muže poznaly, zabijte; ale panny zachovejte."


text:
I byla nalezena v galaadském Jabesu čtyři sta panen, které nepoznaly mužského lože. Když je přivedli do ležení v Silo, v zemi Kanaan,


text:
poslali (Israelité) posly k synům Benjaminovým, kteří byli na skále Remmon, a vzkázali jim, aby je přijali v pokoji.


text:
Přišli tedy toho času synové Benjaminovi a byly jim dány manželky z dcer Jabesu galaadského; jiných však, které by jim mohli podobným způsobem dáti, nenalezli.


text:
I řekli starší: „Co učiníme ostatním, kteří nedostali manželek? Vždyť všecky ženy z kmene Benjaminova zahynuly.


text:
neboť svých dcer jim dáti nemůžeme jsouce vázáni přísahou a kletbou, kterou jsme vyjádřili (slovy): „Zlořečen buď, kdo by dal ze svých dcer Benjaminovi manželku!""


text:
Uradili se tedy řkouce: „Hle, výroční slavnost Hospodinova je v Silu;" – to je severně od města Betelu, východně od cesty, jdoucí z Betelu do Sichemu, a jižně od města Lebony. – 


text:
a když uvidíte, že dcery silské kráčejí k obvyklým tancům, vyjděte rychle z vinic, každý uchvať si z nich svou manželku, a odejděte do území Benjaminova.


text:
Až pak přijdou otcové jejich nebo bratři, a počnou na vás žalovati a vésti při, řekneme jim: „Slitujte se nad nimi, neboť neuchvátili jich jako činívají válečníci, vítězové, ale nedali jste, když vás za ně prosili; vy jste se tedy provinili."


text:
Učinili tedy synové Benjaminovi, jak jim bylo rozkázáno; kolik jich bylo, tolik manželek uloupili si z tančících, odešli do území svého, postavili si města a usadili se v nich.


text:
Také synové Israelovi navrátili se po kmenech a čeledích domů. V oněch dnech nebylo v Israeli krále, ale každý činil, co pokládal za dobré.


text:
Za dnů, kdy soudcové vládli, nastal v zemi hlad. Tu vyšel člověk z Betléma judského, aby pobyl jako host v Moabsku s manželkou a se dvěma syny.


text:
Sám slul Elimelech, jeho žena Noemi, jeden ze dvou synů Mahalon a druhý Chelion, Efratští z Betléma judského. Přišedše do Moabska zůstali tam.


text:
I vstala, aby se vrátila s oběma svými snachami z Moabska do vlasti; slyšelať, že Hospodin shlédl na lid svůj a dal mu chleba.


text:
Vyšla tedy z místa, kde jako host bydlila, s oběma snachami. Když byla již na cestě vracejíc se do Judska,


text:
pravila jim: „Jděte (každá) do domu matky své; Hospodin buď vám milostiv, jako jste byly vy mrtvým i mně!


text:
Dej vám dojíti spokojenosti v domech mužů, kterých se vám dostane!" A políbila je. Ony však počaly hlasitě plakati


text:
Noemi jim odpověděla: „Vraťte se, dcery mé! Proč byste se mnou šly? Mám ještě syny ve svém lůně, že byste mohly nadíti se mužů ze mne?


text:
Vraťte se, dcery mé, jděte, nebo jsem již stářím sešlá, že nejsem způsobilá k manželskému svazku. A kdybych i mohla této noci počíti a poroditi syny,


text:
kdybyste si chtěly na ně počkati, až by dorostli, budete dříve stařenami, nežli se vdáte. Ne tak, prosím, dcery mé! Neboť vaše tíseň (ještě) více mě trápí, že vystoupila ruka Hospodinova proti mně."


text:
Rut odpověděla: „Nenuť mne, bych tě opustila, bych odešla; neboť kamkoli půjdeš ty, půjdu já, a kde dlíti budeš ty, dlíti budu také já. Lid tvůj lid můj, a Bůh tvůj Bůh můj.


text:
Která země tě přijme, až budeš umírati, v té zemru a tam dojdu hrobu. Ať mě Hospodin trestá a zase trestá, odloučí-li mě od tebe něco jiného než toliko smrt!"


text:
Šly tedy spolu a přišly do Betlema. Když vešly do města, roznesla se všady rychle (o tom) zvěst, a ženy pravily: „Je to ona Noemi?"


text:
Ona jim však řekla: „Nenazývejte mne Noemi, [to jest Sličnou], ale raději nazývejte mne Mara, [to jest Hořkou], nebo hořkostí mne velmi naplnil Všemohoucí.


text:
Vyšla jsem plná, a prázdnou mě zpět přivádí Hospodin. Proč tedy nazýváte mě Noemi, když mě Hospodin ponížil a Všemohoucí sklíčil?"


text:
Přišla tedy Noemi s Moabkou Rut, svou snachou, ze země, kde byla hostem; vrátila se do Betlema, když počali žíti ječmeny.


text:
I řekla Moabka Rut ke své tchyni: „Poroučíš-li, půjdu na pole a budu sbírati klasy, které ujdou rukám ženců, kdekoli naleznu milost hospodáře, ke mně laskavého." Ona jí odpověděla: „Jdi, dcero má."


text:
Šla tedy a sbírala klasy za ženci. I přihodilo se, že pole toho pán byl z příbuzenstva Elimelechova, jménem Booz.


text:
A hle, Booz přišel z Betlema a řekl žencům: „Hospodin (buď) s vámi!" Oni mu odpověděli: „Požehnej ti Hospodin!"


text:
a prosila, by směla sbírati zbylé klasy chodíc za ženci. Od rána až do nynějška trvajíc na poli ni na okamžik domů se nevrátila."


text:
Tu řekl Booz k Rut: „Slyš, dcero! Nechoď na jiné pole sbírati, neodcházej s tohoto místa; ale připoj se k mým služebným,


text:
a kde budou žíti, choď za nimi! Neboť rozkázal jsem služebníkům svým, aby ti nikdo nečinil obtíží; ano i bude-li se ti chtít píti, jdi k nádobám a napij se vody, kterou i služebníci (moji) pijí."


text:
Rut padla na tvář a poklonivši se k zemi řekla mu: „Odkud mi to, že jsem nalezla milost před očima tvýma, že ráčíš znáti se ke, mně, cizince?"


text:
On jí odpověděl: „Všecko mi bylo oznámeno, co jsi učinila tchyni své po smrti muže svého: žes opustila rodiče své i zemi, ve které ses narodila, a přišlas k lidu, kteréhos prve neznala.


text:
Odplatiž ti Hospodin skutek tvůj, plné mzdy dostaň se ti od Hospodina, Boha Israelova, k němuž jsi přišla a pod jehožto křídla ses utekla!"


text:
Ona řekla: „Nalezla jsem milost před očima tvýma, můj pane! neboť mě těšíš a mluvíš k srdci služebnice své, ač nejsem rovna jedné z tvých služebných."


text:
I pravil jí Booz: „Když bude čas k jídlu, přijď sem, pojez chleba a omoč skývu v octě." Posadila se tedy vedle žencův, on jí nahrnul pražmy, i jedla, nasytila se a ještě jí zbylo.


text:
Pak vstala, aby sbírala podle obyčeje klasy. A Booz přikázal služebníkům svým: „I kdyby chtěla s vámi žíti, nebraňte jí;


text:
odhoďte také úmyslně něco z vašich snopkův a nechte ležeti; ať sbírá, ať jí nikdo nedomlouvá, když bude sbírati!"


text:
Sbírala tedy na poli až do večera; a co sebrala, vytloukla. prutem, vymlátila, a tak dostala ječmene asi tolik, co má efa [to jest tři mírky].


text:
S nimi vrátila se do města a ukázala je tchyni své; k tomu vyňala a dala jí zbytky svého jídla, kterým se byla nasytila.


text:
I pravila jí tchyně: „Kde jsi sbírala dnes, kdes pracovala? Buď požehnán ten, který se slitoval nad tebou!" Oznámila jí tedy, u koho pracovala, a pověděla jméno muže, že sluje Booz.


text:
Noemi jí odvětila: „Požehnán buď od Hospodina, že touž milost, kterou učinil živým, zachoval i mrtvým." A opět pravila (Noemi): „Je náš příbuzný ten člověk."


text:
Rut dodala: „Také to mi přikázal, abych tak dlouho připojovala se k jeho žencům, dokud nebude všecko obilí požato."


text:
Tu jí tchyně radila: „Bude velmi dobře, dcero má, choditi na žeň s jeho služebnými, aby na cizím poli někdo ti neubližoval."


text:
Přidružila se tedy k Boozovým služebným a chodila s nimi tak dlouho na žeň, dokud ječmene a pšenice do stohů nesklidili.


text:
Když zase přišla kdysi ke své tchyni, uslyšela od ní: „Dcero má, zjednám ti spokojenost, by ti bylo dobře.


text:
Ten Booz, k jehožto služebným na poli ses přidružila, je náš příbuzný, a této noci věje ječmen na humně.


text:
Umyj se tedy, pomaž se, oblec se v pěknější roucha a jdi dolů na humno; (ale) ať neuzří tě člověk ten, dokud nepřestane jísti a píti!


text:
Když pak půjde spát, všimni si dobře místa, na kterém bude odpočívati; pak půjdeš, poodhrneš s nohou plášť, kterým se přikryje, položíš se a budeš tam ležeti; on ti pak poví, co bys měla činiti."


text:
Když Booz pojedl a napil se, když se rozveselil a lehl si u stohu snopů : přišla skrytě, poodhrnula mu plášť s nohou a položila se,


text:
Tu hle, (když bylo) již půl noci, ulekl se člověk (ten), zarazil se a zpozoroval, že mu leží žena u nohou.


text:
I řekl jí: „Kdo jsi ty?" Ona odvětila: ,„Já jsem Rut, služebnice tvá; rozprostři plášť svůj na služebnici svou, nebo jsi příbuzný."


text:
„Požehnána jsi od Hospodina, dcero," – dí on – „tys první lásku poslednější (láskou) překonala; neboť nenadbíhalas jinochům chudým ani bohatým.


text:
Neboj se tedy; cokoli mi pravíš, učiním ti. Neboť ví všecek lid, který bydlí ve branách mého města, že jsi žena ctnostná.


text:
Odpočiň si zde této noci; ráno, bude-li on chtíti právem příbuzenství si tě podržeti, dobře; nebude-li chtíti, vezmu si tě já beze všech okolků; – živ je Hospodin – spi až do rána."


text:
Tak spala u jeho nohou až do rána. Dříve však, nežli se lidé vespolek poznávali, vstala; neboť (Booz) pravil: „Varuj se, aby žádný nezvěděl, že jsi sem přišla."


text:
A opět řekl: „Rozestři plášť svůj, kterým se přikrýváš, a drž oběma rukama." Když jej rozestřela a držela, naměřil jí šest mírek ječmene a vložil (je) na ni. Ona s tím vešla do města


text:
a přišla ke své tchyni. Ta se jí tázala: „Jak jsi pochodila, dcero?" Tu jí vypravovala všecko, co jí učinil člověk ten.


text:
I řekla Noemi: „Čekej, dcero, (klidně), až uzříme, jak ta věc dopadne; neboť člověk ten neustane, dokud nesplní, co mluvil."


text:
Vstoupil tedy Booz do brány a posadil se tam. A když viděl jíti kolem příbuzného, o kterém prve byla řeč, řekl mu, zavolav ho jeho jménem: „Uchyl se maličko a posed tu." Když se uchýlil a posadil,


text:
Když sedři mluvil k příbuznému: „Noemi, která se vrátila z Moabska, má prodané pole, podíl to bratra našeho Elimelecha.


text:
Chtěl jsem, abys to slyšel, abych ti to pověděl přede všemi tu sedícími, před staršími lidu mého. Chceš-li ho nabýti právem příbuznosti, vykup a měj si je; pakli se ti nelíbí, oznam mi to, ať vím, co činiti; neboť není žádný příbuzný kromě tebe, který jsi první, a mne, který jsem druhý." I odpověděl: „Já to pole vykoupím."


text:
Tu mu Booz řekl: „Nabudeš-li pole toho z ruky ženiny, budeš povinen vzíti si také Moabku Rut, vdovu po mrtvém, abys vzbudil jméno příbuzného na dědictví jeho."


text:
On odpověděl: „Vzdávám se práva švakrovského, neb nesmím uškoditi potomstvu rodiny své; ty užij práva mého; vyznávám, že ho rád budu postrádati."


text:
Byl pak za starodávna v Israeli ten obyčej, postupoval-li kdy druh druhu svého práva, aby bylo postoupení potvrzeno, že sezul člověk obuv svou a dal ji bližnímu svému. Tak dosvědčovali v Israeli, že (právo) postupují.


text:
pravil Booz starším a všemu lidu: „Svědky jste vy dnes, že nabývám od Noemi všeho, co bylo Elimelechovo, Chelionovo a Mahalonovo,


text:
a že beru si za manželku Moabku Rut, vdovu po Mahalonovi, abych vzbudil mrtvému jméno na jeho dědictví, aby nebylo jméno jeho vyhlazeno z čeledi, z bratří a z lidu jeho; vy, pravím, jste svědky toho!"


text:
Všecek lid, který byl ve bráně, i starší odpověděli: „Ano, jsme svědky (toho). Učiniž Hospodin tuto ženu, která vchází do domu tvého, jako Rachel a jako Liu, které zbudovaly rod Israelův, by byla příkladem ctnosti v Efratě a měla slavné jméno v Betlemě;


text:
dům tvůj buď jako dům Faresa – jejž Tamar zrodila Judovi – potomstvem, jež ti dá Hospodin z této ženušky."


text:
Vzal si tedy Booz Rut, pojal ji za manželku, a vešel k ní; i dal jí Hospodin, že počala a porodila syna.


text:
Tu pravily ženy Noemi: „Požehnán buď Hospodin, jenž nedopustil, aby scházel dědic rodu tvého, ale jmenováno bude jméno jeho v Israeli.


text:
Budeš míti, kdo tě bude těšit a ve stáří živit, neboť narodil se ze snachy tvé, jež tě miluje, a je ti mnohem lepší, než kdybys měla sedm synů."


text:
Sousedky pak radujíce se s ní a řkouce: „Narodil se syn Noemi," nazvaly ho jménem Obed; je to otec Isaje, otce Davidova.


text:
Byl jeden muž z Ramanů, Surovec, z hor Efraimských, a jméno jeho Elkana, syn Jerohama, syna Eliu, syna Tohu, syna Sufova, z Efraimska.


text:
Ten měl dvě ženy: jméno jedné Anna, a jméno druhé Fenenna. Fenenna měla syny, Anna však dětí neměla.


text:
I chodíval muž ten ze svého města v ustanovené dny, aby se klaněl a obětoval Hospodinu zástupů v Silu. – Byli pak tam dva synové Helioví, Ofni a Finees, kněží Hospodinovi. – 


text:
Kdykoli nadešel den, kdy Elkana obětoval, dával Fenenně, manželce své, všem synům jejím i dcerám díly;


text:
tak činívala každý rok, kdy nadešel zase čas, že stoupali k domu Hospodinovu; tak ji popouzívala. Když ona (jednou) plakala a nic nejedla,


text:
řekl jí Elkana, muž její: „Anno, proč pláčeš? a proč nejíš? a proč trápí se srdce tvé? Zda nejsem ti já lepší, nežli deset synů?"


text:
Když se v Silu najedli a napili, Anna vstala, an Heli, kněz, seděl na křesle před veřejemi chrámu Hospodinova,


text:
učinila také slib: „Hospodine zástupů, shlédneš-li milostivě na trápení služebnice své, rozpomeneš-li se na mne, nezapomeneš-li na služebnici svou a dáš-li jí chlapečka: dám jej Hospodinu na všecky dny života jeho, a břitva nepřejde mu po hlavě."


text:
Anna totiž mluvila v srdci svém, toliko rty se jí hýbaly, hlasu však dokonce nebylo slyšeti; domníval se tedy Heli, že jest opilá,


text:
Anna odpověděla: „Nikoli, pane můj, ale žena velmi nešťastná jsem já; vína ni čeho jiného, co může opojiti, jsem nepila, ale vylévala jsem srdce své před obličejem Hospodinovým.


text:
Nehleď na služebnici svou jako na ničemnici; nebo z přílišné bolesti a žalosti své mluvila jsem dosud."


text:
Ona řekla: „Kéž nalezne služebnice tvá milost před očima tvýma!" Poté šla žena svou cestou, jedla a líce její nebyly již zasmušilé.


text:
Ráno vstali, poklonili se před Hospodinem a vrátili se; přišli domů, do Ramy. Elkana poznal Annu, svou manželku, a Hospodin se na ni rozpomněl,


text:
Anna nešla; řekla totiž muži svému: „Nepůjdu, dokud nebude dítě odstaveno; pak je povedu, by se ukázalo před obličejem Hospodinovým a tam navždy zůstalo."


text:
Elkana, její muž, jí řekl: „Učiň, jak za dobré uznáváš; zůstaň, dokud ho neodstavíš; kéž (jen) splní Hospodin slovo své!" Zůstala tedy žena a kojila syna svého, až jej odstavila.


text:
Když ho byla odstavila, vedla jej se třemi býčky, se třemi mírkami mouky, jakož i se džbánem vína, a přivedla jej k domu Hospodinovu v Silu. – Chlapec byl ještě děcko. – 


text:
a Anna řekla: „Prosím, pane můj, jakože žiješ, pane můj! Já jsem ta žena, která jsem stála zde před tebou a modlila se k Hospodinu.


text:
Proto také já ho dávám Hospodinu; na všecky dny života svého budiž darován Hospodinu!" I klaněli se tam Hospodinu, Anna pak modlila se takto:


text:
Plesá srdce mé z Hospodina, povýšen je roh můj od. Boha mého. Mluví má ústa k mým nepřátelům; ano, radost mám, žes mi přispěl.


text:
Nemluvte dále zpupně a chlubně, vzdalte se od úst vám staré (ty) řeči; jet Bůh vševědoucí Hospodin, jsou mu i myšlenky vyloženy.


text:
Kdo byl dřív syt, za chléb najímá se, kdo však hladověli, jsou syti. Ba i bezdětná rodí mnoho (dětí), matka však četných synů slábne.


text:
Pozdvihuje nuzného z prachu, a z kalu chuďasa povyšuje, aby seděl vedle knížat, aby čestné místo dostal. –  Nebo jeho jsou stěžeje země, na které vesmír On postavil. – 


text:
Hospodin, ten své odpůrce děsí, neb na ně s nebe hromy metá, Hospodin soudí končiny země. A dává sílu svému králi, zdvíhá roh svého pomazaného.


text:
ani práva kněžského (hledícího) k lidu. Ale přinášel-li kdo obět, když se vařilo maso, přicházel služebník knězův s vidličkou trojzubou v ruce,


text:
i strkal ji do kotlíku, do pánve, do hrnce nebo do kotle, a vše, co vidličkou vyzdvihl, brával kněz sobě; tak činívali všem. Israelitům, kteří přicházeli do Sila.


text:
Ba i prve nežli zapalovali tuk, přicházel služebník kněžský a říkal obětujícímu.: „Dej mi masa, ať upeku knězi; neboť nepřijmu od tebe masa vařeného, ale syrové."


text:
Když mu obětující říkal: „Ať je podle obyčeje spálen nejprve tuk (také) dnes; potom si vezmi, jak mnoho si přeješ," odpovídal, mu: „Nikoli; ale nyní dáš, sice vezmu mocí."


text:
Byl tedy hřích (těch) služebníků převeliký před Hospodinem, neboť odtrhovali lidi od oběti Hospodinovy.


text:
a matka dělávala mu malý kabátec, který přinášela v určitých dnech, kdy chodila se svým mužem na sváteční obět.


text:
A požehnal Heli Elkanovi a manželce jeho řka mu: „Dej ti Hospodin potomstvo z této ženy náhradou za to, co jsi půjčil Hospodinu." Pak se vrátili domů.


text:
Hospodin také Annu navštívil, že počala a porodila tři syny a dvě dcery. Mladičký Samuel rostl tak u Hospodina,


text:
Heli však velmi zestárl. Když slyšel všecky věci, které činili synové jeho všemu Israeli – také že spávali se ženami, které byly zaměstnány u vchodu do stánku – 


text:
Nečiňte toho, synové moji; není to dobrá pověst, kterou slýchám, že uvádíte do hříchu lid Hospodinův.


text:
Zhřeší-li člověk proti člověkovi, může mu býti Bůh milostiv; zhřeší-li však člověk proti Hospodinu, kdo se bude za něho přimlouvati?" Ale neuposlechli hlasu otcova, neboť Hospodin chtěl jim vzíti život.


text:
I přišel muž Boží k Helimu a řekl mu: „Toto praví Hospodin: Zda jsem patrně nezjevil se domu otce tvého, když byli v Egyptě (otroky) domu faraonova?


text:
A vyvolil jsem ho ze všech kmenův Israelových sobě za kněze, by vystupoval k oltáři mému, by zapaloval mi kadidlo a nosil efod přede mnou; dal jsem také domu otce tvého všecky oběti synův Israelových.


text:
Proč jste pokopali oběti mé a dary mé, které jsem přikázal obětovati ve chrámu? A proč více ctíš syny své nežli mne, že jíte prvotiny každé oběti Israele, lidu mého?


text:
Proto praví Hospodin, Bůh Israelův: „Ano, řekl jsem, že dům tvůj a dům otce tvého přisluhovati bude před obličejem mým na věčné časy. Nyní však" – praví Hospodin – „nikoliv, dokonce ne! Ale kdo slaví mne, toho oslavím; kdo však mnou pohrdá, tím bude pohrdáno.


text:
Pak uzříš soka svého v chrámě a Israele ve všem štěstí; v rodině tvé však nebude staršího po všecky dny.


text:
Nicméně neodejmu zcela potomstva tvého od oltáře svého, ale (to) proto, by mdlely oči tvé a chřadla ti duše; avšak většina rodiny tvé zemře, až dojde mužného věku.


text:
A vzbudím si kněze věrného, který bude podle srdce mého a vůle mé činiti; tomu zbuduji pevný dům, a choditi bude přede mnou jakožto pomazaný můj po všecky dny.


text:
Stane se pak, že kdo zůstane z rodiny tvé, přijde, aby před ním přednesl prosbu za stříbrňák a chlebovou placku říkaje: „Připusť mne, prosím, k některému kněžskému úkonu, bych měl skývu chleba k jídlu."


text:
Chlapec Samuel tedy přisluhoval Hospodinu pod Helim. Hospodin zřídka mluvil toho času, a vidění nebývalo časté.


text:
pak běžel k Helimu a řekl: „Tu jsem, neboť jsi volal na mne." Ten však odvětil: „Nevolal jsem; jdi zase a spi." Odešel tedy a spal.


text:
Hospodin zavolal po druhé: „Samuele!" Samuel vstal, šel k Helimu a řekl: „Tu jsem, neboť jsi volal na mne." On však odvětil: „Nevolal jsem tě, synu můj; jdi zase a spi." – 


text:
a řekl: „Tu jsem, neboť jsi volal na mne." I porozuměl Heli, že Hospodin volal na chlapce, a řekl Samuelovi: „Jdi a spi; a bude-li na tebe ještě volati rci: „Mluv, Hospodine, nebo slyší služebník tvůj." Odešel tedy Samuel a lehl si na své místo.


text:
Tu přišel Hospodin, zastavil se, a volal jako prve: „Samuele, Samuele!" I řekl Samuel: „Mluv, Hospodine, nebo slyší služebník tvůj."


text:
Řekl tedy Hospodin Samuelovi: „Hle, já učiním věc v Israeli, že každému, kdo o ní uslyší, zníti bude v obou uších.


text:
Oznamuji mu totiž, že jsem odsoudil dům jeho na věky pro (tu) nepravost, že věděl, jak nešlechetně činí synové jeho, a netrestal jich.


text:
Samuel pak spal až do rána, kdy otevřel dveře domu Hospodinova. Ostýchal se však oznámiti Helimu vidění.


text:
Pak se ho ptal: „Co je to, co ti Hospodin řekl? Prosím tě, netaj toho přede mnou. Bůh tě trestej, a trestej, zatajíš-li přede mnou něco ze všech slov, která byla ti řečena."


text:
Oznámil mu tedy Samuel všecky ty řeči a netajil jich před ním. On pak odpověděl: „Je to Hospodin; co dobrého je před očima jeho, nechať učiní."


text:
Hospodin zjeviv se Samuelovi v Silu, ukazoval se tam i dále a mluvil. Samuel pak mluvil ke všemu Israelovi.


text:
Za oněch dnů sešli se Filišťané, aby bojovali; také Israel vytáhl do boje proti Filišťanům. (Israelité) položili se táborem u Kamene pomoci, Filišťané pak přitáhli k Afeku


text:
a sešikovali se proti Israelovi. Když došlo k bitvě, Israel dal se na útěk před Filišťany; a bylo jich zabito v té bitvě nárůzno po polích asi čtyři tisíce mužů.


text:
Když se vrátil lid do stanů, řekli starší Israelovi: „Proč porazil nás Hospodin dnes přeci Filišťany? Přinesme si sem ze Sila Hospodinovu archu úmluv}7; ať přijde mezi nás, aby nás vysvobodil z moci nepřátel našich."


text:
Poslal tedy lid do Sila a vzali odtud archu úmluvy Hospodina zástupů, sedícího na cherubech; byli pak s Boží archou oba synové Helioví, Ofni a Finees.


text:
Když přišla Hospodinova archa úmluvy do tábora, dal se všecek Israel do velikého křiku, až duněla země.


text:
Filišťané, uslyševše křičící hlasy, tázali se: „Jaké jsou to hlasy velikého křiku v hebrejském vojsku?" Když pak zvěděli, že přišla archa Hospodinova do tábora,


text:
„Běda nám!" Nebo nebylo takového jásotu dosud. Běda nám! Kdo nás vysvobodí z ruky těchto bohů vznešených? Toť jsou bohové, kteří zbili Egypt všelikou ranou na poušti.


text:
Buďte silni, buďte muži, Filišťané, abyste nesloužili Hebreům, jako sloužili oni vám! Vzmužte se a bojujte!"


text:
Bojovali tedy Filišťané, a Israelité byli poraženi; každý utekl do svého stanu. Porážka byla převeliká: z Israele padlo třicet tisíc pěších,


text:
Jeden Benjaminovec, který utekl z bitvy, přišel téhož dne do Sila s roztrženým rouchem a s hlavou prachem posypanou.


text:
Když přišel, seděl Heli na křesle hledě proti cestě; báloť se srdce jeho o Boží archu. Když tedy muž ten přišel a zvěstoval to městu, kvílilo všecko město.


text:
Když Heli slyšel zvuky křiku a ptal se: „Jaký je to bouřlivý křik?", onen muž rychle přišel a zvěstoval mu to.


text:
Když tedy (onen muž) Helimu řekl: „Přicházím z boje; utekl jsem dnes z bitvy," tázal se ho: „Co se stalo, synu můj?"


text:
Posel odpověděl: „Utekl Israel před Filišťany, pohroma veliká stihla lid, také oba tvoji synové, Ofni a Finees, jsou mrtvi, ano i Boží archa je vzata."


text:
Jakmile se zmínil o Boží arše, spadl (Heli) s křesla naznak u brány, zlomil vaz a tak umřel; bylť muž starý, vysokého věku. Soudil Israele čtyřicet let.


text:
Jeho snacha, manželka Fineesova, byla těhotná a blízká porodu; když uslyšela zprávu, že je archa Boží vzata, že je mrtev tchán i muž její, klesla a porodila, neboť napadly ji náhle bolesti.


text:
Když již umírala, řekly jí (ženy) stojící kolem ní: „Neboj se, neboť jsi porodila syna." Ona jim však neodpověděla, nedbajíc (jejich řečí),


text:
ale nazvala chlapce Ichabod řkouc: „Vzdálila se sláva od Israele" – protože vzata byla archa Boží, ale také pro tchána a muže svého. – 


text:
Když Azotští druhého dne ráno vstali, hle, Dagon ležel obličejem na zemi před archou Hospodinovou; i vzali Dagona a postavili ho zase na jeho místo.


text:
Druhého dne ráno vstávše nalezli opět Dagona, an leží obličejem na zemi před archou Hospodinovou; hlava pak Dagonova a obě ruce jeho byly uraženy na prahu;


text:
z Dagona zůstal (jen) trup na svém místě. – Proto kněží Dagonovi a všichni, kdo vcházejí do jeho chrámu, nešlapají na práh Dagonův v Azotu až do dneška.


text:
Ruka Hospodinova velmi zatížila Azotské; stihl je pohromou, ranil Azot i s okolím na skrytém místě řiti.


text:
Muži azotští, vidouce tu ránu, řekli: „Ať nezůstane archa Boha Israelova u nás; nebo tvrdě doléhá ruka jeho na nás i na Dagona, boha našeho."


text:
A poslavše shromáždili všecka knížata filištínská u sebe a řekli: „Co učiníme s archou Boha Israelova?" Getští odpověděli: „Budiž nešena archa Boha Israelova v průvodu do kola." I nosili archu Boha Israelova v průvodu do kola.


text:
Když ji tak v průvodu do kola nosili, doléhala ruka Hospodinova na každé město smrtí převelikého množství; ranila obyvatele každého města od malého až do velikého, že z nich vycházely hnisající třásně.


text:
Poslali také archu Boží do Akkaronu. Když tam archa Boží přišla, vzkřikli Akkaronští: „Přinesli k nám v průvodu archu Boha Israelova, by pobil nás i lid náš."


text:
Poslali tedy a shromáždili všecka knížata filištínská, a ti řekli: „Propusťte archu Boha Israelova; ať se vrátí na své místo, by neusmrtila nás i s naším lidem."


text:
Strach smrti totiž byl v celém městě; ruka Boží je velmi tížila. Také muži, kteří nezemřeli, byli postiženi na skrytém místě řiti. I vystupovalo kvílení k nebi z celého města.


text:
I povolali Filišťané kněze a hadače řkouce: „Co učiníme s archou Hospodinovou? Rcete nám, kterak bychom ji odeslali na její místo!" Oni odpověděli:


text:
„Odešlete-li archu Boha Israelova, neodesílejte jí s prázdnou, ale co jste povinní, dejte jí za hřích; budete pak uzdraveni a zvíte, proč ruka Boží neodchází od vás."


text:
„Podle počtu krajů filištinských udělejte pět zlatých řití a pět zlatých myší; nebo táž rána je na všech vás i na knížatech vašich. Udělejte tedy napodobeniny svých řití, jakož i napodobeniny myší, které pohubily zemi, a vzdejte Bohu Israelovu čest; snad zdvihne ruku svou s vás, s bohů vašich a s vaší země.


text:
Proč byste zatvrzovali srdce svá jako Egypťané a farao? Když byl raněn, (teprv pak) propustil je, že mohli odejíti.


text:
Nyní tedy vezměte (dřevo) a udělejte jeden nový vůz, pak vezměte dvě otelené krávy, na které jho nebylo vloženo, zapřáhněte je do vozu a telata jejich zavřte doma.


text:
Pak vezměte archu Hospodinovu, vložte ji na (ten) vůz, a zlaté napodobeniny, které jste jí vyplatili za hřích, položte ve skřínce na její bok a propusťte ji, ať odejde.


text:
A pozorujte! Půjde-li cestou ke svému území, k Betsamesu: on učinil nám tu pohromu převelikou. Ne-li, poznáme, že ne ruka jeho dotkla se nás, ale náhodou to přišlo."


text:
Učinili tedy tak: vzavše dvě krávy, které byly právě po teleti, zapřáhli je do vozu a telata jejich zavřeli doma.


text:
I šly krávy přímo cestou, která vede do Betsamesu; řičíce kráčely toliko po té cestě a neuchylovaly se ni napravo ni nalevo. Knížata filištínská šla za nimi až ke hranicím Betsamesu.


text:
Betsamesané žali (právě) pšenici v údolí. Když pozdvihli oči a uzřeli archu, zaradovali se, že ji vidí.


text:
Vůz přijel na pole Betsamesana Josue a zastavil se tam. A byl tam veliký kámen. I sesekali dříví vozu a krávy vložili na ně v celopal Hospodinu.


text:
Levité totiž složili archu Boží i skřínku, která u ní byla a ve které byly zlaté napodobeniny, a postavili ji na (ten) veliký kámen. Muži betsameští pak podali toho dne celopaly a (jiné) oběti Hospodinu.


text:
Zlaté řiti, které dali Filišťané za své provinění Hospodinu, jsou tyto: za Azot jedna, za Gazu jedna, za Askalon jedna, za Get jedna, za Akkaron jedna;


text:
také zlaté myši; podle počtu filištínských měst, pěti krajin od města hrazeného až do vsi, která byla beze zdi; (svědkem toho je) veliký kámen, na který položili archu Hospodinovu, který jest až do dneška na poli Betsamesana Josue.


text:
I pobil (Hospodin) z mužů betsameských, že viděli archu Hospodinovu, pobil z nich sedmdesát mužův a padesát tisíc z lidu ostatního. Lid kvílil, že ho stihl Hospodin tou velikou ranou.


text:
Tu řekli muži betsameští: „Kdo obstojí před obličejem Hospodina, svatého Boha tohoto? A ke komu odebere se od nás?"


text:
I poslali posly k obyvatelům Kariatiarimu, řkouce: „Filišťané přivezli zpět archu Hospodinovu; přijďte a přeneste si ji k sobě."


text:
Přišli tedy muži kariatiarimští, odvedli archu Hospodinovu a vnesli ji do domu Abinadabova na pahorku. Eleazara pak, syna jeho, ustanovili, by opatroval archu Hospodinovu.


text:
Ode dne, kdy zůstala archa Hospodinova v Kariatiarimu, uběhlo mnoho dní – byl totiž rok dvacátý – a všecek dům Israelův měl pokoj (chodě) za Hospodinem.


text:
Když byl totiž Samuel říkal všemu domu Israelovu: „Cheete-li vrátit se celým srdcem svým k Hospodinu, dejte výhost cizím bohům, Baalům a Astartám, a přilněte srdcem svým k Hospodinovi, byste sloužili jemu jedinému; pak vytrhne vás z ruky Filišťanů" – 


text:
Sešli se tedy v Masfě, vážili vodu, lili ji před obličej Hospodinův, postili se ten den a říkali tam: „Zhřešili jsme Hospodinu." A Samuel soudil syny Israelovy v Masfě.


text:
Když Filišťané uslyšeli, že jsou shromážděni synové Israelovi v Masfě, táhla knížata filištínská na Israele. Uslyševše to synové Israelovi, měli strach z Filišťanů


text:
a řekli Samuelovi: „Nepřestávej volati za nás k Hospodinu, Bohu našemu, by nás vysvobodil z ruky Filišťanů!"


text:
Vzal tedy Samuel beránka ještě neodstaveného, obětoval ho v celopal Hospodinu, volal k Hospodinu za Israele, a Hospodin ho vyslyšel.


text:
Když totiž Filišťané vešli v boj s Israelem, Samuel (právě) obětoval celopal; Hospodin pak hřímal ten den velikým hromobitím na Filišťany, že způsobil v nich zmatek a že padali před Israelem.


text:
Samuel pak vzal kámen, postavil jej mezi Masfu a Sen, nazval to místo „Kámen pomoci" a řekl: „Až sem pomáhal nám Hospodin."


text:
Tak byli Filišťané pokořeni, že nepřišli vícekrát do území israelského, a tak spočívala, ruka Hospodinova na Filisťanech po všecky dny Samuelovy.


text:
Města, která byli Filišťané odtrhli od Israele, byla Israelovi vrácena, od Akkaronu až po Get; též okolí jejich vysvobodil Israel z ruky Filišťanů. Také byl pokoj mezi Israelem a Amorrhejským.


text:
Pak vracíval se do Ramy, neboť tam byl dům jeho a tam soudil Israele; vystavěl tam též oltář Hospodinu.


text:
Synové jeho nechodili však po cestách jeho, ale náchylní jsouce k lakotě, brali dary a převraceli spravedlnost.


text:
a řekli mu: „Hle, ty jsi již stařec, a synové tvoji nechodí po cestách tvých; ustanov nám krále, aby nás soudil, jako všichni národové mají."


text:
Očím Samuelovým nelíbila se ta věc, že řekli: „Dej nám krále, aby nás soudil!" Když pak se modlil Samuel k Hospodinu," 


text:
řekl Hospodin Samuelovi: „Uposlechni hlasu lidu ve všem, co mluví k tobě; neboť ne tebe zavrhli, ale mě, bych nekraloval nad nimi.


text:
Podle všech skutků svých, které činili ode dne, kdy jsem je vyvedl z Egypta až do dneška – jako opustili mě a sloužili bohům cizím, tak činí také tobě.


text:
Nyní tedy poslechni hlasu jejich; ale dej jim veřejně výstrahu a upozorni je na právo krále, který kralovati bude nad nimi."


text:
a řekl: „Toto bude právo krále, který kralovati bude nad vámi: Bráti bude syny vaše a stavěti je ke svým vozům; udělá si (z nich) jezdce a předběhače vozů svých;


text:
ustanoví si z nich tisícníky a setníky, oráče rolí svých, žence obilí, jakož i kováře zbroje a vozů svých.


text:
Ten den pak, kdy budete volati k Bohu pro krále vašeho, kterého jste si vyvolili: ten den nevyslyší vás Hospodin, ježto jste si žádali krále."


text:
Budeme také my jako všichni národové, souditi bude nás král náš, vycházeti bude před námi a povede nám války naše."


text:
Hospodin pak řekl Samuelovi: „Uposlechni hlasu jejich a ustanov nad nimi krále!" I řekl Samuel mužům Israelovým: „Jděte každý do svého města!"


text:
Byl velmožný muž z Benjamina, jménem Kis, syn Abiela, syna Serora, syna Bechorata, syna Afie, Benjaminovce.


text:
Ten měl syna vzácné krásy, jménem Saula; nebylo muže ze synův Israelových krásnějšího nad něho; od ramene vzhůru převyšoval veškeren lid.


text:
Kisovi, otci Saulovu, ztratily se kdysi oslice. I řekl Kis Saulovi, synu svému: „Vezmi s sebou jednoho ze služebníků, vstaň, jdi a hledej oslice." Prošli tedy pohoří Efraim


text:
a území Salisa, nic však nenalezli; prošli také území Salim, ale ani tam jich nebylo; (prošli) též území Jemini a nic nenašli.


text:
Když pak přišlí do krajiny Suf, řekl Saul služebníkovi, který byl s ním: „Pojď, vrátíme se, aby snad otec můj nestaraje se (již) o oslice, neměl starostí o nás!"


text:
Ten mu řekl: „Hle, muž Boží je v tomto městě, muž znamenitý: vše, co praví, jistě přichází. Nyní tedy pojďme tam, snad nám něco oznámí o účelu naší cesty, za kterým jsme přišli."


text:
Saul řekl služebníku svému: „Nuže, půjdeme; co (však) přineseme muži Božímu? Chleba se nedostává v pytlících našich, a daru nemáme, bychom jej dali muži Božímu. Co jiného (máme)?"


text:
Služebník opět odpovídaje Saulovi pravil: „Hle, mám ve své moci čtvrt lotu stříbra; dejme je člověku Božímu, by nám oznámil (něco) o naší cestě!" – 


text:
Za starodávna říkával v Israeli každý, kdo šel poradit se s Bohem: „Pojďte, jděme k vidci"; ten totiž, kdo nyní sluje prorok, za starodávna slul videc. – 


text:
Saul pravil služebníku svému: „Velmi dobrá je řeč tvá. Pojď, jděme!" Šli tedy do města, ve kterém byl muž Boží.


text:
Když vystupovali na návrší města, potkali dívky, vycházející vážit vodu; i tázali se jich: „Je zde videc?"


text:
Ty jim odvětily: „Je zde, hle před tebou, pospěš nyní, neboť dnes přišel do města, ježto lid podává dnes obět na výšině.


text:
Vejdouce do města, hned ho naleznete, prve než vystoupí na výšinu k jídlu. Nebude totiž lid jísti, dokud on nepřijde, neboť on požehnává oběti a potom jedí, kdo jsou pozváni. Nyní tedy stoupejte, neboť teď ho naleznete."


text:
Stoupali tedy k městu. Když přišli do města, ukázal se Samuel, an kráčí proti nim, aby vystoupil na výšinu.


text:
„Zítra, právě v tu hodinu, která nyní je, pošlu k tobě muže z území Benjaminova, a pomažeš ho za vůdce nad mým lidem israelským; ten vysvobodí lid můj z ruky Filišťanů, neboť shlédl jsem na lid svůj, ježto křik jejich přišel ke mně."


text:
Když pohleděl Samuel na Saula, Hospodin mu řekl: „Hle, muž, o kterém jsem ti pravil: „Ten panovati bude nad lidem mým.""


text:
Samuel Saulovi odvětil: „Já jsem videc. Vystup přede mnou na výšinu, abyste jedli se mnou dnes; ráno tě propustím; také vše, co máš v srdci, ti oznámím.


text:
O oslice pak, které se ti před včerejškem ztratily, nestarej se, neboť jsou nalezeny. Ostatně čí je vše, co je nejlepší v Israeli? Zda no tvé a všeho domu otce tvého?"


text:
Saul odpovídaje, řekl: „Zda nejsem já Benjaminovec, z nejmenšího kmene Israelova? A čeleď má zda není poslední mezi všemi čeleďmi kmene Benjaminova? Proč jsi tedy ke mně mluvil tato slova?"


text:
Pojav pak Samuel Saula i služebníka jeho, uvedl je do jídelny, a dal jim místo nejpřednější mezi pozvanými, kterých bylo asi třicet mužův.


text:
A přikázal Samuel kuchaři: „Přines díl, který jsem ti dal a přikázal, bys jej zvlášť u sebe uložil."


text:
Přinesl tedy kuchař plece a položil je před Saula, I řekl Samuel: „Hle, co zůstalo! Polož si to před sebe a jez! Neboť zúmyslně bylo to uschováno tobě, když povolal jsem lid." Jedl tedy Saul se Samuelem ten den.


text:
Když ráno vstali, když již svítalo*, zavolal Samuel Saula na střeše řka: „Vstaň, abych tě doprovodil!" Saul tedy vstal, oba pak vyšli, totiž on a Samuel.


text:
Když na konci města sestupovali, řekl Samuel Saulovi: „Rci služebníku, by šel před námi, aby nás předběhl; ty však se pozastav maličko, abych ti oznámil slovo Hospodinovo."


text:
Pak vzal Samuel nádobku oleje, vylil mu jej na hlavu, políbil ho a řekl: „Hle, pomazal tě Hospodin za knížete nad svým dědičným majetkem. Ty vysvobodíš lid z rukou nepřátel, kteří jsou kolem něho. A toto bude ti znamením, že tě pomazal Bůh za knížete:


text:
Když půjdeš dnes ode mne, potkáš o polednách dva muže u hrobu Rachelina na hranicích Benjaminových, a řeknou ti: „Nalezeny jsou oslice, které jsi šel hledati; otec tvůj nechav oslic, má obavy o vás a říká: „Co mám činiti pro svého syna?"


text:
Až odtud odejdeš a půjdeš dále, až přijdeš k dubu Tabor, potkají se s tebou tam tři muži, stoupající k Bohu do Betelu; jeden ponese tři kozelce, druhý tři placky chlebové a třetí džbán vína.


text:
Poté přijdeš na Pahorek Boží, kde je pomník Filišťanů; když tam vejdeš do města, potká se s tebou zástup proroků, sestupujících s hory s harfami a s bubínky a s píšťalami a s citerami, a budou prorokovati.


text:
I sestoupí na tebe rychle duch Hospodinův, budeš prorokovati s nimi, a proměněn budeš v jiného člověka.


text:
Když tedy sběhnou se ti všecka tato znamení, čiň, cokoli se ti (činiti) naskytne, neboť Hospodin je s tebou.


text:
A půjdeš přede mnou do Galgaly, – já přijdu k tobě, – abys přinesl obět a podal oběti pokojné; sedm dní čekati budeš, až přijdu k tobě, a ukáži ti, co činiti."


text:
Když pak se obrátil, aby odešel od Samuela, změnil mu Bůh srdce v jiné, a všecka ta znamení ten den přišla.


text:
Přišli také ke jmenovanému pahorku, a hle, zástup proroků potkal se s ním; i sestoupil na něj rychle duch Hospodinův, a prorokoval mezi nimi.


text:
Všichni, kteří ho prve znali, vidouce, že je s proroky a že prorokuje, tázali se vespolek: „Co se stalo synovi Kisovu? Zdaž i Saul mezi proroky?"


text:
Druh druhu odpovídal a říkal: „A kdo jest otec jejich?" Proto vešlo v přísloví: „Zdaž i Saul mezi proroky?"


text:
I řekl strýc Saulův jemu a služebníku jeho: „Kde jste byli?" Oni odpověděli: „Hledat oslice; když jsme jich nemohli nalézti, přišli jsme k Samuelovi."


text:
pravd Saul svému strýci: „Oznámil nám, že jsou oslice nalezeny." Ale o království, co mu byl řekl Samuel, nic mu neoznámil.


text:
a řekl synům Israelovým: „Toto praví Hospodin, Bůh Israelův: Já jsem vyvedl Israele z Egypta a vytrhl jsem vás z ruky Egypťanův i z ruky všech králů, kteří vás sužovali.


text:
Vy však dnes zavrhli jste Boha svého, který samojediný vyprostil vás ze všech běd a z úzkostí vašich, a řekli jste: „Nikoliv, ale krále ustanov nám!" Nyní tedy předstupujte před Hospodina po svých kmenech a čeledích."


text:
Poté kázal přistoupiti kmeni Benjaminovu a čeledím jeho, i padl los na čeleď Metri a došlo až na Saula, syna Kisova. Hledali ho tedy, ale nenalezli.


text:
I řekl Samuel všemu lidu: „Hle, vidíte, koho vyvolil Hospodin; není mu rovného ve všem lidu!" A všecek lid vzkřikl: „Ať žije král!"


text:
Ohlásil pak Samuel lidu právo královské, napsal (je) do knihy a tu položil před Hospodina. A propustil Samuel všecek lid, každého do jeho domova.


text:
Také Saul odešel domů, do Gabay, a s ním odešel díl mužů schopných boje, jejichžto srdcí Bůh se dotekl.


text:
Pekelníci však řekli: „Zda nás bude moci vysvoboditi tento?" A pohrdali jím, aniž mu přinesli darů; [on však dělal se, jako by neslyšel].


text:
Asi za měsíc přitáhl Naas, Ammoňan, a počal válku proti Jabesu v Galaadě. Tu řekli všichni Jabešané Naasovi: „Učiň s námi smlouvu, a budeme tvými poddanými."


text:
Naas, Ammoňan, jim odpověděl: „S tou podmínkou učiním s vámi smlouvu, že vyloupnu každému z vás pravé oko a tak učiním vás potupou ve všem Israeli."


text:
Starší jabesští pravili: „Popřej nám sedm dní, bychom rozeslali posly po všech končinách Israelových; nebude-li. kdo by nás bránil, přijdeme k tobě."


text:
Když přišli poslové do Gabay Saulovy a vypravovali ty události přeci poslouchajícím lidem, dal se všecek lid do hlasitého pláče.


text:
Saul, hle, přicházel právě za býky s pole, a ptal se: „Co je lidu, že pláče?" Vypravovali mu tedy, co řekli Jabešané.


text:
A vzav dva býky, rozsekal je na kusy, a rozeslal po poslech do všech končin Israelových se vzkazem: „Kdo nevytáhne a nepotáhne za Saulem a Samuelem, toho býkům staniž se tak!" Pojal tedy strach z Hospodina lid a vytáhli jako jeden muž.


text:
A poslům, kteří byli přišli, řekl (Saul): „Toto povězte obyvatelstvu Jabesu v Galaadě: „Zítra, až se rozehřeje slunce, vzejde vám spása."" Přišli tedy poslové a zvěstovali to obyvatelstvu jabesskému; to se zaradovalo


text:
Když druhý den přišel, postavil Saul lid na tři strany, udeřil na střed ležení v čas ranní hlídky, a bil Ammoňany, až se den rozehřál; ostatní pak se rozprchli, že nezůstalo z nich dvou pospolu.


text:
I řekl lid Samuelovi: „Kdo jsou ti, kteří pravili: „Zda Saul bude kralovati nad námi?" Vydejte muže ty, ať je zabijeme!"


text:
Šel tedy všecek lid do Galgaly. Tam, v Galgale, před Hospodinem učinili Saula králem; tam obětovali také před Hospodinem pokojné oběti. Saul a všickni muži israelští veselili se tam velmi.


text:
Samuel pak pravil všemu Israelovi: „Hle, poslechl jsem hlasu vašeho ve všem, co jste mi řekli, a ustanovil jsem nad vámi krále. - 


text:
Nyní tedy král bude před vámi choditi. Já pak jsem zestárl a zešedivěl, a synové moji jsou mezi vámi. Žil jsem před vámi od mládí svého až do tohoto dne. Hle, tu jsem.


text:
Mluvte o mně před Hospodinem a před pomazaným jeho, vzal-li jsem komu býka neb osla, znásilnil-li jsem koho, utiskl-li jsem koho, vzal-li jsem úplatek z ruky někoho; já se toho dnes vzdám a nahradím vám."


text:
„Svědkem je Hospodin proti vám" – pravil Samuel – a svědkem je pomazaný jeho dnes, že jste nenalezli v ruce mé ničeho." I řekli: „Je svědkem."


text:
„.(Svědkem je)" – řekl Samuel lidu – „Hospodin, který vzbudil Mojžíše i Árona, a vyvedl otce naše z Egypta.


text:
Nyní tedy předstupte, bych vešel v soud proti vám před Hospodinem pro všecky skutky Hospodinovy milostivosti, které učinil vám a otcům vašim:


text:
Když přišel Jakob do Egypta, a když volali otcové vaši k Hospodinu, poslal Hospodin Mojžíše a Árona, vyvedl otce vaše z Egypta, a usadil je na tomto místě.


text:
Zapomněli však na Hospodina, Boha svého, i vydal je v ruku Sisary, vojevůdce hasorského, v ruku Filišťanův a v ruku krále moabského, a (ti) bojovali proti nim.


text:
Potom volali k Hospodinu řkouce: „Zhřešili jsme, neboť opustili jsme Hospodina, a sloužili jsme Baalům a Astartám; nyní však vytrhni nás z ruky nepřátel našich, a sloužiti budeme tobě."


text:
I poslal Hospodin Jerobaala a Badana, a Jefte, a Samuela a vytrhl vás z ruky okolních nepřátel vašich, že jste mohli bezpečně sídlili.


text:
Vidouce však, že Naas, král synův Ammonových, přitáhl proti vám, řekli jste mi: „Nikoli, ale král bude panovati nad námi," kdyžtě přece Hospodin, Bůh váš, kraloval nad vámi.


text:
Budete-li báti se Hospodina, sloužiti mu, poslouchati hlasu jeho, a nebudete-li protiviti se ústům Hospodinovým: budete (žíti) i vy, i král, který kraluje nad vámi.


text:
Pakli nebudete poslouchati hlasu Hospodinova, ale protiviti se budete jeho řečem, dolehne ruka Hospodinova na vás jako na otce vaše.


text:
Zda není teď žeň. pšeničná? Vzývati budu Hospodina, i sešle hromobití a deště; i poznáte a uvidíte, že jste si učinili, co jest veliké zlo v očích Hospodinových, žádavše si, by byl nad vámi král."


text:
a veškeren lid bál se náramně Hospodina a Samuela. Všecek lid řekl Samuelovi: „Modli se za služebníky své k Hospodinu, Bohu svému, abychom nezemřeli; neboť ke všem hříchům svým přidali jsme to zlé, že. jsme si žádali krále."


text:
Samuel však řekl lidu: „Nebojte se! Vy jste učinili (sice) toto všecko zlo, nepřestávejte však choditi za Hospodinem, ale služte Hospodinu celým srdcem svým,


text:
a neopustí Hospodin lidu svého pro jméno své veliké, neboť přisahal Hospodin, že si učiní vás lidem svým.


text:
Daleko budiž mne ten hřích proti Hospodinu, bych přestal modliti se za vás! Ale i učiti vás budu cestě dobré a správné.


text:
Bojte se tedy Hospodina a služte mu upřímně a celým srdcem svým, neboť viděli jste veliké věci, které vám učinil.


text:
vybral si Saul tři tisíce mužů z Israele; – dva tisíce z nich byly se Saulem v Machmasu a na horách Betelských, a tisíc s Jonatanem v Gabae Benjaminově – ostatní lid propustil, každého do své domoviny.


text:
Jonatan rozbil pomník Filišťanů, který byl v Gabae. Když to Filišťané uslyšeli, kázal Saul troubiti po vší zemi a hlásati: „Ať to slyší Hebreové!"


text:
Tak slyšel všecek Israel zprávu: „Rozbil Saul pomník Filišťanů!" I vzbouřil se Israel proti Filišťanům, a lid křiče šel za Saulem do Galgaly.


text:
Také Filišťané sebrali se k boji proti Israelovi: třicet tisíc vozů, šest tisíc jezdcův a ostatního lidu jako množství písku na břehu mořském. A vystoupivše, položili se v Machmasu, na východě Betavenu.


text:
Když viděli Israelité, že jsou v úzkých – byltě lid stísněn – skryli se v jeskyních a skrýších a ve skalách a ve slujích a v cisternách;


text:
také přešli (někteří) Hebreové Jordán do území Gadova, do Galaadu. Saul byl ještě v Galgale, a všecek lid, který za ním přišel, byl přestrašen.


text:
i čekal tu sedm dní podle vůle Samuelovy; Samuel však do Galgaly nepřicházel a lid se rozutíkával od něho.


text:
I pravil mu Samuel: „Co jsi učinil?" Saul odpověděl: „Ježto jsem viděl, že se lid rozutíkává ode mne, ty že nepřicházíš v ustanovené dny, a Filišťané že jsou shromážděni v Machmasu,


text:
řekl jsem: „Nyní potáhnou Filišťané na mne do Galgaly, a já jsem si tváře Hospodinovy neusmířil. Potřebou dohnán jsa, obětoval jsem celopal.


text:
Tu řekl Samuel Saulovi: „Pošetile jsi učinil, a nezachoval jsi přikázání Hospodina, Boha svého, která ti dal. Kdybys toho nebyl učinil, již nyní byl by upevnil Hospodin království tvé nad Israelem na věčné časy,


text:
ale nikoli, království tvé nepotrvá. Hospodin vyhledá si muže podle srdce svého a Hospodin ho ustanoví, by byl vůdcem lidu jeho, proto žes nezachoval, co přikázal Hospodin."


text:
Samuel vstal a stoupal z Galgaly do Gabay Benjaminovy. Také ostatní lid stoupal za Saulem proti vojsku, které se dalo s nimi do boje, když táhli z Galgaly do Gabay – t. j. na pahorek – Benjaminovy. Saul pak sčetl lid, který byl s ním, asi šest set mužů.


text:
Saul tedy, Jonatan, syn jeho, jakož i lid, který byl s nimi, byli v Gabae Benjaminově; Filišťané pak usadili se v Machmasu.


text:
I vyšly na loupež z tábora Filišťanů tři zástupy: jeden zástup zaměřil na cestu k Efře, do území Sual;


text:
druhý táhl po cestě do Bethoronu; třetí pak obrátil se na pohraniční cestu, která hledí do údolí Seboim proti poušti.


text:
A nebylo kováře ve vší zemi Israelově; postaraliť se o to Filišťané, aby Hebrejští nenadělali si snad mečů nebo kopí.


text:
Protož chodívali všichni Israelité k Filišťanům, aby si dal každý zostřili radlici, motyku, sekeru nebo kopáček.


text:
Když přišel den bitvy, nebylo meče ni kopí v ruce všeho lidu, který byl se Saulem a Jonatanem, kromě Saula a Jonatana, syna jeho.


text:
Jednoho dne řekl Jonatan, syn Saulův, služebníku, který mu nosil zbroj: „Pojď, přejděme ke stráži Filišťanů, která je tamto naproti." Otci svému však toho nepověděl. – 


text:
Saul zůstával na njejzazším konci Gabay, pod granátovou jabloní, která byla v Magronu; lidu bylo s ním okolo šesti set mužů.


text:
Achjáš, syn Achitoba, bratra Ichaboda, syna Fineesa, který pocházel z Heliho, kněze Hospodinova v Silu, nosil efód. –  Ani lid nevěděl, kam odešel Jonatan.


text:
Čněla pak v průsmycích, kterými pokoušel se Jonatan přejíti ke stráži Filišťanů, na obou stranách skály, jako dva zuby příkrá skaliska; jedno slulo Boses a druhé Sene;


text:
I řekl Jonatan služebníkovi, který mu nosil zbroj: „Pojď, přejděme ke stráži těch neobřezanců, snad učiní Hospodin něco pro nás, neboť není nesnadno Hospodinu vysvoboditi ani mnohem, ani málem."


text:
Řeknou-li však: „Vystupte k nám," vystupme, neboť dal je Hospodin v ruce naše; toť bude nám znamením."


text:
Když se tedy oba ukázali stráži filištínské, pravili Filišťané: „Hle, Hebreové vycházejí z jeskyní, ve kterých se skryli."


text:
Pak mluvilo mužstvo ze stráže k Jonatanovi a k oděnci jeho, a řekli: „Vystupte k nám a ukážeme vám něco." Tu řekl Jonatan oděnci svému: „Vystupme, pojď za mnou, neboť dal je Hospodin v ruce Israelovy."


text:
A vylezl Jonatan nahoru šplhaje se rukama i nohama, a oděnec jeho za ním. I padali jedni před Jonatanem, jiné pak zabíjel oděnec jeho, který šel za ním.


text:
Byla to první porážka, ve které zabil Jonatan a oděnec jeho okolo dvaceti mužů na půl dílu role, který hovězí spřežení za den obyčejně zorává.


text:
I stal se hrozný zmatek v táboře (a) po polích; všecek lid stráže i těch, kteří byli vyšli na loupež, děsil se, a třásla se země; neboť stal se takořka div od Hospodina.


text:
Když se ohlédli Saulovi vyzvědači, kteří byli v Gabae Benjaminově, viděli poražené množství sem tam pobíhati.


text:
I řekl Saul lidu, který byl s ním: „Hledejte a vizte, kdo z nás odešel." Když hledali, bylo shledáno, že tu není Jonatana a oděnce jeho.


text:
Tu řekl Saul Achjášovi: „Dej přinésti archu Boží" – byla tam totiž archa Boží ten den se syny Israelovými, – 


text:
Když mluvil (ještě) Saul ke knězi, strhl se veliký hřmot v táboře Filišťanů, čím dál tím víc se rozmáhal a zvučně zněl. I řekl Saul knězi: „Stáhni ruku svou!"


text:
Když pak se shromáždil Saul a všecek lid, který byl s ním, a když přišli až na bojiště, hle, obrácen byl meč druha proti druhu a vraždění převeliké.


text:
Také Hebreové, kteří byli prve s Filišťany a táhli s jejich vojsky, se vrátili, by se přidali k Israelitům, kteří byli se Saulem a Jonatanem.


text:
Též všichni Israelité, kteří se byli skryli na horách Efraimských, uslyševše, že Filišťané utekli, spojili se k bitvě se svými. I bylo se Saulem asi deset tisíc mužů.


text:
Když byli tak Israelité ten den spojeni, zavázal Saul lid přísahou řka: „Zlořečen buď každý, kdo by co jedl do večera, dokud se nepomstím nad nepřáteli svými." Nejedl tedy nic nikdo z lidu.


text:
když tedy vešel lid do lesa, viděli, že oplývá medem, ale žádný nepřiložil ruky k ústům svým, neboť bál se lid přísahy.


text:
Jonatan však neslyšel, když přísahou zavazoval otec jeho lid; i napřáhl konec hole, kterou měl v ruce, omočil v plástu medu, a přiložil ruku svou k ústům; i zasvítily mu oči.


text:
Tu kdosi z lidu ujav se slova řekl: „Velikou přísahou zavázal otec tvůj lid, řka: „Zlořečen buď každý", kdo by co jedl dnes!"


text:
Jonatan odpověděl: „Zmatek činí otec můj v zemi; viděli jste sami, že zasvítily mi oči, ježto jsem okusil maličko z toho medu;


text:
čím více kdyby byl jedl lid z kořisti nepřátel svých, kterou nalezl? Nebyla by bývala porážka Filišťanů větší?"


text:
Když to pověděli Saulovi, řkouce: „Lid hřeší Hospodinu jeda (maso) s krví," pravil: „Hřešíte! Přivalte mi sem nyní veliký kámen!"


text:
A (dále) pravil Saul: „Rozejděte se mezi lid a rcete jim, ať přivede ke mně každý býka svého nebo berana, zabíjejte je na něm a jezte; tak nebudete hřešiti Hospodinu jedouce (maso) s krví." Přiváděl tedy všecek lid, každý býka, nebo co měl, až do noci, a zabíjeli tu.


text:
I řekl Saul: „Udeřme na Filišťany v noci, hubme je až do jitra, a nezůstavme z nich ani muže." Lid pravil: „Vše, co se zdá dobré očím tvým, učiň!" A kněz řekl: „Přistupme sem k Bohu!"


text:
I tázal se Saul Boha: „Mám pronásledovati Filišťany? Dáš je v ruce Israelovy?" (Bůh) však neodpověděl mu ten den.


text:
Řekl tedy Saul: „Přistupte sem všichni starší lidu, vyzvídejte a vyzvěďte, kdo učinil dnes hřích ten?


text:
Jakože živ je Hospodin, vysvoboditel Israele! I Jonatan, syn můj, učinil-li to, bez milosti zemře!" Nikdo ze všeho lidu mu v tom neodporoval.


text:
A (dále) pravil všemu Israelovi: „Oddělte se vy na jednu stranu, a já s Jonatanem, synem mým, budu na druhé straně." Lid Saulovi odpověděl: „Co se zdá dobré očím tvým, učiň!"


text:
Tu řekl Saul Hospodinu, Bohu Israelovu: „Hospodine, Bože Israelův, dej znamení; co je, že jsi dnes neodpověděl služebníku svému? Je-li ta nepravost na mně nebo na Jonatanovi, synu mém, dej znamení; nebo je-li ta nepravost na lidu tvém, očisti ho!" I postižen byl (losem) Jonatan a Saul, lid však vyvázl.


text:
Řekl tedy Saul Jonatanovi: „Pověz mi, cos učinil!" I pověděl mu (to) Jonatan řka: „Ano, okusil jsem maličko medu koncem hole, kterou jsem v ruce měl, a hle, umru."


text:
Lid však Saulovi řekl: „Jakže?" Umříti má Jonatan, který učinil toto veliké vysvobození v Israeli? Toť neslušné! Jakože živ je Hospodin, nespadne vlas na zem s hlavy jeho, neboť s Bohem činil dnes." Tak vyprostil lid Jonatana, že neumřel.


text:
Saul upevniv se v království nad Israelem, bojoval vůkol proti všem nepřátelům jeho, proti Moabu, synům Ammonovým, Edomu, proti králům sobským i proti Filišťanům; kamkoli se obrátil, vítězil.


text:
Synové Saulovi byli: Jonatan, Jessui a Melchisua; a jména dvou dcer jeho: prvorozená slula Merob, mladší pak Michol.


text:
Jméno manželky Saulovy bylo Achinoam, dcera Achimaasova. Jeho vojevůdce se jmenoval Abner, syn Nera, strýce Saulova.


text:
Veliké boje proti Filišťanům byly po všecky dny Saulovy. Proto Saul přibíral si každého silného a k boji způsobilého muže, kterého kde uviděl.


text:
Samuel řekl Saulovi: „Mne poslal Hospodin, bych pomazal tebe za krále nad Israelem, lidem jeho; nyní tedy slyš hlas Hospodinův!


text:
Toto praví Hospodin zástupů: „Rozpomněl jsem se na vše, co učinil Amalek Israelovi, kterak mu zastoupil cestu, když vystupoval z Egypta.


text:
Nyní tedy jdi, pobij Amaleka a znič všecky věci jeho; nešetři ho. Ať však tě nenapadne vzíti si něco z jeho majetku; ale pobij muže i ženy, děti i kojence, skot i brav, velbloudy i osly."


text:
Svolal tedy Saul lid a sčetl jej jako beránky: dvakrát sto tisíc pěších – a deset tisíc mužů judských. – 


text:
a řekl Kinejským: „Odejděte, odstupte a odlučte se od Amalečanů, bych snad nezahrnul vás s nimi; neboť vy učinili jste milosrdenství se všemi syny Israelovými, když vystupovali z Egypta." Odstoupili tedy Kinejští od Amalečanů.


text:
Ušetřil však Saul i lid Agaga i nejlepších stád ovec a skotu, (ušetřil) rouch i beranův, a všeho, co bylo pěkného. Nechtěli toho pobíti; cokoli však bylo špatného a bez ceny, to (ovšem) zničili.


text:
„Líto mi je, že jsem Saula ustanovil králem; neboť spustil se mne a slov mých skutkem nevyplnil." Samuel se zarmoutil a volal k Hospodinu celou noc.


text:
Když pak zrána Samuel vstal, aby šel záhy k Saulovi, bylo mu zvěstováno, že Saul šel do Karmelu a vystavěl si vítězný pomník, že však se obrátil a přešel dolů, do Galgaly. I přišel Samuel k Saulovi, an Saul obětoval Hospodinu celopal z prvotin kořisti, kterou byl přinesl od Amalečanů.


text:
Když tedy přišel Samuel k Saulovi, řekl mu Saul: „Požehnán buď od Hospodina! Vyplnil jsem slovo Hospodinovo."


text:
Saul odvětil: „Od Amalečanů přihnali je; neboť zachoval lid lepší z ovec a skotu, aby obětovány byly Hospodinu, Bohu tvému, ostatní pak zbili jsme."


text:
I řekl Samuel Saulovi: „Nech mne, a povím ti, co mluvil Hospodin ke mně v noci." Když mu řekl: „Mluv,"


text:
pravil Samuel: „Ačkoli jsi byl maličký před očima svýma, zda jsi se nestal hlavou kmenův Israelových a zda Hospodin nepomazal tě za krále nad Israelem?


text:
A Hospodin poslal tě na cestu a řekl: „Jdi a pobij amalecké hříšníky; bojuj proti nim, až je vyhladíš."


text:
Proč jsi tedy neposlechl hlasu Hospodinova, ale obrátil ses ke kořisti a učinil jsi, co je zlé v očích Hospodinových?"


text:
Saul se omlouval Samuelovi: „Vždyť přece jsem uposlechl hlasu Hospodinova, šel jsem po cestě, na kterou mě Hospodin poslal, přivedl jsem Agaga, krále amaleckého, Amalečany pák jsem pobil.


text:
Avšak lid vzal z kořisti ovce a býky, vybrané z toho, co bylo zbito, aby (je) obětoval Hospodinu, Bohu svému, v Galgale."


text:
Samuel řekl: „Zda chce Hospodin celopalům a obětem, a ne spíš, by bylo dbáno hlasu Hospodinova? Lepšíť je zajisté poslušnost nežli oběti, poslechnout víc je, než v obět dát beranů tuk.


text:
Nebo vzpírat se – je jako hadačství hřích, a nechtít podrobit se – jak zločin modlářství. Žes tedy zavrhl řeč Hospodinovu, zavrhl tebe Hospodin, bys nebyl králem."


text:
I řekl Saul Samuelovi: „Zhřešil jsem, že jsem přestoupil příkaz Hospodinův a slova tvá; bál jsem se lidu i poslechl jsem hlasu jeho.


text:
Samuel však Saulovi odvětil: „Nevrátím se s tebou, neboť jsi zavrhl řeč Hospodinovu, a tebe zavrhl Hospodin, abys nebyl králem nad Israelem."


text:
I řekl mu Samuel: „Odtrhl od tebe Hospodin dnes království israelské, a dal je rodáku tvému, který je lepší nežli ty.


text:
Ale on řekl: „Zhřešil jsem; avšak nyní pocti mne před staršími lidu mého a před Israelem tím, že se navrátíš se mnou, abych se klaněl Hospodinu, Bohu tvému."


text:
Poté řekl Samuel: „Přiveďte ke mně Agaga, krále amaleckého!" Byl mu tedy přiveden Agag, náramně tlustý, a chvěl se. I řekl Agag: „Neoddělí mne tedy hořká smrt?"


text:
Samuel pravil: „Jako činil meč tvůj ženy bezdětnými, tak bude bez dětí mezi ženami matka tvá!" Pak ho rozsekal Samuel na kusy před Hospodinem v Galgale,


text:
A neviděl již Samuel Saula až do dne smrti, své; přece však litoval Samuel Saula, ježto Hospodin želel toho, že ho ustanovil králem nad Israelem.


text:
I řekl Hospodin Samuelovi: „Dokavad budeš ty litovati Saula, když přece já jsem ho zavrhl, aby nekraloval nad Israelem? Naplň roh svůj olejem a pojď, ať pošlu tě k Isajovi, Betlemanu, neboť vyhledal jsem si mezi syny jeho krále."


text:
Samuel se ptal: „Kterak půjdu? Vždyť uslyší to Saul a zabije mě." Hospodin pravil: „Vezmi si s sebou tele ze skotu a rci: „Abych obětoval Hospodinu, přicházím."


text:
Učinil tedy Samuel, jak mu řekl Hospodin, a přišel do Betlema. Starší města se divili, vyšli mu vstříc a řekli: „Je příchod tvůj pokojný?"


text:
On odvětil: „Pokojný: abych obětoval Hospodinu, přišel jsem. Posvěťte se, a pojďte se mnou, ať obětuji." Posvětil také Isaje i syny jeho, a pozval je k oběti.


text:
Hospodin však Samuelovi řekl: „Nehleď na tvář ani na vysokou jeho postavu, neboť jsem jej zamítl. Nesoudím já podle vzezření člověkova; člověk totiž vidí zevnějšek, Hospodin však hledí k srdci."


text:
Když tak přivedl Isaj sedm. synů svých před Samuela, řekl Samuel Isajovi: „Těch nevyvolil Hospodin."


text:
A (dále) pravil Samuel Isajovi: „Jsou to již všichni synové tvoji?" On odvětil: „Ještě zbývá nejmladší; pase ovce." I řekl Samuel Isajovi: „Pošli pro něj, ať ho přivedou! Neboť nesedneme k jídlu, dokud on sem nepřijde!"


text:
Poslal tedy pro něho a přivedl ho. Byl pak ryšavý, pěkného vzezření a krásné postavy. Tu řekl Hospodin: „Nuže, toho pomaž, neboť ten je to."


text:
Vzal tedy Samuel roh s olejem, a pomazal ho mezi bratry jeho. A obrácen byl duch Hospodinův na Davida od toho dne i potom. Samuel pak vstav, odešel do Ramy.


text:
Nechať rozkáže pán náš, a služebníci tvoji, kteří jsou před tebou, budou hledati člověka, který umí hráti na harfu, aby, když tě napadne zlý duch od Hospodina, sám hrál, a tak se ti ulehčilo."


text:
Jeden ze služebníkův ujav slovo, řekl: „Hle, viděl jsem syna Isaje, Betlemana, který umí hráti; je velmi silný, muž bojovný, obratný v řeči, muž krásný, a Hospodin je s ním."


text:
I vzal Isaj osla, naložil naň chlebů, džbán vína a jednoho kozelce, a poslal (to) po Davidovi, synu svém, Saulovi.


text:
Kdykoli tedy zlý duch od Hospodina Saula napadl, brával David harfu a sám (na ni) hrával. I občerstvoval se Saul a nabýval úlevy, neb odstupoval od něho zlý duch.


text:
Filišťané sebravše vojska svá k boji, sešli se v judském Sochu, a položili se mezi Sochem a Azekou, v krajině Dommim.


text:
Saul pak a synové Israelovi shromáždivše se, přišli do Terebintového údolí a sešikovali se k bitvě proti Filišťanům.


text:
Filišťané stáli na návrší s oné strany, a Israel stál na návrší s této strany a mezi nimi bylo (to) údolí.


text:
přílbu měděnou měl na hlavě, a v pancíř šupinatý byl oblečen; vážil pak (ten) jeho pancíř pět tisíc lotů mědi.


text:
Dřevo kopí jeho bylo jako vratidlo tkalcovské, a železo kopí toho mělo šest set lotů váhy; oděnec jeho šel před ním.


text:
Stoje volal na zástupy Israelovy a říkal jim: „Proč jste přišli hotovi k bitvě? Nejsem já Filišťan a vy nevolníci Saulovi? Vyberte ze sebe muže a nechať sejde dolů k souboji!


text:
Bude-li moci bojovati se mnou a porazí-li mne, budeme vašimi poddanými; přemohu-li však a porazím-li já jeho, budete poddanými vy a budete nám sloužiti."


text:
A Filišťan dodal: „Já jsem dnes pohaněl vojska Israelova (řka): „Dejte mi muže, ať má se mnou souboj!"


text:
David byl syn Efraťana, o němž nahoře praveno bylo; byl z Betlema Judova, slul Isaj, měl osm synův, a byl za dnů Saulových starcem velikého věku mezi muži.


text:
Tři jeho nejstarší synové odešli za Saulem na vojnu; jména tří synů jeho, kteří odešli na vojnu: prvorozený Eliab, druhý Abinadab a třetí Samma.


text:
I řekl Isaj Davidovi, svému synu: „Vezmi bratrům svým efu pražmy a těchto deset chlebův, a běž do ležení ke svým bratřím;


text:
těchto deset syrců doneseš tisícníkovi. Navštívíš bratry své, dobře-li se mají, a zvíš, ke kterým jsou přiřazeni." – 


text:
Vstal tedy David ráno, poručil stádo strážnému, a vzav ty věci odešel, jak mu byl přikázal Isaj. I přišel na místo Magala, mezi vojsko, které vycházelo do boje a křičelo k bitvě.


text:
Nechav tedy David věci, které byl přinesl, na starost strážnému zavazadel, běžel k bojišti a tázal se, dobře-li je ve všem jeho bratrům.


text:
Když ještě mluvil s nimi, ukázal se onen muž, podvrhelec, jménem Goljáš, Filišťan z Getu; vystupoval z ležení Filišťanův a mluvil táž slova; David je slyšel.


text:
I řekl kdosi z Israele: „Vidíte toho muže, který vychází? Aby haněl Israele, vyšel. Protož muže, který ho zabije, zbohatí král velikým bohatstvím, dceru svou mu dá, a dům otce jeho osvobodí od daně v Israeli." – 


text:
David tázal se mužů, kteří stáli s ním: „Co bude dáno muži, který zabije tohoto Filišťana a tak odejme potupu od Israele? Neboť kdo je tento neobřezaný Filišťan, že potupil vojska Boha živého?"


text:
Když uslyšel Eliab, nejstarší jeho bratr, že o tom mluví s jinými, rozhněval se na Davida a řekl: „Proč jsi přišel, a proč jsi nechal několik těch ovec v pustině? Znám já pýchu tvou a zlobu srdce tvého: přišel jsi dívat se na bitvu!"


text:
A uchýliv se maličko od něho k jinému, tázal se ho týmiž slovy. Lid pak mu odpověděl totéž, co prve.


text:
a přivedli ho k němu. I řekl mu: „Ať nikdo neklesá na mysli pro něho! Já, služebník tvůj, půjdu a budu bojovati proti tomu Filišťanu."


text:
Saul řekl Davidovi: „Nemůžeš postaviti se proti Filišťanu tomu, abys bojoval s ním; neboť tys mládeneček, on však je válečník od svého mládí!"


text:
David odvětil Saulovi: „Když pásal služebník tvůj stádo otce svého, a když přicházel lev nebo medvěd, a bral berana ze stáda,


text:
honil jsem se za nimi, bil jsem je, a vydíral jsem jim ho z hrdla; když povstávali proti mně, bral jsem je za bradu, dávil a zabíjel jsem je.


text:
I lva i medvěda zabil jsem já, služebník tvůj; bude tedy i tomuto Filišťanu neobřezanému jako jednomu z nich. Nuže, půjdu a zbavím lid potupy; neboť kdo je tento neobřezaný Fjlišťan, že se odvážil zlořečiti vojsku Boha živého?"


text:
A David dodal: „Hospodin, který vytrhl mě z moci lva a z moci medvěda, ten vysvobodí mě z rukou Filišťana tohoto." Řekl tedy Saul Davidovi: „Jdi, a Hospodin buď s tebou!"


text:
Jsa také opásán jeho mečem na jeho rouchu, počal David zkoušeti, může-li v odění choditi; nebyltě tomu zvyklý. Řekl pak David Saulovi: „Nemohu tak choditi, neboť nejsem tomu zvyklý." I složil to,


text:
vzal hůl svou, kterou vždycky míval v rukou, vybral si pět velmi hladkých kamenů z potoka, vložil je do pastýřské mošny, kterou měl s sebou, a s prakem v ruce šel na Filišťana.


text:
Když Filišťan pohleděl, a uzřel Davida, pohrdal jím; neboť byl jinoch – ryšavý" a pěkného vzezření. – 


text:
A tázal se Filišťan Davida: „Jsem já pes, že přicházíš na mne s holí?" Pak zlořečil Filišťan Davidovi bohy svými a


text:
David Filišťanovi odvětil: „Ty jdeš na mne s mečem, s kopím a se štítem; já však přicházím na tebe ve jménu Hospodina zástupů, Boha vojsk Israelových, která jsi potupil.


text:
Dnes dá tebe Hospodin v ruku mou: zabiji tě, vezmu ti hlavu a dám mrtvoly vojska filištínského dnes (ještě) ptákům nebeským a zvířatům pozemským. Tak pozná všecka země, že Bůh jest v Israeli.


text:
Tak poznají všichni tuto shromáždění, že ne mečem, ani kopím vysvobozuje Hospodin; jeho je totiž boj. A vydá vás v ruce naše."


text:
Když tedy Filišťan sebou hnul, šel a blížil se proti Davidovi, pospíšil si David a běžel do boje s Filišťanem s protější strany.


text:
I sáhl rukou do mošny, vyňal jeden kámen, zatočil jím, vyhodil z praku a udeřil Filišťana do čela; kámen uvázl mu v čele, a on padl tváří na zem. 


text:
[Tak přemohl David Filišťany prakem a kamenem; udeřiv Filišťana zabil jej. Ježto pak neměl David meče v ruce,]


text:
běžel, postavil se nad Filišťana, vzal mu meč vytáhnuv jej z pochvy jeho, zabil ho a sťal mu hlavu. Filišťané vidouce, že jejich největší silák je mrtev, dali se na útěk,


text:
Mužstvo israelské – i judské – povstalo, vzkřiklo a honilo Filišťany, až přišlo do údolí, ano až ku hranám Akkaronu; ranění Filišťané leželi po cestě k Seraim, ano až ke Gelu a k Akkaronu.


text:
Toho času, když viděl Saul, že David vychází proti Filišťanu, řekl Abnerovi, nejvyššímu veliteli vojska: „Abnere, ze kterého rodu je tento jinoch?" Abner odpověděl: „Jakože je živa duše tvá, králi, nevím!"


text:
Když tedy vrátil se David zabiv Filišťana, vzal ho Abner a uvedl před krále, an držel hlavu Filišťanovu v ruce.


text:
Saul se ho tázal: „Ze kterého rodu jsi, jinochu?" David odpověděl: „Syn služebníka tvého Isaje, Betlemana, já jsem."


text:
Když pak přestal se Saulem mluviti, duše Jonatanova přilnula k duši Davidově, a miloval ho Jonatan jako sebe sama.


text:
Jonatan svlékl svrchní roucho, které měl na sobě, a dal je Davidovi, ano i ostatní roucha svá, ba i meč, lučiště a pás.


text:
David chodil, kamkoli ho Saul posílal, a ve všem moudře si vedl, i ustanovil ho Saul nad vojáky; a líbil se velmi očím všeho lidu, zejména očím služebníků Saulových.


text:
Když se David vracel, zabiv Filišťana, vyšly ze všech měst israelských ženy, zpívajíce a tančíce, vstříc Saulovi králi, s jásotem, bubínky a cimbály.


text:
I rozhněval se Saul náramně, neboť nelíbila se ta věc očím jeho. A řekl: „Dali Davidovi deset tisíc, mně však dali (toliko) tisíc; co mu ještě schází, nežli jen království?"


text:
Druhého dne napadl duch zlý od Boha Saula, že zuřil ve svém domě; David pak hrál sám jako každého dne. A Saul míval v ruce kopí,


text:
I řekl Saul Davidovi: „Hle, nejstarší dceru svou Merobu – tu ti dám za manželku; buď jen udatným mužem a veď boje Hospodinovy." – Saul si totiž myslil: „Ať není má ruka na něm, ale ať je na něm ruka Filišťanů!" – 


text:
David odpověděl Saulovi: „Kdo jsem já nebo co je život můj a rod otce mého v Israeli, abych se stal královým zetěm?"


text:
Když však přišel čas, kdy měla býti dána Merob, dcera Saulova, Davidovi, byla dána za manželku Hadrielovi, Molaťanu.


text:
a Saul (si) pravil: „Dám mu ji, aby mu byla osidlem a ruka Filišťanů by byla na něm." Řekl tedy Saul Davidovi: „Po druhé staneš se zetěm mým dnes!"


text:
A rozkázal Saul služebníkům svým: „Rcete Davidovi, až nebudu přítomen: „Hle, líbíš se králi a všichni služebníci jeho milují tě. Nuže, buď tedy zetěm královým!" "


text:
Když mluvili tajně služebníci Saulovi všecka ta slova Davidovi, řekl David: „Zdá se vám to maličkost, státi se zetěm královým? Jáť jsem člověk chudý a nepatrný!"


text:
Saul řekl: „Takto mluvte k Davidovi: „Nepotřebuje král snubného, než toliko sto filišťanských předkožek, aby byla vykonána pomsta nad královými nepřáteli." – Saul totiž zamýšlel tak dáti Davida v ruce Filišťanů. – 


text:
Když oznámili služebníci Davidovi, slova Saulova, líbila se věc ta – býti zetěm královým – očím Davidovým.


text:
Po nemnohých dnech David vstal, odešel s muži, kteří pod ním byli, zbil z Filišťanů dvě stě mužů, přinesl jejich předkožky a odpočítal je králi, aby byl zetěm jeho. Dal mu tedy Saul Michol, svou dceru, za manželku.


text:
Kdykoli vytáhla knížata filištínská, vedl si David od počátku jejich tažení moudřeji, než všichni služebníci Saulovi; tak bylo jeho jméno velmi proslaveno.


text:
Saul mluvil k Jonatanovi, synu svému, a ke všem služebníkům svým, že je žádoucno, by David byl zabit. Jonatan však, syn Saulův, velmi Davida miloval.


text:
Oznámil to tedy Jonatan Davidovi řka: „Saul, otec můj, usiluje tě zabíti; proto měj se, prosím, zítra na pozoru: schovej se a zůstaň skryt!


text:
Já pak vyjdu a státi budu vedle otce svého v polích, kdekoli budeš; já mluviti budu o tobě k otci svému, a cokoliv uhlídám, oznámím ti."


text:
Mluvil tedy Jonatan o Davidovi dobré věci k Saulovi, otci svému, a řekl mu: „Nehřeš, králi, proti služebníku svému Davidovi, neboť neprohřešil se proti tobě, a činy jeho jsou ti velmi užitečný.


text:
Vydal život svůj v nebezpečenství, zabil Filišťana, a Hospodin dal (skrze něho) veliké vítězství všemu Israelovi; viděl jsi to a radoval ses. Proč bys tedy hřešil proti krvi nevinné, že bys zabil Davida, který je bez úhony?"


text:
Když to Saul uslyšel, dal se ukrotiti řečí Jonatanovou a přisáhl: „Jako že živ je Hospodin, nebude zabit!"


text:
Povolal tedy Jonatan Davida a zvěstoval mu všecky ty věci; pak uvedl Jonatan Davida k Saulovi, a byl před ním jako býval prve.


text:
Když nastala zase válka, David vytáhl, bojoval proti Filišťanům a způsobil jim velkou porážku, že utekli před ním.


text:
I pojal duch zlý od Hospodina Saula, an seděl v domě svém maje v ruce kopí, a David sám hrál (na harfu).


text:
Saul pokusil se přibodnouti kopím Davida ke stěně; David však uhnul před Saulem, a tak kopí bez úrazu udeřilo do stěny a David spasil se útěkem té noci.


text:
Poslal tedy Saul služebníky své k domu Davidovu, aby ho hlídali a ráno aby byl zabit. Avšak Michol, manželka Davidova, mu to oznámila a řekla: „Nezachráníš-li se této noci, zítra zemřeš!"


text:
Michol pak vzala sochu, položila ji na lože, dala jí na hlavu chlupatici z kozí srsti a přikryla ji šaty;


text:
Saul však poslal opět posly, aby pohleděli na Davida, a řekl: „Přineste ho ke mně na loži, ať je zabit!"


text:
I tázal se Saul Micholy: „Proč jsi mě tak oklamala a pustila jsi nepřítele mého, by utekl?" Michol Saulovi odpověděla: „Protože mi řekl: „Pusť mě, sice tě zabiji!""


text:
David spasiv se útěkem, přišel k Samuelovi do Ramy a oznámil mu vše, co mu byl učinil Saul; potom odešli, on a Samuel, a bydlili v Najotě.


text:
Poslal tedy Saul pochopy, aby jali Davida. Ti když uviděli zástup proroků prorokujících a Samuela v jejich čele, sestoupil duch Hospodinův také na ně, a též oni začali prorokovati.


text:
Když to bylo zvěstováno Saulovi, poslal opět jiné posly, prorokovali však i oni. I poslal Saul opět třetí posly, a také ti prorokovali. Tu se Saul rozhněval,


text:
šel sám do Ramy, přišel až k veliké cisterně, která je v Socho, a tázal se: „Na kterém místě je Samuel a David?" Bylo mu řečeno: „Hle, jsou v Najotě u Ramy."


text:
Odešel tedy k Najotu u Ramy; avšak duch Boží pojal také jej, i prorokoval cestou ustavičné, až přišel do Najotu u Ramy.


text:
Tu svlékl se také on ze svých šatů, prorokoval s jinými před Samuelem a ležel nahý celý ten den i noc. Odtud vzniklo i přísloví: „Zdaž i Saul mezi proroky?"


text:
David utekl z Najotu, který jest u Ramy, a přišed, mluvil před Jonatanem: „Co jsem učinil? Jaká je nepravost má, jaký je hřích můj proti otci tvému, že mi ukládá o život?"


text:
Ten mu řekl: „Odstup to (od tebe), neumřeš! Nečiníť otec můj nic velikého ani malého, leč to prve oznámí mně; zatají mi tedy toliko tuto věc otec můj? Nikoli, toho nebude!"


text:
A přisáhl opět Davidovi, který pak pravil: „Ví jistě tvůj otec, že jsem nalezl milost před očima tvýma, i řekne (si): „Ať neví o tom Jonatan, aby se snad nezarmoutil." Ba ano, jako že živ je Hospodin a jako že živa je duše tvá, mne a smrt dělí takořka jeden toliko krok!"


text:
Pravil tedy David Jonatanovi: „Hle, zítra jest nov měsíce a já podle obyčeje mám sednouti si podle krále k jídlu; pusť mne tedy, ať se mohu skrývati na poli až do večera.


text:
Rozhlédne-li se otec tvůj a bude-li se ptáti na mne, odpověz mu: „Prosil mne David, aby směl rychle jíti do Betléma, města svého, neboť oběti slavné mají tam všichni z čeledi jeho.


text:
Řekne-li: „Dobře," bude míti pokoj služebník tvůj. Rozzlobí-li se však, věz, že se odhodlal k nejhoršímu.


text:
Prokaž tedy milosrdenství služebníku svému, neboť jsi dovolil, by služebník tvůj učinil s tebou smlouvu Hospodinovu: je-li na mně jaká nepravost, zabij mě ty, a neuváděj mne k otci svému."


text:
„Odstup to od tebe!" – vece Jonatan. – „Ba, poznám-li jistě, že odhodlal se otec můj k nejhoršímu proti tobě, nemůže ani býti, abych ti (toho) neoznámil!"


text:
I ujal slovo David, řka Jonatanovi: „Kdo mi to oznámí, odpoví-li ti snad otec tvůj něco tvrdého o mně?"


text:
pravil Jonatan Davidovi: „Hospodine, Bože Israelův! Poznám-li úmysl otce svého zítra nebo pozejtří, bude-li to co dobrého Davidovi, a hned-li nepošlu k tobě, abych ti to oznámil:


text:
trestej Hospodin Jonatana a opět ho trestej! Bude-li však trvati zlost otce mého proti tobě, zjevím ti to tajně, propustím tě, bys mohl v pokoji odejíti, a Hospodin buď s tebou, jako býval s otcem mým.


text:
neodepři milosti své domu mému na věky. Až bude vykořeňovati Hospodin nepřátele Davidovy s povrchu země, do jednoho, ať (ne)ní Jonatan odňat svému domu!


text:
zejména budeš pohřešován na svém místě pozítří. Sestup tedy rychle a jdi na místo, kde ses onehdy skrýval, a sed! u skaliska, které sluje Ezel.


text:
Řeknu-li služebníku: „Hle, střely jsou před tebou, přines je," ty přijď ke mně, neboť budeš míti pokoj a nic zlého nebude – jako že živ jest Hospodin. Řeknu-li však služebníkovi: „Hle, střely jsou za tebou," jdi v pokoji, nebo Hospodin tě posílá.


text:
Král posadil se – podle obyčeje – na svou stolici, která byla u stěny, Jonatan si sedl naproti, Abner vedle Saula, a shledáno, že místo Davidovo je prázdné.


text:
Když přišel druhý den po novém měsíci, opět bylo viděti, že je místo Davidovo prázdné. I ptal se Saul Jonatana, syna svého: „Proč nepřišel, syn Isajův ani včera ani dnes k jídlu?"


text:
Řekl: „Dovol mi, neboť obět slavná je ve městě, jeden z mých bratří pozval mne; nuže tedy, jestliže jsem nalezl milost před očima tvýma, půjdu spěšně a podívám se na své bratry." Proto nepřišel ke stolu královu."


text:
Saul se rozhněval na Jonatana a řekl mu: „Synu ženy, nadbíhající muži, zda nevím, že miluješ syna Isajova, k hanbě své i k hanbě lůna matky své?


text:
Neboť pokud bude syn Ísajův na zemi žíti, nebudeš pevný ty, ani království tvé. Proto pošli pro něho hned teď, a přived mi jej, neboť je syn smrti."


text:
Vstal tedy Jonatan od stolu velmi se hněvaje, a nejedl druhý den nového měsíce, neboť rmoutil se pro Davida, že ho potupil otec jeho.


text:
I řekl svému služebníku: „Jdi a nos mi střely, které já vystřelím." Když služebník běžel, vystřelil střelu přes něj.


text:
Když pak služebník přicházel k místu střely, kterou byl Jonatan vystřelil, volal Jonatan za služebníkem: „Hle, tamto je střela, dále za tebou!"


text:
A opět volal Jonatan za služebníkem: „Pospěš, rychle, nestůj!" I sebral služebník Jonatanův střely, a přinesl je pánu svému.


text:
Když služebník odešel, vstal David s místa, které bylo na jihu, padl na tvář k zemi, poklonil se třikrát, a políbivše se vespolek, plakali druh nad druhem, zejména David.


text:
A řekl Jonatan Davidovi: „Jdi v pokoji! Cokoli jsme si oba přisahali ve jménu Hospodinově, řkouce: „Hospodin buď (svědkem) mezi mnou a tebou, i mezi potomstvem mým a potomstvem tvým až na věky (platil)!"


text:
David přišel do Nobe ke knězi Achimelechovi. I zhrozil se Achimelech, že přišel David, a pravil mu: „Proč jsi ty sám a nikdo není s tebou?"


text:
David knězi Achimelechovi odpověděl: „Král mi přikázal (jednu) věc, a řekl: „Ať žádný neví o tom, proč jsi poslán ode mne, a co jsem ti přikázal!" Proto jsem vykázal služebníkům svým příslušná místa.


text:
Kněz odpovídaje Davidovi, pravil mu: „Nemám chlebů všedních po ruce, ale toliko chléb posvátný; jen nejsou-li služebníci znečištěni, zejména od žen?!"


text:
David knězi odvětil: „Ano, pokud jde o ženy, zdrželi jsme se (jich) v minulých dnech; kdykoli vycházíme, bývají těla služebníků tvých svatá, třebas to není cesta svatá; dnes však i ona je svatá, i těla (jejich)."


text:
Dal mu tedy kněz posvátný chléb, neboť nebylo tam chleba, leč toliko chleby předkladné, které byly vzaty od obličeje Hospodinova, aby (místo nich) byly položeny chleby čerstvé. – 


text:
Toho dne byl tu muž jeden ze služebníků Saulových, uvnitř, ve stánku Hospodinově; a jméno jeho Doeg, Edomec, vrchní Saulových pastýřů. – 


text:
Řekl pak David Achimelechovi: „Máš tu po ruce kopí nebo meč? Nevzal jsem totiž meče svého ani (jiné) zbraně své s sebou, ježto rozkaz králův naléhal."


text:
Kněz pravil: „Hle, meč Goliáše, Filišťana, kterého jsi zabil v Terebintovém údolí, je tu zavinut pláštěm za efodem; chceš-li (si) jej vzíti, vezmi, neboť zde není jiného kromě toho." I řekl David: „Není mu jiný podobný; dej mi jej!"


text:
Když Davida uzřeli služebníci Achisovi, řekli mu: „Zda není tento David, král země? Zda nezpívali tomuto s reji řkouce: „Saul (jich) pobil tisíc, ale David deset tisíc"?


text:
I přetvářel se před nimi, potácel se jim mezi rukama, vrážel do dveří brány a sliny tekly mu po bradě.


text:
Máme nedostatek šílenců, že jste uvedli tohoto, aby zuřil přede mnou? Tento člověk patří do mého domu?"


text:
Odešel tedy odtud David a utekl do jeskyně Odollam. Když to uslyšeli bratři jeho a všecek dům otce jeho, sestoupili tam k němu.


text:
A sešli se k němu všichni, kteří byli v úzkých, tísněni dluhy, a hořké mysli; i stal se náčelníkem jejich. Bylo jích s ním okolo čtyř set mužů.


text:
Odtud šel David do Masfy, která je v Moabsku, a řekl králi moabskému: „Prosím, by směl zůstati otec můj a matka má mezi vámi, dokud nezvím, co mi učiní Bůh."


text:
I nechal jich u krále moabského, a zůstávali u něho všecky dny, ve kterých byl David v oné pevnosti.


text:
Řekl pak prorok Gad Davidovi: „Nezůstávej v pevnosti té, dej se na cestu a jdi do Judska." David šel a přišel do lesa Haret.


text:
Uslyšev Saul, že se ukázal David a muži, kteří byli s ním – Saul zůstával v Gabae, byl v háji, který je u Rámy, měl v ruce kopí a všichni služebníci jeho stáli okolo něho – 


text:
pravd služebníkům svým, kteří stáli při něm: „Nuže, slyšte, synové Benjaminovi. Dá vám všem syn Isajův pole a vinice, a všecky vás udělá tisícníky a setníky,


text:
že jste se spikli všichni proti mně? Není nikoho, kdo by mi něco oznámil, zvláště, že i syn můj učinil smlouvu se synem Isajovým! Není, kdo by mne politoval z vás, nebo kdo by mi něco oznámil, že poštval syn můj proti mně služebníka mého, který mi strojí úklady až do dneška!"


text:
Doeg, Edomec, který tu stál, a byl první mezi služebníky Saulovými, ujal slovo a řekl: „Viděl jsem syna Isajova v Nobe u kněze Achimelecha, syna Achitobova;


text:
Poslal tedy král, aby zavolali kněze Achimelecha, syna Achitobova, jakož i všecek dům otce jeho, kněze, kteří byli v Nobe; ti všichni přišli ke králi.


text:
Řekl mu tedy Saul: „Proč jste se spikli proti mně, ty a syn Isajův? Neboť dal jsi mu chleby a meč, a tázal ses mu Boha, aby povstal proti mně a úklady mi strojil, jak činí do dneška."


text:
Achimelech odpovídaje králi pravil: „A kdo je mezi všemi služebníky tvými jako David, zeť králův, tak věrný, poslušný tvých rozkazův a vážený v domě tvém?


text:
Zda dnes (teprv) počal jsem tázati se mu Boha? Odstup to ode mne! Nepodezřívej král z takových věcí služebníka svého a všeho domu otce jeho; neboť nevěděl služebník tvůj o té věci nic, ani zbla."


text:
A přikázal král běžcům, kteří stáli kolem něho: „Obraťte se a pobijte (ty) kněze Hospodinovy, neboť ruka jejich je s Davidem: ač věděli že utíkal, neoznámili mi nic." Služebníci královi však nechtěli vztáhnouti rukou svých na kněze Hospodinovy.


text:
Řekl tedy král Doegovi: „Obrať ty se a oboř se na ty kněze." Edomec Doeg se obrátil, obořil se na kněze a zabil toho dne osmdesát pět mužů, kteří se oblékali ve lněný efod.


text:
Také Nobe, kněžské město, vybil ostřím meče, muže i ženy, děti, ano i kojence; hovězí dobytek, osly i ovce (pobil) ostřím meče.


text:
I řekl David Abjatarovi: „Věděl jsem toho dne, ježto byl tam Edomec Doeg, že to bezpochyby oznámí Saulovi. Já odpovídám za smrt všech příslušníků (domu) otce tvého.


text:
Zůstaň se mnou, neboj se; bude-li kdo ukládati o život mně, bude také ukládati o život tobě, a se mnou zachován budeš."


text:
Tázal se tedy David Hospodina řka: „Mám jíti, bych ty Filišťany porazil?" Hospodin řekl Davidovi: „Jdi: porazíš Filišťany a Kedu vysvobodíš!"


text:
I řeklo mužstvo Davidovo, které s ním bylo: „Hle, jsme tu v Judsku a bojíme se; čím více, půjdeme-li do Keily proti vojskům filištínským?"


text:
David tázal se tedy opět Hospodina, a ten mu odpověděl: „Vstaň a jdi do Keily, neboť já dám Filišťany v ruku tvou."


text:
Odešel tedy David a mužstvo jeho do Keily, bojoval" proti Filišťanům, odehnal jim dobytek, a způsobil jim velikou porážku. Tak vysvobodil David obyvatele Keily.


text:
Když bylo Saulovi oznámeno, že přišel David do Keily, řekl Saul: „Dal ho Bůh v ruce mé, neboť jest zavřen všed do města, ve kterém jsou brány a závory."


text:
Pak pravil David: „Hospodine, Bože Israelův! Služebník tvůj slyšel pověst, že se chystá Saul přijíti do Keily, aby vyvrátil (to) město pro mne.


text:
Sestoupí tedy (sem) Saul, jak slyšel služebník tvůj? Hospodine, Bože Israelův, oznam (to) služebníku svému!" Hospodin řekl: „Sestoupí."


text:
I řekl David: „Vydají Keilští mne, i muže, kteří se mnou jsou, v ruce Saulovy?" Hospodin pravil: „Vydají."


text:
Vstal tedy David a mužstvo jeho – bylo jich asi šest set – a vyšedše z Keily, sem tam potulovali se nazdařbůh. Když bylo Saulovi oznámeno, že utekl David z Keily [a (tak) se zachránil], (Saul) nedbal (již) o tu výpravu.


text:
David se zdržoval na poušti na místech nejbezpečnějších, a zůstával v horách pouště Zif; a Saul pásl po něm všecky dny, ale nedal ho Bůh v ruce jeho.


text:
„Neboj se; neboť nenalezne tebe ruka Saula, otce mého, ale ty kralovati budeš nad Israelem, a já budu druhým po tobě; však i Saul, otec můj, ví to."


text:
I přišli Zifští k Saulovi do Gabay řkouce: „Hle, David skrývá se u nás v nejbezpečnějších místech Lesa, který je napravo pouště.


text:
Nuže tedy, kdykoli se ti zachce přijíti, přijď; naše pak péče bude, bychom ho vydali v ruce královy."


text:
Jděte tedy, prosím, bedlivěji (vše) připravte, pozorněji si veďte, vypátrejte místo, na kterém bývá noha jeho, jakož i kdo ho tam viděl; nebo tuší o mně, že mu činím lstivě úklady.


text:
Vyzvěďte a vyzkoumejte všecky skrýše jeho, v nichžto se skrývá, a vraťte se ke mně s věcí jistou, abych šel s vámi. Byť pak i do země zalezl, pátrati budu po něm ve všech krajích Judska."


text:
Vstavše tedy, odešli do Zifu před Saulem. David však a jeho mužstvo byli na rovině, napravo Jesimonu.


text:
Když pak táhl Saul a družina jeho hledati ho, bylo to oznámeno Davidovi; i sestoupil hned ke Skále a přebýval na poušti Maon. Saul uslyšev o tom, hnal se za Davidem na poušť Maon.


text:
A šel Saul po svahu hory s jedné strany, David pak a mužstvo jeho byli na svahu hory (té) po straně druhé; David již pochyboval, že by mohl Saulovi uniknouti, neboť Saul a mužstvo jeho obkličovali Davida a muže jeho se všech stran, aby je zjímali.


text:
Vrátil se tedy Saul přestav honiti se za Davidem, a pospíchal proti Filišťanům. Proto nazvali to místo „Skála dělící".


text:
Pojav tedy Saul tři tisíce mužů, vybraných ze všeho Israele, šel hledati Davida a mužů jeho i na nejpříkřejších skalách, které toliko kamzíkům schůdny jsou.


text:
I přišel k ohradám ovčím, jež byly vedle cesty. A byla tam jeskyně, do které vešel Saul na potřebu; David pak a muži jeho skrývali se hlouběji v té jeskyni.


text:
I řekli Davidovi služebníci jeho: „Aj, den, kdy praví ti Hospodin : „Já dám nepřítele tvého tobě, abys mu učinil, cokoli libo bude očím tvým." Tu David vstal a uřezal tiše kraj pláště Saulova.


text:
I řekl mužům svým: „Hospodin mne milostivě uchovej, bych učinil tu věc pánu svému, pomazanému Hospodinovu, že bych vztáhl ruku svou na něj! Jeť pomazaným Hospodinovým!"


text:
(Těmi) slovy obměkčil David muže své a nedopustil jim, by povstali proti Saulovi. Když pak Saul z jeskyně vyšel a bral se svou cestou,


text:
vstal po něm i David, a vyšed z jeskyně, volal za Saulem řka: „Pane můj, králi!" Když se Saul ohlédl, David sehnuv se tváří k zemi, poklonil se


text:
Hle, dnes vidí oči tvé, že vydal tebe Hospodin v ruku mou v jeskyni; a napadlo mne, bych tě zabil, ale odpustilo ti oko mé, neboť jsem (si) řekl: „Nevztáhnu ruky své na pána svého, poněvadž je pomazaným Hospodinovým."


text:
Ano, otče můj, viz a poznej kraj pláště (svého v ruce mé! Když jsem řezal kraj pláště tvého, nechtěl jsem vztáhnouti ruku na tebe; (z toho) poznej a viz, že není ve mně zloby ani zrady; nezhřešil jsem proti tobě, ty však ukládáš mi o život, abys mi jej odňal.


text:
Budiž Hospodin soudcem a rozsuď mezi mnou a tebou; kéž shlédne a ujme se pře mé, kéž vysvobodí mě z ruky tvé!"


text:
Když David tyto řeči k Saulovi domluvil, řekl Saul: „Není-liž to hlas tvůj, synu můj, Davide?" A Saul počal hlasitě plakati.


text:
Poté řekl Davidovi: „Spravedlivější jsi ty nežli já; neboť ty odplacuješ se mi dobrým, já však zlým tobě jsem se odplacoval.


text:
Nebo kdo, dopadna nepřítele svého, propustí ho v dobrém? Kéž ti Hospodin odplatí dobrým za to, co jsi mi dnes učinil!


text:
přisáhni mi při Hospodinu, že nevypleníš potomstva mého po mně, že nevyhladíš jména mého z domu otce mého."


text:
I přisáhl David Saulovi. Poté odešel Saul domů, David pak a muži jeho vystoupili na bezpečnější místa.


text:
Samuel umřel; i shromáždil se všecek Israel, oplakávali ho a pochovali v jeho domě v Ramě. David vstav, sestoupil na poušť Faran.


text:
Byl pak muž kterýs na poušti Maon, který měl statek v Karmelu. Člověk ten byl velmi bohat; měl tři tisíce ovec a tisíc koz. I přihodilo se, že bylo stříháno stádo jeho v Karmelu.


text:
Jméno muže toho bylo Nabal, a jméno manželky jeho Abigail; byla to žena velmi rozšafná a sličná, ale muž její byl tvrdý, velmi zlý a zlomyslný; byl z rodu Kalebova.


text:
poslal deset jinochův a řekl jim: „Jděte nahoru do Karmelu, jděte k Nabalovi, pozdravte ho pokojně mým jménem


text:
Slyšel jsem, že pastýři tvoji, kteří byli s námi na poušti, stříhají; nikdy jsme jim neublížili aniž jim kdy co ze stáda scházelo po všecek čas, kdy byli s námi v Karmelu.


text:
Ptej se služebníků svých, povědí tobě. Nyní tedy nechať naleznou služebníci tvoji milost před očima tvýma, neboť v den dobrý přicházíme : co budeš míti po ruce, dej služebníkům svým a synu svému Davidovi."


text:
Když přišli služebníci Davidovi, pověděli Nabalovi všecka ta slova jménem Davidovým. Když přestali mluviti,


text:
ujal slovo Nabal a řekl služebníkům Davidovým: „Kdo je David? A kdo je syn Isajův? Dnes je mnoho služebníků, kteří utíkají od pánů svých.


text:
Mám vzíti chleby své, nápoj svůj a maso z dobytka, který jsem zbil svým střihačům, a dáti lidem, o kterých nevím, odkud jsou?"


text:
Dali se tedy služebníci Davidovi zase na cestu, vrátili se, přišli k Davidovi a oznámili mu do slova vše, co byl řekl.


text:
Tu řekl David služebníkům svým: „Připaš každý meč svůj!" I připásal si každý meč; také David připásal si meč. Šlo pak za Davidem okolo čtyř set mužů; dvě stě jich zůstalo u břemen.


text:
Abigaile, manželce Nabalově, oznámil jeden ze služebníkův [jejích] řka: „Kle, David poslal posly z pouště, aby pozdravili pána našeho; on však je zle odbyl.


text:
Lidé ti velmi dobří nám byli a neubližovali nám; aniž kdy něco ztratilo se (nám) po všechen čas, kdy jsme obcovali s nimi na poušti;


text:
Protož uvažuj a přemýšlej, co máš udělati, neboť jistě neštěstí stihne muže tvého i dům tvůj; a on je ničemník, že s ním není řeči."


text:
Vzala tedy Abigail rychle dvě stě chlebů, dva měchy vína, pět k jídlu upravených beranů, pět měr pražmy, sto svazků sušených hroznův a dvě stě hrud sušených fíků, vložila to na osly


text:
a řekla služebníkům svým: „Jděte napřed; hle. já půjdu za vámi." Muži svému však, Nabalovi, toho neoznámila.


text:
Když tedy vsedla na osla a sjížděla k úpatí hory, David a muži jeho sestupovali proti ní, a tak se s nimi potkala. – 


text:
David pravil: „Jistě nadarmo jsem opatroval všecek majetek člověka toho na poušti, že se neztratilo nic ze všeho, co mu příslušelo, ježto odplatil se mi zlým za dobré.


text:
Trestej Bůh Davida a trestej ho, zachovám-li do rána na živu ze všeho, co mu přísluší, močícího na stěnu!" – 


text:
Když Abigail Davida spatřila, rychle sesedla s osla, padla před Davidem na tvář, poklonila se až k zemi,


text:
padla mu k nohám a řekla: „Na mně bud, pane můj, ta nepravost! Prosím, by směla mluviti služebnice tvá k sluchu tvému; slyš slova služebnice své!


text:
Neračiž, prosím, pán můj, král, všímati si toho ničemníka Nabala; neboť podle jména svého blázen jest a bláznovství s ním chodí; já však, služebnice tvá, pane můj, neviděla jsem služebníků tvých, které jsi poslal.


text:
Nyní tedy, pane můj, jakože živ je Hospodin – a jakože živa je duše tvá – který ti zabránil, abys neprolil krve, a který ti zachoval (čistou) ruku – nyní tedy staniž se jako Nabalovi tvým nepřátelům, těm, kteří hledají zlého pánu mému!


text:
Proto přijmi požehnání toto, které přinesla služebnice tvá tobě, pánu svému, a dej (to) služebníkům, kteří jdou za tebou, pánem mým!


text:
Promiň nepravost služebnice své, neboť jistě učiní Hospodin tobě, pánu mému, že bude dům tvůj trvalý; vždyť boje Hospodinovy ty, pane můj, vedeš, a zlého nic nebude na tobě shledáno po všecky dny života tvého!


text:
Povstane-li kdy někdo, by tě pronásledoval a o život ti ukládal, bude duše pána mého opatrována takořka ve svazku živých u Hospodina, Boha tvého; život však nepřátel tvých bude vymrštěn jako z praku prudce roztočeného.


text:
Když tedy učiní Hospodin tobě, pánu mému, všecko to dobré, co slíbil o tobě mluvě, když tě ustanoví vůdcem nad Israelem,


text:
nebude třeba tobě, pánu mému, naříkati ani hrýzti se ve svědomí, že jsi vylil krev nevinnou a že jsi sám se pomstil; když pak dobře učiní Hospodin pánu mému, rozpomeň se na služebnici svou."


text:
I řekl David Abigaile: „Požehnán buď Hospodin, Bůh Israelův, který tě poslal dnes mně v cestu, požehnána buď řeč tvá,


text:
Jinak – jakože živ je Hospodin, Bůh Israelův, který mi zabránil ublížiti tobě – kdybys byla rychle nevyšla mi v cestu, nebyl by zůstal Nabalovi do rána ani močící na stěnu!"


text:
Přijav pak David z ruky její všecko, co mu přinesla, řekl jí: „Jdi pokojně domů; hle, vyslyšel jsem hlas tvůj a poctil jsem tvář tvou."


text:
Když přišla Abigail k Nabalovi, hle, byly hody v domě jeho jako hody královské, a srdce Nabalovo bylo veselé, neboť byl velmi napilý; proto neoznámila mu nic, ani zbla, až do rána.


text:
Na úsvitě však, když Nabal z vína vystřízlivěl, oznámila mu to manželka jeho; tu zmrtvělo v něm srdce a on takořka zkameněl.


text:
David uslyšev to, že (totiž) Nabal je mrtev, řekl: „Požehnán buď Hospodin, který odsoudil Nabala za to, že mne potupil, a který služebníka svého uchránil zlého; a způsobil Hospodin, že zloba Nabalova vrátila se na hlavu jeho!" Poté vzkázal David Abigaile, že si ji vezme za manželku.


text:
Přišli tedy služebníci Davidovi k Abigaile do Karmelu a řekli jí:. „David posílá nás k tobě, že si tě chce vzíti za manželku."


text:
Ona vstala, poklonila se tváří k zemi, a řekla: „Hle, služebnice tvá budiž otrokyní, která bude omývati nohy služebníkům pána svého."


text:
Abigail pak rychle vstala, vsedla na osla, – pět dívek šlo pěšky s ní – jela za posly Davidovými a stala se jeho manželkou.


text:
Zifští přišli k Saulovi do Gabay řkouce: „Hle, David skryl se na pahorku Hachile, který je proti poušti."


text:
Vstal tedy Saul a táhl dolů na poušť Zif – a ním tři tisíce mužů, vybraných z Israele – aby hledal Davida na poušti Zif.


text:
I položil se Saul v Ga-bae-Hachile, která byla proti poušti u cesty, kdežto David zdržoval se na poušti. Vida pak, že půjde Saul za ním na poušt,


text:
Poté David tajně vstal a přišel na místo, kde byl Saul. Když si prohlédl místo, na kterém ležel Saul a Abner, syn Nerův, velitel jeho vojska, a (když viděl) Saula, an spí ve stanu a ostatní lid okolo něho,


text:
řekl David Achimelechovi, Heťanu a Abisajovi, synu Sarviinu, bratru Joabovu: „Kdo sestoupí se mnou k Saulovi do ležení?" Abisaj pravil: „Já sestoupím s tebou!"


text:
Když tedy přišli David a Abisaj k lidu v noci, nalezli Saula, an leží a spí ve stanu, maje kopí vetknuté v zemi u své hlavy, Abnera pak a lid, ani spí kolem něho.


text:
I řekl Abisaj Davidovi: „Vydal Bůh dnes nepřítele tvého do rukou tvých; nyní tedy probodnu jej kopím až do země jedním rázem, že druhého nebude potřebí.


text:
David však řekl Abisajovi: „Nezabíjej ho; neboť kdo, vztáhna ruku svou na pomazaného Hospodinova, bude nevinen?"


text:
A (dále) pravil David: „Jakože živ je Hospodin! Zajisté jen Hospodin ho porazí, buď že přijde čas jeho, že zemře, nebo vytáhne do boje a zahyne.


text:
Chraniž mne Hospodin, abych vztáhl ruku svou na pomazaného Hospodinova! Ale vezmi nyní kopí, které má u hlavy, a džbán vody, a odejděme!"


text:
Vzal tedy David kopí a džbán vody, kterou měl Saul u hlavy, a odešli; nikdo jich neviděl, necítil, nikdo se neprobudil, ale všichni spali, nebo tvrdý spánek od Hospodina byl na ně přikvačil.


text:
Když pak přešel David na protější stranu a stál na vrcholu hory daleko, že byla veliká vzdálenost mezi nimi,


text:
zvolal David na lid a na Abnera, syna Nerova, řka: „Což mi neodpovíš, Abnere?" Abner odpověděl: „Kdo jsi ty, který křičíš a znepokojuješ krále?"


text:
I řekl David Abnerovi: „Zda nejsi ty muž? A kdo jiný v Israeli je ti roven? Proč jsi tedy nestřehl pána svého, krále? Neboť vešel kdosi z lidu, aby zabil krále, pána tvého.


text:
Není to dobře, co jsi učinil! Jakože živ je Hospodin, vy hodni jste smrti, že jste nestřehli pána svého, pomazaného Hospodinova! Viz nyní, kde je kopí Saulovo a džbán vody, který měl u hlavy!"


text:
Saul poznal hlas Davidův a řekl: „Není-liž to hlas tvůj, synu můj, Davide?" David řekl: „Můj hlas (je to), pane můj, králi!"


text:
A dodal: „Proč pán můj pronásleduje služebníka svého? Co jsem učinil? Nebo co zlého lpí mi na rukou?


text:
Proto nyní poslyš, prosím, pane můj, králi, slova služebníka svého: „Pudí-li tě Hospodin proti mně, zavoniž (mu) obět! Pudí-li však tě lidé, zlořečeni buďte před obličejem Hospodinovým, neboť mě vyhnali dnes, že nemohu sídliti v dědictví Hospodinově, a řekli: Jdi, služ bohům cizím!"


text:
Nuže, nebudiž vylita krev má na zemi před Hospodinem; neboť vyšel král israelský, aby ukládal (mi) o život, jako bývá honěna koroptev na horách."


text:
I řekl Saul: „Zhřešil jsem! Navrať se, synu můj, Davide! Neboť dokonce nic zlého ti již neučiním, že jsi vážil si dnes života mého; jeť zřejmo, že jsem pošetile si počínal a že jsem chyboval příliš."


text:
Všaktě Hospodin odplatí každému podle jeho spravedlnosti a věrnosti. Dal totiž Hospodin dnes tebe v ruku mou, ale nechtěl jsem vztáhnouti ruky své na pomazaného Hospodinova;


text:
jako jsem na výsost vážil si dnes života tvého, tak bude vážen život můj v očích Hospodinových a on vysvobodí mě ze vší úzkosti!"


text:
Tu pravil Saul Davidovi: „Požehnán buď, synu můj, Davide! Zajisté, co konati budeš, dokonáš, a jistě to zmůžeš!" Odešel pak David cestou svou a Saul vrátil se domů.


text:
David si řekl: „Jednoho dne padnu konečně Saulovi do rukou; neníliž lépe, bych spasil se útěkem do země Filišťanů? Tak pozbude Saul naděje, přestane mě honiti po všech končinách isra-elských, a já uteku jeho rukám!"


text:
A bydlil David s Achisem v Getu, on i muži jeho, každý se svou rodinou, [i David se svými dvěma ženami, Achinoamou Jezrahelkou a Abigailou, (kdysi) ženou Nabala z Karmelu].


text:
Řekl pak David Achisovi: „Jestliže jsem nalezl milost před očima tvýma, budiž mi dáno místo v některém městě krajiny této, abych tam bydlil; neboť proč by měl zůstávati služebník tvůj v městě královském s tebou?"


text:
David a muži jeho vystupovali a vycházeli na kořist mezi Ges-suřany, Gerzany a Amalečany; nebo ti od pradávna bydlili ve vsích krajiny té až k Suru a k Egyptu.


text:
David hubil všecku zemi (tu), nenechávaje živého muže ani ženy; a pobrav ovce, býky, osly, velbloudy i roucha, vracel se a přicházel k Achisovi.


text:
Když se ho Achis tázával: „Na koho jsi dnes učinil výpad?" odpovídal David: „Proti Negebu Judovu", nebo: „Proti Negebu Jerameelanů", nebo: „Proti Negebu Keňami".


text:
Nedaroval David života ani muži ani ženě, a nepřiváděl jich do Getu. říkaje (si): „Aby snad nežalovali na nás." Tak činil David a to bývalo zvykem jeho po všecky dny, ve kterých bydlil v krajině Filišťanů.


text:
Důvěřoval tedy Achis Davidovi říkaje (si): „Mnoho zlého učinil lidu svému, Israelovi; proto mi bude služebníkem na věčné časy,"


text:
V těch dnech shromáždili Filišťané vojska svá, aby počali válku proti Israelovi. I řekl Achis Davidovi: „Věz nyní, že potáhneš se mnou na vojnu ty i mužstvo tvé!"


text:
David pravil Achisovi: „Nyní zvíš, co učiní služebník tvůj." „A já" – vece Achis – „strážcem hlavy své tě ustanovím navždy!"


text:
Samuel byl již mrtev; všecek Israel ho oplakával a pochovali ho v Ramě, městě jeho. A Saul byl vyplenil čaroděje a hadače ze země.


text:
Filišťané tedy se shromáždili, přitáhli a položili se v Sunamu. Také Saul shromáždil všecky Israelity, a přišel do Gelboe.


text:
Řekl tedy Saul služebníkům svým: „Vyhledejte mi ženu, která umí vyvolávati duchy; půjdu k ní a tázati se budu skrze ni." I řekli mu služebníci jeho: „Je žena, která umí vyvolávati duchy, v Endoru."


text:
Změnil tedy podobu svou, přestrojil se, šel sám a dva muži s ním a přišli k ženě té v noci I řekl jí: „Věšti mi pomocí vyvolaného ducha a vyvolej mi (mrtvého), kterého ti povím!"


text:
Žena mu pravila: „Zajisté víš sám, co vše učinil Saul, kterak vyhladil čaroděje a hadače ze země: proč tedy ukládáš mi o život?"


text:
Tu přisáhl jí Saul při Hospodinovi, řka: „Jakože živ je Hospodin! Nic zlého se ti nestane pro tu věc!"


text:
Když pak uzřela žena Samuela, vzkřikla hlasem velikým a řekla Saulovi: „Proč jsi mě oklamal? Vždyť jsi ty Saul!"


text:
Král jí pravil: „Neboj se! Co jsi viděla?" I řekla žena Saulovi: „Cosi božského jsem viděla, ano vystupuje ze země."


text:
Když se jí tázal: „Jaká je podoba jeho?" odpověděla: „Člověk, stařec vystupuje a jest oděn pláštěm." I porozuměl Saul, že je to Samuel, padl tváří svou k zemi a poklonil se.


text:
A řekl Samuel Saulovi: ,„Proč mě znepokojuješ, že jsem byl vyvolán?" Saul odpověděl: „Soužen jsem náramně; neboť Filišťané bojují proti mně a Bůh odstoupil ode mne: nechtěl mi odpověděti ani (skrze) proroky ani (skrze) sny; proto povolal jsem tebe, bys mi oznámil, co mám dělati.


text:
Učinil totiž tobě Hospodin, jak mluvil skrze mne: vytrhl království tvé z ruky tvé a dal je rodáku tvému Davidovi.


text:
Že jsi neposlechl hlasu Hospodinova, a žes na Amalekovi neučinil zadost hroznému hněvu jeho, proto učinil ti dnes Hospodin, co trpíš,


text:
a vydá Hospodin s tebou také Israele v ruce Filišťanů. Zítra ty i synové tvoji budete se mnou; ano i ležení israelské vydá Hospodin v ruce Filišťanů."


text:
Saul padl ihned, jak dlouhý byl, na zem; neboť ulekl se slov Samuelových a byl vysílen, ježto nejedl celý ten den.


text:
Přistoupila tedy žena ta k Saulovi – byltě velmi poděšen – a řekla mu: „Hle, poslechla služebnice hlasu tvého a vydala jsem život svůj v nebezpečenství. Poslechla jsem řečí tvých, které jsi mluvil ke mně;


text:
nyní tedy poslechni také ty hlasu služebnice své: předložím ti skývu chleba, bys pojedl, tak se posilnil a mohl jíti svou cestou."


text:
On však odepřel řka: „Nebudu jísti." I nutili ho služebníci jeho i žena ta, až konečně poslechl hlasu jejich, vstal se země a sedl si k rohožce.


text:
Žena ta měla doma vykrmené tele; to rychle zabila a vzavši mouky, zadělala ji, napekla přesných chlebův,


text:
Všecka vojska Filišťanů shromáždila se v Afeku, Israel pak položil se u studnice, která byla v Jezraheli.


text:
I řekla knížata filištínská k Achisovi: „K čemu jsou (zde) tito Hebreové?" Achis odpověděl knížatům filištínským: „Zda neznáte Davida, který byl služebníkem Saula, krále israelského, a je u mne mnoho dní, ano roky, a neshledal jsem na něm nic (zlého) ode dne, kdy utekl ke mně, až do dneška?"


text:
Knížata filištínská však rozhněvala se na něj a řekla mu: „Ať se vrátí muž tento a sedí na svém místě, na kterém jsi jej ustanovil, a nechať netáhne s námi do boje, by se nestal nepřítelem naším, když se počneme bíti; nebo kterak jinak bude moci usmířiti pána svého, nežli hlavami našimi?


text:
Povolal tedy Achis Davida a řekl mu: „Jakože živ je Hospodin! Tys upřímný a hodný podle mého názoru, a těší mě, že vycházíš a vcházíš se mnou do tábora, neboť neshledal jsem na tobě nic zlého ode dne, kdy jsi přišel ke mně, až do dneška; ale knížatům se nelíbíš.


text:
Tu pravil David Achisovi: „Co jsem však učinil, a co jsi shledal na mně, služebníku svém, od té doby, co ti sloužím až do dneška, že nemám jíti bojovat proti nepřátelům pána mého, krále?"


text:
Achis odpověděl Davidovi: „Vím, že dobrý jsi ty, před očima mými jsi takřka anděl Boží; ale knížata filištínská řekla: „Ať netáhne s námi do boje!"


text:
Proto vstaň ráno ty i služebníci pána tvého, kteří přišli s tebou; ano, v noci vstaňte, až pak počne svítati, odejděte."


text:
Vstal tedy ještě za tmy David, on i muži jeho, aby ráno vyšli a vrátili se do země Filišťanů. Filišťané pak táhli do Jezrahele.


text:
Prve nežli přišli třetího dne David a muži jeho do Sikelegu, Amalečané napadli od jihu Sikeleg, dobyli ho, zapálili jej,


text:
zjímané ženy a vše, co bylo v něm, malé i veliké, odvedli; nezabili totiž nikoho, ale vzavše je s sebou šli svou cestou.


text:
Když tedy přišli David a muži jeho k městu, a shledali, že je vypáleno, a ženy, synové a dcery jejich že jsou odvedeni do zajetí,


text:
Neboť i dvě manželky Davidovy byly odvedeny do zajetí, Achinoam Jezrahelka, a Abigail, (kdysi) manželka Nabala karmelského.


text:
David ocitl se ve veliké tísni, neboť lid chtěl ho kamenovati, ježto rozhořčena byla mysl každého muže (ztrátou) synův a dcer jeho. Byl však posilněn David od Hospodina, Boha svého.


text:
Řekl totiž knězi Abjatarovi, synu Abimelechovu: „Přines mi efod." Když Abjatar efod Davidovi přinesl,


text:
tázal se David Hospodina řka: „Mám pronásledovati ty lupiče? A dohoním jich či nedohoním?" Hospodin mu řekl: „Pronásleduj! Neboť jistě jich dohoníš a kořist jim odejmeš!"


text:
Odešel tedy David, on a šest set mužů, kteří byli s ním, a přišli až k potoku Besor. Někteří, jsouce unaveni, zůstali tam;


text:
avšak David se čtyřmi sty mužů honil je (dále) – dvě stě jich totiž se zastavilo, ježto únavou nemohli přejíti potok Besor. – 


text:
kus hrudy fíků a dva svazky hrozinek. Když to snědl, ožil a pookřál; neboť nejedl a nepil tři dny a tři noci.


text:
Řekl mu tedy David: „Čí jsi ty, neb odkud jsi [a kam jdeš]?" On odpověděl: „Otrok egyptský já jsem, otročil jsem jednomu Amalečanovi; avšak opustil mě pán můj, že jsem se předevčírem roznemohl.


text:
Vpadli jsme totiž do jižního území Kereťanů, do (jižního) Judska, jakož i do jižních krajů Kalebových, a Sikeleg jsme zapálili."


text:
I tázal se ho David: „Můžeš mne dovésti k té tlupě?" On odpověděl: „Přisáhni mi při Bohu, že mne nezabiješ a že mne nevydáš v ruce pána mého, a já povedu tě k tlupě té." David mu tedy přisáhl.


text:
Když ho tam přivedl, hle, byli rozloženi daleko široko na zemi, jedli, pili a slavili takořka svátek pro všecku kořist a lup, který odnesli ze země Filišťanů a z Judska.


text:
I bil je David od večera až do večera druhého dne, že z nich nikdo nevyvázl, kromě čtyř set služebníků, kteří byli vsedli na velbloudy a ujeli.


text:
Nic malého ani velikého nescházelo z kořisti, ani ze synův, ani z dcer; cokoli byli pobrali, všecko zase David nazpět přivedl.


text:
Když se blížil David k oněm dvěma stům mužů, kteří pro únavu se zastavili, nemohouce jíti za Davidem, a kterým byl přikázal, by zůstali u potoka Besor, vyšli vstříc Davidovi a lidu, který byl s ním. David přistoupiv k nim, pozdravil je pokojně.


text:
Tu všichni nejhorší a nejničemnější z mužů, kteří byli šli s Davidem, ujali slovo a pravili: „Protože nešli s námi, nedáme jim nic z kořisti, kterou jsme uchvátili, ale ať se spokojí každý se svou ženou a dětmi; ať si je vezmou a jdou!"


text:
David však řekl: „Nesmíte tak učiniti, bratří moji, s tím, co nám dal Hospodin, který střehl nás a dal lupiče, kteří vytáhli proti nám, v ruce naše.


text:
Ať nikdo neposlechne vás v této věci; neboť rovný díl dostane ten, kdo vytáhl do boje, i ten, kdo zůstal u břemen; rovně děliti se budou."


text:
To stalo se od té doby na budoucí časy ustanovením, zřízením, a takořka zákonem v Israeli až do dneška.


text:
Když pak přišel David do Sikelegu, poslal dary z kořisti starším judským, soukmenovcům svým, – řka: „Přijměte požehnání z kořisti nepřátel Hospodinových" : – 


text:
Filišťané bojovali proti Israelovi; Israelité dali se na útěk před Filišťany; vraždění padali na pohoří Gelboe.


text:
Filišťané byli také v patách Saulovi a synům jeho, a zabili Jonatana, Abinadaba a Melchisuu, syny Saulovy.


text:
I řekl Saul oděnci svému: „Vytas meč svůj a probodni mě, aby snad nepřišli tito neobřezanci a mne potupně nezabili." Avšak oděnec jeho nechtěl; byltě náramným strachem předěšen. Chytil tedy Saul meč a nalehl na něj.


text:
Synové Israelovi, kteří byli za údolím, vidouce, že mužstvo israelské dalo se na útěk a že Saul i synové jeho jsou mrtvi, opustili města svá a prchli; i přišli Filišťané a usadili se tam.


text:
Druhého dne, když přišli Filišťané, by zloupili pobité, nalezli Saula i tři syny jeho, ani leží na pohoří Gelboe.


text:
I sťali hlavu Saulovi, svlékli s něho odění a poslali (posly), by to rozhlásili po zemi Filišťanů dokola, ve chrámech jejich model i lidu.


text:
vstali všichni (jejich) jonáci, šli celou noc, vzali tělo Saulovo i těla synů jeho se zdi Betsanu, přišli (zase) do Jabesu galaadského, a spálili je tam;


text:
Po smrti Saulově, když se David vrátil z vítězného boje proti Amalečanům, a když byl pobyl v Sikelegu dva dny,


text:
třetího dne ukázal se člověk přicházející z tábora Saulova s rouchem roztrženým a s hlavou posypanou prachem; když přišel k Davidovi, padl na tvář a poklonil se.


text:
I řekl mu David: „Co se stalo? Pověz mi!" On vypravoval: „Utekl lid z bitvy a mnoho lidu padlo, zemřelo; též Saul a Jonatan, syn jeho, zahynuli."


text:
I tázal se David jinocha, který mu to oznamoval: „Kterak víš, že je mrtev Saul i Jonatan, syn jeho?"


text:
I řekl jinoch, který mu to oznamoval: „Náhodou přišel jsem na pohoří Gelboe; Saul byl opřen o své kopí; když se blížily k němu vozy a jezdci,


text:
I řekl mi: „Oboř se na mne a zabij mne, neboť úzkosti mě obkličují a ještě všecek život jest ve mně."


text:
Obořiv se tedy na něho, zabil jsem ho, neboť jsem věděl, že nepřežije (toho) pádu; a vzal jsem čelenku, kterou měl na hlavě, jakož i náramek s ramene jeho, a přinesl jsem (to) tobě, pánu mému, sem."


text:
a kvílili a plakali a postili se až do večera pro Saula, pro Jonatana, syna jeho, pro lid Hospodinův [a pro dům Israelův], že padli mečem.


text:
David pak tázal se jinocha, který mu to oznámil: „Odkud jsi ty?" On odvětil: „Syn příchozího Amalečana, já jsem."


text:
A zavolav David jednoho ze služebníků svých, přikázal mu: „Přistup a oboř se na něj." On ho udeřil, že zemřel.


text:
David pak mu pravil: „Krev tvá na hlavu tvou! Nebo tvá (vlastní) ústa svědčila proti tobě, když řekla: Já jsem zabil pomazaného Hospodinova."


text:
Přikázal také, by učili Judovce luku, jak je psáno v „Knize spravedlivců." – Řekl: Mysli, Israeli, na ty mrtvé, kteří padli na tvých výšinách!


text:
Nepodávejte zprávy o tom v Getu, nemluvte o tom v ulicích Askalonu, by radost neměly dcery Filišťanů, nejásaly dcery neobřezanců!


text:
Ó pohoří gelboeské! Rosa ani déšť na tě nepadej, ani neměj polních prvin, neb tam byl povržen štít rekův I Štít Saulův olejem pomazán nebýval,


text:
ale krví zabitých a tukem reků; Jonatanův šíp nikdy neodskočil a Saulův meč se nevracel s nepořízenou!


text:
Saul a Jonatan, (ti) milí a libí, v žití ni ve smrti nebyli rozloučeni; byli rychlejší nežli jsou orlové, byli udatnější nežli lvové!


text:
Dcery israelské, plačte nad Saulem, který odíval vás rozkošně červcem a dával zlaté šperky vašemu rouchu.


text:
Žalost mám nad tebou, bratře můj, Jonatane! Tys měl půvabu mnoho, velmi mnoho; tvoje láska byla mi nad lásku žen. Jak matka miluje svého jedináčka, tak jsem miloval já tebe!


text:
Potom tázal se David Hospodina řka: „Mám jíti do některého města judského?" Když mu Hospodin odpověděl: „Jdi", ptal se David: „Kam mám jíti?" I odvětil mu: „Do Hebronu."


text:
Šel tedy (tam) David a dvě manželky jeho, Achinoam Jezraelka, jakož i Abigail, žena (kdysi) Nabala karmelského.


text:
Také však muže, kteří byli s ním, vedl s sebou David, každého s rodinou jeho, a usadili se v městech hebronských.


text:
Tu přišli Judovci a pomazali tam Davida, by kraloval nad domem Judovým. Když bylo Davidovi oznámeno, že muži Jabesu galaadského pochovali Saula,


text:
poslal David posly k mužům Jabesu galaadského" a vzkázal jim: „Požehnáni buďte od Hospodina, že jste prokázali to milosrdenství pánu svému Saulovi, že jste ho pochovali.


text:
Nuže tedy, odplať vám Hospodin milosrdenstvím a věrností; ale také já chci vám díky vzdáti, že jste to učinili.


text:
Buďte silny ruce vaše a buďte statnými jonáky: neboť ačkoli mrtev je pán váš Saul, pomazal přece mne dům Judův sobě za krále."


text:
Avšak Abner, syn Nerův, velitel vojska Saulova, vzal Isboseta, syna Saulova, přivedl jej do Mahanaim,


text:
a ustanovil ho králem nad Galaadem, nad Gessuřany, nad Jezrahelem, nad Efraimem, nad Benjaminem, vůbec nade vším Israelem. – 


text:
Čtyřicet let bylo Isbosetovi, synu Saulovu, když počal kralovati nad Israelem, a kraloval dva roky. – Toliko dům Judův přidržel se Davida.


text:
A byl počet dnů, ve kterých přebýval David v Hebronu, kraluje nad domem Judovým, sedm let a šest měsíců.


text:
Také Joab, syn Sarviin, a služebníci Davidovi vytáhli a potkali se s nimi u rybníka gabaonského. Když se tak sešli, položili se proti sobě: tito s této strany rybníka, a oni s oné.


text:
Vstali tedy a táhli v (ustanoveném) počtu: dvanáct z Benjamina, (to jest) ze strany Isboseta, syna Saulova, a dvanáct ze služebníků Davidových.


text:
I chytil každý protivníka svého za hlavu, a vrazil mu meč do boku, že padli spolu; proto nazváno bylo místo ono „Pole jonáků"; je v Gabaonu.


text:
Tehdy povstal boj velmi tuhý: Abner a mužstvo Israelovo bylo obráceno na útěk od služebníků Davidových.


text:
Byli pak tu tři synové Sarviini: Joab, Abisaj a Asael; Asael byl velmi rychlý běžec, jako srnec, který se zdržuje v lesích.


text:
I řekl mu Abner: „Dej se napravo nebo nalevo, chyť jednoho z jinochů a vezmi si jeho odění!" Asael však nechtěl přestati na něho dotírati.


text:
Žádal tedy opět Abner Asaela: „Odejdi, nehoň mne, abych nebyl přinucen připíchnouti tě k zemi; pak bych nesměl pozdvihnouti tváře své k Joabovi, bratru tvému."


text:
Když však se vzpíral poslechnouti, a nechtěl se vzdáliti, Abner obrátiv kopí, vrazil mu je do břicha a probodl ho, že zemřel na témž místě; a všichni, kteří šli kolem toho místa, na kterém Asael padl a umřel, zastavovali se (tam).


text:
Avšak Joab a Abisaj honili utíkajícího Abnera dále. Když slunce zapadlo, přišli až ku pahorku Amma, který je na protější straně údolí, jak se jde k pustině gabaonské.


text:
Benjaminova shromáždili se u Abnera a srazivše se v jednu četu, postavili se na vrch (toho) pahorku Arama.


text:
I vzkřikl Abner na Joaba: „Zda meč tvůj zuřiti bude, dokud (vše) nevyhladíš? Nevíš, že nebezpečné je zoufalství? Dlouho-li budeš zdráhati se říci lidu, by přestal honiti bratří svých?"


text:
Joab odpověděl: „Jakože živ je Hospodin! Kdybys byl co řekl, ráno (již) byl by odešel lid a nechal každý honění bratra svého."


text:
Abner a muži jeho šli nížinou celou tu noc, přepravili se přes Jordán, prošli celý Bethoron a přišli do Mahanaim.


text:
Joab nechav Abnera, a vrátiv se, shromáždil všecken lid. Scházelo ze služebníků Davidových devatenáct mužů kromě Asaela.


text:
Vzavše pak Asaela, pochovali ho v hrobě otce jeho v Betlemě. I šli celou noc Joab a muži, kteří byli s ním, a na úsvitě přišli do Hebronu.


text:
Boj mezi domem Saulovým a mezi domem Davidovým vlekl se dlouho: David čím dále tím více prospíval mocí, kdežto dům Saulův den ode dne upadal.


text:
po něm Cheleab z Abigaihy, (kdysi) ženy Nabala karmelského; třetí Absalom, syn Maachy, dcery Tolmaje, krále gessurského;


text:
Když tedy byl (ten) boj mezi domem Saulovým a mezi dómem Davidovým, (a) Abner, syn Nerův, spravoval dům Saulův – 


text:
„Proč jsi vešel k ženině otce mého?" Kterýžto rozhněvav se velmi pro slova Isbosetova, pravil: „Jsem já dnes psí hlavou? Já, který jsem prokázal milosrdenství domu Saula, otce tvého, bratřím i příbuzným jeho, a tebe nevydal jsem v ruce Davidovy; a ty mě dnes bavíš a stíháš pro ženu?


text:
že (totiž) přeneseno bude království z domu Saulova, a že vyvýšen bude trůn Davidův nad Israelem a nad. Judou od Danu až k Bersabe."


text:
Poslal tedy Abner posly k Davidovi, by jménem jeho [se tázali: „Čí je země?" a] řekli: „Učiň se mnou přátelství, a bude ruka má s tebou, a převedu k tobě veškerého Israele!"


text:
On odvětil: „Velmi dobře; já učiním s tebou přátelství, ale jedné věci žádám od tebe, to jest: Neuzříš tváře mé, dokud mi nepřivedeš Micholy, dcery Saulovy; tak-li přijdeš, uzříš mě."


text:
David poslal také posly k Isbosetovi, synu Saulovu, a vzkázal mu: „Vrať mi manželku mou Michalu, kterou jsem si zasnoubil za sto předkožek Filišťanů!"


text:
Abner promluvil také ke starším israelským, řka: „Již dlouho toužíte po Davidovi, by kraloval nad vámi.


text:
Nuže, nyní to vykonejte; neboť Hospodin mluvil o Davidovi řka: „Rukou Davida, služebníka, svého, vysvobodím lid svůj israelský z ruky Filišťanův i všech nepřátel jeho."


text:
Taktéž mluvil Abner k Benjaminovcům. Pak odešel, aby pověděl Davidovi v Hebronu vše, co se líbilo Israelovi i všem Benjaminovcům.


text:
Když přišel s dvaceti muži k Davidovi do Hebronu, učinil David Abnerovi a mužům jeho, kteří přišli s ním, hody.


text:
I řekl Abner Davidovi: „Vstanu, přivedu k tobě, pánu svému, králi, všecek národ israelský a vejdou s tebou ve smlouvu, bys kraloval nade všemi, jak žádá duše tvá." Když pak vyprovodil David Abnera, který v pokoji odešel,


text:
přišli hned nato s kořistí velmi velikou služebníci Davidovi, jakož i Joab, porazivše lupiče. – Abnera však již nebylo u Davida v Hebroně, ježto již dříve ho propustil, a on odešel v pokoji;


text:
Joab a všecko vojsko, které bylo s ním, přišlo potom. – Když tedy bylo oznámeno Joabovi a vypravováno: „Přišel Abner, syn Nerův, ke králi; ten ho propustil a on odešel v pokoji,"


text:
všel Joab ke králi a řekl: „Co jsi (to) učinil? Hle, přišel Abner k tobě; proč jsi ho pustil, že odešel zase zpět?


text:
Neznáš Abnera, syna Nerova, že proto přišel k tobě, by tě podvedl, aby vyzvěděl, jak vycházíváš a přicházíváš, aby poznal vše, co činíš?"


text:
A vyšed Joab od Davida, poslal posly za Abnerem a dal ho přivésti od cisterny Sira; David však o tom nevěděl.


text:
Když tedy vrátil se Abner do Hebronu, zavedl ho Joab stranou, do brány, jako by s ním chtěl v soukromí promluviti; tam ho udeřil do břicha, že umřel, aby pomstil krev Asaela, bratra svého.


text:
Když to uslyšel David, a věc byla již hotova, řekl: „Nebudu míti viny před Hospodinem na věky já ani království mé na krvi Abnera, syna Nerova;


text:
ale nechať přijde na hlavu Joabovi a na všechen dům otce jeho: ať nikdy nescházejí v domě Joabově chamotocí, malomocní, podpírající se o berlu, padlí mečem a nemající chleba!"


text:
Tak zabil Joab a Abisaj, bratr jeho, Abnera, protože byl zabil Asaela, bratra jejich, v Gabaoně, v bitvě.


text:
Řekl pak David Joabovi i všemu lidu, který byl s ním: „Roztrhněte roucha svá, oblecte srstěný šat a plačte nad mrtvolou Abnerovou. Také král David šel za marami.


text:
Když Abnera v Hebroně pochovali, dal se král David do hlasitého pláče nad hrobem Abnerovým; také veškeren lid plakal.


text:
Ruce tvoje (Abnere) nebyly svázány, ani nohy tvé pouty zatíženy. Ale jak padají pod rukou bezbožnou, padl jsi!" A všecek lid plakal ještě více nad ním.


text:
Když pak přišlo všecko množství, aby pojedlo s Davidem, ještě za jasného dne. přisáhl David řka: „Ať mě Bůh trestá a opět trestá, okusím-li před západem slunce chleba nebo čehokoli jiného."


text:
Toho dne poznal veškeren lid a všecek Israel, že nepůsobil král k tomu, by zabit byl Abner, syn Nerův.


text:
Já však ještě slabý, (teprv) pomazaný král jsem; a ti muži, synové Sarviini, jsou na mne silni; odplatil tedy Hospodin tomu, kdo zle činí, podle zloby jeho!"


text:
Když uslyšel Isboset, syn Saulův, že padl Abner v Hebronu, klesly mu ruce, a všechen Israel byl zaražen.


text:
Měl pak syn Saulův dva muže, náčelníky lupičů, jeden slul Baana a druhý Rechab, synové Remmona, Beroťana z Benjaminovců; neboť i Berot počítají do Benjamina.


text:
Beroťané totiž (byli) utekli do Getaimu a zdržovali se tam jakožto přistěhovalci až do tohoto času. – 


text:
Jonatan, syn Saulův, měl syna chromého na nohy. Bylo mu totiž pět let, když přišla zpráva o Saulovi a Jonatanovi z Jezraele; i vzala jej chůva jeho a dala se s ním na útěk; když však (příliš) pospíchala, aby unikla, upadl a okulhavěl; jmenoval se Mifiboset. – 


text:
I přišli synové Remmona, Beroťana, Rechab a Baana, a vešli za denního horka do domu Isboseta, který právě spal – o polednách – na svém lůžku. Také vrátná domu, tříbíc pšenici, usnula.


text:
Vešli do domu nenápadně, jako by šli pro pšenici, udeřili ho do břicha, Rechab (totiž) a Baana, bratr jeho, a utekli.


text:
Když tedy vešli do domu, on spal na svém lůžku v ložnici; i udeřili ho, zabili, vzali hlavu jeho, šli cestou k Poušti celou noc,


text:
přinesli hlavu Isbosetovu k Davidovi do Hebronu, a řekli králi: „Hle, hlava Isboseta, syna Saula, nepřítele tvého, který hledal smrti tvé; dnes dal Hospodin pánu mému, králi, že pomstěn je na Saulovi a na jeho potomstvu!"


text:
David odpovídaje Rechabovi a Baanovi, bratru jeho, synům Remmona, Beroťana, pravil jim: „Jakože živ je Hospodin, který vysvobodil duši mou z každé tísně!


text:
Jestliže jsem toho, který mi oznámil a řekl: „Mrtev je Saul", který se domníval, že mi přináší příznivou zvěst, jal a zabil v Sikelegu, ač jsem měl mu dáti odměnu za poselství:


text:
čím více nyní, když lidé bezbožní zabili člověka nevinného, v domě jeho, na loži jeho, budu vymáhati krev jeho z ruky vaší a sprovodím vás se světa!"


text:
Na rozkaz Davidův tedy služebníci jeho zabili je; a zutínavše jim ruce i nohy, pověsili je nad rybníkem v Hebronu. Hlavu však Isbosetovu vzali a pochovali ji v hrobě Abnerově v Hebronu.


text:
Všichni kmenové Israelovi přišli k Davidovi do Hebronu a pravili: „Hle, my kost tvá a maso tvé jsme.


text:
Také již dříve, když byl Saul králem nad námi, tys vyváděl a zpět přiváděl Israele: a řekl ti Hospodin: „Ty budeš pastýřem lidu mého israelského a ty budeš vévodou nad Israelem"


text:
Přišli tedy starší Israelovi ke králi do Hebronu, král učinil s nimi smlouvu v Hebronu před Hospodinem, a pomazali Davida za krále nad Israelem.


text:
V Hebronu kraloval nad Judou sedm let a šest měsíců, v Jerusaleme pak kraloval třicet tři roky nade vším Israelem i nad Judou.


text:
Vytáhl pak král a všichni muži, kteří byli s ním, k Jerusalemu, proti Jebušanům, (pra)obyvatelům země té; i pravili Davidovi: „Nevtáhneš sem, leč odstraníš slepé a kulhavé." [– To znamená: Nevtáhne sem David! –]


text:
Toho dne totiž ustanovil David odměnu tomu, kdo porazí Jebušany a dotkne se domovních žlabů [a odstraní slepé a kulhavé, kteří nenáviděli duše Davidovy. – Proto praví se v přísloví: „Slepí a kulhaví nevejdou do domu." –]


text:
Pak se usadil David v té tvrzi, nazval ji „Městem Davidovým", a vybudoval (je) kolem dokola od Mella i dovnitř.


text:
Hiram, král tyrský, poslal posly k Davidovi, cedrové dřevo, řezbáře a kameníky, a (ti) vystavěli dům Davidovi.


text:
I poznal David, že ho potvrdil Hospodin za krále nad Israelem, a že povýšil království jeho pro svůj lid israelský.


text:
David pojal ještě (jiné) ženiny a ženy v Jerusalemě, když byl přišel z Hebronu, a narodilo se Davidovi také jiných synů a dcer;


text:
Když Filišťané uslyšeli, že pomazali Davida za krále nad Israelem, vytáhli všichni, by vyhledali Davida; David uslyšev to, odebral se dolů do tvrze.


text:
I tázal se David Hospodina: „Mám vystoupiti proti Filišťanům? A dáš je do ruky mé?" Hospodin Davidovi odpověděl: „Vystup, neboť ano, vydám Filišťany do ruky tvé!"


text:
Přitáhl tedy David do Baal-Farasim, porazil je tam a řekl: „Protrhl Hospodin nepřátele mé přede mnou, jako při vodní průtrži bývá." Proto dáno místu tomu jméno: „Baal-Farasim."


text:
tázal se David Hospodina: „Mám vystoupiti proti Filišťanům? A dáš je do ruky mé?" Hospodin odpověděl: „Netáhni proti nim, ale obejdi je do týla a napadni je od hrušek.


text:
Až uslyšíš šust ve vrcholech hrušek, jako by někdo kráčel, tehdy dej se do boje; neboť tehdy půjde Hospodin před tebou, aby porazil vojska Filišťanův."


text:
Učinil tedy David, jak mu přikázal Hospodin, a porazil Filišťany od Gabay až [jak se jde] ke Gezeru.


text:
A David vstal a odešel s veškerým lidem, který u něho byl, do Baaly Judovy, aby přivedli archu Boží, [kterou jmenovali jménem Hospodina zástupu, sedícího na cherubech nad ní].


text:
I vložili archu na vůz nový, a vezli ji z domu Abinadabova, který byl na pahorku; Oza pak a Ahio, synové Abinadabovi, řídili nový vůz ten.


text:
[Když tedy vzali ji z domu Abinadaba, který na pahorku] Boží archu [opatroval], Ahio šel před archou;


text:
David pak i všecek Israel hráli před Hospodinem na všeliké dřevěné nástroje, na harfy, lyry, bubínky, chřestidla a cimbály.


text:
Když přišli k humnu Nachonovu, vztáhl Oza ruku po arše Boží a zadržel ji, neboť býci házeli nohama a nachýlili, ji.


text:
Tu rozhněval se Hospodin roztrpčeně na Ozu a porazil ho pro (tu) opovážlivost. že tam umřel u archy Boží.


text:
Nechtěl tedy uvésti k sobě archu Hospodinovu do města Davidova, ale uhostil ji v domě Obededoma, Geťana.


text:
I pobyla archa Hospodinova v domě Obededoma, Geťana, tři měsíce; a žehnal Hospodin Obededomovi i všemu domu jeho.


text:
Když bylo králi Davidovi oznámeno, že Hospodin žehná pro archu Boží Obededomovi, a všemu, co jeho jest: David šel a přivedl s jásotem archu Boží z domu Obededomova do města Davidova.


text:
Když vešla archa Hospodinova do města Davidova, Michol, dcera Saulova, vyhlédajíc z okna, viděla krále Davida, an poskakuje a křepčí před Hospodinem; i pohrdla jím v srdci svém.


text:
Uvedli tedy archu Hospodinovu, položili ji na její místo prostřed stanu, který byl postavil pro ni David, a obětoval David před Hospodinem celopaly a oběti pokojné.


text:
a dal všemu množství israelskému, mužům i ženám, každému po jedné chlebové placce, po jedné hovězí pečeni a po koláči smaženém na oleji; pak odešel všecek lid, každý do svého domova.


text:
Když však vracel se David, aby dal požehnání domu svému, Michol, dcera Saulova, vyšedši vstříc Davidovi, řekla: „Jak slavný byl dnes král israelský, který se odkryl před děvkami služebníků svých, a obnažil, jako se obnažuje šašek."


text:
I řekl David Michole: „Před Hospodinem, který vyvolil mě raději než otce tvého a nežli veškeren dům jeho, a který mi přikázal, bych byl vládcem nad lidem Hospodinovým v Israeli,


text:
budu hráti a ponižovati se více, nežli tentokrát; a budu opovrženým v očích tvých, ale u děvek, o kterých jsi mluvila, stanu se (tím) slavnějším." – 


text:
řekl proroku Natanovi: „Nevidíš, že já bydlím v domě cedrovém, kdežto archa Boží stojí pod plachtami?"


text:
„Jdi a mluv služebníku mému Davidovi: Toto praví Hospodin: „Ty bys měl vystavěti mi dům, ve kterém bych přebýval?


text:
Vždyť nebydlil jsem v domě od onoho dne, kdy jsem vyvedl syny Israelovy z Egypta, až do dneška; ale chodil jsem ve stánku pod plachtami


text:
po všech místech, po kterých jsem chodil se všemi syny Israelovými. Zda zmínil jsem se slovem některému ze soudců israelských, kterému jsem přikázal, aby pásl lid můj israelský, že bych byl řekl: „Proč jste mi nepostavili domu cedrového?"


text:
Nyní tedy toto rci služebníku mému Davidovi: „Toto praví Hospodin zástupů: „Já jsem vzal tebe s pastvy, kde jsi chodil za stádem, abys byl vladařem nad lidem mým israelským,


text:
byl jsem s tebou všude, kudykoli jsi chodil, pobil jsem všecky nepřátele tvé před tebou a učinil jsem ti jméno veliké, jako jméno velikánů, kteří jsou na zemi.


text:
Ustanovil jsem místo lidu svému israelskému, a pěstuji ho, aby bydlel na něm, aby nebyl již zarmucován, nešlechetnici by ho již netrápili jako prve,


text:
ode dne, kdy jsem ustanovil soudce nad lidem svým israelským; a dávám ti pokoj ode všech nepřátel tvých. A Hospodin ti předpovídá, že ti učiní Hospodin dům.


text:
Až naplní se (počet) dnů tvých a zesneš s otci svými, vzbudím ti po tobě dorost, který vzejde z krve tvé, a potvrdím království jeho.


text:
Já budu jemu otcem a on bude mi synem; učiní-li on co nepravého, trestali ho budu metlou lidí a ranami synů lidských,


text:
David pak vešel, a sedě před Hospodinem pravil: „Kdo jsem já, Hospodine Bože, a co je dům můj, žes mě přivedl až sem?


text:
Ale i to se zdálo málo před obličejem tvým, Hospodine Bože, i mluvil jsi také o domu služebníka svého na dlouhé časy! To tedy usouzeno člověku, Hospodine Bože!


text:
Pro slovo své a podle srdce svého učinil jsi všecky tyto veliké věci, abys je (pak) oznámil služebníku svému.


text:
Proto jsi veliký, Hospodine Bože; věru není podobného tobě, aniž je Bůh kromě tebe, podle všeho, co jsme na vlastní uši slyšeli


text:
Který národ na zemi je jako lid tvůj israelský, pro který šel Bůh, aby si jej vykoupil za (svůj) národ, aby učinil mu jméno na zemi velikými a hroznými skutky, které mu učinil, (a bys zapudil) před lidem svým, který jsi vykoupil sobě z Egypta, národ i božstvo jeho?


text:
Neboť ustanovil jsi lid israelský za lid svůj pevně na věky, a ty, Hospodine Bože, učinil jsi se Bohem jejich!


text:
Nuže tedy, Hospodine Bože, slovo, které jsi pronesl o služebníku svém a domě jeho, plň na věky, a čiň, jak jsi mluvil,


text:
by velebeno bylo jméno tvé na věky a říkalo se: „Hospodin zástupů je Bůh nad Israelem, a dům služebníka tvého Davida bude pevně trvati před Hospodinem."


text:
Neboť ty, Hospodine zástupů, Bože Israelův, zjevil jsi v ucho služebníka svého: „Dům postavím tobě"; proto osmělil se služebník tvůj poprositi tebe touto modlitbou.


text:
Nyní však, Hospodine Bože, ty jsi Bůh a slova tvá jsou pravdivá; tys přislíbil služebníku svému ty dobré věci;


text:
začni tedy žehnati domu služebníka svého, aby byl na věky před tebou. Neboť ty, Hospodine Bože, jsi promluvil, a pro požehnání tvé požehnán bude dům služebníka tvého na věky!"


text:
Porazil také Moabce a změřil je provazcem, kázav jim položiti se na zemi; měřil je po dvou provazcích: jeden na smrt, druhý na život; i stal se Moab Davidovým služebníkem, pod daní.


text:
David zajal z jeho vojska sedmnáct set jezdcův, a dvacet tisíc pěších; všechněm koňům u vozů podřezal šlachy, a zachoval z nich toliko sto spřežení.


text:
Když přitáhli Syrové z Damašku na pomoc Adarezerovi, králi Soby, David porazil ze Syrů dvacet dva tisíce mužův,


text:
osadil posádkou Syrii Damašskou, a tak stala se Syrie Davidovi poddanou a poplatnou. A střehl Hospodin Davida, ať šel kam šel.


text:
poslal Jorama, svého syna, ke králi Davidovi, aby ho pozdravil, jemu blahopřál a poděkoval, že Adarezera v boji porazil. – Byl totiž Adarezer nepřítelem Touovým. – (Joram) měl u sebe věci zlaté, stříbrné a měděné;


text:
také ty zasvětil král David Hospodinu se stříbrem a zlatem, které byl zasvětil ze všech národů, jež si byl podmanil:


text:
ze Syrů, Moabců, synův Ammonových, Filišťanův, Amalečanů [jakož i z kořisti Adarezera, syna Rohobova, krále sobského].


text:
ustanovil v Edomsku dozorce (osadil je posádkou), a tak stalo se všecko Edomsko Davidovi poddaným. A střehl Hospodin Davida, ať šel kam šel.


text:
Byl pak z domu Saulova služebník, jménem Siba; toho povolal král k sobě a ptal se ho: „Jsi ty Siba?" On odvětil: „Ano, jsem služebník tvůj."


text:
I řekl král: „Zbývá ještě někdo z domu Saulova, bych mu prokázal Boží milosrdenství?" Siba pravil králi: „Ještě je syn Jonatanův, chromý na nohy."


text:
Když přišel Mifiboset, syn Jonatana, syna Saulova, k Davidovi, padl na tvář a poklonil se. David zvolal: „Mifibosete!" On odvětil: „Tu jsem (já), služebník tvůj."


text:
I řekl mu David: „Neboj se, nebo jistě prokáži ti milosrdenství pro Jonatana, otce tvého; vrátím ti všecky pozemky Saula, otce tvého, a ty budeš jísti za stolem mým vždycky."


text:
Kterýžto pokloniv se mu pravil: „Kdo jsem já, služebník tvůj, že jsi shlédl na psí mrchu, jakou já jsem?"


text:
Povolav pak král Sibu, služebníka Saulova, řekl mu: „Vše, co patřilo Saulovi, i veškeren dům jeho, dal jsem synu pána tvého.


text:
Obdělávej mu tedy půdu ty, synové tvoji i otroci tvoji, a přinášej synu pána svého, čeho třeba k živobytí; Mifiboset (sám) však, syn pána tvého, bude jísti vždycky za stolem mým." – Siba měl patnácte synů a dvacet otroků. – 


text:
I řekl Siba králi: „Jak jsi rozkázal, pane můj králi, služebníku svému, tak učiní služebník tvůj!" Mifiboset tedy jídal za jeho stolem jako jeden z kraleviců.


text:
řekl David: „Prokáži milosrdenství Hanonovi, synu Naasovu, jako prokázal milosrdenství otec jeho mně." Poslal tedy David služebníky své, aby ho potěšil pro smrt otce jeho. Avšak když přišli služebníci Davidovi do Ammonska,


text:
řekla knížata ammonska Hanonovi, pánu svému: „Domníváš se, že snad ke cti otce tvého poslal k tobě David těšitele? Neposlal David služebníků svých k tobě spíše proto, aby ohledal a propátral město a (potom) je vyvrátil?"


text:
Vzal tedy Hanon služebníky Davidovy, dal oholiti každého z nich na půl brady a zustřihati roucha jejich v půli až po zadek, a (tak) je propustil.


text:
Když to bylo Davidovi oznámeno, poslal jim naproti – byli totiž muži ti velmi potupně pohaněni – a rozkázal jim David: „Pobuďte v Jerichu, dokud vám neobrostou brady a potom se vraťte!"


text:
Ammonští vidouce, že Davidovi ukřivdili, poslali a najali za mzdu Syry z Rohobu a Syry ze Soby, dvacet tisíc pěších, jakož i od krále Maachy tisíc mužův a od Istoba dvanáct tisíc mužů.


text:
Vytáhli tedy Ammonští a sešikovali se před samou branou; Syrové však ze Soby a Rohoby, Istob a Maachané byli zvláště v polích.


text:
Vida tedy Joab, že se chystají napadnouti ho zepředu i zezadu, vybral (bojovníky) ze všech výborných Israelitův a sešikoval je proti Syrům;


text:
A řekl Joab: „Budou-li Syrové silnější mne, přispěješ mi na pomoc; budou-li však Ammonští silnější tebe, pomohu já tobě.


text:
Ammonští vidouce, že Syrové utíkají, dali se také na útěk před Abisajem a vešli do města. Joab, navrátiv se od Ammonských, přišel do Jerusalema.


text:
Adarezer poslal a kázal vytáhnouti Syrům, kteří sídlili za Řekou, a přivésti jejich vojsko; Sobach, vůdce vojska Adarezerova, jim velel.


text:
Když to bylo oznámeno Davidovi, sebral všecek lid israelský, přepravil se přes Jordán a přitáhl k Helamu. Syrové sešikovali se proti Davidovi a bojovali proti němu,


text:
avšak dali se na útěk před Israelem; David pobil ze Syrských sedm set spřežení a čtyřicet tisíc jezdců; také Sobacha, vojevůdce, udeřil, že hned umřel.


text:
Všichni králové, kteří tu byli na pomoc Adarezerovi, vidouce, že jsou přemoženi od Israele, [ulekli se a utekli přeci Israelem – padesát osm tisíc (mužů)]. I učinili mír s Israelem, sloužili mu a báli se již Syrští pomáhati Ammonským.


text:
Po roce, toho času, kdy králové vyjíždívají do boje, poslal David Joaba a s ním služebníky své, jakož i veškerého Israele; i zpustošili Ammonsko a oblehli Rabbu. David však zůstal v Jerusalemě.


text:
Když se tyto věci dály, přihodilo se, že David vstal odpoledne s lože svého a procházel se po nástřeší královského domu; i uzřel s nástřeší svého ženu, ana se myje naproti, a byla to žena velmi hezká.


text:
Poslal tedy král zeptati se, kdo je ta žena. Když mu bylo oznámeno, že to je Betsaba, dcera Eliamova, manželka Urjáše, Heťana,


text:
poslal David posly, dal (si) ji přivésti, a když přišla k němu, spal s ní. – Právě se byla očistila od své nečistoty. – 


text:
A řekl David Urjášovi: „Jdi domů a umej si nohy." Když Urjáš vyšel z královského domu, byl za ním poslán pokrm královský.


text:
Když bylo Davidovi oznámeno: „Nešel Urjáš do domu svého," řekl David Urjášovi: „Nepřišel jsi s cesty? Proč jsi nešel do domu svého?"


text:
Urjáš Davidovi odpověděl: „Archa Boží, a Israel i Juda bydlí ve stanech, pán můj Joab i služebníci pána mého táboří v širém poli; a já bych měl vjíti do domu svého, bych jedl, pil a spal s manželkou svou? Jakože jsi živ a jakože živa je duše tvá, neučiním věci té!"


text:
Řekl tedy David Urjášovi: „Pobuď zde ještě dnes, a zítra tě propustím." Zůstal (tedy) Urjáš v Jerusalemě den ten. Druhého dne


text:
David ho pozval, aby s ním jedl a pil a opil jej; on však vyšed večer, spal na lůžku svém se služebníky pána svého, a nešel do domu svého.


text:
V tom listě napsal: „Postavte Urjáše v čelo boje, kde bude nejtužší zápas, a (pak) opusťte ho, aby padl a zahynul."


text:
uzříš-li, že se hněvá a řekne-li: „Proč jste šli až ke zdi, byste (tam) bojovali? Nevěděli jste, že shůry, se zdi silně střílejí?


text:
Kdo zabil Abimelecha, syna Jerobaalova? Zda nezabila ho v Tebes žena, která svrhla na něj kus žernova se zdi? Proč jste šli až ke zdi?" rci: Také služebník tvůj Urjáš je mrtev."


text:
Posel vypravoval Davidovi: „Nabyli vrchu nad námi ti muži a přitáhli na nás do pole; my však učinili jsme útok a hnali jsme je až ku bráně města.


text:
Ježto pak stříleli střelci na služebníky tvé se zdi, shůry, padli (mnozí) ze služebníků králových, ano i služebník tvůj Heťan Urjáš je mrtev."


text:
Tu řekl David poslu: „Toto řekneš Joabovi: Nezarmucuj tě tato věc; [jsoutě rozličné příhody boje;] dnes toho a zítra onoho pohlcuje meč; veď s větší zmužilostí své bojovníky proti městu, abys je zkazil; dodej jim odvahy!"


text:
Když pak pominula doba smutku, dal ji David uvésti do domu svého; vzal si ji za manželku, a ona mu porodila syna. Hospodinovi však nelíbilo se, co učinil David.


text:
Proto poslal Hospodin Natana k Davidovi. Když k němu přišel, řekl mu: „Dva muži byli v jednom městě: jeden bohatý a druhý chudý.


text:
Chuďas však nic jiného neměl, kromě jedné ovce maličké, kterou byl koupil a vychoval; ta odrostla u něho spolu s jeho dětmi; ze skývy chleba jeho jídala, z číše jeho pívala, a v lůně jeho spávala; a tak byla mu jako dítě milá.


text:
Když pak přišel kterýs pocestný k boháči, nechtěl on vzíti z ovcí svých ani z hovězího dobytka svého, aby udělal hody onomu pocestnému, který byl přišel k němu, ale vzal ovci chuďasovu a připravil pokrmy člověku, který byl přišel k němu."


text:
David rozhněvav se náramně na člověka toho, pravil Natanovi: „Jakože živ je Hospodin! Syn smrti je muž, který to učinil.


text:
Natan však řekl Davidovi: „Ty jsi ten muž! Toto praví Hospodin, Bůh Israelův: „Já pomazal jsem tebe za krále nad Israelem, a já vytrhl jsem tebe z ruky Saulovy.


text:
Dal jsem ti dům pána tvého, manželky pána tvého do lůna tvého, dal jsem ti dům Israelův i Judův, a kdyby to bylo málo, byl bych ti přidal mnohem více.


text:
Proč tedy opovrhl jsi slovem Hospodinovým učiniv, co je zlé v očích mých? Urjáše, Heťana, zabil jsi mečem a manželku jeho jsi vzal sobě za manželku; zabil jsi ho mečem Ammonských.


text:
Proto neodejde meč z domu tvého na věky, ježto jsi pohrdl mnou, vzav manželku Urjáše, Heťana, aby byla manželkou tvou."


text:
Proto praví Hospodin toto: „Hle, já sešlu na tebe neštěstí z tvého (vlastního) domu; vezmu ženy tvé před očima tvýma, dám. je bližnímu tvému a (ten) spáti bude s manželkami tvými před očima slunce tohoto.


text:
I řekl David Natanovi: „Zhřešil jsem Hospodinu!" „Hospodin také promíjí hřích tvůj" – pravil Natan Davidovi. – „Neumřeš;


text:
že však jsi dal příčinu nepřátelům Hospodinovým, aby se rouhali, proto syn, který se ti narodil, smrtí zemře!"


text:
Poté navrátil se Natan domů. Hospodin také ranil chlapce, kterého byla porodila manželka Urjášova Davidovi, že o něm pochybovali.


text:
Dne sedmého dítě zemřelo; služebníci Davidovi však báli se mu oznámiti, že je dítě mrtvo, nebo řekli: „Hle, když ještě živ byl chlapec, mluvili jsme mu, a neslyšel hlasu našeho; díme-li: „Mrtev je chlapec!" čím více bude se trápiti."


text:
Když pak David viděl, že služebníci jeho (mezi sebou) šeptají, porozuměl, že je chlapec mrtev, a řekl služebníkům svým: „Je chlapec mrtev?" Oni mu odpověděli: „Je mrtev!"


text:
Tu vstal David se země, umyl se, pomazal, převlékl, vešel do domu Hospodinova a klaněl se; když pak vrátil se domů, žádal, by mu předložili chléb, a jedl.


text:
I řekli mu služebníci jeho: „Co jsi to učinil? Pro dítě, dokud ještě živo bylo, postil ses a plakal jsi; když pak dítě zemřelo, vstal jsi a jedl jsi!"


text:
On řekl: „Pro dítě, dokud ještě živo bylo, postil jsem se a plakal, ježto jsem (si) řekl: Kdo ví? Možná, že mi ho daruje Hospodin a že živ bude chlapec.


text:
Nyní však, kdyžtě zemřel, proč bych se postil? Zda budu moci zase jej vzkřísiti? Já spíše půjdu k němu, ale on nevrátí se ke mně."


text:
I těšil David Betsabu, manželku svou, šel k ní, spal s ní, když pak porodila syna, dal mu jméno Šalomoun. A Hospodin ho miloval,


text:
Nyní tedy seber ostatek lidu, oblehni město a vezmi je, aby jménu mému nebylo připisováno vítězství, kdybych já města dobyl."


text:
Korunu, mající cenu hřivny zlata, s velmi vzácnými drahokamy, vzal jejich králi s hlavy a byla dána na hlavu Davidovi. Také však z města odnesl velmi velikou kořist;


text:
jeho obyvatelstvo pak dal přivésti, pilami řezati, přejížděti je železnými vozy, noži rozpárati a odvésti do cihelen. Tak učiniv všem městům ammonským, vrátil se David i všecko vojsko do Jerusalema.


text:
trápil se pro ni tak velice, že z lásky k ní se roznemohl; bylať pannou a proto zdálo se mu nesnadno něco nečestného s ní učiniti.


text:
Ten mu pravil: „Proč tak chřadneš den ode dne, kralevici? Proč mi toho nepovíš?" Amnon mu řekl: „Miluji Tamaru, sestru bratra svého Absaloma."


text:
Jonadab mu poradil: „Polož se na lůžko své a dělej se nemocným; když pak přijde otec tvůj, aby tě navštívil, rci mu: „Nechať přijde, prosím, Tamar, sestra má, by mi dala jísti, by udělala mi pokrm a já mohl jísti z její ruky."


text:
Položil se tedy Amnon a začal předstírati nemoc; když pak přišel král, aby ho navštívil, řekl Amnon králi: „Nechať přijde, prosím, Tamar, sestra má, by udělala před očima mýma dvojí kašičku, ať pojím z ruky její."


text:
Přišla tedy Tamar do domu Amnona, bratra svého, an ležel, vzala něco mouky, smísila ji, rozředila a uvařila před očima jeho kasičky.


text:
Pak vzavši, co byla uvařila, přelila to a předložila mu; Amnon však nechtěl jísti, a řekl: „Vyžeňte všecky ode mne!" Když všecky ven vykázali,


text:
řekl Amnon Tamaře: „Přines (mi) pokrm do ložnice, abych jedl z ruky tvé." Vzala tedy Tamar kašičky, které byla udělala, a zanesla (je) Amnonovi, bratru svému, do ložnice.


text:
Ona mu však odporovala: „Nečiň mi násilí, bratře můj, nečiň; nebo to není dovoleno v Israeli; nečiň toho nerozumu!


text:
Jáť nebudu moci snésti své hanby a ty budeš jako jeden z pošetilců v Israeli; ale raději promluv s králem a neodepře ti mne."


text:
Potom pojal Amnona velmi veliký odpor k ní, takže větší byl odpor, kterým se mu hnusila, než láska, kterou ji byl prve miloval. Proto jí Amnon řekl: „Vstaň a kliď se!"


text:
Ona mu odpověděla: „Větší je toto zlé, které nyní pácháš na mně, vyháněje mě, nežli (bylo) to, které jsi učinil prve." Nechtěl ji však slyšeti,


text:
Byla pak oblečena v řízu dlouhou až po kotníky; v takovém totiž rouše chodívaly dcery královské, panny. – Vyvrhl ji tedy služebník jeho ven, a zamkl dveře po ní.


text:
I posypala si popelem hlavu, roztrhla řízu dlouhou až po kotníky, vložila si ruce na hlavu a odešla cestou křičíc.


text:
Absalom, bratr její, řekl jí: „Amnon, bratr tvůj, tedy s tebou spal? Nyní však, sestro, mlč; je to bratr tvůj; a netrap se pro tu věc!" Zůstala tedy Tamar v domě Absaloma, bratra svého a chřadla.


text:
Když uslyšel král David o těch věcech, rozhněval se velmi, ale nechtěl zarmoutit Amnona, syna svého, neb ho miloval, že byl jeho prvorozencem.


text:
Ani Absalom neříkal nic Amnonovi, ani zlého ani dobrého; nebo nenáviděl Absalom Amnona, že porušil Tamaru, sestru jeho.


text:
Po dvou letech byly stříhány ovce Absalomovy v Baalhasoru, který je blízko Efraimu. I pozval Absalom všecky kralevice.


text:
Přišel totiž ke králi a řekl mu: „Hle, stříhají ovce služebníku tvému; nechať přijde, prosím, král se služebníky svými k sluhovi svému!"


text:
Král Absalomovi odpověděl: „Nežádej toho, synu můj; nežádej, bychom přišli všichni a obtěžovali tě." Ačkoli ho pak nutil, přece nechtěl jíti, ale rozžehnal se s ním.


text:
Řekl tedy Absalom: „Nechceš-li jíti, nechť aspoň s námi jde, prosím, Amnon, bratr můj!" Když mu král odvětil: „Není potřebí, aby šel s tebou,"


text:
nutil ho Absalom, až odpustil s ním Amnona i všecky syny královské. Absalom byl vystrojil hody, jako hody královské,


text:
a již prve přikázal Absalom služebníkům svým: „Dávejte pozor, až bude Amnon opilý vínem, a pokynu vám: udeřte na něho, zabijte ho; nebojte se nic, neboť já vám to přikazuji; vzmužte se a veďte si statečně!"


text:
Služebníci Absalomovi tedy učinili Amnonovi, jak jim byl Absalom přikázal, A všichni synové královi vstali, každý vsedl na mezka svého a ujeli.


text:
Když ještě byli na cestě, došla Davida pověst řkoucí: „Pobil Absalom všecky kralevice, že nezůstal z nich ani jeden."


text:
Vstal tedy král, roztrhl roucho své, a padl na zem; také všichni služebníci jeho, kteří stáli při něm, roztrhli roucha svá.


text:
A Jonadab, syn Semmy, bratra Davidova, ujav slovo pravil: „Nedomnívej se pán můj, král, že by všichni mladiství kralevicové byli zabiti; Amnon toliko je mrtev, neboť toho měl Absalom na mysli od toho dne, kdy znásilnil Tamaru, sestru jeho.


text:
Nuže tedy, nechať nepřipouští si toho k srdci pán můj král, mysle si: „Všichni kralevicové jsou zabiti," když přece toliko Amnon je mrtev!"


text:
Absalom utekl. – Když pak pozdvihl služebník strážný oči a pohleděl, tu hle, přicházelo mnoho lidu vedlejší cestou po úbočí hory,


text:
Když domluvil, ukázali se také (již) synové královští a všedše dali se do hlasitého pláče; také král i všichni služebníci jeho plakali pláčem velmi velikým. – 


text:
Absalom přišel na útěku k Tolomajovi, synu Ammiudovu, králi gessurskému. A plakal David pro syna svého všecky dny.


text:
poslal do Tekuy, dal odtud přivésti (jednu) duchaplnou ženu a řekl jí: „Dělej se, jakobys měla smutek; oblec se ve smuteční roucho, nepomazuj se olejem, abys byla jako žena, která má již dlouho smutek nad mrtvým,


text:
Služebnice tvá měla dva syny; ti svadili se spolu na poli, a (ježto) nebylo nikoho, kdo by je rozbrániti mohl, udeřil jeden druhého, a zabil ho.


text:
A hle, všecko pokrevenstvo povstalo proti služebnici tvé a praví: „Vydej toho, který zabil bratra svého, ať ho zabijeme za život bratra jeho, kterého zabil, a zahladíme dědice." Tak hledí uhasiti jiskru mou, která mi zůstala, že by nezůstalo muži mému jména ani potomků na zemi."


text:
Tu pravila žena tekujská králi: „Ať je na mně, pane můj králi, nepravost (ona) a na domě otce mého; král však a trůn jeho budiž bez viny!"


text:
Ona (však) prosila: „Nechať rozpomene se král na Hospodina, Boha svého, aby již nechtěl žádný příbuzný pomstíti krve, a nezabil syna mého." Král řekl: „Jakože živ je Hospodin! Nespadne vlas syna tvého na zem!"


text:
Když ho žena prosila: „Budiž dovoleno promluviti ještě služebnici tvé k pánu mému králi slovo," řekl: „Mluv!"


text:
Pravila tedy žena: „Proč usmyslil jsi takovou věc proti národu Božímu? Král promluviv slovo ono přiznává, že chybuje, když nechce dovoliti svému vyhnaná vrátit se.


text:
Všichni mřeme (sice) a tratíme se do země, jako voda, která se (již) nevrátí, ale Bůh nechce, by zničen byl (který) život, nýbrž ustavičně má na paměti zavrženého, by nezahynul dokonce.


text:
Nyní tedy přišla jsem, bych řekla pánu svému, králi, tato slova v přítomnosti lidu. Služebnice tvá (si) totiž pravila: „Budu mluviti ke králi; snad vyplní nějak přání služebnice své.


text:
Král mě vyslyší, že vysvobodí služebnici svou z rukou všech, kteří chtěli z dědictví Božího vyhladiti mě a spolu i syna mého.


text:
Budiž tedy dovoleno služebnici tvé říci. že slovo pána mého, krále, (splněno) bude (jako) svaté; neboť jako anděl Boží je pán můj, král, kterým nehne ani požehnání ani zlořečení; proto je také Hospodin, Bůh tvůj s tebou!"


text:
Král odpovídaje řekl ženě: „Netaj přede mnou, nač se tě zeptám!" I řekla mu žena: „Mluv, pane můj, králi!"


text:
Král se tedy tázal: „Není ruka Joabova s tebou ve všech těchto věcech?" Žena odpověděla: „Při blahu duše tvé, pane můj, králi! Není možno ani nalevo ani napravo vyhnouti se něčemu z toho, co praví pán můj, král; ano, služebník tvůj Joab, ten mi (to) přikázal, a ten vložil do úst služebnice tvé všecka tato slova.


text:
Abych užila toho obrazného obratu ve slovech svých – služebník tvůj Joab přikázal (mi) to; ty však, pane můj, králi, moudrý jsi, jako je moudrý anděl Boží, že rozumíš všemu na zemi."


text:
I řekl král Joabovi: „Hle, jsem usmířen, a činím, co si přeješ; jdi tedy a povolej zpět mladistvého Ábsaloma!"


text:
Joab padl na tvář k zemi, poklonil se, dobrořečil králi a řekl: „Dnes poznal služebník tvůj, že jsem nalezl milost před očima tvýma, pane můj, králi; neboť učinil jsi, co si přeje služebník tvůj."


text:
Král však řekl: „Ať se vrátí do domu svého, ale tváře mé viděti nesmí!" Vrátil se tedy Absalom do domu svého, ale tváře královy nespatřil.


text:
Ve všem Israeli nebylo muže tak sličného a překrásného, jako Absalom; od paty nohy až do temene hlavy nebylo na něm poskvrny.


text:
Když si stříhával vlasy – stříhával se jednou do roka, ježto ho kštice, tížila – navážil (obyčejně) vlasů hlavy své dvě stě lotů obecné váhy.


text:
Vzkázal tedy pro Joaba, aby ho poslal ke králi; ten však nechtěl přijíti k němu. Když po druhé vzkázal, on však nechtěl přijíti k němu,


text:
řekl služebníkům svým: „Víte o poli Joabově vedle pole mého; je na něm dozrávající ječmen; jděte tedy a zapalte je!" Zapálili tedy služebníci Absalomovi obilí. Když přišli služebníci Joabovi s roztrženými oděvy a vypravovali: „Zapálili služebníci Absalomovi díl pole,"


text:
Joab vstal, přišel k Absalomovi do domu jeho, a tázal se: „Proč zapálili služebníci tvoji mé obilí?"


text:
Absalom Joabovi odpověděl: „Vzkázal jsem ti prose, bys přišel ke mně, abych tě poslal ke králi, bys mu řekl: „Proč jsem přišel z Gessuru? Bylo by mi lépe zůstati tam. Prosím tedy, ať uzřím tvář královu; má-li však na paměti nepravost mou, ať mě zabije!"


text:
Joab tedy vešel ke králi a vše mu oznámil. I povolán byl Absalom; vešel ke králi, poklonil se tváří až k zemi před ním a král Absaloma políbil.


text:
Také časně vstával Absalom, stával u cesty ku bráně a každého, kdo maje při šel ke královu soudu, volával Absalom k sobě a říkával: „Ze kterého města jsi ty?" Když mu odpovídal: „Z toho onoho kmene israelského jsem já, služebník tvůj,"


text:
říkával mu Absalom: „Tvá věc zdá se mi dobrá a spravedlivá; ale nikdo není od krále ustanoven, kdo by tě vyslyšel.


text:
Kéž jsem ustanoven soudcem v zemi" – říkával Absalom – „by ke mně chodili všichni, kdo mají při, bych je spravedlivě soudil!"


text:
Ano i když někdo k němu přistupoval, aby se mu poklonil, vztahoval ruku svou, chytal ho a líbal jej.


text:
A tak činíval každému Israelitovi, který přicházel k soudu, aby byl slyšán od krále; tak záludně získával si srdce mužův israelských.


text:
Po čtyřech letech řekl Absalom králi Davidovi: „Dovol, abych šel a splnil v Hebronu sliby své, které jsem učinil Hospodinu.


text:
Učinil totiž slib služebník tvůj, když byl v syrském Gessuru, řka: „Přivede-li mě Hospodin zase do Jerusalema, obětovati budu Hospodinu."


text:
 – (Prve) však poslal Absalom vyzvědače do všech kmenův Israelových a řekl: „Hned jak uslyšíte zvuk rohu, volejte: „Absalom stal se králem v Hebronu!" – 


text:
S Absalomem šlo dvě stě mužů z Jerusalema, kteří byvše pozváni dobrosrdečně šli, ani netušíce, proč (byli pozváni).


text:
Pozval také Absalom Achitofela, Gilana, rádce Davidova, z města jeho Gila, když podával oběti, i rozmohlo se spiknutí, a lidu sbíhajícího se k Absalomovi přibývalo.


text:
David řekl služebníkům svým, kteří byli s ním v Jerusalemě: „Vstaňte, utecme! Neboť jinak nebudeme moci ujíti Absalomovi. Rychle vyjděte, aby snad přijda nezastihl nás, neuvalil na nás zkázy, a nepohubil města ostřím meče!"


text:
Služebníci královi mu řekli: „Vše, cokoli přikáže pán náš, král, rádi učiníme (my,) služebníci tvoji!"


text:
všichni služebníci jeho šli vedle něho; také zástupy Kereťanův a Feleťanů, kdežto všichni Geťané, šest set mužů, kteří byli za ním pěšky přišli z Getu, šli před králem.


text:
I řekl král Etajovi Geťanu: „Proč jdeš s námi? Vrať se a zůstaň u krále, neboť cizinec jsi vyšlý z domova.


text:
Včera jsi přišel a dnes měl bys nucen býti jíti s námi? Vždyť jdu nazdařbůh! Vrať se a odved s sebou nazpět bratry své! Hospodin pak prokaž ti milost a věrnost, že jsi (také ty mně) prokázal milost a věrnost!"


text:
Etaj však odpověděl králi: „Jakože živ je Hospodin a jakože živ je pán můj, král! Ať jsi, kde jsi, pane můj, králi, ať k smrti nebo k životu, bude tam také služebník tvůj!"


text:
I řekl David Etajovi: „Nuže, pojdi" Šel tedy Etaj Geťan a všichni muži, kteří s ním byli, s ostatním množstvím.


text:
Všichni plakali velmi hlasitě. Když všecek lid přešel, přešel také král potok Kedron, a všecek lid táhl po cestě, která vede k poušti.


text:
Přišel i kněz Sadok a všichni Levité s ním, nesouce Boží archu úmluvy; (tu) archu Boží postavili, Abjatar pak nevystoupil, dokud nepřešel všecek lid, který byl vyšel z města.


text:
Tu řekl král Sadokovi: „Zanes archu Boží zase do města! Naleznuli milost před očima Hospodinovýma, přivede mě zase, ukáže mi ji, i stánek svůj.


text:
Proroku" – řekl král knězi Sadokovi – „vrať se do města v pokoji; též Achimaas, syn tvůj, jakož i Jonatan, syn Abjatarův, oba synové vaši, ať jsou s vámi!


text:
David pak vystupoval na horu Olivetskou, cestou ustavičně pláče, bos a s hlavou zahalenou; také veškeren lid, který byl s ním, stoupal se zahalenou hlavou a s pláčem.


text:
Když bylo Davidovi oznámeno, že i Achitofel spikl se s Absalomem, řekl David: „Prosím, Hospodine, zhať radu Achitofelovu."


text:
Když vystoupil David na vrch hory, na které hodlal klaněti se Hospodinu, tu hle, potkal se s ním Chusaj Arčan, mající roucho roztržené a hlavu plnou prsti.


text:
vrátíš-li se však do města a řekneš-li Absalomovi: „Jsem služebníkem tvým, králi; jako jsem byl služebníkem otce tvého, tak budu služebníkem tvým," zmaříš radu Achitofelovu.


text:
Máš s sebou kněze Sadoka a Abjatara; cokoli z domu králova uslyšíš, oznámíš kněžím Sadokovi a Abjatarovi.


text:
A jsou s nimi dva synové jejich, Achimaas, syn Sadokův a Jonatan, syn Abjatarův; po těch mi vzkážete vše, co uslyšíte."


text:
Když byl David maličko za vrchem hory, ukázal se Siba, služebník Mifibosetův; šel proti němu se dvěma osly, kteří nesli dvě stě chlebů, sto svazků suchých hroznů, sto hrud fíků a měch vína.


text:
I tázal se král Siby: „Pro koho jsou tyto věci?" Siba odpověděl: „Oslové jsou pro královu rodinu, aby si mohli sednouti; chléb a ovoce, by měli co jísti služebníci tvoji; víno pak, aby se napil, kdyby kdo zemdlel na poušti."


text:
I řekl král: „Kde je syn pána tvého?" Siba králi odpověděl: „Zůstal v Jerusalemě, ježto (si) řekl: „Dnes mi vrátí dům Israelův království otce mého!"


text:
Tu řekl král Sibovi: „Všecky věci, které patřily (dosud) Mifibosetovi, buďtež tvé!" „Prosím," – vece Siba králi – „bych nalézal milost před tebou, pane můj, králi!"


text:
Když přišel král David až do Bahurim, tu hle, vycházel odtud muž z rodu, ke kterému patřil dům Saulův, jménem Semej, syn Gerův; cestou ustavičně zlořečil


text:
a házel kamením na Davida, jakož i na všecky služebníky krále Davida, ačkoli veškeren lid a všichni válečníci šli po pravé i levé straně vedle krále.


text:
Odplatil ti Hospodin za všecku krev domu Saulova; neboť vetřel ses do království místo něho; (nyní) tedy dal Hospodin království do rukou Absaloma, syna tvého; hle, (nyní) tísní tě nehody tvé, že jsi muž krve!"


text:
Tu pravil Abisaj, syn Sarviin, králi: „Proč zlořečí tato psí mrcha pánu mému, králi? Půjdu a setnu mu hlavu!"


text:
Král však řekl: „Nestarejte se o mne tolik, synové Sarviini! Nechte ho, ať zlořečí, neboť Hospodin přikázal mu, aby Davidovi zlořečil; kdo smí se tázati, proč tak učinil?"


text:
A řekl král Abisajovi a všem služebníkům svým: „Hle, syn můj, který vzešel z krve mé, hledá bezživotí mého; čím více tedy (tento) Benjaminovec? Nechte ho, ať zlořečí, jak Hospodin rozkázal!


text:
Šel tedy David a družina jeho cestou s ním; Semej pak jda po hřbetě hory na protější straně, zlořečil, házel kamení proti němu a sypal hlínu.


text:
Chusaj Absalomovi odpověděl: „Nikoli, neboť toho budu a s tím zůstanu, koho vyvolil Hospodin, veškeren tento lid i všecek Israel.


text:
A budiž mi dovoleno dodati toto: Komu já budu sloužiti? Zdali ne synu královu? Jako jsem poslušen byl otce tvého, tak budu poslušen i tebe!"


text:
I řekl Achitofel Absalomovi: „Vejdi k ženinám otce svého, které zanechal, by doma hlídaly; aby, až uslyší veškeren Israel, že jsi zhanobil otce svého, tím pevněji se k tobě přimkli."


text:
Byla pak rada Achitofelova, kterou dával toho času, jako kdyby se kdo s Bohem byl radil; tak byla všeliká rada Achitofelova (ceněna) i když byl s Davidem, i když byl s Absalomem.


text:
Achitofel řekl také Absalomovi: „Vyberu si dvanáct tisíc mužů, vstanu, poženu se za Davidem této noci,


text:
udeřím na něho – jeť unaven a zemdlen –  porazím ho, až pak uteče všechen lid, který s ním je, zabiji opuštěného krále.


text:
Pak přivedu zpět všechen lid k tobě, jako se vracívá člověk jeden, neboť (jen) jednoho muže ty hledáš, a veškeren lid bude spokojen."


text:
Když Chusaj přišel k Absa lomovi, řekl mu Absalom: „To a to mluvil Achitofel; máme to učiniti, čili nic? Jakou dáváš radu?"


text:
Ty víš" – mluvil dále Chusaj – „že otec tvůj a muži, kteří jsou s ním, jsou jonáci a roztrpčené mysli, jako když rozlítí se v lese medvědice, které pobrali mladé; otec tvůj je také (zkušený) válečník, nebude tedy s lidem leniti.


text:
Snad skrývá se nyní v roklích nebo na některém místě, které se mu zalíbilo; padne-li někdo (hned) na počátku, řekne každý, kdo o tom uslyší: „Poražen je lid, který se přidal k Absalomovi!"


text:
Pak oslábne strachem každý, i nejsilnější, jehožto srdce je jako lví; víť veškeren lid israelský, že jest udatný otec tvůj a jonáci všichni, kdo s ním jsou.


text:
Ale toto se mi zdá býti dobrá rada: Nechať se shromáždí k tobě veškeren Israel od Danu až do Bersabe, jako písek mořský bez počtu, a ty budeš prostřed nich;


text:
tak naň udeříme, ať bude nalezen kdekoliv, přikryjeme ho jako rosa padající na zem a nenecháme ani jednoho z mužů, kteří jsou s ním.


text:
Vejde-li do některého města, obvleče veškeren Israel to město provazy a strhneme je do potoka, že nebude ani kaménka z něho lze najíti."


text:
Absalom a všichni muži Israelovi řekli: „Lepší je rada Chusaje Arčana, nežli rada Achitofelova!" Tak Hospodinovým řízením zmařena byla dobrá rada Achitofelova, aby uvedl Hospodin na Absaloma pohromu.


text:
Řekl pak Chusaj kněžím Sadokovi a Abjatarovi: „Tak a tak radil Achitofel Absalomovi a starším Israelovým, ale já takto a takto jsem radil.


text:
Nyní tedy pošlete rychlé, vzkažte Davidovi a rcete: „Nezůstávej této noci na stepích pouště, ale bez odkladu přejdi (Jordán), aby snad nebyl pohlcen král i všecek lid, který s ním jest.""


text:
Jonatan pak stál s Achimaasem u studnice Rogel; i šla tam děvečka a pověděla jim to; oni pak šli, by donesli poselství králi Davidovi. Nesměli totiž ukázati se, nesměli vejíti do města.


text:
(Přece) však viděl je kterýsi služebník a oznámil to Absalomovi. Oni však rychle odešli a vešli do domu jednoho muže v Bahurim, který měl studnici na dvoře; do té se spustili


text:
a žena vzala přikrývku, zastřela jí otvor studnice, jako by sušila ječnou tluč, a tak se věc utajila.


text:
Když pak přišli služebníci Absalomovi do domu k ženě a tázali se: „Kde jest Achimaas a Jonatan?" odpověděla jim žena (ta): „Přešli spěšně, okusivše maličko vody." Ti tedy (je) hledali, a když nic nenalezli, vrátili se do Jerusalema.


text:
Když odešli, vystoupili onino ze studně, šli, a podali zprávu králi Davidovi řkouce: „Vstaňte a přepravte se rychle přes řeku, nebo tak a tak radil proti vám Achitofel!"


text:
Vstal tedy David i veškeren lid, který s ním byl, a přepravili se přes Jordán; prve nežli se rozednilo, nezůstal ani jeden, kdo by se byl nepřepravil přes řeku.


text:
Achitofel vida, že se nestalo podle jeho rady, osedlal osla svého a sebrav se odjel domů, do města svého, učinil pořízení o domě svém, oběsil se, umřel a pochován byl do hrobu otce svého.


text:
Ustanovil pak Absalom Amasu nad vojskem místo Joaba; Amasa byl syn muže z Jezrahelu, který slul Jetra; ten vešel k Abigaile, dceři Naasově, sestře Sarvie, která byla matkou Joabovou.


text:
Když přišel David do Mahanaim, Sobi, syn Naasův z Rabby ammonské a Machir, syn Ammihelův z Lodabaru, jakož i Berzellaj Galaadan z Rogelim,


text:
přinesli mu ložní přikrývky, koberce, hliněné nádoby, pšenice, ječmene, mouky, pražmy, bobů, čočky, [praženého hrachu],


text:
medu, másla, ovce a tučná telata; to dali Davidovi a lidu, který s ním byl, aby jedli; neboť se domnívali, že lid hladem a žízní na poušti zemdlel.


text:
třetinu dal pod moc Joabovi, třetinu v moc Abisaje, syna Sarviina, bratra Joabova, a třetinu do moci Etajovi, který byl z Getu. A pravil král lidu: „Potáhnu také já s vámi!"


text:
Lid však odpověděl: „Nikoli, nepotáhneš! Neboť utečeme-li, nebude jim na nás příliš záležeti, ano, i kdyby padla polovice z nás, nebudou toho velmi vážiti, ježto ty jediný za deset tisíců jsi počítán; proto lépe jest, abys byl v městě, nám na pomoc."


text:
Král jim odvětil: „Co se vám za dobré vidí, to učiním." Postavil se tedy král u brány a lid vycházel po svých četách, po stech a tisících.


text:
Joabovi pak, Abisajovi a Etajovi přikázal král: „Zachovejte mi syna Absaloma!" Veškeren lid slyšel, když přikazoval král všechněm velitelům o Absalomovi.


text:
Bitva rozšířila se tam po veškeré krajině a bylo mnohem více lidí, které les pohubil, nežli těch, které meč zahladil toho dne.


text:
Přihodilo se pak, že se dostal Absalom ke služebníkům Davidovým sedě na mezku; když přijel (s ním) mezek pod hustý, veliký dub, uvázl za vlasy v dubě, a zůstal viseti mezi nebem a zemí, kdežto mezek, na kterém byl seděl, ušel.


text:
I řekl Joab muži, který mu to oznámil: „Jestliže jsi (ho) viděl, proč jsi ho nepřihodí k zemi? A já bych ti dal deset lotů stříbra a jeden pás!"


text:
Ten však Joabovi odpověděl: „Nikoliv, i kdybys odvážil do rukou mých tisíc (lotů) stříbra, nevztáhl bych ruky své na syna králova; neboť jsme slyšeli, kterak přikazoval král tobě, Abisajovi a Etajovi řka: „Šetřte mi syna Absaloma!"


text:
Ale i kdybych to byl udělal hrdla se odváživ, dokonce nebylo by to mohlo zůstati tajno krále, a ty sám stál bys proti (mně)."


text:
I řekl Joab: „Ne, jak ty myslíš, ale udeřím na něho před tebou!" Vzal tedy do ruky tři střely a vrazil je Absalomovi do srdce; a ježto vise na dubě, ještě se kýval,


text:
Poté dal Joab zatroubiti a zastavil lid, aby nepronásledovali utíkajícího Israele, chtěje šetřiti lidí. – 


text:
Absaloma však vzali, hodili ho v lese do veliké jámy a snesli na něho velmi velikou hromadu kamení. – A tak utekl veškeren Israel domů.


text:
Absalom, když ještě byl živ, postavil si pomník, který je v údolí Královském, neboť (si) řekl: „Nemám syna, bude tedy toto památka jména mého." I nazval pomník ten podle jména svého, a sluje „Ruka Absalomova" do dneška.


text:
Když Achimaas, syn Sadokův, řekl: „Poběhnu a zvěstuji králi, že ho vysvobodil Hospodin podle práva z moci nepřátel jeho,"


text:
pravil mu Joab: „Nebudiž poslem dnes, ale oznam to jiného dne; nechci, abys to dnes zvěstoval, neboť syn králův umřel."


text:
Tu Achimaas, syn Sadokův, opět řekl Joabovi: „Proč bych nemohl také já běžeti za Chusim?" Joab se ho tázal: „Proč chceš běžeti, synu můj? Nepřineseš dobrého poselství!"


text:
On odvětil: „A co, poběhnu-li (přece)?" I řekl mu: „Běž!" Běžel tedy Achimaas cestou bližší a tak předběhl Chusiho.


text:
David seděl zatím mezi oběma branami. Strážný pak, který byl na vrchu brány, nade zdí, pozdvihnuv očí uzřel člověka, an běží sám.


text:
I vzkřikl a oznámil to králi. Král řekl: „Je-li sám jediný, dobré poselství má v ústech!" Když on rychle blíž a blíže běžel,


text:
uzřel strážný druhého člověka, jak běží, i zvolal shora řka: „Ukazuje se mi druhý člověk, an běží sám." Král pravil: „I ten je posel dobrý."


text:
Když pravil strážný: „Zdá se mi, že běh prvního je běh Achimaasa, syna Sadokova," řekl král: „Dobrý muž to, a s dobrým poselstvím jde."


text:
Achimaas pak provolával králi: „Ať žije král!" A pokloniv se králi, padl před ním tváří k zemi řka: „Požehnán buď Hospodin, Bůh tvůj, že sevřel lidi, kteří pozdvihli rukou svých proti pánu mému, králi."


text:
Král se tázal: „Má se blaze (ten) jinoch, Absalom?" Achimaas řekl: „Pozoroval jsem veliký shon, ó králi, když Joab, tvůj služebník, posílal mne, služebníka tvého; jiného nevím."


text:
ukázal se Chusi; přišed řekl: „Dobrou novinu nesu, pane můj, králi; nebo vysvobodil tě podle práva Hospodin dnes z ruky všech, kteří povstali proti tobě."


text:
I tázal se král Chusiho: „Má se blaze (ten) jinoch Absalom?" Chusi mu odpověděl: „Staniž se jako tomu jinochovi nepřátelům pána mého, krále, a všem, kdož povstávají proti němu se zlými úmysly!"


text:
Král zarmoutiv se vystoupil do horní jizby brány a plakal. Cestou mluvil takto: „Synu můj, Absalome, Absalome, synu můj! Kéž bych mohl zemříti místo tebe, Absalome, synu můj, synu můj, Absalome!"


text:
obrátilo se vítězství toho dne v pláč všemu lidu, neboť slyšel lid ten den, že bylo praveno: „Zármutek má král pro syna svého."


text:
Král tedy zakryv si hlavu, křičel hlasem velikým: „Synu můj, Absalome, Absalome, synu můj, synu můj!"


text:
I vešel Joab ke králi do domu a řekl: „Tys potupil dnes do očí všecky služebníky své, kteří vysvobodili život tvůj, jakož i život synů tvých a dcer, život žen tvých a život ženin tvých.


text:
Miluješ ty, kteří tě nenávidí, a v nenávisti máš ty, kteří tě milují; dnes jsi ukázal, že si nevážíš vůdcův a služebníků svých; nyní vpravdě poznávám, že by ti bylo milé, kdyby jen Absalom byl živ, a my všichni byli pobiti.


text:
Nyní tedy vzchop se, jdi a promluvou dosti učiň služebníkům svými; nebo přisahám ti při Hospodinovi, nevyjdeš-li, že nezůstane s tebou  ani jeden této noci; a to bude ti horší, nežli všecka neštěstí, která na tebe přišla od mládí tvého až dosud!"


text:
Vzchopil se tedy král a posadil se ve bráně; když bylo pověděno všemu lidu, že král sedí ve bráně, přišlo všecko množství před krále. Israel tedy utekl domů.


text:
Tu hádal se veškeren lid všech kmenův Israelových říkaje: „Král vysvobodil nás z ruky našich nepřátel; vysvobodil nás z ruky Filišťanův; a nyní utekl ze země pro Absaloma!


text:
Absalom však, kterého jsme pomazali (za krále) nad sebou, zahynul v boji. Dlouho-li budete dřepěti a nepůjdete pro krále, byste ho přivedli zpět?"


text:
Král David pak vzkázal kněžím Sadokovi a Abjatarovi: „Rcete starším judským: „Proč byste měli býti posledními mezi těmi, kdo chtějí uvésti krále zase domů?"" – Řeč všeho Israele došla totiž krále v jeho domě. – 


text:
„Jste (přece) bratři moji, jste kost má i maso mé; proč máte býti posledními mezi těmi, kdož uvedou krále zase domů?"


text:
Amasovi pak rcete: „Zda nejsi ty kost má a maso mé? Ať mě Bůh trestá a zase trestá, nebudeš-li vůdcem vojska přede mnou navždy místo Joaba!""


text:
Tak naklonil (si) srdce všech mužů judských jako jednoho muže, i poslali ke králi, řkouce: „Vrať se ty i všichni služebníci tvoji!"


text:
Když se král vracel a přišel až k Jordánu, byl všecek lid judský již v Galgale, aby vyšel vstříc králi a převedl jej přes Jordán.


text:
tisíc mužů z Benjamina bylo s ním; také Siba, služebník z domu Saulova, patnáct synů jeho a dvacet služebníků bylo s nimi; ti skočili do Jordánu před králem,


text:
přešli brody, aby převedli královu rodinu a učinili, co jim přikáže. Když již král Jordán přešel, Semej, syn Gerův, padl před ním


text:
a prosil ho: „Nepočítej mi, pane můj, nepravosti, a nevzpomínej, že tě tupil služebník tvůj toho dne, kdy jsi vyšel, pane můj, králi, z Jerusalema; nedbej toho, králi!


text:
Neboť já, služebník tvůj, uznávám hřích svůj; a proto dnes přišel jsem první ze všeho domu Josefova, abych vyšel vstříc pánu svému, králi."


text:
Abisaj, syn Sarviin, ujav se slova, pravil: „Což nebude zabit Semej proto, že zlořečil pomazanému Hospodinovu?"


text:
I řekl David: „Nestarejte se tolik o mne, synové Sarviini! Proč chcete býti mi dnes satanem? Dnes by měl býti zabit někdo v Israeli? Což nevím, že já dnes stal jsem se králem nad Israelem?"


text:
Též i Mifiboset, syn Saulův, vyšel vstříc králi; nemyl si nohou, nestříhal brady; ani svých šatů nepral od toho dne, kdy byl král odešel, až do dne, kdy se vracel v pokoji.


text:
„Pane můj, králi," – odpověděl – „služebník můj pohrdl mnou, když jsem mu řekl já, služebník tvůj, aby osedlal osla, bych vsedna odjel s králem; – kulhá totiž služebník tvůj. – 


text:
Ano i obžaloval mne, služebníka tvého, u tebe, pána mého, krále. Ale ty, pane můj, králi, jsi jako anděl Boží; učiň, co se ti líbí.


text:
Nebo dům otce mého nezasluhoval nežli smrt před pánem mým, králem; ty však jsi posadil mne, služebníka svého, mezi hodovníky stolu svého; proto do čeho mohl bych si právem stěžovati, neb oč bych měl ještě volati ke králi?"


text:
Mifiboset odvětil králi: „Ať si vezme třebas všecko, jen když se vrátil pán můj, král, v pokoji domů!"


text:
Ba, i Berzellaj Galaaďan, vyšed z Rogelim, doprovodil krále přes Jordán, hodlaje ho provázeti také za řekou. – 


text:
Berzellaj Galaaďan byl velmi stár, bylo mu totiž osmdesát roků; on opatřoval krále stravou, když sídlil v Mahanaim, ježto byl velmi zámožný muž. – 


text:
Osmdesát let mi je dnes; nemám již svěžích smyslů, bych rozeznávati mohl, co sladkého jest a co hořkého; nemůže tedy kochati se služebník tvůj v pokrmu ani v nápoji. Či mohu ještě naslouchati hlasu zpěváků a zpěvaček? Proč by byl služebník tvůj na obtíž pánu svému, králi?


text:
ale budiž mně, služebníku tvému, dovoleno vrátit se, bych umřel ve svém městě a pochován byl vedle hrobu otce svého a matky své. Je tu však služebník tvůj Chamaam, ten ať jde s tebou, pane můj, králi, a tomu učiň, jak za dobré uznáš."


text:
Řekl mu tedy král: „Nechať jde se mnou Chamaam, a já mu učiním, cokoli se tobě líbiti bude; a čehokoli požádáš ode mne, vše obdržíš."


text:
Když pak přešel všecek lid i král Jordán, políbil král Berzellaje a požehnal ho, on pak vrátil se domů.


text:
Pak bral se král do Galgaly a Chamaam s ním. Veškeren lid judský převedl krále, kdežto z lidu israelského byla přítomna toliko polovice.


text:
Proto všichni muži israelští přišli ke králi a řekli mu: „Proč tě ukradli bratři naši, muži judští, a převedli krále i rodinu jeho přes Jordán, kdyžtě všecko mužstvo Davidovo je jeho (národ)?"


text:
Tu odpověděli všichni muži judští mužům israelským: „Protože bližší je, nám král; proč se hněváte o to? Dal nám král co jísti, nebo jsme dostali dary?"


text:
Israelští Judským odpověděli: „Deseti díly jsme více u krále a proto náleží král David více nám nežli vám; proč udělali jste nám (tu) křivdu, že nebylo nám prvním oznámeno, bychom zase přivedli krále svého?" Judští však odpověděli Israelským velmi tvrdě.


text:
Byl tam náhodou také jeden ničemník, jménem Seba, syn Bochrův, Benjaminovec; ten zatroubil a řekl: „Nemáme my dílu v Davidovi, ani podílu v synu Isajově; vrať se do svého domova, Israeli!"


text:
Odloučil se tedy všecek Israel od Davida a táhl za Sebou, synem Bochrovým; muži judští však zůstali u svého krále od Jordánu až do Jerusalema.


text:
Když pak přišel král do domu svého do Jerusalema, vzal deset ženin, které byl zanechal, by doma hlídaly, a dal je pod dozor; dával jim výživu, ale nevešel k nim; a zůstaly zavřeny až do dne smrti své, živy jsouce jako vdovy.


text:
Proto řekl David Abisajovi: „Nyní více trápiti nás bude Seba, syn Bochrův, než Absalom; proto vezmi služebníky pána svého a pronásleduj ho, by snad nenalezl měst hrazených a neušel nám!"


text:
Vyšlo tedy s ním mužstvo Joabovo, jakož i Kereťané a Feleťané a všichni rekové; vytáhli z Jerusalema, by honili Sebu, syna Bochrova.


text:
Když byli u velikého kamene, který je v Gabaonu, přišel Amasa jim vstříc. Měl pak Joab úzkou řízu podle míry těla svého, a na té měl připásaný meč; ten splýval (mu) v pochvě po břiše, a byl tak udělán, že lehkým hnutím mohl vyjeti a poraniti.


text:
I řekl Joab Amasovi: „Zdráv bud, bratře můj!" A vzal Amasu pravou rukou za bradu, jako by ho chtěl políbiti.


text:
Amasa však nezpozoroval meče, který měl Joab. – I udeřil ho v bok, že vykydl jeho střeva na zem; druhé rány ani (mu) již nedal, ježto byl mrtev. Pak honili Joab a Abisaj, bratr jeho, Sebu, syna Bochrova.


text:
Mezitím někteří muži z druhů Joabových, stojíce vedle mrtvoly Amasovy, pravili: „Hle, to je ten, který chtěl býti průvodcem Davidovým místo Joaba!"


text:
Amasa, krví zbrocený, ležel prostřed cesty. Kterýs muž vida, že se zastavuje veškeren lid, aby se podíval naň, odpravil Amasu s cesty na pole a přikryl jej rouchem, aby se nezastavovali pro něho tudy jdoucí.


text:
Ten prošel mezitím všecky kmeny Israelovy (a přišel) až do Abel-Bet-Maachy, a všichni muži vybraní shromáždili se k němu.


text:
Přišli tedy a napadli ho v Abel-Bet-Maaše; obklíčili město náspem a oblehli je; všechen pak lid, který byl s Joabem, usiloval pobořiti zdi.


text:
Tu zvolala jedna moudrá žena z města: „Slyšte, slyšte, roete Joabovi: „Přistup sem, abych s tebou promluvila!""


text:
Když on k ní přistoupil, tázala se ho: „Jsi ty Joab?" On odpověděl: „Jsem." Řekla mu tedy: „Poslyš řeči služebnice své!" Když on odpověděl: „Slyším,"


text:
pravila zase ona: „Říkali ve starém přísloví: „Kdo se ptají, ať se ptají v Abele:" a tak (také) činili,


text:
Nejsem já ta, která odpovídá pravdu v Israeli? A ty usiluješ zkaziti město a vyvrátit matku v Israeli? Proč ničíš dědičný majetek Hospodinův?"


text:
Ne tak, ale člověk s hor Efraimských, jménem Seba, syn Bochrův, pozdvihl ruku svou proti králi Davidovi; vydejte toliko jeho a odtrhneme od města!" I řekla žena Joabovi: „Hle, hlava jeho bude ti hozena přes zeď!"


text:
A šla ke všemu lidu a moudře s nimi rozmlouvala; sťavše tedy hlavu Seby, syna Bochrova, vyhodili ji Joabovi. Ten pak zatroubil, a  rozešli se od města, každý do svého domova. Joab vrátil se do Jerusalema ke králi


text:
Byl také hlad za dnů Davidových tři léta po sobě; když se tázal David úst Hospodinových, řekl Hospodin: „(To je) pro Saula a jeho dům, (pro) krevní vinu, že povraždil Gabaoňany."


text:
Král tedy povolal Gabaoňany a řekl jim: – Gabaoňané nepatřili k Israelitům, ale byli zbytky Amorrhejských; synové Israelovi kdysi se jim zavázali přísahou; avšak Saul chtěl je vypleniti z horlivosti pro syny Israelovy a Judovy. – 


text:
Řekl tedy David Gabaoňanům: „Co vám mám učiniti? A čím bude smířena vina na vás spáchaná, byste (zase) dobrořečili dědičnému majetku Hospodinovu?"


text:
Když pak mu pravili Gabaoňané: „Nemáme pře o stříbro ani o zlato, ale proti Saulovi a proti domu jeho (máme při), aniž chceme, aby kdo byl zabit z Israele," tázal se jich král: „Co tedy chcete, abych vám učinil?"


text:
Oni odpověděli králi: „Toho muže, který nás potíral a nespravedlivě potlačoval, musíme zahladiti tak, aby ani jeden nezůstal z rodu jeho ve všech končinách israelských.


text:
Budiž nám dáno sedm mužů z jeho synů, bychom je pověsili Hospodinu v Gabae Saula, kdysi vyvolence Hospodinova!" I řekl král: „Dám (vám je)." – 


text:
Král však ušetřil Mifiboseta, syna Jonatana, syna Saulova, pro přísahu Hospodinovu, která vázala Davida s Jonatanem, synem Saulovým. – 


text:
Vzal tedy král dva syny Resfy, dcery Ajovy, které porodila Saulovi, Armona a Mifiboseta, jakož i pět synů Meraby, dcery Saulovy, které byla porodila Hadrielovi, synu Berzellaje, který byl z Molati,


text:
a vydal je v ruce Gabaonských; ti je pověsili na hoře před Hospodinem. Tak zahynulo těch sedm spolu zabitých v prvních dnech žně.


text:
Resfa však, dcera Ajova, vzala houni, prostřela si ji na skále, od počátku žně, až na ně počala voda s nebe kapati, a nedala jich trhati ptákům ve dne ani zvěři v noci.


text:
šel David a vzal kosti Saula a Jonatana, syna jeho, od obyvatelů Jabesu galaadského, kteří je byli tajně vzali z ulice betsanské, kdež je byli pověsili Filišťané, zabivše Saula na Gelboe.


text:
Vzal tedy odtud kosti Saulovy jakož i kosti Jonatana, syna jeho, a sebravše také kosti těch, kteří byli (právě) pověšeni,


text:
pochovali je s kostmi Saulovými a s kostmi Jonatana, jeho syna, v území Benjaminově v bočním lůžku hrobu Kisa, otce jeho; učinili vše, co byl přikázal král. Poté byl zase Bůh zemi milostiv.


text:
Zase vznikla válka Filišťanů proti Israelovi, i táhl David a služebníci jeho s ním, a bojovali proti Filišťanům. Když však David ochaboval,


text:
Jesbibenob z rodu Arafova, jehož kopí mělo železo, vážící tři sta lotů, a který měl za pasem nový meč, usiloval Davida zabíti.


text:
Ale Abisaj, syn Sarviin, přispěl mu na pomoc, udeřil Filišťana a zabil jej. Tu zapřisáhli se muži Davidovi řkouce: „Nesmíš již jíti s námi do boje, abys nezhasil svíce Israelovy!"


text:
Ve druhé válce v Gobu proti Filišťanům, Sobochaj Husaťan zabil Safu z rodu Arafova [z pokolení obřího].


text:
Ve třetí válce v Gobu proti Filišťanům zabil Bohdan, syn Lesův, tkadlec betlémský, (bratra) Goljáše Geťana; dřevo jeho kopí bylo jako vratidlo tkalcovské.


text:
Čtvrtá válka byla v Getu; v té byl muž vysoký, který měl na rukou i na nohou po šesti prstech, tedy (úhrnem) dvacetčtyři, a byl z rodu Arafova.


text:
David pronesl k Hospodinu slova této písně v den, kdy ho vysvobodil Hospodin z ruky všech nepřátel jeho, i z ruky Saulovy. – 


text:
Bůh je má síla, doufat budu v něho; štít můj je, jakož i roh záchrany mé; vyvýšení mé a útočiště, spasitel můj, který mě násilí zbavil.


text:
V soužení svém vzýval jsem Hospodina, Boha svého jsem se dovolával; a on vyslyšel z paláce svého hlas můj, naříkání mé došlo jeho sluchu.


text:
Tu se ukázaly propasti mořské, obnaženy byly základy země, protože (jim) Hospodin začal hrozit, protože zavanul dech jeho rozhorlení.


text:
Bůh – neposkvrněny jsou cesty jeho, výroky Hospodinovy zčištěny ohněm; štít jest on všech, kteří doufají v něho.


text:
Lidé kterých jsem neznal (prv), sloužili mi; cizinci, (kteří) mi (prve) odpírali, (potom) na slovo mne poslouchali.


text:
Toto pak jsou poslední slova Davidova: Řekl David, syn (to) Isaijův, řekl muž, jemuž se dostalo zaslíbení o pomazaném Boha Jakobova, (řekl) výtečný pěvec Israelův.


text:
(Ke mně) promlouvá Bůh Israelův, ke mně mluví Silný Israelův: „Nad lidmi kdo panuje spravedlivě, ten, kdo panuje (jim) v bázni Boží,


text:
je jako zora při východu slunce, která rdí se zrána, kdy není mraků, a jako bylina ze země pučící deštěm.


text:
Ačkoli nebyl tak velký před Bohem dům můj, přece úmluvu věčnou učinil se mnou, v každé příčině pevnou, utvrzenou, že všecko blaho mé, vše, co si přeji, (se plní), a že v tom nic není, co by se nedařilo.


text:
ale kdokoli chce dotknout se ho, zbrojí se železem a od kopí dřevcem; ohněm zapálené shoří až na prach."


text:
Toto jsou jména Davidových junáků: Sedící na sedadle, nejmoudřejší, kníže mezi třemi; ten je jako útloučký dřevní červíček a přece pobil osm set (mužů) jedním rázem.


text:
Po něm je Eleazar, syn Dodův, Ahohovec. Byl mezi třemi junáky, kteří byli s Davidem. Když Filišťané zhaněli (Israele), když shromáždili se tam k boji,


text:
a když mužstvo Israelovo ustoupilo, on stál a bil Filišťany, až mu ruka zemdlela a ztrnulá s mečem; ten den způsobil Hospodin veliké vítězství, a lid, který byl utekl, vrátil se, aby sebral kořist se zabitých.


text:
A po něm (je) Semma, syn Ageův z Charodu. Kdysi shromáždili se Filišťané v Lechi, kde bylo pole plné čočky. Když pak lid před Filišťany utekl,


text:
Ti tři, kteří byli prvními ze třicíti, vytáhli také již před tím a přišli v dobu žně k Davidovi do jeskyně Odollam. Když leželo vojsko Filišťanů v Údolí obřím,


text:
Pronikli tedy ti tři junáci vojskem Filišťanů, navážili vody z cisterny betlemské, která byla u brány, a přinesli Davidovi; on však nechtěl píti, ale vylil ji v obět Hospodinu


text:
řka: „Chraniž mne Hospodin, abych to učinil! Mám píti krev těchto lidí, kteří šli s nebezpečím života?" Nechtěl tedy píti. To učinili tři největší junáci.


text:
Také Abisaj, bratr Joabův, syn Sarviin, byl prvním ze třiceti. Ten pozdvihl kopí své proti třem stům a pobil je; byl slavný mezi třiceti,


text:
ano byl z těch třiceti nejznamenitější, takže byl knížetem mezi nimi, ale třem prvním se nevyrovnal.


text:
Pak byl Banajáš, syn Jojady, muže velmi udatného, velikých činů, z Kabseelu; ten zabil dva lvy moabské, ten se spustil a zabil lva v cisterně toho času, kdy byl sníh;


text:
ten zabil také kteréhos Egypťana, muže, který stál za podívanou; ten měl v rukou kopí, i vyšel na něho s holí, mocí vytrhl Egypťanovi kopí z ruky a zabil ho jeho (vlastním) kopím.


text:
též on byl slavný mezi třiceti junáky; vynikal nad těch třicet, avšak (oněm) třem se nevyrovnal; David si ho učinil nad svou osobní stráží.


text:
Opět probudil se hněv Hospodinův proti Israelovi; neboť ponukl Davida na ně, aby řekl: „Jdi, sečti lid israelský i judský!"


text:
Řekl tedy král Joabovi a velitelům svého vojska: „Projděte všecky kmeny israelovy od Danu až do Bersaby, a sečtěte lid, abych věděl počet jeho."


text:
I řekl Joab králi: „Přidejž Hospodin, Bůh tvůj, k lidu tvému tolik, kolik ho nyní jest, ano rozmnož ho stonásobně před očima pána mého, krále; ale co míní pán můj, král, takovou věcí?"


text:
Protože však nabyla vrchu řeč králova nad slovy Joaba i vojevůdců, vyšel Joab a vojevůdcové od krále, aby sečetli lid Israelův.


text:
U Sidonu zahnuvše, ubírali se blízko zdí Tyru, (prošli) všecku zemi Hevejských a Kanaanských, a přišli na jih Judska, do Bersaby.


text:
a Joab odevzdal soupis lidu, který byl sepsal, králi. I nalezeno bylo z Israele osmkrát sto tisíc mužů silných, kteří mohli tasiti meč; z Judy pak pětkrát sto tisíc bojovníků.


text:
Když byl lid sečten, počalo mocně Davidovi bušiti srdce, i řekl David Hospodinovi: „Zhřešil jsem těžce, učiniv to; ale prosím, Hospodine, odejmi nepravost služebníka svého, že jsem příliš bláhově jednal!"


text:
„Jdi a rci Davidovi: Toto praví Hospodin: Tři věci jsou ti dány na vybranou; vyvol (si) jednu z nich, kterou chceš, abych ti (ji) učinil."


text:
Přišel tedy Gad k Davidovi a oznámil mu řka: „Buď přijde na tě tříletý hlad v zemi tvé, nebo tři měsíce budeš utíkati před nepřáteli svými, ani tě budou pronásledovati, anebo tři dny bude mor v zemi tvé. Nyní tedy rozmysli se a viz, jakou mám odpověď dáti tomu, který mne poslal."


text:
I řekl David Gaelovi: „Soužen jsem náramně; ale lépe jest, abych upadl v ruce Hospodinovy – jeť veliké jeho milosrdenství – nežli v ruce lidské."


text:
I seslal Hospodin mor na Israele, od jitra toho až do ustanoveného času, a zemřelo z lidu od Danu až do Bersaby sedmdesát tisíc mužů.


text:
Když však vztáhl anděl Hospodinův ruku svou na Jerusalem, aby jej hubil, slitoval se Hospodin nad soužením a řekl andělu bijícímu lid: „Dosti; zadrž teď (už) ruku svou!" Byl pak anděl Hospodinův u humna Areuny Jebuského.


text:
Když viděl David anděla, an bije lid, řekl Hospodinu: „Já jsem ten, kdo zhřešil; já jsem nesprávně učinil; tito, kteří jsou jako ovce, co učinili? Nechat obrátí se – prosím – ruka tvá proti mně a proti domu otce mého."


text:
Toho dne přišel Gad k Davidovi a řekl mu: „Jdi nahoru a vystav oltář Hospodinu na humně Areuny Jebuského."


text:
vyšel, poklonil se králi až k zemi, a řekl: „Jaká je toho příčina, že přichází pán můj, král, ke služebníku svému?" David mu odvětil: „Abych koupil od tebe humno, a vystavěl (na něm) Hospodinovi oltář, aby přestal mor, který se rozmohl v lidu."


text:
I řekl Areuna Davidovi: „Račiž si (je) vzíti pán můj, král, a obětovati, jak se líbí jemu; máš tu býky k celopalu, jakož i vůz a jha býků na palivo.


text:
Všecky ty věci dává Areuna králi." „Hospodin, Bůh tvůj" – řekl (dále) Areuna králi – „přijmi tvůj slib!"


text:
Král mu však odpověděl: „Nikoli, jali ty chceš; ale za peníze (to) koupím od tebe; nebudu přece podávati Hospodinu, Bohu svému, celopalu, které mne nic nestojí!" Koupil tedy David humno i býky za padesát lotů stříbra.


text:
A vystavěl tam David Hospodinovi oltář, a přinesl celopaly, jakož i pokojné oběti; Hospodin pak se slitoval nad zemí, a přestala rána, v Israeli.


text:
Král David pak zestaral se maje velmi mnoho dní věku svého; a nemohl se zahřáti, i když se přikrýval přikrývkami.


text:
Řekli mu tedy služebníci jeho: „Nechať vyhledáme pánu našemu mladistvou pannu, by stála před králem, jej ošetřovala, spala v lůně jeho a zahřívala pána našeho krále."


text:
Když pak hledali děvu krásnou ve všech končinách israelských, nalezli Abisag, Sunamku, a přivedli ji ke králi.


text:
Tu Adonjáš, syn Haggitin, pozdvihoval se, říkaje (si): „Já budu kralovati." I najednal si vozů, jezdcův a padesáte mužů, kteří by běhali před ním.


text:
Aniž ho kdy káral otec jeho, že by řekl: „Proč jsi to učinil?" A byl též on velmi pěkný, druhý rodem po Absalomovi.


text:
Avšak Sadok, kněz, Banajáš, syn Jojadův, prorok Natan, Semej, Rej a junáci vojska Davidova nebyli s Adonjášem.


text:
Když pak zbil Adonjáš beranů, telat a všelikého tučného dobytka u kamene Zohelet, který byl blízko studnice Rogel, pozval všecky bratry své, syny královské a všecky muže judské, kteří byli služebníky královými.


text:
I řekl Natan Betsabě, matce Šalomounově: „Neslyšelas, že Adonjáš, syn Haggitin, stal se králem, aniž pán náš, David, o tom ví?


text:
Nuže, vejdi ke králi Davidovi a rci mu: „Zda ty, pane můj, králi, nepřisáhl jsi mně, služebnici své řka: „Šalomoun, syn tvůj, kralovati bude po mně, a on seděti bude na trůně mém?" Proč tedy stal se králem Adonjáš?


text:
Vešla tedy Betsaba ke králi do pokoje. Král pak byl velmi zestaralý, a Abisag Sunamka mu posluhovala.


text:
Ona odpověděla: „Pane můj, ty jsi přisáhl při Hospodinu, Bohu svém, služebnici své: „Šalomoun, syn tvůj, kralovati bude po mně, a on seděti bude na trůně mém."


text:
Nabil býkův a jiného tučného dobytka, i mnoho beranův, a pozval všecky králevice, i Abjatara kněze a Joaba, velitele vojska; Šalomouna však, služebníka tvého, nepozval.


text:
Na tebe tedy, pane můj, králi, obráceny jsou oči veškerého Israele, bys jim oznámil, kdo má seděti na trůně tvém, pane můj, králi, po tobě.


text:
I ohlásili (ho) králi řkouce: „Je tu Natan prorok." Když pak vešel před krále, poklonil se mu tváří k zemi


text:
a řekl Natan: „Pane můj, králi! Ty-lis řekl: „Nechať Adonjáš kraluje po mně, a nechať on sedí na trůnu mém?


text:
Neboť odešel dnes, nabil býkův, krmného dobytka, i mnoho beranův, a pozval všecky králevice, velitele vojska, i kněze Abjatara, a oni jedí a pijí před ním a říkají: „Ať žije král Adonjáš!";


text:
mne (však), služebníka tvého, kněze Sadoka, Banajáše, syna Jojadova, a Šalomouna, služebníka tvého, nepozval.


text:
Tak-li jest od pána mého, krále, nařízeno, neoznámil jsi mně, služebníku svému, kdo má zasednouti na trůn pána mého, krále, po něm."


text:
Jako jsem přisáhl tobě při Hospodinu, Bohu Israelovu, řka: „Šalomoun, syn tvůj, kralovati bude po mně, a on zasedne na stolec můj místo mne": tak učiním dnes!"


text:
Král David také řekl: „Zavolejte mi kněze Sadoka, Natana proroka a Banajáše, syna Jojadova." Když opi vešli před krále,


text:
řekl jim: „Vezměte s sebou služebníky pána. svého, posaďte Šalomouna, syna mého, na mezka mého, a doveďte ho ke Gihonu.


text:
Tam ať ho pomaže kněz Sadok a Natan prorok za krále nad Israelem, a dejte troubiti na roh a provolávati: „Ať žije král Šalomoun!"


text:
Jděte pak za ním nahoru, ať přijde a sedne si na můj trůn! On kralovati bude místo mne; nebo jej ustanovuji, by vládcem byl nad Israelem i nad Judou."


text:
Tu odpověděl Banajáš, syn Jojadův, králi: „Tak se staň! Tak nechať dí (také) Hospodin, Bůh pána mého krále!


text:
Jako byl Hospodin s pánem mým králem, tak budiž i se Šalomounem, a povznes trůn jeho výše nežli trůn pána mého, krále Davida."


text:
Šli tedy dolů Sadok kněz, Natan prorok, Banajáš, syn Jojadův, Kereťané a Feleťané, posadili Šalomouna na mezka krále Davida, a přivedli ho ke Gihonu.


text:
A kněz Sadok vzav roh oleje ze stánku, pomazal Šalomouna. I troubili na roh a veškeren lid provolal: „Ať žije král Šalomoun!"


text:
Pak stoupalo všecko množství za ním, a lid pískal na píšťaly a jásal radostí tak velice, že zněla země od křiku jejich.


text:
Adonjáš a všichni, kteří pozváni byli od něho, uslyšeli to právě když byly hody dokonány. Joab uslyšev zvuk rohu tázal se: „Co znamená ten zvuk a shon města?"


text:
Když on ještě mluvil, přišel Jonatan, syn kněze Abjatara. Adonjáš mu pravil: „Vejdi, nebo muž statný jsi ty a přinášíš dobrou zvěst!"


text:
Poslal totiž s ním Sadoka kněze, Natana proroka, Banajáše, syna Jojadova, Kereťany a Feleťany, i posadili ho na mezka králova,


text:
Sadok kněz a Natan prorok ho pomazali za krále u Gihonu a vystoupili odtud jásajíce, až zavznělo město. To je ten zvuk, který jste slyšeli.


text:
A všedše služebníci královští blahopřáli pánu našemu, králi Davidovi, řkouce: „Proslav Bůh jméno Šalomounova nad jméno tvé a povznes trůn jeho výše nežli trůn tvůj!" I poklonil se král na loži svém a řekl:


text:
„Požehnán buď Hospodin, Bůh Israelův, který (mi) dal dnes viděti na vlastní oči toho, jehož posadil na trůn můj!"


text:
I zvěstovali Šalomounovi: „Hle, Adonjáš boje se krále Šalomouna přidržel se rohu oltáře řka: „Nechať mi přisáhne dnes král Šalomoun, že nezabije mne, služebníka svého, mečem."


text:
I řekl Šalomoun: „Bude-li člověkem dobrým, nespadne s něho ani jediný vlas na zem; pakli co zlého nalezeno bude na něm, umře."


text:
Poslal tedy král Šalomoun a dal jej odvésti od oltáře. Když přišel a poklonil se králi Šalomounovi, řekl mu Šalomoun: „Jdi domů!"


text:
Zachovávej příkazy Hospodina, Boha svého, chodě po cestách jeho a ostříhaje ustanovení jeho, příkazů, práv i výroků, jako psáno je v zákoně Mojžíšově, abys úspěšně činil vše, co podnikneš a kamkoli se obrátíš,


text:
aby splnil Hospodin řeči své, které mluvil o mně řka: „Budou-li si všímati synové tvoji cest svých a choditi přede mnou věrně celým srdcem svým a veškerou duší svou, nebude zbaven tvůj člověk trůnu Israelova."


text:
Ty také víš, co mi učinil Joab, syn Sarviin, co učinil dvěma velitelům vojska Israelova, Abnerovi, synu Nerovu, a Amasovi, synu Jeterovu: že je zabil, a tak prolil krev v míru jakoby ve válce a skropil (tou) válečnou krví pás na bedrech mých, a obuv na nohách mých.


text:
Ale synům Berzellaje galaadského prokazuj milost; ať jídají při stole tvém, nebo vyšli mi vstříc, když jsem utíkal před Absalomem, bratrem tvým.


text:
Máš také u sebe Semeje, syna Gerova, Benjamince z Bahurim, který zlořečil mi zlořečením nejhorším, když jsem šel do Mahanaim; že mi vyšel vstříc, když jsem přecházel Jordán, přisáhl jsem jemu při Hospodinovi řka: „Nezabiju tě mečem,"


text:
ty však netrp, aby byl bez trestu! Muž moudrý jsi; budeš tedy věděti, co mu učinit, abys uvedl šediny jeho s krví do hrobu."


text:
Dnů, v nichžto kraloval David nad Israelem, je čtyřicet let: v Hebronu kraloval sedm let a v Jerusalemě třicet tři léta.


text:
Adonjáš, syn Haggitin, vešel k Betsabě, matce Šalomounově. Ta se ho tázala: „Je pokojný příchod tvůj?" On odpověděl: „Pokojný."


text:
pravil on: „Ty víš, že mé bylo království, a mě že si ustanovil všecek Israel za krále; ale přeneseno je (to) království a dostalo se (ho) bratru mému, ježto od Hospodina ustanoveno bylo jemu.


text:
pravil on: „Rci, prosím, Šalomounovi králi – nebo nic nemůže tobě odepříti – ať mi dá Abisag Sunamku za manželku!"


text:
Když pak přišla Betsaba ke králi Šalomounovi, by promluvila s ním o Adonjášovi, povstal král jí vstříc a pokloniv se jí posadil se na trůn svůj. Postavili také trůn matce králově, i posadila se po pravici jeho.


text:
A řekla mu: „Za jednu maličkost žádám tebe; nezamítej mne." I řekl král: „Žádej, matko má, nebo nemohu tebe zamítnouti."


text:
Král Šalomoun odpověděl a řekl matce své: „Proč žádáš za Abisag Sunamku Adonjášovi? Žádej mu i království; neboť on je bratr můj starší nežli já, a má (při sobě) Abjatara kněze a Joaba, syna Sarviina."


text:
A přisáhl král Šalomoun při Hospodinu řka: „Ať mě Bůh trestá a zase trestá, nebude-li život státi Adonjáše to slovo!


text:
A nyní – jakože živ je Hospodin, který mne potvrdil, posadil na trůn Davida, otce mého, a který mu učinil dům, jak byl slíbil – (ještě) dnes bude zabit Adonjáš!"


text:
Též Abjatarovi knězi řekl král: „Jdi do Anatotu na svůj statek. Jsi sice hoden smrti, ale zatím nezabiji tebe, ježto jsi nosil efod Hospodina Boha před Davidem, otcem mým, a snášel jsi všecka soužení, která snášel otec můj."


text:
Tak zapudil Šalomoun Abjatara, že nebyl (již) knězem Hospodinovým, aby se naplnila řeč Hospodinova, kterou pronesl o domu Heliově v Silo.


text:
Když se donesla zvěst o tom Joabovi – Joab totiž přidal se k Adonjášovi, a nikoli k Šalomounovi – utekl Joab do stánku Hospodinova a chytil se rohu oltáře.


text:
I bylo oznámeno králi Šalomounovi, že utekl Joab do stánku Hospodinova, a že jest u oltáře. Tu poslal Šalomoun Banajáše, syna Jojadova, řka: „Jdi, usmrť ho!"


text:
Banajáš tedy přišel ke stánku Hospodinovu a řekl mu: „Toto praví král: „Vyjdi!" Kterýžto řekl: „Nevyjdu, ale tuto zemru!" Když Banajáš oznámil zase králi tu řeč řka: „To a to pravil Joab a tak a tak mi odpověděl,"


text:
řekl mu král: „Učiň mu, jak pravil, usmrť ho a pochovej ho, bys tak sňal krev nevinnou, kterou vylil Joab, se mne i s domu otce mého.


text:
Tak obrátiž Hospodin krev jeho na hlavu jeho; nebo zabil dva muže spravedlivější a lepší nežli byl sám, a zabil je mečem bez vědomí Davida, otce mého, Abnera, syna Nerova, velitele vojska israelského, a Amasu, syna Jeterova, velitele vojska judského.


text:
Tak vrátiž se krev jejich na hlavu Joabovu a na hlavu potomstva jeho až na věky. Davidovi však a potomstvu jeho, domu i trůnu jeho buď pokoj až na věky od Hospodina."


text:
Šel tedy Banajáš, syn Jojadův, nahoru a obořiv se na něj zabil jej; a pochován byl na svém pozemku v pustině.


text:
I ustanovil král Banajáše, syna Jojadova, místo něho nad vojskem, a Sadoka kněze ustanovil místo Abjatara.


text:
Král poslal také a dal povolati Semeje. A řekl mu: „Postav si dům v Jerusalemě a bydli tu; ale nevycházej odtud ani sem ani tam!


text:
Kterýkoli den vyjdeš a přejdeš přes potok Kedron, věz, že budeš zabit; krev tvá (padne) na hlavu tvou."


text:
Semej králi řekl: „Dobře. Jak mluvil pán můj, tak učiní služebník tvůj." Bydlil tedy Semej v Jerusalemě dlouhý čas.


text:
Po třech letech však utekli (dva) služebníci Semejovi k Achisovi, synu Maachy, králi getskému. Když bylo zvěstováno Semejovi, že jsou služebníci jeho v Getu,


text:
vstal Semej, osedlal osla a odebral se k Achisovi do Getu, by hledal služebníků svých a přivedl je z Getu.


text:
poslav zavolal ho a řekl mu: „Zda neprohlásil jsem ti při Hospodinovi a nevaroval jsem tě: „Kterýkoli den vyjda sem nebo tam půjdeš, věz, že zemřeš?" A odpověděl jsi mi: „Dobře, slyšel jsem."


text:
A dále pravil král Semejovi: „Ty víš všecko zlé –  srdce tvé je si ho vědomo – co jsi učinil Davidovi, otci mému. Vrátiž Hospodin zlobu tvou na hlavu tvou;


text:
Když bylo (tak) upevněno království v ruce Šalomounově, spříznil se s faraonem, králem egyptským; nebo pojal dceru jeho a uvedl ji do města Davidova, až by dostavěl dům svůj, dům Hospodinův a zdi jerusalemské vůkol.


text:
Šalomoun pak miloval Hospodina chodě v přikázáních Davida, otce svého, krom toho, že na výšinách obětoval a zapaloval vonidla.


text:
Protož odešel do Gabaonu, by tam obětoval; nebo to byla výšina největší, A obětoval Šalomoun tisíc celopalů na oltáři tom v Gabaonu.


text:
Šalomoun pravil: „Ty jsi učinil se služebníkem svým, Davidem, otcem mým, milosrdenství veliké, ježto chodil přeci obličejem tvým věrně, spravedlivě, a se srdcem upřímně s tebou (smýšlejícím); zachoval jsi mu milosrdenství své veliké a dal jsi mu syna, který sedí na trůně, jak dnes (skutečně) jest.


text:
Nyní tedy, Hospodine Bože, tys učinil, že kraluje služebník tvůj místo Davida, otce mého! Já však jsem malý chlapec, který neví si rady.


text:
Je pak služebník tvůj prostřed lidu, který jsi vyvolil, lidu nesčíslného, který nemůže počítán ani sečten býti, co ho jest.


text:
Dej tedy služebníku svému mysl bystrou, by lid tvůj souditi mohl a rozeznávati mezi zlým a dobrým. Nebo kdo bude moci souditi lid tento, lid tento tvůj mnohý?"


text:
a Hospodin řekl Šalomounovi: „Žes prosil za věc tu a nežádal o dlouhý věk, ani o bohatství, ani o životy nepřátel svých, ale žes prosil o moudrost, abys rozhodoval podle práva:


text:
hle, činím ti podle slov tvých a dávám ti srdce moudré a rozumné, takže žádného před tebou rovného tobě nebylo aniž po tobě bude.


text:
Ale i to, zač jsi neprosil, dávám ti, totiž bohatství a slávu, že žádného nebylo tobě rovného mezi králi po všecky předešlé dny.


text:
Budeš-li pak choditi po cestách mých ostříhaje ustanovení a příkazů mých, jako chodil otec tvůj, prodloužím dny tvé."


text:
Když procitl Šalomoun, poznal, že to byl sen. I šel do Jerusalema, postavil se před Hospodinovu archu úmluvy, obětoval celopal, jakož i oběti pokojné, a učinil veliké hody všem služebníkům svým.


text:
a jedna z nich pravila: „Prosím, pane můj, já a žena tato bydlily jsme v jednom domě, i porodila jsem u ní v pokojíku.


text:
Třetího pak dne po porodu mém porodila též ona; byly jsme spolu a nikdo jiný nebyl s námi v domě kromě nás dvou.


text:
A vstavši tiše o půl noci vzala syna mého od boku mého, služebnice tvé, když jsem já spala, a položila jej do lůna svého; syna pak svého, který byl mrtev, položila do lůna mého.


text:
Když jsem ráno vstala, bych dala mléka synu svému, ukázalo se, že je mrtev; když jsem však na něho pozorněji pohleděla za jasného dne, poznala jsem, že to není můj, kterého jsem porodila."


text:
Druhá žena jí však odporovala: „Není tak, jak pravíš; ale syn tvůj umřel a můj živ jest." Ona zase řekla: „Lžeš, můj syn je ten živý a syn tvůj ten mrtvý." A tak se hádaly před králem.


text:
Tu pravil král: „Tato praví: „Syn můj živ jest a syn tvůj umřel." A tato odpovídá: „Ne tak, ale tvůj umřel, můj však živ jest."


text:
Tu žena, jejížto syn byl (ten) živý, řekla králi – hnulo se totiž srdce její nad synem jejím – : „Prosím, pane, dejte jí dítě živé a nezabíjejte ho." Druhá však pravila: „Ať není ani mé ani tvé, ale budiž rozděleno!"


text:
I uslyšel veškeren Israel soud, který vynesl král, a bál se krále, ježto viděli, že moudrost Boží je v něm, by vykonával právo.


text:
Šalomoun měl také dvanáct županů nad veškerým Israelem, kteří opatřovali potravou krále i dům jeho; na jeden měsíc v roce dodával každý, čeho třeba bylo.


text:
(...) syn Abinadabův, pod kterým byla všecka krajina Nefat-Dor; měl Tafetu, dceru Šalomounovu, za manželku.


text:
Bana, syn Ahiludův, spravoval Tanak, Mageddo a veškeren Bet-San, – ten je vedle Sartanu pod Jezraelem – od Bet-Sanu až do Abelmehuly proti Jekmaanu.


text:
(...) syn Gaberův v Ramotě galaadském; měl Vesnice Jaira, syna Manassova v Galaadu; ten vládl ve veškeré krajině Argob, která je v Basanu, v šedesáti městech velikých a hrazených, která měla závory měděné.


text:
Gaber, syn Uriův, byl v zemi Galaad, v zemi (kdysi) Sehona, krále amorrhejského, a Oga, krále basanského, nade vším, co bylo v zemi té.


text:
Šalomoun vládl nade všemi králi od Řeky až k zemi Filištínské, až ke končinám egyptským, i dávali mu dary a sloužili mu po všecky dny života jeho.


text:
deset býků krmných, dvacet býků pasených a sto beranů kromě lovu: jelenů, srn, sajek, a kromě krmené drůbeže.


text:
– Nebo panoval nad veškerou krajinou, která byla za Řekou, od Tafsy až po Gazu, i nade všemi králi krajin těch; a měl pokoj se všech okolních stran.


text:
I bydlil Juda a Israel beze všeho strachu, každý pod svým vinným kmenem a pod svým fíkem od Danu až po Bersabu, po všecky dny Šalomounovy. – 


text:
Obrok jim dodávali svrchu jmenovaní královi župani; také potřebných věcí ke stolu Šalomouna krále s velikou pilností opatřovali časem svým.


text:
Rovněž ječmen a řezanku pro koně vozní a jezdecké dopravovali na místo, kde byl král, jali jim bylo uloženo.


text:
Bůh dal moudrost Šalomounovi, rozšafnost nad míru velikou a širokou mysl, jako je písku na břehu mořském;


text:
a byl moudřejší nežli všichni lidé, moudřejší než Etan Ezrachovec, nežli Heman, Chalkol a Dorda, synové Maholovi; byl slavný mezi všemi národy okolními.


text:
A rozprávěl o stromech od cedru, který je na Libanu, až do ysopu, který vyrůstá ze zdi, rozprávěl o dobytku, o létavcích, o zeměplazích i o rybách.


text:
Ze všech národů přicházeli, by poslouchali moudrost Šalomounovu, i ode všech králů země, kteří slyšeli o moudrosti jeho.


text:
Také Hiram, král tyrský, poslal služebníky své k Šalomounovi, neboť uslyšel, že ho pomazali za krále místo otce jeho; byl totiž přítelem Davidovým Hiram po všechen čas.


text:
„Ty víš o vůli Davida, otce mého, a (víš), že nemohl vystavěti domu jménu Hospodina, Boha svého, pro války se všech stran hrozící, dokud nedal jich Hospodin pod chodidla nohou jeho.


text:
Proto myslím stavěti chrám jménu Hospodina, Boha svého, jak pravil Hospodin Davidovi, otci mému, řka: „Syn tvůj, kterého posadím místo tebe na trůn tvůj, ten vystaví dům jménu mému."


text:
Rozkaž tedy, ať mi služebníci tvoji nasekají cedrů na Libanu! Služebníci moji budou se služebníky tvými, mzdu pak služebníků tvých dám tobě, jakékoli požádáš; nebo víš, že není v lidu mém muže, který by uměl dříví sekati jako Sidonští."


text:
Když uslyšel Hiram slova Šalomounova, zaradoval se velmi a řekl: „Požehnán budiž dnes Hospodin Bůh, který dal Davidovi syna tak moudrého nad tímto četným lidem."


text:
A vzkázal Hiram Šalomounovi: „Slyšel jsem, cokoli mi poroučíš; učiním vše, co si přeješ stran dřeva cedrového a jedlového.


text:
Služebníci moji stahají je s Libanonu k moři; já ve vorech dám je doplaviti po moři až na místo, které mi uložíš, tam je vyložím, a ty si je vezmeš; avšak dáš mi potřebné potravy domu mému."


text:
Šalomoun pak dával Hiramovi dvacet tisíc korů pšenice na výživu domu jeho a dvacet korů oleje nejčistšího; to dával Šalomoun Hiramovi na každý rok.


text:
A dal Hospodin moudrost Šalomounovi, jak mu byl připověděl, i byl pokoj mezi Hiramem a Šalomounem, a učinili oba smlouvu.


text:
Z těch posílal na Libanon deset tisíc každý měsíc, jedny po druhých, takže bývali dva měsíce doma; Adoniram byl nad těmi vybranými.


text:
kromě úředníků, kteří byli nad každým dílem, v počtu tří tisíc tří set, a kteří rozkazovali lidu, těm, kdož konali práce.


text:
A přikázal král, aby nabrali kamenů velikých, kamenů vzácných do základů chrámu a by otesali je na čtyři hrany.


text:
Tesali je kameníci Šalomounovi a kameníci Hiramovi. Giblijští pak obráběli dřevo i kámen na stavbu domu.


text:
Léta čtyrstého osmdesátého po vyjití synův Israelových ze země Egyptské, měsíce zio – je to měsíc druhý – čtvrtého roku kralování Šalomounova nad Israelem, počata byla stavba domu Hospodinova.


text:
Dům, který stavěl král Šalomoun Hospodinu, byl dlouhý šedesát loket, široký dvacet loket a vysoký třicet loket.


text:
Před chrámem pak byla předsíň dvacet loket dlouhá podle chrámové šířky; a měla deset loket na šíř před chrámem.


text:
Ke stěně chrámové dal přistavěti vůkol přístavky, ke stěnám domu okolo svatyně i odpovědiště, a tak obehnal (chrám) do kola boky.


text:
Přízemek (té přístavby) pět loket na šíř měl; prostřední patro šest loket na šíř; a třetí patro sedm loket bylo široké. Trámy pak položil na vnější obvod chrámu tak, že nevězely ve zdech chrámových.


text:
Když se dům stavěl, byl stavěn z kamene hlazeného a hotového; ani kladiva, ani sekery, ani jiného nástroje železného nebylo slyšeti v domě, když byl stavěn.


text:
Dveře (spodního) bočného přístavku byly po pravé straně domu; po točitých schodech vystupovalo se do středního patra a z prostředního do třetího.


text:
„Co se týká domu, který stavíš, (věz): Budeš-li choditi v příkazech mých, činiti právo mé a šetřiti všech rozkazů mých chodě v nich, splním ti slovo své, které jsem dal Davidovi, otci tvému.


text:
A obložil stěny vnitřní prkny cedrovými od půdy domu až do vrchu stěn, až ke stropu, přikryl je dřevem cedrovým vnitř a vydláždil půdu domu prkny jedlovými.


text:
Na zadní straně chrámu zřídil místnost dvacetiloktovou, cedrovým dřevem paženou od podlahy až do vrchu a udělal z té vnitřní místnosti domu, (z) odpovědiště, velesvatyni.


text:
Všecek dům vnitř obložen byl cedrovým dřevem, maje kružby a příslušné pletence (květinové) umělecky udělané, jakož i vypuklé řezby; všecko deskami cedrovými bylo přikryto, že nebylo viděti žádného kamene ve zdi.


text:
Odpovědiště to pak bylo dvacet loket zdéli, dvacet loket zšíři a dvacet loket zvýši; a povlékl je, obložil zlatem nejčistším. Též oltář udělal z cedru.


text:
Tak nic nebylo ve chrámě, co by nebylo zlatem přikryto; neb i celý oltář před odpovědištěm přikryl zlatem.


text:
Pět loket mělo cherubovo křídlo jedno, a pět loket cherubovo křídlo druhé; bylo tedy deset loket od konce křídla jednoho až do konce křídla druhého.


text:
Ty cheruby postavil uprostřed chrámu vnitřního; a měli cherubové rozpiatá křídla svá, že dotýkalo se křídlo jednoho jedné stěny a křídlo cheruba druhého dotýkalo se stěny druhé; druhá pak křídla uprostřed chrámu vespolek se dotýkala.


text:
A všecky stěny chrámu vůkol ozdobil rozličnými vypuklinami a řezbami: udělal na nich cheruby, palmy a rozličné obrazce, vyčnívající ze stěny, jakoby vystupovaly (z ní).


text:
Na obě křídla (jejich) z olivového dřeva dal vyřezati vypukliny cherubův, obrazy palem a (jiné) vypukliny velmi vysedlé, a obložil je zlatem.


text:
A dvoje dveře ze dřeva jedlového proti sobě; oboje dveře byly dvojité a spolu spojujíce se, otvíraly se.


text:
(Na těch) dal vyřezati cheruby, palmy a (jiné) vypukliny velmi vysedlé; a obložil je všecky zlatými plechy přesně podle plánu.


text:
a léta jedenáctého, měsíce bul – to je měsíc osmý – dokonán byl dům se vším všudy, i se vším nářadím příslušným. Stavěl jej tedy sedm let.


text:
Vystavěl totiž „dům háje libanskébo", sto loket zdéli, padesát loket zšíři a třicet loket zvýši, se čtyřmi loďmi mezi sloupy cedrovými; dal totiž ze dřeva cedrového vytesati sloupy.


text:
A prkny cedrovými přikryl všecko patro, které na čtyřiceti pěti sloupech spočívalo. Každá řada měla patnáct sloupů


text:
a k sobě hledících a stejnou měrou od sebe vzdálených; a na sloupech byly čtverhranné trámy ve všem stejné.


text:
Dále dal udělati sloupovou síň padesát loket na délku a třicet loket na šíř, a druhou síň proti (této) větší síni; sloupy a příčné trámy na nich.


text:
Dům (jeho), ve kterém sídlil, byl prostřed (jiného) dvora udělán podobným způsobem. Tímže způsobem jako síň tu udělal též dům dceři faraonově – kterou byl za manželku pojal Šalomoun. – 


text:
Všecko (bylo) ze vzácného kamene, který podle pravidla a míry vnitř i zevně pilou řezán byl, od základův až do vrchu zdi, a venku až do velikého nádvoří.


text:
Veliké nádvoří bylo do kola obehnáno třemi řadami tesaného kamene a jednou vrstvou cedrových trámů; taktéž ve vnitřním nádvoří domu Hospodinova a v nádvoří domu.


text:
syna vdovy ze kmene Neftali, z otce tyrského, kovodělníka, plného důmyslu, bystrosti a dovednosti ve všech pracích z mědi. Ten když přišel ke králi Šalomounovi, vykonal mu všeliké práce.


text:
I ulil dva sloupy měděné, osmnáct loket zvýši sloup jeden; provazec (na) dvanáct loket (bylo nutno) ovinouti kolem každého sloupu.


text:
Udělal také dvě hlavice, aby byly postaveny na vrch sloupů, lité z mědi; pět loket zvýši hlavice jedna a pět loket zvýši hlavice druhá;


text:
(na nich) byly napodobeny jakési síťky nebo řetízky podivuhodně spletené. Obě hlavice sloupů byly lity; sedmiřadé síťky na hlavici jedné a sedmiřadé síťky na hlavici druhé.


text:
Udělal (ty sloupy) tak, že dvě řady jablek granátových kolem každé síťky kryly hlavice, které byly na vrchu; taktéž udělal hlavici druhou.


text:
Jiné zase hlavice byly nahoře na vrchu sloupů podle míry sloupu, proti síťkám; [granátových pak jablek bylo dvě stě řad kolem hlavice druhé].


text:
Ty dva sloupy postavil v předsíni chrámové; postaviv sloup pravý nazval jej Jachin, a podobně vyzdvihnuv sloup druhý nazval jej Booz.


text:
Dále udělal moře lité, deset loket od kraje ke kraji, okrouhlé vůkol; pět loket byla výše Jeho; provazec na třicet loket (bylo dlužno) ovinouti kolem něho.


text:
Pod krajem vroubily je vypukliny, obepínající v deseti loktech moře; dvě řady (těch) vypuklin rýhovaných byly lity.


text:
Stálo na dvanácti býcích, z nichžto tři hleděli k severu, tři k západu, tři k jihu a tři k východu; moře bylo svrchu na nich; zadky jich všech uvnitř pod mořem byly skryty.


text:
Tloušťka toho umyvadla byla na tři palce; kraj jeho byl jako kraj kalichu a jako lupeny rozvíjející se lilie; dva tisíce batů pojalo.


text:
Taktéž udělal deset podstavců měděných; čtyři lokte byl dlouhý každý podstavec, čtyři lokte široký a tři lokte vysoký.


text:
A mezi hranami a lištami byli lvi, býci a cherubové; taktéž ve spojkách; a nad lvy i pod lvy a pod býky visely jakési řemeny z mědi.


text:
Čtyři kola u každého podstavce a osy měděné; a na čtyřech stranách pod mísou byla ulita jakási raménka, proti sobě vespolek hledící.


text:
Ložisko mísy bylo zapuštěno nahoře do stojanu; co bylo viděti zevně, mělo jeden loket, všecko okrouhlé; [a též mělo půldruhého lokte]. V úhlech sloupků byly rozličné řezby; pole pak mezi sloupky byla čtverhranná, a nikoliv okrouhlá.


text:
Čtyři kola, která byla ve čtyřech rozích podstavce, byla pod podstavcem vzájemně spojena; jedno kolo mělo zvýši půldruhého lokte.


text:
Taková ta kola byla, jaká bývají u vozu, avšak osy jejich, špice, loukotě a písty, všecko bylo lité.


text:
I ta čtyři raménka v každém rohu každého podstavce byla z podstavce samého ulita, (s ním) tedy jednolitá.


text:
Na vrchu podstavce bylo kruhové (ložisko) na půl lokte tak udělané, že mísa mohla shora naň býti položena; a mělo své vypukliny a rozličné řezby, vše jednolité.


text:
Vyryl také na těch stěnách, které byly z mědi, i na hranách cheruby, lvy a palmy, podobné stojícímu člověku, že ne vyryté, ale přistavené vůkol se zdály.


text:
Udělal také deset mis měděných; čtyřicet batů pojala jedna mísa a měla čtyři lokte; a položil každou mísu na jeden (podstavec), to jest (všech deset) na deset podstavců.


text:
Z těch deseti podstavců postavil pět na pravou stranu chrámu, a pět na levou; moře pak postavil na pravou stranu chrámu proti východu ku poledni.


text:
Nadělal pak Hiram kotlíků, mis a lopat. A dokonal všecky práce králi Šalomounovi ke chrámu Hospodinovu:


text:
dva sloupy, dva prsténce hlavičné na vrch sloupů, síťkování dvoje, aby přikrylo (ty) dva prsténce, které byly na hlavicích na vrchu sloupů,


text:
čtyři sta granátových jablek na obojím síťkování, po dvou řadách jablek granátových na každém síťkování, aby kryly prsténce hlavičné, které byly na hlavicích sloupů,


text:
kotlíky, mísy a lopaty. Všecko nářadí, kterého nadělal Hiram králi Šalomounovi do domu Hospodinova, z hladké mědi bylo.


text:
Šalomoun dal udělati všecko nádobí do domu Hospodinova: oltář zlatý, stůl zlatý, na který měly býti kladeny chleby předkladné,


text:
svícnů zlatých pět na pravou stranu a pět na levou stranu, proti odpovědišti, ze zlata čistého, jako liliové květy, dále lampy zlaté na ně, štipce ze zlata,


text:
džbány, vidličky, misky, moždířky a kadidelnice, ze zlata nejčistšího. I stěžeje dveří domu vnitřního, (to jest) velesvatyně jakož i dveří chrámových ze zlata byly.


text:
Když dokonány byly všecky práce, které dal Šalomoun udělati k domu Hospodinovu, vnesl (tam), cokoli byl zasvětil David, otec jeho, stříbro, zlato i náčiní, a složil to v klenotnicích domu Hospodinova.


text:
Tehdy shromáždili se všichni starší národa israelského, knížata kmenův a pohlaváři rodů synův Israelových ke králi Šalomounovi do Jerusalema, by přenesli Hospodinovu archu úmluvy z města Davidova, to jest ze Sionu (nahoru).


text:
a přenesli archu Hospodinovu, stánek zjevení a všecko nářadí svatyně, které bylo ve stánku; kněží a levité přenesli to (nahoru).


text:
Král Šalomoun a všecek lid israelský, který se byl sešel k němu, šel s ním před archou, a obětovali ovec a býků bez čísla a počtu.


text:
Pak vnesli kněží Hospodinovu archu úmluvy na místo její, do chrámového odpovědiště, do velesvatyně, pod křídla cherubů.


text:
Ačkoli pak tyče (ty) vyčnívaly, že bylo viděti konce jejich ze svatyně před velesvatyní, nebylo jich viděti dále z venku; a zůstaly tam až do dneška.


text:
V arše však nebylo nic jiného, nežli dvě desky kamenné, které byl do ní uložil Mojžíš na Horebě, když učinil Hospodin úmluvu se syny Israelovými, když vyšli z Egypta.


text:
Šalomoun řekl: „Požehnán buď Hospodin, Bůh Israelův, který mluvil ústy svými Davidovi, otci mému, a rukou svou (to) splnil! Řekl totiž:


text:
„Ode dne, kdy jsem vyvedl lid svůj israelský z Egypta, nevyvolil jsem města ze žádného kmene Israelova, by (tam) vystavěn byl dům a jméno mé by bylo tam; ale Davida jsem vyvolil, aby byl nad lidem mým israelským."


text:
ale Hospodin řekl Davidovi, otci mému: „Že sis umínil v duchu stavěti dům jménu mému, dobře jsi učinil v srdci svém to zamýšleje;


text:
Hospodin splnil řeč svou, kterou byl mluvil; nebo povstal jsem já místo Davida, otce mého, dosedl jsem na trůn israelský, jak byl Hospodin mluvil, a vystavěl jsem dům jménu Hospodina, Boha Israelova.


text:
A ustanovil jsem tam místo arše, ve které jest úmluva Hospodinova, kterou učinil s otci našimi, když vyšli z Egypta."


text:
a řekl: „Hospodine, Bože Israelův! Není podobného tobě boha v nebi nahoře, ani na zemi dole; (tobě), který zachováváš úmluvu a milost služebníkům svým, kteří chodí před tebou s celým srdcem svým;


text:
(tobě), který jsi splnil služebníku svému Davidovi, otci mému, co jsi mu slíbil; ústy jsi mluvil a rukou splnil, jak tento den dokazuje.


text:
Nyní tedy, Hospodine, Bože Israelův, naplň služebníku svému Davidovi, otci mému, co jsi mu slíbil řka: „Nebude se nedostávati potomka tvého přede mnou, který by zasedl na trůn Israelův, budou-li jen synové tvoji ostříhati cesty své, chodíce přede mnou, jako jsi ty chodil před obličejem mým."


text:
Nyní tedy, Hospodine, Bože Israelův, ať se potvrdí slova tvá, kterými jsi sliboval služebníku svému Davidovi, otci mému.


text:
Smíme tedy domnívati se, že vpravdě Bůh sídlí na zemi? Nebo nemůže-li nebe, a nebesa nebes tebe obsáhnouti, čím méně dům tento, který jsem vystavěl?


text:
Shlédni tedy k modlitbě služebníka svého a k prosbám jeho, Hospodine, Bože můj; slyš chválu a modlitbu, kterou služebník tvůj koná dnes před tebou.


text:
Oči tvé buďtež otevřeny na dům tento v noci i ve dne, na dům, o kterém jsi řekl: „Bude jméno mé tu", bys vyslyšel modlitbu, kterou modlí se k tobě služebník tvůj na místě tomto,


text:
bys vyslyšel prosbu služebníka svého i národa svého israelského, začkoli prositi budou na místě tomto; abys (je) vyslyšel v sídle svém v nebi a vyslyše (je) byl milostiv.


text:
Zhřeší-li kdo proti bližnímu svému, bude-li někomu závazně uložena přísaha, a přijde-li, by se zaklínal před oltářem tvým v domě tvém:


text:
ty slyš (to) na nebi, jednej, rozsuď služebníky své, odsud bezbožného tím, že obrátíš skutky jeho na hlavu jeho, a osvoboď spravedlivého, odměně mu podle spravedlnosti jeho.


text:
Uteče-li snad národ tvůj israelský před nepřáteli svými, že se prohřešil proti tobě, přijdou-li však, činíce pokání a vyznávajíce jméno tvé, budou-li se modliti a prositi tebe v domě tomto:


text:
ty slyš (to) na nebi, odpusť hřích národu svému israelskému, a uveď je zase do země, kterou jsi dal otcům jejich.


text:
Zavře-li se snad nebe, že nebude pršeti pro hříchy jejich, budou-li však modliti se na místě tomto, pokání činiti jménu tvému, a odvrátí-li se od hříchů svých pro trápení své:


text:
ty slyš je na nebi, odpusť hříchy služebníků svých, lidu svého israelského, ukaž jim cestu dobrou, po které by chodili, a dej déšť na zemi svou, kterou jsi dal lidu svému v dědičný majetek.


text:
Vznikne-li snad hlad v zemi, nebo mor, nebo nákaza vzduchu, obilná sněť, kobylky nebo rez obilní, sevře-li jej nepřítel jeho, oblehna brány jeho, nebo jakákoli rána, jakákoli nemoc,


text:
jakákoli kletba nebo zlořečení, které snad stihne někoho z lidu tvého israelského, pozná-li ránu srdce svého a rozepne-li ruce své v domě tomto:


text:
ty slyš (to) na nebi v sídle svém, smiluj se, jednej, a dej každému podle všech cest jeho, jak uzříš srdce jeho, –  neboť ty jediný znáš srdce všech lidí – 


text:
Ano i cizinec, který není z lidu tvého israelského, přijde-li ze země daleké pro jméno tvé – nebo všude bude slyšeti o jménu tvém velikém, o ruce tvé silné a rameni tvém


text:
ty slyš (to) na nebi, v sídle svém a učiň vše, začkoli volati bude k tobě cizinec ten, aby se naučili všichni národové země báti se jména tvého jako lid tvůj israelský, a zakusili, že podle jména tvého nazván je tento dům, který jsem postavil.


text:
Vytáhne-li snad lid tvůj do boje proti nepřátelům svým, kteroukoli cestou je pošleš, a budou-li se modliti k tobě čelem k městu, které jsi vyvolil, a tváří k domu, který jsem vystavěl jménu tvému:


text:
Zhřeší-li pak tobě – nebo není člověka, který by nehřešil – a rozhněváš-li se, že je vydáš nepřátelům jejich, a budou-li do zajetí odvedeni do země nepřátelské, daleké nebo blízké,


text:
budou-li však činiti srdečné pokání na místě vyhnanství, obrátí-li se k tobě, budou-li se modliti k tobě v zajetí svém říkajíce: „Zhřešili jsme, neprávě jsme činili, bezbožně jsme jednali",


text:
obrátí-li se k tobě celým srdcem svým a celou duší svou v zemi nepřátel svých, do které byli do zajetí odvedeni, budou-li se modliti k tobě čelem k zemi své, kterou jsi dal otcům jejich, (tváří) k městu, které jsi vyvolil, a ke chrámu, který jsem vystavěl jménu tvému:


text:
smiluj se na lidem svým, který zhřešil proti tobě, nade všemi nepravostmi jejich, kterými se provinili proti tobě, a dej, (by) milost (nalezli) před těmi, kteří je budou míti snad v zajetí, by se nad nimi smilovali.


text:
Buďtež oči tvé otevřeny k modlitbě služebníka tvého, a lidu tvého israelského, a vyslyš je ve všem, začkoli budou volati k tobě.


text:
Nebo tys oddělil je sobě za dědičný majetek ode všech národů země, jak jsi mluvil skrze Mojžíše, služebníka svého, když jsi vyvedl otce naše z Egypta, Hospodine Bože."


text:
Když dokonal Šalomoun celou úpěnlivou modlitbu tuto k Hospodinu, vstal od oltáře Hospodinova – byltě klečel na obou kolenech a ruce měl rozepiaté k nebi – 


text:
„Požehnán buď Hospodin, který dal pokoj lidu svému israelskému podle všeho, co byl připověděl; nepadlo (na zmar) ani jedno z těch libých slov, která mluvil skrze Mojžíše, služebníka svého.


text:
ale nakloňuje srdce naše k sobě, bychom chodili po všech cestách jeho a šetřili všech příkazů jeho, ustanovení jeho a práv, která dal otcům našim.


text:
Buďtež tyto řeči mé, kterými jsem se modlil před Hospodinem, blízké Hospodinu, Bohu našemu, dnem i nocí, by zjednal právo služebníku svému a lidu svému israelskému po všecky dny,


text:
Patřiž také srdce naše dokonale Hospodinu, Bohu našemu, bychom chodili v ustanoveních jeho a šetřili příkazů jeho jako dnes."


text:
Šalomoun pobil na pokojné oběti, které podal Hospodinu, dvacet dva tisíce býkův, a ovec sto dvacet tisíc. Tak slavili posvěcení chrámu Hospodinova, král i synové Israelovi.


text:
V ten den posvětil král prostředek nádvoří, které bylo před domem Hospodinovým, neboť obětoval tu celopal, oběť suchou a tuk obětí pokojných; oltář totiž měděný, který byl před Hospodinem, byl příliš malý, že nemohly se na něm směstnati celopaly, oběti suché a tuk obětí pokojných.


text:
Také slavil Šalomoun v ten čas velikou slavnost a s ním veškeren Israel, veliké množství od končin Ematu až k Potoku egyptskému, před Hospodinem, Bohem naším, sedm dní [a sedm dní, to jest čtrnácte dní].


text:
V den pak osmý propustil zástupy lidu; i dobrořečili králi a šli domů s veselým srdcem, radujíce se ze všech dobrodiní, která byl učinil Hospodin Davidovi, služebníku svému, a Israelovi, lidu svému.


text:
Když dokonal Šalomoun stavbu domu Hospodinova, [budovu královskou a všecko, co si přál a co chtěl udělati],


text:
A Hospodin mu řekl: „Vyslyšel jsem úpěnlivou modlitbu tvou, kterou ses modlil přede mnou: posvětil jsem dům tento, který jsi vystavěl, že jsem umístil jméno své tam na věky, a budou oči mé i srdce mé tu po všecky dny.


text:
Budeš-li také ty choditi přede mnou, jako chodil otec tvůj, v prostotě srdce a v spravedlnosti, budeš-li činiti vše, co jsem ti přikázal, a ustanovení má i práva má budeš-li zachovávati:


text:
upevním trůn království tvého nad Israelem na věky, jako jsem připověděl Davidovi, otci tvému, řka: „Nebude se nedostávati potomka tvého na trůně Israelově."


text:
Odpadnete-li vy nebo synové vaši, že za mnou nepůjdete a že nebudete šetřiti příkazů mých a ustanovení mých, která jsem vám dal, ale odejdouce ctíti budete bohy cizí a klaněti se jim:


text:
vyplením Israele s povrchu země, kterou jsem dal jim, a chrám, který jsem posvětil jménu svému, zavrhnu a bude Israel příslovím a výsměchem všem národům.


text:
A dům tento bude zříceninou; každý, kdo půjde mimo něj, zhrozí se a sípaje bude se tázati: „Proč tak učinil Hospodin zemi této a domu tomuto?"


text:
I odpovědí: „Poněvadž opustili Hospodina, Boha svého, který vyvedl otce jejich z Egypta, a šli za bohy cizími, jim se klaněli a je ctili; proto uvedl na ně Hospodin všecko to zlo."


text:
Když pak bylo po dvaceti letech, když byl vystavěl Šalomoun oba domy, totiž dům Hospodinův a dům královský,


text:
– Hiram, král tyrský, dodával Šalomounovi dřevo cedrové a jedlové, i zlato podle veškeré potřeby jeho – tehdy Šalomoun dal Hiramovi dvacet měst v zemi Galilejské.


text:
Takto byly spořádány roboty, které obětoval král Šalomoun na stavbu domu Hospodinova, domu svého, Mella, zdi jerusalemské, Heseru, Magedda, Gazeru – 


text:
farao totiž, král egyptský, byl vytáhl, dobyl Gazeru, zapálil jej, Kanaanské, kteří byli v městě, pobil, a dal jej za věno dceři své, manželce Šalomounově.


text:
všech městeček, která mu náležela, byla však beze zdi, (a která) ohradil, jakož i měst vozů a měst jezdců, a (všeho), cokoli se mu zalíbilo vystavěti v Jerusalemě, na Libanu a ve všech končinách své říše:


text:
Všechen lid, který zůstal z Amorrhejských, Hetských, Ferezejských, Hevejských a Jebusejských, kteří nejsou ze synův Israelových,


text:
syny těch, kteří byli zůstali v zemi, že jich nemohli synové Israelovi vyhladiti, učinil si Šalomoun robotníky až do tohoto dne;


text:
ze synů však Israelových žádného nepodrobil Šalomoun robotě, ale byli bojovníky, hodnostáři jeho, úředníky, pobočníky a veliteli nad vozy a nad koňmi.


text:
Bylo pak úředníků nad veškerými pracemi Šalomounovými ustanovených pět set padesát; ti měli pod sebou lid a v ustanovených pracích rozkazovali.


text:
Když pak dcera faraonova přestěhovala se z města Davidova do domu svého, který jí byl Šalomoun vystavěl, stavěl (již) Mello.


text:
Šalomoun obětoval třikráte do roka celopaly a oběti pokojné na oltáři, který byl vystavěl Hospodinu, a pálil vonidla před Hospodinem. [Tak dokonán byl chrám.]


text:
Ti přeplavivše se do Ofiru, sebrali tam zlata čtyři sta dvacet hřiven a přivezli je králi Šalomounovi.


text:
Ba i královna ze Saby, když uslyšela, co se vypravovalo o Šalomounovi, přijela, by ho zkoušela hádankami.


text:
Přijevši do Jerusalema s komonstvem velikým, s bohatstvím, s velbloudy nesoucími vonidla, zlata velmi mnoho, jakož i drahého kamení, přišla ke králi Šalomounovi a pověděla mu vše, co měla v srdci.


text:
I poučil ji Šalomoun o všech otázkách, které mu předložila; nic nebylo skrytého králi, nač by jí byl neodpověděl.


text:
pokrmy stolu jeho, sedadla dvořenínů, řady přisluhujících, roucha jejich, číšníky a celopaly, které obětoval v domě Hospodinově, byla bez sebe.


text:
o věcech tvých a o moudrosti tvé. Nevěřila jsem těm, kteří mi (to) vypravovali, až jsem sama přišla, viděla očima svýma a přesvědčila se, že mi nebyla řečena ani polovice; jeť větší moudrost tvá a díla tvá nežli pověst, kterou jsem slyšela.


text:
Blahoslaveni lidé tvoji a blahoslaveni dvořané tvoji, kteří stojí před tebou ustavičně a slyší moudrost tvou.


text:
Požehnán budiž Hospodin, Bůh tvůj, kterému ses zalíbil, že posadil tebe na trůn israelský! Protože si zamiloval Hospodin Israele na věky, ustanovil tebe králem, abys vykonával právo a spravedlnost."


text:
A dala králi sto dvacet hřiven zlata, vonidel velmi mnoho i kamení drahého: aniž bylo kdy jindy přivezeno vonidel tolik, kolik darovala královna ze Saby králi Šalomounovi. – 


text:
Také však lodi Hiramovy, které přinášely zlato z Ofiru, přivezly z Ofiru dřeva tyinového velmi mnoho, jakož i drahokamův.


text:
A nadělal král ze dřeva tyinového nábytku do domu Hospodinova a do domu královského, jakož i harf a louten zpěvákům; nebylo kdy takové dřevo tyinové přivezeno ani viděno až do dneška. – 


text:
Král Šalomoun dal za to královně ze Saby vše, co si přála a žádala od něho, mimo to, co jí byl dal darem královským dobrovolně. Poté dala se na cestu zpět a odjela domů se služebníky svými.


text:
Váha zlata, které bylo přineseno Šalomounovi jednoho roku. byla šest set šedesát šest zlatých hřiven,


text:
kromě toho, které přinášeli výběrčí cla od velkoobchodníkův i všech, kteří prodávali na drobno, jakož i všichni náčelníci arabští a (královi) zástupci v zemi.


text:
Král Šalomoun dal udělati také dvě stě štítů ze zlata ryzího – šest set lotů zlata dal na plechy štítu jednoho – 


text:
a tři sta puklířů ze zlata ryzího – tři miny zlata pokrývaly každý puklíř. – A dal je král do domu „háje libanského".


text:
Měl šest stupňů. Vrch trůnu by] vzadu okrouhlý, dvě opěradla s obou stran držela sedadlo, dva lvi stáli vedle opěradel,


text:
a dvanácte lvíčků stálo na šesti stupních s obou stran. Nebylo takové dílo uděláno v žádném království.


text:
Nadto veškery nádoby, ze kterých píval král Šalomoun, byly zlaté; i všeliké náčiní v domě „háje libanského" bylo ze zlata nejčistšího. Nic nebylo ze stříbra, neb toho si nevážili ve dnech Šalomounových;


text:
loďstvo královské totiž s loďstvem Hiramovým plavilo se přes moře do Tarsisu jednou ve třech letech, přinášejíc odtud zlato, stříbro, slonovinu, opice a pávy.


text:
A nashromáždil Šalomoun vozů i jezdců, že měl tisíc čtyři sta vozů a dvanácte tisíc jezdců; rozložil je po městech hrazených, (něco) však (zůstalo) u krále v Jerusalemě.


text:
Způsobil, že tak veliká byla hojnost stříbra v Jerusalemě, jako kamení, a že tak mnoho bylo cedrového dříví, jako planého fíkoví, které roste na poli.


text:
Koně přiváděli Šalomounovi z Egypta a z Koy. Kupci královští totiž kupovali je z Koy. a přiváděli je za pevnou cenu:


text:
(jeden) vůz přicházel z Egypta za šest set lotů stříbra, a kůň za sto padesát. Tím způsobem prodávali také všichni králové hetští a syrští koně.


text:
Král Šalomoun zamiloval si mnoho cizinek kromě dcery faraonovy, Moabky, Ammonky, Edomky, Sklonky a Heťanky,


text:
z národů těch, o kterých řekl Hospodin synům Israelovým: „Nevejdete k nim a z nich nevejdou k vašim, nebo jistě odvrátí srdce vaše, byste chodili za bohy jejich." K těm tedy přilnul Šalomoun plamennou láskou.


text:
Když tedy byl již stár, nakazilo se srdce jeho skrze ženy, že chodil za bohy cizími a že nebylo srdce jeho dokonale oddáno Hospodinu, Bohu jeho, jako srdce Davida, otce jeho;


text:
Tak činil Šalomoun, co se nelíbilo Hospodinu, a nechodil dokonale za Hospodinem, jako David, otec jeho.


text:
Tehdy vystavěl Šalomoun svatyni Chamosovi, modle moabské, na hoře, která je proti Jerusalemu, a Molochovi, modle synů Ammonových.


text:
Proto rozhněval se Hospodin na Šalomouna, že mysl jeho odvrátila se od Hospodina, Boha Israelova, který se mu byl ukázal dvakrát


text:
a přikázal (právě) tuto věc, aby (totiž) nechodil za bohy cizími. Ale nedbal toho, co mu byl přikázal Hospodin.


text:
Řekl tedy Hospodin Šalomounovi: „Ježto jsi tak hluboce klesl, žes nedbal úmluvy mé a příkazů mých, které jsem ti dal, jistě odtrhnu ti království, a dám je služebníku tvému.


text:
Také neodejmu celého království jemu, ale kmen jeden dám synu tvému pro Davida, služebníka mého, a pro Jerusalem, který jsem (si) vyvolil."


text:
Když totiž byl David v Edomsku, a Joab, velitel vojska, byl vytáhl, aby pobité pochoval, a když pobil všecky mužské v Edomsku


text:
utekl Adad, on a někteří ze služebníkův otce jeho s ním, a vešel do Egypta. Adad byl (tehdy) mladý jinoch.


text:
Když vyšli z Madianu, přišli do Faranu, i vzali s sebou některé muže z Faranu a přišli do Egypta k faraonovi, králi egyptskému; ten dal mu dům, opatřil ho stravou a vykázal mu také polnosti.


text:
I nalezl Adad před faraonem milost velikou, že mu dal za manželku vlastní sestru své manželky, královny Tafnes.


text:
Sestra Tafnesina porodila mu syna Genubata, a Tafnes vychovala ho v domě faraonově; Genubat přebýval u faraona se syny jeho. – 


text:
Když uslyšel Adad v Egyptě, že zesnul David s otci svými a že zemřel Joab, velitel vojska, řekl faraonovi: „Propusť mě, ať jdu do země své."


text:
I řekl mu farao: „Čeho se ti nedostává u mne, že chceš jíti do země své?" On však odpověděl: „Ničeho; ale prosím tě, propusť mě!"


text:
Vzbudil také Bůh proti němu protivníka Razona, syna Eliadova, který byl utekl od Adarezera, krále Soby, pána svého,


text:
shromáždil proti němu tlupu a stal se náčelníkem lupičů, když je bil David; odešli do Damašku, usadili se tam a ustanovili ho králem v Damašku.


text:
I byl protivníkem Israelovým po všecky dny Šalomounovy. To jest Adadova zloba a nenávist proti Israelovi, i stal se králem v Syrii.


text:
Rovněž i Jeroboam, syn Nabatův, Efraimovec ze Saredy, služebník Šalomounův, jehožto matka, jménem Sarva, ovdověla, pozdvihl ruku proti králi.


text:
Příčina, že se mu zprotivil, byla tato: Šalomoun stavěl Mello a zastavoval mezeru města Davida, otce svého.


text:
Jeroboam byl muž silný a statný; Šalomoun vida, že je to jinoch výborných schopností a obratný, ustanovil ho úředníkem nad robotami všeho domu Josefova.


text:
Jednou, když vyšel Jeroboam z Jerusalema, potkal ho Ahjáš Silan, prorok, na cestě, oděn jsa pláštěm novým. Byli toliko sami dva na poli.


text:
a řekl Jeroboamovi: „Vezmi si deset kusů, nebo toto praví Hospodin, Bůh Israelův: „Hle, já vytrhnu království z ruky Šalomounovy, a dám tobě desatero kmenů.


text:
Jeden toliko kmen zůstane jemu, pro služebníka mého Davida a pro město Jerusalem, které jsem vyvolil ze všech kmenův Israelových.


text:
Neboť opustil mne, klaněl se Astartě, bohyni Sidonských, Chamosu, bohu moabskému, Molochu, bohu synův Ammonových," a nechodil po cestách mých, aby byl činil spravedlnost přede mnou, příkazy mé a práva, jako David, otec jeho.


text:
Nevezmu však celého království z ruky jeho, ale ponechám ho vůdcem po všecky dny života jeho, pro Davida, služebníka mého, kterého jsem vyvolil, který šetřil příkazů mých a ustanovení mých.


text:
synu pak jeho dám jeden kmen, aby zůstalo světlo Davidovi, služebníku mému, po všecky dny přede mnou v Jerusalemě, v městě, které jsem vyvolil, aby bylo jméno mé tam.


text:
Proto, poslechneš-li všeho, co ti přikáži, budeš-li choditi po cestách mých, a činiti, co pravého je přede mnou, šetře ustanovení a příkazů mých, jako činil David, služebník můj: budu s tebou a vzbudím ti dům stálý, jako jsem vzbudil Davidovi dům, a dám tobě lid Israelův; 


text:
Pro tu příčinu chtěl Šalomoun zabíti Jeroboama; on však vstal, utekl do Egypta k Sesakovi, králi egyptskému, a byl v Egyptě až do smrti Šalomounovy.


text:
Ostatek dějů Šalomounových a vše, co činil, i moudrost jeho, hle, to vše zapsáno je v knize Letopisů Šalomounových.


text:
Když zesnul Šalomoun s otci svými, byl pochován v městě Davida, otce svého. A Roboam, syn jeho, stal se králem místo něho.


text:
Jeroboam však, syn Nabatův, který byl ještě v Egyptě, kam byl utekl před králem Šalomounem, uslyšev, že zemřel, vrátil se z Egypta.


text:
„Otec tvůj přetěžké jho vložil na nás; proto ty nyní zmírni panování otce svého velmi tvrdé, a jho příliš těžké, které vložil na nás, a budeme sloužiti tobě."


text:
radil se král Roboam se staršími, kteří stávali před Šalomounem, otcem jeho, když ještě živ byl, řka: „Kterak mi radíte, bych odpověděl lidu tomuto?"


text:
Oni mu pravili: „Vyslyšíš-li dnes lid ten, budeš-li ochotný, povolíš-li jejich žádosti, a promluvíš-li s nimi přívětivě, budou služebníky tvými po všecky dny."


text:
On však nedbal rady starců, kterou mu dali, ale povolav jinochy, kteří s ním vychováni byli a (nyní) stáli před ním,


text:
řekl jim: „Co mi radíte, bych odpověděl lidu tomuto, který mi pravil: „Polehči nám jho, které vložil otec tvůj na nás"?"


text:
I řekli mu jinoši, kteří vychováni byli s ním: „Takto promluv k lidu tomu, který pravil tobě: „Otec tvůj ztížil jho naše, ty tedy polehči nám," promluv takto k nim: „Malík můj tlustší jest nežli páteř otce mého.


text:
Ano, otec můj vložil na vás jho těžké, já však přidám na jho vaše; otec můj mrskal vás bičíky, ale já mrskati budu vás biči uzlovatými."


text:
Přišel tedy [Jeroboam a] všecek lid k Roboamovi třetího dne, jak byl pravil král řka: „Vraťte se ke mně dne třetího."


text:
a promluvil k nim podle rady jinochů řka: „Otec můj ztížil jho vaše, já však přidám ke jhu vašemu; otec můj mrskal vás bičíky, ale já mrskati budu vás biči uzlovatými."


text:
Nepovolil tedy král lidu; nebo se byl odvrátil od něho Hospodin, aby splnil slovo své, které promluvil skrze Ahjáše, Silana, k Jeroboamovi, synu Nabatovu.


text:
Lid vida, že je král oslyšel, odpověděl mu řka: „Jaký úděl máme v Davidovi? Neb jaký podíl v synu Isajově? Vrať se do svého domova, Israeli! Nyní hleď si svého domu, Davide! " I rozešel se Israel domů.


text:
Poslal ještě král Roboam Adurama, který byl nad robotami, avšak všecek Israel jej do smrti ukamenoval. Vsedl tedy král Roboam rychle na vůz a utekl do Jerusalema.


text:
Když uslyšel veškeren Israel, že se Jeroboam vrátil, poslali a povolali ho do shromáždění lidu, a ustanovili ho králem nad veškerým Israelem. A nikdo nepřidržel se domu Davidova kromě samého kmene Judova.


text:
Když přišel Roboam do Jerusalema, shromáždil veškeren dům judský [a kmen Benjaminův], sto osmdesát tisíc vybraných bojovníků, by bojovali proti domu israelskému a zjednali zase království Roboamovi, synu Šalomounovu.


text:
„Promluv k Roboamovi, synu Šalomounovu, králi judskému a k veškerému domu Judovu [i Benjaminovu] i k ostatnímu lidu a rci:


text:
Toto praví Hospodin: „Netáhněte, aniž bojujte proti bratřím svým, synům Israelovým; vrátiž se každý domů, nebo já jsem to učinil.“ “ Když uslyšeli řeč Hospodinovu, vrátili se s cesty, jak jim: přikázal Hospodin.


text:
Bude-li choditi lid tento do Jerusalema, by přinášel oběti v domě Hospodinově, srdce lidu tohoto obrátí se k pánu svému Roboamovi, králi judskému; mne zabijí a vrátí se zase k němu."


text:
Protož uváživ tu věc udělal dvě zlatá telata, a řekl jim: „Nechoďte již do Jerusalema! Hle, bohové tvoji, Israeli, kteří tebe vyvedli z Egypta!"


text:
I ustanovil svátek měsíce osmého, patnáctého dne (toho) měsíce, podobný slavnosti, která se slavívala v Judsku [a vystoupiv (obětoval) na oltáři]. Učinil tak [v Betelu], aby obětoval telatům, která byl udělal; též ustanovil v Betelu kněze výšin, které byl postavil.


text:
I vystoupil k oltáři, který byl udělal v Betelu, patnáctého dne měsíce osmého, který si byl sám smyslil, aby učinil slavnost synům Israelovým. Když vystoupil k oltáři, by pálil kadidlo,


text:
tu hle, muž Boží přišel z Judska slovem Hospodinovým do Betelu, an Jeroboam stál u oltáře a kladl kadidlo.


text:
I zkřikl proti oltáři slovem Hospodinovým řka: „Oltáři, oltáři! Toto praví Hospodin: Hle, syn narodí se domu Davidovu, Josiáš jménem, a zabíjeti bude na tobě kněze výšin, kteří nyní na tobě kadidlo zapalují, a kosti lidské na tobě bude pálit."


text:
Oznámil také toho dne znamení řka: „Toto bude znamením, že mluvil Hospodin: Hle, oltář se roztrhne, a rozsype se popel, který je na něm."


text:
Když uslyšel král řeč člověka Božího, kterou promluvil proti oltáři v Betelu, vztáhl ruku svou od oltáře řka: „Jměte ho!" Tu uschla mu ruka, kterou byl vztáhl proti němu, že nemohl již přitáhnouti ji k sobě.


text:
Též oltář se roztrhl, a rozsypal se popel s oltáře, na znamení, které byl předpověděl muž Boží slovem Hospodinovým.


text:
I řekl král muži Božímu: „Pomodli se k Hospodinu, Bohu svému, a pros za mne, by byla zase uzdravena ruka má!" I modlil se muž Boží k Hospodinu, a přitáhl král ruku zase k sobě, že byla jako prve.


text:
Muž Boží králi odpověděl: „I kdybys mi dal polovici domu svého, nepůjdu s tebou, aniž budu jísti chleba, nebo píti vody na místě tomto;


text:
tak totiž je mi přikázáno slovem Hospodina, který mi poručil: „Nesmíš jísti chleba, ani píti vody, aniž se vrátit cestou, kterou jsi přišel."


text:
V Betelu bydlil jeden starý prorok. K tomu přišli synové jeho a vypravovali mu všecky věci, které byl učinil muž Boží toho dne v Betelu; i slova, která promluvil ke králi, vypravovali otci svému.


text:
I tázal se otec jejich: „Kterou cestou odešel?" Když mu ukázali synové jeho cestu, kterou byl odešel muž Boží, který byl přišel z Judska,


text:
jel za mužem Božím, a naleznuv ho, an sedí pod terebintem, řekl mu: „Ty jsi (ten) muž Boží, který přišel z Judska?" Když mu odvětil: „Jsem",


text:
On však odpověděl: „Nemohu se vrátit a jíti s tebou, aniž budu jísti chleba nebo píti vody na místě tomto;


text:
nebo pravil Hospodin ke mně slovem Hospodinovým: „Nesmíš tam jísti chleba ani píti vody, aniž se vrátit cestou, kterou jsi přišel."


text:
On mu řekl: „Také já prorok jsem, jako ty, a pravil mně anděl slovem Hospodinovým: „Přived ho zpět s sebou do domu svého, ať pojí chleba a napije se vody." Tak jej obelhal.


text:
i zvolal na muže Božího, který byl přišel z Judska, řka: „Toto praví Hospodin: „Že jsi nebyl poslušen řeči Hospodinovy, žes nedbal příkazu, který dal tobě Hospodin, Bůh tvůj,


text:
že ses navrátil, jedl chléb a pil vodu na místě, na kterém přikázal tobě, bys nejedl chleba ani nepil vody: nebude pochováno tělo tvé v hrobě otců tvých!"


text:
Když odešel, uhodil na něj lev na cestě, a udávil ho. I ležela mrtvola jeho na cestě, a osel stál vedle ní; také lev zůstal státi vedle těla mrtvého.


text:
Tu hle, lidé jdouce tudy uzřeli tělo mrtvé, ano leží na cestě, a lva, an stojí vedle mrtvoly. I přišli a rozhlásili to ve městě, ve kterém onen starý prorok bydlil.


text:
Když to uslyšel prorok, který ho byl nazpět přivedl s cesty, řekl: „Muž Boží je to, který neposlechl řeči Hospodinovy; proto vydal jej Hospodin lvu, aby ho polámal a udávil podle slova Hospodinova, které k němu byl promluvil."


text:
a on odjel, nalezl mrtvolu jeho, ana leží na cestě, a osla i lva, ani stojí u těla; a lev nejedl těla, aniž co uškodil oslu.


text:
Vzal tedy prorok tělo muže Božího, vložil je na osla, a vrátiv se, přivezl je do města [proroka starého], aby oplakal ho.


text:
A když oplakali ho, řekl synům svým: „Až umru, pochovejte mne v hrobě, ve kterém muž Boží je pochován; vedle kostí jeho položte kosti mé.


text:
Nebo jistě se naplní řeč, kterou prohlásil slovem Hospodinovým proti oltáři, který je v Betelu, a proti všem svatyním na výšinách, které jsou ve městech samařských."


text:
Po těch událostech neodvrátil se Jeroboam od cesty své prašpatné, ale naopak nadělal ze spodiny národa kněží výšin; každému, kdo jen chtěl, naplnil ruku a stal se knězem výšiny.


text:
I řekl Jeroboam manželce své: „Vstaň, převlec se, by tě nepoznali, že jsi manželka Jeroboamova, a jdi do Sila, kde jest Ahjáš, prorok, který mi pravil, že mám kralovati nad lidem tímto.


text:
Vezmi s sebou deset chlebů, koláče a hrnec medu, a jdi k němu; onť oznámí ti, co se stane chlapci tomu."


text:
Manželka Jeroboamova učinila, jak byl řekl: vstavši, šla do Sila, a přišla do domu Ahjášova. On však nemohl ji viděti, neboť zakalily se mu oči stářím.


text:
I řekl Hospodin Ahjášovi: „Hle, manželka Jeroboamova vchází, aby se zeptala tebe na syna svého, který je nemocen. Toto a toto jí povíš." Když tedy ona vcházela a činila se jinou, nežli byla,


text:
uslyšel Ahjáš šust nohou jejích, když vcházela do dveří a řekl: „Vejdi, manželko Jeroboamova! Proč se jinou činíš, nežli jsi? Vždyť poslán jsem já k tobě s řečí tvrdou.


text:
Jdi a pověz Jeroboamovi: „Toto praví Hospodin, Bůh Israelův: „Já jsem tě vyvýšil z lidu, a ustanovil jsem tě za vůdce nad lidem svým israelským;


text:
odtrhl jsem království od domu Davidova, a dal jsem je tobě; nebyl jsi však jako služebník můj David, který šetřil příkazů mých a lnul ke mně celým srdcem svým, čině, co se líbilo před obličejem mým,


text:
ale páchal jsi zlo nade všecky, kteří byli před tebou, a učinil sis bohy cizí a lité, bys mne ke hněvu popudil, mne pak zavrhl jsi za sebe.


text:
Proto hle, já uvedu neštěstí na dům Jeroboamův, vyhladím z Jeroboama toho, který močí na stěnu, nevolníka i svobodného v Israeli, a vyklidím zbytky domu Jeroboamova jako vyklizována bývá mrva, až do čista.


