# verses

text:
Kteří zemrou z rodu Jeroboamova v městě, ty sežerou psi; kteří pak umrou na poli, ty žráti budou ptáci nebeští, nebo Hospodin to pravd.


text:
Veškeren Israel bude oplakávati ho a pochová jej. Ten jediný totiž z (rodu) Jeroboamova dostane se do hrobu, nebo nalezeno je na něm něco dobrého od Hospodina, Boha Israelova, v domě Jeroboamově.


text:
A bíti bude Hospodin Bůh Israele, (že bude) jako třtina klátící se ve vodě; a vytrhne Israele z této země dobré, kterou dal otcům jejich, a rozvěje je za Reku, protože udělali si háje, by popouzeli Hospodina.


text:
Vstala tedy manželka Jeroboamova, odešla a přišla do Tersy; když vstupovala na práh domu, byl chlapec (již) mrtev.


text:
I pochovali jej a oplakával ho všecek Israel podle řeči Hospodinovy, kterou promluvil skrze služebníka svého Ahjáše, proroka.


text:
Ostatní děje Jeroboamovy, kterak bojoval, a kterak kraloval, hle, zapsány jsou v Knize letopisů králův israelských.


text:
Dnů, ve kterých kraloval Jeroboam, byla dvacet dvě léta: i zesnul s otci svými, a nastoupil Nadab, syn jeho, místo něho.


text:
Roboam tedy, syn Šalomounův, kraloval nad Judou. Čtyřicet jeden rok byl Roboamovi, když počal kralovati, a sedmnáct let kraloval v Jerusalemě, ve městě, které vyvolil Hospodin ze všech kmenův Israelových, aby tam umístil jméno své. Jméno matky jeho bylo Naama, Ammonka.


text:
Juda činil, co bylo zlé v očích Hospodinových, a popouzeli ho více nežli všecky věci, které páchali otcové jejich, hříchy svými, kterých se dopouštěli.


text:
Neb i oni vystavěli si oltáře, modly a háje, na každém vyšším pahorku a pod každým stromem ratolestným;


text:
ano i ženaři byli v zemi, a činili všecky ohavnosti pohanů, které potřel Hospodin přeci syny Israelovými. – 


text:
pobral poklady domu Hospodinova a poklady královské, a uloupil všecko, i zlaté štíty, které dal kdysi udělati Šalomoun;


text:
místo nich nadělal král Roboam štítů měděných a dal je pod dozor vůdců štítonošů, to jest těch, kteří byli na stráži přede dveřmi domu královského.


text:
Když chodíval král do domu Hospodinova, nosili je ti, k jejichž úřadu náleželo jej předcházeti; potom je zase přinášeli do zbrojnice štítonošů.


text:
Když zesnul Roboam s otci svými, pochován byl s nimi v městě Davidově. [Jméno pak matky jeho: Naama, Ammonka]. A stal se králem Abjam, syn jeho, místo něho.


text:
Chodil ve všech hříších otce svého, které byl páchal před ním: srdce jeho nebylo dokonale oddáno Hospodinu, Rohu jeho, jako srdce Davida, otce jeho.


text:
Avšak pro Davida dal mu Hospodin, Bůh jeho, světlo v Jerusalemě, že vzbudil syna jeho po něm a zachoval Jerusalem,


text:
protože činil David, co bylo dobré v očích Hospodinových, a neuchýlil se od ničeho, co mu byl přikázal, po všecky dny života svého, kromě případu Urjáše Heťana.


text:
Ostatní děje Abjamovy a vše, co činil, je zapsáno (jak známo) v knize Letopisů králů judských. Byl také boj mezi Abjamem a Jeroboamem.


text:
I zesnul Abjam s otci svými, a pochovali ho ve městě Davidově. Asa pak, syn jeho, stal se králem místo něho.


text:
Vyplenil ženaře ze země a očistil (ji) ode všech nečistých model, kterých byli nadělali otcové jeho.


text:
Nadto sesadil i matku svou Maachu, by nebyla kněžnou ve službách Priapových a v háji, který mu byla zasvětila; rozbořil jeskyni jeho, ztrozkotal pranecudnou modlu (jeho) a spálil v údolí Kedron.


text:
vnesl také ty věci, které byl zasvětil otec jeho a (co) slíbil (sám), do domu Hospodinova, stříbro, zlato a nářadí.


text:
Baasa, král israelský, přitrhl do Judska a opevňoval Ramu, by nemohl se strany Asy, krále judského, nikdo vyjíti ani vjíti.


text:
Vzav tedy Asa všecko stříbro a zlato, které bylo zůstalo v pokladech domu Hospodinova a v pokladech domu královského, dal je služebníkům svým a poslal je Benadadovi, synu Tabremona, syna Hazionova, králi syrskému, který sídlil v Damašku, řka:


text:
„Smlouva je mezi mnou a tebou, a mezi otcem mým a mezi otcem tvým; proto poslal jsem ti dary, stříbro a zlato, a prosím, abys přišel a zrušil smlouvu, kterou máš s Baasou, králem israelským, ať odtrhne ode mne!"


text:
Benadad, povoliv králi Asovi, poslal velitele vojska svého proti městům israelským, i porazili Ahion, Dan, Abel-Bet-Maachu a veškerou Kennerot, to jest všecko území Neftali.


text:
Král Asa pak dal provolati po všem Judsku: „Nikdo nebudiž omluven!" I vzali kámen z Ramy a dřevo z ní, kterého užíval Baasa při stavbě, a opevnil jím král Asa Gabau v Benjaminsku a Masfu.


text:
Ostatní všecky děje Asovy, všecky statečné činy jeho, vše, co vykonal, i města, která opevnil, zapsáno je (jak známo) v knize Letopisů králů judských. Ve svém stáří však byl nemocen na nohy.


text:
Když zesnul s otci svými, pochován byl s nimi ve městě Davida, otce svého. i stal se králem Josafat, syn jeho, místo něho.


text:
Nadab, syn Jeroboamův, stal se králem nad Israelem léta druhého Asy, krále judského, a kraloval nad Israelem dvě léta.


text:
Činil, co zlé jest v očích Hospodinových, chodě po cestách otce svého a v hříších jeho, do kterých uvedl lid israelský.


text:
I činil mu úklady Baasa, syn Ahjášův z domu Issacharova, až ho zabil u Gebbetonu, města filištínského. – Nadab totiž a veškeren Israel byli oblehli Gebbeton. – 


text:
Když se stal králem, pobil všecek dům Jeroboamův; nezůstavil ani jediné duše z potomstva jeho, až jej vyhladil podle slova Hospodinova, které byl promluvil skrze služebníka svého, Ahjáše Silana,


text:
pro hříchy Jeroboama, kterými hřešil a do kterých uvedl lid israelský, pro hřích, kterým byl popudil Hospodina, Boha Israelova.


text:
Léta třetího Asy, krále judského, stal se králem Baasa, syn Ahjášův, nad veškerým Israelem v Terse (a kraloval) dvacet čtyři roky.


text:
Činil, co bylo zlé" v očích Hospodinových, chodě po cestě Jeroboamově a ve hříších jeho, do kterých uvedl Israele.


text:
„Protože jsem tě povýšil z prachu a ustanovil tě za vůdce nad lidem svým israelským, ty však chodils po cestě Jeroboamově, a uvedl jsi do hříchu lid můj israelský, abys mne popudil hříchy jejich:


text:
hle, já pokosím, co zbude po Baasovi, zbytky domu jeho, a učiním domu tvému, jako (jsem učinil) domu Jeroboama, syna Nabatova.


text:
Kdo zemře z rodu Baasova ve městě, toho budou žráti psi; a kdo zemře z něho na venku, toho budou žráti ptáci nebeští."


text:
Ostatní děje Baasovy, všecko, co činil, i války jeho zapsány jsou (jak známo) v knize Letopisů králův israelských.


text:
[Ježto] promluvil pak skrze [Jehu, syna Hananiova], proroka, Hospodin proti Baasovi, proti domu jeho a proti všemu zlému, které by učinil před Hospodinem, popouzeje ho skutky rukou svých, aby se mu stalo jako domu Jeroboamovu – [pro tu příčinu] zabil ho, [totiž Jehua, syna Hananiova, proroka].


text:
Léta dvacátého šestého Asy, krále judského, stal se Ela, syn Baasův, králem nad Israelem, v Terse (a kraloval) dvě léta.


text:
I vzbouřil se proti němu služebník jeho Zambri, vůdce polovice koňstva. Byl totiž Ela v Terse v domě Arsy, správce paláce terského, a pil, až se opil;


text:
tu Zambri napadl ho, udeřil a zabil ho léta dvacátého sedmého Asy, krále judského, a stal se králem místo něho.


text:
Když byl králem, (jakmile) zasedl na trůn jeho, pobil všecek dům Baasův, i příbuzné a přátele jeho, že nezůstavil z něho ani močícího na stěnu.


text:
Vyhladil tedy Zambri všecek dům Baasův, podle slova Hospodinova, které byl promluvil k Baasovi skrze Jehua, proroka,


text:
(a to) pro všecky hříchy Baasovy i hříchy Ely, syna jeho, kterých se dopustili a do kterých uvedli Israele, popouzejíce Hospodina, Boha Israelova, nicotami svými.


text:
Léta dvacátého sedmého Asy, krále judského, kraloval Zambri v Terse sedm dní. – Vojsko obléhalo (ještě) Gebbeton, město filištínské.


text:
Když uslyšelo, že se Zambri vzbouřil a zabil krále, všecek Israel ustanovil si králem Amriho, který byl velitelem vojska israelského toho času v ležení.


text:
v hříších svých, které byl spáchal, čině, co je zlé v očích Hospodinových, a chodě po cestě Jeroboamově a v hříchu jeho, do kterého uvedl lid israelský.


text:
Ostatní děje Zambriovy, jeho vzpoura [jakož i násilnická vláda] je zapsána (jak známo) v knize Letopisů králův israelských.


text:
Tehdy rozdělil se Israel na dvě strany: polovice lidu přidala se k Tebnimu, synu Ginetovu, aby ho ustanovili králem, a polovice k Amrimu.


text:
Ale lid, který se byl přidal k Amrimu, nabyl převahy nad lidem, který se přidal k Tebnimu, synu Ginetovu, a když zemřel Tebni, Amri stal se králem.


text:
Léta třicátého prvního Asy, krále judského, stal se králem nad Israelem Amri. (Byl králem) dvanácte let; v Terse kraloval šest let.


text:
I koupil pahorek samařský od Semera za dvě hřivny stříbra, opevnil jej a nazval město, které (tam) vystavěl, od jména Semera, pána toho pahorku. Samař.


text:
Činil pak Amri, co bylo zlé v očích Hospodinových, ano jednal nešlechetněji nežli všichni, kteří byli před ním.


text:
Chodil po všech cestách Jeroboama, syna Nabatova, a v hříších jeho, do kterých uvedl Israele, aby popudil Hospodina. Boha Israelova, nicotami svými.


text:
Ostatní děje Amriovy, i boje jeho, které vedl, zapsány jsou (jak známo) v knize Letopisů králův israelských.


text:
Achab, syn Amriův, stal se králem nad Israelem léta třicátého osmého Asy, krále judského; a kraloval Achab, syn Amriův, nad Israelem v Samaři dvacet dva roky.


text:
Nebylo mu dosti, že chodil v hříších Jeroboama, syna Nabatova, ale ještě pojal za manželku Jezabelu, dceru Etbaala, krále sidonského. I šel, aby sloužil Baalovi a klaněl se mu.


text:
štípil háj, a popouzel Achab činy svými dále Hospodina, Boha Israelova, nade všecky krále israelské, kteří byli před ním.


text:
Za dnů jeho Hiel z Betelu vystavěl Jericho; za Abirama. prvorozence svého, položil základy, a za Seguba, nejmladšího svého (syna), postavil brány jeho, podle slova Hospodinova, které byl promluvil skrze Josue, syna Nunova.


text:
Tu řekl Eliáš, Tesban, z Galaadu Achabovi: „Jakože živ je Hospodin, Bůh Israelův, před jehož obličejem stojím! Nebude za těchto let rosy ni deště, leč promluví-li ústa má."


text:
Vstal (tedy) a odešel do Sarefty. Když přicházel ku bráně města, ukázala se mu jedna vdova, která sbírala dříví. I zavolav ji řekl jí: „Dej mi trochu vody v nádobě, bych se napil."


text:
Ona však odpověděla: „Jakože živ je Hospodin, Bůh tvůj! Nemám chleba, leč v nádobě mouky, co by mohl vzíti do hrsti, a maličko oleje ve džbáně; právě sbírám několik dřívek, pak půjdu a udělám to sobě a synu svému, bychom to snědli a poté zemřeli."


text:
Eliáš jí pravil: „Neboj se! jdi a učiň, jak jsi řekla; avšak mně nejprve udělej z té mouky podpopelný chlebíček a přines mi jej; sobě pak a synu svému uděláš potom.


text:
Nebo toto praví Hospodin, Bůh Israelův: „Neubude mouky v té nádobě, aniž oleje ve džbáně ubude do dne, kdy dá Hospodin (zase) déšť na zemi.""


text:
v nádobě mouky neubývalo, aniž ve džbáně ubývalo oleje, podle slova Hospodinova, které byl promluvil skrze Eliáše.


text:
Řekla tedy Eliášovi: „Co mně a tobě, muži Boží? Přišel jsi ke mně, by připomenuty byly nepravosti mé, a syna mého abys (tak) zabil?"


text:
I pravil jí Eliáš: „Dej mi syna svého." A vzal ho z lůna jejího, vynesl jej do horní jizby, ve které bydlil, položil ho na lůžko své


text:
a volal k Hospodinu řka: „Hospodine, Bože můj, také vdovu, která mě přece hostí, zarmoutil jsi, vzav život synu jejímu?"


text:
Pak roztáhl se třikráte nad chlapcem, jak byl dlouhý, a volal k Hospodinu řka: „Hospodine, Bože můj, prosím, ať se navrátí život chlapce tohoto do jeho těla!"


text:
I vzal Eliáš chlapce, snesl jej z horní jizby dolů do přízemku, dal jej matce jeho, a řekl: „Hle, živ jest syn tvůj!"


text:
„Nyní" – pravila žena Eliášovi – „po tomto poznávám, že jsi ty muž Boží, a že slovo Hospodinovo v ústech tvých pravé jest."


text:
Po mnohých dnech oslovil Hospodin Eliáše – léta třetího – a řekl: „Jdi, a ukaž se Achabovi, bych dal déšť na zemi!"


text:
nebo když zabíjela Jezabel proroky Hospodinovy, vzal on sto prorokův a skryl je po padesáti v jeskyních, a živil je chlebem a vodou. – 


text:
A řekl Achab Abdiášovi: „Nuže, pojďme do země ke všem studním vod a do všech údolí, zdali bychom kde mohli nalézti trávy, a zachovati koně a mezky, by všecek dobytek nezahynul."


text:
I rozdělili si krajiny, by je zchodili: Achab šel cestou jednou sám, a Abdiáš cestou druhou (také) sám.


text:
Když byl tak Abdiáš na cestě, potkal se s ním Eliáš; poznav ho, padl na tvář a řekl: „Jsi ty (to), pane můj, Eliáš?"


text:
Jakože živ je Hospodin, Bůh tvůj! Není národa ni království, kam by neposlal pán můj hledati tebe! A když odpověděli všichni: „Není ho tuto," požádal přísahy ode všech království a národů, že tě nelze nalézti.


text:
Odejdu-li od tebe, duch Hospodinův mohl by tě zanésti kdož ví kam; a přijdu-li a oznámím-li to Achabovi, on pak tě nenalezne, zabije mě. Služebník tvůj ctí přece Hospodina od svého mládí.


text:
Nebylo zvěstováno tobě, pánu mému, co jsem učinil, když Jezabel zabíjela proroky Hospodinovy, že jsem skryl z proroků Hospodinových sto mužů, po padesáti v jeskyních, a živil jsem je chlebem a vodou?


text:
On však řekl: „Já jsem nezkormoutil Israele, ale ty a dům otce tvého, kteří jste opustili příkazy Hospodinovy a šli za Baaly.


text:
Nyní však pošli a shromáždi ke mně na horu Karmel všechen lid israelský. jakož i čtyři, sta padesát proroků Baalových [a čtyři sta proroků hájových], kteří jedí se stolu Jezabelina.


text:
Eliáš pak přistoupiv ke všemu lidu, řekl: „Dokud kulhati budete na dvě strany? Je-li Hospodin Bohem, jděte za ním; pak-li Baal, jděte za tímto." Lid mu neodpověděl ani slova.


text:
I řekl opět Eliáš k lidu: „Já jsem samojediný zbylý z proroků Hospodinových; proroků však Baalových je čtyři sta padesát mužů!


text:
Buďte nám dáni dva býci: oni nechať vyberou si býka jednoho, ať ho rozsekají na kusy a vloží na dříví, ale ohně ať nepodkládají; já pak připravím býka druhého, vložím na dříví, ohně však nepodložím.


text:
Vzývejte vy jména bohů vašich, a já vzývati budu jméno Hospodina mého; a bůh, který ukáže ohněm, že nás vyslyšel, ten budiž Bohem!" Všecek lid ujav slovo řekl: „Velmi dobrý to návrh!"


text:
Řekl tedy Eliáš prorokům Baalovým: „Vyberte si býka jednoho a připravte ho nejprve (vy), neboť je vás více, a vzývejte jména bohů vašich, ale ohně nepodkládejte."


text:
I vzali býka, kterého jim dal, připravili ho a vzývali jméno Baalovo od jitra až do poledne říkajíce: „Baale, vyslyš nás!" Ale nebylo (slyšeti) hlasu ni odpovědi. A skákali kolem oltáře, který byli udělali.


text:
Když bylo již poledne, posmíval se jim Eliáš řka: „Křičte hlasitěji, jeť bůh; snad rozmlouvá (s někým) nebo je v ložnici, nebo cestuje, nebo snad spí, a třeba ho vzbudit!"


text:
Křičeli tedy náramným hlasem, řezali se podle obyčeje svého meči, a bodali se oštěpy, až byli všichni zakrváceni.


text:
Když pak bylo již po poledni a zatím co zuřili, přicházel čas, kdy bývá podávána obět, když však nebylo slyšeti hlasu ani odpovědi, když tedy nikdo nevyslýchal (těch) prosebníků,


text:
řekl Eliáš všemu lidu: „Pojďte ke mně!" Když lid k němu přistoupil, opravil oltář Hospodinův, který byl zbořen;


text:
vzal totiž dvanácte kamenů podle počtu kmenů synů Jakoba, kterého oslovil (kdysi) Hospodin řka: „Israel bude jméno tvé!",


text:
vystavěl z těch kamenův oltář ve jménu Hospodinově, udělal strouhu kolem oltáře zšíři asi dvou brázd,


text:
a pravil: „Naplňte čtyři džbány vodou a vlijte na celopal i na dříví!" A dále pravil: „Učiňte totéž po druhé!" Když to po druhé učinili, řekl: „Ještě po třetí totéž učiňte." Učinili tedy (tak) po třetí,


text:
Když pak byl již čas, aby obětován byl celopal, přistoupiv Eliáš prorok, řekl: „Hospodine, Bože Abrahamův, Isákův a Israelův, ukaž dnes, že jsi ty Bůh Israelův, já pak že jsem služebník tvůj, a že jsem na rozkaz tvůj učinil všecky tyto věci.


text:
Vyslyš mne, Hospodine, vyslyš mne, by poznal tento lid, že ty jsi Hospodin Bůh, a ty žes obrátil zase srdce jejich!"


text:
I spadl oheň Hospodinův a spálil celopal i dříví i kamení, ano i prst a vodu, která byla ve struze, strávil.


text:
Eliáš pak jim řekl: „Zjímejte proroky Baalovy. ať ani jeden z nich neuteče!" Když je zjímali, kázal je Eliáš zavésti k potoku Kisonu a pobíti je tam.


text:
Vystoupil (tedy) Achab. aby pojedl a napil se, Eliáš pak povystoupil k vrchu Karmelu, skloniv se k zemi položil tvář svou mezi kolena.


text:
a řekl služebníku svému: „Vystup a pohleď proti moři." Když on vystoupil a pohleděl, řekl: „Nic není." Řekl mu tedy opět: „Jdi tam zpět, a to sedmkráte!"


text:
Když pak šel po sedmé, hle, obláček malý jako dlaň člověka vystupoval z moře. I řekl: „Jdi a rci Achabovi: „Zapřež vůz svůj a jeď dolů, by tě nezastihl déšť!"


text:
A sotva že se otočil, hle, nebesa se zatáhla mraky, (ztrhl se) vítr, a byl déšť veliký. Vystoupiv tedy Acbab (na vůz), jel do Jezraele;


text:
na Eliáše pak snesla se ruka Hospodinova, že přepásav bedra, běžel před Achabem, až tam, kde se jde do Jezraele.


text:
I poslala Jezabel posla k Eliášovi řkouc: „Ať mne bohové trestají a opět trestají, nenaložím-li zítra v tuto hodinu s životem tvým, jako (Bylo naloženo) s životem jednoho z nich,"


text:
Lekl se tedy Eliáš, a vstav, odešel, aby zachránil život; i přišel do Bersaby v Judsku, a nechal tam služebníka svého.


text:
Šel pak pouští cestou jednoho dne, i přišel, posadil se pod jedním jalovcem, a žádal si. by zemřel, řka: „Dosti je mi, Hospodine, vezmi (si) život můj, nebo nejsem lepší než otcové moji."


text:
I položil se a usnul ve stínu jalovce. Tu hle, anděl Hospodinův dotekl se ho a řekl mu: „Vstaň a pojez!"


text:
Anděl Hospodinův přišel však opět, po druhé dotekl se ho a řekl mu: „Vstaň, pojez; nebo dlouhou cestu máš ještě před sebou."


text:
Vstal tedy, pojedl a napil se, a šel v síle pokrmu toho čtyřicet dní a čtyřicet nocí až k hoře Boží Horeb.


text:
Když tam přišel, přenocoval v jeskyni; tu, hle, Hospodin oslovil ho a řekl mu: „Co zde děláš, Eliáši?"


text:
On odpověděl: „Horlím pro Hospodina, Boha zástupů, že opustili smlouvu tvou synové Israelovi, oltáře tvé pobořili, proroky tvé pobili mečem: já jediný jsem zůstal, a hledají života mého, by mi jej vzali."


text:
I řekl mu: „Vyjdiž a stůj na hoře před Hospodinem; Hospodin (právě) jde tudy, a vítr veliký a silný, podvracející hory a rozrážející skály před Hospodinem; ale není v tom větru Hospodin. A po větru zemětřesení; ale není v tom zemětřesení Hospodin.


text:
Když to Eliáš uslyšel, přikryl si tvář pláštěm a vyšed stál u vchodu do jeskyně; tu, hle, hlas k němu pravil: „Co zde děláš, Eliáši?" On odpověděl:


text:
„Horlím pro Hospodina, Boha zástupů, že opustili smlouvu tvou synové Israelovi, oltáře tvé pobořili, proroky tvé pobili mečem; já jediný jsem zůstal, a hledají života mého, by mi jej vzali."


text:
I řekl mu Hospodin: „Jdi a vrať se cestou svou po poušti do Damašku; a když tam přijdeš, pomažeš Hazaela za krále nad Syrií,


text:
Jehua, syna Namsiova, pomažeš za krále nad Israelem, Elisea, pak, syna Safatova, který je z Abelmehuly, pomažeš za proroka místo sebe.


text:
A zůstavím si v Israeli sedm tisíc mužů, kolena totiž, která neskláněla se Baalovi, a všecka ústa, která se neklaněla jemu líbajíce mu ruce."


text:
Když tedy odešel odtud Eliáš, nalezl Elisea, syna Safatova, an oře dvanácterým spřežením hovězího dobytka; on sám byl také jedním mezi těmi orajícími dvanácterým spřežením. Když přišel Eliáš k němu, hodil plášť svůj na něho.


text:
On hned zanechav býků, běžel za Eliášem a řekl: „Prosím, bych směl políbiti otce svého a matku svou, a pak půjdu za tebou." I řekl mu: „Jdi a vrať se, nebo vykonal jsem ti svou povinnost."


text:
Navrátiv se tedy od něho, vzal pár býků, zabil je, dřívím z pluhu uvařil maso býků, dal lidu, a jedli. A vstav, odešel, šel za Eliášem a sloužil mu.


text:
Benadad, král syrský, shromáždil všecko vojsko své, – třicet dva krále (měl) s sebou, i koně a vozy, – vytáhl, oblehl Samař a bojoval proti ní.


text:
vzkázal: „Toto praví Benadad: Stříbro tvé a zlato tvé mé jest; a ženy tvé i synové tvoji nejlepší moji jsou."


text:
Poslové však vrátivše se, řekli: „Toto praví Benadad, který poslal nás k tobě: „Stříbro své, zlato své, ženy své i syny své dáš mi.


text:
Zítra tedy o těchto dobách pošlu služebníky své k tobě, i přehledají dům tvůj i domy služebníků tvých, a vše, co jim bude libo, vezmou si a odnesou."


text:
Tu povolal král israelský všecky starší země a pravil: „Znamenejte a vizte, že úklady činí nám; nebo poslal ke mně pro ženy mé, pro syny, pro stříbro a zlato, a neodepřel jsem (mu toho)."


text:
Odpověděl tedy poslům Benadadovým: „Povězte pánu mému, králi: Všecko, proč poslal jsi k služebníku svému prve, učiním; ale této věci učiniti nemohu."


text:
Poslové vrátivše se, donesli mu to. Když pak zase poslal a Vzkázal: „Ať mne bohové trestají a opět trestají, dostane-li se prachu ze Samaře do hrstí všeho lidu, který je se mnou!",


text:
Když uslyšel Benadad řeč tuto, – právě pil, on i králové ve stanech – řekl služebníkům svým: „Vzhůru, na město!" I vyrazili proti němu.


text:
Tu, hle, prorok jeden přistoupiv k Achabovi, králi israelskému, řekl mu: „Toto praví Hospodin: Jistě viděl jsi všecko toto množství veliké! Hle, já dám je dnes v ruku tvou, bys poznal, že já jsem Hospodin."


text:
Achab se tázal: „Skrze koho?" „Toto praví Hospodin:" – odpověděl mu – „Skrze služebníky županů." I tázal se (dále): „Kdo počne bojovati?" On odpověděl: „Ty!"


text:
Sčetl tedy služebníky županův a shledal, že jich bylo dvě stě třicet dva; po nich sčetl lid, všecky syny Israelovy, sedm tisíc.


text:
O poledni vytáhli. Benadad pil ve svém stanu, až se opil a s ním třicet dva králové, kteří mu byli přišli na pomoc.


text:
Služebníci županů tedy vytáhli první. Tu bylo posláno k Benadadovi a oznámeno: „Mužstvo vytáhlo ze Samaře."


text:
I zabil každý muže, který proti němu přicházel, takže Syrští dali se na útěk, a Israelité je honili. Utekl i Benadad, král syrský, na koni se svými jezdci.


text:
Tu přistoupil prorok ke králi israelskému a řekl mu: „Jdi a sesil se; věz a viz, co dlužno činiti, nebo za rok král syrský vytáhne (zase) proti tobě."


text:
Služebníci krále syrského řekli jemu: „Bohové horští jsou bohové jejich, proto nás přemohli; ale lépe jest, abychom bojovali proti nim na rovinách; tak je přemůžeme.


text:
a nahraď počet vojáků, kteří ti padli, koně, kolik jsi jich prve měl, a vozy, kolik jsi jich prve měl; budeme bojovati proti nim na rovině, a uvidíš, že je přemůžeme." (Král) poslechl jejich rady a učinil tak.


text:
Také synové Israelovi byli sečteni; a nabravše spíže vytáhli jim v cestu a položili se proti nim jako (dvě malá) stáda koz, kdežto Syrských bylo plno v rovině.


text:
Tu přistoupiv jeden muž Boží, řekl králi israelskému: „Toto praví Hospodin: Protože řekli Syrští: „Bohem hor je Hospodin, ale není bohem údolí: dám všechno toto množství veliké v ruce tvé, abyste poznali, že já jsem Hospodin." – 


text:
Šikovali se k bitvě sedm dní jedni proti druhým, sedmého pak dne svedli bitvu. I porazili synové Israelovi ze Syrských sto tisíc pěších za jeden den.


text:
Když zbylí utíkali do Afeku, do města, spadla zeď na dvacet sedm tisíc lidí zbylých. Také Benadad utekl a vešel do města, (a skryl se) do nejzazšího pokoje.


text:
I řekli mu služebníci jeho: „Hle, slýchali jsme, že králové domu israelského jsou milostiví; proto vezměme si žínice na bedra a provazy kolem hlavy, a pojďme ke králi israelskému, snad zachová nám životy."


text:
Přepásali tedy žínicemi bedra svá, vzali si provazy kolem hlavy, přišli ke králi israelskému a řekli mu: „Služebník tvůj Benadad praví: Prosím tebe, by darován byl mi život!" I řekl Achab: „Žije-li ještě, je mým bratrem."


text:
Ti muži vzali to za dobré znamení, ihned chytili ho za to slovo úst jeho, a řekli: „Bratrem tvým Benadad." I řekl jim: „Jděte a přiveďte ho ke mně!" Když tedy k němu Benadad vyšel, pozdvihl ho (Achab) na svůj vůz.


text:
On pak mu řekl: „Města, která pobral otec můj otci tvému, navrátím; i tržiště udělej si v ulicích Damašku, jako udělal si otec můj v Samaři, a já učině smlouvu odtáhnu od tebe." Učinil tedy (Achab) smlouvu a propustil ho.


text:
Tehdy muž jeden ze synů prorockých řekl druhu svému slovem Hospodinovým: „Bij mne!" Avšak on nechtěl ho bíti.


text:
Řekl mu tedy onen: „Že jsi nechtěl uposlechnouti hlasu Hospodinova, hle, až půjdeš ode mne, zabije tebe lev." A sotva že odešel od něho, uhodil na něj lev a zabil ho.


text:
Když pak ho král míjel, zvolal na krále a řekl: „Služebník tvůj vyšel, by bojoval z blízka, když přivedl kdosi ke mně jednoho muže, který" utekl, a řekl: „Střez muže tohoto; ztratí-li se, bude život tvůj za život jeho, nebo zaplatíš hřivnu stříbra."


text:
Když pak já úzkostlivě sem tam jsem se obracel, náhle zmizel." I řekl mu král israelský: „To je tvůj rozsudek; tys jej vynesl sám."


text:
A řekl mu: „Toto praví Hospodin: Že jsi propustil muže hodného smrti z ruky své: bude život tvůj za život jeho a lid tvůj za lid jeho."


text:
Po těchto událostech (stalo se toto:) Toho času měl Nabot jezraelský vinici, která byla v Jezraeli vedle (samého) paláce Achaba, krále samařského.


text:
I pravil Achab Nabotovi: „Dej mi vinici svou, ať si udělám zahradu na zeleninu, nebo jest vedle samého domu mého; a dám ti za ni vinici lepší; nebo, je-li ti to milejší, dám částku stříbra, zač stojí."


text:
I přišel Achab domů hněvaje se a skřípaje (zuby) nad slovy, která byl pronesl k němu Nabot jezraelský řka: „Nedám ti dědictví otců svých." A vrhl sebou na pohovku, odvrátil tvář svou ke stěně a nejedl.


text:
Když k němu vešla Jezabela, manželka jeho, řekla mu: „Čím je to, že tak zasmušilý je duch tvůj? A proč nejíš?"


text:
On jí odpověděl: „Mluvil jsem s Nabotem jezraelským a řekl jsem jemu: „Dej mi vinici svou, za peníze; nebo – libo-li – dám ti za ni vinici lepší." On však odpověděl: „Nedám ti vinice své!"


text:
I řekla mu Jezabela. manželka jeho: „Velikou vážnost máš a pěkně spravuješ království israelské! Vstaň, pojez a buď dobré mysli, já ti opatřím vinici Nahota jezraelského."


text:
Napsala tedy list jménem Achabovým, zapečetila jej prstenem jeho, a poslala k starším a předním, kteří byli v městě jeho [a bydlili s Nabotem].


text:
a postavte dva muže proti němu, ať svědčí: „Zlořečil Bohu a králi!"; pak ho vyveďte a ukamenujte, ať tak umře."


text:
Učinili tedy spoluměšťané jeho, [starší a přední, kteří bydlili s ním ve městě], jak byla rozkázala jim Jezabela, a jak psáno bylo v listě, který jim byla poslala:


text:
a přivedše dva muže, pekelníky, kázali jim sednouti proti němu; oni pak. totiž (ti) pekelníci, pronesli proti němu svědectví před lidem: „Zlořečil Nabot Bohu a králi." Pročež vyvedli ho za město, a kamenovali ho, až umřel.


text:
Když uslyšela Jezabela, že ukamenován je Nabot, že zemřel, řekla Achabovi: „Vstaň a zaber vinici Nabota jezraelského, který nechtěl ti povoliti a dáti ji za peníze; nebo (již) není živ Nabot, ale zemřel."


text:
To uslyšev Achab, že je totiž Nabot mrtev, vstal a šel do vinice Nahota jezraelského, aby ji zabral.


text:
„Vstaň a jdi dolů vstříc Achabovi, králi israelskému, který (sídlí) v Samaři; hle, sestoupil do vinice Nabotovy, by ji zabral;


text:
a promluv k němu takto: Toto praví Hospodin: „Zabil jsi a ujal ses (již) dědictví?" A potom dodej; „Toto praví Hospodin: Na tom místě, na kterém lízali psi krev Nabotovu, také tvou krev lízati budou!"


text:
I řekl Achab Eliášovi: „Dopadl jsi mne, svého nepřítele?" On odpověděl: „Ano, ježto ses zaprodal, abys činil, co je zlé v očích Hospodinových, (toto praví Hospodin:)


text:
„Hle, já uvedu na tebe neštěstí, pokosím, co po tobě zbude, a zabiji z Achaba močícího na stěnu, nevolníka i svobodného v Israeli.


text:
A učiním domu tvému, jako (jsem učinil) domu Jeroboama, syna Nabatova, a jako domu Baasy, syna Ahjášova; nebo skutky svými popuzoval jsi mne ke hněvu, a uvedl jsi do hříchův Israele." – 


text:
Nebylo podobného Achabovi, který se zaprodal, by činil, co je zlé v očích Hospodinových; ponoukala ho totiž Jezabela, manželka jeho.


text:
Tak ohavně se zahodil, že chodil za modlami, právě tak, jako činili Amorrhejští, které vyplenil Hospodin před syny Israelovými.


text:
Když tedy uslyšel Achab řeči tyto, roztrhl roucho své, přikryl žínicí (nahé) tělo své, postil se, spal v žínici a chodil se sklopenou hlavou.


text:
„Viděls, jak se ponížil Achab přede mnou? Protože tedy ponížil se pro mne, neuvedu toho neštěstí za dnů jeho, ale za dnů syna jeho uvedu to neštěstí na dům jeho."


text:
– Tu pravil král israelský služebníkům svým: „Nevíte, že náš je Ramot v Galaadu, a my nedbáme, bychom jej vzali z moci krále syrského?" – 


text:
Josafat odpověděl králi israelskému: „Jak já, tak ty; lid můj a lid tvůj jedno jsou; a jezdci moji jezdci tvoji (jsou)." A (dále) pravil Josafat králi israelskému: „Zeptej se, prosím tě, dnes, co tomu řekne Hospodin."


text:
Shromáždil tedy král israelský prorokův okolo čtyř set mužův a řekl jim: „Mám táhnouti na vojnu proti Ramotu v Galaadě, či nechati tak?" Oni odpověděli: „Táhni; a dá jej Hospodin v ruku krále!"


text:
Král israelský odvětil Josafatovi: „Ještě je muž jeden, skrze kterého můžeme se zeptati Hospodina, ale já ho nenávidím, ježto neprorokuje mi nic dobrého, ale (jen) zlé, Micheáš, syn Jemlův." Josafat mu řekl: „Nemluv, tak, králi!"


text:
Povolal tedy král israelský komorníka jednoho a řekl mu: „Přiveď sem rychle Micheáše, syna Jemlova!"


text:
Seděli pak král israelský a Josafat, král judský, každý na křesle svém, oděni jsouce rouchem královským, na humně u vchodu do brány samařské, a všichni proroci prorokovali přeci nimi.


text:
Sedekjáš, syn Chanaanův, udělal si dokonce železné rohy a řekl: „Toto praví Hospodin: „Těmito roztrkáš Syrii, až ji zahladíš."


text:
Podobně i všichni ostatní proroci prorokovali řkouce: „Táhni na Ramot v Galaadě, budeš míti štěstí, a dá jej Hospodin v ruce královy."


text:
Posel, který šel, aby zavolal Micheáše, pravil mu: „Hle, řeči proroků jedněmi ústy předpovídají štěstí králi; buď tedy řeč tvá jako řeč jejich, a mluv o zdaru."


text:
Když tedy přišel ke králi, řekl mu král: „Micheáši, máme táhnouti na vojnu proti Ramotu v Galaadu, nebo nechati toho?" On mu odpověděl: „Táhni, budeš míti štěstí, a dá jej Hospodin v ruce královy."


text:
Tu mu pravil král: „Opět a opět třeba tě zapřísahali, bys mi nemluvil nežli co pravdivého jest ve jménu Hospodinově."


text:
Tu pravil on: „Viděl jsem veškeren lid israelský, an rozptýlen je po horách jako ovce, které nemají pastýře. I řekl Hospodin: „Nemají tito pána; vrať se každý domů v pokoji."


text:
Řekl tedy král israelský Josafatovi: „Zdali jsem neřekl, že mi neprorokuje nikdy nic dobrého, ale vždycky zlé?"


text:
On pak pravil dále: „Proto slyš řeč Hospodinovu! Viděl jsem Hospodina sedícího na trůně svém a všecko vojsko nebeské stojící při něm po pravici i po levici.


text:
I řekl Hospodin: „Kdo oklame Achaba, krále israelského, by vytáhl a padl u Ramotu galaadského?" I mluvil ten tak a jiný jináč.


text:
Vystoupil pak (jeden) duch, postavil se před Hospodina, a řekl: „Já oklamu ho." Hospodin se ho tázal: „Čím?"


text:
On odpověděl: „Vyjdu, a budu duchem lživým v ústech všech proroků jeho." I řekl Hospodin: „Oklameš (ho), dokážeš (toho); vyjdi a učiň tak!"


text:
Nyní tedy, hle, Hospodin dal ducha lživého do úst všech proroků tvých, kteří tuto jsou, ježto Hospodin ustanovil neštěstí na tebe."


text:
Tu přistoupil Sedekjáš, syn Chanaanův, dal Micheášovi políček, a řekl: „Což tedy mne opustil Hospodin, a mluvil k tobě?"


text:
1 přikázal král israelský: „Vezměte Micheáše, a nechať jest u Amona, starosty města, a u Joasa, syna králova,


text:
a rcete jim: „Toto praví král: Dejte tohoto muže do žaláře, a živte ho chlebem utrpení a vodou úzkosti, dokud se šťastně nevrátím."


text:
Tu pravil Micheáš: „Vrátíš-li se šťastně, tedy nemluvil skrze mne Hospodin." [A dodal: „Slyšte to všichni lidé!"]


text:
„Vezmi zbroj"– pravil král israelský Josafatovi – „a táhni do boje oblečen jsa ve své roucho." Král israelský však se převlékl a tak šel do boje.


text:
Král syrský pak přikázal svým velitelům vozů: „Nebojujte proti malému ani velkému, než proti samému králi israelskému."


text:
Když tedy uzřeli velitelé vozů Josafata, domnívali se, že by on byl král israelský, proto obořivše se naň, bojovali proti němu. Josafat vzkřikl.


text:
Tu natáhl muž jeden lučiště a na nejisto střelu vystřeliv náhodou ranil krále israelského mezi plícemi a žaludkem. Pročež on tekl vozkovi svému: „Obrať a vyvez mne z vojska, nebo [těžce] raněn jsem."


text:
Avšak bylo třeba bojovati ten den a tak zůstal státi král israelský na svém voze proti Syrům, až večer umřel – krev z rány tekla do košatiny vozu. – 


text:
Ještě před západem slunce volal hlasatel po veškerém vojště: „Vrať se každý do města svého a do země své."


text:
I myli vůz jeho v rybníku samařském, a psi lízali krev jeho, [když umývali uzdy], podle řeči Hospodinovy, kterou byl promluvil.


text:
Ostatní děje Achabovy a vše, co činil, jaký dům ze slonové kosti vystavěl, i města, která opevnil, to zapsáno je v knize Letopisů králův israelských.


text:
Třicet pět let mu bylo, když počal kralovati, a dvacet pět let kraloval v Jerusalemě. Jméno matky jeho: Azuba, dcera Salaje.


text:
Chodil úplně po cestě Asy, otce svého, aniž se od ní uchýlil, konaje, co správné bylo v očích Hospodinových.


text:
Ostatní děje Josafatovy, jeho činy i války, které vedl, ty zapsány jsou v Letopisech králů judských.


text:
Král Josafat dal nadělati lodí na moři, které se měly plaviti do Ofiru pro zlato; ale nemohly se plaviti, ježto se ztroskotaly v Asiongaberu.


text:
Tehdy řekl Ochozjáš, syn Achabův, Josafatovi: „Nechať jedou služebníci moji se služebníky tvými na lodích!" Josafat však nechtěl.


text:
I zesnul Josafat s otci svými, a pochován byl s nimi ve městě Davida, otce svého. A stal se králem Joram, syn jeho, místo něho.


text:
Ochozjáš, syn Achabův, stal se králem nad Israelem v Samaři léta sedmnáctého Josafata, krále judského, a kraloval nad Israelem dvě léta.


text:
Činil, co bylo zlé v očích Hospodinových, chodě po cestě otce svého i matky své, a po cestě Jeroboama, syna Nabatova, který uvedl do hříchů lid israelský.


text:
Sloužil také Baalovi a klaněl se mu, a (tak) popudil Hospodina, Boha Israelova, právě tak, jako činil otec jeho.


text:
Ochozjáš spadl skrze mříži svého horního pokoje, který měl v Samaři, a rozstonal se; i poslal posly řka jim: „Jděte, ptejte se Beelzebuba, boha akkaronského, budu-li moci ožíti z této nemoci své."


text:
Anděl Hospodinův pravil však Eliáši Tesbanu: „Vstaň, jdi vstříc poslům krále samařského a rci jim: „Zda není Boha v Israeli, že jdete dotazovati se Beelzebuba, boha akkaronského?


text:
Protož toto praví Hospodin: S lůžka, na které ses položil, nesejdeš, ale jistě zemřeš!" I odešel Eliáš.


text:
Oni mu odpověděli: „Muž (jeden) potkal se s námi, a řekl nám: „Jděte, vraťte se ke králi, který poslal vás, a rcete mu: „Toto praví Hospodin: Zda není Boha v Israeli, že posíláš tázati se Beelzebuba, boha akkaronského? Proto s lůžka, na které ses položil, nesejdeš, ale jistě zemřeš."


text:
Oni řekli: „Muž v (plášti ze) srsti a pasem koženým přepásáný na bedrách." Tu on řekl: „Eliáš Tesban je to!"


text:
I poslal k němu padesátníka s padesáti muži, kteří byli pod ním. Ten tedy šel k němu, an seděl na vrchu hory, a řekl: „Člověče Boží, král rozkázal, abys sestoupil dolů."


text:
Eliáš odpovídaje řekl padesátníkovi: „Jsem-li člověk Boží, nechať sestoupí oheň s nebes a pohltí tebe i tvých padesát!" I sestoupil oheň s nebes a. pohltil jej i padesát (mužů), kteří bylí s ním. – 


text:
A opět poslal k němu (král) padesátníka jiného a padesát (mužů) s ním. Ten mu pravil: „Člověče Boží, toto praví král: „Rychle sestup dolů!"


text:
Eliáš odpovídaje řekl: „Jsem-li já člověk Boží, nechať sestoupí oheň s nebes, a pohltí tebe i tvých padesát!" Sestoupil tedy oheň s nebes, a pohltil jej i padesát jeho mužů).


text:
Opět poslal padesátníka třetího a padesát (mužů), kteří s ním byli. Ten přišed, sklonil kolena před Eliášem a prosil ho řka: „Člověče Boží, nepohrdej životem mým, ani životy služebníků tvých, kteří se mnou jsou!


text:
Hle sestoupil oheň s nebes a pohltil dva první padesátníky a padesát (mužů), kteří byli s nimi; ale nyní prosím, abys smiloval se nad životem mým."


text:
a pravil mu: „Toto praví Hospodin: Že jsi poslal posly, by se tázali Beelzebuba, boha akkaronského: – [jako by nebylo Boha v Israeli, kterého by ses mohl tázati] proto s lůžka, na které ses položil, nesejdeš, ale jistě zemřeš!"


text:
I zemřel podle řeči Hospodinovy, kterou promluvil Eliáš, a stal se králem Joram, bratr jeho, místo něho, [léta druhého Jorama, syna Josafatova, krále judského], nebo neměl syna.


text:
I řekl Eliáš Eliseovi: Zůstaň tu, nebo Hospodin poslal mne až do Betelu." Eliseus mu však řekl: „Jakože žije Hospodin, a jakože žiješ ty! Nespustím se tebe!" Když tedy přišli do Betelu,


text:
vyšli synové proročtí, kteří byli v Betelu, k Eliseovi a řekli mu: „Víš-li, že dnes vezme Hospodin pána tvého od tebe?" On odpověděl: „I já (to) vím; mlčte!"


text:
Když pak (opět) pravil Eliáš Eliseovi: „Zůstaň tu, nebo Hospodin poslal mne do Jericha!", řekl tento: „Jakože žije Hospodin a jakože žiješ ty! Nespustím se tebe!" Když tedy přišli do Jericha.


text:
přistoupili synové proročtí, kteří byli v Jerichu, k Eliseovi a řekli mu: „Víš-li, že dnes vezme Hospodin pána tvého od tebe?" On odpověděl: „I já (to) vím; mlčte!"


text:
Řekl pak mu Eliáš: „Zůstaň tu; nebo Hospodin poslal mne až k Jordánu." On však řekl: „Jakože živ je Hospodin a jakože živ jsi ty! Nespustím se tebe!" Šli tedy oba spolu,


text:
a padesát mužů ze synů prorockých šlo za nimi a postavili se proti nim zdaleka; oni pak oba zastavili se u Jordánu.


text:
Tu vzal Eliáš plášť svůj, svinul jej, udeřil na vodu, a ta rozdělila se na dvě strany, že přešli oba po suchu.


text:
Když přešli, řekl Eliáš Eliseovi: „Žádej, co chceš, ať učiním tobě, prve nežli vzat budu od tebe." I řekl Eliseus: „Prosím, aby byl ve mně dvojnásobně duch tvůj!"


text:
On odpověděl: „Nesnadné věci jsi požádal: avšak uzříš-li mě, když vzat budu od tebe, stane se ti, co jsi žádal; pakli neuzříš, nestane se."


text:
Když pak šli dále a jdouce rozmlouvali, aj, vůz ohnivý, a koně ohniví oddělili oba od sebe, a Eliáš vystoupil u vichru do nebe.


text:
Eliseus to viděl, i volal: „Otče můj, otče můj, voze Israelův a vozataji jeho!" Když pak ho již neviděl, uchopiv roucha svá, roztrhl je na dva kusy.


text:
a pláštěm Eliášovým, který byl mu spadl, udeřil na vodu. [Avšak nerozdělila se.] A řekl: „Kde je Bůh Eliášův také nyní?" [A udeřil na vodu.] I rozdělila se sem a tam, že přešel Eliseus.


text:
Vidouce (to) naproti synové proročtí, kteří sídlili v Jerichu, řekli: „Spočinul duch Eliášův na Eliseovi." A vyšedše mu vstříc poklonili se mu až k zemi,


text:
a pravili mu: „Hle, se služebníky tvými je (tu) padesát mužů silných; ti mohou jíti a hledati pána tvého; snad ho zanesl duch Hospodinův, a hodil jej na některou horu nebo do některého údolí." On však řekl: „Neposílejte!"


text:
Nutili ho tedy, až přivolil řka: „Pošlete!" I poslali padesát mužů, kteří hledali tři dny, ale nenalezli (nic).


text:
Tu pravili obyvatelé města Eliseovi: „Hle, pobyt v městě tomto je výborný, jak, pane, sám vidíš; ale vody jsou špatné a krajina je neplodná."


text:
vyšed ku prameni vod, vysypal do něho sůl a řekl : „Toto praví Hospodin: Uzdravil jsem vody tyto a nebude již smrti v nich ani neplodnosti."


text:
Odtud pak odešel nahoru do Betelu; a když šel nahoru, cestou malí chlapci, vyšedše z města, posmívali se mu, říkajíce: „Stoupej, lysý. stoupej, lysý."


text:
On se ohlédl, a když je viděl, zlořečil jim ve jménu Hospodinově. I vyšly dva medvědi z lesa a roztrhali z nich čtyřicet dva chlapce.


text:
Joram, syn Achabův, stal se králem nad Israelem v Samaří léta osmnáctého Josafata, krále judského. A kraloval dvanáct roku.


text:
Činil, co je zlé v očích Hospodinových, ale ne jako otec jeho a matka, neboť odstranil modly Baalovy, které byl udělal otec jeho.


text:
Mesa, král moabský, choval mnoho dobytka, a platil králi izraelskému sto tisíc beránkův a sto tisíc beranů s vlnou.


text:
Poslal také k Josafatovi, králi judskému, a vzkázal (mu): „Král moabský odtrhl se ode mne; pojď se mnou proti němu na vojnu!" On odpověděl: „Potáhnu; kdo je můj, je tvůj; lid můj, lid tvůj, a koně moji, koně tvoji."


text:
Táhli tedy, král israelský, král judský a král edomský. Když urazili v oblouku cestu sedmi dní, nebylo vody vojskům ani dobytku, který šel za nimi.


text:
I pravil král israelský: „Ach běda, běda, shromáždil nás tu Hospodin tři krále, aby nás vydal v ruce Moabovy!"


text:
Josafat se tázal: „Je tu prorok Hospodinův, abychom prosili Hospodina skrze něho?" Jeden ze služebníků krále israelského odpověděl: „Je zde Eliseus, syn Safatův, který líval vodu na ruce Eliášovy."


text:
I řekl Josafat: „U toho je řeč Hospodinova!" A šli k němu dolů, král israelský, Josafat, král judský a král edomský.


text:
Eliseus však řekl králi israekkému: „Co mně a tobě jest? Jdi ku prorokům otce svého a matky své!" I řekl mu král israelský: „Proč shromáždil Hospodin tři krále tyto, aby je vydal v ruce Moabovy?"


text:
Eliseus mu odpověděl: „Jakože živ je Hospodin zástupů, před jehožto tváří stojím! Kdybych si nevážil Josafata, krále judského, tebe bych si nevšiml, aniž popatřil (na tebe)!


text:
Nebo toto dí Hospodin: Neuzříte větru ani deště, a přece toto údolí naplní se vodou, že budete píti vy, i čeládky vaše i dobytek váš.


text:
A zpustošíte všecka hrazená města, [všecka města nejlepší,] všecko stromoví ovocné posekáte, všecky studně vod zasypete, a všecka výborná pole kamením přikryjete."


text:
Všichni Moabští, uslyševše, že králové vytáhli, by bojovali proti nim, svolali všecky, kteří byli jen poněkud schopni boje, a postavili se na pomezí.


text:
Když časně ráno vstali, když již slunce vzešlo proti těm vodám, viděli Moabští naproti vody červené jako krev,


text:
i řekli: „Krev je to od meče; bojovali králové proti sobě, a pobili jedni druhé. Nyní pospěš, Moabe, na kořist!"


text:
Když tak přišli k ležení israelskému, Israelité povstali a porazili Moabské, že se dali na útěk před nimi. Vítězové) šli za nimi, bili (dále) Moabské,


text:
města zpustošili, všecka pole výborná, ježto každý házel kamení, zaházeli, všecky studny vod zasypali, všecko stromoví ovocné posekali, takže toliko Kír-Charešeth zůstalo. I obklíčili to město prakovníci a velikým dílem je rozstříleli.


text:
Když to viděl král moabský, že totiž nepřátelé nabyli vrchu, vzal s sebou sedm set mečem ozbrojených bojovníků, by se prosekali ke králi edomskému, avšak nadarmo.


text:
Uchopiv tedy syna svého prvorozeného, který měl kralovati místo něho, obětoval ho v celopal na zdi. I stal se hněv veliký v Israeli, a hned odtáhli od něho a vrátili se do země své.


text:
Kterási žena z manželek prorockých volala k Eliseovi řkouc: „Služebník tvůj, muž můj, umřel – ty víš, že služebník tvůj bál se Hospodina – a hle, věřitel přišel, aby si vzal oba syny mé za nevolníky."


text:
Eliseus jí řekl: „Co chceš, abych ti učinil? Pověz mi, co máš v domě svém." Ona odpověděla: „Nemá služebnice tvá nic v domě svém, nežli maličko oleje, aby se jím mazala."


text:
Pak vejdi, zavři dveře po sobě i po synech svých, nalévej z něho do všech těch nádob, a když bude některá plná, odstav ji."


text:
Když byly plné nádoby, řekla synu svému: „Podej mi ještě nádobu!" On však odpověděl: „Nemám!" I zastavil se olej.


text:
Tedy přišla ona a zvěstovala to člověku Božímu. A ten řekl: „Jdi, prodej olej. a zaplať věřiteli svému: ty pak a synové tvoji živi buďte z ostatku."


text:
Kteréhosi dne šel Eliseus Sunamem. Tam byla zámožná žena. která jej zadržela, by (u ní) pojedl: kdykoli pak tudy chodíval, stavíval se u ní, a jídal (tam).


text:
Udělejme mu tedy nahoře malý pokojík, a dejme mu do něho lůžko, stůl, stolici a svícen, aby tam mohl bydliti, když k nám přijde."


text:
Řekl pak Giezimu, služebníku svému: „Zavolej tu Sunamku!" I zavolal ji, a ona postavila se před něho. – 


text:
A pravil služebníku svému: „Rci jí: Hle, pilně ve všem sloužila jsi nám: co chceš, abych ti učinil? Potřebuješ něčeho, a chceš, bych promluvil (o tom) s králem nebo s velitelem vojska?" Ona odpověděla: „Mezi svými lidmi bydlím."


text:
I tázal se: „Co tedy chce. bych jí učinil?" „Neptej se" – vece Giezi – „nebo syna nemá, a muž její starý jest." – 


text:
On jí řekl: „Za rok, tento čas [a právě v tuto hodinu], budeš-li živa (a zdráva), budeš míti v životě syna." Ona však odpověděla: „Nechtěj, prosím, pane můj, muži Boží, nechtěj klamati služebnici svou!"


text:
I řekl otci svému: „Hlava mne bolí, bolí mne hlava." On pak řekl služebníku: „Vezmi a zaved jej k matce jeho."


text:
zavolala muže svého a řekla: „Pošli se mnou. prosím, jednoho ze služebníkův a oslici, ať se dostanu rychle k muži Božímu, a opět se navrátím!"


text:
On jí řekl: „Proč chceš jíti k němu? Dnes není nov měsíce ani sobota." Ona však odpověděla: „Půjdu!",


text:
osedlala oslici a přikázala služebníku: „Poháněj a pospěš! Ať se mi nezastavíš cestou, leč ti přikáži, abys tak učinil."


text:
Tak jela, až přijela k muži Božímu na horu Karmel. Když ji muž Boží uzřel proti (sobě), řekl Giezimu, služebníku svému: „Hle, ona Sunamka!


text:
Když pak přišla k muži Božímu na horu. chopila se nohou jeho. Giezi přistoupil, aby ji odstrčil. Člověk Boží však řekl: „Nech jí; neboť v hořkosti je duše její, a Hospodin zatajil to přede mnou, neoznámiv mi toho."


text:
Tu pravil on Giezimu: „Přepas bedra svá, vezmi hůl mou do ruky, a jdi. Potkáš-li koho, nepozdravuj ho: a pozdraví-li tě kdo, neodpovídej mu: a polož hůl mou na tvář chlapcovu."


text:
Matka chlapcova však řekla: „Jakože živ je Hospodin a jakože živa je duše tvá! Nespustím se tě!" A stal tedy a šel za ní.


text:
Giezi je předešel, a položil hůl na tvář chlapcovu, ale nebylo hlasu ani citu (pozorovati); proto vrátil se jemu vstříc a oznámil mu řka: „Nevstal chlapec."


text:
Pak si stoupl nahoru a zpolehl na dítě; ústa svá položil na ústa jeho, oči své na oči jeho, ruce své na ruce jeho. Když se tak sklonil nad ním, zahřálo se tělo chlapcovo.


text:
Vrátiv se, prošel se po domě jednou sem a tam, šel (zase) nahoru a zpolehl na něj; i zažíval chlapec sedmkrát, a otevřel oči.


text:
Zavolav tedy Gieziho, řekl mu: „Zavolej Sunamku!" Ta jsouc zavolána vešla k němu. Když pak jí řekl: „Vezmi syna svého!",


text:
Eliseus přišel zase do Galgaly. Byl pak hlad v krajině té. Synové proročtí seděli před ním. I řekl služebníku svému: „Přistav hrnec veliký a uvař pokrm synům prorockým!"


text:
I vyšel jeden na pole, by nasbíral zelin polních: nalezl jakousi divokou révu, nasbíral z ní tykvic planých plný plášť, a vrátiv se skrájel je do hrnce na pokrm; nebo nevěděl, co by to bylo.


text:
Když však (to) nalili druhům, aby jedli, a když ti pokrmu okusili, zkřikli: „Smrt (je) v hrnci, muži Boží!" A nemohli jísti.


text:
Ale on řekl: „Přineste mouky!" Když přinesli, nasypal do hrnce, a řekl: „Nalij (těm) lidem, ať jedí!" A nebylo již žádné hořkosti v hrnci.


text:
Muž pak nějaký přišel z Baal-Salisy nesa muži Božímu chleby z prvin, dvacet chlebů ječných, a nové obilí v mošně. A on řekl: „Dej (to) lidu, ať jí!"


text:
I odpověděl mu služebník jeho: „Co je to, bych (to) předložil stu mužů?" On opět řekl: „Dej lidu, ať jí: neboť toto praví Hospodin: Jísti budou a (ještě) zbude!"


text:
Naaman, velitel vojska krále syrského, byl muž mocný u pána svého a ctěný; neboť skrze něho dal Hospodin vítězství Syrii; byl to muž vlivný a bohatý, ale malomocný.


text:
Ze Syrie byli vyšli lupiči, a přivedli ze země israelské zajatou dívku malou, a ta dostala se do služby manželky Naamanovy.


text:
I řekla paní své: „Ó, by byl pán můj u proroka, který je v Samaři! Jistě uzdravil by ho od malomocenství, které má."


text:
Král syrský mu řekl: „Jdi, a já pošlu list králi israelskému." On tedy odešel, a vzav s sebou deset hřiven stříbra, šest tisíc zlaťákův a desateré roucho na převlek,


text:
přinesl list králi israelskému v tato slova: „Když obdržíš tento list, věz, že posílám k tobě Naamana, služebníka svého, bys ho uzdravil od malomocenství jeho."


text:
Když přečetl král israelský list, roztrhl roucha svá a řekl: „Zda jsem já bohem, abych mohl život vzíti a dáti, že tento poslal ke mně, bych uzdravil člověka od malomocenství jeho? Pozorujte a vizte, že příčin hledá proti mně!"


text:
Když to uslyšel Eliseus, muž Boží, že totiž král israelský roztrhl roucha svá, vzkázal mu: „Proč jsi roztrhl roucha svá? Ať přijde ke mně a zví, že je prorok v Israeli!"


text:
Eliseus poslal k němu posla a vzkázal: „Jdi, a umej se sedmkrát v Jordáně, i bude uzdraveno tělo tvé a budeš čist!"


text:
Naaman se rozhněval, a bral se odtud, řka: „Domníval jsem se, že vyjde ke mně, že stoje vzývati bude jméno Hospodina, Boha svého, a že dotkna se rukou svou místa malomocenství, uzdraví mne.


text:
Zda nejsou lepší Abana a Farfar, řeky damašské, nad všecky vody israelské, abych se v nich zmyl a očištěn byl?" Obrátil se tedy a odcházel hněvaje se.


text:
Přistoupili však k němu služebníci jeho a domlouvali mu: „[Otče], i kdyby věc velikou byl přikázal ti prorok, jistě měl bys (ji) učiniti; čím více, když řekl: „Umej se a budeš čist!?"


text:
Sestoupil (tedy) a umyl se v Jordáně sedmkrát, podle řeči muže Božího. I bylo tělo jeho zase čisté jako tělo malého dítěte.


text:
A vrátiv se k muži Božímu se vším komonstvem svým, přišel, předstoupil před něho a řekl: „V pravdě vím, že není jiného Boha na veškeré zemi, leč toliko v Israeli. Proto, prosím, přijmi pozdrav od služebníka svého!"


text:
On však odvětil: „Jakože živ je Hospodin, před kterým stojím! Nevezmu!" Ačkoli pak ho nutil, nikoli nesvolil.


text:
I řekl Naaman: „Jak chceš, ale prosím, dovol mi, služebníku svému, ať vezmu prsti, co dva mezci unesou; neboť nebude již obětovati služebník tvůj celopalu nebo jiné oběti bohům cizím, leda Hospodinu!


text:
Jedna věc přece však je, ve které prosil Hospodina za služebníka svého: když vejde pán můj do chrámu Remmonova, aby se tam klaněl, a bude se podpírati na mou ruku, budu-li se skláněti v chrámě Remmonově, když on se klaněti bude na tomtéž místě, by odpustil Hospodin mně, služebníku tvému v té věci."


text:
I řekl (si) Giezi, služebník muže Božího: „Šetřil pán můj tohoto Naamana syrského, že nevzal od něho, co byl přinesl. Jakože živ je Hospodin! Poběhnu za ním, abych dostal něco od něho."


text:
Běžel tedy Giezi za Naamanem. Když ho viděl, an běží k němu, seskočil s vozu vstříc jemu a tázal se: „Je všecko dobře?"


text:
On odpověděl: „Ano, (avšak) pán můj vzkazuje: Nyní přišli ke mně dva jinoši z pohoří Efraim, ze synů prorockých; dej jim hřivnu stříbra [a dvoje roucho na převlek]!"


text:
Naaman pravil: „Lépe, bys vzal dvě hřivny." I přinutil ho, a dav svázati dvě hřivny stříbra do dvou pytlů – [také dvojí roucho] – vložil (je) na dva pacholky své, aby (je) nesli před ním.


text:
Když pak přišel, – již večer – vzal to z rukou jejich, uschoval v domě, propustil muže, a (ti) odešli.


text:
Sám pak všed předstoupil před pána svého. Eliseus tázal se ho: „Odkud přicházíš, Giezi?" On odpověděl: „Služebník tvůj nikde nebyl."


text:
On však pravil: „Zda duch můj nebyl při tom, když obrátil se kdosi s vozu svého vstříc tobě? Nyní tedy vzal jsi stříbro [a vzal jsi roucha], abys nakoupil zahrad olivových a vinic a ovec a hovězího dobytka a nevolníkův a nevolnic.


text:
Ale i malomocenství Naamanovo přichytiž se tebe i potomstva tvého na věky!" I vyšel od něho malomocný jako sníh.


text:
Pojďme až k Jordánu, a nechať vezme každý z lesa po jednom břevnu, abychom vystavěli si tam příbytek." On řekl: „Jděte!"


text:
Přihodilo se pak, když jeden podtínal strom, že spadlo železo s (topořiště) sekery do vody. I zkřikl a řekl: „Ach, běda, běda, pane můj, a tu ještě jsem prve vypůjčil!"


text:
Muž Boží se tázal: „Kam spadla?" Když mu to místo ukázal, uťal dřevo a hodil (je) tam; i vyplynulo železo.


text:
Král syrský vedl válku proti Israeli, i vešel v radu se služebníky svými, a přikázal: „Na tom a na tom místě položíme se do záloh."


text:
I vzkázal muž Boží králi israelskému: „Varuj se, bys nechodil na to místo, neboť jsou tam Syrští v zálohách."


text:
Poslal tedy král israelský na místo, o kterém byl mu řekl muž Boží, a osadil je dříve; a tak mohl se tam stříci ne jednou ani dvakráte.


text:
I mrzel se v duchu král syrský pro tu věc, a svolav služebníky své, řekl: „Proč mi neoznamujete, kdo je mým zrádcem u krále israelského?"


text:
Jeden ze služebníků jeho pravil: „Nikoli, pane můj, králi, ale Eliseus prorok, který je v Israeli, oznamuje králi israelskému všecka slova, která mluvíš v ložnici své!"


text:
I řekl jim: „Jděte a vizte, kde jest, abych poslal a jal ho." I zvěstovali mu, řkouce: „Hle, je v Dotanu."


text:
Služebník muže Božího vstav na úsvitě, vyšed, a uzřev vojsko kolem města, i koně a vozy, oznámil mu to řka: „Ach, běda, běda, pane můj, co budeme dělati?"


text:
A modle se Eliseus řekl: „Hospodine, otevři mu oči, ať vidí! I otevřel Hospodin oči služebníka, a viděl: hle, hora ta plná koňův a vozův ohnivých kolem Elisea.


text:
Když pak přišli dolů k nim, k nepřátelům, Eliseus modlil se k Hospodinu řka: „Poraz, prosím, tento lid slepotou!" I porazil je Hospodin, že neviděli, podle slova Eliseova.


text:
Pak jim Eliseus řekl: „Není to ta cesta, ani to město; pojďte za mnou, a ukážu vám muže, kterého hledáte." Tak je vedl do Samaře.


text:
Když vešli do Samaře, pravil Eliseus: „Hospodine, otevři jim oči, ať vidí." I otevřel Hospodin oči jejich, a viděli, že jsou prostřed Samaře.


text:
On však řekl: „Nepobíjej; vždyť nezjímal jsi jich mečem ani lučištěm svým, abys je pobil; ale předlož jim chléb a vodu, ať pojedí a napijí se, a odejdou k pánu svému!"


text:
I připravil a dal jim hojnost jídla. Když pak pojedli a napili se, propustil je, i odešli k pánu svému. A nepřišli již lupiči syrští do země israelské.


text:
I nastal hlad veliký v Samaři; a tak dlouho obleženo bylo to město, až hlavu oslí prodávali za osmdesát stříbrných, a čtvrtý díl kabu trusu holubího za pět stříbrných.


text:
On řekl: „Nepomáhá ti Hospodin; odkud já mohu ti pomoci? Z humna? Nebo z lisu?" A dále tázal se jí král: „Co chceš?" Ona odpověděla:


text:
Když to uslyšel král, roztrhl roucho své. – Když šel po zdi, viděl všechen lid žínici, kterou měl uvnitř na (holém) těle. – 


text:
A řekl král: „Ať mne Bůh trestá, a opět trestá, zůstane-li hlava Elisea, syna Safatova, na něm dnes!" – 


text:
Eliseus seděl v domě svém a starší seděli s ním. – Předeslal tedy (král jednoho) muže; prve však, nežli přišel posel ten, řekl (Eliseus) starším: „Víte-li pak, že poslal ten syn vrahův, aby sťata byla hlava má? Proto pozor! Až bude přicházeti posel, zavřete dveře a nedopouštějte mu vjíti; neboť hle, dusot nohou pána jeho za ním je (již slyšeti)."


text:
A když ještě mluvil, ukázal se král, který přicházel k němu. I řekl: „Hle, tak veliké zlo jest od Hospodina; co ještě čekati mohu od Hospodina?"


text:
Eliseus však řekl: „Slyšte slovo Hospodinovo! Toto praví Hospodin: O tomto času zítra míra mouky bělné bude za jeden lot, a dvě míry ječmene za jeden lot v bráně samařské."


text:
Jeden z vojevůdců, na jehožto ruku král spoléhal, odpověděl člověku Božímu řka: „Hospodin sice učinil průduchy na nebi, zda (však) bude moci býti, co mluvíš?" On pak řekl: „Uzříš (to) očima svýma, ale nebudeš jísti z toho."


text:
Zalíbí-li se nám vjíti do města, zemřeme hlady; pak-li zde zůstaneme, zemříti musíme (také); proto pojďte a přeběhněme do ležení Syrských. Zachovají-li nás, živi budeme; pakli nás budou chtít zabíti, beztoho zemřeme."


text:
Večer tedy vstali, by šli do ležení syrského. Když pak přišli na kraj ležení syrského, žádného tu nenalezli. – 


text:
Pán totiž učinil, že hřmot slyšen byl v ležení syrském, vozův a koní, a vojska velikého. I řekli si: „Hle, za mzdu najal proti nám král israelský krále Heťanův a Egypťanův, a připadli na nás."


text:
Vstali tedy, utekli ve tmách, a nechali tu stany své, i osly v ležení; utekli, toliko životy své zachovati chtějíce. – 


text:
Když tedy přišli ti malomocní na kraj ležení, vešli do jednoho stanu, jedli a pili, pobrali v něm stříbro, zlato i roucha, odešli a schovali (to); pak opět vrátili se do jiného stanu, a (co) tu také pobrali, schovali.


text:
I řekli si: „Nedobře děláme; nebol; dnešek je den dobrých novin. Budeme-li však mlčeti, a nedáme-li o tom věděti až do rána, prohřešíme se; nuže pojďme, a zvěstujme to na dvoře královském."


text:
Když tedy přišli ku bráně města, a vypravovali jim: „Šli jsme do ležení syrského, a žádného člověka jsme tam nenalezli, jedině osly přivázané a vztyčené stany,"


text:
Ten vstal v noci a řekl služebníkům svým: „Povím vám, co nám udělali Syrští: Vědí, že hlad trpíme a proto vyšli z ležení a kryjí se v poli, říkajíce (si): Až vyjdou z města, zjímáme je živé, a tak budeme moci vjíti do města."


text:
Tu odpověděl jeden ze služebníků jeho: „Vezměme pět koní ve městě zbylých – tolik jen totiž jich je ve veškeré obci israelské, neboť ostatní jsou stráveni již – pošleme je tam, a tak budeme to moci vyzvěděti."


text:
Ti tedy jeli za nimi až k Jordánu, a hle, po veškeré cestě plno bylo šatů a zbraní, které byli odhazovali Syrští jsouce poděšeni; a navrátivše se poslové oznámili to králi.


text:
Lid pak vyšed rozebral ležení syrské. A byla míra mouky bělné za jeden lot, a dvě míry ječmene za jeden lot, podle slova Hospodinova.


text:
Král pak ustanovil vojevůdce toho, na jehož ruku byl spoléhal, u brány. Avšak lid ho do smrti ušlapal u vchodu do brány, podle toho, co byl řekl muž Boží, když byl král k němu dolů přišel.


text:
[Stalo se podle slova muže Božího. Když totiž byl pravd králi: „Dvě míry ječmene budou za jeden lot, a míra mouky bělné za jeden lot zítra o tomto čase v bráně samařské,"


text:
odpověděl vůdce ten muži Božímu: „Hospodin sice učinil průduchy na nebi, zda (však) bude moci státi se, co pravíš?" On pak mu řekl: „Uzříš očima svýma, ale jísti z toho nebudeš."


text:
Eliseus pravil ženě, jejíhožto syna byl vzkřísil: „Vstaň, jdi ty i dům tvůj, a přebývej v cizině, kdekoli (co) najdeš; neboť zavolal Hospodin hlad a přijde na zemi na sedm let.


text:
Ona tedy vstala a učinila podle slova muže Božího; odešla s domem svým a byla přistěhovalkou v zemi Filišťanů dlouhý čas.


text:
Když pak pominulo sedm let, vrátila se žena ta ze země Filišťanův, a šla, by se dovolávala u krále domu svého a pole.


text:
Král právě byl pravil Giezimu, služebníku muže Božího: „Vypravuj mi o všech věcech velikých, které činil Eliseus!"


text:
A mezi tím, co vypravoval králi, kterak mrtvého vzkřísil, přišla žena, jejíhož syna byl obživil, volajíc ke králi o dům svůj a pole své. I řekl Giezi: „Pane můj, králi, to je ta žena, a to je ten syn její, kterého vzkřísil Eliseus."


text:
I tázal se král ženy, a ta mu (vše) vypravovala. A dal jí král jednoho komorníka, řka: „Navrať jí všecky věci, které její jsou, jakož i všecky užitky pole ode dne, kdy opustila zemi až do dneška."


text:
Eliseus přišel také do Damašku. Benadad, král syrský, stonal. I zvěstovali mu: „Přišel muž Boží sem."


text:
Král tedy řekl Hazaelovi: „Vezmi s sebou dary, jdi vstříc muži Božímu a zeptej se Hospodina skrze něho, řka: „Budu moci povstati z této své nemoci?"


text:
Šel mu tedy Hazael vstříc, maje s sebou dary, všeliké vzácnosti damašské, čtyřicet velbloudích břemen. A když stál před ním, řekl: „Syn tvůj Benadad, král syrský, poslal mne k tobě, řka: Budu moci býti uzdraven od této své nemoci?"


text:
Hazael se ho tázal: „Proč pán můj pláče?" On řekl: „Protože vím, co zlého učiníš synům Israelovým. Hrazená jejich města vypálíš, jinochy jejich pobiješ mečem, nemluvňátka jejich rozrážeti budeš a těhotné rozpářeš."


text:
I pravil Hazael: „Což jsem já, služebník tvůj, pes, abych učinil věc tuto velikou?" Eliseus řekl: „Ukázal mi Hospodin, že ty budeš králem syrskými."


text:
Když odešel od Elisea, a přišel k pánu svému, tázal se ho (král): „Co ti řekl Eliseus?" On odpověděl: „Řekl mi: „Budeš zase zdráv.""


text:
Druhého dne vzal pokrývku, namočil ji ve vodě a prostřel na tvář jeho; i zemřel, a Hazael stal se králem místo něho.


text:
Léta pátého Jorama, syna Achabova, krále israelského, stal se králem Joram, syn Josafata, krále judského.


text:
Chodil po cestách králův israelských, jako byl chodil dům Achabův; nebo dcera Achabova byla manželkou jeho. Činil, co zlé je v očích Hospodinových.


text:
Nechtěl však Hospodin zahladiti Judu pro Davida, služebníka svého, jak mu byl slíbil, že dá světlo jemu i synům jeho po všecky dny.


text:
I přitáhl Joram do Seiru, a všecky vozy (jeho) s ním. V noci vstav, napadl Edomské, kteří jej byli obklíčili, i velitele vozů, (ale byl poražen) a lid utekl domů.


text:
I zesnul Joram s otci svými, a pochován byl [s nimi] v městě Davidově. A stal se králem Ochozjáš, syn jeho, místo něho.


text:
Léta dvanáctého Jorama, syna Achabova, krále israelského, stal se králem Ochozjáš, syn Jorama, krále judského.


text:
Dvacet dvě léta byla Ochozjášovi, když počal kralovati, a kraloval jeden rok v Jerusalemě. Jméno matky jeho: Atalie, dcera Amriho, krále israelského.


text:
Chodil po cestách domu Achabova, čině, co zlé je v očích Hospodinových, jako dům Achabův; byltě spřízněn s domem Achabovým.


text:
Táhl také s Joramem, synem Achabovým, na vojnu proti Hazaelovi, králi syrskému, k Ramotu v Galaadu. Syrští Jorama ranili.


text:
On tedy vrátil se do Jezraelu, by se hojil, ježto ho ranili Syrští u Ramotu, když bojoval proti Hazaelovi, králi syrskému. Ochozjáš pak, syn Joramův, král judský, přijel dolů, by navštívil Jorama, syna Achabova v Jezraeli; nebo tam byl nemocen.


text:
Prorok Eliseus povolal jednoho ze synů prorockých a řekl mu: „Přepaš bedra svá, vezmi tuto nádobku oleje do ruky, a jdi do Ramotu v Galaadu.


text:
Když tam přijdeš, vyhledej Jehu, syna Josafata, syna Namsiova; přijda vyvolej ho z prostředku bratří jeho, uved ho do vnitřního pokojíka,


text:
vezmi nádobku oleje, vylej na hlavu jeho a rci: „Toto praví Hospodin: Pomazuji tebe za krále nad Israelem." Otevra pak dveře utec, aniž se tam zastavuj."


text:
Když tam vešel, hle, seděli (právě) velitelé vojska (pospolu). I řekl: „Mám ti něco pověděti, veliteli!" Jehu se tázal: „Komu ze všech nás?" On řekl: „Tobě, veliteli!"


text:
I vyvstal a vešel do pokojíka. On tedy vylil mu olej na hlavu, a řekl: „Toto praví Hospodin, Bůh Israelův: Pomazuji tebe za krále nad lidem Hospodinovým, nad Israelem.


text:
A pobiješ dům Achaba, pána svého, nebo (tak) pomstím na Jezabele krev služebníků svých proroků, jakož i krev všech služebníků Hospodinových.


text:
Zahladím veškeren dům Achabův; usmrtím z Achaba močícího na stěnu, nevolníka i svobodného v Israeli.


text:
Jezabelu pak žráti budou psi na polích jezraelských, a nebude, kdo by ji pochoval." – A otevřev dveře, utekl.


text:
Když pak vyšel Jehu ke služebníkům pána svého, tázali se ho: „Dobře-li se všecko děje? Proč přišel tento ztřeštěnec k tobě?" On jim odpověděl: „Znáte (takového) člověka, a co mluvívá."


text:
Oni však odvětili: „Vytáčka je to; ale raději nám věc pověz!" Řekl jim tedy: „Ty a ty věci mi pravil, a řekl: Toto praví Hospodin: Pomazuji tebe za krále nad Israelem!".


text:
Rychle tedy vzal každý plášť svůj a podložili mu je pod nohy, že udělali jakýsi trůn, zatroubili a zvolali: „Jehu je králem!"


text:
Tak spikl se Jehu, syn Josafata, syna Namsiova, proti Joramovi. Joram totiž byl se položil táborem v Ramotu galaadském, on i veškeren Israel, proti Hazaelovi, králi syrskému,


text:
ale navrátil se, aby se hojil v Jezraeli na rány, ježto jej ranili Syrští, když bojoval proti Hazaelovi, králi syrskému. Řekl pak Jehu: „Souhlasíte-li, nechať nikdo nesmí vyjíti z města, by nešel a neoznámil (toho) v Jezraeli."


text:
A vystoupiv (na vůz) jel do Jezraele; Joram totiž ležel tam nemocen, a Ochozjáš, král judský byl přijel, aby navštívil Jorama.


text:
Tedy strážný, který stál na věži jezraelské, uzřev houf Jehua přicházejícího, oznámil: „Vidím houf!" I řekl Joram: „Vezmi jezdce a pošli jim ho vstříc; kdo pojede, ať se zeptá: „Dobře-li se všecko děje?"


text:
Jel tedy jezdec vstříc jemu, a řekl: „Toto praví král: Je všecko v pokoji?" Jehu však řekl: „Co tobě do pokoje? Odstup, a jed za mnou!" Strážný (to) také oznámil řka: „Přišel posel k nim, ale nevrací se."


text:
Poslal tedy druhého jezdce. I přijel k nim a řekl: „Toto praví král: Je pokoj?" Jehu však pravil: „Co tobě do pokoje? Odstup, a jed za námi!"


text:
Strážný (to) ohlásil řka: „Přišel až k nim, ale nevrací se; jedou jako jezdívá Jehu, syn Namsiův; nebo jedou šíleně."


text:
I řekl Joram: „Zapřáhni!" Když mu zapřáhli, Joram, král israelský, a Ochozjáš, král judský, každý na voze svém, vyjeli proti Jehuovi, a potkali se s ním na poli Nahota Jezraelana.


text:
Když uviděl Joram Jehua, tázal se: „Je pokoj, Jehu?" On však odpověděl: „Jaký pokoj? Smilstvo Jezabely, matky tvé, a kouzelnictví její mnohá ještě trvají!"


text:
Jehu však (byl) vzal do rukou lučiště, a střelil Jorama mezi plece; i pronikla střela srdce jeho, že hned padl na vůz.


text:
A řekl Jehu Badakerovi, vůdci: „Vezmi, a vrz jej na pole Nahota Jezraelana; nebo pamatuji, když já a ty jeli jsme sedíce na koních za Achabem, otcem jeho, že Hospodin takto mu pohrozil:


text:
„Jistě že krev Nabotovu a krev synů jeho, kterou jsem viděl včera" – dí Hospodin – „pomstím na tobě na poli tomto," dí Hospodin. Nyní tedy vezmi a vrz ho na pole, podle slova Hospodinova!"


text:
Ochozjáš, král judský, vida to, dal se na útěk cestou k Domu zahradnímu; i hnal se za ním Jehu a řekl: „I toho zabijte na voze jeho!" Ranili jej tedy na vrchu Gaver, který je vedle Jeblaamu, ale on utekl do Magedda, a tam umřel.


text:
Služebníci vložili jej na vůz jeho, zavezli ho do Jerusalema, a pochovali jej v hrobě s otci jeho v městě Davidově.


text:
A Jehu přijel do Jezraele. Když Jezabela uslyšela o příjezdu jeho, zmalovala oči své líčidlem, ozdobila si hlavu a vyhlédala z okna


text:
Jehu pozdvihl hlavu k oknu a řekl: „Která je tato?" Když se k němu naklonili dva nebo tři komorníci,


text:
řekl jim: „Shoďte ji dolů!" I svrhli ji, že pokropena byla krví stěna, a koňská kopyta pošlapala ji.


text:
A vešed (Jehu), by pojedl a napil se, pravil: „Jděte, poohlédněte se po té zlořečené (ženě) a pochovejte ji, jeť (přece) dcera královská!"


text:
Navrátivše se, oznámili mu to. I řekl Jehu: „Řeč Hospodinova je to, kterou pronesl skrze služebníka svého Eliáše Tesbana řka: „Na poli jezraelském žráti budou psi tělo Jezabelino,


text:
a bude mrtvola Jezabelina jako mrva na povrchu země na poli jezraelském, takže ti, kteří půjdou tudy, řeknou: „To-li je ta Jezabela?"


text:
Achab měl sedmdesát synů v Samaři. Proto Jehu napsal a poslal do Samaře správcům města, starším a pěstounům (synů) Achabových tento list:


text:
vyberte nejlepšího, a toho, který se vám líbiti bude ze synů pána svého, posaďte jej na trůn otce jeho, a bojujte za dům pána svého."


text:
Oni se náramně báli a řekli: „Hle, dva králové nemohli obstáti před ním; kterak tedy my budeme moci odolati?"


text:
I vzkázali správcové domu, úředníci městští, starší a pěstounové Jehuovi: „Služebníci tvoji jsme, cokoli rozkážeš, učiníme, ale krále si neustanovíme. Cokoli ti libo, učiň!"


text:
I odepsal jim podruhé tímto listem: „Jste-li moji, a chcete-li mne poslouchati, vezměte hlavy synů pána svého, a přijďte ke mně zítra v tuto hodinu do Jezraele. – Králových synů bylo sedmdesát mužů, a bývali u nejpřednějších města vychováváni. – 


text:
Když jich došel ten list, vzali syny královské, zabili (těch) sedmdesáte mužů, vkladli hlavy jejich do košů, a poslali mu je do Jezraele.


text:
Posel přišel a oznámil mu: „Přinesli hlavy synů královských." On odpověděl: „Sklaďte je na dvě hromady u vrat brány až do rána."


text:
Když pak se rozednilo, vyšel, ,a stoje pravil veškerému lidu: „Bez viny jste; já sice spikl jsem se proti pánu svému a zabil jsem ho, kdo však pobil všecky tyto?"


text:
Vizte nyní tedy, že nic nepadlo (nadarmo) ze slov Hospodinových, která promluvil Hospodin proti domu Achabovu, ale vykonal Hospodin, co řekl skrze služebníka svého Eliáše."


text:
Pak pobil Jehu všecky, kteří zůstali z domu Achabova v Jezraeii; všecky předáky jeho, přátele i kněze, že nezůstalo po něm zbytků.


text:
nalezl bratry Ochozjáše, krále judského. I tázal se jich: „Kdo jste vy?" Oni odpověděli: „Jsme bratři Ochozjášovi, a jdeme dolů, bychom pozdravili syny královy a syny velitelčiny."


text:
On rozkázal: „Zjímejte je živé!" Když je živé zjímali, pobili je u cisterny vedle Chalupy, čtyřicet dva muže; ani jednoho z nich nezůstavil.


text:
Když odešel odtud, nalezl Jonadaba, syna Rechabova, který se s ním potkal a pozdravil ho. I řekl mu: „Je srdce tvé upřímné jato srdce mé k tobě?" Jonadab odpověděl: „Jest!" „Tak-li jest" – pravil „podej mi ruku!" Když tedy podal mu ruku. vyzdvihl jej k sobě na vůz


text:
a řekl mu: „Pojed se mnou, a viz horlivost mou pro Hospodina." Vysadiv jej tedy na svůj vůz, zavezl jej


text:
do Samaře, a pobil všecky, kteří byli zůstali z domu Achabova v Samaři až do jednoho, podle slova Hospodinova, které byl promluvil skrze Eliáše.


text:
Proto nyní všecky proroky Baalovy [všecky služebníky jeho], a všecky kněze jeho svolejte ke mně; ať žádný není, kdo by nepřišel, nebo velikou obět budu podávati Baalovi; kdokoli nebude přítomen, nezůstane živ." – Jehu to činil úkladně, aby vyhladil ctitele Baalovy. – 


text:
Když pak poslal po všech končinách israelských, sešli se všichni služebníci Baalovi – nezůstalo ani jednoho, který by nebyl přišel – a vešli do chrámu Baalova, takže naplněn byl dům Baalův od jednoho konce až do druhého.


text:
I kázal těm, kteří byli nad rouchy: „Vyneste roucha všem služebníkům Baalovým!" Přinesli tedy jim roucha.


text:
A vešed Jehu s Jonadabem, synem Rechabovým, do chrámu Baalova, řekl ctitelům Baalovým: „Hledejte a vizte, aby snad nebyl mezi vámi někdo ze služebníků Hospodinových, ale ať jsou služebníci Baalovi sami."


text:
Tak tedy vešli, aby obětovali oběti a celopaly. Jehu však byl si zřídil venku osmdesát mužů, kterým přikázal: „Kdokoli by (dopustil, aby někdo) utekl z těch lidí, které svěřuji vašim rukám, toho život bude za život jeho!"


text:
Když pak byl dokonán celopal, rozkázal Jehu vojákům a vůdcům svým: „Vejděte a pobijte je, ať žádný neujde!" I pobili je ostřím meče. Vojáci a vůdcové vyhodili také (Ašeru), ano vnikli do vnitřku chrámu Baalova,


text:
Avšak hříchů Jeroboama, syna Nabatova, do kterých uvedl Israele, nezanechal, neboť neopustil telat zlatých, která byla v Betelu a v Danu.


text:
I řekl Hospodin Jehuovi: „Protože jsi snažně vykonal, co pravého bylo, a líbilo se před očima mýma, a všecky věci, které byly v srdci mém, učinil jsi domu Achabovu: synové tvoji až do čtvrtého kolena seděti budou na trůně israelském."


text:
Ale Jehu nedbal toho, by chodil v zákoně Hospodina, Boha Israelova, celým srdcem svým; neboť nezanechal hříchů Jeroboama, do kterých byl uvedl Israele.


text:
Za těch dnů počal Hospodin oškliviti si Israele; proto bil jej Hazael ve všech končinách israelských,


text:
a pozbyl od Jordánu proti východu slunce všeho území Gadova, Rubenova i Manassova od Aroeru, který je nad potokem Arnonem, i Galaadu i Basanu.


text:
Ostatní dějiny Jehuovy, všecko co učinil, i statečnost jeho, zapsáno jest – (jak známo) – v Letopisech králův israelských.


text:
Ale Josaba, dcera krále Jorama, sestra Ochozjášova, vzala Joasa, syna Ochozjášova, vzala jej potají ze synů královských, kteří zabíjeni byli, i chůvu jeho z ložnice, a skryla jej před Atalií, že nebyl zabit.


text:
Léta pak sedmého vzkázal Jojada pro setníky a vojáky, vzal a uvedl je k sobě do chrámu Hospodinova, učinil s nimi smlouvu, zavázal je přísahou v domě Hospodinově, ukázal jim syna králova


text:
Třetí díl vás nastupující v sobotu a držící (obyčejně) stráž u domu královského, třetina, která bývá u brány Sur, i třetina, bývající u brány za příbytkem štítonošův a držící stráž u domu Messa – 


text:
také (tyto) dvě třetiny z vás, všichni přicházející v sobotu, aby drželi stráž v domě Hospodinově k vůli králi:


text:
obstoupíte jej se zbraní v rukách, a vejde-li kdo do (vašich) řad ve chrámě, zabijte jej – a buďte s králem vycházejícím i vcházejícím."


text:
Učinili tedy setníci vše, jak byl rozkázal jim Jojada kněz; každý pojav muže své, kteří přicházeli v sobotu s těmi, kteří odcházeli v sobotu, přišel k Jojadovi knězi.


text:
A postavili se, každý maje zbraň v ruce své, od pravé strany až do levé strany chrámu a (čelem k) oltáři a k domu, okolo krále.


text:
I vyvedl syna králova, položil na něj korunu a odznak, prohlásil jej králem, a pomazal ho, zatmi co tleskajíce rukama volali: „Ať žije králi"


text:
a uzřela krále, an stojí na vyvýšeném místě podle obyčeje, a setníky s trubači blízko něho, jakož i veškeren venkovský lid," an se raduje a troubí; i roztrhla roucho své a vzkřikla: „Spiknutí, spiknutí!"


text:
Jojada pak rozkázal setníkům, kteří byli nad vojskem: „Vyveďte ji z chrámu v kruhu, a kdokoli by za ní šel, zabijte ho mečem." Byl (si) totiž kněz řekl: „Ať není zabita v chrámě Hospodinově!"


text:
Učinil pak Jojada smlouvu mezi Hospodinem, mezi králem a mezi lidem, že budou lidem Hospodinovým, jakož i (smlouvu) mezi králem a lidem.


text:
A všecek venkovský lid vešel do chrámu Baalova, zbořili oltáře jeho a obrazy roztříštili důkladně. Matana pak, kněze Baalova, zabili před oltářem. Osadiv pak kněz stráží dům Boží


text:
pojal setníky a houfy Kereťanův a Feleťanův i veškeren lid venkovský, a vyprovodili krále z domu Hospodinova dolů, a když přišli cestou brány štítonošů do paláce, posadil se na trůn královský.


text:
I veselil se všecek lid venkovský, a město zůstalo klidno. Atalie pak zabita byla mečem v domě královském.


text:
Léta sedmého Jehuova stal se králem Joas, a kraloval čtyřicet let v Jerusalemě. Jméno matky jeho bylo Sebia z Bersaby.


text:
I řekl Joas kněžím: „Všecky chrámové peníze odváděné do chrámu Hospodinova od těch, kteří do něho docházejí, dané na výkup lidí nebo dobrovolně a ze svobodné vůle přinesené do chrámu Hospodinova,


text:
nechať vezmou si je kněží podle pořádku svého, a nechať opravují poruchy domu (Hospodinova), shledají-li, že něco potřebuje opravy."


text:
povolal král Joas velekněze Jojadu, jakož i kněze a řekl jim: „Proč neopravujete pobořenin chrámových? Nebudete již tedy bráti peněz podle pořádku svého, ale na opravu chrámu vzdáte se jich."


text:
Vzal pak velekněz Jojada jednu bednu, udělal svrchu otvor a postavil ji vedle sloupu po pravé straně těch, kdo vcházeli do domu Hospodinova. I kladli do ní kněží, kteří byli na stráži u dveří, všecky peníze, které přinášeny bývaly do chrámu Hospodinova.


text:
A kdykoli viděli, že je mnoho peněz v pokladnici, přicházel písař králův, a velekněz, i vysýpali a počítávali peníze, které nalezli v domě Hospodinově,


text:
a dávali je podle počtu a váhy do rukou stavitelů domu Hospodinova, a ti platili jimi tesařům a zedníkům, kteří dělali v domě Hospodinově a


text:
poruchy opravovali, těm, kteří kameny tesali, jakož i na nákup dřeva a kamene, který tesán byl, aby opraven byl dům Hospodinův dokonale, zkrátka na vše, co potřebovalo nákladu, by udržován byl dům.


text:
Avšak nebylo děláno za tyto peníze číší do chrámu Hospodinova, ani vidliček, kadidelnic, trub, ani jakéhokoli náčiní zlatého nebo stříbrného, (to jest) z peněz, které přinášeny byly do chrámu Hospodinova;


text:
Ti lidé, kteří přijímali peníze, by je vydávali řemeslníkům, nedávali účtů, neboť podle své poctivosti s nimi nakládali.


text:
Tehdy vytáhl Hazael, král syrský, bojoval proti Getu, a dobyl ho. Když pak chystal se táhnouti k Jerusalemu,


text:
vzal Joas, král judský všecky věci posvátné, které byli zasvětili (Hospodinu) Josafat, Joram a Ochozjáš, otcové jeho, králové judští, jakož i to, co sám byl zasvětil, (zkrátka) všecko stříbro, které mohlo nalezeno býti v pokladnicích chrámu Hospodinova i v domě královském, poslal to Hazaelovi, králi syrskému, a (ten) odtáhl od Jerusalema.


text:
totiž Josachar, syn Semaatin, a Jozabad, syn Someřin, služebníci jeho ubili ho, a tak umřel. – I pochovali ho s otci jeho v městě Davidově, a stal se králem Amasjáš, syn jeho místo něho.


text:
Léta dvacátého třetího Joasa, syna Ochozjáše, krále judského, stal se králem Joachaz, syn Jehuův, (a kraloval) nad Israelem v Samaři sedmnáct let.


text:
Činil, co bylo zlé v očích Hospodinových, následuje hříchů Jeroboama, syna Nabatova, do kterých uvedl Israele; a nezanechal jich.


text:
I vzplál hněv Hospodinův na Israele, že je vydal v ruku Hazaela, krále syrského, a v ruku Benadada, syna Hazaelova, po všecky dny.


text:
Prosil tedy Joachaz před obličejem Hospodinovým, i vyslyšel jej Hospodin, nebo viděl soužení lidu israelského, že je byl utiskoval král syrský,


text:
a dal Hospodin vysvoboditele Israelovi, že vysvobozen byl z ruky krále syrského, a že bydliti mohli synové Israelovi ve stáncích svých jako dříve.


text:
Avšak nezanechali hříchů domu Jeroboama, do kterých uvedl Israele, ale chodili v nich, ano i háj zůstal v Samaři. – 


text:
Nezůstalo totiž Joachazovi z lidu než padesát jezdců, deset vozův a deset tisíc pěších, neb je byl pobil král syrský, a setřel jako plevy na humně, když se mlátí. – 


text:
Ostatní děje Joachazovy a vše, co učinil, i statečnost jeho zapsána je (tak známo) v Letopisech králův israelských.


text:
Když zesnul Joachaz s otci svými, pochovali ho v Samaři, a stal se králem Joas; syn jeho, místo něho.


text:
Léta třicátého sedmého Joasa, krále judského, (stal se králem) Joas, syn Joachazův, nad Israelem a kraloval v Samaři šestnáct let.


text:
Činil, co je zlé v ocích Hospodinových, nezanechav žádných hříchů Jeroboama, syna Nabatova, do kterých uvedl Israele, ale chodě v nich.


text:
Ostatní děje Joasovy, vše, co učinil, i statečnost jeho, kterak bojoval proti Amasjášovi, králi judskému, zapsáno je (jak známo) v Letopisech králův israelských.


text:
I zesnul Joas s otci svými, a Jeroboam dosedl na trůn jeho. Joas pak pochován byl v Samaři s králi israelskými.


text:
Eliseus roznemohl se nemocí, na kterou také (později) zemřel. I přišel k němu dolů Joas, král israelský, plakal nad ním a řekl: „Otče můj, otče můj, voze Israelův a jeho vozataji!"


text:
řekl králi israelskému: „Vlož ruku svou na lučiště!" A když on vložil ruku svou (na ně), položil Eliseus ruce své na ruce královy a


text:
řekl: „Otevři okno východní!" Když pak otevřel, řekl Eliseus: „Vystřel střelu!" I vystřelil. Tu pravil Eliseus: „Střela vítězství od Hospodina, střela vítězství nad Syrií; kéž porazíš Syrii v Afeku, až i zničíš ji."


text:
A řekl. opět: „Vezmi střely!" Když je vzal, zase mu řekl: „Tluč střelou do země!" Když udeřil po třetí, a (potom) přestal,


text:
rozhněval se muž Boží na něj a řekl: „Kdybys byl udeřil po páté, po šesté [a po sedmé], byl bys porazil Syrii až do vyhlazení; nyní však toliko třikrát ji porazíš."


text:
Když kteřísi pochovávajíce člověka uzřeli lupiče, uvrhli mrtvolu do hrobu Eliseova. Kteráž když se dotkla kostí Eliseových, ožil člověk a postavil se na nohy.


text:
I slitoval se Hospodin nad nimi, a obrátil se zase k nim pro svou úmluvu, kterou měl s Abrahamem, Isákem a s Jakobem; nechtěl jich zahladiti, a také (jich) docela nezavrhl, až do té doby.


text:
Joas, syn Joachazův, dobyl zase měst z moci Benadada, syna Hazaelova, která byl vzal Joachazovi, otci jeho, právem válečným; třikrát porazil ho Joas a získal zase města Israelova.


text:
Léta druhého Joasa, syna Joachaza, krále israelského, stal se králem Amasjáš, syn Joasa, krále judského.


text:
Dvacet pět roků mu bylo, když počal kralovati, a kraloval dvacet devět let v Jerusalemě. Jméno matky jeho: Joadan z Jerusalema.


text:
Činil, co pravé je v očích Hospodinových, ale ne jako David, otec jeho. Podle všech věcí. které činil Joas, otec jeho, činil též on.


text:
synů však těch, kteří jej byli zabili, nepobil, jak je psáno v Mojžíšově knize zákona, že přikázal Hospodin řka: „Neumřou otcové za syny, ani synové neumřou za otce; ale každý za hřích svůj umře."


text:
On porazil Edomské v údolí Solném, deset tisíců (mužů), dobyl Skály bojem a nazval ji Jektehel, až do dnešního dne.


text:
Tehdy poslal Amasjáš posly k Joasovi, synu Joachaza, syna Jehuova, králi israelskému se vzkazem:. „Pojď a podívejme si do očí!"


text:
I vzkázal zase Joas, král israelský Amasjášovi, králi judskému: „Bodlák libanský vzkázal cedru, který je na Libanu: „Dej dceru svou synu mému za manželku!" Avšak šla tudy zvěř lesní, která je na Libanu, a pošlapala bodlák.


text:
Zvítězil jsi nad Edomem a (proto) pozdvihlo se srdce tvé; měj dosti na slávě (své) a sed doma; proč vyzýváš neštěstí, bys padl ty a Juda s tebou?"


text:
Ale Amasjáš neposlechl. Vytáhl tedy Joas, král israelský, a střetli se, on a Amasjáš, král judský, u Betsamesu, města Judova.


text:
Amasjáše pak, krále judského, syna Joasa, syna Ochozjášova, jal Joas, král israelský v Betsamesu a přivedl ho do Jerusalema. Pobořil zeď jerusalemskou od brány Efraim až ku bráně Rožní na čtyři sta loket,


text:
pobral všecko zlato, stříbro i náčiní všecko, které bylo v domě Hospodinově a v pokladech královských, vzal s sebou osoby do zástavy a vrátil se do Samaře.


text:
Ostatní děje Joasovy, co učinil, i statečnost jeho, kterak bojoval proti Amasjášovi, králi judskému, jsou zapsány (jak známo) v Letopisech králův israelských.


text:
Když usnul Joas s otci svými, pochován byl v Samaři s králi israelskými, a stal se králem Jeroboam, syn jeho místo něho.


text:
Amasjáš pak, syn Joasův, král judský, byl živ po smrti Joasa, syna Joachaza, krále israelského, patnácte let.


text:
Spikli se proti němu v Jerusalemě. A když utekl do Lachise, poslali za ním do Lachise, zabili jej tam,


text:
I vzal veškeren lid judský Azarjáše, kterému bylo šestnáct let, a ustanovili ho za krále na místě otce jeho Amasjáše.


text:
Léta patnáctého Amasjáše, syna Joasa, krále judského, stal se králem Jeroboam, syn Joasa, krále israelského, (a panoval) v Samaři čtyřicet a jeden rok.


text:
Činil, co je zlé v očích Hospodinových, nezanechav žádného z hříchů Jeroboama, syna Nabatova, do kterých uvedl Israele.


text:
On zase dobyl končin Israelových od místa, kudy se jde do Ematu až k Moři pouště, podle řeči Hospodina, Boha Israelova, kterou promluvil skrze služebníka svého Jonáše, syna Amatiova, proroka z Getu, který je v Oferu.


text:
Neboť viděl Hospodin trápení Israelovo, že je náramně těžké, že jsou zničeni nevolníci i svobodní, a že není, kdo by pomohl Israelovi.


text:
Ježto nemínil Hospodin zahladiti jméno Israelovo pod nebem, vysvobodil je skrze Jeroboama, syna Joasova.


text:
Ostatní věci Jeroboamovy, vše, co učinil, jeho statečnost, kterak bojoval, [a kterak Damašek a judský Emat zase získal Israeli], zapsáno je (jak známo) v Letopisech králův israelských.


text:
Když usnul Jeroboam s otci svými, králi israelskými, stal se králem Zacharjáš, syn jeho, místo něho.


text:
Léta dvacátého sedmého Jeroboama, krále israelského, stal se králem Azarjáš, syn Amasjáše, krále judského.


text:
Šestnáct let mu bylo, když počal kralovati, a kraloval padesát dvě léta v Jerusalemě. Jméno matky jeho: Jechelia z Jerusalema.


text:
I ranil Hospodin krále, že byl malomocný až do dne smrti své, a bydlil svobodně v domě (svém) stranou, Joatan pak, syn králův, spravoval dvůr a soudil lid země.


text:
Když usnul Azarjáš s otci svými, pochovali ho s předky jeho v městě Davidově, a stal se králem Joatan, syn jeho místo něho.


text:
Léta třicátého osmého Azarjáše, krále judského, stal se králem Zacharjáš, syn Jeroboamův nad Israelem v Samaři (a kraloval) šest měsíců.


text:
Činil, co je zlé v očích Hospodinových, jako činívali otcové jeho; nezanechal hříchů Jeroboama, syna Nabatova, do kterých uvedl Israele.


text:
To je to, co pravil Hospodin Jehuovi, řka: „Synové tvoji až do čtvrtého kolena seděti budou na trůně israelském." Tak se také stalo.


text:
Sellum, syn Jabesův, stal se králem léta třicátého devátého Azarjáše, krále judského, a kraloval jeden měsíc v Samaři.


text:
I přitáhl Manahem, syn Gadiův z Tersy; přišed do Samaře porazil Selluma, syna Jabesova, v Samaři, zabil ho a stal se králem místo něho.


text:
Ostatní děje Sellumovy, i spiknutí jeho, kterým učinil úklady, zapsáno jest (jak známo) v Letopisech králův israelských.


text:
Tehdy vyhubil Manahem Tapsu, a vše, co bylo v ní, i území její, – (když) totiž (přišel) z Tersy, nechtěli otevříti mu – pobil všecky a těhotné rozpáral.


text:
Léta třicátého devátého Azarjáše, krále judského, stal se králem Manahem, syn Gadiův, nad Israelem (a kraloval) deset let v Samaři.


text:
Činil, co bylo zlé v očích Hospodinových; nezanechal hříchů Jeroboama, syna Nabatova, do kterých uvedl Israele, po všecky dny své.


text:
Přitáhl (pak) Ful, král assyrský, do země; i dal Manahem Fulovi tisíc hřiven stříbra, by mu byl na pomoc a upevnil království jeho.


text:
Protož uložil Manahem stříbro Israelovi, každému zámožnému, bohatému, aby je mohl dáti králi assyrskému, padesát lotů stříbra každému. A tak vrátil se král assyrský a nemeškal (déle) v zemi.


text:
Léta padesátého Azarjáše, krále judského, stal se králem Fakejáš, syn Manahemův, nad Israelem v Samaři (a kraloval) dvě léta.


text:
Činil, co bylo zlé v očích Hospodinových, nezanechal hříchů Jeroboama, syna Nabatova, do kterých uvedl Israele.


text:
Spikl se pak proti němu Pekach, syn Romeljášův, vojevůdce jeho, zabil ho v Samaři na věži domu královského, vedle Argobu a vedle Arie, a s ním padesáte mužů z Galaaďanův, a zabiv ho stal se králem místo něho.


text:
Léta padesátého druhého Azarjáše, krále judského, stal se králem Pekach, syn Romeljášův nad Israelem v Samaři (a kraloval) dvacet let.


text:
Za dnů Pekacha, krále israelského, přitáhl Teglatfalasar, král assyrský, a dobyl Ajonu, Abel-bet-maachy, Janoe, Kedesu, Asoru, Galaadu, Galileje, i všeho území Neftaliova, a zavedl je (do zajetí) do Assyrie.


text:
Spikl se pak a činil úklady Oseáš, syn Elův, proti Pekachovi, synu Romeljášovu; a uděliv ho, zabil jej a stal se králem místo něho.


text:
Léta druhého Pekacha, syna Romeljášova, krále israelského, stal se králem Joatam, syn Ozjáše, krále judského.


text:
Dvacet pět let mu bylo, když počal kralovati, a šestnáct let kraloval v Jerusalemě. Jméno matky jeho: Jerusa, dcera Sadokova.


text:
Ale výšin neodstranil; ještě lid obětoval a pálil kadidlo na výšinách; on vystavěl „vysokou bránu" domu Hospodinova.


text:
Za dnů těch počal Hospodin posílati na Judu Rasina, krále syrského, a Pekacha, syna Romeljášova.38 Když usnul Joatam s otci svými, pochován byl s nimi ve městě Davida, otce svého, a stal se králem Achaz, syn jeho, místo něho.


text:
Dvacet let bylo Achazovi, když kralovati počal, a šestnáct let kraloval v Jerusalemě. Nečinil, co bylo libé v očích Hospodina, Boha svého, jako David, otec jeho,


text:
ale chodil po cestě králův israelských; ano i syna svého obětoval, dav jej provésti ohněm podle ohavností pohanů, které byl rozptýlil Hospodin před syny Israelovými.


text:
Tehdy vytáhl Rasin, král syrský, a Pekach, syn Romeljášův, král israelský, proti Jerusalemu do boje, oblehli Achaza, (ale) nemohli ho přemoci.


text:
Toho času Rasin, král syrský, dobyl znova Aily Edomu, a vyvrhl Judovce z Aily; i přišli Edomští do Aily a bydlí tam až do tohoto dne.


text:
Achaz však vzkázal Teglatfalasarovi, králi assyrskému: „Služebník tvůj a syn tvůj já jsem; přitáhni, a vysvoboď mě z ruky krále syrského, a z ruky krále israelského, kteří povstali proti mně."


text:
Sebrav pak stříbro a zlato, které bylo lze nalézti v domě Hospodinově a v pokladech královských, poslal (je) králi assyrskému darem,


text:
a ten povolil vůli jeho; přitáhl totiž král assyrský k Damašku, zpustošil jej, přesadil obyvatele jeho do Kyreny, a Rasina zabil.


text:
I vypravil se král Achaz vstříc Teglatfalasarovi, králi assyrskému, do Damašku. Když pak uzřel oltář damašský, poslal král Achaz Urjášovi, knězi, vzorec jeho a vyobrazení všeho, co na něm bylo uděláno.


text:
Udělal tedy Urjáš kněz oltář: právě tak, jak přikázal král Achaz z Damašku učinil kněz Urjáš, prve nežli se vrátil Achaz z Damašku.


text:
A když se vrátil král z Damašku, a viděl oltář, ctil jej, a přistoupiv obětoval celopaly i příslušnou suchou obět;


text:
Oltář pak měděný, který byl před Hospodinem, přenesl z předchrámu, to jest z místa mezi oltářem a chrámem Hospodinovým, a postavil jej po bok oltáře k severu.


text:
Král Achaz také přikázal knězi Urjášovi: „Na větším oltáři obětuj celopal jitřní, obět suchou večerní, celopal královský s příslušnou obětí suchou, celopal všeho lidu země s příslušnými obětmi suchými i mokrými; všelikou krev celopalu a všecku krev žertev na něj vyliješ; oltář pak měděný bude hotov k vůli mé."


text:
Dále vzal král Achaz ryté podstavce a mísy, které byly na nich; také moře složil s býků měděných, kteří je na sobě drželi, a položil je na kamennou dlažbu.


text:
Sobotní pak jizbu, která byla vystavěna ve chrámě, a vchod královský z venku odstranil z chrámu Hospodinova k vůli králi assyrskému.


text:
Když usnul Achaz s otci svými, pochován byl s nimi ve městě Davidově; a stal se králem Ezechjáš, syn jeho, místo něho.


text:
Léta dvanáctého Achaza, krále judského, stal se králem Oseáš, syn Elův, v Samaři nad Israelem (a kraloval) devět let.


text:
Na toho vytáhl Salmanassar, král assyrský, i učinil se Oseáš služebníkem jeho, a odváděl mu poplatek.


text:
Když pak srozuměl král assyrský, že Oseáš chtěje se vzbouřili poslal posly k Suaovi, králi egyptskému, aby nemusil dávati poplatků králi assyrskému, jak měl každý rok obyčej, oblehl ho a svázaného dal (jej) do žaláře.


text:
Roku pak devátého (kralování) Oseášova vzal král assyrský Samař, přesadil Israele do Assyrie, a usadil je v Hale, u Haboru, řeky Gozanu, jakož i ve městech medských.


text:
To stalo se proto, že hřešili synové Israelovi proti Hospodinu, Bohu svému, který je vyvedl z Egypta, z ruky faraona, krále egyptského, a ctili bohy cizí. – 


text:
Chodili totiž podle obyčeje pohanů, které byl vyhladil Hospodin před obličejem synův Israelových, (a podle) králův israelských, ježto činili taktéž.


text:
Neboli uráželi synové Israelovi výmysly nepravými Hospodina, Boha svého, a vystavěli si výšiny ve všech osadách svých od věže strážných až do města hrazeného.


text:
Zapalovali tam kadidlo na oltářích podle obyčeje pohanů, které byl vyhnal Hospodin před nimi, a činili věci nejhorší popouzejíce Hospodina.


text:
A varoval (přece) Hospodin Israele a Judu všemi proroky a vidci, říkaje: „Odvraťte se od cest svých zlých, a šetřte příkazů mých a ustanovení podle všech zákonů, které jsem dal otcům vašim, a jak jsem kázal vám skrze služebníky své, proroky."


text:
Avšak neposlechli, ale zatvrdili šíji svou (že byla) jako šíje otců jejich, kteří nechtěli poslouchati Hospodina, Boha svého.


text:
Zavrhli ustanovení jeho, smlouvu, kterou učinil s otci jejich, a výstrahy jeho, kterými je varoval, chodili za nicotami nicotně jednajíce, a následovali pohanů, kteří byli kolem nich, o kterých byl jim přikázal Hospodin, aby nečinili, jak oni.


text:
Opustili všecky příkazy Hospodina, Boha svého, udělali si dva lité býčky a háje, klaněli se všemu vojsku nebeskému, sloužili Baalovi,


text:
zasvěcovali syny své i dcery své ohněm, obírali se hadačstvím a věštbou, a zaprodávali se k činům, které byly zlé v očích Hospodinových, aby ho popouzeli. – 


text:
Rozhněval se tedy Hospodin náramně na Israele, a zavrhl je od obličeje svého. Nezůstal nežli toliko kmen Judův. – 


text:
Avšak ani ten Juda neostříhal příkazů Hospodina, Boha svého, ale chodili v bludech Israelových, kterých se byl dopustil.


text:
I zavrhl Hospodin všecko potomstvo Israelovo, sužoval je a vydal je v ruku plenitelů, až je zapudil od své tváře. – 


text:
Již tehdy, kdy odtržen byl Israel od domu Davidova a ustanovili si krále Jeroboama, syna Nabatova, Jeroboam odvrátil Israele od Hospodina a uvedl je do hříchů velikých.


text:
až i zavrhl Hospodin Israele od své tváře, jak byl mluvil skrze všecky služebníky své proroky. A tak zaveden byl Israel ze země své do Assyrie, až do tohoto dne.


text:
Přivedl pak král assyrský lidi z Babylona, z Kuty, z Avy, z Ematu a ze Sefarvaimu, a usadil je ve městech samařských místo synův Israelových; ti tedy zabrali Samařsko a usadili se v městech jeho.


text:
Tu bylo oznámeno králi assyrskému a řečeno: „Národové ti, které jsi přesadil, a usadil ve městech samařských, neznají ustanovení Boha země té; proto poslal na ně Hospodin lvy, a hle, hubí je, ježto nevědí, jak ctíti Boha země té."


text:
Král assyrský tedy přikázal: „Doveďte tam jednoho z kněží, které jste tamodtud zajaté přivedli; nechať jde, bydlí s nimi a učí je ustanovením Boha země té."


text:
I přišel jeden z kněží, kteří odvedeni byli do zajetí ze Samařska, usadil se v Betelu a učil je, kterak by ctíti měli Hospodina.


text:
Byl si udělal totiž každý národ boha svého, a postavili je ve svatyních na výšinách, jichž byli nadělali Samařští, každý národ v městech svých, ve kterých sídlili.


text:
a Avejští udělali Nebahaza a Tartaka; ti pak, kteří byli ze Sefarvaimu, pálili syny své ohněm Adramelechovi a Anamelechovi, bohům sefarvaimským.


text:
(Nyní) však ctili také Hospodina. A ustanovili si kněze výšin ze spodiny národa a postavili je do svatyní na výšinách.


text:
Ctíce Hospodina sloužili také bohům svým podle obyčeje národů, ze kterých převedeni byli do Samařska.


text:
Až do dnešního dne přidržují se obyčeje starého. Nectí Hospodina, aniž dbají jeho ustanovení, práv, zákona a příkazů, které byl dal Hospodin synům Jakoba, kterého nazval Israelem.


text:
(Hospodin) totiž učinil s nimi smlouvu a přikázal jim řka: „Nectěte bohů cizích, neklanějte se jim, neslužte jim, a neobětujte jim;


text:
ale Hospodina, Boha svého, který vyvedl vás z Egypta silou velikou a ramenem vztaženým, toho se bojte, jemu se klanějte a jemu obětujte!


text:
Také ustanovení, práv, zákona i příkazů, které napsal vám, šetřte, plníce je po všecky dny; a nectěte bohů cizích.


text:
Ctili tedy ti národové Hospodina, ale mimo to i modlám svým sloužili. A tak i synové jejich a vnukové, jako činili otcové jejich, činí až do dnešního dne.


text:
Léta třetího Oseáše, syna Ely, krále israelského, stal se králem Ezechjáš, syn Achaza, krále judského.


text:
Dvacet pět roků mu bylo, když počal kralovati, a dvacet devět let kraloval v Jerusalemě. Jméno matky jeho: Abi, dcera Zacharjášova.


text:
On rozmetal výšiny, ztroskotal sochy, háje posekal, a rozbil hada měděného, jehož byl udělal Mojžíš, neboť až do toho času synové Israelovi pálili mu kadidlo. Nazývali jej Nohestan.


text:
V Hospodina, Boha Israelova, doufal, že nebylo po něm jemu rovného mezi všemi králi judskými, ani mezi těmi, kteří před ním byli.


text:
Protož i Hospodin byl s ním, a ve všem, k čemukoli se obrátil, úspěšně jednal. Pozdvihl se také proti králi assyrskému, a přestal mu býti poddán.


text:
Léta čtvrtého krále Ezechjáše, které bylo sedmým rokem Oseáše, syna Ely, krále israelského, vytáhl Salmanassar, král assyrský, proti Samaři a dobýval jí,


text:
až jí dobyl; po třech letech totiž, léta šestého Ezechjášova, to jest léta devátého Oseáše, krále israelského, vzata byla Samař.


text:
I zavedl král assyrský Israele do Assyrie, a usadil jej v Hale a u Chaboru, řeky gozanské, a v městech medských,


text:
protože neposlouchali hlasu Hospodina, Boha svého, ale přestupovali úmluvu jeho: cokoli přikázal Mojžíš, služebník Hospodinův, nic neposlouchali ani nečinili.


text:
Čtrnáctého léta krále Ezechjáše přitáhl Sennacherib, král assyrský, ke hrazeným městům judským a zdobýval jich.


text:
Tehdy vzkázal Ezechjáš, král judský po poslech králi assyrskému do Lachise: „Prohřešil jsem se: odtáhni ode mne, a vše, co mi uložíš, ponesu." Uložil tedy král assyrský Ezechjášovi, králi judskému, tři sta hřiven stříbra a třicet hřiven zlata.


text:
Tehdy rozlámal Ezechjáš dveře chrámu Hospodinova, a plechy zlaté, které byl sám dal přibíti, dal králi assyrskému.


text:
I poslal král assyrský tartana, rabsarisa a rabsaka z Láchise ke králi Ezechjášovi s vojskem velikým, k Jerusalemu; a ti vytáhše přišli k Jerusalemu, a zastavili se u potrubí hořejšího rybníka, to jest na cestě k poli valchářovu.


text:
Když volali po králi, vyšel k nim Eljakim, syn Helkjášův, správce domu, Sobna písař a Joahe, syn Asafův, kancléř.


text:
I řekl jim rabsake: „Rcete Ezechjášovi: Toto praví král veliký, král assyrský: Jaká je to naděje, o kterou se opíráš?


text:
Doufáš v hůl třtinovou a nalomenou, v Egypt, na kterou podepře-li se kdo, zlomí se, vnikne mu do ruky a probodne ji? Tak je farao, král egyptský, všem, kteří doufají v něho.


text:
Pak-li mi dítě: „V Hospodina, Boha svého doufáme," zdali to není ten, jehož výšiny i oltáře Ezechjáš odstranil a přikázal Judovi i Jerusalemu: „Před tímto oltářem klaněti se budete v Jerusalemě!?"


text:
Nyní tedy vsaďte se s pánem mým, králem assyrským: dám vám dva tisíce koní a vizte, můžete-li sehnati, kdo by na nich jeli.


text:
Kterak můžete odolati jedinému knížeti z nejmenších služebníků pána mého? Či máš naději v Egypt pro vozy a pro jezdce?


text:
Přitáhl jsem bez vůle Hospodinovy na toto místo, abych je zničil? Hospodin mi řekl: „Táhni na zemi tu, a znič ji!"


text:
I řekl Eljakim, syn Helkjášův, [Sobna a Joahe] rabsakovi: „Prosíme, mluv nám, služebníkům svým, syrsky, neboť rozumíme tomu jazyku; a nemluv nám judsky, ježto slyší lid, který je na zdi."


text:
Rabsake jim odpověděl: „Poslal mne pán můj ku pánu tvému a k tobě, bych mluvil řeči tyto, a ne spíše k mužstvu, které sedí na zdi, že budou (sice) jísti lejna svá a píti moč svou s vámi?"


text:
A nechať vám nedodává důvěry v Hospodina, říkaje: „Jistě vysvobodí nás Hospodin, a nebude vydáno toto město do rukou krále assyrského!"


text:
Neposlouchejte Ezechjáše! Nebo toto praví král assyrský: „Ujednejte se mnou, co je vám užitečno, a vyjděte ke mně; i bude jísti každý z vinice své a z fíku svého, a budete píti vody z cisteren svých,


text:
dokud nepřijdu a nepřevedu vás do země, která podobna je zemi vaší, do země úrodné, nesoucí hojně vína, do země chleba a vinic, země oliv, oleje i medu, abyste byli živi a nezemřeli. Neposlouchejte Ezechjáše, který vás klame říkaje: „Hospodin vysvobodí vás!"


text:
Kteří ze všech bohů zemí vysvobodili území své z ruky mé, aby (také) Hospodin mohl vysvoboditi Jerusalem z moci mé?"


text:
I přišel k Ezechjášovi Eljakim, syn Helkjášův, správce domu, Sobna písař, a Joahe, syn Asafův, kancléř, majíce roucha roztržená, a oznámili mu slova rabsakova.


text:
Poslal také Eljakima, správce domu, Sobnu, písaře a starší kněží, oblečené v žínici, ku proroku Isajáši, synu Amosovu.


text:
A ti řekli: „Toto praví Ezechjáš: „Den trápení, trestu a potupy je den tento; přišli synové až ku porodu, ale síly nemá rodička.


text:
Snad všimne si Hospodin, Bůh tvůj, všech slov rabsaka, jehož poslal král assyrský, pán jeho, by rouhal se Bohu živému, a potrestá ho za slova, která slyšel Hospodin, Bůh tvůj; vykonej tedy modlitbu za ostatek (lidu), který ještě zbývá."


text:
Isajáš jim řekl: „Toto povíte pánu svému: Takto mluví Hospodin: „Neboj se těch řečí, které jsi slyšel, jimiž rouhali se mi služebníci krále assyrského.


text:
I navrátil se rabsake a zastal krále assyrského, an dobývá Lobny; byltě slyšel, že odtrhl od Lachise.


text:
Když pak uslyšel (Sennacherib) o Tarakovi, králi etiopském, ani pravili: „Hle, vytáhl, aby bojoval proti tobě," [a když táhl proti němu], poslal posly k Ezechjášovi, králi judskému, řka:


text:
Toto rcete Ezechjášovi, králi judskému: Ať neošálí tě bůh tvůj, v něhož doufáš, a neříkej: „Nebude dán Jerusalem do rukou krále assyrského!"


text:
Nebo ty sám jsi slyšel, co učinili králové assyrští všem zemím, kterak je pohubili; zda tedy ty jediný budeš moci vyváznouti?


text:
Zda vysvobodili bohové národů všecky ty, jež pohubili otcové moji, totiž Gozan, Haran, Resef, obyvatelstvo Edenu, které bylo v Telassaru?


text:
Když tedy vzal Ezechjáš list z ruky poslův a přečetl jej, šel nahoru do domu Hospodinova, rozvinul jej před Hospodinem,


text:
a modlil se před obličejem jeho řka: „Hospodine, Bože Israelův, který sídlíš nad cheruby, ty jediný jsi Bůh všech králů země, tys učinil nebe i zemi.


text:
Nakloniž ucha svého a slyš! Otevři, Hospodine, oči své, a viz! Slyš všecka slova Sennacheriba, který poslal, aby zhaněl nám Boha živého.


text:
a uvrhli bohy jejich do ohně, –  nebo nebyli (to) bohové, ale dílo rukou lidských ze dřeva a z kamene – a zahladili je.


text:
Nyní však, Hospodine, Bože náš, vysvoboď nás z ruky jeho, ať poznají všecka království země, že ty, Hospodine, jediný jsi Bůh!"


text:
I vzkázal Isajáš, syn Amosův, Ezechjášovi: „Toto praví Hospodin, Bůh Israelův: „Zač modlil ses ke mně stran Sennacheriba, krále assyrského, vyslyšel jsem tě."


text:
Tato je řeč, kterou promluvil Hospodin o něm: „Pohrdá tebou a posmívá se tobě panenská dcera Sionská, za tvými zády hlavou pokyvuje dcera Jerusalemská.


text:
Koho jsi potupil a komu ses rouhal? Proti komu jsi mluvil? Proti komu jsi vysoko pozdvihl oči své? Proti Svatému Israelovu!


text:
Sluhy svými zhaněl jsi Hospodina, mysle si: „S množstvím svých vozů vyjel já jsem na vrcholy horské nejzazšího Libanu, zpodtínal jsem vysoké jeho cedry jakož i výborné jedle. Pronikl jsem na jeho až konec, v houštinu lesů jeho.


text:
Já jsem vykopával a pak pil jsem vody cizozemské; vysušil jsem chodidly svých nohou všecky hrazené proudy"."


text:
„Zdali slyšíš? Od pradávných časů chtěl jsem to učiniti. Od starých dob připravoval jsem to, teď jsem způsobil to: v pahorky ssutin by byly (obráceny) pevnosti bojujících,


text:
jejich obyvatelstvo vysílené by se chvělo a hanbilo, trávě na poli by se podobalo, bylině vzcházející, (rostlině) na střeše, která vadne dříve nežli může dorůst.


text:
Ty jsi šíleně se na mne vztekal, zpupnost tvá došla mých uší: proto vstrčím kroužek do tvých chřípí, udidlo do tvých pysků, a nazpět odvedu tě zase cestou, po které jsi přišel."


text:
„Tobě pak, Ezechjáši, toto bude znamením: Jídej letos, co kde najdeš, na rok pak, co se samo zrodí, třetí rok však sejte a žněte, štěpujte vinice, jezte z nich plody!


text:
„Pročež toto praví Hospodin o králi assyrském: Nevejde do města tohoto nevstřelí do něho šípu, štít ho neobklíčí, násep ho neobepne!


text:
I stalo se té noci, že přišel anděl Hospodinův a porazil v ležení assyrském sto osmdesát pět tisíců. Když ráno vstali, viděli samé mrtvoly. Odtrhl tedy, odešel,


text:
Když pak (jednou) klaněl se ve chrámě Nesrochově bohu svému, Adramelech a Sarasar, synové jeho, zabili ho mečem, a utekli do Armenie. I stal se králem Asarhaddon, syn jeho, místo něho.


text:
V těch dnech roznemohl se Ezechjáš až k smrti; i přišel k němu prorok Isajáš, syn Amosův, a řekl mu: „Toto praví Hospodin Bůh: Pořiď o svém domě, nebo zemřeš a nebudeš živ."


text:
„Prosím, Hospodine, rozpomeň se přece, že jsem chodil před tebou věrně a se srdcem celým, a co je libé před tebou, že jsem činil!" A plakal Ezechjáš pláčem velikým.


text:
„Vrať se a rci Ezechjášovi, vůdci lidu mého: Toto praví Hospodin, Bůh Davida, otce tvého: Slyšel jsem modlitbu tvou a viděl jsem slzy tvé. Hle tedy, uzdravím tě, třetího dne budeš moci jíti nahoru ke chrámu Hospodinovu.


text:
A přidám ke dnům tvým patnáct let; z ruky krále assyrského také vysvobodím tebe i toto město, a chrániti budu toto město pro sebe a pro Davida, služebníka svého."


text:
Prve však tázal se Ezechjáš Isajáše: „Jaké bude znamení, že mě uzdraví Hospodin a že budu moci jíti třetího dne do chrámu Hospodinova?"


text:
Isajáš mu odpověděl: „Toto bude znamením od Hospodina, že učiní Hospodin věc, kterou řekl: Chceš, aby postoupil dále stín o deset čárek, či by se vrátil nazpět o tolikéž stupňů?"


text:
Ezechjáš pravil: „Snadno jest, aby stín vzrostl o deset čárek, proto nechci, by se to stalo; ale (chci), aby se vrátil nazpět o deset stupňů."


text:
Volal tedy Isajáš prorok k Hospodinu, i vrátil stín [po čárkách, po kterých již byl sešel], na slunečních hodinách Achazových nazpět o deset stupňů.


text:
Toho času poslal Berodach-Baladan, syn Baladanův, král babylonský, list a dary Ezechjášovi; neboť byl slyšel, že nemocen byl Ezechjáš.


text:
Ezechjáš radoval se, že přišli a ukázal jim klenotnici, zlato, stříbro, rozličná vonidla, také masti, i zbrojnici svou, a vše, co bylo lze nalézti v pokladech jeho; nebylo, čeho by jim nebyl ukázal Ezechjáš v domě svém a v celé říši své.


text:
Tu však přišel Isajáš prorok ke králi Ezechjášovi a řekl mu: „Co pravili muži tito? A odkud přišli k tobě?" Ezechjáš mu odpověděl: „Ze země daleké přišli ke mně, z Babylona."


text:
On tázal se dále: „Co viděli v domě tvém?" Ezechjáš odvětil: „Vše, cokoli je v domě mém, viděli; ničeho není v pokladech mých, čeho bych jim byl neukázal."


text:
Hle, přijdou dni, kdy bude odneseno vše, co je v domě tvém, a co nachovali otcové tvoji až do tohoto dne, do Babylonu: nezůstane (z toho) nic – praví Hospodin. – 


text:
A ze synů tvých, kteří vzejdou z tebe, které zplodíš, pobráni budou, a stanou se komorníky při dvoru krále babylonského."


text:
I řekl Ezechjáš Isajášovi: „Dobrá je řeč Hospodinova, kterou jsi pronesl; budiž (jen) trvalý pokoj za mých dnů!"


text:
Ostatní pak věci Ezechjášovi, i všecka statečnost jeho, kterak udělal rybník, a vodu po trubách uvedl do města, zapsáno je (jak známo) v Letopisech králů judských.


text:
Dvanáct let bylo Manassovi, když počal kralovati, a padesát pět let kraloval v Jerusalemě. Jméno matky jeho: Hafsiba.


text:
Činil, co bylo zlé v očích Hospodinových podle modlářství národů, jež vyplenil Hospodin před syny Israelovými.


text:
Vzdělal zase výšiny, které byl zničil Ezechjáš, otec jeho, vystavěl oltáře Baalovi, udělal háje, jako byl učinil Achab, král israelský, klaněl se všemu vojsku nebeskému a ctil je.


text:
Také vystavěl oltáře v domě Hospodinově, o kterém byl řekl Hospodin: „V Jerusalemě umístím jméno své."


text:
Provedl syna svého ohněm, zabýval se hadačstvím a čarodějstvím, zřídil (si) věštce a mnoho kouzelníků; tak činil, co je zlé v očích Hospodinových, a popouzel ho.


text:
Postavil také modlu Ašery, kterou byl dal udělati, ve chrámě Hospodinově, o kterém pravil Hospodin Davidovi a Šalomounovi, synu jeho: „V chrámě tomto, v Jerusalemě, který jsem vyvolil ze všech kmenův Israelových, umístím jméno své na věky.


text:
A již nedopustím, aby se pohnula noha Israelova ze země, kterou jsem dal otcům jejich, budou-li jen skutečně šetřiti všeho, co jsem jim přikázal, všeho zákona, který jim dal Mojžíš, služebník můj."


text:
Oni však neuposlechli, ale dali se svésti Manassem, že činili horší věci, nežli národové, které potřel Hospodin před syny Israelovými.


text:
„Protože činil Manasse, král judský, ohavnosti tyto, horší nežli vše, co činili Amorrhejští před ním, a uvedl i Judu do hříchů nečistotami svými:


text:
tedy toto praví Hospodin, Bůh Israelův: Hle, já uvedu neštěstí na Jerusalem a na Judu, že bude zníti v obou uších tomu, kdokoliv o tom. uslyší.


text:
Budu měřiti Jerusalem provazcem Samaře a krokvicí domu Achabova, shladím Jerusalem jako bývají shlazovány desky, a shladě obrátím (ji) a přejedu několikrát rydlem povrch její.


text:
Opustím zbytky dědičného majetku svého, a vydám je v ruce nepřátel jejich; i budou pustošeni a otupováni ode všech nepřátel svých,


text:
protože činili, co je zlé v očích mých, a bez přestání popouzeli mne, ode dne, jak vyšli otcové jejich z Egypta, až do dneška."


text:
Nad to i krve nevinné vylil Manasse velmi mnoho, takže jí naplnil Jerusalem až do krajností, kromě hříchů svých, do kterých uvedl Judu, aby činil, co je zlé v očích Hospodinových.


text:
Ostatní věci Manassovy, vše, co učinil, i hřích jeho, kterým zhřešil, zapsány jsou v Letopisech králů judských.


text:
Když usnul Manasse s otci svými, pochován byl v zahradě domu svého, v zahradě Ozově, a stal se králem Amon, syn jeho, místo něho.


text:
Ve dvaceti dvou letech byl Amon, když počal kralovati, a kraloval dvě léta v Jerusalemě. Jméno matky jeho: Messalemet, dcera Harusa z Jeteby.


text:
Chodil dokonale po cestě, po níž byl chodil otec jeho, sloužil nečistotám, kterým byl sloužil otec jeho, a klaněl se jim.


text:
Lid venkovský však pobil všecky, kteří se byli spikli proti králi Amonovi, a ustanovil si králem Josjáše, syna jeho, místo něho.


text:
Osm let bylo Josjášovi, když počal kralovati, a kraloval třicet jeden rok v Jerusalemě. Jméno matky jeho: Idida, dcera Hadajášova z Besekatu.


text:
Činil, co bylo libé v očích Hospodinových a chodil po všech cestách Davida, otce svého, neuchyluje se napravo ni nalevo.


text:
Léta osmnáctého krále Josjáše poslal král Safana, syna Asliáše, syna Messulamova, písaře [domu Hospodinova], řka jemu:


text:
„Jdi k Helkjášovi, veleknězi, ať jsou shromážděny peníze, které byly přineseny do chrámu Hospodinova, které sebrali vrátní chrámu od lidu,


text:
a nechať je dají řemeslníkům stavitelé domu Hospodinova; ti ať je rozdělí těm, kteří pracují v chrámě Hospodinově, opravujíce poruchy chrámu,


text:
totiž tesařům, kameníkům a zedníkům: ať také nakoupí dřeva a kamene z lomu na opravu chrámu Hospodinova.


text:
Nebudiž však od nich žádán počet ze stříbra, které přijímají, ale ať s ním nakládají podle (své) poctivosti."


text:
Tu řekl Helkjáš, velekněz, Safanovi, písaři: „Knihu zákona nalezl jsem v domě Hospodinově" a dal Helkjáš závitek ten Safanovi, který jej také četl.


text:
Přišel pak Safan písař ke králi a podával mu zprávu o tom, co byl přikázal, řka: „Sebrali služebníci tvoji peníze, které shledány byly v domě Hospodinově, a dali je, by rozděleny byly řemeslníkům od představených nad pracemi chrámu Hospodinova."


text:
Vypravoval také Safan písař králi, řka: „Knihu mi dal Helkjáš kněz." Když ji pak četl Safan před králem,


text:
A rozkázal Helkjáš knězi, Ahikamovi, synu Safanovu, Achaborovi, synu Michovu, Safanu písaři a Asajášovi, služebníka královskému, řka:


text:
„Jděte a poraďte se o mne a o lid, o veškerého Judu stran slov knihy této, která byla nalezena; neboť veliký hněv Hospodinův rozpálil se na nás, že neposlouchali otcové naši slov knihy této, aby činili vše, co je nám (v ní) předepsáno."


text:
Šli tedy, Helkjáš kněz, Ahikam, Achobor, Safan a Asajáš ku prorokyni Holdě, manželce Selluma, syna Tekuy, syna Araasova, strážce šatů, která bydlila v Jerusalemě, ve druhém okresu. Když jí (to) pověděli,


text:
Toto praví Hospodin: Hle, já přivedu neštěstí na toto místo i na obyvatele jeho, vše, co řečeno je v zákoně, který četl král judsky,


text:
protože opustili mne, a obětovali bohům cizím, popouzejíce mne všemi (těmi) díly rukou svých: rozpálí se hněv můj na toto místo, a nebude uhašen.


text:
Králi pak judskému, který poslal vás, abyste se tázali Hospodina, takto povíte: Toto praví Hospodin, Bůh Israelův: Proto, že jsi slyšel slova knihy – 


text:
že uleklo se srdce tvé, žes ponížil se před Hospodinem, slyše řeči proti místu tomuto a obyvatelům jeho, že totiž hrůzou a kletbou budou, žes roztrhl roucho své a plakals přede mnou – také já uslyšel jsem tebe, praví Hospodin. – 


text:
„Proto připojím tě k otcům tvým a pochován budeš v hrobě svém v pokoji, aby neviděly oči tvé všeho neštěstí toho, kteréž uvedu na toto místo."


text:
Když oznámili králi, co (Holda) pověděla, poslal, aby se shromáždili k němu všichni starší judští a jerusalemští.


text:
Pak šel král nahoru do chrámu Hospodinova, – všichni muži judští a všichni, kteří bydlili v Jerusalemě, kněží, proroci i veškeren lid od malého až do velikého šli s ním – i dal přečísti, aby všichni slyšeli, všecka slova knihy úmluvy, která nalezena byla v domě Hospodinově.


text:
A stoje na výstupku učinil úmluvu před Hospodinem, že budou choditi za Hospodinem, šetřiti příkazův, ustanovení a práv jeho celým srdcem a veškerou duší, aby (tak) splnili slova úmluvy, která napsána byla v oné knize; a (všecek) lid přistoupil k (té) smlouvě.


text:
A přikázal král Helkjášovi veleknězi, kněžím druhého řádu a vrátným, aby vyházeli z chrámu Hospodinova všecko nářadí, které uděláno bylo Baalovi, Ašeře a všemu vojsku nebeskému; i dal spáliti je venku za Jerusalemem v údolí Kedronském, a zanésti popel jejich do Betelu. – 


text:
Zahladil také hadače, které ustanovili králové judští, by obětovali na výšinách po městech judských a kolem Jerusalema, jakož i ty, kteří pálívali kadidlo Baalovi, slunci, měsíci, [dvanácti] znamením a všemu vojsku nebeskému. –


text:
Rozkázal dále vynésti Ašeru z domu Hospodinova ven za Jerusalem do údolí Kedronského, spálil ji tam, obrátil ji v prach a rozházel jej po hrobech obecného lidu.


text:
Pobořil též domky ženařů, kteří byli při domě Hospodinově, pro které tkaly ženy jakési domečky ke cti Ašeřině.


text:
Shromáždiv všecky kněze z měst judských poskvrnil výšiny, na kterých obětovali kněží (ti) od Gabay až do Bersaby, a zničil oltáře u dveří u vchodu do brány Josue, městského velitele, která byla na levé straně brány městské.


text:
Nesměli však vystoupiti kněží výšin k oltáři Hospodinovu v Jerusalemě, ale toliko jísti přesné chleby mezi bratřími svými.


text:
Poskvrnil také Tofet, který je v údolí syna Ennomova, by nikdo nezasvěcoval syna svého nebo dcery ohněm Molochovi.


text:
Odstranil koně, které byli dali králové judští slunci u dveří chrámu Hospodinova vedle příbytku Natanmelecha, komorníka, který byl ve Farurim; vozy slunce pak spálil ohněm.


text:
Oltáře na střeše horního patra Achazova, které byli vystavěli králové judští, jakož i oltáře, které byl vystavěl Manasse v obou nádvořích chrámu Hospodinova, dal zničiti král a odtud rychle vysypati prach z nich do údolí Kedronského.


text:
Také výšiny, které byly v Jerusalemě na pravé straně Hory pohoršení, které byl vzdělal Šalomoun, král israelský, Astartě, modle Sidonských, Chamosovi, pohoršení Moabských a Melchomovi, ohavě synů Ammonových, poskvrnil král.


text:
Nad to i oltář, který byl v Betelu, a výšinu, kterou byl udělal Jeroboam, syn Nabatův, který uvedl do hříchův Israele, i ten oltář a výšinu zkazil, zetřel na prach, a spálil také háj.


text:
Když Josjáš obrátiv se spatřil hroby, které byly na té hoře, poslav pobral kosti z hrobů těch, spálil je na tom oltáři a tak znesvětil jej podle slova Hospodinova, které pronesl muž Boží, jenž byl předpověděl věci tyto.


text:
A řekl: „Jaký je to pomník, který vidím?“ Občané toho města mu odpověděli: „Hrob je to muže Božího, který přišel z Judska a předpověděl o oltáři betelském tyto věci, které jsi učinil."


text:
Řekl tedy: „Nechte ho, žádný nehýbej kostmi jeho!" A tak zůstaly nedotčeny kosti jeho s kostmi proroka onoho, [který byl přišel ze Samaře.]


text:
Rovněž i všecky svatyně výšin ve městech samařských, které byli vzdělali králové israelští, by popouzeli Hospodina, odstranil Josjáš; učinil jim úplně tak, jak byl učinil v Betelu.


text:
Pobil všecky kněze výšin, kteří tam byli, na oltářích, a spálil kosti lidské na nich. Pak vrátil se do Jerusalema.


text:
Přikázal také všemu lidu toto: „Slavte velikonoce Hospodinu, Bohu svému, tak, jak psáno je v této knize úmluvy."


text:
Nebyly slaveny takové velikonoce od časů soudců, kteří soudili Israele, ani po všecky dny králův israelských i králů judských,


text:
Ano i vyvolavače duchův a hadače, sošky model, nečistoty a ohavy, které byly v Judsku a v Jerusalemě, odstranil Josjáš, aby naplnil slova zákona, napsaná v knize, kterou nalezl Helkjáš kněz v chrámě Hospodinově.


text:
Nebylo mu podobného krále před ním, který by se byl obrátil k Hospodinu celým srdcem svým, celou duší svou a veškerou mocí svou podle veškerého zákona Mojžíšova, aniž po něm kdo povstal podobný jemu.


text:
Avšak Hospodin se neodvrátil od velikého hněvu svého, ježto hněv jeho byl se roznítil (již) proti Judovi pro pohoršení, kterými ho byl popouzel Manasse.


text:
Byl totiž řekl Hospodin: „Také Judu zavrhnu od sebe, jako jsem zavrhl Israele; a zavrhnu toto město, Jerusalem, který jsem vyvolil, i dům, o kterém jsem řekl: „Bude jméno mé tam!"


text:
Za dnů jeho táhl farao Nechao, král egyptský, proti králi assyrskému k řece Eufratu; i vytáhl Josjáš král vstříc jemu, avšak zabit byl u Magedda hned, jak se s ním utkal.


text:
Když pak odvezli ho služebníci jeho mrtvého z Magedda, když ho přivezli do Jerusalema a pochovali v hrobce jeho, vzal venkovský lid Joachaza, syna Josjášova, pomazali ho a ustanovili králem místo otce jeho.


text:
Ve dvaceti třech letech byl Joachaz, když počal kralovati, a kraloval tři měsíce v Jerusalemě. Jméno matky jeho: Amital, dcera Jeremjášova z Lobny.


text:
I dal ho spoutati farao Nechao v Reble, která je v území Ematském, aby nekraloval v Jerusalemě, a uložil pokutu zemi, sto hřiven stříbra a hřivnu zlata.


text:
Ustanoviv pak za krále Eljakima, syna Josjášova, místo Josjáše, otce jeho, farao Nechao proměnil jméno jeho v Joakim. Joachaza však vzal a odvedl do Egypta, kdež i zemřel.


text:
(To) stříbro a zlato dal Joakim faraonovi, když byl každého v zemi ocenil, aby sneseno bylo, jak farao rozkázal; od každého z lidu venkovského žádal podle zámožnosti jeho stříbro i zlato, aby je dal faraonovi Nechaovi.


text:
Ve dvaceti pěti letech byl Joakim, když počal kralovati, a jedenáct let kraloval v Jerusalemě. Jméno matky jeho: Zebida, dcera Fadajášova z Rumy.


text:
Za dnů jeho přitáhl Nabuchodonosor, král babylonský. Joakim byl poddaným jeho tři léta; avšak opět se pozdvihl proti němu.


text:
I poslal Hospodin na něj lupičské tlupy Chaldejských, Syrských, Moabských a Ammonských; poslal je na Judu, aby ho zničili podle slova Hospodinova, které byl pronesl skrze služebníky své proroky.


text:
Stalo se to pro slovo Hospodinovo proti Judovi, ježto chtěl jej zavrci od sebe pro veškeré hříchy Manassovy, které byl učinil,


text:
a pro krev nevinnou, kterou byl vylil, že naplnil Jerusalem (tou) krví nevinných; pro tu věc nechtěl se Hospodin slitovati.


text:
Ostatní věci Joakimovy, vše, co učinil, zapsáno je v Letopisech králů judských. Když pak usnul Joakim s otci svými,


text:
Král egyptský již nevytáhl ze země své, ježto zabral král babylonský od Potoka egyptského až k řece Eufratu vše, co bylo krále egyptského.


text:
V osmnácti letech byl Joachin, když počal kralovati, a tři měsíce kraloval v Jerusalemě. Jméno matky jeho: Nohesta, dcera Elnatanova z Jerusalema.


text:
Toho času přitáhli služebníci Nabuchodonosora, krále babylonského, k Jerusalemu, i bylo město obleženo.


text:
Tu vyšel Joachin, král judský, ke králi babylonskému, on i matka jeho, služebníci jeho, knížata jeho a komorníci jeho: i zajal ho král babylonský léta osmého kralování svého. – 


text:
Vynesl pak tam odtud všecky poklady domu Hospodinova i poklady domu královského, a vzal nářadí zlaté, jež byl dal nadělati Šalomoun, král israelský, v chrámě Hospodinově, podle rozkazu Hospodinova.


text:
A odvedl veškeré obyvatelstvo jerusalemské, všecka knížata i všecky muže schopné boje, deset tisíců, do zajetí; též všecky řemeslníky i kovodělníky; nikoho nezanechal, kromě chudých venkovanů.


text:
Také Joachina zavedl do Babylona, matku královu, ženy královy, komorníky jeho, i soudce země odvedl do zajetí z Jerusalema do Babylona;


text:
všech statných mužů sedm tisíc, řemeslníkův a kovodělníků tisíc, vesměs muže silné a schopné boje – král babylonský odvedl je do zajetí do Babylona.


text:
Dvacet jeden rok byl Sedekjášovi, když počal kralovati, a jedenácte let kraloval v Jerusalemě. Jméno matky jeho: Amital, dcera Jeremjášova z Lobny.


text:
Nebo (proto, že) se hněval Hospodin na Jerusalem a na Judu, (stalo se, že) až i zavrhl je od sebe. Sedekjáš odpadl od krále babylonského.


text:
I přitáhl léta devátého kralování jeho měsíce desátého, desátého dne (toho) měsíce, Nabuchodonosor, král babylonský, on i všecko vojsko jeho k Jerusalemu, obklíčil jej, a vystavěli kolem něho náspy.


text:
a když učiněn byl průlom do města, všecko mužstvo bojovníkův uteklo noci té cestou brány, která je mezi dvěma zdmi nad zahradou královskou. Chaldští však měli obklíčeno vůkol město. Když tedy utekl lid a Sedekjáš cestou, která vede k rovinám pustiny.


text:
hnalo se vojsko chaldské za králem, a postihli ho na rovině Jerišské; zatím všichni bojovníci, kteří byli s ním, rozprchli se. opustivše ho.


text:
syny Sedekjášovy dal pobíti před ním, jemu pak oči vyloupati, svázati jej řetězy a přivésti do Babylona.


text:
Měsíce pátého, sedmý den měsíce – bylo to roku devatenáctého krále babylonského – přitáhl Nabuzardan, velitel vojska, služebník krále babylonského, do Jerusalema,


text:
Ostatek lidu, který byl zůstal ve městě, sběhy, kteří byli utekli ke králi babylonskému, ostatní obecný lid odvedl Nabuzardan, velitel vojska;


text:
Sloupy měděné, které byly v chrámě Hospodinově, kotle a moře měděné, které bylo v domě Hospodinově, ztloukli Chaldští, a přenesli všecku tu měď do Babylona.


text:
Tak hrnce měděné, lopaty, vidlice, koflíky, moždířky i všecko náčiní měděné, kterým bylo posluhováno, pobrali.


text:
Tedy: sloupy dva, moře jedno, kotlů (deset), které byl dal udělati Šalomoun do chrámu Hospodinova; nebylo lze zvážiti měď všeho (toho) nářadí.


text:
Osmnáct loket byla výška sloupu jednoho; a (měl) hlavici měděnou na sobě zvýši tří loket, mřežování, a jablka granátová na hlavici sloupu, všecko měděné; takovou ozdobu měl i druhý sloup. – 


text:
z města (vzal) komorníka jednoho, který byl ustanoven nad vojáky; pět mužů z těch, kteří stávali před králem, které nalezl ve městě; písaře velitele vojska, který vyšetřoval nováčky z venkovanův, a šedesát mulů z lidu obecného, kteří byli nalezeni ve městě.


text:
Král babylonský dal je pobíti, dal je popraviti v Reble, v území Ematském. Tak odveden byl Juda ze země své.


text:
Lidu pak, který zůstal v Judsku, který byl zanechal Nabuchodonosor, král babylonský, postavil v čelo Godoljáše, syna Ahikama, syna Safanova.


text:
Když to uslyšeli všichni vůdcové vojska, oni i mužstvo, které bylo s nimi, že (totiž) ustanovil král babylonský Godoljáše, přišli ke Godoljášovi do Masfy: Ismael, syn Natanjášův, Johanan, syn Kareův, Sarajáš, syn Tanehumetův, Netofan a Jesonjáš, Maachan, oni i druhové jejich.


text:
I přisáhl Godoljáš jim i lidu jejich řka: „Nebojte se sloužiti Chaldským; zůstaňte v zemi, buďte poddáni králi babylonskému a dobře bude vám."


text:
Avšak měsíce sedmého přišel Ismael, syn Natanjáše, syna Elisamova z potomstva královského, a deset mužů s ním, i zabili Godoljáše, – a tak zemřel – a také Judovce a Chaldské, kteří byl s ním v Masfě.


text:
Tu povstav veškeren lid od malého až do velikého, i velitelé vojska, ušli do Egypta, bojíce se Chaldských.


text:
Léta třicátého sedmého zajetí Joachina, krále judského, měsíce dvanáctého, dvacátého sedmého dne měsíce, Evilmerodach, král babylonský, toho roku, kdy počal kralovati, povýšil Joachina, krále judského, ze žaláře (ho pustiv).


text:
Zaopatření ustanovil mu ustavičné, které mu také dáváno bylo od krále každý den, po všecky dny života jeho.


text:
Heberovi narodili se dva synové: jméno jednoho Faleg – protože za dnů jeho rozdělena byla země – a jméno jeho bratra Jektan.


text:
Synové Ketury, ženiny Abrahamovy, které porodila: Zamram, Jeksan. Madan, Madian, Jesbok a Sue. Synové Jeksanovi: Saba a Dadan. Synové Dadanovi: Assuřané, Latusané a Laomané.


text:
Synové Sobalovi: Alian, Manahat, Ebal, Sefi a Onam. Synové Sebeonovi: Aja a Ana. Synové Anovi: Dison.


text:
Králové, kteří kralovali v Edomsku, prve než byl který král nad syny Israelovými, jsou tito: Bale, syn Beorův; město jeho slulo Denaba.


text:
Když i Husam zemřel, panoval místo něho Adad, syn Badadův, který porazil Madiany v Moabsku; jeho sídlo slulo Avit.


text:
Když i ten umřel, nastoupil na jeho místo Adad; sídlo jeho slulo Fau; a manželka jeho se jmenovala Meetabel, dcera Matredy, dcery Mezaabovy.


text:
Synové Judovi: Her, Onan a Sela; ti tři narodili se mu ze Sueovy dcery, Kanaanky. – Her, prvorozenec Judův, byl zlý před Hospodinem; proto ho zabil. – 


text:
Kaleb, syn Hesronův, pojal manželku jménem Azubu a z té zplodil Jeriotu a tito jsou její synové: Jaser, Sobab a Ardon.


text:
Poté vešel Hesron k dceři Machira, otce Galaadova a pojal ji za manželku, když byl v šedesáti letech; ta mu porodila Seguba.


text:
I zabral Gessur a Aram města Jairova, jakož i Kanat s příslušnými vesnicemi, šedesát osad. Ti všichni jsou synové Machira, otce Galaadova.


text:
Když Hesron umřel, všel Kaleb k Efratě. Hesron měl také manželku Abiu, která mu porodila Ashura, otce Tekuy.


text:
Jerameelovi, prvorozenci Hesronovu narodili se synové: Ram, jeho prvorozený, Buna, Aram, Asom a Achjáš.


text:
Synové Kaleba, bratra Jerameelova: Mesa, jeho prvorozenec, který jest otcem Zifa a synové Maresy, otce Hebrona.


text:
rody karjatjarimské: Jetrejští, Afutejští, Sematejští a Maserejští. Z těch pocházejí Saraajští a Estaolští.


text:
jakož i rody písařů přebývajících v Jabesu: Tiratijští, Simatijští a Suchatijští. Ti jsou Kinejští, kteří pocházejí z Chammata, otce domu Rechabova.


text:
David pak měl tyto syny, kteří se mu narodili v Hebroně: prvorozeného Amnona z Achinoamy Jezrahelky, druhého Daniela z Abigaily Karmelky,


text:
Tedy šest se mu jich narodilo v Hebronu, kde kraloval sedm let a šest měsíců. Třicet tři léta pak kraloval v Jerusalemě.


text:
V Jerusalemě narodili se mu synové: Simmaa, Sobab, Natan a Šalomoun, čtyři z Betsaby, dcery Ammielovy:


text:
Z Fadajáše pošel Zorobabel a Semej. Zorobabel zplodil Mosollama, Hananjáše, Salomitu, jejich sestru,


text:
Syn Hananjášův byl Faltiáš, otec Jesejáše, jehožto syn byl Rafajáš; syn tohoto byl Arnan, z něhož narodil se Obdiáš, jehož syn byl Sechenjáš.


text:
Byl pak Jabes slavnější nežli jeho bratři. – Matka jeho pojmenovala ho Jabes řkouc: „Porodila jsem ho s bolestí."


text:
Jabes vzýval Boha Israelova řka: „Požehnáš-li mi, rozšíříš-li meze mé, bude-li ruka tvá se mnou, a učiníšli, bych neštěstím nebyl utištěn: (. . .)" I učinil Bůh, zač prosil.


text:
A manželka jeho Judovka porodila Jareda, otce Gedora, Hebera, otce Sochoa, a Ikutiela, otce Zanoe. Ti jsou synové Betie, dcery faraonovy, kterou pojal Mered.


text:
Synové Sely, syna Judova: Her, otec Lechy, Laada, otec Maresy, jakož i rody dělajících kment v Bet-Ašbea,


text:
dále Joakim, muži z Kozeby, Joas, a Saraf, kteří byli knížaty v Moabsku a kteří se vrátili do Lahemu. Ale to jsou staré události.


text:
Semejových synů bylo šestnáct a dcer šest; avšak jeho bratří neměli mnoho synů, nemohl tedy všecek (ten) kmen rovnati se počtem Judovcům.


text:
se všemi příslušnými vesnicemi kolem těch měst až do Baalu. To jest bydliště jejich. A seznam jejich: (Lehem),


text:
nalezli také pastvy hojné, velmi dobré, a zemi velmi širokou, pokojnou a plodnou, ve které prve sídlili Chamovci.


text:
Ti tedy, které jsme výše zejména vypsali, přišli ve dnech Ezechjáše, krále judského, potloukli stany jejich i obyvatele, kteří se tam nalézali, vyhladili je až do dneška a usadili se místo nich, nebo nalezli tu přehojné pastvy.


text:
Ze synů Simeonových odešlo také na hory Seirské pět set mužů majících v čele Faltiáše, Naarjáše, Rafajáše a Oziela. syny Jesiovy,


text:
Synové Rubena, prvorozence Israelova – ten totiž byl jeho prvorozený, ale když poskvrnil lože otce svého, dána byla jeho práva prvorozenecká synům Josefa, syna Israelova; on však není počítán za prvorozeného,


text:
ale Juda, který byl nejsilnější mezi bratřími svými; z jeho rodu vzešla knížata, avšak prvorozenská práva byla přičtena Josefovi – 


text:
Beera, syn jeho, kterého odvedl do zajetí Telgatfalnasar, král assyrský; byl knížetem ve kmeni Rubenově.


text:
Jeho bratří a všecek rod jeho, když byli počítáni po rodinách svých, měli knížata Jehiela, Zacharjáše,


text:
na východní pak straně sídlil až tam, kde se vchází do pouště k Eufratu, neboť měli veliký počet dobytka v zemi Galaad.


text:
Ve dnech Saulových bojovali proti Agarejským, pobili je, a usadili se místo nich v jejich stanech po veškeré krajině, která leží na východ Galaadu.


text:
Ti jsou synové Abihaila, syna Huri, syna Jary, syna Galaada, syna Michaela, syna Jesesiho, syna Jedda, syna Buzova.


text:
Čtyřicet čtyři tisíce sedm set šedesát Rubenovců, Gadovců a z polovice kmene Manasseova, mužů bojovníků, nosících štíty a meče, napínajících luky a vycvičených válečníků schopných do boje.


text:
I do stalo se jim pomoci. Agarejští a všichni, kteří byli s nimi, byli dáni do jejich rukou, nebo vzývali Boha, když bojovali, a vyslyšel je, protože v něho doufali.


text:
Všecky věci, které oněm patřily, pobrali: padesát tisíc velbloudů, dvě stě padesát tisíc ovec, dva tisíce oslů a (z) lidí sto tisíc osob.


text:
Synové polovice kmene Manassova vládli zemí od Basanu až do Baal-Hermonu, Saniru, to jest, po horu Hermon; bylo jich velmi mnoho.


text:
A tito byli hlavy jejich rodů: Efer, Jesi, Eliel, Ezriel, Jeremjáš, Odojáš a Jediel, muži udatní a silní, slovutní vůdcové v čeledích svých.


text:
I pohnul Bůh Israelův ducha Fula, krále assyrského, – ducha Telgatfalnasara, krále assyrského – a ten převedl Rubena, Gada a polovici Manassova kmene a zavedl je do Lahely, do Habora, do Ary a k řece Gozanu, (kde jsou) až do dneška. .


text:
a konali službu před stánkem zjevení zpívajíce, dokud nevystavěl Šalomoun domu Hospodinova v Jerusalemě; zastávali podle řádu svého službu.


text:
Kteří službu konali se svými syny, jsou tedy tito: Z Kaatovců: zpěvák Heman, syn Joelův: syn Samuela,


text:
A synové Merariovi, jejich bratří, (kteří stávali) po levici: Etan, syn Kusiův: syn Abdiho, syn Malocha,


text:
Áron však a synové jeho pálili na oltáři zápalných obětí a na oltáři kadidlovém; (byli ustanoveni) ke všelikým úkonům ve velesvatyni, jakož i k tomu, by se modlili za Israele, podle všeho, co byl při kázal Mojžíš, služebník Boží.


text:
A tato jsou sídla jejich, to jest synů Áronových z rodů Kaatovců podle pastvisek a hranic jejich, – neboť se jim dostala losem:


text:
z území Benjaminova pak (jim dali) . . . Gabei a pastviny jeho, Almat s pastvisky jeho, Anatot s pastvinami příslušnými, úhrnem třináct měst podle jejich rodů.


text:
Rodům Gersonovců (dali) z území Issacharova, z území Aserova, z území (. . .) Neftaliova, a z území Manasseova v Basanu měst třináct.


text:
Rodům Merarovců pak dali losem z území kmene Rubenova, kmene Gadova a kmene Zabulonova měst dvanáct.


text:
dali (jim) losem z území kmene Judovců, kmene Simeonovců a kmene Benjaminovců ta města, která zejména vyjmenovali.


text:
dali jim útočištné město Sichem s příslušnými pastvisky na horách Efraimských, Gazer s příslušnými! pastvinami,


text:
a z polovice kmene Manassova (dána byla): Aner s příslušnými pastvinami, Balaam s příslušnými pastvinami – ostatním totiž z rodu Kaatovců.


text:
Gersonovcům z rodu (Levi) (byl dán z území) polovice kmene Manassova Gaulon v Basanu s příslušnými pastvinami, jakož i Astarot s příslušnými pastvinami;


text:
a z (území) kmene Neftali: Kedes v Galilei s příslušnými pastvisky, Hamon s příslušnými pastvisky, a Karjatajm s příslušnými pastvisky.


text:
Zbývajícím pak Merarovcům (bylo dáno) z (území) kmene Zabulonova: (. . .) Remmono s příslušnými pastvisky a Tabor s příslušnými pastvinami,


text:
za Jordánem pak proti Jerichu na východní straně Jordánu z (území) kmene Rubenova: Bosor na poušti s příslušnými pastvinami, Jassa s příslušnými pastvisky,


text:
a z (území) kmene Gadova: Ramot v Galaadu s příslušnými pastvinami, Manaim s příslušnými pastvinami,


text:
Synové Tolovi: Ozi, Rafajáš, Jeriel, Jemaj, Jebsem a Samuel, hlavy svých rodů. Z čeledi Tolovy bylo sečteno ve dnech Davidových dvacet dva tisíce šest set mužů velmi silných.


text:
K rodům a příbuzenstvům jejich příslušelo třicet šest tisíc mužů schopných boje, velmi silných; neboť měli mnoho žen a dětí.


text:
Jejich bratří ze všech čeledí Issacharových bylo napočítáno osmdesát sedm tisíců velmi statných bojovníků.


text:
Synové Belovi: Esbon, Ozi, Oziel, Jerimot a Uraj, pět hlav rodů a velmi statných bojovníků; bylo jich všech dvacet dva tisíce třicet čtyři.


text:
Synové Bechorovi: Zamira, Joas, Eliezer, Eljoenaj, Amri, Jerimot, Abjáš, Anatot a Almat; ti všichni jsou synové Bechorovi.


text:
Synové pak Jadihelovi: Balan. A synové Balanovi: Jehus, Benjamin, Aod, Chanana, Zetan, Tarsis a Ahisahar;


text:
ti všichni jsou synové Jadihelovi, hlavy svých rodů, mužové velmi silní, sedmnácte tisíců dvě stě bojovníků.


text:
Machir pak vzal manželky [synům svým] Hafim a Safan a měl sestru jménem Maacha. Jméno druhého (bylo) Salfaad a Salfaadovi narodily se dcery.


text:
Maacha, manželka Machirova porodila syna a nazvala ho Fares; jeho bratr slul Sares a synové jeho: Ulam a Reken.


text:
Synové Efraimovi: Sutala, – Bared, syn jeho, Tahat, syn jeho. Elada, syn jeho, Tahat, syn jeho, a toho syn Zabad,


text:
toho syn Sutala – a [syn jeho] Ezer a Elad. Ty zabili Geťané, domorodci, ježto byli přitáhli (dolů), aby napadli jejich majetek.


text:
A vešel k manželce své a ta počala a porodila syna, kterého nazvala Beria, že byl zplozen v neštěstí jeho rodu.


text:
Majetek jejich a sídla byla: Betel s příslušnými osadami, k východu Noran a k západu Gazer s příslušnými osadami, dále Sichem s příslušnými osadami, až do Azy s příslušnými osadami;


text:
a u synů Manassových: Betsan s příslušnými osadami, Tanach s příslušnými osadami, Mageddo s příslušnými osadami, Dor s příslušnými osadami. V těch sídlili synové Josefa, syna Israelova.


text:
Všichni ti jsou synové Aserovi, hlavy rodů, vybraní a velmi statní vojvodové vojvodů; a počet těch, kteří byli ve věku, kdy je člověk schopen k boji, byl dvacet šest tisíců.


text:
Asel měl šest synů těchto jmen: Ezrikam, Bokru, Ismael, Sarjáš, Obdiáš a Hanan. Ti všichni byli synové Aselovi.


text:
Synové Ulamovi byli muži velmi silní, statní lučištníci a měli mnoho synů a vnuků, úhrnem sto padesát. Ti všichni (jsou) synové Benjaminovi.


text:
Veškeren pak Israel byl sečten a soupis jejich zapsán je v Knize králů israelských. Judovci tedy převedeni byli do Babylona pro hřích svůj.


text:
V Jerusalemě bydlili (někteří) ze synů Judových, ze synů Benjaminových, ze synů Efraimových a Manassových: (. . .)


text:
Jobanjáš syn Jerohamův; Ela, syn Oziho, syna Mochoriho; Mosollam, syn Safatjáše, syna Rahuela, syna Jebanjášova.


text:
A bratří jejich po rodech svých, – devět set padesát šest. Ti všichni byli hlavy svých otcovských rodů.


text:
dále Azarjáš, syn Helkjáše, syna Mosollama, syna Sadoka, syna Marajota, syna Achitobova, kníže domu Božího;


text:
Adajáš, syn Jerohama, syna Fassura, syna Melchiášova; Maasaj, syn Adiela, syna Jezry, syna Mosollama, syna Mosollamita, syna Emmerova.


text:
A bratří jejich, [hlavy svých rodů], – tisíc sedm set šedesát, statní mužové ke službám v domě Božím.


text:
Obdiáš, syn Semejáše, syna Galala, syna Iditunova. Barachjáš však, syn Asy, syna Elkany, bydlil v osadách Netofy.


text:
Až do dneška bývají na stráži v bráně královské na východní straně levité [po pořádku se střídajíce].


text:
Sellum totiž, syn Korea, syna Abiasafa, syna Koreova, s bratřími svými, s rodem otce svého, [to jest] Koreovci, zastávali službu strážců u vchodu do stánku; jejich rody kdysi také střehly [po pořád ku] vchod do tábora Hospodinova,


text:
Všech těchto vyvolených za vrátné u dveří bylo dvě stě dvanáct. A byli zapsáni ve (svých) vlastních osadách; ustanovili je v (tom) jejich úřadě David a videc Samuel,


text:
Těm čtyřem levitům svěřen byl veškeren počet vrátných. Byli též (levité) nad komorami a poklady domu Hospodinova.


text:
Z rodu těchto byli dále (někteří ustanoveni) nad bohoslužebným nářadím; nebo v (ustanoveném) počtu vnášeli (to) nářadí a vynášeli.


text:
(Někteří) z těch, kteří měli svěřeno náčiní svatyně, byli nad bílou moukou, nad vínem, olejem, kadidlem a vonidly. – 


text:
(Jiní) z Kaatovců, jejich bratří, byli (ustanoveni) nad předkladnými chleby, aby vždycky nové na každou sobotu připravili.


text:
Hlavy zpěváků po čeledích levitských, kteří v jizbách přebývali, aby ve dne v noci ustavičně službu svou zastávali, jsou tito: (. . . . .)


text:
Asel měl šest synů těchto jmen: Ezrikam, Bokru, Ismael, Sarjáš, Obdiáš, Hanan. Ti jsou synové Aselovi.


text:
Filišťané byli v patách Saulovi a synům jeho pronásledujíce je, a zabili Jonatana, Abinadaba a Melchisuu, syny Saulovy.


text:
I řekl Saul oděnci svému: „Vytas meč svůj a zabij mne, aby snad nepřišli tito neobřezanci a nečinili si ze mne posměch." Avšak oděnec jeho nechtěl toho učiniti jsa strachem předěšen. Chytil tedy Saul meč a nalehl na něj.


text:
Když to viděli muži Israelovi, kteří bydlili na rovinách, utekli; ježto byl mrtev Saul i synové jeho, opustili svá města a sem i tam se rozběhli; i přišli Filišťané a usadili se v nich.


text:
Když ho oloupili, když mu sťali hlavu a svlékli ho z odění, poslali (posly) do své země, by ji nosili do kola a ukazovali chrámům model i lidu.


text:
povstali všichni junáci, vzali těla Saula a synů jeho, přinesli je do Jabesu, pochovali jejich kosti pod dubem, který byl v Jabesu, a postili se sedm dní.


text:
Tak umřel Saul pro nepravosti své, že přestoupil přikázání Hospodinovo, které byl dal a nešetřil ho, ano i s věštkyní se radil,


text:
aniž doufal v Hospodina. Proto vydal ho na smrt a přenesl království jeho na Davida, syna Isajova. . . .


text:
Také již dříve, když ještě kraloval Saul, tys vyváděl a zpět přiváděl Israele, a tobě řekl Hospodin, Bůh tvůj: „Ty budeš pastýřem lidu mého israelského a ty budeš knížetem nad ním."


text:
Přišli tedy všichni starší Israelovi ke králi do Hebronu, David učinil s nimi smlouvu před Hospodinem a pomazali ho za krále nad Israelem podle řeči Hospodinovy, kterou mluvil skrze Samuela.


text:
Vytáhl pak David i veškeren Israel k Jerusalemu, – to jest k „Jebusu" – kde byli Jebušané, praobyvatelé (té) země.


text:
I řekli obyvatelé Jebusu Davidovi: „Nevtáhneš sem." David však dobyl tvrze Sionské. – To je „Město Davidovo." – 


text:
Řekl totiž: „Kdo porazí první Jebušany, bude knížetem a vůdcem." Vystoupil tedy první Joab, syn Sarviin a stal se knížetem.


text:
Tito jsou přední z Davidových junáků, kteří mu pomáhali, by se stal králem nad veškerým Israelem podle slova Hospodinova, které mluvil k Israelovi,


text:
a tento je výčet Davidových junáků: Jesbaam, syn Hachamonův, první ze tří; ten zdvihl kopí své proti třem stům, kteří byli pobiti jedním rázem.


text:
Ten byl s Davidem ve Fesdommim, když Filišťané shromáždili se na to místo k bitvě. Pole krajiny té bylo plno ječmene. Když lid utekl před Filišťany,


text:
stáli tito prostřed pole a bránili ho; když pak porazili Filišťany, Hospodin dal veliké vítězství lidu svému.


text:
Ti tři ze třicíti předních sestoupili ke skále, ve které byl David, do jeskyně Odollam. Když byli Filišťané položili se táborem v údolí Rafaim,


text:
Pronikli tedy ti tři vojskem Filišťanů, navážili vody z cisterny betlemské, která byla u brány a přinesli Davidovi, by pil; on však nechtěl píti, ale raději vylil ji v obět Hospodinu


text:
řka: „Chraniž mne Bůh můj, abych to učinil, a (tak) krev těchto mužů pil, nebo s nebezpečím života svého přinesli mi (té) vody." Proto tedy nechtěl píti. To učinili (ti) tři největší junáci.


text:
Také Abisaj, bratr Joabův, byl prvním ze třicíti. Ten pozdvihl kopí své proti třem stům a pobil je; byl mezi třicíti velmi válen;


text:
(Pak byl) Banajáš, syn Jojady, muže velmi udatného, který byl vykonal mnoho činů, z Kabseelu; ten zabil dva Ariely Moabské, a ten se spustil a zabil v cisterně lva v dobu sněhu;


text:
ten zabil také kteréhos Egypťana, vysokého pět loket a měl kopí jako vratidlo tkalcovské; i vyšel na něho s holí, vytrhl mu kopí z ruky a zabil ho jeho (vlastním) kopím.


text:
Také tito přišli k Davidovi do Sikelegu, když ještě utíkal před Saulem, synem Kisovým: – Byli to velmi udatní a výborní bojovníci,


text:
natahovali lučiště a oběma rukama kamením z praků házeli a střelami stříleli. – Z bratří Saulových, z kmene Benjaminova:


text:
Vůdce Ahiezer a Joas, synové Samaovi, Gabaané, Jaziel a Fallet, synové Azmotovi, Baracha, Jehu, Anatoťané,


text:
také Samajáš, Gabaoňan, vynikající rek mezi třicíti a nad třicíti, Jeremjáš, Jeheziel, Johanan, Jezabad (Gaderoťané),


text:
Také z Gadovců prchli k Davidovi, když se skrýval na poušti], muži velmi silní a bojovníci výborní, ozbrojení štítem a kopím; vypadali jako lvi a rychlí byli jako srny na horách:


text:
Ti přešli Jordán měsíce prvního, kdy se obyčejně přelévá přes břehy a zahnali všecky, kteří bydlili v údolích na východ i na západ.


text:
I vyšel David jim vstříc a řekl: „Pokojně-li jste přišli ke mně, byste mi pomáhali, srdce mé spojí se s vámi; pakli ukládáte mi (k vůli) nepřátelům mým, ježto není nepravosti v rukou mých, Bůh otců našich viz (to) a sud!"


text:
Tu pojal duch Abisaje, vůdce třiceti, a řekl: Tvoji jsme, ó Davide, a s tebou, synu Isajův! Pokoj, pokoj tobě, a pokoj pomocníkům tvým, neb tobě pomáhá Bůh tvůj! Přijal je tedy David a ustanovil je vůdci houfu.


text:
Z kmene pak Manassova přešli někteří k Davidovi, když táhl s Filišťany proti Saulovi do boje. – Ale nebojoval s nimi, neboť knížata Filišťanů uradili se a propustili ho zase řkouce: „S nebezpečím našich hlav vrátí se k pánu svému Saulovi." – 


text:
Když tedy vracel se do Sikelegu, přešli k němu z kmene Manassova: Ednas, Jozabad, Jedihel, Michael, [Ednas,] Jozabad, Eliu a Salati, tisícníci ve kmeni Manassově.


text:
A toto je počet vojevůdců, kteří přišli k Davidovi, když byl v Hebronu, by přenesli království Saulovo na něho podle slova Hospodinova :


text:
Z Benjaminovců, bratří Saulových, tři tisíce; neboť veliká část jich ještě přidržovala se Saulova domu.


text:
Z polovice kmene Manassova osmnáct tisíc; zejména (ustanoven byl) každý, kdo přišel, aby učinili Davida králem.


text:
Z Issacharovců muži zkušení, kteří věděli, co v čas přikázati, by (to) Israel činil, dvě stě vojevůdců; všichni pak ostatní toho kmene šli za jejich slovem.


text:
Z kmene Zabulonova přišlo na pomoc se srdcem nerozdvojeným padesát tisíc bojovníků, kteří stávali v řadě vyzbrojeni jsouce do boje.


text:
Ze Zajordání, z Rubenovců, Gadovců a z polovice kmene Manassova, sto dvacet tisíc (mužů), opatřených válečnou zbrojí.


text:
Všichni ti bojovníci, vyzbrojení do boje, přišli svorně do Hebronu, by ustanovili Davida králem nad veškerým Israelem; také však všichni ostatní z Israele byli jedné mysli, by David stal se králem.


text:
Ano i ti, kteří sídlili vedle nich až k Issacharovi, Zabulonovi a Neftalimu, přinášeli na oslích, na velbloudech, na mezcích a na hovězím dobytku k jídlu mouku, fíky, rozinky, víno, olej, hovězí dobytek, berany, všeho hojnost; neboť radost byla v Israeli.


text:
řekl k veškeré obci Israelově: „Libo-li vám, a vychází-li od Hospodina, Boha našeho řeč, kterou mluvím: pošleme k ostatním bratřím svým do všech krajin Israelových, jakož i ke kněžím a levitům, kteří bydlí v předměstích měst, by se shromáždili k nám,


text:
Shromáždil tedy David veškerého Israele od Potoka egyptského, až kudy se vchází do Ematu, by přivedl archu Boží z Karjatjarimu.


text:
Pak vystoupil David a veškeré mužstvo Israelovo na pahorek v Karjatjarimu, (kteréžto město) je v Judsku, aby přinesl odtud archu Hospodina, Boha sedícího na cherubech, kterou jmenovali jménem jeho.


text:
David pak i všecek Israel hráli před Bohem ze vší síly zpívajíce na harfy, na citary, na bubínky, na cimbály a na trouby.


text:
Když přišli k humnu Chidonovu, vztáhl Oza ruku svou, by zadržel archu, neboť býci zbujněvše poněkud ji byli nachýlili.


text:
Pro tu příčinu nepřivedl jí k sobě, to jest do Města Davidova, ale zahnul s ní do domu Obededoma, Geťana.


text:
Hiram, král týrský, poslal posly k Davidovi, cedrového dřeva, kameníky a řezbáře, by vystavěli mu dům.


text:
I poznal David, že ho potvrdil Hospodin za krále nad Israelem, a že povýšil království jeho pro lid svůj israelský.


text:
Když Filišťané uslyšeli, že byl pomazán David za krále nad veškerým Israelem, vytáhli všichni, by ho vyhledali; David uslyšev to vytáhl proti nim.


text:
I tázal se David Hospodina řka: „Mám vystoupiti proti Filišťanům? A dáš je do mé ruky?" Hospodin mu odpověděl: „Vystup a dám je do tvé ruky."


text:
A když oni vtrhli do Baal-Farasimu, porazil je tam David a řekl: „Protrhl Hospodin nepřátele mé skrze mne, jako při vodní průtrži bývá." Proto dáno místu tomu jméno: „Baal-Farasim."


text:
tázal se opět David Boha a Bůh mu řekl: „Netáhni vzhůru za nimi, odtáhni od nich, a jdi na ně od hrušek.


text:
Až uslyšíš ve vrcholech hrušek šust, jako by někdo kráčel, tehdy dej se do boje; nebo půjde Bůh před tebou, aby porazil vojska Filišťanů."


text:
I rozhlášeno bylo jméno Davidovo po všech krajinách a Hospodin způsobil, že se ho báli všichni národové.


text:
Tehdy řekl David: „Nepřísluší nikomu nositi archu Boží kromě levitů, které vyvolil Hospodin, aby ji nosili, a přisluhovali jí na věčné časy."


text:
I shromáždil veškeren lid israelský do Jerusalema, by přenesena byla archa Hospodinova na své místo, které jí byl připravil.


text:
Povolal pak David Sadoka i Abjatara, kněze, jakož i levity: Uriiela, Asajáše, Joela, Semejáše, Eliela a Aminadaba.


text:
A řekl jim: „Vy, kteří jste hlavy rodů levitských, posvěťte se s bratřími svými a přineste archu Hospodina, Boha Israelova, na místo, které jest jí připraveno,


text:
aby, kdybychom něco nepřístojného učinili, nestalo se i nyní jako prve, kdy zbil nás Hospodin, že jste nebyli přítomni."


text:
A nesli levité archu Boží, jak byl přikázal Mojžíš, podle slova Hospodinova, na ramenou svých, na tyčích.


text:
David řekl také hlavám levitů, by ustanovili ze svých bratří zpěváky s nástroji hudebními, totiž harfami, citarami a cimbály, by zazníval do výše zvuk radosti.


text:
Ustanovili tedy levity: Hemana, syna Joelova a z bratří jeho Asafa, syna Barachjášova; z Merarovců pak, jejich bratří, Etana, syna Kasajášova.


text:
A s nimi bratry jejich ve druhé řadě: Zacharjáše, [Bena], Jaziela, Semiramota, Jahiela, Aniho, Eliaba, Banajáše, Maasjáše, Matatjáše, Elifalu, Makenjáše, Obededoma a Jehiela, vrátné.


text:
Matatjáš, Elifalu, Makenjáš, Obededom, Jehiel a Ozaziu [hráli] na citary osmistrunné vítěznou píseň.


text:
Chonenjáš pak, přední z levitů, který byl v čele proroků (byl ustanoven), aby předzpěvoval nápěv, nebo byl velmi dovedný.


text:
Sebenjáš, Josafat, Natanael, Amasaj, Zacharjáš, Banajáš a Eliezer, kněží, troubili na trouby před archou Boží; také Obededom a Jehjáš byli strážci archy.


text:
David tedy, [všichni] starší Israelovi a tísícníci šli, by přenesli Hospodinovu archu mluvy z domu Obededomova s jásotem.


text:
David oděn byl rouchem kmentovým, také všichni levité, kteří nesli archu, hudebníci i Chonenjáš, představený proroků mezi hudebníky; David nad to byl oblečen v efod lněný.


text:
Veškeren Israel provázel Hospodinovu archu úmluvy s jásotem; troubili na rohy i trouby, a hráli na cimbály, na harfy a na citary.


text:
Když přišla Hospodinova archa úmluvy až do města Davidova, Michol, dcera Saulova, vyhlédajíc z okna, viděla krále Davida, an poskakuje a křepčí, i pohrdla jím v srdci svém.


text:
Přinesli tedy archu Boží, postavili ji prostřed stanu, který byl pro ni postavil David, a přinášeli celopaly, jakož i pokojné oběti před Bohem.


text:
a podělil všecky, muže i ženy, každého chlebovou plackou, kusem hovězí pečené a koláčem, smaženým na oleji.


text:
Ustanovil pak před archou Hospodinovou z levitů, aby (tu) přisluhovali, připomínali činy jeho, oslavovali a chválili Hospodina, Boha Israelova:


text:
Asafa, předním; druhým po něm Zacharjáše; pak Jahiela, Semiramota, Jehiela, Matatjáše, Eliaba, Banajáše a Obededoma. Jehiela, (ustanovil) nad harfami a nad citarami; Asafa, by hrál na cimbály;


text:
Vzdávejte Pánu čest, příslušnou jeho jménu, berte dary a choďte před tvář jeho, klaňte se Hospodinu v okrase svaté!


text:
A rcete: Spas nás, Bože, náš spasiteli, rač nás shromáždit a vytrhnout z pohanů, bychom chválili svaté tvoje jméno, a se veselili ve tvých písních!


text:
A nechal tam (David) před Hospodinovou archou úmluvy Asafa a bratry jeho, by přisluhovali před archou ustavičně po všechny dny po svém pořádku;


text:
také Obededoma a bratry jeho, šedesát osm (hlav); Obededoma, syna Iditunova a Hosu ustanovil vrátnými.


text:
Sadoka pak kněze a bratry jeho kněze, (nechal) před stánkem Hospodinovým na výšině, která byla v Gabaonu,


text:
by přinášeli celopaly Hospodinu na oltáři zápalných obětí ustavičně, ráno i večer, podle všeho, co psáno je v zákoně Hospodinově, který dal Israelovi.


text:
A s nimi Hemana, Idituna a jiné vybrané, každého jménem uvedeného, by chválili Hospodina, že na věky (trvá) milosrdenství jeho.


text:
S Hemanem pak a Iditunem (ustanoveni byli trubači, aby) na trouby troubili a (hudci, by) hráli na cimbály, i na všecky hudebné nástroje Bohu; syny pak Iditunovy učinil vrátnými.


text:
Když se usadil David ve svém domě, řekl proroku Natanovi: „Hle, já bydlím v domě cedrovém, kdežto Hospodinova archa úmluvy je pod plachtami."


text:
„Jdi a mluv Davidovi, služebníku mému: Toto praví Hospodin: Nebudeš ty mi stavěti domu, bych v něm přebýval.


text:
Vždyť nebydlil jsem v domě od onoho času, kdy jsem vyvedl syny Israelovy, až do dne tohoto; ale měnil jsem ustavičně místo stánku, ve stanu


text:
přebývaje s veškerým Israelem. Zda mluvil jsem kdy aspoň k jednomu ze soudců Israelových, kterým jsem byl přikázal, aby pásli můj lid a zda řekl jsem: „Proč jste mi nepostavili domu cedrového?"


text:
Protož nyní takto mluviti budeš k služebníku mému Davidovi: Toto praví Hospodin zástupů: Já jsem tě vzal, když jsi chodil na pastvách za stádem, abys byl vůdcem lidu mého israelského,


text:
byl jsem s tebou, kamkoli ses obrátil, pobil jsem všecky nepřátele tvé před tebou a učinil jsem ti jméno jako jednoho z velikánů, kteří slaveni jsou na zemi.


text:
Dal jsem místo lidu svému israelskému, aby byl pěstěn a bydlel v něm, aby se již nestěhoval, a nešlechetnici by ho již nepotkali jako prve,


text:
ode dnů, kdy jsem dal soudce lidu svému israelskému; a ponížil jsem všecky nepřátele tvé. A zvěstuji tobě, že Hospodin učiní ti dům.


text:
Až pak naplníš dny své, abys odešel k otcům svým, vzbudím dorost tvůj po tobě, který bude ze synů tvých a upevním království jeho.


text:
Já budu jemu otcem a on bude mně synem; a milosrdenství svého mu neodejmu, jako jsem je odňal tomu, který byl před tebou.


text:
Král David pak vešel, posadil se před Hospodinem a řekl: „Kdo jsem já, Hospodine Bože, a co je dům můj, žes mi učinil takové věci?


text:
Ale i to zdálo se málo před obličejem tvým, a proto mluvil jsi o domu služebníka svého také na budoucí časy a učinil jsi mne znamenitým nade všecky lidi, Hospodine Bože!


text:
Hospodine, pro služebníka svého, podle srdce svého, učinil jsi všecky tyto velkolepé věci a chtěl jsi, by známy byly všecky (ty) velečiny.


text:
Hospodine, není ti podobného a není jiného Boha kromě tebe, podle všeho, co jsme slyšeli na vlastní uši.


text:
Nebo který jest jiný jako národ tvůj israelský, lid jediný na zemi, ke kterému šel Bůh, aby vysvobodil jej, učinil ho sobě lidem a velikostí Svou a hrůzami, aby vyvrhl národy před obličejem toho, kterého byl z Egypta vysvobodil?


text:
Nuže tedy, Hospodine, řeč, kterou jsi promluvil služebníku svému o jeho domu, pevná buď na věky a čiň, jak jsi mluvil.


text:
Trvej a velebeno buď jméno tvé na věky a říkáno bud: Hospodin, zástupů je Bůh Israelův a dům Davida, služebníka jeho trvá před ním ustavičně.


text:
Nebo ty, Hospodine Bože můj, zjevil jsi v ucho služebníka svého, že mu učiníš dům; proto se osmělil služebník tvůj modliti se před tebou.


text:
počni tedy dobrořečiti domu služebníka svého, by vždycky byl před tebou; nebo když ty, Hospodine, jsi (mu) požehnal, požehnán bude na věky.


text:
[Toho času] porazil David také Adarezera, krále Soby krajiny Hemat, když vytáhl, aby rozšířil království své až k řece Eufratu.


text:
David zajal tisíc vozů jeho, sedm tisíc jezdců a dvacet tisíc mužů pěších; všem koňům vozním podřezal šlachy, kromě sta spřežení, která zachoval sobě.


text:
Když přitáhl lid syrský z Damašku na pomoc Adarezerovi, králi sobskému, porazil David i z nich dvacet dva tisíce mužů,


text:
osadil vojáky Damašek a tak stala se i Syrie jemu poddanou a poplatnou. A pomáhal mu Hospodin ve všech věcech, ať se obrátil k čemukoliv.


text:
Také z Tebatu a z Chunu, měst Adarezerových, mědi velmi mnoho; z té dal udělati Šalomoun moře měděné, sloupy a měděné náčiní.


text:
poslal Adorama, syna svého, ke králi Davidovi, aby ho pozdravil, a jemu blahopřál, že Adarezera v boji porazil. – Byl totiž Touovým nepřítelem Adarezer. – 


text:
Ale i všecky věci zlaté, stříbrné a měděné zasvětil král David Hospodinu se stříbrem a zlatem, které byl pobral ze všech národů: z Edomců, Moabů, Ammonů, Filišťanů, jakož i Amalečanů.


text:
I osadil Edomsko posádkou, by poddáno bylo Edomsko Davidovi. A zachovával Hospodin Davida ve všem, ať se obrátil kamkoliv.


text:
Banajáš, syn Jojadův, byl nad četami Kereťanů a Feleťanů; synové pak Davidovi byli prvními králi po ruce.


text:
řekl si David: „Prokáži milosrdenství Hanonovi, synu Naasovu, nebo prokázal mi otec jeho milost." Poslal tedy David posly, by ho potěšili pro smrt otce jeho. Když ti přišli do Ammonska, by potěšili Hanona,


text:
řekla knížata ammonská Hanonovi: „Ty snad se domníváš, že David ke cti otce tvého poslal ti těšitele; a nepozoruješ, že přišli služebníci jeho k tobě, by shlédli, proslídili a propátrali zemi tvou."


text:
Proto dal Hanon služebníky Davidovy ostříhati, oholiti, zustřihati řízy jejich od rozkroku až k nohám a propustil je.


text:
Když oni odešli a vzkázali to Davidovi, poslal jim naproti – byliť náramně potupeni – a rozkázal, aby pobyli v Jerichu dokud neobrostou brady jejich, a potom aby se zase vrátili.


text:
Ammonští vidouce, že ukřivdili Davidovi, Hanon i ostatní lid, poslali tisíc hřiven stříbra, by si najali z Mesopotamie, ze syrské Maachy a ze Soby vozů a jezdců.


text:
I najali třicet dva tisíce vozů a krále Maachy s lidem jeho. Ti přišedše položili se táborem proti Medabě. Také Ammonští shromáždivše se ze svých měst, přitáhli do boje.


text:
Ammonští tedy vytáhše sešikovali se u brány města; králové pak, kteří byli jim na pomoc přitáhli, stáli na poli zvláště.


text:
Proto Joab, když postřehl, že se boj zepředu i zezadu proti němu strojí, vybral muže nejsilnější z veškerého Israele a táhl proti Syrským.


text:
A řekl: „Budou-li mne přemáhati Syrští, přispěješ mi na pomoc; pakli budou přemáhati tebe Ammonští, pomohu já tobě.


text:
Vzmuž se a statečně se mějme za lid svůj a za města Boha svého; Hospodin pak učiň, co za dobré uznává."


text:
Ammonští vidouce, že utekli Syrští, dali se na útěk také před Abisajem, bratrem jeho a vešli do města. Joab vrátil se pak do Jerusalema.


text:
Když Syrové viděli, že jsou poraženi od Israele, poslali posly a kázali vytáhnouti Syrům, kteří byli za řekou. Sofach, vojevůdce vojska Adarezerova, jim velel.


text:
Když to bylo Davidovi oznámeno, shromáždil veškeren lid israelský, přepravil se přes Jordán, přitáhl k Helamu a sešikoval vojsko proti nim. Oni svedli s ním bitvu, avšak


text:
dali se na útěk Syrové před Israelem a David pobil ze Syrských sedm tisíc spřežení, čtyřicet tisíc pěších i Sofacha, velitele vojska.


text:
Služebníci Adarezerovi vidouce, že jsou přemoženi od Israele, utekli k Davidovi a poddali se mu. A nechtěli již Syrští pomáhati Ammonským.


text:
Po roce, toho času, kdy králové vyjíždívají do boje, sebral Joab vojsko, válečný lid, zpustošil Ammonsko a pak přitáhl a oblehl Rabbu. David však zůstal v Jerusalemě. Když Joab Rabby dobyl a ji zničil,


text:
vzal David korunu Melchomovi s hlavy jeho a shledal, že měla cenu hřivny zlata a velmi vzácné drahokamy, udělal si tedy z toho korunu; také z města vzal velmi mnoho kořisti.


text:
Lid pak, který byl v něm, vyvedl a rozkázal, by po nich jeli vlečnými mlátičkami a vozy železem pobitými, že byli rozdrásáni a rozdrceni. Tak učiniv David všem městům ammonským vrátil se s veškerým lidem svým do Jerusalema.


text:
Poté povstala válka v Góbě s Filišťany; v té Sobochaj, Husaťan, zabil Safaje z rodu Rafaim a pokořil je.


text:
V jiné také válce, která se strhla proti Filišťanům, zabil Bohdan, syn Háje, Betleman, bratra Goljáše Geťana; dřevo kopí jeho bylo jako vratidlo tkalcovské.


text:
A ještě jiná válka se stala v Getu; tam byl člověk velmi vysoký, který měl po šesti prstech, to jest úhrnem dvacet čtyři; i ten pocházel z rodu Rafaova.


text:
Když se Israelovi rouhal, zabil ho Jonatan, syn Samav, bratra Davidova. To jsou Rafaovci v Getu, kteří padli rukou Davida a služebníků jeho.


text:
I řekl David Joabovi a knížatům lidu: „Jděte a sečtěte Israele od Bersaby až do Danu a přineste mi počet, abych (jej) věděl."


text:
Joab odpověděl: „Rozrnnožiž Hospodin lid svůj, by ho bylo stokrát tolik, co ho jest! Zda, pane můj králi, nejsou všichni služebníci tvoji? Proč zamýšlí pán můj věc, která bude za hřích počítána Israelovi?"


text:
A dal Davidovi soupis těch, které byl obešel: shledáno, že počet mužů schopných boje z veškerého Israele je tisíc tisíců a sto tisíc; z Judy pak čtyřikrát sto tisíc a sedmdesát tisíc bojovníků.


text:
Tu pravil David Bohu: „Zhřešil jsem příliš, že jsem to učinil; prosím, odejmi nepravost služebníka svého, nebo jsem nemoudře jednal."


text:
„Jdi a rci Davidovi: Toto praví Hospodin: Tři věci tobě na vůli dávám; jednu, kterou chceš, vyvol (si) a učiním ti (ji)."


text:
buďto tříletý hlad, buď tři měsíce utíkati před nepřáteli svými a meči jejich nemoci ujíti, aneb aby tři dny meč Hospodinův, to jest mor, byl na zemi, a anděl Hospodinův aby vraždil po všech končinách israelských. Nyní tedy viz, co mám odpověděti tomu, který mne poslal,"


text:
I řekl David Gadovi: „Se všech stran úzkosti mne sužují; ale lépe mi jest, abych upadl v ruce Hospodinovy, – nebo veliké jest milosrdenství jeho – nežli v ruce lidské."


text:
Poslal také anděla do Jerusalema, aby jej bil. A když bil, popatřil Hospodin a slitoval se nad (tím) velikým zlem i přikázal andělu, který bil: „Dosti, již přestaň ruka tvá!" Anděl pak Hospodinův stál vedle humna Ornana Jebušana.


text:
David pozdvih oči viděl anděla Hospodinova, an stojí mezi nebem a zemí, maje v ruce meč vytasený a obrácený proti Jerusalemu. I padli, on a starší, oděni jsouce žínicemi, tváří k zemi.


text:
A David pravil Bohu: „Zda nejsem já ten, který jsem rozkázal, aby sečten byl lid? Já jsem ten, který zhřešil, já, který zle učinil; toto stádo – co provinilo? Hospodine, Bože můj, nechať se obrátí, prosím, ruka tvá na mne a na dům otce mého; lid však tvůj ať není mořen!"


text:
Hospodin pak přikázal Gadovi, by řekl Davidovi, aby šel nahoru a vystavěl oltář Hospodinu Bohu na humně Ornana Jebušana.


text:
Ornan a čtyři synové jeho, kteří s ním byli, když vzhlédli a viděli anděla, skryli se; mlátil totiž právě na humně pšenici.


text:
Když tedy přicházel David k Ornanovi a Ornan jej uzřel, vyšel mu z humna vstříc a poklonil se mu tváří k zemi.


text:
I řekl mu David: „Dej mi to místo humna svého, ať vystavím na něm oltář Hospodinu, – dostaneš tolik stříbra, zač stojí – ať odejde rána od lidu."


text:
Ornan Davidovi odpověděl: „Račiž (si) vzíti a učiniti pán můj král, co se mu líbí; ano i býky (tyto) dávám na celopal, mlátičku vlečnou na palivo a pšenici k oběti; to vše rád dám."


text:
I řekl mu král David: „Nikoli, tak nebude; ale stříbra ti dám, zač (to) stojí; nebo není slušno, bych ti co vzal a tak podal Hospodinu celopaly, které mne nic nestojí."


text:
vystavěl tam oltář Hospodinu, přinesl celopaly a pokojné oběti, a vzýval Hospodina. I vyslyšel jej, seslav oheň s nebe na oltář celopalu,


text:
Stánek však Hospodinův, který byl udělal Mojžíš na poušti, jakož i oltář na zápalné oběti byl toho času na výšině v Gabaonu.


text:
A nemohl David jíti k oltáři, by tam prosil Boha, nebo náramným strachem byl přestrašen vida meč anděla Hospodinova.


text:
I přikázal, aby se shromáždili všichni cizinci ze země Israelovy a ustanovil z nich kameníky, aby tesali a hladili kameny na stavbu domu Božího.


text:
Také velmi mnoho železa na hřeby do dveří a [na háky a] skoby připravil David; a mědi váhu nesčíslnou.


text:
David (si) řekl: „Šalomoun, syn můj, chlapec malý a útlý jest; dům však, který chci stavěti Hospodinu, takový má býti, by po všech krajinách byl slavný; proto připravím jemu potřeb." Pro tu příčinu před svou smrtí připravil velmi mnoho potřeb.


text:
ale Hospodin mne oslovil řka: „Mnoho krve jsi vylil a velmi mnoho válek jsi vedl; nesmíš stavěti dům jménu mému, vyliv krve tolik přede mnou.


text:
Syn, který se ti narodí, bude muž pokojný, nebo pokoj dám jemu ode všech okolních nepřátel; proto „Pokojný" slouti bude; pokoj a odpočinek dám v Israeli po [všecky] dny jeho.


text:
Ten vystaví dům jménu mému, a ten bude mně synem a já budu jemu otcem; a upevním trůn království jeho nad Israelem na věky."


text:
Nuže tedy, synu můj, Hospodin buď s tebou a šťastně vystavěj dům Hospodinu, Bohu svému, jak mluvil o tobě.


text:
Dejž ti také Hospodin obezřelost a smysl, abys mohl spravovati Israele a šetřiti zákona Hospodina, Boha svého.


text:
Nebo tehdy budeš moci prospívati, budeš-li ostříhati příkazů a práv, o kterých přikázal Hospodin Mojžíšovi, by naučil (jim) Israele. Buď silný a zmužilo si počínej, neboj se a nestrachuj!


text:
Hle, já ve své starostlivosti připravil jsem potřeby na dům Hospodinův: zlata sto tisíc hřiven, stříbra tisíc tisíců hřiven, mědi pak a železa nelze zvážiti, nebo množství (jeho) převyšuje (každý) počet; dřevo i kámen připravil jsem ke všem potřebám.


text:
Máš také hojně řemeslníků, kameníků, zedníků, tesařů a všelikých umělců, kteří umějí velmi dovedně zpracovati


text:
„Vidíte, že Hospodin, Bůh váš, je s vámi, že dal vám pokoj vůkol, že dal všecky nepřátele v ruce vaše, a že podmaněna jest země před Hospodinem i před lidem jeho.


text:
Přičiňte se tedy srdcem svým i duší svou, byste hledali Hospodina, Boha svého; vzchopte se a vystavějte svatyni Hospodinu Bohu, by uvedena byla Hospodinova archa úmluvy, jakož i nářadí Hospodinu zasvěcené do domu, který bude vystavěn jménu Hospodinovu.


text:
Když se David zestaral, když mu bylo (již) velmi mnoho let, ustanovil králem Šalomouna, svého syna, nad Israelem.


text:
Z těch vybrány a roztříděny ke službě domu Hospodinova dvacet čtyři tisíce; správců a soudců šest tisíců;


text:
vrátných čtyři tisíce, a tolikéž hudebníků, kteří měli hráti Hospodinu na hudebné nástroje, kterých dal (David) nadělati.


text:
Synové Semejovi: Salomit, Hosiel a Aran, ti tři. Ti jsou pohlaváři čeledí Leedanských (a Semejských).


text:
Lehet byl první, Ziza druhý; Jaus pak a Baria neměli mnoho synů, a proto byli počítáni za jeden rod a jeden dům.


text:
Synové Amramovi: Áron a Mojžíš. – Áron byl ustanoven, aby konal službu ve velesvatyni, on i synové jeho na věky, a kadidlo by zapaloval Hospodinu podle patřičného řádu a dobrořečil jménu jeho na věky. – 


text:
Synové pak Eliezerovi byli: Rohobjáš, pohlavár; jiných synů Eliezer neměl. Synové však Rohobjášovi rozmnožili se velmi.


text:
Ti jsou synové Leviovi podle svých čeledí a rodů, – pohlaváři po pořádku – a podle počtu všech osob, kteří konali službu domu Hospodinova, od dvaceti let a výše.


text:
Nebo řekl David: „Odpočinek dal Hospodin, Bůh Israelův, lidu svému a usídlil se v Jerusalemě až na věky.


text:
„Ale pod dozorem synů Áronových budou konati službu domu Hospodinova v nádvořích, v komorách, při očistách jakékoli posvátné věci, při všech úkonech služby chrámu Hospodinova.


text:
Budou dále ti bohoslužebníci starati se o chleby předkladné, o bělnou mouku k oběti, o přesné placky, o pánev na pečení, jakož i o všelikou váhu a míru.


text:
kdykoli budou obětovány celopaly Hospodinu, v sobotu, na nov měsíce, a při slavnostech ostatních, v počtu, jaký ten onen obřad žádá, ustavičně před Hospodinem.


text:
A (budou státi), by ostříhali předpisů o stánku úmluvy, řádu svatyně a příkazů synů Áronových, svých bratří, ve službě domu Hospodinova."


text:
I rozdělil je David, t. j. Sadok ze synů Eleazarových a Abjatar, syn Ahimelechův ze synů Itamarových v příslušné třídy k službě (jejich).


text:
Bylo shledáno, že mají Eleazarovci mnohem více mužských než Itamarovci, proto rozdělil je (takto): z Eleazarovců (bylo) šestnáct pohlavárů rodových a z Itamarovců osm (pohlavárů) rodů a domů jejich.


text:
Rozdělil pak oba rody mezi sebou losy, nebo byli knížata svatyně a knížata Boží tak z Eleazarovců, jako z Itamarovců.


text:
A sepsal je Semejáš, syn Natanaelův, písař z kmene Levi, před králem a knížaty, před Sadokem knězem a Abjatarem, synem Ahimelechovým, i před pohlaváry rodů kněžských a levitských: jeden dům, který nad jinými byl, Eleazarův; a druhý dům, který pod sebou měl jiné, Itamarův.


text:
Ty jsou třídy jejich podle služby jejich, aby vcházeli do domu Hospodinova podle řádu svého, který dal Áron, otec jejich, jak byl přikázal Hospodin, Bůh Israelův.


text:
Také ti metali losy jako bratři jejich, synové Áronovi, před Davidem králem, Sadokem, Abjatarem, synem Ahimelechovým a pohlaváry rodů kněžských, starší i mladší; [všecky los rovně dělil].


text:
David a vojevůdcové ustanovili k službě také syny Asafovy, Hemanovy a Iditunovy, aby prorokovali na citary, harfy a cimbály podle počtu svého povinnost sobě přidělenou činíce.


text:
Ze synů Asafových: Zachur, Josef, Natanjáš a Asarela, synové Asafovi, pod dozorem Asafa, který prorokoval pod králem.


text:
Z Idituna, synové Iditunovi: Godoljáš, Sori, Jesejáš, Hasabjáš, Matatjáš, (. . .) šest, pod dozorem otce svého Idituna, který na citaru prorokoval, když chválili a velebili Hospodina.


text:
A z Hemana, synové Hemanovi: Bokkijau, Matanjau, Oziel, Subuel, Jerimot, Hananjáš, Hanani, Eliata, Geddelti, Romemtiezer, Jesbakassa, Melloti, Otir a Mahaziot;


text:
všichni tito (byli) synové Hemana, vidce králova, podle výroků Božích, že povýší roh (jeho); dal totiž Bůh Hemanovi synů čtrnáct a dcery tři.


text:
Ti všichni pod dozorem otce svého ustanoveni byli, by při zpěvu v chrámu Hospodinově (hráli) na cimbály, harfy a citary, k službám domu Hospodinova pod králem, jakož i Asafem, Iditunem a Hemanem.


text:
Bylo jich pak i s bratřími jejich, těch (totiž), kteří byli vycvičeni ve zpěvech Hospodinových, všech mistrů, dvě stě osmdesát osm.


text:
I vyšel los první Josefovi, který byl z Asafa. Druhý Godoljášovi, jemu, synům a bratřím jeho, dvanácti.


text:
Synové tedy Semejášovi byli: Otni, Rafael, Obed, Elzabad; bratři jeho, zdatní muži: Eliu a Samachjáš.


text:
Všichni ti (byli) ze synů Obededomových; oni, synové i bratři jejich, zdatní ke službě, šedesát dva Obededomovci.


text:
Z Hosy, to jest z Merariovců: Semri, pohlavár – neměl totiž prvorozeného a proto ustanovil ho jeho otec pohlavárem – 


text:
Ti byli roztříděni za vrátné, aby vždycky jakožto představení stráží konali službu v domě Hospodinově jako jejich bratři.


text:
I padl los (brány) východní na Selemjáše. Zacharjášovi, synu jeho, muži velmi rozšafnému a vzdělanému, dostala se losem strana severní.


text:
Sefimovi a Hosovi (dostala se) losem strana západní, brána, která vede na cestu vzhůru stoupající, stráž proti stráži.


text:
A sice na východě bylo levitů šest a na severu čtyři na den; na jihu také na den čtyři; a kde byla rada, dva a dva.


text:
a bratři jeho: Eliezer, Rahabjáš, jeho syn, Isajáš, syn tohoto, Joram, syn tohoto, Zechri, syn tohoto, a Selemit, syn tohoto.


text:
Ten Selemit a bratří jeho byli nad poklady věcí zasvěcených, které zasvětil David král, knížata rodová, tisícníci, setníci a vojevůdcové


text:
také všecko, co zasvětil Samuel videc, Saul syn Kisův, Abner syn Nerův, a Joab syn Sarviin; všichni, kteří co zasvětili, (učinili tak) skrze Selemita a jeho bratry.


text:
Z Hebronovců Hasabjáš a bratři jeho, tisíc sedm set mužů velmi zdatných bylo nad Israelem za Jordánem k západu ve všech věcech Hospodinových a ve službě královské.


text:
Z Hebronovců byl také Jerjáš, hlava rodin a rodů jejich – čtyřicátého roku království Davidova byli sčítáni a napočteno mužů velmi zdatných v Jazeru galaadském (. . .) – 


text:
a bratři jeho, zdatní muži, dva tisíce sedm set [rodových hlav]. – Ty ustanovil David král nad Rubenovci, Gadovci a nad polovicí kmene Manassova ke všeliké službě Boží a králově.


text:
Synové Israelovi podle počtu svého, pohlaváři čeledí, tisícníci a úředníci, kteří sloužili králi po příslušných oddílech, nastupujíce a odstupujíce každý měsíc v roce, ze kterých byl každý v čele dvaceti čtyř tisíců mužů:


text:
Nad sborem druhého měsíce byl Eliezer, syn Dudiův, Ahohovec, [a po něm druhý jménem Makellot], který velel dílu vojska dvaceti čtyř tisíců.


text:
Vůdcem sboru třetího na třetí měsíc byl Banajáš, syn Jojady, [kněz]; ve sboru jeho byly dvacet čtyři tisíce.


text:
Tento Banajáš byl nejzdatnější mezi třicíti a nad třicíti; byl pak nad sborem jeho Amizabad, syn jeho.


text:
Čtvrtý, měsíce čtvrtého (byl) Asahel, bratr Joabův a Zabadjáš, syn jeho po něm; ve sboru jeho byly dvacet čtyři tisíce.


text:
Devátý, měsíce devátého (byl) Abiezer, Anatoťan z Benjaminovců; ve sboru jeho byly dvacet čtyři tisíce.


text:
Desátý, měsíce desátého (byl) Maraj, Netofan, také z rodu Zarahi; ve sboru jeho byly dvacet čtyři tisíce.


text:
Jedenáctý, měsíce jedenáctého (byl) Banajáš, Faratoňan, Efraimec; ve sboru jeho byly dvacet čtyři tisíce.


text:
Dvanáctý, měsíce dvanáctého (byl) Holdaj, Netofan, z rodu Gotonielova; a ve sboru jeho byly dvacet čtyři tisíce.


text:
Dále – v čele kmenů Israelových byli: Nad Rubenovci kníže Eliezer, syn Zechriův. Nad Simeonovci kníže Safatjáš, syn Maachův.


text:
Nad druhou polovicí kmene Manassova v Galaadu Jaddo, syn Zacharjášův. Nad Benjaminovci Jasiel, syn Abnerův.


text:
Nechtěl však David sčítati jich od dvaceti let níže; nebo byl řekl Hospodin, že rozmnoží Israele jako hvězdy nebeské.


text:
Joab, syn Sarviin, počal (je) sice počítati, ale nedokonal (toho); nebo přišel proto hněv na Israele; a proto počet těch, kteří byli sečteni, není vložen do Knihy letopisů krále Davida.


text:
Nad poklady královskými byl Azmot, syn Adielův; nad těmi pak poklady, které byly ve městech, na vsích a ve věžích, byl Jonatan, syn Ozjášův.


text:
dále nad hovězím dobytkem, který se pásl v Saroně, byl Setraj Saroňan; nad hovězímdobytkem v údolích Safat, syn Adliův;


text:
Jonatan pak, strýc Davidův, muž rozšafný a učený, byl radou; ten a Jahiel, syn Hachomonův, byli se syny královskými.


text:
David svolal všecky přední Israelovy, knížata kmenů, velitele sborů, kteří králi sloužili, tisícníky a setníky, správce královských statků a jmění, své syny s komorníky a s junáky, všecky nejzdatnější muže ve vojště, do Jerusalema.


text:
Král se zdvihl a stoje pravil: „Slyšte mne, bratři moji a lide můj!" „Myslil jsem, že vystavím dům, ve kterém by odpočívala Hospodinova archa úmluvy a podnož nohou Boha našeho; i připravil jsem všecky věci na stavbu.


text:
Avšak Hospodin, Bůh Israelův, vyvolil mne z veškerého rodu otce mého, bych byl králem nad Israelem na věky. Judovce totiž vyvolil za knížata, z domu pak Judova dům otce mého; a ze synů otce mého ráčil vyvoliti mne za krále nad veškerým Israelem.


text:
A ze synů mých – dal mi totiž mnoho synů Hospodin – vyvolil Šalomouna, syna mého, by seděl na trůně království Hospodinova [nad Israelem.


text:
A řekl mi: „Šalomoun, syn tvůj, vystaví dům můj a síně mé, nebo vyvolil jsem si ho za syna a já budu jemu otcem.


text:
Nyní tedy – před veškerou obcí Israelovou, an slyší Bůh náš (zapřisahám vás) – ostříhejte a vyhledávejte všech příkazů Hospodina, Boha našeho, byste drželi (tu) dobrou zemi a zůstavili ji synům svým po sobě až na věky.


text:
Ty pak, Šalomoune, synu můj, znej Boha otce svého, a služ jemu veškerým srdcem a myslí ochotnou; nebo Hospodin zpytuje všecka srdce a zná všecky myšlenky mysli. Budeš-li ho hledati, nalezneš jej; pakli ho opustíš, zavrhne tě na věky.


text:
Dal pak David Šalomounovi, synu svému popis předsíně, chrámu, spodních, horních a vnitřních komor, jakož i domu slitování;


text:
popis všech nádvoří, které měl na mysli, a komor vůkol pro poklady domu Božího, a pro poklady věcí zasvěcených;


text:
také (popis) oddělení kněžských i levitských, (potřeb) ke všem úkonům domu Hospodinova i všech nádob ke službě ve chrámě Hospodinově.


text:
(Udal) váhu zlata na každou služebnou nádobu, jakož i váhu stříbra na všeliká nářadí podle rozličných potřeb.


text:
Také na zlaté svícny a na jejich lampy (udal váhu) zlata podle míry každého svícnu i lamp. Podobně i na svícny stříbrné a na jejich lampy podle rozličné míry udal váhu stříbra.


text:
Rovněž (udal váhu) zlata na stoly předkladných chlebů podle počtu (těch) stolů; též i stříbra na jiné stoly stříbrně.


text:
Taktéž na vidličky, na misky a konvice ze zlata nejčistšího, a na zlaté lvíčky podle míry rozdělil váhu, na každého lvíčka; ne jinak na lvy stříbrné rozličnou váhu stříbra oddělil.


text:
Dále na oltář, na kterém bývá zapalováno kadidlo, udal (váhu) nejčistějšího zlata, jakož i na zobrazení vozu, (to jest) cherubů roztahujících křídla a zakrývajících Hospodinovu archu úmluvy.


text:
Dále pravil David Šalomounovi, synu svému: „Zmužile si počínej, vzchop se a jednej; neboj se ani se nelekej, nebo Hospodin, Bůh můj, bude s tebou a nenechá tě, aniž tě opustí, dokud nedokonáš všeho díla služby domu Hospodinova.


text:
Hle, oddělení, kněží a levitů máš po boku svém ke všeliké službě domu Hospodinova a hotovi jsou (lidé, kteří něco umějí), knížata i lid, udělati všecko, co jim přikážeš."


text:
I mluvil David král k veškeré obci: „Šalomouna, syna mého jediného vyvolil Bůh, ještě chlapce mladičkého; dílo však toto je veliké, nebo ne člověku připravován je příbytek, ale Bohu.


text:
Já sice podle veškeré své možnosti připravil jsem potřeby na dům Boha svého: zlato na zlaté nářadí, stříbro na stříbrné, měď na měděné, železo na železné, dřevo na dřevěné, kámen onyxový, surmíkovitý, rozličných barev, všelikého vzácného kamene i mramoru bílého přehojně.


text:
Avšak nad to, co jsem obětoval do domu Boha svého, ze svého majetku zlata a stříbra, dávám ke chrámu Boha svého: – mimo to, co jsem připravil na dům svatý – 


text:
tři tisíce hřiven zlata, ze zlata ofirského a sedm tisíc hřiven stříbra přečištěného, aby pozlaceny byly stěny chrámové;


text:
kdekoli potřebí je zlata, ze zlata, a kdekoli potřebí je stříbra, ze stříbra ať dělají práce ruce umělců. A chce-li kdo dobrovolně přinésti obět, ať naplní ruku svou dnes a obětuje Hospodinu, cokoli chce."


text:
Souhlasili tedy ochotně pohlaváři čeledí, knížata kmenů Israelových, tisícníci, setníci a správcové statků královských,


text:
i dali na stavbu domu Božího zlata pět tisíc hřiven, a deset tisíc zlaťáků, stříbra deset tisíc hřiven, mědi osmnáct tisíc hřiven a železa sto tisíc hřiven.


text:
I veselil se lid, když dary dobrovolně odevzdával, nebo celým srdcem obětovali je Hospodinu; také však David král radoval se radostí velikou.


text:
A dobrořečil Hospodinu před veškerou obcí řka: Požehnán buď, Hospodine, Bože Israele, otce našeho, od věků na věky!


text:
Tvá je, Hospodine, velebnost i moc, i sláva i vítězství, a tobě přísluší chvála, nebo všecko, co je na nebi a na zemi, tvé jest; tvé, Hospodine, je království, a tys nade všemi knížaty.


text:
Tvé je bohatství, a tvá je sláva; ty panuješ nade vším, v ruce tvé je síla i moc; v ruce tvé je velikost i panování nade všemi věcmi.


text:
Kdo jsem já a co je lid můj, že jsme mohli toto všecko tobě dobrovolně darovati? Tvé je všecko; a co jsme z ruky tvé obdrželi, tobě jsme dali.


text:
Nebo cizinci jsme před tebou a přistěhovalci, jako všichni otcové naši. Dni naše na zemi jsou jako stín a není žádného stání.


text:
Hospodine, Bože náš, všecka ta hojnost, kterou jsme připravili, aby vystavěn byl dům jménu tvému svatému, z ruky tvé jest, a tvé jsou všecky věci.


text:
Vím, Bože můj, že zkoušíš srdce a (miluješ upřímnost; protož i já v upřímnosti srdce svého vesele obětoval jsem toto všecko; a viděl jsem s velikou radostí, že i lid tvůj, který se zde shledal, obětuje tobě dary.


text:
Hospodine, Bože Abrahama, Isáka a Israele, otců našich, zachovej na věky tuto ochotu srdce jejich, a ke tvé cti ať vždycky směřuje smýšlení to.


text:
Také Šalomounovi, synu mému, dej srdce dokonalé, by šetřil tvých příkazů, zákonů tvých i ustanovení tvých, aby vykonal vše a vystavěl dům, na který jsem potřeby připravil."


text:
A přikázal David veškeré obci řka: „Dobrořečte Hospodinu, Bohu našemu!" I dobrořečila všecka obec Hospodinu, Bohu otců svých, sklonili se a klaněli se Hospodinu a [potom] králi.


text:
Podali také oběti Hospodinu a obětovali celopaly druhého dne: býků tisíc, beranů tisíc, beránků tisíc s příslušnými úlitbami a se vším činem hojně za veškeren Israel.


text:
I jedli a pili před Hospodinem ten den s velikou radostí. A pomazali po druhé Šalomouna, syna Davidova. Pomazali ho za knížete Hospodinu a Sadoka za velekněze.


text:
I dosedl Šalomoun na trůn Hospodinův za krále místo Davida, otce svého; [všem] se líbil a poslouchal ho veškeren Israel;


text:
také všecka knížata i junáci a všichni synové krále Davida dali (mu) ruku, že se podrobují králi Šalomounovi.


text:
I zvelebil Hospodin Šalomouna před veškerým Israelem, a dal mu slavné kralování, jakého neměl před ním žádný král Israelův.


text:
A dnů, ve kterých kraloval nad Israelem, bylo čtyřicet let: v Hebroně kraloval sedm let a v Jerusalemě třicet tři léta.


text:
I zemřel v pěkném stáří, maje nadbytek věku, bohatství i slávy, a kraloval Šalomoun, syn jeho, místo něho.


text:
Příběhy Davida krále, první i poslední zapsány jsou v knize vidce Samuela, v knize proroka Natana, a v knize vidce Gada;


text:
též i (příběhy) jeho veškerého kralování, moci jeho i časů, které přeběhly za něho buď v Israeli, buď ve všech královstvích země.


text:
Šalomoun, syn Davidův, upevnil se v království svém: Hospodin, Bůh jeho, byl s ním a zvelebil ho velice.


text:
I rozkázal Šalomoun všemu Israelovi, tisícníkům, setníkům, vůdcům i soudcům veškerého Israele a hlavám rodů,


text:
a šel s veškerou obcí na výšinu do Gabaonu, kde byl Boží stánek úmluvy, který udělal Mojžíš, služebník Hospodinův, na poušti. – 


text:
Boží archu však byl přivedl David z Karjatjarimu na místo, které byl jí připravil, a kde jí byl rozbil stan, totiž do Jerusalema. – 


text:
Též oltář měděný, který byl udělal Beseleel, syn Uriho, syna Hurova, byl tam před stánkem Hospodinovým; ten hledali Šalomoun a všecka obec.


text:
I vystoupil Šalomoun k (tomu) oltáři měděnému před Hospodinovým stánkem úmluvy, a obětoval na něm tisíc žertev.


text:
I pravil Šalomoun Bohu: „Ty jsi prokázal Davidovi, otci mému, milost velikou a ustanovil jsi mne králem místo něho.


text:
Nyní tedy, Hospodine, Bože, ať se splní slovo tvé, které jsi sliby dal Davidovi, otci mému; nebo ty jsi mne ustanovil za krále nad lidem svým mnohým, který je nesčíslný jako prach země.


text:
Dej mi moudrost a rozum, abych věděl si rady s lidem tvým; nebo kdo může tento lid tvůj, kterého tolik je, náležitě spravovati?"


text:
I řekl Bůh Šalomounovi: „Proto, že se to více zamlouvalo srdci tvému, že jsi nežádal bohatství, ani statků, ani slávy, ani životů svých nepřátel, ba ani ne dlouhého věku, ale žes žádal si moudrost a umění, bys mohl (dobře) vlásti lidu mému, nad kterým jsem tě ustanovil králem:


text:
(proto) moudrost a umění dávám tobě; ale i bohatství, statky a slávu ti dám, že žádný z králů tobě rovný ani před tebou nebyl, aniž po tobě bude."


text:
I navrátil se Šalomoun s výšiny gabaonské, od stánku úmluvy do Jerusalema a kraloval nad Jerusalemem.


text:
Nashromáždil si vozů a koní, čtrnáct set vozů měl a dvanácte tisíc koní; rozložil je po městech vozů, (něco) však (zůstalo) u krále v Jerusalemě.


text:
Král učinil, že bylo stříbra i zlata v Jerusalemě jako kamení, a cedrového dřeva jako planého fíkoví, které roste na poli u velikém množství.


text:
koňský vůz za šest set stříbra a koně za stopadesát; podobně ze všech království hetských a od králů syrských bylo kupováno.


text:
I odpočítal sedmdesáte tisíc mužů, aby nosili na ramenech, osmdesát tisíc, kteří by lámali kámen na horách a dozorců nad nimi tři tisíce šest set.


text:
A vzkázal Hiramovi, králi tyrskému: „Jako jsi učinil s Davidem, otcem mým, že jsi mu poslal dřevo cedrové, aby vystavěl si dům, ve kterém i bydlil,


text:
tak učiň se mnou. Chci totiž stavěti dům jménu Hospodina, Boha svého a zasvětiti jej k tomu, by (tam) před ním bylo zažeháno kadidlo, kouřeno vonidly, předkládány ustavičně chleby, obětovány celopaly, ráno, večer, jakož i ve dny sobotní, na nov měsíce, i na slavnosti Hospodina, Boha našeho, na věčné  časy, jak přikázáno jest Israelovi.


text:
Kdo bude moci býti s to, aby vystavěl jemu dům důstojný? Nemůže-li obsáhnout ho nebe, ani nebesa nebes, kdo jsem já, bych mohl vystavěti mu dům, leč toliko k tomu, by kadidlo bylo páleno před ním?


text:
Proto pošli mi umělce, který umí dělati na zlatě, na stříbře, na mědi, na železe, z purpuru červeného. i modrého, ze šarlatu, který by uměl vyřezávati vypukliny s těmi řemeslníky, kteří jsou u mne v Judsku a V Jerusalemě, které zjednal David, otec můj.


text:
Ale pošli mi také dřeva cedrového, cypřišového a jedlového z Libanu, neboť vím, že služebníci tvoji umějí sekati drva libanská; i budou (dělati) služebníci moji se služebníky tvými,


text:
A dělníkům, kteří sekati budou dřevo, služebníkům tvým, dám na stravu dvacet tisíc korů pšenice, ječmene tolikéž, vína dvacet tisíc batů a též oleje dvacet tisíc batů."


text:
Hiram, král tyrský, odpověděl listem, který poslal Šalomounovi: „Že miluje Hospodin lid svůj, proto dal, abys ty kraloval nad ním,"


text:
A dodal: „Požehnán (buď) Hospodin, Bůh Israelův, jenž učinil nebe i zemi, že dal Davidovi králi syna moudrého, bystrého, vnímavého a obezřelého, aby vystavěl dům Hospodinu, a palác sobě.


text:
syna jedné z Danových dcer, jehož otec byl Tyřan; ten umí dělati na zlatě, na stříbře, na mědi, na železe, na kameni, lna dřevě, z purpuru červeného i modrého, z kmentu a šarlatu; ten umí vyřezati jakoukoli řezbu a vymysliti moudře, čehokoli třeba je ku práci, s umělci tvými a s umělci pána mého Davida, otce tvého.


text:
My pak nasekáme dřeva z Libanu, cokoli ho budeš potřebovati a připlavíme je ve vorech po moři do Joppe; ty pak odtud dáš je dopraviti do Jerusalema."


text:
Dal tedy sečísti Šalomoun všecky cizince, kteří byli v zemi Israelově, po sčítání, kterým je dal spočítati David, otec jeho, a nalezeno jich stopadesát tři tisíce šest set.


text:
Z těch vybral sedmdesát tisíc těch, kteří by nosili na ramenech břemena, osmdesát tisíc těch, kteří by kámen lámali na horách; a tři tisíce šest set dozorců bylo nad prací lidu.


text:
Šalomoun počal stavěti dům Hospodinův v Jerusalemě na hoře Moria, která byla ukázána Davidovi, otci jeho, na místě, které byl připravil David na humně Ornana Jebušana.


text:
Základy, které položil Šalomoun, aby stavěl dům Boží, jsou tyto: Délka: šedesát loket podle staré míry. Šíře pak: dvacet loket.


text:
Předsíň v průčelí, která se táhla na délku v šíři domu: dvacet loket; výška: sto dvacet loket; a pozlatil ji vnitř zlatem nejčistším.


text:
Také dům větší přikryl deskami dřevěnými, jedlovými, obložil všudy plechy z ryzího zlata a dal vyřezati v něm palmy a jakési řetízky, [které se spolu vázaly].


text:
(To) zlato bylo důkladně čištěné; nadělav z něho plechů obložil dům, trámy jeho, veřeje, stěny a dveře; a dal vyřezati cheruby na stěnách.


text:
Dal udělati dále dům velesvatyně; délka jeho byla v poměru k šíři toho domu, dvacet loket; šíře jeho také dvacet loket; obložil jej plechy zlatými, (vážícími) asi šest set hřiven.


text:
Křídla cherubů byla roztažena na dvacet loket, takže jedno křídlo mělo pět loket a dotýkalo se stěny domu a druhé pět loket mající dotýkalo se křídla druhého cheruba.


text:
Podobně křídlo druhého cheruba mělo pět loket a dotýkalo se stěny; a křídlo jeho druhé pět loket dlouhé dotýkalo se křídla cheruba druhého.


text:
Křídla tedy obou cherubů byla rozpjatá, roztažená na dvacet loket; stáli pak na vzpřímených nohách s tvářemi obrácenými k zevnímu domu.


text:
Přede dveřmi chrámu postavil dva sloupy, třicet pět loket vysoké; hlavice na nich byly na pět loket.


text:
Také jakési řetízky (dal udělati), upevnil je na hlavicích sloupů a po stu jablek granátových položil mezi řetízky.


text:
Ty sloupy postavil v předsíni chrámu, jeden na pravé straně, a druhý na levé; ten, který byl na pravé straně, nazval Jachin, a který byl na levé, Booz.


text:
Též i moře lité deseti loket od kraje ke kraji, okrouhlého obvodu; pět loket mělo zvýši a provazec na třicet loket (bylo dlužno) ovinouti kolem něho.


text:
Pod ním byli zobrazeni býci. A na deset loket zevně jakési vypukliny [asi] dvěma řadami dutinu toho moře obepínaly. Býci byli liti.


text:
To moře bylo na dvanácti býcích postaveno. Tři z nich patřili k půlnoci, jiní tři k západu, jiní tři ku poledni a tři ostatní k východu, držíce na sobě moře; zadky těch býků byly vnitř pod mořem.


text:
Tloušťka jeho byla na dlaň, okraj jeho byl jako okraj kalichu a rozvíjející se lilie; pojalo tři tisíce batů.


text:
Dále dal udělati deset umyvadel; pět jich postavil po pravé straně a pět po levé, aby umývali v nich vše, co v celopal měli obětovati; v moři pak umývali se kněží.


text:
Udělav deset zlatých svícnů v podobě, jak podle předpisu býti měly, postavil je ve chrámě, pět po pravé straně a pět po levé.


text:
Rovněž i deset stolů; a postavil je v chrámě, pět po pravé straně a pět po levé. A misek zlatých sto.


text:
čtyři sta granátových jablek; (ty) síťky dvě, tak aby po dvou řadách jablek granátových bylo po každé síťce a ty (síťky) by přikrývaly hlavičné prsténce sloupů.


text:
Hrnce, vidlice, misky a všecko nářadí udělal Šalomounovi Hiram, otec jeho, k domu Hospodinovu z mědi velmi čisté.


text:
Také dal udělati Šalomoun všecko nářadí do domu Božího: zlatý oltář, stůl – a na něm chleby předkladné – 


text:
napodobené květy (na nich), lampy a štipce ze zlata; všecky ty věci ze zlata nejčistšího udělány byly;


text:
dále schránky na kadilo, kadidelnice, misky a moždířky ze zlata nejčistšího. Dveře chrámové vnitřní, to jest do velesvatyně ozdobil vypuklinami, dveře chrámové pak vnější (udělal) zlaté. Tak dokonány byly všecky práce, které dal udělati Šalomoun v domě Hospodinově.


text:
Šalomoun dal také vnésti všecky věci, které byl zasvětil David, otec jeho, stříbro, zlato a všeliké nářadí, a složiti to v klenotnicích domu Božího.


text:
Poté shromáždil (Šalomoun) starší Israelovy, všecka knížata kmenů a hlavy rodů synů Israelových do Jerusalema, aby převedli Hospodinovu archu úmluvy z města Davidova – to jest ze Sionu.


text:
a přenesli ji (nahoru) se vším, co příslušelo ke stánku. Nářadí svatyně, které bylo ve stánku, přenesli kněží s levity.


text:
Král pak Šalomoun a všecka obec israelská, všichni, kteří se byli sešli před archou, obětovali beranů a býků beze všeho počtu; tolik bylo obětí.


text:
I vnesli kněží Hospodinovu archu úmluvy na její místo, to jest do chrámového odpovědiště, do velesvatyně pod křídla cherubů;


text:
cherubové totiž měli roztažená křídla svá nad místem, kde postavena byla archa a zakrývali archu s jejími tyčemi.


text:
Konce tyčí, na kterých nesena byla archa, ježto byly poněkud delší, bylo viděti před odpovědištěm; byl-li však někdo maličko vně, nemohl jich viděti. Archa tam byla až do dnešního dne.


text:
Ale nic jiného nebylo v arše, nežli dvě desky, které byl do ní vložil Mojžíš na Horebě, když Hospodin dal zákon synům Israelovým, kteří vyšli z Egypta.


text:
Když pak vyšli kněží ze svatyně – všichni totiž kněží, kteříkoli tam byli, byli se posvětili; na třídy a podle služebného řádu tehdy nebyli rozděleni; – 


text:
levité, zpěváci, totiž ti, kteří byli pod Asafem i ti, kteří pod Emanem, i ti, kteří pod Iditunem byli, synové i bratři jejich oděni jsouce řízami kmentovými hráli na cimbály, harfy a citary, stojíce východně oltáře; a s nimi stodvacet kněží troubilo na trouby.


text:
Když tedy všichni současně počali troubami, hlasem, cimbály, píšťalami a rozličnými nástroji hudebními zvučeti, a pronikavé zvuky vydávati, že je bylo daleko slyšeti: – když tedy všichni počali Hospodina chváliti slovy: „Chvalte Hospodina, nebo dobrý jest, nebo na věky (trvá) milosrdenství jeho": naplněn byl dům Boží oblakem,


text:
„Od onoho dne, kdy jsem vyvedl lid svůj z Egypta, nevyvolil jsem města ze žádného kmene Israelova, by v něm vystavěn byl dům jménu mému, aniž jsem vyvolil kterého jiného muže, aby byl vůdcem lidu mého israelského,


text:
ale vyvolil jsem Jerusalem, aby bylo jméno mé v něm, a vyvolil jsem Davida, bych ustanovil ho nad lidem svým israelským."


text:
řekl Hospodin jemu: „Že sis umínil stavěti dům jménu mému, dobře sice jsi učinil, [žes měl tu vůli;]


text:
avšak nebudeš ty stavěti toho domu, ale syn tvůj, který vzejde z krve tvé, ten vystaví dům jménu mému."


text:
Naplnil tedy Hospodin řeč svou, kterou byl mluvil: Já nastoupil jsem na místo Davida, otce svého, dosedl jsem na trůn israelský, jak byl mluvil Hospodin, vystavěl jsem dům jménu Hospodina, Boha Israelova,


text:
Šalomoun totiž dal si prve udělati stupeň měděný a položil jej prostřed předsíně; byl pět loket dlouhý, pět loket široký a tři lokte vysoký; na ten vystoupiv klekl na kolena před veškerou obcí Israelovou a pozdvihl ruce k nebi – 


text:
a řekl: „Hospodine, Bože Israelův! Není boha na nebi ani na zemi podobného tobě, který zachováváš úmluvu a milost služebníkům svým, kteří chodí před tebou celým srdcem svým, a


text:
který jsi splnil služebníku svému Davidovi, otci mému, cokoli jsi jemu slíbil; co jsi ústy slíbil, skutkem jsi naplnil, jak (to) také dnešek dokazuje.


text:
Nuže tedy, Hospodine, Bože Israelův, naplň (také) služebníku svému Davidovi, otci mému, co jsi slíbil jemu řka: „Nebude se nedostávati potomka tvého přede mnou, který by zasedl na trůn Israelův, budou-li však jen synové tvoji ostražití na své cesty, aby chodili v zákoně mém jako jsi i ty chodil přede mnou."


text:
Nyní tedy, Hospodine, Bože Israelův, ať se potvrdí slib tvůj, který jsi dal služebníku svému Davidovi!


text:
Zdali tedy možno věřit, že bydlí Bůh s lidmi na zemi? Jestliže nebe a nebesa nebes nemohou obsáhnouti tebe, čím méně dům tento, který jsem vystavěl!


text:
Avšak toliko k tomu jest udělán, abys shlédl na modlitbu služebníka svého a na prosbu jeho, Hospodine, Bože můj, a slyšel prosby, které vysílá služebník tvůj před tebou;


text:
abys měl otevřeny oči své na dům tento ve dne v noci, na místo, o kterém jsi slíbil, že tu vzýváno bude jméno tvé;


text:
a modlitbu abys vyslyšel, kterou modlí se služebník tvůj na něm, abys vyslyšel prosby služebníka svého i lidu svého israelského. Kdokoli modliti se bude na místě tomto, vyslyš (ho) z příbytku svého, to jest s nebe a milostiv bud.


text:
Zhřeší-li kdo proti bližnímu svému, přijde-li hotov jsa přisahati proti němu a zaváže- li se zaklínací přísahou před oltářem v domě tomto:


text:
ty slyš (to) s nebe a rozsuď služebníky své tak, abys obrátil skutky nepravého na hlavu jeho, spravedlivého však osvobodil, odplatě mu podle spravedlnosti jeho.


text:
Bude-li přemožen tvůj lid israelský od nepřátel – neboť zhřeší proti tobě – avšak obrátí-li se, budou-li činiti pokání, prositi jméno tvé a modliti se na místě tomto:


text:
ty slyš (to) s nebe, odpusť hřích lidu svému israelskému a přived je zase do země, kterou jsi dal jim a otcům jejich.


text:
Bude-li zavřeno nebe, že nebude pršeti pro hříchy lidu, budou-li však modliti se tobě na místě tomto, budou-li vyznávati se jménu tvému a odvrátí-li se od hříchů svých, že jsi je sevřel:


text:
slyš (to) s nebe, Hospodine, odpusť hříchy služebníků svých, lidu svého israelského, ukaž jim cestu dobrou, po které by chodili a dej déšť zemi, kterou jsi dal lidu svému v majetek.


text:
Bude-li hlad na zemi, nebo mor, nebo rez, nebo sněť, nebo kobylky, nebo hmyz, nebo pohubí-li zemi nepřátelé a oblehnou-li brány města, nebo bude-li jakákoli rána či nemoc trápiti lid:


text:
bude-li kdo z lidu tvého israelského modliti se poznaje ránu srdce svého a rozprostřeli ruce své v domě tomto:


text:
ty slyš (to) s nebe, to jest z vysokého příbytku svého, buď milostiv, a odplať každému podle způsobu života jeho, to jest podle smýšlení jeho, o kterém víš, – ty totiž jediný znáš srdce lidí – 


text:
aby se báli tebe chodíce po cestách tvých všecky dny, ve kterých živi jsou na půdě, kterou jsi dal otcům našim.


text:
Ano i cizinec, který není z lidu tvého israelského, přijde-li ze země daleké pro jméno tvé veliké, pro ruku tvou silnou a rámě tvé vztažené, a bude-li se klaněti na místě tomto:


text:
ty vyslyš ho s nebe, z přepevného příbytku svého a učiň vše, zač volati bude k tobě ten cizinec, aby poznali všichni národové světa jméno tvé a báli se tebe jako lid tvůj israelský, aby poznali, že podle jména tvého nazván je dům tento, který jsem vystavěl.


text:
Vytáhne-li tvůj lid na vojnu proti nepřátelům svým cestou, kterou je pošleš, a budou- li klaněti se tobě čelem k tomuto městu, které jsi vyvolil a k domu, který jsem vystavěl jménu tvému:


text:
Zhřeší-li pak proti tobě – neboť není člověka, který by nehřešil – a rozhněváš-li se na ně, že je vydáš nepřátelům, že je zavedou v zajetí do země daleké nebo blízké,


text:
obrátí-li se však v srdci svém v zemi, do které v zajetí odvedeni budou, budou-li činiti pokání, budou-li se modliti tobě v zemi zajetí svého řkouce: „Zhřešili jsme, nepravě jsme činili a nespravedlivě jsme se chovali,"


text:
navrátí-li se k tobě celým srdcem svým a veškerou duší svou v zemi zajetí svého, do které zavedeni budou, a budou-li se klaněti tobě čelem k zemi své, kterou jsi dal otcům jejich, (čelem) k městu, které jsi vyvolil, a (čelem) k domu, který jsem vystavěl jménu tvému:


text:
ty slyš s nebe, to jest z pevného příbytku svého, prosby jejich, zjednej jim právo, odpusť lidu svému, ačkoli hříšnému.


text:
Ty jsi Bůh můj; buďtež (tedy), prosím, otevřeny oči tvé a uši tvé pozorujtež modlitbu, která je konána na tomto místě!


text:
Nyní pak vstaň (a jdi) Hospodine Bože, na své místo klidu, ty i archa tvoje mocná; kněží tvoji, Hospodine Bože, ať se oblekou v roucho blaha, a tvoji svatí nechať radují se ze štěstí;


text:
Když dokonal Šalomoun modlitby tyto, oheň sestoupil s nebe a strávil celopaly i (jiné) oběti, a velebnost Hospodinova naplnila dům.


text:
Když všichni synové Israelovi viděli, že sestupuje oheň a velebnost Hospodinova na dům, padše tváří k zemi na podlahu dlážděnou kamenem, klaněli se a chválili Hospodina, že je dobrý, že na věky (trvá) milosrdenství jeho.


text:
Šalomoun pobil na oběti dvacet dva tisíce býků a stodvacet tisíc beranů. Tak slavil posvěcení domu Božího král i všecek lid.


text:
Kněží stáli na svých místech; taktéž i levité s Hospodinovými nástroji hudebními, kterých dal nadělati král David, aby chválili Hospodina, že na věky (trvá) milosrdenství jeho, a zpívali sami písně Davidovy; kněží troubili také na trouby naproti nim, an veškeren Israel stál.


text:
Šalomoun posvětil i prostředek nádvoří před chrámem Hospodinovým, ježto tu obětoval celopaly a tuky obětí pokojných; oltář totiž měděný, který byl dal udělati, nemohl pojmouti celopalů, obětí suchých a tuků.


text:
Šalomoun držel tehdy slavnost sedm dní, a veškeren Israel s ním, shromáždění velmi veliké odtud, kde se vchází do Ematu až ku Potoku egyptskému.


text:
A dvacátého třetího dne měsíce sedmého propustil domů lid radující a veselící se z toho, co dobrého učinil Hospodin Davidovi, Šalomounovi a Israelovi, lidu svému.


text:
Když byl dokonal Šalomoun dům Hospodinův, dům královský a vše, co si byl umínil, že udělá v domě Hospodinově i v domě svém, když se mu šťastně povedlo,


text:
ukázal se mu Hospodin v noci a řekl: „Slyšel jsem modlitbu tvou a vyvolil jsem si toto místo za dům oběti.


text:
Zavru-li nebe, že nebude pršeti, pošlu-li kobylky a přikáži, by pohubily zemi, nebo pošlu-li mor na lid svůj,


text:
avšak lid můj, který sluje podle jména mého, obrátí se, bude se modliti ke mně, hledati tváře mé, a kajícně-li odvrátí se od svých zlých cest: také já vyslyším je s nebe, milostiv budu hříchům jejich a dám zdraví zemi jejich.


text:
neboť vyvolil a posvětil jsem toto místo, by jméno mé bylo tam na věky, a oči mé i srdce mé by tu bylo po všecky dny.


text:
Ty pak budeš-li choditi přede mnou, jako chodil David, otec tvůj, budeš-li činiti vše, co jsem ti přikázal, a budeš-li ustanovení má a práva zachovávati:


text:
utvrdím trůn království tvého, jak jsem slíbil Davidovi, otci tvému řka: „Nebude se nedostávati muže z rodu tvého, který bude knížetem v Israeli."


text:
Odvrátíte-li se však, opustíce práva má a příkazy, které jsem vydal vám, odejdete-li, byste sloužili bohům cizím a klaněli se jim:


text:
vyplením vás ze země své, kterou jsem dal vám; a dům tento, který jsem posvětil jménu svému, zavrhnu od sebe a vydám jej v příkladnou výstrahu všem národům.


text:
Dům tento stane se příslovným všem kolemjdoucím; žasnouce budou se tázati: „Proč tak učinil Hospodin zemi této a domu tomuto?"


text:
A bude (jim) odpověděno: „Protože opustili Hospodina, Boha otců svých, který je vyvedl z Egypta, že se chytili bohů cizích, klaněli se jim a ctili je: proto přišlo na ně všecko toto neštěstí."


text:
Dále vystavěl Bethoron hořejší i Bethoron dolejší v města hrazená zdmi. mající brány, závory a zámky;


text:
také Balaat, všecky pevnosti, které patřily Šalomounovi, všecka města vozů, města jízdy; zkrátka vše, cokoli chtěl Šalomoun a si umínil, vystavěl v Jerusalemě, na Libanu a po veškeré zemi svého vladařství.


text:
Z veškerého lidu, který zbýval z Heťanů, Amorrhejských, Ferezanů. Hevanů a Jebušanů, kteří nebyli z rodu Israelova,


text:
z jejich synů, to jest z potomků (jejich), kterých nepobili synové Israelovi, učinil Šalomoun poddané robotníky až do dneška.


text:
Ze synů však Israelových nepodrobil (nikoho) robotě při pracích královských, ale ti byli bojovníky, hodnostáři, úředníky a veliteli nad vozy, jakož i nad jezdci jeho.


text:
Dceru pak faraonovu přestěhoval z města Davidova do domu, který jí byl vystavěl. [Řekl totiž král: „Nebude bydliti manželka má v domě Davida, krále israelského, ježto je posvěcen; neboť vešla do něho archa Hospodinova."]


text:
by obětováno bylo na něm podle příkazů Mojžíšova každý den, ve dny sobotní, na nov měsíce, a na slavnosti třikráte do roka, totiž na slavnost přesnic, na slavnost týdnů a na slavnost stánků.


text:
Ustanovil také podle nařízení Davida, otce svého, třídy kněžské ku příslušné službě; dále levity ku příslušným úkonům, by vzdávali chválu a přisluhovali při kněžích podle řádu toho onoho dne, také vrátné podle jejich oddílů u každé brány; tak totiž byl přikázal David, muž Boží.


text:
Nepřestoupili nic z rozkazů královských ani kněží ani levité při všech věcech, které byl přikázal, ani při strážích pokladů.


text:
Všecky náklady měl Šalomoun přichystané ode dne, kdy položil základy k domu Hospodinovu až do dne, kdy jej dokonal.


text:
Poslal pak mu Hiram po služebnících svých lodi a plavce, dovedné námořníky, i plavili se se služebníky Šalomounovými do Ofiru, přinesli odtud čtyřistapadesát hřiven zlata a odevzdali je králi Šalomounovi.


text:
Ba i královna ze Saby, když uslyšela pověst o Šalomounovi, přijela do Jerusalema, aby ho zkusila hádankami, s velikým bohatstvím, i s velbloudy, kteří nesli vonidla, velmi mnoho zlata a drahokamy. Když přišla k Šalomounovi, pověděla mu vše, co měla v srdci.


text:
pokrmy stolu jeho, jak (tu) sedí dvořané jeho, jak sluhové jemu přisluhují, jejich roucha, dále číšníky a šaty jejich, i oběti, které podával v domě Hospodinově, velikým úžasem byla bez sebe.


text:
Nevěřila jsem vypravujícím, až jsem sama přišla, uzřela očima svýma a přesvědčila se, že sotva polovici o moudrosti tvé pověděli mi; převýšil jsi pověst [výkony svými].


text:
Blahoslaveni lidé tvoji, blahoslaveni služebníci tvoji, kteří stojí před tebou ustavičně a slyší moudrost tvou.


text:
Budiž požehnán Hospodin, Bůh tvůj, kterému se zalíbilo ustanoviti tebe na svém trůně králem Hospodina, Boha tvého. Miluje totiž Bůh Israele a chce zachovati jej na věky; protož učinil tebe nad ním králem, abys vykonával právo a spravedlnost."


text:
Dala pak králi stodvacet hřiven zlata, vonidel velmi mnoho, jakož i kamení drahého; nebylo tolik vonidel jako bylo těch, které darovala královna ze Saby králi Šalamounovi.


text:
Také však služebníci Hiramovi se služebníky Šalomounovými přivezli zlata z Ofiru, jakož i dřeva tyinového a kamení drahého;


text:
z toho dřeva, to jest tyinového dal nadělati král schodů v domě Hospodinově i v paláci královském, jakož i citar a harf zpěvákům; nikdy nebylo vídáno dřevo takové v Judsku.


text:
A král Šalomoun dal královně ze Saby všecky věci, které si přála a kterých požádala, mnohem více, nežli byla k němu přinesla. Ona pak odjela zpět do země své se služebníky svými.


text:
kromě toho množství, které přinášívali poslové rozličných národů a kupci, jakož i všichni králové arabští a místodržící krajů, kteří přiváželi zlato a stříbro Šalomounovi.


text:
A dal udělati král Šalomoun dvě stě štítů zlatých tak, že na jeden štít bylo úhrnem šest set zlatých (lotů) vynaloženo;


text:
také tři sta puklířů zlatých ze tří min zlata, jimiž přikryt byl každý (ten) puklíř; a uložil je král ve zbrojnici, která byla vysázena hájem.


text:
Taká šest stupňů, po kterých se vystupovalo na trůn. podnož zlatou, a opěradla dvě s obou stran, dva lvy, kteří stáli vedle opěradel, a


text:
jiných dvanácte lvíčků, stojících na šesti stupních po obou stranách; nebylo takového trůnu v žádném království.


text:
Také všecky nádoby královského stolu byly zlaté, a náčiní v domě „háje libanského" ze zlata nejčistšího; nebo stříbro tehdy za nic nepovažovali.


text:
Lodi královské totiž chodívaly do Tarsise se služebníky, Hiramovými jednou ve třech letech, a přinášely odtud zlato, stříbro, kosti slonové, opice a pávy.


text:
Všichni králové země žádali viděti tvář Šalomounovu, by slyšeli moudrost, kterou byl dal Bůh do mysli jeho;


text:
Šalomoun měl také čtyřicet tisíc koní ve stájích, vozů pak a jezdců dvanáct tisíc; a rozsadil je po městech vozů a v Jerusalemě, kde byl král.


text:
Způsobil, že byla tak veliká hojnost stříbra v Jerusalemě jako je kamení; a dřeva cedrového tak veliké množství, jako je planého fíkoví, které roste na poli.


text:
Ostatní děje Šalomounovy, první i poslední, zapsány jsou v Letopisech Natana proroka, v Knihách Ahjáše Silana a ve Vidění vidce Adda proti Jeroboamovi, synu Nabatovu.


text:
Když usnul s otci svými, pochovali jej v městě Davidově; a stal se králem Roboam, syn jeho, místo něho.


text:
Když to uslyšel Jeroboam, syn Nabatův, který byl v Egyptě – byltě tam utekl před Šalomounem – ihned se vrátil.


text:
„Otec tvůj přetěžkým jhem obtížil nás; ty lehčejší věci rozkazuj nežli otec tvůj, který na nás vložil poddanství těžké, a maličko slev z břemene, bychom ti mohli býti poddáni!"


text:
radil se se staršími, kteří sloužívali Šalomounovi, otci jeho, když ještě živ byl, řka: „Kterak mi radíte, bych odpověděl lidu?"


text:
Oni mu řekli: „Zalíbíš-li se lidu tomuto, uchlácholíš-li je slovy milostivými, budou ti poddáni vždycky."


text:
On však opustil radu starců, a počal se raditi s mladými, kteří s ním vychováni a (nyní) v jeho družině byli.


text:
„Co se vám zdá?" – řekl jim. – „Jakou mám dát odpověď lidu tomuto, který mi řekl: „Polehči nám jho, které vložil otec tvůj na nás?"


text:
Oni odpověděli jako mladí a vychovaní s ním v rozkolech: „Takto mluv k lidu, který ti řekl: „Otec tvůj ztížil jho naše, ty polehči nám," takto mu odpověz: „Můj malík je tlustší nežli bedra otce mého.


text:
Otec můj vložil na vás jho těžké, já však břemene přiložím, (že bude) těžší; otec můj mrskal vás bičíky, ale já mrskati budu vás biči uzlovatými."


text:
mluvil podle vůle mladých: „Otec můj těžké jho na vás vložil, já však přiložím (že bude) těžší; otec můj mrskal vás bičíky, ale já mrskati vás budu biči uzlovatými!"


text:
Nepovolil, tedy prosbám lidu; neboť byla to vůle Boží, aby se splnila řeč jeho, kterou byl mluvil skrze Ahjáše Silana k Jeroboamovi, synu Nabatovu.


text:
Veškeren lid, když mu král tak tvrdě mluvil, řekl mu toto: „Nemáme my dílu v Davidovi, ani podílu v synu Isajově. Vrať se do svého domova, Israeli! Ty pak pasiž svůj dům, Davide!" Odešel tedy Israel domů.


text:
Král Roboam poslal (sice) Adurama, který byl nad robotami, ale synové Israelovi ho k smrti uházeli kamením; král Roboam tedy spěšně sedl na vůz a ujel do Jerusalema.


text:
Když přijel Roboam do Jerusalema, svolal všecek dům Judův [a Benjaminův] stoosmdesáte tisíc výborných bojovníků, aby bojoval proti Israelovi a získal zase království své.


text:
„Mluv k Roboamovi, synu Šalomounovu, králi judskému a ke všemu Israelovi, který je v Judsku [a v Benjaminsku] (takto):


text:
Toto praví Hospodin: Netáhněte a nebojujte proti bratřím svým; vrať se každý domů, neboť mou vůlí dálo se to." Když uslyšeli řeč Hospodinovu, vrátili se a netáhli proti Jeroboamovi.


text:
V každém městě dal udělati [zborojnici na] štíty a kopí. Opevnil je s veškerou péčí. Panoval tedy naci Judou [a Benjaminem].


text:
opustivše pastviska a majetek svůj; odebrali se do Judska a do Jerusalema, ježto je zavrhl Jeroboam a synové jeho, že kněžství Hospodinova nesměli vykonávati. – 


text:
Též i ze všech kmenů Israelových, kteří se srdcem oddaným hledali Hospodina, Boha Israelova, přišli do Jerusalema, by podávali oběti své před Hospodinem, Bohem otců svých.


text:
A tak posilovali království judské a zesilovali Roboama, syna Šalomounova tři roky; chodili totiž po cestách Davidových a Šalomounových toliko tři roky.


text:
Roboam pojal za manželku Mahalatu, dceru Jerimota, syna Davidova, a Abihajily, dcery Eliaba, syna Isajova,


text:
Roboam miloval Maachu, dceru Absalomovu nade všecky jiné manželky své a ženiny – byl totiž pojal manželek osmnáct a ženin šedesát a zplodil dvacet osm synů a šedesáte dcer – 


text:
i ustanovil hlavou Abjáše, syna Maašina, vůdcem nade všemi bratry jeho, ježto zamýšlel jej ustanoviti králem;


text:
byltě moudřejší a statnější nežli všichni synové jeho, ustanovení po všech krajích Judových a Benjaminových, ve všech městech hrazených, kterým dal hojně potravy a vyžádal mnoho žen.


text:
Když utvrzeno bylo království Roboamovo a posilněno, opustil zákon Hospodinův a veškeren Israel s ním.


text:
Avšak léta pátého království Roboamova přitáhl Sesak, král egyptský k Jerusalemu – že byli zhřešili proti Hospodinu – 


text:
s tisícem dvěma sty vozů a se šedesáti tisíci jezdců; branného lidu, který přitáhl s ním z Egypta, to jest Lybijských, Jamníků a Etiopských nebylo počtu.


text:
I přišel Semejáš prorok k Roboamovi a ke knížatům judským, kteří se byli shromáždili do Jerusalema utekše před Sesakem a řekl jim: „Toto praví Hospodin: Vy jste zanechali mne, proto já zanechám vás moci Sesakově."


text:
Když viděl Hospodin, že se ponížili, oslovil Hospodin Semejáše takto: „Protože se ponížili, nezahladím jich, ale brzy jim pomohu; nevyleje se tedy hněv můj na Jerusalem skrze Sesaka.


text:
Odtrhl tedy Sesak, král egyptský, od Jerusalema, pobrav poklady domu Hospodinova a domu královského. Všecko vzal s sebou, i štíty zlaté, kterých dal kdysi nadělati Šalomoun;


text:
místo nich dal nadělati král (štítů) měděných, a dal je velitelům štítonošů, kteří střehli vchod do paláce;


text:
když chodíval král do domu Hospodinova, přicházeli štítonoši a brali je a (pak) zase odnášeli je do zbrojnice své.


text:
Že se tedy ponížil, odvrátil se od něho hněv Hospodinův, a nebyli docela zahlazeni; i v Judsku totiž bylo shledáno leccos dobrého.


text:
Tak zmohl se král Roboam v Jerusalemě a kraloval (dále). Čtyřicet jeden rok mu byl, když počal kralovati, a sedmnácte roků panoval v Jerusalemě, v městě, které vyvolil Hospodin ze všech kmenů Israelových, aby tam pevně ubytoval jméno své. A jméno matky jeho: Naama, Ammanka.


text:
Dějiny Roboamovy, první i poslední, zapsány jsou v knihách Semejáše proroka a vidce Adda; [jsou pečlivě popsány.] Roboam a Jeroboam bojovali proti sobě po všecky dny.


text:
Když usnul Roboam s otci svými, pochován byl v městě Davidově. A stal se králem Abjáš, syn jeho místo něho.


text:
Tři léta kraloval v Jerusalemě. Jméno matky jeho: Maacha, dcera Urielova z Gabay. I vznikla válka mezi Abjášem a Jeroboamem.


text:
Abjáš počal bojovati maje udatných, výborných bojovníků čtyřikrát sto tisíc; Jeroboam sešikoval proti němu do boje osmkrát sto tisíc mužů vojska, kteří byli také výborní a udatní junáci.


text:
Abjáš postavil se na hoře Semeron, která byla v Efraimsku, a pravil: „Slyš, Jeroboame i veškeren Israeli!


text:
Zdali nevíte, že Hospodin, Bůh Israelův, dal království Davidovi nad Israelem na věky, jemu i synům jeho solnou smlouvou?


text:
Avšak Jeroboam, syn Nabatův, služebník Šalomouna, syna Davidova povstal a vzbouřil se proti pánu svému.


text:
I přidali se k němu lidé ničemní, pekelníci, zmohli se proti Roboamovi, synu Šalomounovu, ježto Roboam jsa neohrabaný a srdce bázlivého, nemohl jim odolati.


text:
Nyní tedy vy míníte, že můžete odolati království Hospodinovu, kterým vládne skrze syny Davidovy, ježto máte lidu veliké množství a zlatá telata, která vám udělal Jeroboam za bohy.


text:
Vyvrhše kněze Hospodinovy, syny Áronovy a levity, nadělali jste si kněží jako všichni národové zemí; kdokoli přijde s býkem a sedmi berany, aby se dal vysvětit, stává se knězem nebohů.


text:
Náš Bůh je však Hospodin, kterého neopouštíme, kněžský úřad zastávají Hospodinu synové Áronovi a levité jsou ve službě své:


text:
celopaly obětují Hospodinu každý den ráno i večer a kadidlo z vonidel podle příkazu zákona připravené; chleby bývají předkládány na stole nejčistším; u nás je také svícen zlatý s příslušnými lampami, aby byly rozsvěcovány vždycky k večeru. My totiž šetříme příkazů Hospodina, Boha svého, kterého jste vy opustili.


text:
V našem tedy vojsku je Bůh vůdcem (naším), a kněží jeho, kteří troubí na trouby znějící proti vám. Synové Israelovi, nebojujte proti Hospodinu, Bohu otců svých, nebo nic vám to neprospěje. "


text:
Mezi tím co takto mluvil, Jeroboam vzadu strojil úklady; stál (sice) před nepřítelem, ale (zatím) Judu nepozorovaně svým vojskem obchvacoval.


text:
Když pak se ohlédli Judovci, viděli, že jim boj nastává zpředu i zezadu. Volali tedy k Hospodinu a kněží počali troubiti na trouby.


text:
Všichni muži judští dali se do křiku. Když tak křičeli, hle, přestrašil Bůh Jeroboama i veškerého Israele, který stál proti Abjášovi a lidu judskému.


text:
Tak porazil je Abjáš a lid jeho ranou velikou; padlo z Israele pětkrát sto tisíc zbitých mužů statečných.


text:
Tehdy sníženi byli synové Israelovi, avšak Judovci zmohli se přenáramně, protože doufali v Hospodina, Boha otců svých.


text:
Abjáš pronásledoval pak Jeroboama utíkajícího a vzal mu města: Betel s příslušnými vesnicemi, Jesanu s příslušnými vesnicemi a Efron s příslušnými vesnicemi.


text:
Ale Abjáš upevnil své království; a pojav čtrnáct manželek zplodil dvacet dva syny a šestnácte dcer.


text:
Když usnul Abjáš s otci svými, pochovali ho v městě Davidově, a stal se králem Asa, syn jeho, místo něho. Za jeho dnů byla země v pokoji deset roků.


text:
Vystavěl také pevnosti v Judsku. Měl totiž pokoj a žádné války za času jeho nepovstaly, ježto Hospodin dal pokoj;


text:
řekl tedy lidu judskému: „Vystavme ta města, ohraďme je zdmi, a opevněme věžemi, branami a závorami, dokud má všecko pokoj před válkou; protože totiž hledali jsme Hospodina, Boha otců svých, dal nám pokoj vůkol." Stavěli tedy a nebylo žádné překážky ve stavbě.


text:
Měl pak Asa ve vojště svém těch, kteří nosili štíty a kopí z kmene Judova třikrát sto tisíc a z kmene Benjaminova štítonošů a střelců dvě stě osmdesát tisíc, vesměs to mužů statečných.


text:
I vytáhl proti nim Etiop Zara s vojskem svým, desetkrát sto tisíci (mužů) a se třemi sty vozů; přitáhl až k Mareše.


text:
I volal k Hospodinu Bohu řka: „Hospodine, u tebe není žádného rozdílu pomoci malým či velikým počtem bojovníků. Pomoziž nám, Hospodine, Bože náš; nebo v tobě a ve jménu tvém naději majíce přišli jsme proti tomuto množství. Hospodine, ty jsi Bůh náš, ať nenabude vrchu proti tobě člověk!"


text:
Asa a lid, který byl s ním, pronásledovali je až do Gerary; i padli Etiopové (téměř) až do posledního, neboť potřeni byli od Hospodina je bijícího a vojska jeho bojujícího. A nabrali (Judovci) kořisti mnoho,


text:
ježto dobyli všech měst vůkol Gerary; připadl totiž strach náramně veliký na všecky. Vyplenili tedy ta města a mnoho kořisti odnesli.


text:
Též i ohrady ovčí pobořivše vzali dobytka nesčíslné množství i velbloudů a vrátili se do Jerusalema.


text:
vyšel vstříc Asovi a řekl mu: „Slyšte mne, Aso i veškeren lide judský a benjaminský! Hospodin byl s vámi, protože vy jste byli s ním. Budete-li ho hledati, najdete ho; pakli jej opustíte, opustí i vás.


text:
Tehdy nebude pokoje míti vycházející ani vcházející, ale hrůza bude odevšad mezi všemi obyvateli země;


text:
neboť bojovati bude národ proti národu a město proti městu, ježto Hospodin zkormoutí je všelikou úzkostí.


text:
Když to Asa uslyšel, slova totiž proroctví Azarjáše, syna Odedova, proroka, vzmužil se a vyplenil modly z veškerého Judska, Benjaminska i z měst, kterých byl dobyl na horách efraimských, a posvětil oltář Hospodinův, který byl před síní Hospodinovou.


text:
A shromáždil veškeren lid judsky a benjaminský a s nimi přistěhovalce z Efraima, Manassa, jakož i Simeona; mnozí totiž z Israele byli utekli k němu, když viděli, že Hospodin, Bůh jeho je s ním.


text:
I vešel (Israel) [podle obyčeje] v pevnou smlouvu, že hledati budou Hospodina, Boha otců svých celým srdcem svým a celou duší svou.


text:
A dodal: „Nebude-li kdo hledati Hospodina, Boha Israelova, budiž popraven, malý i velký, muž i žena."


text:
zaklínajíce se všichni, kteří byli v Judsku; neboť celým srdcem svým přisahali a celou vůlí hledali a nalezli ho; proto dal jim Hospodin pokoj vůkol.


text:
Ano i Maachu, matku krále Asy sesadil s královské důstojnosti, protože dala udělati v háji modlu Priapovu; tu všecku ztroskotal, na padrť rozdrobil a spálil v údolí Kedron.


text:
Výšiny však – zůstaly (sice) v Israeli, ale srdce Asovo bylo dokonale oddáno (Hospodinu) po všecky dny jeho.


text:
Také ty věci, které byl slibem zasvětil otec jeho i on, dal vnésti do domu Hospodinova, stříbro, zlato a všelijaké náčiní.


text:
Avšak léta třicátého šestého kralování jeho vytáhl Baasa, král israelský proti Judovi a zdí ohrazoval Ramu, by žádný nemohl bezpečně z království Asova vyjíti ani vjíti (do něho).


text:
Vzal tedy Asa stříbro a zlato z pokladů domu Hospodinova, jakož i z pokladů královských, poslal (je) Benadadovi, králi syrskému, který sídlil v Damašku, a vzkázal mu:


text:
„Smlouva je mezi mnou a tebou; vždyť i otec můj a otec tvůj měli smlouvu; proto posílám ti stříbro a zlato, abys zrušil smlouvu, kterou máš s Baasou, králem israelským a přiměl ho, aby odtrhl ode mne."


text:
Benadad vyslechnuv to poslal velitele vojsk svých proti městům israelským, a ti dobyli Ahionu, Danu, Abelmaimu a všech měst hrazených v Neftali.


text:
Král Asa pak, vzav veškeren lid judský, pobral kámen z Ramy a dřevo, které byl připravil Baasa na stavbu, a dal jím opevniti Gabau a Masfu.


text:
Tehdy přišel prorok Hanani k Asovi, králi judskému, a řekl mu: „Že jsi skládal naději v krále syrského a ne v Hospodina, Boha svého, proto uniklo vojsko krále syrského ruce tvé.


text:
Zda Etiopů a Libijských mnohem více nebylo vozy, jezdci a nesčíslným množstvím pěších? A (přece) vydal je Hospodin v ruku tvou, ježto jsi v něho důvěřoval!


text:
Oči totiž Hospodinovy pozorují všecku zemi, aby dodávaly síly těm, kteří celým srdcem důvěru skládají v něho. Učinil jsi tedy pošetile; a proto od nynějška povstávati budou války proti tobě."


text:
Asa rozhněvav se na vidce rozkázal ho dáti do vazby; bylť se rozhněval velmi pro tu věc; také mnoho z lidu dal zbíti tehdy.


text:
Roku třicátého devátého kralování svého roznemohl se Asa na nohy přetěžkou nemocí; avšak ani v nemoci své nehledal Hospodina, ale více doufal v umění lékařů.


text:
Když usnul s otci svými, – umřel roku čtyřicátého prvního kralování svého – pochovali ho v hrobě jeho, který byl dal si vykopati v městě Davidově;


text:
položili ho na jeho lůžko, které bylo plno vonidel a nejjemnějších mastí, složených mastičkářským uměním, a pálili (kadidlo) nad ním s velikou okázalostí.


text:
Osadil četami vojska všecka města judska, která byla hrazena zdmi; posádky rozsadil po Judsku a po městech efraimských, kterých byl dobyl Asa, otec jeho.


text:
Proto upevnil Hospodin království v ruce jeho, a dával veškeren Juda dary Josafatovi; i měl bohatství nesčíslné a slávu velikou.


text:
Třetího léta království svého poslal ze svých knížat Benhaila, Obdiáše, Zacharjáše, Natanaela a Micheáše, by učili v městech judských;


text:
a s nimi levity Semejáše, Natanjáše, Zabadjáše, Asaela, Semiramota, Jonatana, Adonjáše, Tobjáše a Tobadonjáše, levity a s nimi kněze Elisamu a Jorana.


text:
Ti tedy učili lid v Judsku majíce s sebou zákoník Hospodinův; chodíce vůkol po všech městech judských učili lid.


text:
Proto nastal strach z Hospodina po všech královstvích zemí, které byly kolem Judska, že se neopovážili bojovati proti Josafatovi.


text:
Ano i Filišťané přinášeli Josafatovi dary a v poplatek stříbro; Arabové pak přiháněli mu dobytek, sedm tisíc sedm set beranů a tolikéž kozlů.


text:
Tak prospíval Josafat, až náramně vysoko vzrostl; vystavěl také v Judsku budovy na způsob věží, jakož i města hrazená.


text:
A tento je počet jejich podle domovských rodů (jich) všech: Z Judy velitelé vojska: Ednas vůdce, a s ním velmi statečných mužů třikrát sto tisíc;


text:
po něm Amasjáš, syn Zechriův, který se zasvětil Hospodinu, a s ním dvakrát sto tisíc mužů statečných.


text:
Po něm byl hrdinný válečník Eliada, a s ním lidu branného, lučištníků a štítonošů dvakrát sto tisíc;


text:
A po letech přijel k němu dolů do Samaře. Achab dal k jeho příchodu zabíti beranů a býků velmi mnoho pro něj i pro lid, který byl přišel s ním, a přemluvil ho, aby táhl proti Ramotu v Galaadu.


text:
Achab, král israelský, řekl Josafatovi, králi judskému: „Táhni se mnou proti Ramotu v Galaadě!" On mu odpověděl: „Jak já, tak i ty; jako lid tvůj, tak i lid můj; a s tebou budeme v boji."


text:
Shromáždil tedy král israelský proroky, čtyři sta mužů, a tázal se jich: „Máme táhnouti na vojnu proti Ramotu v Galaadě, či nechati tak?" Oni řekli: „Táhni, a vydá je Bůh v ruku královu."


text:
Král israelský řekl Josafatovi: „Je (tu ještě) muž jeden, jehož můžeme se ptáti na vůli Hospodinovu, ale já ho nenávidím, ježto mi (nikdy nic) dobrého neprorokuje, ale vždycky zlé; je to Micheáš, syn Jemlův." I řekl Josafat: „Nemluv tak, králi!"


text:
Povolav tedy král israelský jednoho z komorníků řekl mu: „Zavolej mi rychle Micheáše, syna Jemlova!"


text:
Král israelský a Josafat, král judský seděli, každý na svém křesle oděni jsouce rouchem královským; seděli na humně u brány samařské, a všichni proroci prorokovali před nimi.


text:
Sedekjáš, syn Chanaanův, udělal si dokonce rohy železné a řekl: „Toto praví Hospodin: Těmito rozvěješ Syrii, až ji zničíš!"


text:
Podobně všichni proroci prorokovali. Pravili: „Táhni proti Ramotu v Galaadě; budeš míti štěstí; dá je Hospodin v ruku královu."


text:
Posel, který šel, aby zavolal Micheáše, řekl jemu: „Hle, slova všech proroků jedněmi ústy předpovídají štěstí králi; proto prosím tě, ať jim neodporuje ani řeč tvá, ale mluv příznivé věci."


text:
Když tedy přišel ke králi, řekl mu král: „Micheáši, máme táhnouti na vojnu proti Ramotu v Galaadě či nechati tak?" On mu odpověděl: „Táhněte: nebo vše se šťastně povede a dáni budou nepřátelé v ruce vaše!"


text:
„Kolikrát mám tě zapřisahati," – pravil král – „abys mi nemluvil nežli pravdu ve jménu Hospodinově?"


text:
On tedy řekl: „Viděl jsem veškeren lid israelský rozptýlený po horách jak ovce bez pastýře; i řekl Hospodin: „Nemají tito pána; vrať se každý domů v pokoji!"


text:
I řekl král israelský Josafatovi: „Zdali jsem ti neřekl, že mi tento (člověk) neprorokuje nic dobrého, ale (toliko) neštěstí?"


text:
Onen pak mluvil (dále): „Proto slyšte slovo Hospodinovo! Viděl jsem Hospodina, an sedí na trůně svém a všecko vojsko nebeské, ano stojí při něm po pravici i po levici.


text:
I řekl Hospodin: „Kdo oklame Achaba, krále israelského, by vytáhl a padl v Ramotu galaadském?" Když pak mluvil ten tak a jiný jinak,


text:
vystoupil (jeden) duch, postavil se před Hospodinem a řekl: „Já ho oklamu!" Hospodin tázal se ho: „Čím jej oklameš?"


text:
On odpověděl: „Vyjdu a budu duchem lživým v ústech všech proroků jeho!" I řekl Hospodin: „Oklameš ho; dokážeš toho; vyjdi a učiň tak!"


text:
Proto nyní, hle, dal Hospodin ducha lživého do úst všech proroků tvých, ježto Hospodin ustanovil se na tvém neštěstí."


text:
Tu přistoupil Sedekjáš, syn Chanaanův, dal Micheášovi poliček a řekl: „Kterou cestou odešel duch Hospodinův ode mne, aby mluvil tobě?"


text:
Micheáš odpověděl: „Ty sám to uzříš v ten den, když utíkati budeš z pokoje do pokoje, aby ses ukryl!"


text:
I přikázal král israelský: „Vezměte Micheáše, zaveďte jej k Amonovi, starostovi města, a k Joasovi, synu Amelechovu,


text:
a rcete: Toto praví král: Dejte tohoto (člověka) do žaláře, a dávejte mu maličko chleba a maličko vody dokud se nevrátím v pokoji!"


text:
„Navrátíš-li se v pokoji" – pravil Micheáš – „nemluvil skrze mne Hospodin!" [A dodal: „Slyšte to všichni lidé!"]


text:
I řekl král israelský Josafatovi: „Já se převleku a tak půjdu do bitvy; ty však oblec se v roucho své." Převlekl se tedy král israelský a tak šel do boje.


text:
Král pak syrský byl přikázal vůdcům svých vozů: „Nebojujte proti malému ani proti velikému, než toliko proti králi israelskému!"


text:
Proto když uzřeli velitelé vozů Josafata, řekli: „Toť je král israelský!" Když ho tak v boji obklíčili, vzkřikl, i pomohl mu Hospodin a odvrátil je od něho.


text:
Náhodou však jeden z vojska střelu na nejisto vystřeliv ranil krále israelského mezi šíjí a plecemi. Proto řekl vozkovi svému: „Obrať a vyvez mne z vojska, neboť jsem raněn!"


text:
Dokud nebyla tehdy bitva dokonána, zůstal král israelský státi na voze svém proti Syrským až do večera, kdy zemřel ano slunce zapadalo.


text:
Jemu vyšel vstříc Jehu, syn Hananiův, videc, a řekl mu: „Bezbožnému přispíváš na pomoc a s těmi, kteří nenávidí Hospodina přátelstvím se spojuješ, proto zasluhuješ sice hněvu Hospodinova;


text:
ale něco dobrého shledáno bylo na tobě, žes odstranil háje z Judska a žes upřímně zamýšlel hledati Hospodina, Boha otců svých."


text:
Josafat zůstal tedy v Jerusalemě. Ale zase vyšel, prošel lidem od Bersaby až ku pohoří Efraimskému a obrátil je zase k Hospodinu, Bohu otců jejich.


text:
přikázal (těm) soudcům: „Vizte, co činíte, nebo nesoudíte jménem člověkovým, ale Hospodinovým; a cokoli rozsoudíte, obrátí se na vás.


text:
Budiž bázeň Hospodinova při vás a s pečlivostí všecko čiňte; neboť není u Hospodina, Boha našeho nespravedlnosti, ani stranictví, ani žádosti darů."


text:
Také v Jerusalemě ustanovil Josafat levity, kněze a hlavy rodů Israelových, aby jménem Hospodinovým soudili a rozhodovali pře obyvatelstva jeho.


text:
V každé při, která přijde před vás od bratří vašich, bydlících v městech svých, půjde-li o spor mezi krví a krví neb o jakýkoliv zákon, příkaz, ustanovení nebo právo: poučte jich, aby nezhřešili proti Hospodinu, a nepřišel hněv na vás a na bratry vaše. Tak tedy čiňte, byste nezhřešili!


text:
Kněz pak Amarjáš, velekněz váš, buď nejvyšším (soudcem) ve věcech, týkajících se Hospodina; a Zabadjáš, syn Ismahelův, který je knížetem v domě Judově, bude nejvyšším (soudcem) ve věcech, které k úřadu královskému příslušejí; jakožto úředníky máte levity před sebou. Buďte zmužilí, čiňte (tak) pečlivě, a bude Hospodin blahovolně s vámi."


text:
I přišli poslové a oznámili Josafatovi: „Přitáhlo proti tobě množství veliké z těch míst, která jsou za mořem, jakož i ze Seiru, a hle, položili se v Asasontamaru" – to jest Engaddi.


text:
I shromáždil se lid judský, by se modlil k Hospodinu; také všichni z měst svých sešli se, by ho zapřisahali.


text:
Josafat pak postavil se prostřed shromážděných Judovců a Jerusalemanů v domě Hospodinově před novým nádvořím a


text:
řekl: „Hospodine, Bože otců našich, ty jsi Bůh na nebi a panuješ nade všemi královstvími národů, v ruce tvé je síla a moc, aniž může kdo tobě odolati.


text:
Zdali jsi ty, Bože náš, nepohubil všecky obyvatele země této před lidem svým israelským, a dal jsi ji potomstvu Abrahama, přítele, svého, na věky?


text:
„Přišlo-li by na nás neštěstí, meč trestající, mor, nebo hlad, postavíme se před tímto domem, před obličejem tvým – jel v něm vzýváno tvé jméno – a volati budeme k tobě v zármutcích svých, i vyslyšíš nás a vysvobodíš."


text:
Nyní tedy, hle, Ammonci, Moabci a horalé ze Seiru, kterými jíti nedopustil jsi Israelovi, když vycházeli z Egypta – ale uhnuli se od nich, aniž jich pohubili – 


text:
Bože náš, zdali tedy nevykonáš soud nad nimi? Nebo v nás není tak veliká síla, bychom odolati mohli tomuto množství, které táhne proti nám. A ježto nevíme, co bychom činiti měli, to nám toliko zbývá, bychom oči své obrátili k tobě."


text:
Byl pak tu Jahaziel, syn Zacharjáše, syna Banajáše, syna Jehiela, syna Matanjášova, levita z Asafovců; na toho snesl se duch Hospodinův prostřed zástupu,


text:
a řekl: „Slyšte všichni Judovci, i vy, kteří bydlíte v Jerusalemě, i ty, králi Josafate! Toto vám praví Hospodin : Nebojte se a nelekejte se toho množství, neboť není ten boj váš, ale Boží.


text:
Zítra vytáhnete proti nim dolů; neboť potáhnou nahoru po stráni zvané Sís, a zastihnete je na kraji údolí, které je proti poušti Jeruel.


text:
Nebudete vy, kterým bude bojovati; stůjte toliko zmužile a uzříte pomoc Hospodinovu nad sebou, Judo a Jerusaleme! Nebojte se a nestrachujte se! Zítra vyjděte proti nim a Hospodin bude s vámi."


text:
Josafat tedy, lid judský a všichni obyvatelé jerusalemští padli tváří na zem před Hospodinem a klaněli se mu.


text:
Ráno pak vstavše šli po poušti Tekue. Když táhli, postavil se Josafat prostřed nich a řekl: „Poslyšte mne, muži judští a všichni obyvatelé jerusalemští! Věřte v Hospodina, Boha svého, a bezpečni budete; věřte prorokům jeho a všecko šťastně se zvede."


text:
A poradiv se s lidem ustanovil, by zpěváci Hospodinovi chválili jej ve sborech svých, aby šli před vojskem a jednostejným hlasem aby říkali „Chvalte Hospodina, nebo na věky (trvá) milosrdenství jeho."


text:
Když tedy počali chvály zpívati, obrátil Hospodin úklady jejich na ně samé, to jest (úklady) Ammonců, Moabců a horalů ze Seiru, kteří byli vytáhli do boje proti Judovi, a (tak) byli zbiti.


text:
Povstali totiž Ammonci a Moabci proti obyvatelům pohoří Seir, aby je pobili a vyhladili; když pak to skutkem dokonali, obrátili se také sami proti sobě a bili se vespolek.


text:
Lid judský přišed mezi tím na výšinu, která hledí k poušti, uzřel podál všecku širou krajinu, ana je plna mrtvol a že nikdo nezůstal, kdo by smrti byl ušel.


text:
Přistoupil tedy Josafat a všecek lid s ním, aby sebrali kořist s těch mrtvých. I nalezli mezi zbitými rozličné náčiní, také roucha a nádoby předrahé; sebrali tolik, že všeho unésti nemohli; ani za tři dni nemohli odnositi kořist, co jí bylo.


text:
Čtvrtý den shromáždili se v údolí Chvály. Tam chválili Hospodina a proto nazváno to místo „Údolí chvály" až do dneška.


text:
Pak se vrátili všichni Judovci, Jerusalemané i Josafat v jejich čele do Jerusalema s jásotem vehkým, že dal jim Hospodin radostné vítězství nad nepřáteli.


text:
Strach z Hospodina připadl na všecka království země, když uslyšela, že bojoval Hospodin proti nepřátelům Israelovým.


text:
Kraloval tedy Josafat nad Judou; byl ve třiceti pěti letech, když počal kralovati a dvacet pět let kraloval v Jerusalemě; jméno matky jeho: Azuba, dcera Selahiova.


text:
Ostatní děje Josafatovy, první i poslední, sepsány jsou v letopisech Jehua, syna Hananiova, které vloženy jsou do Knihy králův israelských.


text:
Poté Josafat, král judský, vešel ve spolek s Ochozjášem, králem israelským, jehož skutky byly velmi bezbožné;


text:
smluvil se (s ním), že nadělají lodí, jaké se plavívaly do Tarsisu; nadělali také (těch) lodí v Asiongaberu.


text:
Ale Eliezer, syn Dodavův z Maresy prorokoval proti Josafatovi, řka: „Že jsi učinil smlouvu s Ochozjášem, rozbije Hospodin dílo tvé." I ztroskotaly se lodi, že nemohly jíti do Tarsisu.


text:
Když usnul Josafat s otci svými, pochován byl s nimi v městě Davidově a stal se králem Joram, syn jeho, místo něho.


text:
Ten měl bratry, syny Josafatovy: Azarjáše, Jahiela, Zacharjáše, Azarjáše, Michaela a Safatjáše: ti všichni byli synové Josafata, krále judského.


text:
Otec jejich byl jim dal mnoho darů stříbrných a zlatých a platy, jakož i města hrazená v Judsku; království však dal Joramovi, ježto byl prvorozený.


text:
Když tedy došel Joram královské moci po svém otci a když se byl zmohl, pobil všecky bratry své mečem, jakož i některé z předních israelských.


text:
Chodil po cestách králův israelských, jako byl činil dům Achabův; nebo dcera Achabova byla manželkou jeho; činil tedy, co je zlé v očích Hospodinových.


text:
Hospodin však nechtěl zahladiti dům Davidův pro smlouvu, kterou byl učinil s ním, pro slib, že dá světlo jemu i synům jeho pro. všecky časy.


text:
Přitáhl tedy Joram s vůdci svými i s veškerou jízdou, která byla s ním (...). Ale když v noci vstal, porazil (ho) Edomec, který byl obklíčil jej i všecky vůdce jízdy jeho.


text:
A tak odtrhli se Edomci, by nebyli pod mocí Judovou, až do dneška; tehdy odpadla také Lobna, by nebyla pod mocí jeho. Byltě opustil (Joram) Hospodina, Boha otců svých.


text:
Nad to i výšiny zřídil ve městech judských, a (tak) uvedl do smilstva obyvatele jerusalemské a do hříchu Judu.


text:
I přinesen byl mu list od Elisea, proroka, na němžto psáno bylo: „Toto praví Hospodin, Bůh Davida, otce tvého: Ježto jsi nechodil po cestách Josafata, otce svého a po cestách Asy, krále judského,


text:
ale žes chodil po cestě králův israelských, žes uvedl do smilstva Judu a obyvatelstvo jerusalemské následovav smilstva domu Achabova, a nad to i bratry své, dům otce svého, lepší nežli jsi sám, že jsi pobil:


text:
hle, Hospodin uvede neštěstí veliké na tebe, na lid tvůj, na syny, na ženy tvé i na všecko jmění tvé.


text:
Ty nemocen budeš velmi zlou nemocí života svého, že vycházeti budou vnitřnosti tvé, až vyjdou do roka do dne."


text:
Vtrhli tedy do země judské, pohubili ji, a pobrali všecko jmění, které bylo v domě královském, a nad to i syny jeho a ženy; aniž zůstal jemu (který) syn kromě Joachaza, který byl nejmladší.


text:
Když pak minul rok a den, když postupem doby přiběhlo druhé léto, dlouhým neduhem byl ztrápen tak, že vykydal i vnitřnosti své, až pozbyl spolu nemoci i života, zemřev v nemoci velmi bolestné. A lid nezapálil mu při pohřbu podle obyčeje, jako byl učinil předkům jeho.


text:
Ve třicíti a ve dvou letech byl, když počal kralovati a osm let kraloval v Jerusalemě. Nechodil poctivě. A pochovali ho v městě Davidově, ale ne v hrobce královské.


text:
Ustanovili tedy obyvatelé jerusalemští Ochozjáše, nejmladšího syna jeho, králem místo něho; nebo všecky starší, kteří byli před ním, pobili lupiči arabští, kteří byli vtrhli do ležení. A tak stal se králem Ochozjáš, syn Jorama, krále judského.


text:
Ve dvaceti a dvou letech byl Ochozjáš, když kralovati počal, a jeden rok kraloval v Jerusalemě; jméno matky jeho: Atalie, dcera Amriova.


text:
Tak činil, co bylo zlé v očích! Hospodinových, jako dům Achabův; neboť oni byli rádci jeho po smrti otcově na jeho zkázu.


text:
Spravuje se radou jejich táhl s Joramem, synem Achabovým, králem israelským do boje proti Hazaelovi, králi syrskému k Ramotu galaadskému. Syrští ranili Jorama.


text:
On tedy vrátil se, by se hojil v Jezraelu, nebo byl mnoho ran dostal ve jmenovaném boji. Protož Ochozjáš, syn Joraimův, král judský, přijel dolů, by navštívil Jorama, syna Achabova, v Jezraelu nemocného.


text:
Byla to vůle Boží proti Ochozjášovi, by přišel k Joramovi. Když totiž přišel, vyjel s ním proti Jehuovi, synu Namsiovu, kterého pomazal Hospodin, aby zahladil dům Achabův.


text:
A když vyvracel Jehu dům Achabův, nalezl knížata judská a syny bratří Ochozjášových, kteří mu sloužili, i pobil je.


text:
Dal hledati také samého Ochozjáše a chytit jej, an se skrýval v Samaři; když ho k němu přivedli, zabil jej. I pochovali ho, ježto byl syn Josafata, který byl hledal Hospodina celým srdcem svým. A nebylo již jaké naděje, aby kdo kraloval z rodu Ochozjášova.


text:
Atalie totiž, matka jeho, vidouc, že je mrtev syn její, vstala a pobila všecek rod královský domu Joramova.


text:
Ale Josabet, dcera královská, vzala Joasa, syna Ochozjášova, ukradši jej ze synů královských, kteří byli zabíjeni, a schovala jej s chůvou jeho v ložnici. – Josabet, která jej skryla, byla dcera krále Jorama, manželka Jojady, velekněze, sestra Ochozjášova. – Proto ho nemohla zabíti Atalie.


text:
Léta však sedmého vzmuživ se Jojada pojal, setníky, totiž Azarjáše, syna Jerohamova, Ismaela, syna Johananova, dále Azarjáše, syna Obedova, Maasjáše, syna Adajova, jakož i Elisafata, syna Zechriova, a učinil s nimi smlouvu.


text:
Ti obešli Judsko, shromáždili levity ze všech měst judských, jakož i hlavy rodů israelských, a přišli do Jerusalema.


text:
I učinilo všecko to množství smlouvu v domě Božím s králem. Jojada jim pravil: „Hle, králevic kralovati bude, jak slíbil Hospodin o synech Davidových.


text:
Třetina vás, kteří přicházejí na sobotu, kněží a levitů, bude strážci ve branách; třetina bude u domu králova; třetina u brány, která sluje (brána) Základu; ostatní pak veškeren lid ať je v nádvořích domu Hospodinova.


text:
Nikdo jiný nevcházej do domu Hospodinova kromě kněží a levitů, kteří konají službu; ti toliko nechať vcházejí, nebo posvěceni jsou; a všecek ostatní lid ať drží stráže Hospodinovy.


text:
Levité nechať obklopí krále, každý maje svou zbraň – kdyby kdo jiný vešel do chrámu, budiž utracen – a nechať jsou s králem vcházejícím i vycházejícím."


text:
Učinili tedy levité i všecek Juda vše, jak byl rozkázal Jojada velekněz: každý pojal muže, které pod sebou měl, ty, kteří přišli podle pořádku sobotního, i ty, kteří dokončili týden (služby) a měli odejíti. Jojada velekněz totiž nedopustil odejíti četám, které se střídaly každý týden podle obyčeje.


text:
Jojada kněz dal také setníkům kopí, štíty a puklíře krále Davida, které byl zasvětil do domu Božího.


text:
A postavil veškeren ozbrojený lid od pravé strany chrámu až do levé strany chrámu, čelem k oltáři a ke chrámu okolo krále.


text:
Vyvedše pak syna králova, vstavili naň korunu a odznak, do rukou mu dali zákon, aby jej držel a ustanovili jej králem; pomazal ho také Jojada, velekněz a synové jeho, i blahopřáli mu říkajíce: „Ať žije král!"


text:
To když uslyšela Atalie, totiž hlas oděnců, vychvalujících krále, vešla k lidu do chrámu Hospodinova.


text:
Když uzřela krále, an stojí na stupni u vchodu, velitele, čety okolo něho, i veškeren venkovský lid, au jásá, troubí a hraje na rozličné nástroje, jakož i hlas provolávajících slávu, roztrhla roucho své a řekla: „Spiknutí, spiknutí!"


text:
Jojada velekněz, vyšed k setníkům, velitelům vojska, řekl jim: „Vyveďte ji za ohradu chrámovou a budiž venku zabita mečem!" Že tedy přikázal kněz, aby nebyla zabita v domě Hospodinově,


text:
Proto vešel veškeren lid do domu Baalova a zbořili jej, oltáře a sochy jeho ztroskotali, a Matana, kněze Baalova, zabili před (těmi) oltáři.


text:
Ustanovil pak Jojada v domě Hospodinově strážce pod dozorem kněží a levitů, které rozdělil David v domě Hospodinově, aby podávali zápalné oběti Hospodinu, jak psáno je v zákoně Mojžíšově, s radostí a s písněmi, podle nařízení Davidova.


text:
Vzal pak setníky, velmože, knížata lidu i všecek venkovský lid, i vyvedli krále z domu Hospodinova dolů, a zavedše jej Branou hořejší do domu královského, posadili ho na královský trůn.


text:
Sedm let bylo Joasovi, když počal kralovati, a čtyřicet let kraloval v Jerusalemě; jméno matky jeho: Sebia z Bersaby.


text:
Shromáždil tedy kněze a levity, a řekl jim: „Vyjděte do měst judských a vybírejte ode všeho Israele peníze, aby opravován byl dům Boha vašeho rok co rok; a pospěšte si!" Levité však nedbali.


text:
Povolal tedy král Jojadu knížete a řekl mu: „Proč opomenul jsi přinutit levity, by snesli z Judska a Jerusalema peníze, které Mojžíš, služebník Hospodinův, uložil veškeré obci Israelově, aby je přinesla do stánku zjevení?


text:
Neboť bezbožná Atalie a synové její zkazili dům Boží a ze všech věcí, které byly zasvěceny do chrámu Hospodinova, ozdobili svatyni Baalovu."


text:
A bylo v Judsku i v Jerusalemě ohlášeno, by přinesl každý daň Hospodinu, kterou uložil Mojžíš, služebník Boží, veškerému Israelovi na poušti.


text:
I veselila se všecka knížata, i veškeren lid, a vcházejíce, snášeli do bedny Hospodinovy; metali (do ní), až se naplnila.


text:
A když byl čas, aby přinesli bednu levité před krále, když totiž viděli, že je peněz mnoho, přicházíval královský písař, jakož i zmocněnec prvního kněže, vysypávali peníze, které byly v bedně a poté bednu zase donášeli na její místo. Tak činívali den ode dne, i sebrali peněz velmi mnoho.


text:
Ty vydával král a Jojada těm, kteří byli nad pracemi v domě Hospodinově, a ti najímali za ně kameníky a všelijaké řemeslníky, by opravili dům Hospodinův, také kováře (dělající) ze železa a z mědi, by upevněno bylo, co počalo padati.


text:
Dělníci pilně pracovali; zazdili trhliny ve zdech, uvedli dům Boží do původního stavu a upevnili jej.


text:
Když pak dokonali všecky práce, přinesli před krále a Jojadu ostatek peněz; z těch pořízeno bylo nářadí chrámového k bohoslužbě, k zápalným obětem; také misek a jiných nádob zlatých a stříbrných. A tak podávány byly oběti zápalné v domě Hospodinově ustavičně po všecky dny Jojadovy.


text:
I pochovali ho v městě Davidově s králi, ježto učinil mnoho dobrého Israelovi, Hospodinovi i domu jeho.


text:
Když umřel Jojada, přišla knížata judská, a poklonila se králi, který dav se obměkčiti holdem jejich, povolil jim.


text:
I opustili chrám Hospodina, Boha otců svých a sloužili hájům a sochám. Přišel tedy hněv (Boží) na lid judský a na Jerusalem pro ten hřích.


text:
Duch Boží pojal také Zacharjáše, syna Jojady, kněze, i postavil se před lidem a řekl jim: „Toto praví Hospodin Bůh: Proč přestupujete přikázání Hospodinovo? Vždyť vám to neprospívá! Opustili jste Hospodina, aby opustil vás!"


text:
Král Joas nebyl pamětliv milosrdenství, které mu byl prokázal Jojada, otec jeho, ale dal zabíti syna jeho. Když on umíral, řekl: „Nechať popatří (na to) Hospodin a stíhá (to)!“


text:
Po roce vytáhlo proti němu vojsko syrské; přitáhlo do Judska a k Jerusalemu, pobilo všecka knížata lidu, a všecku kořist poslali králi do Damašku.


text:
Ačkoli přitáhli v počtu velmi malém Syrští, Hospodin dal v ruce jejich nesčíslné množství, protože opustili Hospodina, Boha otců svých. Také na Joasovi vykonali potupné soudy.


text:
Když pak odešli, nechavše ho ve velikých bolestech, povstali proti němu služebníci jeho, by pomstili krev syna Jojady kněze, a zabili jej na lůžku jeho. Tak umřel. A pochovali ho v městě Davidově, ale ne v hrobce královské.


text:
O jeho synech pak, o množství peněz, které sebrány byly za něho, jakož i opravě domu Božího psáno je podrobně V Knize králův. A kraloval Amasjáš, syn jeho, místo něho.


text:
Dvacet pět let bylo Amasjášovi, když počal kralovati a dvacet devět let kraloval v Jerusalemě; jméno matky jeho: Joaden z Jerusalema.


text:
Když viděl, že jest upevněno království jeho, dal popraviti služebníky, kteří byli zabili krále, otce jeho;


text:
synů jejich však nepobil, podle toho, co psáno je v Mojžíšově zákoníku, kde přikazuje Hospodin: „Nebudou zabíjeni otcové za syny, ani synové za otce své, ale každý za svůj hřích umře."


text:
Shromáždil pak Amasjáš lid judský, a zřídil jej podle rodů, po tisícnících a setnících ve všem Judsku a Benjaminsku; sčetl je od dvacíti let a výše, i nalezl třikrát sto tisíc (mladých mužů, kteří mohli jíti do boje a vlasti kopím i štítem.


text:
I přišel k němu muž Boží a řekl: „Králi, nechať netáhne s tebou vojsko israelské neboť není Hospodin s Israelem a s nikým z Efraimovců;


text:
domníváš-li se, že na síle vojska boj záleží, dopustí Bůh, že budeš přemožen od nepřátel; neboť na Bohu jest, aby pomohl nebo na útěk obrátil."


text:
Amasjáš řekl muži Božímu: „Ale co bude se stem hřiven (stříbra), které jsem dal vojsku israelskému?" Muž Boží mu odvětil: „Máť Hospodin, odkud dáti tobě může mnohem více nežli toto."


text:
Oddělil tedy Amasjáš vojsko, které bylo přitáhlo k němu z Efraimska, aby se zase vrátili domů; ti rozhněvali se náramně na Judské, a vrátili se domů.


text:
Jiných deset tis;íc mužů zjímali Judovci, vyvedli na vrch jedné skály a sházeli je s vrchu dolů, že se všichni zrozráželi.


text:
Avšak ono vojsko, které byl zpět poslal Amasjáš, aby netáhlo s ním do boje, vtrhlo do měst judských od Samaře až do Bethoronu a pobivše tři tisíce, pobrali kořist velikou.


text:
Amasjáš, poraziv Edomce přinesl bohy Seiřanů, postavil si je za bohy, klaněl se jim a zapaloval jim kadidlo.


text:
Proto rozhněvav se Hospodin na Amasjáše, poslal k němu proroka, by mu řekl: „Proč klaníš se bohům, kteří ne vysvobodili svého lidu z ruky tvé?;"


text:
Když on k němu tak mluvil, odpověděl mu (král): „Jsi ty královským rádcem? Přestaň, sice tě zabiji. " Prorok odcházeje řekl: „Vím, že usoudil Bůh zabíti tebe, ježto jsi učinil to zlé a nad to neuposlechl jsi rady mé."


text:
Amasjáš tedy, král judský, poradiv se velmi nešťastně, vzkázal Joasovi, synu Joachaza, syna Jehuova, králi israelskému: „Přijď, (a) podívejme si do očí!"


text:
A ten mu zase vzkázal: „Bodlák na Libanu vzkázal cedru libanskému: „Dej dceru svou synu mému za manželku!" Avšak hle, zvěř, která byla v lese libanském šla tudy a pošlapala bodlák.


text:
Myslíš si: „Porazil jsem Edomce" a proto pozdvihuje se srdce tvé pyšně; sed doma; proč vyzýváš na sebe neštěstí, bys padl ty a Juda s tebou?"


text:
Avšak Amasjáš nechtěl uposlechnouti, ježto vůle Hospodinova byla, aby vydán byl do rukou nepřátel pro bohy edomské.


text:
Amasjáše pak, krále judského, syna Joasa, syna Joachazova, jal Joas, král israelský v Betsamesu a přivedl ho do Jerusalema. Zbořil zeď jeho od brány Efraimovy až ku bráně Božní na čtyři sta loket.


text:
Všecko zlato pak, stříbro, všecko náčiní, které byl nalezl v domě Božím [a] u Obededoma, jakož i v pokladech domu královského, a osoby do zástavy vzal s sebou do Samaře.


text:
Byl pak živ Amasjáš, syn Joasův, král judský, po smrti Joasa, syna Joachazova, krále israelského, patnácte let.


text:
Když odpadl od Hospodina, spikli se proti němu v Jerusalemě. A když utekl do Lachise, poslali (za ním), zabili ho tam,


text:
Veškeren lid judský ustanovil Ozjáše, syna jeho, kterému bylo šestnácte let, za krále místo Amasjáše, otce jeho.


text:
Šestnácte let bylo Ozjáši, když kralovati počal, a padesát dva roky kraloval v Jerusalemě. Jméno matky jeho: Jechelia z Jerusalema


text:
Vyhledával Hospodina, pokud žil Zacharjáš, bystrý videc Boží; a ježto hledal Hospodina, dával mu zdar ve všem.


text:
Vytáhl, bojoval proti Filišťanům, zbořil zdi Getu, zdi Jabnie, jakož i zdi Azotu a opevnil města v Azotsku i ve Filišťínsku.


text:
Také Ammonští odváděli poplatek Ozjášovi, i rozhlásilo se jméno jeho až do Egypta, pro častá vítězství.


text:
Ozjáš vystavěl věže v Jerusalemě nad branou Božní, nad branou Údolní, i jiné v téže straně zdi, a zpevnil je.


text:
Vystavěl také věže na poušti, vykopal cisteren velmi mnoho, ježto měl mnoho dobytka v nížině i v pustině širé; měl také vinice a vinaře na horách i na Karmelu, byltě milovník zemědělství.


text:
Měl vojsko bojovníků, kteří mohli vytáhnouti do války, jak je sčítal Jehiel sčitatel a písař Maasjáš, pod mocí Hananjáše, který byl z vůdců královských.


text:
Pod nimi bylo všeho vojska tři sta sedm tisíc pět set boje schopných, hotových za krále bojovati proti nepřátelům.


text:
Ozjáš pořídil jim, totiž všemu vojsku, štíty, kopí, přilbice, pancíře, lučiště a praky na házení kamením.


text:
Dal také nadělati v Jerusalemě rozličných nástrojů, které dal postaviti na věžích a na rozích zdí, aby metaly šípy a veliké kameny. I rozneslo se jméno jeho daleko, protože pomáhal mu Hospodin a posílil ho.


text:
Ale když se zmohl, pozdvihlo se srdce jeho na vlastní zkázu: nedbal na Hospodina, Boha svého, a všed do chrámu Hospodinova, chtěl páliti kadidlo na oltáři vonidel.


text:
Ti bránili králi řkouce: „Není to tvé právo, Ozjáši, bys zapaloval kadidlo Hospodinu, ale kněží, to jest synů Áronových, kteří posvěceni jsou k té službě: vyjdi ze svatyně, neprohřešuj se, nebo nebude ti to počteno k slávě od Hospodina Boha."


text:
Ozjáš rozhněval se drže v ruce kadidelnici, aby pálil kadidlo, a vyhrožoval kněžím. A hned vyrazilo se mu malomocenství na čele před kněžími v domě Hospodinově u oltáře vonidel.


text:
Když na něho Azarjáš velekněz a všichni ostatní kněží pohleděli, uzřeli malomocenství na čele jeho, i vyhnali jej rychle; také on ulek se spěšně vyšel, ježto [hned] cítil ránu Hospodinovu.


text:
A tak byl Ozjáš král malomocen až do dne smrti své; bydlil v domě stranou pln jsa malomocenství, pro které vyvržen byl z domu Hospodinova, Joatam pak, syn jeho, spravoval dům královský a soudil lid země.


text:
Když usnul Ozjáš s otci svými, pochovali ho na poli (u) královské hrobky, ježto byl malomocen, a stal se králem Joatam, syn jeho, místo něho.


text:
Dvacet pět let bylo Joatamovi, když počal kralovati, a šestnácte let kraloval v Jerusalemě. Jméno matky jeho: Jerusa, dcera Sadokova.


text:
Činil, co pravé bylo v očích Hospodinových, podle všeho, co činil Ozjáš, otec jeho, kromě toho, že nevešel do chrámu Hospodinova. Lid však ještě hřešil.


text:
Bojoval proti králi Ammonských, a když jej přemohl, dali mu Ammonští tehdy sto hřiven stříbra, deset tisíc měr pšenice a tolikéž měr ječmene, to mu dali Ammonští (také) léta druhého a třetího.


text:
Ostatní děje Joatamovy, všecky jeho boje i činy, zapsány jsou v Knize králův israelských a judských.


text:
Když usnul Joatam s otci svými, pochovali ho v městě Davidově, a stal se králem Achaz, syn jeho, místo něho.


text:
Dvacet let bylo Achazovi, když počal kralovati a šestnácte let kraloval v Jerusalemě. Nečinil, co je pravého v očích Hospodinových, jako David, otec jeho,


text:
Ten pálíval kadidlo v údolí Benennom a kázal syny své provésti ohněm podle obyčeje pohanů, které pobil Hospodin před syny Israelovými.


text:
I dal jej Hospodin, Bůh jeho, do rukou krále syrského, který poraziv ho, velikou kořist vzal z jeho království a přivedl (ji) do Damašku; dán byl také do rukou krále israelského, byv zbit porážkou, velikou.


text:
Pekach, syn Romeljášův, pobil z Judy sto dvacet tisíc jeden den, vesměs udatných mužů, protože opustili Hospodina, Boha otců svých.


text:
Téhož času zabil Zechri, junák z Efraima, králevice Maasjáše, Ezrikama, správce domu královského a Elkanu, druhého po králi.


text:
A zajali synové Israelovi z bratří svých dvakrát sto tisíc žen, chlapců a děvčat, jakož i nesčíslnou kořist, a přinesli ji do Samaře.


text:
Tehdy, byl tam prorok Hospodinův jménem Obed; ten vyšed proti vojsku přicházejícímu do Samaře, řekl jim: „Hle, Hospodin, Bůh otců vašich, rozhněval se na Judovce a vydal je v ruce vaše; i pobili jste je krutě, takže k nebi dosáhla vaše ukrutnost.


text:
K tomu chcete syny a dcery judské i jerusalemské podrobiti si za otroky a otrokyně, to však nesmí se státi; zhřešili jste v tom Hospodinu, Bohu svému.


text:
Proto poslechněte rady mé: doveďte zpět zajaté, které jste přivedli z bratří svých, sice veliký hněv Boží vám hrozí!"


text:
Povstali tedy někteří z knížat Efraimových, Azarjáš, syn Johananův, Barachjáš, syn Mosollamotův, Ezechjáš, syn Sellumův a Amasa, syn Adaliův, proti těm, kteří přicházeli z bitvy,


text:
a řekli: „Neuvádějte sem těch zajatých, abychom nezhřešili Hospodinu! Proč chcete rozmnožiti hříchy naše a staré viny zvětšiti? Jeť veliký to hřích a hrozný hněv Hospodinův hrozí Israelovi."


text:
Muži pak, výše jmenovaní, povstali, vzali zajatce, všecky, kteří nazí byli, přioděli, z kořisti, když je zobláčeli a zobouvali, občerstvili (je) pokrmem a nápojem, pomazali unavené, pečovali o ně, kteříkoli tělesnou mdlobou choditi nemohli, vsadili na soumary, dovedli je do Jericha, města palem ku bratřím jejich, sami pak vrátili se do Samaře.


text:
Také Filišťané rozložili se po městech v rovině a na jihu Judska ležících, vzali Betsames, Ajalon, Gaderot, Socho, Tamnu a Gamzo s příslušnými vesnicemi a usadili se tam.


text:
Hospodin totiž pokořil Judu pro Achaza, krále judského; zbavil ho pomoci, protože potupil Hospodina.


text:
A přivedl na něho Telgatfalnasara, krále assyrského; ten ho sevřel [a zpustošil] bez jakéhokoliv odporu.


text:
Achaz totiž oloupiv dům Hospodinův, dům královský i knížat, dal králi assyrskému dary; avšak nic mu to nepomohlo.


text:
obětoval bohům damašským, kteří ho porazili, řka: „Bohové králů syrských pomáhají jim; také já je ukojím obětmi, a budou se mnou." Byli však naopak na zkázu jemu i veškerému Israelovi.


text:
Pobrav tedy Achaz všecko nářadí domu Božího ztloukl je, a dav zavříti dveře chrámu Božího nadělal si oltářů na každém rohu v Jerusalemě.


text:
Také ve všech městech judských dal nastavěti oltářů, aby pálil (na nich) kadidlo. Tak popouzel ke hněvu Hospodina, Boha otců svých.


text:
Ostatní děje jeho i všecky skutky jeho, první i poslední, zapsány jsou v Knize králů judských a israelských.


text:
Když usnul Achaz s otci svými, pochovali ho v městě Davidově, [neboť nepřijali ho do hrobky králův israelských]. A stal se králem Ezechjáš, syn jeho, místo něho.


text:
Ezechjáš počal kralovati, když mu bylo dvacet pět let, a dvacet devět let kraloval v Jerusalemě; jméno matky jeho: Abia, dcera Zacharjášova.


text:
a řekl jim: „Slyšte mne, levité, a posvěťte se; vyčisťte dům Hospodina, Boha otců svých, vyneste všecku nečistotu ze svatyně!


text:
Zhřešiliť otcové naši, činili, co zlé je v očích Hospodina, Boha našeho, opustivše ho; odvrátili tvář svou od stánku Hospodinova a obrátili se (k němu) zády.


text:
Zavřeli dveře v předsíni, zhasili lampy, kadidla nepálili, zápalných obětí nepodávali ve svatyni Bohu Israelovu.


text:
Proto popuzen byl Hospodin ke hněvu na Judu i na Jerusalem a vydal je na zděšení a na hrůzu a na posměch, jak sami vidíte očima svýma.


text:
Hle, otcové naši padli mečem, synové pak naši, dcery a manželky odvedeny jsou do zajetí pro ten hřích.


text:
Nyní tedy ustanovil jsem se na tom, že vejdeme ve smlouvu s Hospodinem, Bohem Israelovým, aby odvrátil od nás hrozný hněv svůj.


text:
Synové moji, nebuďte vlažni; vás vyvolil Hospodin, abyste stáli před ním, sloužili mu, ctili jej a pálili mu kadidlo."


text:
Povstali tedy levité – Mahat, syn Amasajův a Joel, syn Azarjášův, z Kaatovců; z Merariovců Kis, syn Abdiův a Azarjáš, syn Jalaleelův; z Gersomovců Joah, syn Zemmův a Eden, syn Joahův;


text:
shromáždili bratry své, posvětili se a vešli podle rozkazu králova a příkazu Hospodinova, by vyčistili dům Boží.


text:
Kněží všedše do chrámu Hospodinova, aby jej posvětili, vynesli všecku nečistotu, kterou vnitř nalezli, do nádvoří domu Hospodinova; levité pak vzali ji a vynesli ven ku potoku Kedron.


text:
Počali čistiti prvého dne měsíce prvého, osmého dne téhož měsíce vešli do předsíně chrámu Hospodinova, čistili chrám osm dní a dokonali dne šestnáctého téhož měsíce, co byli začali.


text:
Vešedše pak ke králi Ezechjášovi řekli mu: „Posvětili jsme celý dům Hospodinův, oltář na zápalné oběti, nářadí jeho, stůl předkladných chlebů s veškerým náčiním jeho,


text:
i všecko nádobí chrámové, které byl poskvrnil Achaz král za své vlády, když převráceně činil; hle, stojí všecky ty věci před oltářem Hospodinovým.


text:
i přihnali současné sedm býků, sedm beranů, sedm beránků a sedm kozlů za hřích, za království, za svatyni, za lid judský. A řekl kněžím, synům Áronovým, aby to obětovali na oltáři Hospodinovu.


text:
Zabili tedy ty býky, a kněží vzavše krev lili ji na oltář; zabili též berany a krev jejich lili na oltář; zabili také beránky a lili krev na oltář.


text:
pak je kněží zabili a kropili krví jejich před oltářem, aby očistili veškerého Israele; neboť za veškeren lid Israelův kázal král podat celopal a obět za hřích.


text:
Ustanovil také levity v domě Hospodinově s cimbály, harfami a citarami podle nařízení Davida krále, jakož i vidce Gada a proroka Natana; neboť od Hospodina bylo to přikázáno skrze proroky jeho.


text:
Rozkázal tedy Ezechjáš, aby podávali celopaly na oltáři; když ty celopaly přinášeli, počali zpívati chvály Hospodinu, na trouby troubiti a hráti na rozličné nástroje, které dal poříditi David, král israelský.


text:
Mezi tím co se veškeren zástup klaněl, zpěváci a trubači konali službu svou, dokud nebyl dokonán celopal.


text:
A přikázal Ezechjáš i knížata levitům, aby chválili Hospodina slovy Davidovými, jakož i (slovy) vidce Asafa; chválili ho tedy s velikým veselím, a klekše na kolena klaněli se.


text:
Ezechjáš pak dodal: „Naplnili jste ruce své Hospodinu; přistupte a přineste oběti a žertvy chvály v domě Hospodinově!" Přinesla tedy všecka obec oběti, žertvy chvály, ano i dobrovolné celopaly.


text:
Bylo však málo kněží, že nemohli stačiti, stahovati kůži s obětí zápalných; proto levité, bratří jejich, pomáhali jim, dokud nebyla práce dokonána a neposvětilo se (dosti) kněží; levité totiž ochotněji se posvětili nežli kněží;


text:
nad to bylo velmi mnoho celopalů, tuků obětí pokojných, jakož i úliteb příslušných k celopalům. Tak dokonale byla znovu zavedena služba domu Hospodinova.


text:
Ezechjáš a veškeren lid veselil se z toho, že služba Boží byla dokonána; byli rádi, že se to rychle stalo.


text:
Poslal též Ezechjáš ke všemu lidu israelskému i judskému, a napsal listy kmeni Efraimovu a Manassovu, by přišli do domu Hospodinova do Jerusalema, a slavili fase Hospodinu, Bohu Israelovu.


text:
A uradiv se král, knížata a veškerá obec jerusalemská, snesli se na tom, že slaviti budou fase měsíce druhého.


text:
Nemohli totiž toho učiniti v době příslušné, ježto nebylo s dostatek kněží posvěcených, a lid ještě se byl neshromáždil do Jerusalema.


text:
A usoudili, že rozešlou posly po veškerém Israeli od Bersaby až do Danu (se vzkazem), aby přišli a slavili fase Hospodinovi, Bohu Israelovu v Jerusalemě; nebo mnozí je nebyli slavili, jak zákonem předepsáno jest.


text:
Šli tedy poslové s listy z rozkazu krále a knížat jeho k veškerému Israelovi i Judovi ohlašujíce rozkaz králův: „Synové Israelovi, obraťte se k Hospodinu, Bohu Abrahamovu, Isákovu a Israelovu, a (on) obrátí se ke zbytkům, které unikly ruce krále assyrského.


text:
Nebuďte jako vaši otcové a bratři, kteří odpadli od Hospodina, Boha otců svých, že je vydal do záhuby, jak sami vidíte.


text:
Nezatvrzujte šíjí svých jako otcové vaši; podejte ruku Hospodinu, a pojďte ke svatyni jeho, kterou posvětil na věky; služte Hospodinu, Bohu otců svých, i odvrátí se od vás hrozný hněv jeho.


text:
Neboť obrátíte-li se k Hospodinu, bratři vaši a synové dojdou milosrdenství u pánů svých, kteří je zavedli do zajetí a vrátí se do země této; jeť dobrotivý a milostivý Hospodin, Bůh váš, a neodvrátí tvář svou od vás, obrátíte-li se k němu."


text:
Poslové tedy chodili rychle z města do města po Efraimsku a Manassovsku, až do Zabulonska, ale oni posmívali se jim a potupili je.


text:
V Judsku pak způsobila ruka Páně, že dal jim srdce jedno, by vykonali podle rozkazu krále a knížat slovo Hospodinovo.


text:
A povstavše zbořili oltáře, jež byly v Jerusalemě, zničili také vše, na čem bývalo kadidlo zapalováno modlám a vházeli ,to do potoka Kedron.


text:
Čtrnáctého dne pak měsíce druhého zabíjeli velikonočního beránka. Kněží a levité, kteří se konečně posvětili, podávali zápalné oběti v domě Hospodinově;


text:
stáli na místě svém podle nařízení, podle zákona Mojžíše, muže Božího; kněží zachycovali krev, kterou mělo býti kropeno, z rukou levitů,


text:
ježto mnoho lidu nebylo posvěceno a zabíjeli tedy levité velikonočního beránka za ty, kteří nebyli se dříve posvětili Hospodinu.


text:
Veliký také díl lidu z Efraima, Manassa, Issachara, jakož i Zabulona, který posvěcen nebyl, jedl beránka velikonočního ne tak, jak předepsáno jest. Za ty modlil se Ezechjáš takto: „Hospodin dobrý smiluj se


text:
nade všemi, kteří celým srdcem hledají Hospodina, Boha otců svých, a nepřičítejž jim, že nejsou dokonale posvěceni!"


text:
Tak slavili synové Israelovi, kteří byl v Jerusalemě, svátky přesnic sedm dní s veselím velikým: chválili Hospodina každého dne, zejména levité a kněží, na nástroje, příslušné jejich úřadu.


text:
A mluvil Ezechjáš laskavě ke všem levitům, kteří měli dobrý smysl pro Hospodina. A jedli sedm dní slavnosti, té podávajíce oběti pokojné a chválíce Hospodina, Boha otců svých.


text:
Neboť Ezechjáš, král judský dal obci tisíc býků a sedm tisíc ovec, a knížata dala lidu tisíc býků a ovec deset tisíc. Posvětilo se také kněží veliké množství.


text:
Radostí unášeno bylo všecko množství judské, kněží a levité, všecko množství, které bylo přišlo z Israele, i cizinci, kteří přišli ze země israelské nebo byli usedlí v Judsku.


text:
Tak stala se v Jerusalemě veliká slavnost, jaké nebylo ode dnů Šalomouna, syna Davidova, krále israelského v městě tom.


text:
Když pak vstali kněží a levité, a dali požehnání lidu, vyslyšen byl hlas jejich; pronikla ta modlitba do svatého sídla nebeského.


text:
Když byla slavnost řádně dokonána, vyšel všecek Israel, cokoli ho bylo, do měst judských, ztroskotali modly, posekali háje, pobořili výšiny, a oltáře zničili ne toliko po veškerém Judsku a Benjaminsku, nýbrž i v Efraimu a v Manasse, až je zcela vyplenili. Pak vrátili se všichni synové Israelovi na své statky a do svých měst.


text:
Ezechjáš ustanovil také třídy kněžské a levitské podle oddílů jejich, každého podle příslušného úřadu kněžského nebo levitského při podávání celopalů a obětí pokojných, aby přisluhovali, chvály vzdávali a zpívali ve branách tábora Hospodinova.


text:
Král přispíval tím, že z jeho vlastních statků přinášen byl celopal vždycky ráno a večer, jakož i každou sobotu, na nov měsíce a na jiné slavnosti, jak psáno je v zákoně Mojžíšově.


text:
Lidu pak, obyvatelstvu Jerusalema přikázal, by dávali dávky kněžím a levitům, aby se mohli držeti zákona Hospodinova.


text:
Když to lid uslyšel, přinesli synové Israelovi mnoho prvotin obilí, vína, oleje, jakož i medu a ze všech plodin země; odvedli (také) desátky.


text:
Také synové Israelovi, kteří bydlili v městech judských, přinesli desátky z hovězího dobytka a bravu, jakož i desátky z věcí, které byli slibem zasvětili Hospodinu, Bohu svému; nanesli všeho mnoho hromad.


text:
odpověděl mu Azarjáš, velekněz z rodu Sadokova: „Od té doby, co počali přinášeti dávky do domu Hospodinova, jíme do syta, a zbývá (ještě) velmi mnoho, ježto požehnal Hospodin lidu svému; hojnost těch zbytků je, co vidíš."


text:
snesli tam poctivě prviny, desátky a cokoli byli zaslíbili. Správcem nad tím byl levita Chonenjáš a Semej, bratr jeho, byl druhým;


text:
po něm Jahiel, Azarjáš, Nahat, Asael, Jerimot, Jozabad, Eliel, Jesmachjáš, Mahat a Banajáš byli úředníky pod Chonenjášem a Semejem, bratrem jeho, z rozkazu Ezechjáše krále a Azarjáše velekněze domu Božího, kterým bylo vše podřízeno.


text:
Kore pak, syn Jemny, levita a vrátný brány východní, ustanoven byl nad tím, co dobrovolně darovali Bohu, nad dary a věcmi svatosvatými.


text:
Pod správou jeho byl Eden, Benjamin, Jesue, Semejáš, Amarjáš a Sechenjáš po městech kněžských, aby poctivě rozdělovali bratřím svým podíly, mladým i starým;


text:
mimo [chlapce od tří let a výše a mimo] všecky, kteří vcházeli do chrámu Hospodinova podle toho, jak ten onen den žádal, by konali službu podle obvyklých oddílů svých.


text:
všemu množství, jak ženám, tak dětem jejich obého pohlaví, poctivě bývaly dávány pokrmy z věcí zasvěcených.


text:
Také po polích a pastviskách každého města ustanoveni byli řádně muži ze synů Áronových, aby podíly rozdělovali všem pohlaví mužského z kněží a levitů.


text:
Tak učinil Ezechjáš vše, jak bylo řečeno, ve všem Judsku, činil, co dobré, pravé a správné bylo v očích Hospodina, Boha svého,


text:
ve všem, co podnikl, by spořádal službu v domě Hospodinově podle zákona a řádu, snaže se hledati Boha svého celým srdcem svým; činil a šťastně se mu vedlo.


text:
Po těchto událostech a po této věrnosti, přitáhl Sennacherib, král assyrský, vtrhl do Judska, a oblehl města hrazená chtěje jich zdobývati.


text:
Když to viděl Ezechjáš, že totiž přitáhl Sennacherib a že všecka síla boje obrací se proti Jerusalemu,


text:
radil se s knížaty a junáky, mají-li býti ucpány prameny studnic, které byly vně za městem. Když s tím všichni souhlasili,


text:
shromáždil veliké množství a ucpali všecky studnice i potok, který tekl prostřed země, řkouce: „Aby přijdouce králové assyrští, nenalezli hojnost vody!"


text:
Opravil také pečlivě zeď, která byla pobořena, vystavěl věže na ni a zevnitř zeď druhou; zopravoval Mello v městě Davidově, dal nadělati rozličné zbraně a štítů,


text:
ustanovil důstojníky nad bojovníky ve vojště, svolal všecky do ulice brány městské a promluvil k nim srdečně takto:


text:
„Zmužile si veďte a buďte silni; nebojte se, nestrachujte se krále assyrského, ani všeho množství, které je s ním; neboť mnohem více je s námi nežli s ním.


text:
S ním totiž je rámě tělesné; s námi Hospodin, Bůh náš, který je naším pomocníkem a bojuje za nás." Lid byl posilněn takovými slovy Ezechjáše, krále judského.


text:
Poté poslal Sennacherib, král assyrský, služebníky své do Jerusalema – sám totiž s veškerým vojskem oblehl Lachis – k Ezechjášovi, králi judskému, a ke všemu lidu, který byl v městě a vzkázal:


text:
Zda neklame vás Ezechjáš, aby umořil vás hladem a žízní, pravě, že Hospodin, Bůh váš, vysvobodí vás z ruky krále assyrského?


text:
Zda není to Ezechjáš, který zbořil výšiny jeho i oltáře a přikázal Judovi a Jerusalemským: „Před jedním oltářem klaněti se budete a na něm páliti kadidlo!"


text:
Nevíte, co Jsem učinil já i otcové moji všem národům zemí? Zda mohli bohové těch národů všech zemí vysvoboditi zemi svou z ruky mé?


text:
Kdo je ze všech bohů národů, jež pohubili otcové moji, který mohl by vytrhnouti lid svůj z ruky mé, aby mohl také bůh váš vytrhnouti vás z ruky této?


text:
Nedávejte se tedy od Ezechjáše klamati, daremným namlouváním sváděti, nevěřte mu! Kdyžtě nemohl žádný bůh všech národů a království vysvoboditi lidu svého z ruky mé a z rukou otců mých, také ani bůh váš nebude moci vytrhnouti vás z ruky mé."


text:
Též i jiné mnohé věci mluvili služebníci jeho proti Hospodinu Bohu a proti Ezechjášovi, služebníku jeho.


text:
I list psal (Sennacherib Ezechjášovi), plný rouhání proti Hospodinu, Bohu Israelovu; pravil proti němu: „Jako bohové národů jiných nemohli vysvoboditi lidu svého z ruky mé, tak ani bůh Ezechjášův nebude moci vytrhnouti lidu svého z ruky této!"


text:
A nad to hlasem velikým křičel, jazykem judským, na lid, který seděl na zdi jerusalemské, aby je poděsil a tak vzal město.


text:
I poslal Hospodin anděla, který porazil všecky statečné bojovníky a vůdce vojska krále assyrského, že se vrátil s hanbou do své země; a když vešel do domu boha svého, synové vzešlí z krve jeho, zabili jej mečem.


text:
Tak vysvobodil Hospodin Ezechjáše i obyvatelstvo jerusalemské z ruky Sennacheriba, krále assyrského, a z ruky všech, i dal jim pokoj vůkol.


text:
Mnozí přinášeli oběti krvavé i nekrvavé Hospodinu do Jerusalema; dary také Ezechjášovi, králi judskému, který vyvýšen byl potom u všech národů.


text:
V těch dnech roznemohl se Ezechjáš až k smrti, i modlil se k Hospodinu, a vyslyšel ho a dal mu znamení.


text:
Ale neodplatil se podle dobrodiní, která byl přijal, neboť pozdvihlo se srdce jeho; i povstal hněv proti němu, proti Judovi a Jerusalemu.


text:
Když však potom se pokořil proto, že bylo pozdvihlo se srdce jeho, on i obyvatelé jerusalemští, nepřišel na ně hněv Hospodinův pokud Ezechjáš žil.


text:
Ezechjáš byl totiž bohatý a velmi slavný, nashromáždil si velmi mnoho pokladů stříbra, zlata, drahého kamení, vonidel, rozličných zbraní a nářadí velmi drahého.


text:
Je to týž Eziechjáš, který zacpal hořejší výtok vod gihonských a obrátil je dolů k západní straně města Davidova; a ve všech skutcích jeho dařilo se mu, jak si přál.


text:
Avšak při poselství knížat babylonských, kteří byli posláni k němu, aby se otázali o zázraku, který se byl stal v zemi, opustil jej Bůh, aby ho zkusil a jeho smýšlení dokonale se ukázalo.


text:
Ostatní děje Ezechjášovy, i skutky srdečnosti jeho, zapsány jsou ve Vidu proroka Isajáše, syna Amosova, jakož i v Knize králů judských a israelských.


text:
Když usnul Eziechjáš s otci svými, pochovali ho nad hroby synů Davidových; učinili mu slavný pohřeb veškeří Judovci i všichni obyvatelé Jerusalema. A stal se králem Manasse, syn jeho místo něho.


text:
Činil, co bylo zlé v očích Hospodinových, podle ohavnosti národů, které Vyhladil Hospodin před syny Israelovými:


text:
Opravil zase výšiny, které byl pobořil Ezechjáš, otec jeho, vystavěl oltáře Baalům, nadělal hájů, klaněl se všemu vojsku nebeskému a ctil je.


text:
Vystavěl dokonce oltáře v domě Hospodinově, o kterém byl řekl Hospodin: „V Jerusalemě bude jméno mé na věky."


text:
Dal provésti syny své ohněm v údolí Benennom, zabýval se snářstvím, obíral se hadačstvím, oddával se čarodějství, a měl s sebou kouzelníky a zaklinače; páchal mnoho, co je zlé v očích Hospodinových, aby ho popudil.


text:
Postavil dále vyřezávanou sochu v domě Božím, o kterém byl Bůh mluvil k Davidovi a Šalomounovi, synu jeho: „V domě tomto v Jerusalemě, který jsem vyvolil ze všech kmenů israelských, umístím jméno své na věky;


text:
a nedopustím, aby se pohnula noha Israelova ze země, kterou jsem dal otcům jejich, budou-li jen pečlivě činiti, co jsem jim přikázal: veškeren zákon, ustanovení a právo (dané) Mojžíšem."


text:
Tak Manasse svedl Judu i obyvatelstvo Jerusalema, by činili horší věci, nežli všichni národové, které byl vyplenil Hospodin před syny Israelovými.


text:
Proto přivedl na ně vůdce vojska krále assyrského; i jali Manassa, svázali jej řetězy a pouty a odvedli ho do Babylona.


text:
Když byl tak v tísni, modlil se k Hospodinu, Bohu svému, a činil pokání veliké před Bohem otců svých;


text:
modlil se k němu a prosil snažně. I vyslyšel modlitbu jeho, a uvedl jej zase do Jerusalema, do království jeho: i poznal Manasse, Hospodin, ten že je Bůh (pravý).


text:
Potom vystavěl zeď vně před městem Davidovým na západ od Gihonu v údolí, od vchodu do brány Rybné vůkol až k Ofelu, a vyhnal ji velmi vysoko. Ustanovil dále velitele vojska ve všech hrazených městech judských.


text:
A vymetal bohy cizí, i modlu z domu Hospodinova; též oltáře, které byl dal udělati na hoře domu Hospodinova a v Jerusalemě; všecko vyházel za město.


text:
Opraviv pak oltář Hospodinův přinášel na něm oběti, také pokojné a děkovné, a přikázal Judovi, aby sloužil Hospodinu, Bohu Israelovu.


text:
Ostatní děje Manassovy, [i modlitba k Bohu jeho, a slova vidců, kteří mluvívali k němu jménem Hospodina, Boha Israelova,] zapsány jsou v Letopisech králův israelských.


text:
Modlitba jeho, vyslyšení, všecky hříchy jeho a přestupky, jakož i místa, na kterých dal zříditi výšiny, nadělati hájův a soch, prve nežli činil pokání, zapsáno je také v řečích Hozajových.


text:
Když usnul Manasse s otci svými, pochovali jej v domě jeho. A stal se králem místo něho syn jeho Amon.


text:
Činil, co bylo zlé v očích Hospodinových, jako byl činil Manasse, otec jeho. Všechněm modlám, kterýchž byl nadělal Manasse, obětoval a sloužil.


text:
Činil, co pravého bylo v očích Hospodinových, chodě po cestách Davida, otce svého, a neuchyluje se napravo ni nalevo.


text:
Osmého léta vlády své, když byl ještě chlapec, počal hledati Boha otce svého Davida, a dvanáctého léta vlády své čistil Judsko a Jerusalem od výšin, hájů, a model vyřezávaných i litých.


text:
Před ním rozbořili oltáře Baalů, a sochy, které byly na nich, zkazili, háje a modly vyřezávané dal zpodtínat a rozdrtit a rozsypati prach (z nich) po hrobech těch, kteří jim obětovávali.


text:
Když pak oltáře pobořil, háje zničil, modly vyřezávané na kusy ztroskotal, a všecky svatyně zbořil po veškerém Israelsku, vrátil se do Jerusalema.


text:
Léta pak osmnáctého vlády své, když již byla čištěna země i chrám Boží, poslal Safana, syna Eseljášova, Maasjáše, správce města a Johu, syna Joachazova, kancléře, by opravili dům Hospodina, Boha svého.


text:
Ti přišli k Helkjášovi, nejvyššímu knězi; a vzavše od něho peníze, které byly přineseny do domu Hospodinova a které byli sebrali levité, vrátní od Manassovců, Efraimovců a ostatních Israelitů, jakož i od Judovců, Benjaminovců a obyvatelů Jerusalema,


text:
dali je těm, kteří byli nad dělníky domu Hospodinova, by opravili chrám a co chatrného bylo, aby zpevnili.


text:
A ti je dali řemeslníkům a zedníkům, aby nakoupili kamene z lomu, dříví na vazby budovy a na trámy staveb, které byli nechali zpustnouti králové judští.


text:
Ti věrně všecko činili. Byli pak dozorci nad dělníky: Merariovci Jahat a Abdiáš, Kaatovci Zacharjáš a Mosollam; ti přidržovali ku práci; všichni byli levité, [kteří uměli hráti na hudebné nástroje].


text:
Když vynášeli peníze, které sneseny byly do chrámu Hospodinova, nalezl Helkjáš kněz Hospodinovu knihu zákona (daného) Mojžíšem.


text:
Ten přinesl knihu králi a podal mu zprávu řka: „Vše, co jsi uložil služebníkům svým, hle, je vykonáno.


text:
Stříbro, které se nalezlo v domě Hospodinově, sebrali a dali je dozorcům nad řemeslníky a nad dělníky rozličných prací.


text:
a rozkázal Helkjášovi, Ahikamovi, synu Safanovu, Abdonovi, synu Michovu, Safanovi písaři a Asaášovi, služebníku královskému toto:


text:
„Jděte a mluvte s Hospodinem za mne a za zbylý lid israelský a judský o [všech] výrocích knihy této, která nalezena byla; neboť veliký hněv Hospodinův vylil se na nás, že nedbali otcové naši slov Hospodinových, aby činili vše, co psáno je v knize této."


text:
Šel tedy Helkjáš a ti, kteří s ním posláni byli od krále, k Oldě, prorokyni, manželce Selluma, syna Tekuata, syna Hasrova, strážce šatů, která bydlila v Jerusalemě, ve druhém okresu. Když jí pověděli, co výše řečeno,


text:
Toto praví Hospodin: Hle já uvedu neštěstí na toto místo i na obyvatelstvo jeho, všecky kletby, které napsány jsou v knize této, kterou četli před králem judským.


text:
Protože opustili mne a obětovali bohům cizím, aby mne ke hněvu popouzeli všemi díly rukou svých: proto vylije se hněv můj na toto místo, a nebude uhašen.


text:
Králi pak judskému, který poslal vás, byste tázali se Hospodina, povězte: Toto praví Hospodin, Bůh Israelův: Že jsi slyšel slova (té) knihy,


text:
že se obměkčilo srdce tvé [žes pokořil se před Bohem] pro to, co praveno je proti místu tomuto a obyvatelstvu jerusalemskému, žes poníživ se přede mnou roztrhl roucho své a žes plakal přede mnou; já také vyslyšel jsem tebe, dí Hospodin.


text:
Proto již připojím tě k otcům tvým, a pochován budeš v pokoji v hrobě svém, aby nebylo patřiti očím tvým na všecko to neštěstí, které já uvedu na toto místo a na obyvatelstvo jeho." I oznámili králi vše, co byla řekla.


text:
šel nahoru do domu Hospodinova, a s ním všichni Judovci a obyvatelé Jerusalema, kněží a levité, i všechen lid, od nejmenšího do největšího. A dal čísti král před nimi všecka slova (té) knihy v domě Hospodinově.


text:
Stoje na svém stupni, učinil smlouvu před Hospodinem, že bude choditi za ním, šetřiti příkazů, ustanovení a práv jeho celým srdcem svým a veškerou duší, aby (tak) splnil, co psáno je v knize té, kterou byl dal čísti.


text:
Zavázal k tomu přísahou také všecky, kteří byli v Jerusalemě [a v Benjaminsku.] A činili obyvatelé jerusalemští podle smlouvy Hospodina, Boha otců svých.


text:
Vyplenil také Josjáš všecky ohavy ze všech krajin synů Israelových, a způsobil, že všichni, kteří byli zbyli z Israele, sloužili Hospodinu, Bohu svému. Pokud byl živ, neodstoupili od Hospodina, Boha otců svých.


text:
Učinil pak Josjáš Hospodinu v Jerusalemě slavnost beránka velikonočního, který zabit byl čtrnáctého dne měsíce prvého;


text:
A levitům, k jejichžto poučování veškeren Israel posvěcoval se Hospodinu, řekl: „Postavte archu ve svatyni chrámu, který vystavěl Šalomoun, syn Davidův, král israelský, neboť nikterak ji nebudete již nositi; ale nyní služte Hospodinu, Bohu svému, a lidu jeho israelskému.


text:
Připravujte se po čeledích a rodech svých, po každé třídě, jak přikázal David a jak dal zapsati Šalomoun, syn jeho;


text:
Až pak se posvětíte, zabijte beránka a také bratry své připravte, by činiti mohli podle slov, která mluvil Hospodin skrze Mojžíše."


text:
A dal Josjáš všemu lidu, který tu byl na slavnost velikonoční, beránků a kozelců ze stád, [a] z [jiného] bravu třicet tisíc, býků pak tři tisíce; to vše ze statků královských.


text:
Také knížata jeho, co dobrovolně chtěli [slíbiti], dali lidu, [kněžím a levitům]. Helkjáš pak, Zacharjáš a Jahiel, knížata v domě Páně dali kněžím, aby učinili hody beránka, [smíšeného] bravu dva tisíce šest set (kusů) a tři sta býků;


text:
rovněž Chonenjáš a Semejáš i Natanael, bratří jeho, jakož i Hasabjáš, Jehiel a Jozabad, knížata levitská, dali [ostatním] levitům na slavnost hodů beránkových pět tisíc (kusů) bravu a býků pět set.


text:
Tak byla spořádána bohoslužba, kněží nastoupili svůj úřad a taktéž i levité po třídách, podle rozkazu královského,


text:
a zabíjeli beránky. Kněží kropili krví rukou svou, zatím co levité stahovali kůže [se zápalných] obětí;


text:
a oddělili je, aby je rozdali po rodech a čeledích každého, aby obětovány byly Hospodinu, jak psáno je v knize Mojžíšově; taktéž i s býky učinili.


text:
A pekli beránky velikonoční na ohni, jak v zákoně psáno jest; pokojné však oběti vařili v kotlích, na mísách a v hrncích, a rozdávali rychle všemu lidu.


text:
Sobě pak a kněžím připravovali potom; byliť obětováním celopalů a tuků zaneprázdněni kněží až do noci, proto levité sobě a kněžím, Áronovcům, připravili naposled.


text:
Zpěváci, Asafovci, stáli na svém místě podle rozkazu Davida, Asafa, Hemana a Idituna, proroků králových. Vrátní hlídali při každé bráně, že ani na krok neodstoupili od služby; pročež i bratři jejich levité připravili jim pokrmy.


text:
Tak všecka služba Hospodinova řádně byla vykonána ten den, kdy slavili hody beránka a obětovali zápalné oběti na oltáři Hospodinovu, podle rozkazu krále Josjáše.


text:
Nebyla slavena veliká noc podobná v Israeli ode dnů Samuela proroka; aniž který ze všech králův israelských slavil (takové) hody beránčí, jako Josjáš, s kněžími, levity, se vším lidem judským i israelským, co se ho našlo, i s obyvatelstvem jerusalemským.


text:
Potom, [když byl opravil Josjáš chrám,] táhl Nechao, král egyptský, nahoru, aby bojoval u Charkamise nad Eufratem; i vytáhl Josjáš proti němu.


text:
Onen však poslav posly, vzkázal mu: „Co máme spolu, králi judsky? Ne proti tobě dnes táhnu, ale proti jinému domu bojuji. Proti tomu rozkázal mi Bůh spěšně táhnouti; přestaň proti Bohu jednati, který je se mnou, ať neshladí tebe!"


text:
Josjáš však nechtěl obrátit, ale chystal se do boje proti němu; neposlechl řečí Nechaových z úst Božích (vycházejících), ale táhl, aby bojoval na rovině Mageddské.


text:
Přenesli jej tedy s vozu na druhý vůz, který jel za ním [podle obyčeje královského] a dovezli ho do Jerusalema. Když umřel, pochován byl v hrobce otců svých. I plakal nad ním veškeren Juda i Jerusalem.


text:
Nejvíce Jeremjáš, jehožto žalozpěvy nad Josjášem všichni zpěváci a zpěvačky až do dneška opakují, ano za zákon to vešlo v Israeli; hle, je to psáno v Žalozpěvech.


text:
Král egyptský ho sesadil, když přitáhl do Jerusalema a uložil zemi sto hřiven stříbra a hřivnu zlata.


text:
Ustanoviv pak místo něho Eliakima, bratra jeho, za krále nad Judou a nad Jerusalemem, proměnil jméno jeho v „Joakim“, a Joachaza vzav s sebou zavedl do Egypta.


text:
Dvacet pět let bylo Joakimovi, když počal kralovati, a jedenáct let kraloval v Jerusalemě. Činil, co bylo zlé v očích Hospodina, Boha jeho.


text:
Ostatní děje Joakimovy, ohavnosti jeho, které páchal, a co (jiného zlého) bylo shledáno na něm, zapsáno je v Knize králů judských a israelských. A stal se králem Joachin, syn jeho, místo něho.


text:
Osm(nácte) roků bylo Joachinovi, když počal kralovati, kraloval pak tři měsíce a deset dní v Jerusalemě. Činil, co bylo zlé v očích Hospodinových.


text:
Když se rok s rokem sešel, poslal Nabuchodonosor král (své lidi), a ti ho přivedli do Babylona odnesše spolu vzácné nářadí domu Hospodinova. Králem pak ustanovil Sedekjáše, strýce jeho, nad Judou a Jerusalemem.


text:
Činil, co bylo zlé v očích Hospodina, Boha jeho. Ani se nestyděl před Jeremjášem prorokem, který k němu mluvil z úst Hospodinových.


text:
Odpadl též od krále Nabuchodonosora, který ho byl zavázal přísahou při Bohu. A zatvrdil šíji svou i srdce, že se neobrátil k Hospodinu, Bohu Israelovu.


text:
Také všechna knížata kněží i lid(u) zpronevěřovali se, bezbožně (Hospodinu), podle všech ohavností pohanů, a poskvrnili dům Hospodinův, který byl si zasvětil v Jerusalemě.


text:
Hospodin, Bůh otců jejich, vzkazoval jim po svých poslech od rána do večera den co den napomínaje, protože chtěl ušetřiti lidu a příbytku svého.


text:
Oni však posmívali se poslům Božím, pohrdali řečmi jeho, tupili proroky, až vzrostl hněv Hospodinův na lid jeho, že nebylo pomoci.


text:
Přivedl totiž na ně krále chaldského a dal pobíti jinochy jejich mečem v domě svatyně své; neslitoval se nad jinochem ani pannou, nad starcem ani nad kmetem, ale všecky dal v moc jeho.


text:
Také všecko nářadí domu Hospodinova, veliké i malé, jakož i poklady chrámu, krále a knížat, (vše) dal přenésti do Babylona.


text:
Nepřátelé vypálili dům Boží, zbořili zeď jerusalemskou, všecky paláce spálili, a cokoli vzácného bylo, zničili.


text:
Ušel-li kdo meče, zaveden byv do Babylona sloužil králi a synům jeho, dokud nenastoupil král perský,


text:
dokud nenaplnila se řeč Hospodinova, (pronesená) ústy Jeremjášovými, a neoslavila země sobot svých; všecky dny zpuštění totiž držela sobotu, až se naplnilo sedmdesáte let.


text:
Léta prvého Cyra, krále perského, – aby se naplnila řeč Hospodinova, kterou byl mluvil ústy Jeremjášovými – vnukl Hospodin Cyrovi, králi perskému, že dal provolati po všem království svém a také písemně vyhlásiti toto:


text:
„Takto přikazuje Cyrus, král perský: Všecka království země dal mi Hospodin, Bůh nebes, a on přikázal mi, abych mu vystavěl dům v Jerusalemě, který je v Judsku. Kdo z vás jakkoli patří k jeho národu? S tím budiž Hospodin, Bůh jeho; ať jde!"


text:
„Takto přikazuje Cyrus, král perský: Všecka království země dal mi Hospodin, Bůh nebes, a on přikázal mi, abych vystavěl mu dům v Jerusalemě, který je v Judsku.


text:
Kdo z vás jakkoli patří k jeho národu? S tím budiž Bůh jeho; ať jde do Jerusalema, který je v Judsku, a staví dům Hospodina, Boha Israelova; ten jest Bůh, který je v Jerusalemě.


text:
A všichni ostatní na kterémkoli místě, kdekoli sídlí – ať pomáhají mu lidé jeho bydliště stříbrem, zlatem, zbožím i dobytkem, mimo to, co dobrovolně obětují chrámu Božímu, který je v Jerusalemě!"


text:
Povstali tedy hlavy rodové z Judy a Benjamina, kněží a levité, – každý, komu to vnukl Bůh, – aby šli a stavěli chrám Hospodinův, který byl v Jerusalemě.


text:
A všichni, kteří bydlili kolem nich, pomáhali jim věcmi stříbrnými a zlatými, zbožím, dobytkem, jakož i (všelijakým) náčiním kromě toho, co byli dobrovolně obětovali.


text:
Také vydal král Cyrus nádoby chrámu Hospodinova, které byl Nabuchodonosor z Jerusalema pobral a dal do chrámu boha svého.


text:
Cyrus, král perský, vydal je skrze Mitridata, syna Gazabarova, a dal odpočítati je Sassabasarovi, knížeti judskému.


text:
Počet jejich je tento: misek zlatých – třicet; misek stříbrných – tisíc; nožů dvacet devět; číší zlatých – třicet;


text:
Všech nádob zlatých a stříbrných – pět tisíc čtyři sta. Všecko to odnesl Sassabasar s těmi, kteří šli ze zajetí babylonského nahoru do Jerusalema.


text:
Jsou pak tito synové (té) krajiny, kteří se brali ze zajatých, které byl zavedl Nabuchodonosor, král babylonský, do Babylona a navrátili se do Jerusalema a Judska, každý do svého města,


text:
ti, kteří přišli se Zorobabelem, s Josuem, s Nehemjášem, Sarajášem, Rahelajášem, Mardochajem, Belsanem, Mesfarem, Begvajem, Rehumem a Baanou: Počet mužů z lidu israelského:


text:
[Synů] vrátných: Synů Sellumových, synů Aterových, synů Telmonových, synů Akkubových, synů Hatitových, synů Sobajových, úhrnem sto třicet devět.


text:
A tito vyšli z Tel-Maly, Tel-Harsy, Cherubu, Adonu a Emeru, avšak nemohli dokázati rodu otců svých, původu svého, jsou-li z lidu Israelova:


text:
Ze synů pak kněžských: synové Hobjášovi, synové Akkosovi, synové Berzellaje, který pojal z dcer Berzellaje, Galaaďana, manželku a nazván byl jménem jejich.


text:
kromě nevolníků jejich a nevolnic, kterých bylo sedm tisíc tři sta třicet sedm; zpěváků a zpěvaček bylo mezi nimi dvě stě.


text:
(Mnozí) z rodových hlav, když přicházeli ke chrámu Hospodinovu, který je V Jerusalemě, dobrovolně obětovali k domu Božímu, by vystavěn byl na svém místě.


text:
Podle možnosti své dali na náklad díla: zlaťáků šedesát jeden tisíc, stříbra pět tisíc min a kněžských rouch sto.


text:
Kněží, levité a (někteří) z lidu usadili se v Jerusalemě; zpěváci pak, zpěvačky, vrátní a nevolníci ve svých městech; také (ostatní) veškeren Israel (usadil se) v městech svých.


text:
Když již nastával měsíc sedmý, – synové Israelovi byli ve svých městech – shromáždil se lid jako jeden muž do Jerusalema.


text:
I vstav Josue, syn Josedekův s bratřími svými kněžími, jakož i Zorobabel, syn Salatielův se svými bratry, vystavěli oltář Boha Israelova, by obětovali na něm oběti zápalné, jak psáno je v zákoně Mojžíše, muže Božího.


text:
Postavili pak oltář Boží na jeho (bývalých) základech, ač je odstrašovali lidé okolních krajin, a podávali na něm Hospodinu celopal ráno i večer.


text:
Konali také slavnost stánků, jak psáno jest a zápalnou obět každý den podle řádu, jak co činiti který den je přikázáno;


text:
a potom zápalnou obět ustavičnou, jakož i (zápalnou obět) na nov měsíce, na všecky slavnosti Hospodinovy, které byly posvěceny, a každý den, kdy dobrovolně byla podána obět Hospodinu.


text:
Od prvého dne měsíce sedmého počali obětovati oběti zápalné Hospodinu, ale chrám Boží ještě založen nebyl.


text:
I dali peníze kameníkům a zedníkům, jakož i potravy, nápoje i oleje Sidonaňům a Tyřanům, aby snášeli dřevo cedrové z Libanu do moře Joppského, jak rozkázal jim Cyrus, král perský.


text:
Léta pak druhého po svém návratu ke chrámu Božímu do Jerusalema, měsíce druhého začali (to dílo) Zorobabel, syn Salatielův, Josue syn Josedekův, i jiní bratři jejich, kněží a levité, i všichni, kteří byli přišli ze zajetí do Jerusalema, a ustanovili levity od dvacíti let a výše, aby přidržovali (lid) k dílu (domu) Hospodinova.


text:
I postavil se Josue, synové jeho, bratři jeho, Kedmihel, synové jeho, a synové Odovjášovi jako jeden muž v čelo těch, kteří pracovali při chrámu Božím; také synové Henadadovi, synové jejich, i bratří jejich, levité.


text:
Když tedy zakládali zedníci chrám Hospodinův, stáli kněží v rouše svém s troubami a levité, synové Asafovi, s cimbály, aby chválili Boha podle Davida, krále israelského.


text:
A zpívali střídavě chválíce a slavíce Hospodina, že dobrý jest, a že na věky (trvá) milosrdenství jeho nad Israelem. Také všecek lid jásal velmi hlučně chvále Hospodina, že založen je chrám Hospodinův.


text:
Avšak mnozí z kněží a z levitů, jakož i hlavy rodů, totiž starší, kteří byli viděli chrám prvý, plakali velmi hlasitě, když zakládán byl chrám tento před jejich očima, zatím co (ostatní) množství jásalo radostí velmi hlasitě.


text:
Aniž mohl kdo rozeznati hlas jásotu radostného od hlasu plačícího lidu; neboť vesměs křičel lid velmi hlučně, že bylo slyšeti hlas (jeho) daleko.


text:
přistoupivše k Zorobabelovi a ke hlavám rodovým, řekli jim: „Nechať smíme stavěti s vámi; nebo tak jako vy, hledáme Boha vašeho; hle, my přinášeli jsme oběti (jemu) ode dnů Asorhaddana, krále assyrského, který nás sem uvedl.


text:
Avšak Zorobabel, Josue a ostatní hlavy rodů israelových odpověděli jim: „Není dovoleno, bychom stavěli vy a my (společně) dům Bohu našemu; ale toliko my smíme stavěti Hospodinu, Bohu našemu, jak přikázal nám Cyrus, král perský."


text:
najímali také proti nim rádce, aby kazili úmysl jejich všecku dobu Cyra, krále perského, až do kralování Daria, krále perského.


text:
Za panování pak Assuera, na počátku kralování jeho, sepsali žalobu proti obyvatelům judským a jerusalemským.


text:
A za dnů Artaxerxových psal Beselam, Mitridates, Tabeel a jiní, kteří byli v radě jejich, Artaxerxovi, králi perskému list; obžaloba psána byla aramským písmem i jazykem.


text:
„Reum Beelteem, Samsaj, písař, jakož i ostatní úředníci jejich, (dále) Dinejští, Afarsatachejští, Terfalejští, Afarsejští, Erchuejští, Babylonští, Susští, Dievští, Elamští,


text:
a jiní z národů, které převedl Asenafar veliký a slavný, a rozsadil je po městech samařských, i po jiných krajinách v Zářečí v pokoji" . . . – 


text:
Opis listu, který mu poslali, je tento: – „Artaxerxovi králi, služebníci tvoji, lidé, kteří jsou v Zářečí, vzkazují pozdrav!


text:
Známo buď králi, že Židé, kteří se vrátili od tebe k nám, přišli do Jerusalema, města buřičského a velmi zlého, které stavějí dělajíce hradby jeho, a zdi spojujíce.


text:
Nyní tedy buď známo králi, bude-li to město vystavěno, a zdi jeho zopraveny, že daně, cla a ročních poplatků dávati nebudou, že tak i krále ta škoda stihne.


text:
Protož my, pamatujíce, že sůl paláce jíme, a pokládajíce za neslušnou věc dívati Se na škody královy, poslali jsme oznámiti to králi,


text:
abys dal hledati v knihách památností otců svých. Nalezneš pak psáno v (těch) letopisech a zvíš, že to město je město odbojné, škodlivé krajům i krajinám, a že se vzpoury v něm zdvíhají od starodávna, pročež i to město zkaženo bylo.


text:
Známo činíme králi, bude-li to město vystavěno, a zdi jeho zopraveny, že vladařství v Zářečí míti nebudeš."


text:
Král odeslal odpověď Beumovi, Beelteemovi, Samsajovi písaři, i ostatním, kteří byli v radě jejich, obyvatelům Samaře i jiným v Zářečí, vzkazuje pozdrav a pokoj:


text:
I rozkázal jsem a hledali, a nalezli, že to město od starodávna povstávalo proti králům a že vzpoury a války z něho pocházely;


text:
bývaliť i králové velmi mocní v Jerusalemě, kteří panovali nad veškerou krajinou, která je za Řekou, a poplatky, clo, i důchody brali.


text:
Proto nyní slyšte nález: Zabraňte mužům těm, aby to město nebylo stavěno, dokud snad ode mne (jináče) poručeno nebude.


text:
Když tedy opis nálezu Artaxerxa krále čten byl před Reumem Beelteemem, Samsajem písařem a rádci jejich, odešli rychle do Jerusalema k Židům, a zabránili jim (stavěti) mocí a silou.


text:
Tehdy přetrženo bylo dílo domu Páně v Jerusalemě, a nepracovali až do druhého roku kralování Daria, krále perského.


text:
Prorokovali pak Aggeus prorok a Zacharjáš, syn Addův, prorokujíce Židům, kteří byli v Judsku a v Jerusalemě, ve jménu Boha Israelova.


text:
Tehdy povstali Zorobabel, syn Salatielův, a Josue, syn Josedekův, a počali stavěti chrám Boží v Jerusalemě; byli pak s nimi proroci Boží pomáhajíce jim.


text:
Téhož času přišel k nim Tatanaj, místodržitel v Zářečí, Starbuzanaj a rádcové jejich a takto se tázali jich: „Kdo vám dal radu, byste tento dům stavěli a zdi jeho opravovali?"


text:
Že však oko Boha jejich bylo nad staršími Židů, nemohli jim zabrániti, ale za dobré bylo uznáno, by vznesena byla ta věc na Daria a potom aby zadost učinili té žalobě.


text:
Opis listu, který poslal Tatanaj, místodržitel Zářečí. Starbuzanaj, úředníci jeho (a) Arfasachejští, kteří byli v Zářečí, králi Dariovi;


text:
Známo buď králi, že jsme přišli do kraje Judského, k domu Boha velikého; stavějí jej kameny nehoráznými a dřevem obkládají stěny; dílo pilně se staví a roste v rukou jejich.


text:
I tázali jsme se těch starších a takto jsme jim řekli: „Kdo vám dal moc, abyste dům tento stavěli a zdi tyto opravovali?"


text:
Ano, i na jména jejich ptali jsme se jich, abychom ti (je) oznámili, a napsali jsme jména mužů těch, kteří jsou přední mezi nimi,


text:
A dali nám odpověď takovouto: „My jsme služebníci Boha nebe i země, a stavíme chrám, který byl postaven před mnohými těmito léty, jejž byl veliký král israelský dokonale vystavěl.


text:
Ale když byli ke hněvu popudili otcové naši Boha nebes, vydal je do rukou Nabuchodonosora, krále babylonského, Chalda; ten také dům tento zbořil, a lid jeho převedl do Babylona.


text:
Avšak roku prvého Cyra, krále babylonského, Cyrus král rozkázal, aby tento dům Boží (zase) vystavěn byl.


text:
Nadto i nádoby chrámu Božího zlaté a stříbrné, které byl Nabuchodonosor vzal z chrámu jerusalemského, a jež byl odnesl do chrámu babylonského, vzal Cyrus král z chrámu babylonského a dány byly (muži) jménem Sassabasarovi, jehož i knížetem ustanovil.


text:
A řekl mu: „Nádoby tyto vezmi, jdi, a slož je ve chrámě, který je v Jerusalemě, a dům Boží ať se staví zase na svém místě."


text:
I přišel tehdy ten Sassabasar, položil základy chrámu Božího v Jerusalemě, od toho času až dosud se staví, ale ještě není dokonán."


text:
Nyní tedy vidí-li se za dobré králi, rač dáti hledati v knihovně královské, která je v Babyloně, zdali Cyrus král poručil, aby stavěn byl dům Boží v Jerusalemě, a vůli královskou o té věci rač poslati nám."


text:
i nalezen byl v Ekbatanech, to jest na hradě v provincii Medské jeden závitek, a takto bylo v něm zaznamenáno:


text:
„Záznam, léta prvního krále Cyra. – Cyrus král rozkázal, aby vystavěn byl dům Boží, který je v Jerusalemě, na místě, kde by podávali oběti, a základy by položili, na kterých bylo by lze stavěti do výše loket šedesáti


text:
po třech vrstvách z kamenů nehorázných a tak po vrstvě ze dřeva nového. A náklad z domu královského budiž dáván.


text:
Také nádoby chrámu Božího, zlaté a stříbrné, které Nabuchodonosor byl pobral v chrámu jerusalemském, a byl je přenesl do Babylona, buďtež vráceny a doneseny do chrámu jerusalemského na své místo; složeny jsou ve chrámě Božím."


text:
Proto nyní Tatanaji, místodržiteli Zářečí, Starbuzanaji, a úředníci vaši, Afarsachejští, kteří jste za Řekou, buďte jich daleko,


text:
a nechte, ať dělají ten chrám Boží kníže Judovců a starší jejich, nechať ten dům Boží vystavějí na jeho místě.


text:
Také já přikazuji, čeho má se dostati těm starším židovským, aby mohl vystavěn býti dům Boží, aby totiž z pokladnice královské, to jest z daní, které se odevzdávají ze Zářečí, pečlivě dávány byly náklady mužům těm, aby dílo nemělo překážky.


text:
Třeba-li čeho, buďto býčků, beránků, nebo kozelců v obět zápalnou Bohu nebes, obilí, soli, vína a oleje podle ustanovení kněží, kteří jsou V Jerusalemě, budiž jim dáváno každý den, aby nebylo v něčem stesku;


text:
Já také rozkazuji: Kdokoli by změnil příkaz tento, budiž vybořen z domu jeho trám, budiž vztyčen a na něj naražen, dům pak jeho ať jest učiněn obecným (mrvištěm).


text:
Bůh pak, který usídlil jméno své tam, ať rozptýlí všecka království i národ, který by vztáhl ruku svou, by odporoval a zkazil ten dům Boží, který je v Jerusalemě. Já Darius tak přikazuji a chci, by pečlivě bylo toho dbáno!"


text:
Tatanaj tedy místodržitel Zářečí a Starbuzanaj i úředníci jeho, podle toho, jak rozkázal Darius král, bedlivě učinili.


text:
A tak starší židovští stavěli, a dařilo se jim následkem proroctví Aggea proroka a Zacharjáše, syna Addova; stavěli až dostavěli z rozkazu Boha Israelova a z rozkazu Cyra a Daria, králů perských.


text:
obětovali pak na posvěcení domu Božího býčků sto, beranů dvě stě, beránků čtyři sta a kozlů za hřích veškerého Israele dvanácte, podle počtu kmenů Israelových.


text:
Ustanovili také kněze v třídách jejich a levity v oddílech jejich při službě Boží v Jerusalemě, jak psáno je v knize Mojžíšově.


text:
Byliť se očistili kněží a levité jako jeden (muž); všichni byli čisti, že mohli zabíjeti beránka velikonočního za všecky přestěhovalce, i za bratry své kněze i za sebe.


text:
A jedli synové Israelovi, kteří se byli vrátili ze zajetí i všichni, kteří se byli k nim oddělili od nečistoty národů (té) krajiny, by hledali Hospodina, Boha Israelova.


text:
Drželi pak slavnost přesnic sedm dní s veselím; neboť Hospodin byl je rozveselil, že obrátil srdce krále assyrského k nim, aby pomohl jim v díle domu Hospodina, Boha Israelova.


text:
Po těchto událostech, za kralování Artaxerxa, krále perského, Esdráš, syn Sarajáše, syna Azarjáše, syna Helkjáše,


text:
tento Esdráš vyšel z Babylona; byl to znalec písma, zběhlý v zákoně Mojžíšově, který dal Hospodin, Bůh Israelův. A dal mu král, ježto ruka Hospodina Boha jeho byla nad ním, vše, za co žádal.


text:
Vyšli (s ním také někteří) ze synů Israelových, i ze synů kněžských a levitských, ze zpěváků, z vrátných, i z chrámových nevolníků, do Jerusalema léta sedmého Artaxerxa krále.


text:
Prvního dne totiž prvního měsíce počal cestu z Babylona a prvního dne měsíce pátého přišel do Jerusalema, ježto ruka Boha jeho dobrá byla nad ním.


text:
Opis výnosu, který dal král Artaxerxes knězi Esdrášovi, znalci písma, zběhlému v řečech a příkazech Hospodinových, jakož i v ustanoveních jeho v Israeli, je tento:


text:
Ode mne (tímto) jest ustanoveno, komukoli by se líbilo v království mém z lidu israelského, z kněží jeho a z levitů, jíti do Jerusalema, ať s tebou jde.


text:
Neboť od krále a sedmi radů jeho poslán jsi, abys vyšetřil Judsko a Jerusalem podle zákona Boha tvého, který máš v rukou,


text:
a donesl stříbro a zlato, které král a radové jeho dobrovolně obětovali Bohu Israelovu, jehož příbytek je v Jerusalemě,


text:
jakož i všecko stříbro a zlato, cokoli ho nalezneš ve veškeré krajině babylonské a dary lidu a kněží, cokoli jich budou dobrovolně obětovati k domu Boha svého, který je v Jerusalemě.


text:
(To) svobodně vezmi a bez meškání nakup za ty peníze býčků, beranů, beránků a příslušných obětí suchých i mokrých a podej je na oltáři chrámu Boha vašeho, který je v Jerusalemě.


text:
A cokoli se zalíbí tobě a bratřím tvým s ostatkem zlata a stříbra činiti podle vůle Boha svého, učiňte.


text:
Také jiné věci, kterých by bylo třeba k domu Boha tvého, jakkoli mnoho bude potřebí vynaložiti, dáno bude z pokladu komory královské,


text:
ode mne. Já Artaxerxes král ustanovuji a přikazuji všem strážcům pokladny veřejné, kteří jsou v Zářečí, cokoli by žádal od vás Esdráš kněz, znalec zákona Boha nebes, abyste bez prodlení dali, až do sta hřiven stříbra,


text:
Vše, co službě Boha nebes přísluší, budiž dáváno pečlivě k domu Boha nebes, aby snad nerozhněval se na říši krále !a synů jeho.


text:
Také vám oznamujeme o všech kněžích, levitech, zpěvácích, vrátných, chrámových nevolnících a (ostatních) služebnících v tom domě Božím, že nemáte moci, byste jim do, dávku nebo roční poplatek ukládali.


text:
Ty pak, Esdráši, podle moudrosti Boha svého, kterou máš v rukou, ustanov soudce a úředníky, aby soudili veškeren lid, který je v Zářečí, totiž ty, kteří znají zákon Boha tvého; neznalé pak učte svobodně.


text:
A kdokoli by neplnil zákona Boha tvého, a zákona králova bedlivě, budiž odsouzen buďto na smrt, nebo do vyhnanství, ke ztrátě majetku svého, nebo do žaláře."


text:
Požehnán (buď) Hospodin, Bůh otců našich, který dal to v srdce královo, by zvelebil dům Hospodinův, který je v Jerusalemě


text:
a naklonil ke mně své milosrdenství před králem, před rady jeho a přede všemi vysokými úředníky královskými. Tak já posilněn jsa rukou Hospodina, Boha svého, která byla nade, mnou, shromáždil jsem přední z Israele, kteří by šli se mnou.


text:
Hlavy rodů a domovská příslušnost (jejich), těch, kteří vyšli se mnou za panování Artaxerxa krále z Babylona, je tato:


text:
Ze synů Adonikamových, těch, kteří byli poslední, tato jsou jména: Elifelet, Jehiel, Samajáš, a s nimi šedesáte mužů.


text:
Shromáždil jsem je u řeky, která běží k Ahavě, a pobyli jsme tu tři dni. I hledal jsem v lidu a mezi kněžími (nějaké) levity, ale nenalezl jsem tam (žádného).


text:
Proto poslal jsem Eliezera, Ariela, Semejáše, Elnatana, Jariba, druhého Elnatana, Natana, Zacharjáše a Mosollama, hlavy, jakož i Jojariba a Elnatana, učitele;


text:
poslal jsem je k Eddovi, který je hlavou v místě Chasfii a položil jsem jim do úst slova, která by mluvili k Eddovi a bratřím jeho, chrámovým nevolníkům v místě Chasfii, aby nám přivedli služebníky domu Boha našeho.


text:
I přivedli nám – protože ruka Boha našeho dobrá byla nad námi – muže velmi učeného ze synů Moholiho, syna Leviho, syna Israelova, Sarabjáše, syny a bratry jeho, osmnácte (mužů),


text:
a z chrámových nevolníků, jež byl dal David a knížata ke službě levitům, dvě stě dvacet nevolníků; ti všichni svými jmény byli zaznamenáni.


text:
A tak vyhlásil jsem tu půst u řeky Ahavy, abychom se mrtvili před Pánem Bohem svým a vyprosili od něho šťastnou cestu, sobě, rodinám svým, i všemu jmění svému.


text:
Styděl jsem se totiž od krále žádati pomoc jezdců, kteří by bránili nás před nepřáteli na cestě, neboť řekli jsme králi: „Ruka Boha našeho je nade všemi, kteří hledají ho, k dobru; ale mocný a silný hněv jeho na všecky, kteří opouštějí ho."


text:
Oddělil jsem pak z předních kněží dvanácte (mužů, jakož i) Sarabjáše, Hasabjáše, a s nimi deset bratří jejich


text:
a odvážil jsem jim stříbro, zlato a nádoby zasvěcené domu Boha našeho, které byl obětoval král, radové jeho, úředníci jeho, i veškeren lid israelský, co ho tam bylo;


text:
odvážil jsem do rukou jejich stříbra hřiven šest set padesát, nádob stříbrných sto, zlata sto hřiven,


text:
A řekl jsem jim: „Vy jste posvěceni Hospodinu, a posvěceny jsou (tyto) nádoby, stříbro a zlato, které dobrovolně obětováno je Hospodinu, Bohu otců našich;


text:
pečlivě to střezte, dokud toho neodvážíte před hlavami kněží, levitů a rodů Israelových v Jerusalemě, do pokladu domu Hospodinova."


text:
I přijali kněží a levité tu váhu stříbra a zlata, i nádob, aby ji donesli do Jerusalema, do domu Boha našeho.


text:
Dvanáctého dne měsíce prvního hnuli jsme se od řeky Ahavy, abychom se brali do Jerusalema. Ruka Boha našeho byla nad námi a ušetřil nás ruky nepřítele a zákeřníka na cestě.


text:
Dne pak čtvrtého bylo odváženo stříbro, zlato i nádobí v domě Boha našeho skrze Meremota, syna Urjáše kněze – a byl s ním Eleazar, syn Fineesův, a s těmi byli Jozabed, syn Josuův a Noadajáš, syn Bennojův, levité – 


text:
Obětovali pak ti, kteří byli přišli ze zajetí, přestěhovalci, celopaly Bohu Israelovu, býčků dvanácte za veškeren lid israelský, beranu devadesát šest, beránků sedmdesát sedm, a kozlů za hřích dvanáct; (to) vše v celopal Hospodinu.


text:
A odevzdali rozkazy královy královským satrapům a úředníkům za Řekou, a (ti) podporovali lid i dům Boží.


text:
Když to bylo dokonáno, přistoupili ke mně přední řkouce: „Neoddělil se lid israelský, (ani) kněží a levité, od národů (těchto) krajin, od ohavností jejich, totiž Kanaanských, Hetských, Ferezejských, Jebusejských, Ammonských, Moabských, Egyptských a Amorrhejských;


text:
nebo vzali sobě a synům svým (manželky) z dcer jejich a smísili plémě svaté s národy (těchto) krajin; přední a představení měli dokonce první ruce v tom přestoupení.


text:
Když jsem tu věc uslyšel, roztrhl jsem plášť a řízu svou, rval jsem si vlasy z hlavy i z brady, a seděl jsem truchle.


text:
I sesli se ke mně všichni, kteří se báli slova Boha Israelova pro (to) přestoupení přišlých ze zajetí, já pak seděl jsem smuten až do večerní oběti.


text:
V čas pak oběti večerní vstal jsem od mrtvení svého, roztrhl jsem (opět) plášť a řízu svou, klekl jsem na kolena, a rozprostřev ruce své k Hospodinu, Bohu svému,


text:
řekl jsem: „Bože můj, hanbím a stydím se pozdvihnouti tváře své k tobě; nebo nepravosti naše přerostly hlavu naši a hříchy naše vzrostly až k nebi


text:
ode dnů otců našich; též i my sami hřešili jsme těžce až do tohoto dne; a pro nepravosti naše vydáni jsme byli my, králové naši, kněží naši v moc králů (cizích) zemí, pod meč, v zajetí, za kořist a na veřejnou hanbu, jak (má se věc) i dnes.


text:
Nyní maličko a na chvilku (sice) dostalo se nám milosrdenství od Hospodina Boha našeho, že nám něco (nás) zbylo, že dán byl nám kolik na svatém jeho místě, že osvítil oči naše Bůh náš a že dal nám krapet života v porobě naší;


text:
nebo (ačkoli) rabové jsme, neopustil nás v porobě naší Bůh náš, ale sklonil se k nám milostivě před králem perským, aby nám daroval život, aby vyvýšil dům Boha našeho, aby obnovil rumiště jeho a dal nám ohradu v Judsku a Jerusalemě.


text:
které jsi dal skrze služebníky své proroky řka: „Země, do které jdete, byste ji zabrali, je země nečistá pro nečistotu národů těch krajin, pro ohavnosti těch, kteří ji naplnili kříž na kříž skvrnami svými.


text:
Nyní tedy dcer vašich nedávejte synům jejich, a dcer jejich neberte synům vašim; štěstí pak jejich a blahobytu jejich na věky nehledejte, abyste byli silni, požívali, co země dobrého dává, a dědici měli syny své na věčné časy."


text:
Po všech těch věcech, které přišly na nás pro skutky naše velmi zlé a pro velikou vinu naši, když ty, Bože náš, zbavils nás nepravosti naší a vysvobodils nás, jak se věci dnes mají,


text:
nesmíme zpětit se a rušiti příkazy tvé, nesmíme manželstvím příznit se s národy těmito ohavnými. Zda měl bys hněvati se na nás až do skonání, že bys nenechal nám, kdo by zbyl a zachoval (nás) ?


text:
Hospodine, Bože Israelův, ty jsi spravedlivý, že jsme dnes zbytek zachráněných. Hle, před tebou jsme v provinění svém; nebo nelze před tebou obstáti pro takovou věc."


text:
Když se tak modlil a kál Esdráš, pláče a leže (na tváři) před chrámem Božím, sešel se k němu z lidu israelského velmi veliký zástup mužů, žen i dětí, nebo plakal lid pláčem velikým.


text:
I promluvil Sechenjáš, syn Jehielův, Elamovec, k Esdrášovi řka: „My (sice) zhřešili jsme proti Bohu svému vzavše si za manželky cizinky z národů (těchto) krajin; ale nyní, ježto je pokání v Israeli nad tím,


text:
zavážeme se smlouvou s Hospodinem, Bohem svým, že zapudíme všecky ty ženy, i ty, kteří se z nich zrodili, podle vůle pána mého a těch, kteří si váží příkazů Hospodina, Boha našeho; podle zákona nechať se stane!


text:
Vstal tedy Esdráš a vyzval přední kněze a levity, jakož i veškeren lid israelský, aby zavázali se přísahou, že učiní podle toho slova; i přisahali.


text:
Vstav pak Esdráš (s místa svého) před domem Božím odešel do pokojíka Johanana, syna Eliasibova, a všed tam chleba nejedl a vody nepil, ježto rmoutil se pro hřích přišlých zajatců.


text:
Bylo také provoláno v Judsku a v Jerusalemě ke všem přestěhovalcům, aby se shromáždili do Jerusalema;


text:
kdokoli pak by nepřišel do tří dnů podle úrady knížat a starších, tomu že vzat bude veškeren majetek, a sám že vyvržen bude z obce přestěhovalců.


text:
Proto sešli se všichni muži judští i benjaminští do Jerusalema ve třech dnech, dvacátého dne měsíce, to jest měsíce devátého, všecek lid sedl si na cestě k domu Božímu, a třásli se pro hřích i pro lijavce.


text:
I vstav Esdráš kněz řekl jim: „Vy jste přestoupili vzavše si za manželky cizinky, a tak rozmnožili jste provinění lidu israelského.


text:
Protož nyní vyznejte se Hospodinu, Bohu otců svých, čiňte vůli jeho, a oddělte se od národů (této) země, zejména od žen cizinek."


text:
Že však je lidu mnoho, že je čas deště, že tedy nemůžeme venku státi, a že to není práce jednoho nebo dvou dní, ježto jsme velmi mnoho zhřešili v této věci:


text:
nechať jsou ustanoveni přední z veškeré obce, a kdokoli by v městech našich byli, kteří pojali za manželky cizinky, ať přijdou v uložený čas se staršími a soudci toho onoho města, až odvrátí se hněv Boha našeho od nás pro ten, hřích."


text:
Jonatan (sice), syn Azahelův a Jaasjáš, syn Tekuův, odporovali tomu, a Mesollam a levita Sebetaj pomáhali jim;


text:
avšak přestěhovalci učinili tak. Esdráš kněz a hlavy rodů podle domů otcovských – všichni jsou jménem zaznamenáni – šli a zasedli prvního dne měsíce desátého, aby věc vyšetřili.


text:
A byli tím zaměstnáni, všemi muži, kteří byli pojali za ženy cizinky, až do prvního dne měsíce prvého.


text:
Bylo shledáno, že ze synů kněžských pojali ženy cizinky (tito): Ze synů Josue, syna Josedekova a z bratří jeho: Maasjáš, Eliezer, Jarib a Godoljáš;


text:
dali (na to) ruce své, že zapudí ženy své a že obětovati budou po beranu ze stáda za svou zpronevěru.


text:
A z lidu israelského: Ze synů Farosových: Remejáš, Jezjáš, Melchiáš, Miamin, Eliezer, Melchiáš a Banea.


text:
přišel Hanani, jeden z bratří mých, on a muži z Judska. I zeptal jsem se jich na Židy, na zbytek, který zůstal ze zajatců, a na Jerusalem.


text:
„Ty zbytky", – řekli mi – „které zůstaly ze zajatců, jsou tam v (té) krajině ve veliké tísni a v pohaně; i zeď jerusalemská je pobořena a brány vypáleny jsou ohněm."


text:
Když jsem uslyšel ta slova, sedl jsem (na zemi), plakal a kvílil jsem mnoho dní, postil a modlil jsem se před Bohem nebes.


text:
Řekl jsem: „Prosím, Hospodine, Bože nebes silný, veliký a hrozný, který zachováváš úmluvu a milosrdenství (prokazuješ) těm, kteří milují tě a šetří tvých příkazů!


text:
Kéž jsou uši tvé pozorné a oči tvé otevřené, abys slyšel modlitbu služebníka svého, kterou já modlím se před tebou nyní dnem i nocí, za syny Israelovy, služebníky tvé, a vyznávám hříchy synů Israelových, jimiž zhřešili proti tobě, (jimiž) já i dům otce mého zhřešili jsme.


text:
Marností nechali jsme se svésti a nedbali jsme příkazu tvého, ustanovení a soudů, které jsi přikázal Mojžíšovi, služebníku svému.


text:
Pamatuj na slovo, kterés přikázal Mojžíšovi, služebníku svému, řka: „Přestoupíte-li, já rozptýlím vás mezi národy;


text:
obrátíte-li se zase ke mně, a šetřiti-li budete příkazů mých, a plniti je, i kdybyste odvedeni byli na kraj nebe: odtud shromáždím vás, a přivedu zase na místo, které jsem vyvolil za příbytek jména svého."


text:
Prosím, Hospodine, by ucho tvé bylo pozorné na modlitbu služebníka tvého a na modlitbu služebníků tvých, kteří se zálibou ctí jméno tvé; řiď služebníka svého dnes, a dej mu milost před mužem tímto." Já totiž byl jsem číšníkem královským.


text:
V měsíci nisanu, léta dvacátého Artaxerxa krále, když bylo víno pode mnou, vzav víno podal jsem je králi. Zpozoroval pak, že jsem jaksi neduživý.


text:
I řekl mi král: „Proč jest obličej tvůj smutný, když přece nevidím, že bys byl nemocen? Není to bez příčiny, nebo něco, nevím, co těžkého je v srdci tvém." Tu lekl jsem se (sice) velice, náramně,


text:
ale (přece) řekl jsem králi: „Králi, buď živ na věky! Kterak nemá býti smutný můj obličej, kdyžtě město hrobů otců mých zpuštěno jest a brány jeho vypáleny jsou ohněm?"


text:
řekl jsem králi: „Líbí-li se (to) králi a líbí-li se ti služebník tvůj, rač poslati mne do Judska, do města hrobů otců mých a vystavím je."


text:
Tu řekl mi král i královna, která seděla vedle něho: „Dlouho-li budeš na cestě, a kdy se opět vrátíš?" Když se líbilo to tedy králi, aby mne poslal, udal jsem mu čas.


text:
A prosil jsem krále: „Vidí-li se za dobré králi, račiž mi dáti listy k vladařům Zářečí, aby mi dovolili projíti, až bych přišel do Judska;


text:
též i list k Asafovi, strážnému lesů královských, by mi dal dříví, abych mohl přikrýti brány hradu domu (Božího), jakož i zdi městské a dům, do kterého vejdu." Král mi to dal, ježto dobrá ruka Boha mého byla se mnou.


text:
Když jsem přišel k vladařům Zářečí, podal jsem jim listy královské. Král poslal se mnou také důstojníky a jezdce.


text:
Když to uslyšel Sanaballat Horonský, a Tobjáš, otrok ammonský, zamrzeli se velmi, že přišel člověk, který by hledal štěstí synů Israelových.


text:
I vstal jsem v noci já a několik mužů se mnou, avšak žádnému jsem neoznámil, co mi vnukl Bůh, bych činil v Jerusalemě. Aniž jsem měl soumara, s sebou kromě toho, na kterém jsem jel.


text:
Vyjel jsem branou Údolní v noci ke studnici Dračí a ku bráně Hnojné a ohledával jsem zeď Jerusalema pobořenou a brány jeho zkažené ohněm.


text:
Odtud jel jsem ku bráně Studničné, (a) k vodovodu Královskému; ježto pak neměl soumar, na kterém jsem jel, místa, kudy by přešel,


text:
bral jsem se nahoru údolím v noci a ohledával jsem zeď, odkudž obrátiv se přijel jsem ku bráně Údolní a vrátil jsem se (domů).


text:
Představení (města) nic nevěděli, kam jsem odjel, nebo co jsem chtěl činiti; ani Židům, ani kněžím, ani předním, ani představeným, ani jiným, kteří (měli) vykonati (to) dílo, až do té chvíle nic jsem neoznámil.


text:
Tu (teprve) řekl jsem jim: „Vy znáte tíseň, ve které jsme: že Jerusalem je zpuštěný, a brány jeho že jsou ohněm zkaženy; pojďtež a stavějme zdi jerusalemské, a nebuďme již v pohanění!"


text:
Oznámil jsem jim pak, že ruka Boha mého dobrá je se mnou, i slova krále, která mi pravil, a řekl jsem: „Vstaňme a stavějme!" I posilněny byly ruce jejich v dobrém.


text:
Když to uslyšel Sanaballat Horonský, Tobjáš, otrok ammonský, a Gosem, Arab, posmívali se nám, tupili nás a řekli: „Co to děláte? Zda vy chcete proti králi se vzbouřiti?"


text:
Odpovídaje jim řekl jsem: „Bůh nebes, tenť nám pomáhá, a my, služebníci jeho, vstaneme a budeme stavěti; ale vy nemáte dílu, ani práva, ani památky v Jerusalemě."


text:
Povstal tedy velekněz Eliasib a bratří jeho kněží, a stavěli bránu Ovčí; posvětili ji a vstavili vrata její; (stavěli) až k věži Sta loket, kterou posvětili, (a) až k věži Hananeel.


text:
Bránu Rybnou stavěli synové Asnaovi; ti ji přikryli a vstavili vrata její se zámky i závorami. Vedle nich stavěl Marimut, syn Urjáše, syna Akkusova;


text:
Bránil Starou stavěli Jojada, syn Faseův, a Mosollam, syn Besodjášův; ti ji přikryli a vstavili vrata její, se zámky i závorami.


text:
Vedle nich stavěli Meltiáš Gabaoňan, a Jadon Meronoťan, muži z Gabaonu a Masfy místo vladaře, který byl v Zářečí;


text:
vedle něho stavěl Eziel, syn Arajášův, zlatník; vedle něho stavěl Ananjáš, příslušník mastičkářův; a nechali (zeď) jerusalemskou až ke zdi Široké;


text:
vedle něho stavěl Jedajáš, syn Haromafův, proti domu svému; vedle něho stavěl Hattus, syn Hasebonjášův.


text:
Bránu Odolní stavěl Hanun a obyvatelstvo Zanoe; ti ji vystavěli a vstavili vrata její se zámky i závorami, a zdi na tisíc loket až ku bráně Hnojně.


text:
Bránu Hnojnou stavěl Melchiáš, syn Rechabův, starosta okresu Betacharam; ten ji vystavěl, a vstavil vrata její se zámky a závorami.


text:
Bránu Studničnou stavěl Sellum, syn Cholhozův, starosta okresu Masfa; ten ji vystavěl, přikryl a vstavil vrata její se zámky a závorami, i zdi rybníka Siloe u zahrady královské, až ke stupňům, které jdou dolů z města Davidova;


text:
za ním stavěl Nehemjáš, syn Azbokův, starosta polovice okresu betsurského, až proti hrobu Davidovu, až k rybníku, který byl velkým nákladem pořízen a až k domu junákův;


text:
za ním stavěli levité: Rehum, syn Benniův: za ním stavěl Hesebjáš, starosta polovice okresu keilského za svůj okres;


text:
vedle něho stavěl Azer, syn Josuův, starosta Masfy, úsek druhý proti místu, kde vystupuje velmi pevný úhel:


text:
za ním vzhůru stavěl Baruch, syn Zachajův, úsek druhý, od úhlu až ke dveřím domu Eliasiba, velekněze;


text:
za ním stavěl Merimut, syn Urjáše, syna Hakkusova, úsek drahý, ode dveří domu Eliasibova, až pokud sahal dům Eliasibův;


text:
za ním stavěl Benjamin a Hasub, (každý) proti domu svému; za ním stavěl Azarjáš, syn Maasjáše, syna Ananjášova proti domu svému;


text:
Falci, syn Oziův, (stavěl za ním) proti záhybu a věži, která vyniká z vysokého domu královského, to jest v nádvoří věznice; za ním (stavěl) Fadajáš, syn Farosův, – 


text:
chrámoví nevolníci bydlili na Ofelu – až před bránu Vodní na východě, a před věž, která tu vynikala;


text:
za nimi stavěl Sadok, syn Emmerův, naproti domu svému; za ním stavěl Semajáš, syn Sechenjášův, strážný brány Východní;


text:
za ním stavěl Hananjáš, syn Selemjášův a Hanun, šestý syn Selefův, úsek druhý; za ním stavěl Mosollam, syn Barachjášův, proti své jizbě; za ním stavěl Melchiáš, člen zlatníkův, až k domu chrámových nevolníků a vetešníků proti bráně Soudní až k nástřešnímu pokojíku na rohu;


text:
Když uslyšel Sanaballat, že stavíme zeď, rozhněval se velmi; a rozčilen jsa náramně posmíval se Judovcům;


text:
před bratřími svými a před vojskem Samařanů pravil: „Co to dělají ti mdlí Judovci? Zdali jich (při tom) nechají národové? Zdaliž obětovati budou, až dodělají to jednoho dne? Zda budou moci nadělati kamenů z hromad prachu a popela?"


text:
Také Tobjáš, Ammoňan, stoje vedle něho, řekl: „Nechať (jen) stavějí; však přijde-li liška, přeskočí zeď jejich kamennou."


text:
Slyš, náš Bože, kterak námi pohrdají; obrátiž to pohanění na hlavu jejich, a dej je na potupu v zemi zajetí!


text:
Nerač přikrývati nepravosti jejich, a hřích jejich před tebou nebudiž shlazen, protože se posmívali stavějícím!


text:
Avšak stavěli jsme zeď (dále), a když jsme ji všecku scelili až do polovice, povzbuzena byla mysl lidu ku práci.


text:
Sanaballat, Tobjáš, Arabové, Ammoňané a Azoťané, uslyševše, že jsou obemknuty novostavbou zdi jerusalemské a že se počaly trhliny zavírati, rozhněvali se velmi,


text:
Avšak Judští řekli: Zemdlela síla nosičova, a je rumu příliš mnoho; nebudeme tedy moci stavěti zeď (dále).


text:
Nepřátelé pak naši myslili si: „Ať (nic) nevědí a nepozorují, až vpadneme mezi ně, pobijeme je, a zarazíme to dílo!"


text:
Když však přišli Judovci, kteří sídlili vedle nich, a podali nám desateré zprávy (o tom) ze všech míst, ze kterých byli přišli k nám,


text:
Prohlédl jsem to, a vstav řekl jsem ke vznešeným, představeným a k ostatnímu lidu: „Nebojte se jich! Na Hospodina velikého a hrozného pamatujte, a bojujte za bratry své, za" syny, dcery, manželky a domy své!"


text:
Když pak uslyšeli nepřátelé naši, že jest nám to oznámeno, a když zhatil Bůh záměr jejich, navrátili jsme se všichni ke zdem, každý k dílu svému.


text:
Od toho dne polovice mladého mužstva mého pracovala, a polovice hotova byla k boji s kopími, štíty, lučišti a pancíři, a velitelé byli za všemi příslušníky domu Judova,


text:
kteří dělali na zdi. (Ti, kteří) nosili břemena a nakládali, jednou rukou pracovali a v druhé drželi oštěp.


text:
Každý však z těch, kteří stavěli, měl meč připásaný na bedrách a tak stavěli. Trubači na roh byli vedle mne.


text:
A řekl jsem vznešeným, představeným, a ostatnímu lidu: „Dílo veliké jest a rozsáhlé, my pak po různu jsme na zdi daleko jeden od druhého;


text:
Toho času řekl jsem také lidu: „Každý přenocuj s nevolníkem svým v Jerusalemě, abychom měli, kdo by se střídal na noční (stráž) a na denní práci!"


text:
Já pak, bratři moji, mladé mužstvo moje, i strážní, kteří mne provázeli, nesvláčeli jsme oděvu svého; každý svlékl se toliko, když měl se mýti.


text:
Někteří pravili: „[Velmi mnoho] synů našich a dcer dlužno nám (zastaviti), abychom dostali za ně obilí, abychom měli co jíst a uživili se."


text:
Jiní zase pravili: „Pole svá, vinice i domy dlužno nám zastaviti, abychom dostali obilí v hladu (tomto)."


text:
A jiní pravili: „Abychom mohli si vypůjčiti peněz na královské daně, musíme dáti pole svá i vinice (do zástavy)."


text:
Jako těla bratří našich, tak jsou přece těla naše, a jako děti jejich, tak i děti naše, a hle, my musíme ujařmovati syny své i dcery své do otroctví; (některé) z dcer našich jsou otrokyněmi, aniž máme čím je vykoupiti, ježto pole naše a vinice naše drží jiní."


text:
rozmyslil jsem si to a domlouvaje předním a představeným řekl jsem jim: „Lichvu (tedy) provozujete všichni na bratřích svých?!" A svolav proti nim shromáždění veliké,


text:
řekl jsem jim: „My, jak víte, vykoupili jsme podle možnosti bratry své Židy, kteří byli prodáni pohanům; a vy tedy budete prodávati bratry své, abychom je zase kupovali?" I mlčeli a nenalezli, co by odpověděli.


text:
Pravil jsem jim tedy: „Není to dobře, co děláte! Proč nechodíte v bázni Boha našeho, by přestali nás haněti pohané, nepřátelé naši?


text:
Také já, i bratři moji, i služebníci moji, půjčili jsme mnohým peněz i obilí; neupomínejme vůbec toho, odpusťme pohledávku, kterou nám dlužni jsou!


text:
Navraťte jim dnes pole, vinice, zahrady olivové, domy jejich; ano i setiny obilí, vína a oleje, kterou od nich vybíráte, vzdejte se k vůli nim!"


text:
I řekli: „Navrátíme a nic na nich pohledávati nebudeme; tak učiníme, jak pravíš!" Povolal jsem tedy kněze, a přísahou zavázal jsem je, že učiní, jak jsem řekl.


text:
K tomu vytřásl jsem ňadra svá a řekl jsem: „Tak vytřes Bůh každého člověka, který by nesplnil slova tohoto, z domu jeho i z výdělku jeho; tak buď vytřesen a prázden!" I řeklo všecko množství: „Amen!" A chválili Boha. Učinil také lid, jak bylo povědíno.


text:
Od toho dne, kdy mi přikázal král, abych byl vladařem v Judsku, od roku dvacátého až do roku třicátého druhého Artaxerxa krále, dvanácte let, ani já, ani bratři moji, nežili jsme z platů, které vladařům přináležely,


text:
kdežto vladaři dřívější, kteří byli přede mnou, obtěžovali lid berouce od nich na chlebě, víně a penězích každý den čtyřicet lotů. Nad to i služebníci jejich sužovali lid. Já však nečinil jsem tak pro bázeň Boží.


text:
Ale i při opravě zdi stavěl jsem, a pole jsem nekoupil; také všichni služebníci moji byli shromážděni ke stavbě.


text:
Židé též, totiž představení, půldruhého sta mužů, jakož i ti, kteří přicházeli k nám z okolních národů, jídali u stolu mého;


text:
proto býval mi strojen každý den býk jeden, beranů výborných šest kromě drůbeže a každý desátý den vína rozličná i jiné věci dával jsem; a přes to platu vladařského nežádal jsem, ježto velmi stísněn byl lid.


text:
Když uslyšel Sanaballat, Tobjáš, Arab Gošem a jiní nepřátelé paši, že prý jsem vystavěl zeď a že nezůstalo v ní mezery – do toho času však nevstavil jsem vrat do bran – 


text:
vzkázali mi Sanaballat a Gošem: „Pojď, a udělejme si schůzku ve Vsech roviny Ono." Oni však zamýšleli zlé mi učiniti;


text:
proto poslal jsem k nim posly a vzkázal: „Dílo veliké konám, i nemohu odejíti, aby snad nemeškalo se (dílo), když bych odejda sešel k vám."


text:
„Mezi národy se proslýchá a Gošem to potvrzuje, že ty a Židé zamýšlíte se vzbouřiti; proto že stavíš zeď a chceš se vyšvihnouti nad nimi za krále; pro tu příčinu i


text:
proroky postavil jsi, kteří by provolávali o tobě v Jerusalemě: „Je král v Judsku!" Uslyší král slova tato; protož nyní přijď, abychom se spolu poradili.“


text:
Ano, ti všichni strašili nás, myslíce, že ustanou ruce naše od díla, a že necháme tak. Proto tím více dodal jsem síly rukám svým.


text:
Všel jsem také do domu Semajáše, syna Dalajáše, syna Metabeelova tajně, a ten pravil: „Jednejme spolu v domě Božím prostřed chrámu, a zavřeme dveře chrámové; nebo přijdou, by tě zabili; v noci přijdou, aby tě usmrtili."


text:
I řekl jsem: „Zdali kdo podobný mně smí utéci? A kdo jako já směl by vejíti do chrámu, a (přes to) zůstal by živ? Nevejdu!"


text:
A srozuměl jsem, že Bůh neposlal ho, ale že (toliko) jako by prorokoval, mluvil ke mně, a že Tobjáš a Sanaballat najali ho;


text:
byl totiž dostal peníze, abych přestrašen jsa učinil to, zhřešil, a tak aby měli něco zlého, čím by mi mohli na cti utrhati.


text:
Pamatuj mi, Bože, ha Tobjáše a Sanaballata podle takových skutků jejich; též i na Noadjáše, proroka i jiné proroky, kteří strašili mne!


text:
Když to uslyšeli všichni nepřátelé naši, báli se všichni národové, kteří byli vůkol nás; sklesli na mysli vidouce, že od Boha způsobeno bylo dílo to.


text:
mnozí totiž byli v Judsku, kteří měli přísahu s ním, protože byl zetěm Sechenjáše, syna Areova, a Johanan, syn jeho, byl pojal (za manželku) dceru Mosollama, syna Barachjášova;


text:
k tomu i chválívali ho přede mnou, a řeči mé oznamovali jemu; listy posílal Tobjáš, aby mne ustrašil.


text:
nad Jerusalemem ustanovil jsem Hananiho, bratra svého a Hananjáše, velitele tvrze – ten totiž zdál se mi býti muž poctivý a bohabojný nad jiné – 


text:
a řekl jsem jim: „Ať nebývají otvírány brány jerusalemské, dokud se slunce nerozhřeje!" A když tu ještě stáli, zavřeny byly brány a zahrazeny; a postavil jsem také strážné z obyvatelů jerusalemských, jedny na příslušných místech, druhé naproti domům jejich.


text:
Proto mi vnukl Bůh, že jsem shromáždil přední, správce a obecný lid, abych je sčetl. Tu nalezl jsem soupis těch, kteří byli nejprve přišli. Nalezeno v něm napsáno:


text:
Tito (jsou) synové (té) krajiny, kteří šli ze zajetí přestěhovalců, které byl přestěhoval Nabuchodonosor, král babylonský, (kteří) navrátili se do Jerusalema a do Judska, každý do města svého,


text:
kteří přišli se Zorobabelem a Josuem, Nehemjášem, Azarjášem, Raamjášem, Nahamanim, Mardocheem, Belsamem, Mesfaratem, Begoajem, Nahumem a Baanou. Počet mužů z lidu israelského:


text:
Vrátných: Synů Sellumových, synů Aterových, synů Telmonových, synů Akkubových, synů Hatitových, synů Sobajových, (úhrnem) sto třicet osm.


text:
synů Kerosových, synů Siaových, synů Fadonových, synů Lebanových, synů Habagových, synů Selmajových.


text:
Ti pak, kteří vyšli z Telmely, z Telharsy, Cherubu, Addonu a Emmeru, ale nemohli dokázati rodu otců svých, původu svého, jsou-li z rodu Israelova, jsou tito:


text:
A z kněží: synové Habjášovi, synové Akkosovi, synové Berzellaje, který si vzal z dcer Berzellaje Galaaďana manželku a nazván byl jménem jejich.


text:
kromě nevolníkův a nevolnic jejich, kterých bylo sedm tisíc tři sta třicet sedm; zpěváků a zpěvaček bylo mezi nimi dvě stě čtyřicet pět.


text:
Někteří pak z rodových hlav přispěli na stavbu: atersata dal do pokladu tisíc dariků zlata, padesát misek a pět set třicet kněžských rouch;


text:
a co dal ostatní lid, bylo: dvacet tisíc dariků zlata, dva tisíce, min stříbra a šedesát sedm kněžských rouch.


text:
Usadili se pak kněží, levité, vrátní, zpěváci, jakož i ostatní lid, i nevolníci chrámoví, tedy veškeren Israel v městech svých.


text:
Když nastal měsíc sedmý – synové Israelovi byli v městech svých – shromáždil se všecek lid jako muž jeden do ulice, která je před branou Vodní, a řekli Esdrášovi, znalci písma, by přinesl knihu zákona Mojžíšova, který byl dal Hospodin Israelovi.


text:
Tedy přinesl Esdráš kněz zákon před shromážděné muže, ženy a všecky, kteří mohli rozuměti, první den měsíce sedmého,


text:
a četl v něm zřetelně na ulici, která byla před branou Vodní od jitra až do poledne před muži, ženami, a těmi, kteří mohli rozuměti; uši pak všeho lidu lpěly na knize.


text:
Esdráš, znalec písma, stál na dřevěném řečništi, které byl udělal, aby mohl mluviti ,(s něho) a vedle něho stáli Matatjáš, Semejáš, Anjáš, Urjáš, Helkjáš, a Maasjáš na pravici a na levici: Fadajáš, Misael, Melchiáš, Hasum, Hasbadana, Zacharjáš a Mosollam.


text:
I otevřel Esdráš knihu před veškerým lidem, stál totiž výše, nežli všechen lid, a když ji otevřel, veškeren lid povstal.


text:
Esdráš dobrořečil Hospodinu, Bohu velikému, i odpověděl všechen lid pozdvihuje rukou svých „Amen, Amen," sklonili se, a klaněli se Bohu tváří k zemi.


text:
Josue pak, Bani, Serebjáš, Jamin, Akkub, Seftaj, Odjáš, Maasjáš, Kelita, Azarjáš, Jozabed, Hanan a Falajáš, levité, vykládali lidu, který stál na místě svém, že mlčky poslouchali zákon;


text:
Řekl pak Nehemjáš, – to jest atersata – Esdráš kněz a znalec písma, jakož i levité, kteří vykládali (zákon) všemu lidu: „Den (tento) zasvěcen je Hospodinu, Bohu našemu, nekvilte a neplačte!" Plakal totiž všecek lid, když slyšel slova zákona.


text:
A dodal: „Jděte, jezte tučná jídla, pijte sladké nápoje, a posílejte částky těm, kteří nemají nic připraveno; nebo den svatý Páně jest; nermuťte se, nebo radost z Hospodina je síla naše."


text:
Protož odešel všecek lid, aby jedl, pil, posílal částky, a učinil veselí veliké, protože porozuměli slovům, kterým byli vyučováni.


text:
Druhého dne sešli se rodové hlavy všeho lidu, kněží a levité k Esdrášovi, znalci písma, aby vykládal jim (dále) slova zákona.


text:
I nalezli psáno v zákoně, že přikázal Hospodin skrze Mojžíše, by přebývali synové Israelovi ve stáncích na den slavný měsíce sedmého;


text:
aby tedy ohlásili a provolati dali ve všech městech svých i v Jerusalemě: „Vyjděte na hory a přineste ratolestí olivových, ratolestí hlošinových, ratolestí myrtových, ratolestí palmových, ratolestí stromů hustolistých, aby udělány byly stánky, jak psáno jest."


text:
I vyšel lid, přinesli a nadělali si stánků, každý na střeše své, na dvorech svých, v nádvořích domu Božího, na ulici brány Vodní i na ulici brány Efraim.


text:
Tak tedy nadělala stánků všecka obec těch, kteří byli se vrátili ze zajetí, a bydlili ve stáncích; nebyli totiž učinili tak synové Israelovi ode dnů Josue až do toho dne. I byla radost velmi veliká.


text:
Četl pak (Esdráš) v knize zákona Božího každý den, od prvního dne až do posledního. Slavili svátek sedm dní, a v den osmý schůzi podle obyčeje.


text:
Dne dvacátého čtvrtého měsíce toho sešli se synové Israelovi postíce se, v žínice oblečení a posypaní prstí;


text:
plémě synů Israelových oddělilo se ode všech cizinců, postavili se a vyznávali hříchy své i nepravosti otců svých.


text:
A povstali, stáli a četli v knize zákona Hospodina, Boha svého čtvrtinu dne a čtvrtinu dne vyznávali se a klaněli se Hospodinu, Bohu svému.


text:
Na řečniště levitské vystoupivše, Josue, Bani, Kedmihel, Sabanjáš, Bonni, Sarebjáš, Bani a Chanani, volali hlasem velikým k Hospodinu, Bohu svému.


text:
A řekli levité Josue, Kedmihel, Bonni, Hasebniáš, Serebjáš, Odajáš, Sebniáš, Fatahjáš: „Vstaňte, dobrořečte Hospodinu, Bohu svému od věků až na věky! Ano, nechať dobrořečí (všichni) vznešenému, slavnému jménu tvému veškerou oslavou i chválou!"


text:
„Ty, Hospodine, ty jsi jediný! Tys učinil nebe, nebesa nebes i všecko vojsko jejich; zemi a všecko, co je na ní, moře (všecka) a cokoli je v nich; ty všemu tomu život zachováváš, a vojsko nebeské tobě se klaní.


text:
Ty jsi, Hospodine Bože, ten, kterýs vyvolil Abrama, kterýs vyvedl ho z Uru chaldského, a dals mu jméno Abraham.


text:
Shledal jsi, že je srdce jeho věrné před tebou, učinil jsi s ním smlouvu, že mu dáš zemi Kanaanských, Hetských, Amorrhejských, Ferezejských, Jebusejských a Gergesejských, že dáš ji potomstvu jeho, i naplnil jsi slova svá, nebo jsi spravedlivý.


text:
Učinil jsi znamení a zázraky na faraonovi, na všech služebnících jeho a na veškerém lidu té země, neboť věděl jsi, že zpupně s nimi nakládali, a učinil sis jméno, jakož i dnes (máš).


text:
I moře rozdělil jsi před nimi, že přešli prostředkem moře po suchu; ty pak, kteří je honili, uvrhl jsi do hlubiny, jako kámen do vody veliké.


text:
V sloupu oblakovém byl jsi vůdcem jejich ve dne, a v sloupu ohnivém v noci, aby viděli na cestu, po které kráčeli.


text:
Také na horu Sinaj sestoupils, a mluvě s nimi s nebe dals jim ustanovení pravá, zákon spolehlivý, předpisy a příkazy dobré;


text:
svou zasvěcenou sobotu ukázals jim, a příkazy, předpisy a zákon dals jim, skrze Mojžíše, služebníka svého.


text:
Chléb s nebe dal jsi jim v hladu jejich, vodu ze skály vyvedl jsi jim, když měli žízeň, a řekls jim, aby šli a zabrali zemi, kterou že jim dáš, zdvihl jsi ruku svou.


text:
Nechtěli poslouchati, nerozpomněli se na divy tvé, které jsi byl působil jim. Zatvrdili šíje své a postavili si hlavu, že se vrátí do svého nevolnictví, bezmála násilně. Ale ty, Bože milostivý, dobrotivý, milosrdný, dlouho shovívající a mnohého slitování, neopustil jsi jich.


text:
Ani tehdy, kdy si udělali tele slité a řekli: „Tento je Bůh tvůj, který vyvedl tebe z Egypta," a dopustili se rouhání velikých,


text:
ty pro svá mnohá milosrdenství neopustil jsi jich na poušti: sloup oblakový neodcházel od nich ve dne, veda je po cestě, aniž ohnivý sloup v noci, ukazuje jim cestu, kterou by měli jíti.


text:
I ducha svého dobrého dal jsi jim, aby je učil, manny své neodepřel jsi ústům jejich, a vodu dal jsi jim v žízni.


text:
Čtyřicet let sytil jsi je na poušti, v ničem nedostatku neměli, oděv jejich nezvetšel a nohy jejich nebyly odřeny.


text:
A dals jim království a národy, rozdal jsi jim území, obdrželi zemi Sehonovu, zemi krále hesebonskébo, i zemi Oga, krále basanského.


text:
Rozmnožil jsi syny jejich jako hvězdy nebeské, a uvedl jsi je do země, o které jsi byl řekl otcům jejich, aby (do ní) vešli a (ji) zabrali.


text:
I přišli (ti) synové a zabrali tu zemi; snížil jsi před nimi obyvatele země Kanaan, dals je v ruku jejich, krále jejich i národy té země, aby s nimi nakládali, jak jim libo.


text:
Vzali tedy města hrazená a půdu tučnou, ujali domy plné všeho zboží, cisterny od jiných udělané, vinice, zahrady olivové, stromoví ovocného mnoho; i jedli, nasytili se, ztučněli a oplývali rozkošemi pro dobrotu tvou velikou.


text:
Ale popudili tebe ke hněvu, odpadli od tebe, zavrhli zákon tvůj za sebe, pobili proroky tvé, kteří je zapřísahali, aby se navrátili k tobě, a velmi se rouhali.


text:
I dal jsi je v ruku nepřátel jejich, a sužovali je; když však v dobách soužení svého volali k tobě, tys je s nebe vyslýchal a podle mnohých slitování svých dávals jim vysvoboditele, aby je vysvobodili z ruky nepřátel jejich.


text:
Odpočinuvše si činili zase, co je zlé v očích tvých; i pouštěls je v ruku nepřátel jejich, že vládli jimi. Ale když opět se obrátili a volali k tobě: tys je s nebe vyslýchal, a vysvobodils je v milosrdenstvích svých mnohokráte.


text:
Zapřisáhls je, aby se navrátili k zákonu tvému, ale oni pyšně si počínali, neposlouchali příkazů tvých, proti ustanovením tvým hřešili, ačkoli z nich může živ býti člověk, činí-li je; odtrhli ramena, šíji svou zatvrdili a neposlouchali.


text:
I shovíval jsi jim mnohá léta, a zapřísahal jsi je duchem svým skrze proroky své; když však neposlouchali, dal jsi je v ruku národů zemí (cizích).


text:
Ale pro slitování svá mnohá nedal jsi jim dokonce zahynouti, a neopustil jsi jich, protože Bůh milosrdný a dobrotivý jsi ty.


text:
Nyní tedy, Bože náš veliký, silný a hrozný, který dbáš smlouvy a milosrdenství, neodvracuj tváře své od všeliké těžkosti, která přišla na nás, na krále naše, na knížata naše, kněze naše, proroky naše, na otce naše, a na veškeren lid tvůj ode dnů králů assyrských až do dneška.


text:
Tys ovšem spravedlivý ve všem, co na nás přišlo, neboť věrně jsi činil, ale my jsme bezbožně si počínali.


text:
Králové naši, knížata naše, kněží naši a otcové naši neplnili zákona tvého, a nešetřili příkazů tvých a ustanoveni tvých, která jsi ohlašoval mezi nimi.


text:
Ti v královstvích svých, při dobrodiní tvém hojném, které jsi jim prokazoval, v zemi širé a tučné, kterous jim dal, nesloužili tobě, a neodvrátili se od snah svých zlých.


text:
(Proto) hle, i my podnes porobeni jsme; země, kterou jsi dal otcům našim, aby jedli chléb její, a co dobrého je v ní, i my sami jsme v ní porobeni.


text:
Ona úrody své vydává v hojnosti králům, které jsi postavil nad námi pro hříchy naše, a panují nad těly našimi i nad naším dobytkem podle své libosti, že v soužení velikém jsme.


text:
Ohledem na to vše my činíme smlouvu a spisujeme ji; naše knížata pak, levité naši a kněží naši ji opatřují (svou) pečetí (i jménem).


text:
Kteří ji opatřili (svou) pečetí (i jménem), byli tito: Nehemjáš atersata, syn Hachelajův, a Sedekjáš,


text:
a ostatní z lidu, kněží, levité, vrátní, zpěváci, chrámoví nevolníci, všichni, kteří se oddělili od národů zemí k zákonu Božímu, manželky jejich, synové jejich i dcery jejich,


text:
všichni, kteří mohli (věci) rozuměti, kteří byli zastoupeni bratřími svými, (to jest) předními; vešli v závazek a v přísahu, že budou choditi v zákoně Božím, vydaném skrze Mojžíše, služebníka Božího, že budou činiti pečlivě všecky příkazy Hospodina, Boha našeho, ustanovení jeho i předpisy jeho;


text:
od lidu (této) krajiny, přinese-li zboží i jakékoli potraviny v den sobotní na prodej, nebudeme jich přijímati v sobotu ani ve svátek; zřekneme se (čeho zříci se káže) sedmý rok, i upomínání kohokoliv;


text:
na chleby předkladné, na (nekrvavou) oběť ustavičnou, na zápalnou oběť ustavičnou, v soboty, na nov měsíce, na slavnosti, na hody (obětní) i na (oběti) za hřích, aby smír byl zjednán Israelovi, a na všeliké potřeby domu Boha našeho,


text:
Metavše losy, jak dodávati dříví, mezi kněžími, levity a lidem (zavázali jsme se), že bude dodáváno do domu Boha našeho po rodech otců našich, v ustanovené časy, rok po roku, aby hořelo na oltáři Hospodina, Boha našeho, jak psáno je v zákoně Mojžíšově.


text:
(Zavazujeme se) dále, že budeme přinášeti prviny půdy své i prviny všeho ovoce každého stromu, rok po roce, do domu Hospodinova;


text:
také prvniny synů svých, i dobytka svého, jak psáno je v zákoně, prviny hovězího skotu i ovcí svých že přinášeti budeme do domu Boha svého, kněžím, kteří konají službu v domě Boha našeho;


text:
i dávky z pokrmů svých, nápojů, ovoce každého stromu, sebraného vína, jakož i oleje že přinášeti budeme kněžím do skladiště Boha svého, a desátky půdy naší levitům; ti, levité vybírati budou desátky z výtěžku našeho ve všech městech.


text:
Bude pak kněz, Áronovec, s levity (při sbírce) desátků levitských, a levité budou odváděti desetinu desátku svého do domu Boha našeho, do skladiště, do budovy pokladu.


text:
Do skladiště totiž donášeti budou synové Israelovi a levité prviny obilí, vína i oleje; a tam bude náčiní posvátné, i kněží, zpěváci, vrátní, konající službu. A neopustíme domu Boha svého.


text:
Knížata lidu přebývala v Jerusalemě, ostatní pak lid metal losy, aby (tak) vykázali každému desátému bydliště v Jerusalemě, městě svatém, devíti desetinám pak ve městech (ostatních).


text:
Tito pak jsou přední (té) krajiny, kteří se usadili v Jerusalemě a v městech judských; každý se usadil na svém statku, po městech svých, Israel, kněží, levité, chrámoví nevolníci a synové nevolníků Šalomounových.


text:
V Jerusalemě bydlili (někteří) z Judovců a z Benjaminovců. – Z Judovců: Atajáš, syn Aziama, syna Zacharjáše, syna Amarjáše, syna Safatjáše, syna Malaleelova, ze synů Faresových;


text:
Maasjáš, syn Barucha, syna Cholhozy, syna Hazjáše, syna Adajáše, syna Jojariba, syna Zacharjáše, syna Silana;


text:
Benjaminovci jsou tito: Sellum, syn Mosollama, syna Joeda, syna Fadajáše, syna Kolajáše, syna Masjáše, syna Eteela, syna Isajášova, a


text:
Joel, syn Zechriův, byl jejich představeným, a Juda, syn Senuův, byl druhým (představeným) nad městem. – 


text:
Sarajáš, syn Helkjáše, syna Mosollama, syna Sadoka, syna Merajota, syna Achitobova, kníže domu Božího,


text:
a bratři jejich, konající službu chrámovou, (úhrnem) osm set dvacet dva. Dále Adajáš, syn Jerohama, syna Feleljáše, syna Amsiho, syna Zacharjáše, syna Feshura, syna Melchiášova, a


text:
bratří jeho, hlavy rodů, dvě stě čtyřicet dva. Také Amassaj, syn Azreela, syna Ahaziho, syna Mosollamota, syna Emmerova,


text:
pak Sabataj, a Jozabed; ti byli nad veškerou službou, která byla venku při domu Božím, z hlav levitských.


text:
Dále Matanjáš, syn Michy, syna Zebedeje, syna Asafova, (první) představený chvalozpěvů a písní děkovných při modlitbě; Bekbekjáš druhý z bratří jeho; a Abda, syn Samuy, syna Galala, syna Iditunova;


text:
Ostatek pak lidu israelského, kněží a levitů sídlil ve všech městech judských, každý na svém statku.


text:
Dozorcem levitů v Jerusalemě byl Azzi, syn Baniho, syna Hasabjáše, syna Matanjáše, syna Michova, z Asafovců, kteří byli zpěváky při službě domu Božího.


text:
A Fatahjáš, syn Mesezebelův, ze synů Zary, syna Judova, byl králi k ruce ve všech věcech týkajících se lidu.


text:
Máme-li na zřeteli dvorce po všech polnostech jejich, sídlili Judovci v Karjatarbe a příslušných vesnicích, v Dibonu a příslušných všech, v Kabseelu a příslušných všech,


text:
Zanoe, v Odollamu a vsech příslušných, v Lachisi a krajinách jeho, a v Azece i vsech jejích. Zůstávali od Bersaby až k údolí Ennom. – 


text:
Tito jsou kněží a levité, kteří přišli se Zorobabelem, synem Salatielovým a s Josuem: Sarajáš, Jeremjáš, Esdráš,


text:
Za dnů Joakimových byli kněží a hlavy rodů: z (rodu) Sarajášova: Marajáš; z (rodu) Jeremjášova: Hananjáš;


text:
(Máme-li na zřeteli) levity, zapsány byly za dnů Eliasibových, Jojadových, Johananových a Jeddoových, hlavy rodů (jejich), kněží pak zapsáni byli za kralování Daria Peršana.


text:
Hlavy levitů byli: Hasebjáš, Serebjáš, Josue, syn Kedmihelův, a bratří jejich po třídách svých, aby zpívali písně chvály a díků podle nařízení Davida, muže Božího, a tu službu by konali pravidelně po pořádku;


text:
Ti byli za dnů Joakima, syna Josue, syna Josedekova, a za dnů Nehemjáše vladaře a Esdráše kněze i znalce písma.


text:
Při posvěcení zdi jerusalemské shledali levity ze všech míst jejich, aby je přivedli do Jerusalema, aby slavili posvěcení a (den) veselí s díky, zpěvy, s cimbály, harfami a citarami.


text:
Rozkázav předním judským, aby vystoupili na zeď, postavil jsem dva veliké sbory zpívajících chvály. (Jedni) šli napravo po zdi ku bráně Hnojné;


text:
z kněží pak s trubami Zacharjáš, syn Jonatana, syna Semejáše, syna Matanjáše, syna Michajáše, syna Zechura, syna Asafova


text:
a bratří jeho Semejáš, Azareel, Malalaj, Galalaj, Maaj, Natanael, Juda, Hanani, s nástroji hudebnými Davida, muže Božího, a Esdráš, znalec písma před nimi; (šli) ku bráně Studničné,


text:
a vystupovali přímo po stupních města Davidova, kde se jde nahoru ke zdi, nad domem Davidovým, až ku bráně Vodní na východě.


text:
Sbor druhý díky vzdávajících šel po protější straně – já za ním s polovicí lidu – po zdi přes věž Pecní, až ke zdi široké,


text:
a přes bránu Efraim, přes bránu Starou, přes bránu Rybnou, přes věž Hananeel, věž Emat až ku bráně Ovčí a zastavili se ve bráně Stráže;


text:
a Maasjáš, Semejáš, Eleazar, Azzi, Johanan, Melchiáš, Elam a Ezer. Zpěváci zvučně zpívali; Jezrajáš byl ředitelem.


text:
Ten den přinášeli oběti veliké a veselili se, nebo Bůh obveselil je veselím velikým; ano i ženy jejich a děti veselily se, že slyšán byl ten jásot Jerusalema daleko.


text:
Tehdy zřídili také muže nad skladišti zásobáren na dávky, na prviny a na desátky, aby do nich podle městských polí ukládali dávky na poděkování, jak slušno, pro kněze a levity, neboť veselil se Juda z kněží a levitů službu konajících.


text:
(Ti) konali služby Boha svého, i očisty; také zpěváci i vrátní (konali službu) podle nařízení Davida a Šalomouna, syna jeho.


text:
Nejprve totiž za dnů Davidových a Asafových byli ustanoveni ředitelé zpěváků, kteří zpívali písně chvály a díků Bohu.


text:
A veškeren Israel za dnů Zorobabelových a za dnů Nehemjášových dával díly zpěvákům a vrátným na každý den; dávali posvátné dary levitům a levitové dávali (z nich) synům Áronovým.


text:
Tehdy čteno bylo v knize Mojžíšově, že to lid slyšel; i shledáno bylo, že jest napsáno v ní, aby nevcházeli Ammonští a Moabští do obce Boží na věky,


text:
protože nevyšli vstříc synům Israelovým s chlebem a vodou, ale najali proti nim Balaama, by jim zlořečil – obrátil však Bůh náš kletbu v požehnání. – 


text:
zřídil mu velikou zásobárnu, do které byli prve skládali dary, kadidlo, náčiní, desátky z obilí, vína a oleje, díly levitů, zpěváků a vrátných, jakož i dávky kněžské.


text:
Když se to vše dálo, nebyl jsem v Jerusalemě, ježto léta třicátého druhého Artaxerxa, krále babylonského, přišel jsem (zpět) ke králi. Po nějakém čase poprosiv krále


text:
přišel jsem (opět) do Jerusalema, i zpozoroval jsem to zlo, které byl učinil Eliasib k vůli Tobjášovi, zařídiv mu skladiště v nádvoří domu Božího.


text:
Shledal jsem také, že díly levitů nebyly (jim) dávány, a že (tedy) rozběhli se, každý na svou půdu, levité i zpěváci, tedy ti, kteří měli konati službu.


text:
Vytýkaje to správcům řekl jsem: „Proč jsme opustili dům Boží?" I shromáždil jsem je a postavil je (zase) na místech jejich.


text:
Protož ustanovili jsme nad sklady Selemjáše kněze, Sadoka písaře, Fadajáše z levitů a s nimi Hanana, syna Zachura, syna Matanjášova, ježto věrni shledáni byli; a těm svěřeny byly podíly bratří jejich. – 


text:
Pomni na mne, Bože můj, proto, a nevyhlazuj skutků mé lásky, které jsem učinil domu Boha svého a bohoslužbě jeho.


text:
V těch dnech viděl jsem v Judsku lidi, ani šlapají (víno) v lisu v sobotu, svážejí (obilí) na hromady, nakládají na osly víno, hrozny, fíky a všeliká břemena, a vnášejí do Jerusalema v den sobotní. I zapřísahal jsem je, aby prodávali v den, kdy dovoleno prodávati.


text:
Také Tyrští bydlící v něm přinášeli ryby a všelicos na prodej, a prodávali v sobotu Judovcům v Jerusalemě.


text:
I domlouval jsem předním judským a řekl jsem jim: „Jak zlá je ta věc, kterou vy činíte, že znesvěcujete den sobotní!


text:
Zdali totéž nečinili otcové naši, a přivedl Bůh náš na nás i na toto město všecko toto neštěstí? A vy množíte hněv na Israele rušíce sobotu!"


text:
Když pak ve branách jerusalemských se počalo stmívat před sobotou, řekl jsem, ať zavrou brány, přikázal jsem, aby jich neotvírali až po sobotě, a postavil jsem několik služebníků svých u bran, aby nikdo nevnášel břemene v den sobotní.


text:
Tu jsem jim pohrozil a řekl: „Proč přenocujete přede zdí? Učiníte-li to ještě, vztáhnu ruku na vás!" A tak od toho času nepřicházeli v sobotu.


text:
Řekl jsem také levitům, aby se očistili, přišli a střehli brány, by svěcen byl den sobotní. Též i proto tedy pomni na mne, Bože můj, a odpusť mi podle množství slitování svých!


text:
Synové jejich mluvili odpolu azotsky; neuměli mluviti židovsky, ale mluvili podle jazyka každého toho národa.


text:
I domlouval jsem jim a zlořečil; některé z nich jsem bil, rval (za vlasy), a zavázal jsem je přísahou skrze Boha, aby nedávali dcer svých synům jejich, a nebrali dcer jejich synům svým ani sami sobě řka:


text:
„Zdali takovou věcí nezhřešil Šalomoun, král israelský? Nebylo zajisté ve mnohých národech krále podobného jemu, byl milý Bohu svému, a ustanovil jej Bůh králem nad veškerým Israelem; avšak i jej přivedly ke hříchu ženy cizinky!


text:
Zdaliž i my neposlušní jsouce, činiti budeme všeliké toto veliké zlo, hřešiti proti Bohu svému berouce si ženy cizinky?"


text:
Také jeden ze synů Jojady, syna Eliasiba velekněze byl zetěm Sanaballata Horonského, a toho jsem od sebe zahnal.


text:
Tak vyčistil jsem je ode všeho cizozemského, a ustanovil jsem řády (služby) kněží a levitů, každého k jeho službě,


text:
také k tomu, by dodáváno bylo dříví v ustanovené časy, i prviny. Pamatuj na to, Bože můj, mně k dobrému. Amen!


text:
třetího roku vlády své dal strojiti u sebe veliké hody všem knížatům a služebníkům svým, vojevůdcům perským, slovutným Medům a vladařům nad krajinami,


text:
když byl ukazoval bohatství a slávu království svého a velikost i chloubu moci své dlouhou dobu, sto a osmdesáte dní.


text:
Když pak minuly (ty) dni [bodů], sezval veškeren lid, cokoli ho bylo v Susách, od největšího do nejmenšího a kázal sedm dní hody strojiti v nádvoří zahrady a háje, který královskou péčí a prací štípen byl.


text:
Se všech stran zavěšeny byly čalouny barvy blankytné, z bavlny a z modrého purpuru na lanech kmentových a červeně purpurových, provlečených skrze kroužky ze slonové kosti, a upevněných na sloupech mramorových. Také pohovky zlaté a stříbrné rozestaveny byly po podlaze, dlážděné smaragdovým a bílým mramorem, roztodivnou pestrou malbou zdobené.


text:
Hosté pili ze zlatých číší a jídla na jiných a jiných nádobách byla nošena. Také víno, jak se slušelo na velmožnost královskou, výborné a v hojnosti předkládáno bylo.


text:
Aniž byl, kdo by nutil píti nechtějících; ale (bylo) jak byl král zřídil, u každého stolu ustanoviv jednoho ze svých úředníků, by mohl každý bráti si, jak mu libo.


text:
Sedmého pak dne, když byl král velmi rozjařen, když po přílišném pití byl rozpálen vínem, rozkázal Maumamovi, Bazatovi, Harbonovi, Baigatovi, Abgatovi, Zetarovi a Charchasovi, sedmi komorníkům, kteří konali službu před ním,


text:
by přivedli Vasti královnu před krále, vstavíce na hlavu její korunu, aby ukázal všemu lidu i knížatům krásu její; bylať velmi krásná.


text:
Ona však odepřela a k rozkazu královskému, který po komornících byl vzkázal, přijíti se vzepřela. Proto rozhněvav se král a náramnou prchlivostí rozpálen jsa


text:
ptal se mudrců, kteří podle obyčeje královského vždycky při něm byli a s jejichžto radou činil všecky věci, ježto znali ustanovení a staré zvyky – 


text:
byli pak první a (králi) nejblíže Charsena, Setar, Admata, Tarsis, Mares, Marsana a Mamuchan, sedm vévod perských a medských, kteří vídali tvář královu a první po něm sedali – 


text:
kterému rozsudku Vasti královna propadá, ježto rozkaz krále Asuera, který byl po komornících vzkázal, učiniti nechtěla.


text:
Tu odpověděl Mamuchan poslouchajícímu králi a knížatům: „Ne toliko na králi provinila se královna Vasti, ale i na všem lidu a knížatech, kteří jsou po všech krajinách krále Asuera.


text:
Neboť se donese čin královnin všem ženám, i potupí muže své řkouce: „Král Asuerus rozkázal, aby královna Vasti přišla k němu, ona však nechtěla."


text:
Tím příkladem všecky manželky knížat perských a medských málo si vážiti budou rozkazů mužů; proto spravedlivý je králův hněv.


text:
Vidí– li se ti za dobré, nechať vyjde výnos od tebe a budiž zapsán podle zákona perského a medského, který nesmí býti přestoupen, aby Vasti dokonce již nevcházela ke králi, ale královskou důstojnost její aby dostala jiná, která je lepší než ona.


text:
A to budiž rozhlášeno po všech krajinách v království tvém široširém, aby všecky ženy velikých i malých zachovaly úctu k mužům svým!"


text:
rozeslal listy do všech krajin království svého, jak každý národ rozuměti nebo čísti uměl, (psané) rozličnými jazyky a písmem, že muži jsou páni a přední v domech svých, a to že po všech národech má býti rozhlášeno.


text:
Po těchto událostech, když hněv krále Asuera schladl, vzpomněl si na Vasti, co byla učinila a co ji potkalo;


text:
budtež rozesláni, kteří by hledali po všech krajinách děv krásných, panen, ať přivedou je do města Sus a dají je do haremu pod dozor Egea komorníka, který je představeným a strážcem žen královských; a nechať dostanou, čeho třeba k ženské kráse, a vůbec čeho potřebují;


text:
a která ze všech zalíbí se očím královským, ta budiž královnou místo Vasti!" Líbila se ta řeč králi, i rozkázal, aby tak, jak mu poradili, se stalo.


text:
Byl pak Žid ve městě Susách, jménem Mardocheus, syn Jaira, syna Semeje, syna Kisa, z kmene Benjaminova,


text:
který přestěhován byl z Jerusalema tehdy, kdy Jechoniáše, krále judského Nabuchodonosor, král babylonský byl přestěhoval.


text:
Ten byl pěstounem dcery bratra svého, Edissy, jiným jménem Ester zvané, která otce ni mateře neměla. Byla náramně krásná, sličného vzezření, i vzal si ji po smrti otce i matky její Mardocheus za dceru.


text:
Když pak se rozhlásil králův rozkaz, a podle jeho vůle mnoho krásných panen přivedeno bylo do Sus, a odevzdáno Egeovi komorníku, dána mu byla též Ester mezi jinými děvami, aby chována byla v počtu žen.


text:
Ta zalíbila se mu a nalezla milost v očích jeho. I přikázal komorníkovi, ať si pospíší s tím, čeho třeba k ženské kráse, ať jí dá přiměřenou stravu a sedm nejkrásnějších děv z domu královského, ať ji i služebnice její vyvnadí a vyšlechtí.


text:
Ona pak nechtěla oznámiti mu národnosti své a původu svého, ježto jí byl přikázal Mardocheus, aby o tom dokonce mlčela.


text:
A ten procházel se každý den před nádvořím domu, ve kterém vybrané panny chovány byly, jsa starostliv, jak se má Ester a chtěje věděti, co s ní bude.


text:
Než došlo podle pořádku na tu onu pannu, aby vešla ke králi, než bylo vykonáno vše, co k vyšlechtění ženskému příslušelo, minul dvanáctý měsíc; šest měsíců totiž mazaly se olejem myrhovým, a druhých šest (měsíců) jiných mastí a voňavek užívaly.


text:
Vcházejíce ke králi, čehokoli požádaly k vyšlechtění příslušného, dostávaly, a připravivše se podle libosti chodily z harému do ložnice královy.


text:
Která večer vešla, ráno vyšla, a odtud vedena byla do druhého domu, který byl pod dozorem Susagaza komorníka, který byl dozorcem nad ženinami královskými; a nesměla již zase ke králi jíti, leč král chtěl a jménem ji dal zavolati.


text:
Když tedy minul čas, nastal podle pořádku den, kdy Ester, dcera Abihaila, bratra Mardocheova, kterou si byl vzal za dceru, měla vjíti ke králi. Ta však nehleděla ženského vykrášlení, ale cokoli chtěl Egeus komorník (a) strážce panen, to jí dal k ozdobě. Neboť byla velmi krásná a pro neuvěřitelnou krásu všem, kteří ji viděli, byla milá a příjemná.


text:
Tedy vedena byla do ložnice krále Asuera měsíce desátého, který sluje tebet, sedmého roku vlády jeho.


text:
I zamiloval si ji král nade všecky ženy; došla milosti a blahovůle před ním nade všecky ženy, že vstavil na hlavu její korunu královskou a učinil ji královnou místo Vasti;


text:
kázal také připraviti hody převeliké všem knížatům a služebníkům svým, ke sňatku a k svatbě Esteřině, dal úlevu všem krajinám a rozdal dary velmožnosti královské přiměřené.


text:
Ester dosud neprozradila původu a národnosti své podle příkazu jeho; cokoli totiž on jí přikazoval, zachovávala Ester, a tak všecko činila, jak činívala tehdy, když ji maličkou opatroval – 


text:
tehdy tedy, když (právě) dlel Mardocheus u brány královské, rozhněvali se Bagatan a Tares, dva komorníci královští, kteří byli vrátnými, prvního prahu palácového strážci a chtěli povstati proti králi a zavražditi ho.


text:
To však neušlo Mardocheovi, ihned oznámil to královně Ester a ta králi jménem Mardochea, který tu věc na ni vznesl.


text:
Vyšetřováním byla věc potvrzena i byli oba pověšeni na šibenici. A bylo to napsáno na listy pamětní a vloženo do letopisů před králem.


text:
Potom král Asuerus povýšil Amana, syna Amadatiova, původu agažského; vyzdvihl křeslo jeho nade všecka knížata, která měl.


text:
Všichni služebníci královští, kteří byli u dveří palácových, klekali na kolena a klaněli se Amanovi; nebo tak jim byl přikázal král. Jediný Mardocheus neklekal na kolena, aniž se klaněl jemu.


text:
I tázali se ho služebníci královští, kteří vládli u dveří palácových: „Proč proti (všem) ostatním nezachováváš příkazu královského?"


text:
Když to často říkali, on však jich neposlechl, oznámili to Amanovi, chtíce věděti, setrvá-li ve svém úmyslu; byl jim totiž pověděl, že je Žid.


text:
Aman uslyšev to a vskutku shledav, že Mardocheus před ním nekleká na kolena a neklaní se mu, rozhněval se velmi


text:
a měl to za nic, aby toliko na Mardochea vztáhl ruce své; – byltě slyšel, že je z národa židovského – ale raději chtěl všechen židovský národ, který byl v království Asuerově, zahladiti.


text:
Měsíce prvého – který sluje nisan – léta dvanáctého kralování Asuerova vržen byl do osudí „fur" – to jest hebrejsky „los" – před Amanem, který den a který měsíc měl by povražděn býti národ židovský; i vyšel měsíc dvanáctý, který sluje adar.


text:
Řekl pak Aman králi Asuerovi: „Je národ po všech krajinách království tvého rozptýlený, a ode všech oddělený, který užívá nových zákonů a zvyků, k tomu i královskými příkazy pohrdaje. Víš dobře, že není užitečno tvé vládě, aby zpyšněl svobodou.


text:
Sňal tedy král (pečetní) prsten, kterého užíval, s ruky své, dal jej Amanovi, synu Amadatiovu, původu agažského, nepříteli Židů,


text:
Byli tedy povoláni písaři královští měsíce prvního nisanu, třináctého dne téhož měsíce, a psáno bylo, jak Aman rozkázal, všem satrapům královským a vladařům krajin i rozličných národů, jak ten onen národ čísti nebo rozuměti mohl podle rozličnosti jazyků, jménem krále Asuera. Listy pečetěné prstenem jeho


text:
poslány byly po rychloposlech královských do všech krajin, aby pobili a vyhladili všecky Židy, od pacholete až do starce, děti i ženy, jednoho dne, totiž třináctého (dne) měsíce dvanáctého, který sluje adar, a majetek jejich aby pobrali.


text:
Poslové, kteří byli posláni, pospíšili, by rozkaz králův splnili. Výnos králův ihned byl v Susách vyvěšen; král pak a Aman slavili hody, kdežto Židé všichni, kteří byli ve městě, plakali.


text:
Když to uslyšel Mardocheus, roztrhl roucha svá, oblékl se v žínici, posypal hlavu popelem a prostřed města na ulici hlasem velikým křičel, ukazuje hořkost mysli své.


text:
S tím kvílením šel až ke dveřím paláce; nebylo totiž dovoleno oblečenému v žínici vjíti do králova dvoru.


text:
Ve všech krajinách, městech a místech, kamkoli ukrutný výrok králův přišel, byl veliký nářek u Židů, půst, kvílení a pláč; mnozí žínice a popela místo lůžka užívali.


text:
Služebné Esteřiny a komorníci přišedše oznámili jí to. Když to uslyšela, ulekla se velmi; i poslala roucho (Mardocheovi), aby odejmouce žínici, oblékli ho (v ně); ale on nechtěl ho vzíti.


text:
Zavolavši tedy Atacha, komorníka, kterého jí byl dal král za služebníka, poručila mu, aby šel k Mardocheovi a zvěděl od něho, proč to činí.


text:
Ten oznámil mu vše, co se přihodilo, kolik stříbra slíbil Aman dáti do pokladny královské za vyhlazení Židů;


text:
dal mu též opis výnosu vydaného v Susách, aby (jej) ukázal královně a napomenul ji, by šla ke králi, a prosila ho za svůj národ.


text:
„Všichni služebníci královští a všecky krajiny, které jsou pod panstvím jeho, vědí, že muž nebo žena, který by vešel do vnitřního dvoru králova nejsa povolán, ihned, bez meškání má zabit býti, leč by král vztáhl k němu žezlo zlaté na znamení milosti, a tak směl živ býti. Kterak tedy, budu moci přijíti ke králi já, která již třicet dní nejsem volána k němu?"


text:
vzkázal opět Esteře: „Nemysli si, že život svůj zachováš sama ze všech Židů, protože jsi v domě královském!


text:
Neboť budeš-li nyní mlčeti, jiným způsobem budou vysvobozeni Židé, avšak ty a dům otce tvého zahynete. Kdo ví, zdali jsi proto nepřišla k důstojnosti královské, abys byla pohotově k takovému času?"


text:
„Jdi a shromáždi všecky Židy, které nalezneš v Susách, a modlete se za mne. Nejezte a nepijte tři dny a tři noci; já podobně se služebnými svými budu se postit a pak vejdu ke králi, proti zákonu činíc, nejsouc povolána, a vydajíc se v nebezpečí smrti."


text:
Dne pak třetího Ester oblékla se v roucho královské, (šla) a zastavila se ve dvoře domu královského, který byl vnitř, naproti domu královu, an seděl na trůnu svém, v zasedací dvoraně palácové proti vchodu do (toho) domu (královského).


text:
Když uzřel Ester královnu, ana stojí, zalíbila se očím jeho, a vztáhl k ní žezlo zlaté, které držel v ruce. Ona přistoupivši, políbila konec žezla jeho.


text:
I tázal se jí král: „Co si přeješ, Ester královno? Jaká je tvá žádost? I kdybys prosila za půl království, bude dáno tobě!"


text:
Ona odpověděla: „Libo-li králi, prosím, abys přišel dnes ke mně, a Aman s tebou na hody, které jsem připravila."


text:
Tedy král ihned řekl: „Rychle zavolejte Amana, ať poslechne přání Esteřina!" I přišel král s Amanem na hody, které jim byla královna připravila.


text:
Když se byl král napil hojně vína, řekl jí: „Co si přeješ, aby bylo ti dáno? Za kterou věc žádáš? I kdybys prosila za polovici mého království, obdržíš!"


text:
„Nalezla-li jsem milost u krále, a je-li králi libo dáti mi, co žádám a mou prosbu splniti, nechať přijde král i Aman na hody, které jsem připravila jim, a zítra oznámím králi přání své."


text:
I vyšel Aman ten den vesel jsa a radosten. Avšak uzřev Mardochea, an sedí přede dveřmi paláce, a ne toliko že nepovstal před ním, ale ani se nehnul s místa, na kterém seděl, rozhněval se velmi,


text:
vypravoval jim o velikosti bohatství svého, o množství synů (svých), kterak ho král vyvýšil v slávě nade všecka knížata a služebníky své,


text:
a potom řekl: „Královna Ester také žádného jiného nepozvala na hody s králem nežli mne; u ní také zítra s králem hodovati budu.


text:
Ačkoli však toto všecko mám, zdá se mi, jako bych nic neměl, dokud vidím Mardochea Žida seděti u dveří královských."


text:
I odpověděla mu Zares, manželka jeho i jiní přátelé: „Rozkaž udělati šibenici vysokou na padesát loket, a ráno rci králi, aby pověšen byl na ní Mardocheus, i půjdeš vesele s králem na hody!" Líbila se mu (ta) rada, i rozkázal udělati vysokou šibenici.


text:
Tu noc král ztrávil beze spánku, i kázal si přinésti knihy pamětné, letopisy prvnějších časů. Když je před ním četli,


text:
přišli na místo, kde psáno bylo, kterak Mardocheus oznámil úklady Bagatana a Taresa, komorníků, kteří chtěli usmrtiti krále Asuera.


text:
Král uslyšev to, řekl: „Jaké cti a odplaty dostalo se za tu věrnost Mardocheovi?" Služebníci jeho a dvořané odpověděli mu: „Dokonce žádné odměny, nedostal."


text:
A hned tázal se král: „Kdo je na dvoře?" – Aman totiž byl vešel na vnitřní dvůr domu královského, chtěje vnuknouti králi, by rozkázal Mardochea pověsiti na šibenici, která, mu byla připravena. – 


text:
Když vešel, ptal se ho: „Co se má státi muži, kterého král chce uctíti?" Aman mysle si a maje za to, že žádného jiného nemíní uctíti král nežli jej,


text:
budiž oblečen v roucho královo, posazen na koně, na kterém jezdí král, dostaň korunu královskou na hlavu,


text:
a první z královských knížat, z vladařů, ať drží koně jeho, jde po ulici města a volá: „Tak je ctěn, koho král ctíti chce!"


text:
I řekl mu král: „Rychle vezmi roucho i koně, a učiň, jak jsi řekl, Mardocheovi Židu, který sedí přede dveřmi paláce. Hled, ať nic z toho, co jsi mluvil, neopomeneš!"


text:
Vzal tedy Aman roucho i koně, oblékl Mardochea a sedícího na koni po ulici města předcházel volaje: „Touto ctí jest omilostěn, koho král chce ctíti!"


text:
Mardocheus vrátil se (zase) ke dveřím paláce. Aman pak rychle šel domů, jsa smuten a maje hlavu zakrytou.


text:
A vypravoval Zarese, manželce své, jakož i přátelům vše, co se mu přihodilo. Mudrci, kterých se radíval, i manželka jeho mu odpověděli: „Je-li z rodu židovského Mardocheus, před kterým jsi počal padati, nebudeš moci jemu odolati, ale padneš před ním."


text:
Když oni ještě mluvili, přišli královští komorníci a přinutili ho, by rychle šel na hody, které byla královna připravila.


text:
Také (tohoto) druhého dne řekl jí král, když se byl vínem rozehřál: „Jaká je žádost tvá, Estero, aby ti byla splněna? Co si přeješ, aby se stalo? I kdybys polovici království mého žádala, dostaneš (ji)!"


text:
Ona mu odvětila: „Nalezla-li jsem milost před očima tvýma, ó králi, a libo-li tobě, daruj mi život můj! – za ten prosím – a národ můj, – za ten žádám.


text:
Neboť prodáni jsme já i národ můj, abychom byli potřeni, pobiti, abychom zahynuli. Ó kéž jsme (raději) za otroky a otrokyně prodáni! Bylo by to zlo snesitelné, a lkajíc mlčela bych; nyní však máme nepřítele, jehož ukrutnost dotýká, se krále!"


text:
I řekla Ester: „Protivník a nepřítel náš je tento zloduch Aman!" Ten uslyšev to, hned se zděsil snésti nemoha obličeje králova a královnina.


text:
Král pak rozhněvav se, vstal a z hodovny vyšel na zahradu stromovím vysázenou. Též Aman vstal, aby prosil Esteru královnu za život svůj, nebo srozuměl, že je mu zle od krále ustanoveno.


text:
Ten pak vrátiv se ze zahrady stromovím vysázené a vešed do hodovny, nalezl Amama, an padl na pohovku, na které ležela Ester, i řekl: „Ještě násilí učiniti chce královně v přítomnosti mé, v domě mém?" Ještě slovo to z úst králových nevyšlo, a již zakryli mu tvář.


text:
A Harbona, jeden z komorníků, kteří stáli ve službě královské, řekl: „Hle, šibenice, kterou připravil (Aman) Mardocheovi, který mluvil králi k dobrému, stojí v domě Amanově zvýši padesáti loket." I řekl mu král: „Pověste ho na ni!"


text:
Toho dne dal král Asuerus Esteře královně dům Amana, nepřítele Židů, Mardocheus pak dostal se před krále; vyznala mu totiž Ester, že jest její strýc.


text:
I vzal král prsten, který byl Amanovi zase vzíti rozkázal, a dal jej Mardocheovi; Ester pak ustanovila Mardochea nad svým domem.


text:
A nemajíc na tom dosti padla k nohám královým, plakala, a mluvíc k němu, prosila, aby rozkázal zmařiti zlobu Amana Agažského, a úklady jeho nejhorší, které byl smyslil proti Židům.


text:
Když pak vztáhl k ní rukou zlaté žezlo, podle obyčeje, kterým bylo dáváno znamení milosti, ona vstala a stojíc


text:
řekla: „Libo-li, králi, nalezla-li jsem milost před očima jeho, a prosba má, nevidí-li se mu nespravedlivá, prosím, aby novými listy byly napraveny staré listy Amana, úkladníka a nepřítele Židů, kterými po všech krajinách králových přikázal je vyhladiti.


text:
Král Asuerus odpověděl Esteře královně a Mardocheovi Židu: „Dům Amanův dal jsem Esteře a jej rozkázal jsem pověsiti na šibenici, že se opovážil vztáhnouti ruku na Židy.


text:
Pište tedy Židům, jak je vám libo, jménem královským a opatřte listy, pečetí prstenu mého. Jeť obyčej, že listy, které byly jménem královým posílány, a pečetí jeho prstenu opatřenv, žádný nesmí odvolati."


text:
I povolali tajemníků a písařů královských – byl právě třetí měsíc, zvaný siban – a dvacátého třetího dne toho (měsíce) napsány byly listy, jak byl si přál Mardocheus, k Židům, satrapům, úředníkům a vladařům, kteří ustanoveni byli ve stu a dvaceti sedmi krajinách od Indie až do Etiopie; do každé krajiny, každému národu jejich jazykem i písmem, i Židům, jak mohli čísti a rozuměti.


text:
Ty listy, které jménem královým byly posílány, opatřeny byly pečetí jeho prstenu a poslány po rychloposlech; po všech krajinách jezdíce, měli listy staré předejíti novými poselstvími.


text:
Král jim přikázal, by dojeli k Židům po všech městech a (jim) v jedno se shromážditi rozkázali, aby hájili života svého, a všecky nepřátele své, se ženami, s dětmi i se všemi domácími, aby pobili a zahladili, majetek pak jejich jakožto kořist aby rozebrali.


text:
Tresť listu toho byla: ve všech zemích a národech, kteří vládě krále Asuera byli poddáni, oznámiti, že Židé smějí se připraviti, by pomstili se nad nepřáteli svými.


text:
Mardocheus pak, z paláce a od krále vycházeje, stkvěl se rouchem královským, totiž purpurově modrým a bílým, čelenku zlatou nesa na hlavě a oděn jsa pláštěm kmentovým, purpurově červeným. A všecko město plesalo a veselilo se.


text:
Ve všech národech, v městech i krajinách, kamkoli rozkaz králův došel, bylo neobyčejné veselí, hody a kvasy, dobrý den," tak velmi, že mnozí z jiných národů a vyznání k jejich náboženství a posvátným obyčejům přistupovali; velký totiž strach ze Židů zachvátil všecky.


text:
Dvanáctého tedy měsíce, o kterém jsme již prve pověděli, že slul adar, třináctého dne, na který chystána byla všem Židům záhuba, a nepřátelé po jejich krvi lačněli, stalo se naopak: Židé nabyli vrchu a počali mstíti se nad nepřítelem.


text:
Shromáždili se po všech městech, městečkách a místech, aby vztáhli ruku proti nepřátelům a protivníkům svým, a žádný neodvážil se (jim) odporovati, ježto všecky národy pronikla hrůza z jejich velikosti.


text:
Neboť i vladaři krajin, satrapové, správcové i každý hodnostář představený kterémukoli místu nebo práci, podporovali Židy, ježto se báli Mardochea;


text:
věděliť o něm, že je knížetem na paláci a že velmi mnoho může; sláva jména jeho také rostla každý den a letěla od úst k ústům všem.


text:
I způsobili Židé nepřátelům svým řež velikou; pobili je, učinivše jim, co jim byli oni učiniti mínili,


text:
tolik, že i v Susách pět set mužů pobili mimo deset synů Amana agažského, nepřítele židovstva, jichž tato jsou jména:


text:
řekl královně: „V městě Susách pobili Židé pět set mužů kromě deseti synů Amanových; jakou asi řež učiní po všech krajinách!? Co si přeješ ještě? Co chceš, bych rozkázal učiniti?"


text:
Ona mu odvětila: „Libo-li, králi, budiž dána moc Židům, jako učinili dnes v Susách, tak i zítra by směli učiniti, a deset synů Amanových nechať je na šibenicích zvěšeno."


text:
Král přikázal, aby se tak stalo. Byl tedy hned v Susách vyvěšen výnos a deset synů Amanových pověšeno.


text:
A shromáždivše se Židé čtrnáctého dne měsíce adaru pobili v Susách tři sta mužů; ale statek jejich od nich rozebrán nebyl.


text:
Také však po všech krajinách, které moci králově poddány byly, hájili Židé života, svého i pobili nepřátel a protivníků svých tolik, že sedmdesát pět tisíc bylo zabitých; ale žádný nedotekl se ničeho ze statků jejich.


text:
Začali vražditi všudy dne třináctého měsíce adaru, den pak čtrnáctý, kdy již nevraždili, ustanovili, aby byl slavný, aby toho dne potom vždycky hodovali, radovali se a kvasili.


text:
Ale ti, kteří ve městě Susách vraždili, třináctého a čtrnáctého dne téhož měsíce vraždili; patnáctého pak dne již nevraždili, a proto ten den za slavný ustanovili k hodům a k veselí.


text:
Ti však Židé, kteří v městečkách nehrazených a ve Hvsech bydlili, čtrnáctý den měsíce adaru stanovili k hodům a veselí, tak aby veselili se v něm, a posílali si navzájem díly pokrmů z hodů.


text:
Mardocheus sepsal všecky tyto věci a rozeslal listy po Židech, kteří bydlili po všech krajinách králových, blízkých i dalekých,


text:
pomstili se totiž v těch dnech Židé nad nepřáteli svými, a kvílení a zármutek obrátil se (jim) v radost a veselí – a v ty dny aby hodovali, veselili se, posílali si navzájem díly pokrmů a chudým aby dávali dárky.


text:
I přijali Židé za slavný, obyčej vše, co tehdy činiti počali, a co Mardocheus učiniti rozkázal listy,


text:
Aman totiž, syn Amadatiův, původu agažského, nepřítel a protivník Židů, smysliv neštěstí jejich, aby je pobil a zahladil, metal fur, to znamená jazykem naším los;


text:
potom vešla Ester ke králi a vyprosila, by úsilí jeho královskými listy bylo zrušeno, a neštěstí, které proti Židům smyslil, aby obrátilo se na hlavu jeho: konečně i jej i syny jeho pověsili na šibenici, – 


text:
Od toho času ty dni nazvány jsou „furim", to jest „losů", protože fur, to jest los, vržen byl do osudí. A vše, co se tehdy stalo, jest obsaženo v závitku listu, to jest (v závitku) tohoto spisu;


text:
co měli totiž vytrpěti, co však potom se změnilo. Židé zavázali sebe, potomstvo své i všecky, kteří k náboženství jejich chtěli připojeni býti, že nikomu nebude dovoleno těch dvou dní pominouti bez slavností, o kterých svědčí písmo a (jak) žádají stanovené výroční doby;


text:
to že jsou dni, které nikdy nepřijdou v zapomenutí, ale po všech pokoleních a po všech krajinách všeho světa že slaveny budou; aniž bude které město, ve kterém by dni „furim", to jest „losů", nebyly zachovávány od Židů i od jejich potomstva, které k těm posvátným obyčejům zavázáno jest.


text:
Ester královna, dcera Abihailova psala [s Mardocheem, Židem] také druhý list, aby s veškerým důrazem den tento slavný stanoven byl na budoucí časy.


text:
A rozeslali jej všem Židům, kteří přebývali ve stu dvaceti sedmi krajinách krále Asuera, (přejíce) jim upřímně pokoj, aby přijali


text:
obyčej dnů losů a časem svým je s radostí slavili, jak nařídil Mardocheus [a Ester], a (jak) oni se zavázali, za sebe, i za potomstvo své, že budou zachovávati posty, křiky, zkrátka dny losů,


text:
Jeho moc a vláda, jakož i důstojnost a vznešenost, ke které povýšil Mardochea, zapsány jsou v knihách medských a perských,


text:
kterak totiž Mardocheus z rodu židovského byl druhý po králi Asuerovi; (byl také) veliký u Židů, vzácný u lidu bratří svých, hledě dobrého národu svému a mysle na to, co přispívalo k pokoji rodu jeho.


text:
Pramének, který vzrostl v řeku, který proměnil se ve světlo a v slunce, a ve vody, hojné se rozmohl, jest Ester, kterou král vzal si za manželku a královnou ráčil učiniti.


text:
Národ pak můj: Israel je, který volal k Hospodinu, i vysvobodil Hospodin svůj národ, vyprostil nás ze všeho zlého, učinil znamení veliká a zázraky mezi národy,


text:
Buďtež tedy zachovávány ty dni měsíce adaru, čtrnáctý a patnáctý den toho měsíce, s veškerou snahou a radostí v jeden sbor shromážděného lidu ve všech potomních pokoleních lidu Israelova.


text:
Léta čtvrtého vlády Ptolomea a Kleopatry přinesli Dositeus, který se pravil býti knězem, z kmene Levi, a Ptolemeus, jeho syn, tento list „furim", který – tak tvrdili – přeložil Lysimachus, syn Ptolemeův v Jerusalemě.


text:
Léta druhého vlády velikého Artaxerxa, prvního dne měsíce nisanu měl sen Mardocheus, syn Jaira, syna Semeje, syna Kisova z kmene Benjaminova,


text:
Byl z počtu těch zajatých, které byl převedl Nabuchodonosor, král babylonský z Jerusalema s Jechoniášem, králem judským,


text:
volali k Bohu, a zatím co křičeli, pramének vzrostl v řeku převelikou a rozmnožil se ve vody veliké;


text:
Uzřev to Mardocheus vstal z lože, uvažoval, co Bůh zamýšlí učiniti, a pevně měl to na mysli, chtěje zvěděti, co znamená ten sen.


text:
(Mardocheus) býval tehdy v předsíni králově s Bagatou a Tarou, komorníky královskými, kteří byli vrátnými u paláce.


text:
Poznav pak úmysly jejich a snahy dobře vystihnuv, postřehl, že usilují vztáhnouti ruce na krále Artaxerxa; i oznámil to králi.


text:
Co se stalo, dal zapsati král v pamětných knihách; a také Mardocheus písemně tu věc na památku poznamenal.


text:
Aman pak, syn Amadatiův, Bugejský, byl velmi slavný před králem, i chtěl uškoditi Mardocheovi a národu jeho pro dva komorníky královské, kteří byli usmrceni. Potud předmluva.


text:
Artaxerxes, převeliký král od Indie; až do Etiopie, sto dvaceti sedmi krajin knížatům a vévodům; kteří vládě jeho poddáni jsou, pozdrav!


text:
Nad mnohými národy stav se králem a všecku zemi své vládě podmaniv nechtěl jsem nijak zneužívati moci veliké, ale milostivě a dobrotivě spravovati poddané, aby beze strachu život tiše vedouce, požívali pokoje všem lidem žádoucího.


text:
Když jsem však tázal se radů svých, kterak by lze bylo splniti to, jeden, který jiné moudrostí a věrností převyšoval, a byl druhý po králi, jménem Aman,


text:
oznámil mi, že je po všem kruhu země rozptýlen národ, který nových zákonů užívá, proti obyčeji všech národů jedná, královskými rozkazy pohrdá a všech národů svornost výstředností svou ruší.


text:
Zvěděvše to a vidouce, že jeden národ všemu lidskému pokolení na vzdor zvrácených zákonů užívá, našim rozkazům se protiví a ruší pokoj i svornost krajin nám poddaných;


text:
rozkázali jsme, na kterékoli Aman, všem krajinám představený a druhý po, králi, jehož si vážíme jako otce, ukáže, ti by se ženami i s dětmi vyhlazeni byli od nepřátel svých a žádný by se nad nimi, nesmiloval, čtrnáctého dne měsíce dvanáctého adaru tohoto roku,


text:
tak aby ti nešlechetní lidé jednoho dne do podsvětí sestoupíce vrátili říši naší pokoj, který porušili.


text:
takto: Hospodine, Pane, králi Všemohoucí! Jsoutě v moci tvé všecky věci a není, kdo by mohl odolati vůli tvé, ustanovíš-li, aby vysvobozen byl Israel.


text:
Všecky věci znáš a víš, že ne z pýchy ani z potupy nebo z nějaké žádosti slávy učinil jsem to, že jsem se neklaněl pyšnému Amanovi – 


text:
ale bál jsem se, bych čest Bohu mému příslušnou nepřenesl na člověka, a žádnému bych se neklaněl než Bohu svému.


text:
Nyní tedy, Pane, králi, Bože Abrahamův, smiluj se nad lidem svým; neboť chtějí nás nepřátelé naši zahubit a dědičný tvůj majetek zahladit.


text:
Vyslyš prosbu mou, milostiv buď losu, údělu svému, a obrať žádost naši v radost, abychom živi jsouce chválili jméno tvé, Hospodine; nezavírej ústa těch, kteří tě chválí!"


text:
Odloživši roucha královská vzala šat pláči a kvílení přiměřený, místo mastí rozličných popelem a prachem posypala celou hlavu, tělo své zkrušila posty a všecka místa, na kterých mívala prve šperky k veselí svému, měla plná vytrhaných vlasů.


text:
A modlila se Hospodinu Bohu Israelovu takto: „Pane můj, kterýžto jediný jsi král náš, pomoz mně osamělé, která nemá pomocníka žádného jiného kromě tebe!


text:
Slýchala jsem od otce svého, že ty, Hospodine, vyvolils Israele ze všech národů a otce naše ze všech předků jejich, abys je učinil dědičným majetkem svým na věčné časy, a splnil jsi jim své sliby.


text:
ctili jsme totiž bohy jejich; spravedlivý jsi, Hospodine! A nyní nemají na tom dosti, že nás přetěžkou porobou sužují, ale sílu rukou svých moci


text:
chtějí změniti tvé sliby, zahladiti dědičný majetek tvůj, zavřít ústa těch, kteří tě chválí a uhasiti slávu chrámu i oltáře tvého,


text:
Nedávej, Hospodine, žezla svého těm, kteří nic nejsou, aby se nemohli smáti naší zkáze, ale obrať záměr jejich na ně, a zahlaď toho, jenž počal zuřiti na nás.


text:
Rozpomeň se, Hospodine, ukaž se nám v době tísně naší a dej mi důvěru, Hospodine, králi bohů a jakékoli mocnosti!


text:
Dej řeč přiměřenou v ústa má před obličejem lva, a proměn srdce jeho, by nenávidělo nepřítele našeho, ať zahyne sám i ostatní stoupenci jeho!


text:
Nás pak vysvoboď rukou svou, a pomoz mně, nemající žádné jiné pomoci kromě tebe, Hospodine, který všech věcí vědomost máš,


text:
a víš, že mně jest odporná sláva bezbožných, a že si ošklivím lože neobřezaných, kteréhokoli cizince.


text:
Ty víš, k čemu jsem donucena, (víš), že v ošklivosti mám odznak nádhery a slávy své, který mívám na hlavě, kdy se musím ukázati, že jej mám v ošklivosti jako roucho ženy v době měsíčků, a že ho nenosím v dobách, kdy bývám sama:


text:
(víš), že jsem nejedla u stolu Amanova, že nelíbily se mi hody královy, a že jsem nepila vína z obětí mokrých;


text:
(víš), že se nikdy neveselila služebnice tvá od té doby, kdy jsem přenesena byla sem, až do dneška, leč z tebe, Hospodine, Bože Abrahamův!


text:
Bože mocný nade všecky, vyslyš hlas těch, kteří žádné jiné naděje nemají, vysvoboď nás z ruky nespravedlivých, a vytrhni mne z bázně mé!


text:
I přikázal jí – nepochybně Mardocheus – aby vešla před krále, a prosila za národ svůj a za vlast svou.


text:
„Pomni" – řekl – „na dni nízkosti své, kterak jsi krmena byla v ruce mé! Neboť Aman, druhý po králi, promluvil proti nám na smrt.


text:
Stkvějíc se v rouchu královském vzývala všech věcí správce, a spasitele Boha, a vzala dvě služebnice;


text:
na jednu z nich spolehla, jako by pro změkčilost a velikou zchoulostivělost nemohla tělo své unésti,


text:
Sama majíc polité líce růžovou barvou, půvabnýma zářícíma očima zakrývala srdce smutné a velikou bázní sevřené.


text:
Prošedši po pořádku všecky dveře zastavila se před králem, kdež on seděl na trůnu svém královském; oblečen byl v roucho královské, stkvěl se zlatem a drahým kamením, a byl hrozného vzezření.


text:
Když pozdvihl obličej, a planoucíma očima pohněvanou mysl ukázal, královna padla, zbledla a opřela mdlou hlavu o služebnici.


text:
Tu obrátil Bůh ducha králova v laskavost, že rychle a s obavou seskočil s trůnu a drže ji na loktech, až okřála, těmito slovy; jí lahodil:


text:
A když ona mlčela, zdvihl zlaté žezlo, položil (je) na hrdlo její, políbil ji a řekl: „Proč ke mně nemluvíš?"


text:
Ona pak odvětila: „Viděla jsem tě, pane, jako anděla Božího, i zarazilo se srdce mé bázní před tvou slávou.


text:
„Artaxeraes, král veliký od Indie až do Etiopie sto dvaceti sedmi krajin vévodům a knížatům, kteří naší vládě poddáni jsou, vzkazuje pozdrav.


text:
a netoliko poddané královské usilují sužovati, ale neumějíce spokojiti se slávou jim udělenou, těm, kteří (jim) ji dali, strojí úklady.


text:
Aniž mají na tom dosti, že neděkují za dobrodiní a že ruší práva (vyplývající) z blahovůle jim prokázané; ale ještě mají za to, že ujdou soudu Boha, který všecko vidí.


text:
Ve svém šílenství tolik poklesli, že těm, kteří úřady sobě svěřené pečlivě zastávají a tak vše činí, že zasluhují všeobecné, chvály, lživými úskoky usilují podraziti nohy,


text:
Kterážto věc dokázána jest i dějinami minulosti, i denní zkušeností, kterak zlými návody některých úmysly králův kaženy bývají.


text:
A nesmíte se domnívati, že to pochází z naší lehkomyslnosti, když rozkazujeme věci sobě odporující; ale (vězte, že) podle poměrů a potřeb časových, jak žádá prospěch říše, výnosy vydáváme.


text:
Abyste porozuměli zřetelněji, co pravíme: Aman, syn Amadatiův, i mravy i rodem Macedoňan, daleký krve perské, který dobrotivost naši svou krvelačností poskvrnil, ačkoli cizinec, od nás přijat byl


text:
Neboť Mardochea, jehož věrností a dobrodiním živi jsme, jakož i družku království našeho Esteru s veškerým národem jejím, všelijakými novými a neslýchanými úklady snažil se vyhladit,


text:
My však na Židech, které nejnešlechetnější člověk odevzdal smrti, neshledali jsme, že by v něčem vinni byli, ale naopak že spravedlivých zákonů užívají,


text:
a že jsou synové nejvyššího, největšího a vždy živého Boha, jehožto dobrodiním i naším otcům i nám království se dostalo a až do dneška jest zachováváno.


text:
Pro ten zločin před branami tohoto města, to jest Sus, pověšen byl na šibenici i ten, který to nastrojil i všecka jeho rodina; ne my, ale Bůh mu odplatil, co zasloužil.


text:
Ten pak výnos, který nyní posíláme, po všech městech budiž vyhlášen, aby bylo Židům volno užívati svých zákonů.


text:
A buďte jim na pomoc, aby ty, kteří se byli připravili k jejich zahubení, mohli pobíti třináctého dne měsíce dvanáctého, který sluje adar;


text:
Protož i vy mezi ostatními dny svátečními i tento den zachovávejte, a svěťte jej s veškerou radostí, aby i potom se vědělo,


text:
že všichni, kteří věrně Peršanům poddáni jsou, hodnou za věrnost odplatu dostávají, ti však, kteří úklady činí království jejich, že hynou pro hřích (svůj).


text:
A každá krajina i město, které by nechtělo být účastno slavnosti této, ať zahyne mečem a ohněm; tak budiž vyhlazeno, aby ne toliko lidem, ale také dobytku bylo nepřístupné na věky, na výstrahu pohrdání a neposlušnosti."


text:
Dobytka pak měl sedm tisíc ovec a tři tisíce velbloudů, dále pět set spřežení hovězího dobytka a pět set oslic; také čeládky měl mnoho. Byl to muž velmi zámožný mezi všemi Výchoďany.


text:
Synové jeho obyčejně strojívali hody po domech, každý ve svůj den; zvávali po poslech také své tři sestry, aby jedly a pily s nimi.


text:
Když pak se vystřídaly dokola dni hodů, posílal pro ně Job, aby je posvětil; a vstávaje na úsvitě podával celopaly za každého. Říkával (si) totiž : „Kdyby snad byli zhřešili synové moji; snad že nežehnali v srdcích svých Bohu." Tak činíval Job vždycky.


text:
Tu řekl Hospodin: „Viděl jsi služebníka mého Joba, že mu rovného na zemi není, člověka upřímného a poctivého, bohabojného, jenž se varuje zlého?"


text:
Neohradils ty jej i dům jeho, i vše, co mu patří, dokola kolem? Dílům rukou jeho požehnal jsi, a jeho majetek po zemi se vzmáhá.


text:
Řekl tedy Hospodin satanovi: „Hle, všecky věci, které má, v moci tvé jsou; toliko na něj nevztahuj své ruky!" I vyšel satan od Hospodina.


text:
i vpadli Sabští a zabrali všecko, také čeládku pobili mečem; jediný já utekl jsem, abych tobě oznámil to."


text:
Když on ještě mluvil, přišel druhý a řekl: „Oheň Boží spadl s nebe, udeřil, ovce i čeládku pohltil; jediný já utekl jsem, abych tobě oznámil to."


text:
Když i ten ještě mluvil, přišel jiný a řekl: „Chaldové zšikovali tři tlupy, přepadše velbloudy zajali je, ano i čeládku pobili mečem; jediný já utekl jsem, abych tobě oznámil to."


text:
Ještě (také) ten mluvil, a hle, jiný přišel a řekl : „Synové tvoji a dcery když jedli, když pili víno v domě bratra svého prvorozeného,


text:
náhle vichor od pouště zadul, opřel se do čtyř úhlů domu, a ten do smrti zasul tvé děti; jediný já utekl jsem, abych tobě oznámil to."


text:
a řekl: „Nahý vyšel jsem z lůna své matky, a zas nahý se tam vrátím. Hospodin dal a Hospodin vzal, jak se mu líbilo, tak se stalo, buď jménu Hospodinovu žehnáno!"


text:
Když (opět) jednoho dne přišli synové Boží, aby se postavili před Hospodina, přišel také (zase) satan mezi ně a postavil se před něj.


text:
I řekl Hospodin satanovi: „Odkud jdeš?" On odpověděl: „Obcházel jsem zemi; prošel jsem ji kříž na kříž."


text:
Tu řekl Hospodin satanovi: „Viděl jsi služebníka mého Joba, že mu rovného na zemi není, člověka upřímného a poctivého, bohabojného, jenž se varuje zlého, kterak dosud nevinu zachovává? Ty jsi tedy nadarmo mne pohnul proti němu, bych dovolil jej trápit."


text:
On však jí pravil: „Jako jedna z šílených žen mluvíš! Dobré-li věci jsme brali z ruky Boží, proč bychom nechtěli přijímati zlých?" Ve všem tom nezhřešil Job rty svými.


text:
Když pak uslyšeli tři přátelé Jobovi o všem neštěstí, které přišlo na něj, přišel každý z místa svého, Elifaz Temaňan, Baldad Suhan, a Sofar Naamaťan. Byliť se snesly že spolu přijdou, aby jej navštívili a potěšili.


text:
Když byli pozdvihli z daleka oči své a nepoznali ho, zkřikše plakali, roztrhli roucho své a sypali si prach na hlavu k nebi (jej házejíce).


text:
A seděli s ním na zemi sedm dní a sedm nocí; žádný nepromluvil k němu slova, neboť viděli, že bolest je náramná.


text:
Den ten kéž by obrácen byl v temno, kéž se po něm netázal Bůh nahoře, kéž nikdy neosvítilo ho světlo!


text:
Noc tu vichor černý kéž uchvátil, nebyla počítána mezi dny roku, a v počet měsíců kéž by nebyla přišla!


text:
radovali by, se do jásotu, kdyby přáno jim bylo hrob si najít. (Proč se nedostává světla nešťastnému)


text:
Stál tu kdos, jehož podoby neviděl jsem, (toliko) postava byla před mým zrakem, a hlas jak tichého větříku jsem slyšel:


text:
Čím víc ti, kteří v hliněných chatách sídlí, kteří mají základy z prachu (země)! Ztráveni bývají takořka jako od mola.


text:
Žeň jeho kdekterý lačný pojídá (mu), jeho samého uchvacuje lupič, a kdekdo žízní, pije bohatství jeho.


text:
Neboť to mi bude potěšením, – když mne bolem trýznil nešetře mne – že jsem nezapřel slov Nejvyššího.


text:
Lehnu-li si, říkávám: „Kdy vstanu?" Pak zas večera nemohu se dočkat, neb jsem přesycen bolestmi až do tmy.


text:
Proto též nebudu já svých úst zdržovati, mluviti budu v soužení své duše, hovořiti v hořkosti své mysli.


text:
Zhřešiv snad, co jsem ti učinil, strážce lidí? Proč jsi postavil mne sobě za terč, že jsem se stal na obtíž sám sobě?


text:
Proč mi hřích můj nechceš prominouti, a proč meodnímáš nepravost mou? Hle, již již si do prachu (země) lehnu, a ráno, budeš-li hledat mne, nebude mne.


text:
Kdybych své správnosti hájit chtěl, ústa má odsoudí mne chtěl-li bych nevinu dokázat, usvědčí mne ze lži.


text:
Země v ruce bezbožných je dána, obličej vladařů jejích zahaluje; jestliže on to není, kdo tedy je to?


text:
Hrozí se má duše života mého; (proto) dám průchod nářku nad sebou samým, mluviti budu v hořkosti své duše.


text:
Kdybych bezbožný byl – běda mně pak! Ale i jsem-li spravedliv, nelze, bych hrdý byl, nasycen jsa trápením a bědou.


text:
nové a nové své svědky proti mně volat, rozmnožovat svou roztrpčenost na mne, chceš, by tvé pokuty na mne útokem hnaly.


text:
aby ti ukázal tajemství moudrosti (své), která zákonů má nesčetné množství! Poznal bys, mnohem méně že vymáhá na tobě, nežli zasluhuje nepravost tvá.


text:
Ale oči nešlechetníků zchřadnou, kam by utekli se, nebudou míti, a jejich naděje – vydechnouti duši.


text:
Na posměch příteli svému býti mám já, který jsem Boha vzýval a vyslyšen byl? Na posměch býti má spravedlivcova poctivost?


text:
Hojnost (všeho) je ve stanech loupežníků, těch, kteří směle popouzejí Boha, ježto dal on všecko v ruce jejich.


text:
(Je-li již) nemnoho dnů člověkových, (jestliže) měsíce jeho jsi odpočítal, a vymezil mu hranice, jichž nelze překročit:


text:
Kéž bys na onom světě uschoval mne, skryl mne (tam), dokud nepomine hněv tvůj, lhůtu mi stanovil, kdy si vzpomeneš na mne!


text:
– Oživne zas člověk, který zemřel? – Všecky dny své roboty bych čekal na chvíli, kdy přijde na mne změna,


text:
Sebral hněv svůj proti mně, nevrazí na mne, skřípe na mne zuby svými, hroznýma očima na mne můj nepřítel hledí.


text:
Já, kdysi boháč, náhle jsem zničen byl; za šíji mne chopiv roztřískal mne, a takřka postavil mne za terč sobě.


text:
Ty, jenž svou zuřivostí se rozsápaváš, zda bude pro tebe vylidněna země, neb skály přeneseny s místa svého?


text:
V jednom šiku přitáhly tlupy jeho, nanesly násep, aby se dostaly na mne, a můj stánek táborem obklíčily.


text:
Protož utíkejte před mečeni (trestu), ježto meč bude mstitelem nepravosti, abyste poznání došli, že je soudce!


text:
Bůh, aby naplnil nenasytnost jeho, sešle na něho hrozný hněv svůj, a déšť jídla, které přísluší jemu.


text:
potáhne (střelu), až vyjde z jeho zadku, (až vyjde) bleskutné želízko z jeho žluči; musí jíti – všecek ustrašený.


text:
Všecky tmy v úkrytu čekají na to, co tajil, zhltí jej oheň nikým nepodpálený, zle bude tomu, kdo zůstane ve stanu jeho.


text:
Kolikrát hasne světlo bezbožníků, (kolikrát) přichází na ně (příslušná) pohroma, kdy je (Bůh) ve hněvu bolestmi poděluje?


text:
Hle, jsou podobni divokým na poušti oslům, jakoby do práce dlužno jim vycházeti a shánět kořist, jakou pustina dává, aby opatřili chleba dětem.


text:
Po městech nářek umírajících zaznívá, a krev zavražděných svolává pomstu; Bůh však té příšernosti nevšímá si.


text:
Ať naň zapomene milosrdenství, slast jeho červi, nebuď naň pamatováno, a budiž přelomen jako neplodný strom!


text:
Bývají vysoko, náhle pak berou za své; skácí se, a jako všichni bývají sklízeni, jako klasy na vrchu (stébla) stínáni.


text:
Hle, co řečeno, drobty jsou toho, co činí, sotva šepot jeho řeči vnímáme! Hřímání velkosti jeho kdo může slyšet?


text:
K člověkovi promluvil pak takto: „Ejhle, Boha se báti – toť jest moudrost, vzdalovat se zlého – rozumnost!"


text:
Řídil jsem dráhy jejich jako velitel, jako král mezi vojskem sedával jsem, [když jsem zarmoucené těšil].


text:
Nyní však posmívají se mi lidé, kteří lety mne jsou mladší, jichžto otce za hodné jsem neměl, postavit ke psům stáda svého.


text:
Obrátila se na mne děsná hrůza, hnána jest jako vichorem má vážnost, a jako mráček prchlo moje štěstí.


text:
jestliže s cesty uchýlil se krok můj, chodilo-li srdce mé za očima, a mých rukou chytla-li se skvrna:


text:
nebylo bát se mně velikého davu, ani děsit se potupy soukmenovců, v zátiší být, ze dveří nevycházet.


text:
Ó, by někdo byl, jenž slyšel by mne! – Zde můj podpis, Všemocný odpověz mi! – Kéž mám psanou žalobu odpůrce svého!


text:
rozhněval a popudil se Eliu, syn Barachelův, Buzan, z rodu Ramova. Na Joba se rozhněval, že spravedlivým pravil se býti před Bohem;


text:
A ujav slovo Eliu, syn Barachelův, Buzan, řekl: Mladého jsem ještě věku, kdežto vy již starcové jste; proto jsem hlavu sklopiv ostýchal se oznámiti vám, co já vím.


text:
dokud mi doufati bylo možno, že něco řeknete, měl jsem pozor. Vidím však, nikdo že Joba nepřekonal, nikdo z vás řečí jeho nevyvrátil.


text:
(Bůh) se smiluje nad ním a řekne: „Vyprosť jej, ať nemusí do hrobu; našel jsem, proč bych se slitoval nad ním."


text:
Bude se modliti k Bohu, i bude mu milostiv; patřiti bude na tvář jeho s plesáním, neboť vrátí člověku jeho spravedlnost,


text:
Bude na lidi hleděti a řekne: „Zhřešil jsem, ano, zkřivil jsem spravedlnost, ale podle zásluhy nedostalo se mně.


text:
Protož, muži rozumní, poslyšte mne! Daleko budiž Boha nešlechetnost, daleko Všemocného nespravedlnost!


text:
toho, který není straníkem knížat, aniž dbá šlechtice, když s chuďasem při má, ježto jsou všichni dílo rukou jeho!


text:
Když však klidně se chová, kdo ho smí odsoudit, a když si zakryje tvář, kdo může ho kárat, ať běží o národ neb o jednotlivce,


text:
Má (Bůh) podle tvého názoru odměňovat, že se ti nelíbí, (co činí) ? Tobě dlužno je návrhy dáti, ne mně; co tedy myslíš sobě, pověz!


text:
Tak také tebe vytrhne z hrdla tísně, široce místo toho se uvolní ti, a tvůj stůl bude plný tučných jídel.


text:
Za světlem řve hromobití, hřímá zvukem své velebnosti, nepřekáží, by se blýskalo, když je slyšet jeho hromy.


text:
které do kruhu se potuluje, vine se klikatě, kam on je vede, aby vykonalo vše, co mu káže, na povrchu jeho zeměkruhu,


text:
Kdo to zatemňoval prozřetelnost nejapnými promluvami? Protož mluvil jsem prve nerozvážně, co můj rozum nad obyčej přesahá.


text:
Když pak domluvil Hospodin slova tato k Jobovi, řekl Elifazovi Temaňanu: „Roznítil se hněv můj na tebe, a na dva přátele tvé, neboť nemluvili jste přede mnou správně, jako služebník můj Job.


text:
Protož vezměte si sedm býků a sedm beranů, jděte k služebníku mému Jobovi, a obětujte za sebe celopal; Job pak, služebník můj, modliti se bude za vás; (toliko) pro něho nebude vám přičítána pošetilost, že jste nemluvili ke mně správně, jako služebník můj Job."


text:
Odešli tedy Elifaz Temaňan, Baldad Suhan a Sofár Naamaťan a učinili, jak byl mluvil k nim Hospodin, i přijal Hospodin Joba milo stivě.


text:
Hospodin také obrátil se ku pokání Jobovu, když on modlil se za přátele své. A dal Hospodin Jobovi všeho, co byl měl, dvojnásobně.


text:
I přišli k němu všichni bratři a všecky sestry jeho, jakož i veškeří jeho bývalí známí, jedli s ním v domě jeho, projevovali mu svou soustrast, těšili ho nad veškerým neštěstím, které byl Hospodin na něho uvedl a dal mu každý po jedné ovci a po jednom zlatém kroužku.


text:
Požehnal pak Hospodin konci Jobovu,více nežli počátku jeho: Nabyl totiž čtrnácti tisíc ovec, šesti tisíc velbloudů, tisíce spřežení hovězího dobytka a tisíce"oslic.


text:
nebylo lze najíti v celé zemi ženy krásné jako byly dcery Jobovy, a otec dal jim dědičný podíl mezi bratřími jejich.


text:
A byl Job potom živ sto čtyřicet let, i viděl syny své a syny synů svých až do čtvrtého kolena; umřel došed velikého stáří.


text:
Blaze muži, který nikterak podle rady bezbožných nechodí, na cestu hříšníků nevstupuje, ve sboru posměvačů nesedá;


text:
Jako strom bývá, štípený u tekoucích potoků, jenž dává ovoce časem svým, jehož listí neuvadá: všecko, co podniká, daří se.


text:
Když jsem volal, vyslyšel mne Bůh, jenž chrání moje právo; v soužení jsi uvolnil mi; slituj se nade mnou, vyslyš mou modlitbu.


text:
Pokolení mužů, jak dlouho bude čest má na potupu? Proč máte zálibu ve věcech marných, a proč honíte se za lží?


text:
Klidně na lůžko uložím se a také budu spáti, neboť ty, Pane, sám se staráš, aby bydlo mé bezpečné bylo.


text:
Nenávidíš všech nešlechetných, vyhlazuješ všecky lháře, muže krve a podvodníka Hospodin má v ošklivosti.


text:
Mně však, ježto je velká tvá milost, dovoleno vjít do tvého domu; smím se klanět u tvé svatyně v uctivé bázni před tebou.


text:
Zející hrob jest jejich hrdlo, ačkoli dovedou se lísat. Za svou vinu ať pykají, Bože, ať je porazí jejich plány, pro množství hříchů jejich je vyvrz, nebo tobě se vzepřeli, Pane!


text:
A nechť se radují, kdož v tebe doufají, všichni nechať plesají věčně; buď s nimi, ať se honosí tebou všichni, kdož milují tvé jméno!


text:
Povstaň, Hospodine, ve svém hněvu, vzkyp a zdvihni se proti mým nepřátelům! Procitni, abys mi pomohl, Pane, můj Bože, ty, jenž jsi ustanovil, by soud byl konán;


text:
Hospodin soud koná nad národy. Zastaň se mne, Pane, dle mého práva, podle mé nevinnosti staniž se mi!


text:
Ze rtů nemluvňat a kojenců vyvozuješ si mocnou chválu na vzdory svým nepřátelům, bys umlčel odpůrce, protivníky.


text:
ve branách sionských z tvé spásy se těšil. Spadli pohané do jámy, svého to díla, v osidle, jež polékli, chytli se za nohy.


text:
myslí si, že není Boha; poskvrněny jsou cesty jeho vždycky. Daleko jsou od něho tvé soudy, na všecky protivníky své s patra hledí.


text:
uchvátil ubohého léčkou ho zadrhna. Poráží ho, že dlužno mu se krčit, padá chuďas násilnou jeho rukou.


text:
Vidíš to, neboť ty trápení a bolu si všímáš, abys jej vzal do svých rukou. Na tebe jen odkázán jest chuďas, sirotku jen ty jsi pomocníkem.


text:
Neboť, hle, hříšníci luk již natahují, kladou střely svoje na tětivu, by z temna stříleli na lidi upřímných srdcí.


text:
Hospodin však – ve svatém chrámu svém jest; Hospodin však – na nebesích trůní. Oči jeho na chuďasa hledí, zraky jeho zkoumají lidské plémě.


text:
(Hlas Boží:) „Pro bídu nuzných a nářek zubožených nyní povstanu" – dí Hospodin – „zabezpečím je, zřejmě se jich ujmu."


text:
(Žalmista:) Slova Hospodinova slova jsou ryzí, stříbro v ohni přečištěné, prosté zemin, protříbené sedmkrát


text:
Ke konci. Žalm Davidův. Dlouho-li, Pane, budeš mne dokonce zapomínat, dlouho-li budeš odvraceti ode mne tvář svou,


text:
Já však v milosrdenství tvé důvěřuji, plesati bude srdce moje z tvé spásy, zpívati budu Pánu, který mi učinil dobře, opěvovat jméno Pána, Nejvyššího.


text:
Ke konci. Žalm Davidův. Říká si pošetilec v duchu: „Není Boha." Zkažené, ohavné jsou jejich mravy, není, kdo činil by dobré, ani jednoho není.


text:
Pak náhle zhrozí se, neboť Pán s rodem spravedlivých; úmysly vaše s chudým se zhatí, jeť Pán naděje jeho.


text:
Kéž přijde se Sionu Israelovi spása Až Pán obrat zjedná v osudu lidu svého, plesat bude Jakob, veselit se Israel.


text:
Žalm Davidův. (Poutník před branou svatyně) „Pane, kdo smí být hostem ve tvém stánku, aneb kdo přebývat na tvé svaté hoře?",


text:
Ten, kdo upřímně smýšlí ve svém srdci, s pomluvou na jazyku nepobíhá, nečiní žádné křivdy bližnímu svému, aniž hanu vznáší na své druhy;


text:
zlomyslníka kdo zavrhuje, ale váží si ctitelů Hospodinových; přísahy, kterou se zavázal bližnímu, neruší,


text:
kdo svých peněz na lichvu nepůjčuje, a proti nevinnému úplatků nebere. Kdo takto jedná, nebude viklat se na věky!"


text:
Mnoho mají utrpení, kteří se za bohy jinými honí. Nebývám ve sboru jejich pro krev, jména jejich ni neberu do úst.


text:
Dáš mi poznati cesty k životu, radostí před tváří svou mne naplníš; jeť plno rozkoše v pravici tvé vždycky.


text:
Modlitba Davidova. Slyš, Pane, právo mé, všimni si mého nářku, přijmi mou modlitbu se rtů, prostých klamu.


text:
od nepřátel rukou svou Hospodine, od lidí z hlíny, jichž údělem tento život jest. Cos jim schoval, ať naplní útroby jejich, ať se tím nasytí, a zbytek odkáží dětem!


text:
Ke konci. (Žalm) služebníka Hospodinova Davida, který pronesl k Hospodinovi slova této písně v den, kdy ho vytrhl Hospodin z ruky všech nepřátel jeho, i z ruky Saulovy. Řekl:


text:
Bůh můj je pomocník můj, budu v něj doufat; obránce můj, roh mé spásy, můj ochránce. Chválil jsem a vzýval Hospodina, a tak nepřátel svých byl jsem zbaven.


text:
V soužení svém vzýval jsem Hospodina, Boha svého jsem se dovolával; i vyslyšel ze svého svatého paláce hlas můj, nářek můj před ním došel jeho sluchu.


text:
Z temnot učinil si skrýši svoji; v kruhu kolem sebe měl svůj stánek – černající se vodstvo oblaků ve vzduchu.


text:
Tu se ukázaly prameny vodní, odkryty byly základy zemského kruhu, žes jim počal hrozit, Hospodine, protože zavanul dech tvého rozhorlení.


text:
Bůh můj – bez poskvrny jest cesta jeho, výroky Hospodinovy zčištěny ohněm; obráncem je všech, kteří doufají v něho.


text:
Tys mi poskytl svoji spásnou ochranu, a tvá pravice mne podpírala; tvoje kázeň vždy mne k dobrému vedla, tvoje kázeň – ta mne vyučovala.


text:
Bože, tys mi dopřál odvety dojít, a ty, jsi podmanil národy mně; tys mne zbavil nepřátel mých zlostných.


text:
tam, kde postavil slunci stánek jeho. To jest jak ženich, jenž z ložnice vyšel, plesá jak rek, když se do běhu dává;


text:
na jednom konci nebes jest východ jeho, běží dokola až dojde druhého konce, a nic nemůže skrýti se před jeho žárem.


text:
Bohoslužba Páně je svatá, potrvá na věky věkův. Výroky Páně jsou jen právo, všecky věci spravedlivé.


text:
Vzácnější jsou nežli zlato, než množství drahokamů. Ano, sladkost jejich je nad med, který vytekl z plástu.


text:
Také zpupných ušetři svého sluhu, nechať nade mnou nevládnou; i budu bez úhony a prost velikého hříchu.


text:
Vyplní Hospodin všecky tvé prosby! Vím teď, že chrání Pán svého pomazaného. Se svého svatého nebe ho vyslýchá, mocně mu přispívá pravice jeho.


text:
Jako kdybych z vody byl, roztěkám se, rozvazují se mi všecky kosti, jako vosk se mi rozplývá srdce v mém těle.


text:
Vyprahla jak střepina má síla, a můj jazyk k podnebí mi přilnul; ano, do prachu mrtvých ukládáš mne.


text:
boj se ho všecko potomstvo Israelovo. Neb nepovrhl, nezhrdl prosbou chudého, neodvrátil obličeje svého ode mne, když jsem volal k němu, vyslyšel mne."


text:
Jísti budou chudí do sytosti, a budou chválit Pána, kteří ho hledají; žít budou srdce jejich na věky věkův.


text:
Na paměti to majíce obrátí se k Hospodinu všecky končiny země, budou se klanět mu všichni kmenové pohanů.


text:
Hlásán bude Pán pokolení příštímu, to pak bude spravedlnost jeho vyprávět lidu, který narozen bude, že totiž Hospodin ji dokonal.


text:
I když mi projít jest údolím stínu smrti, nebojím se zlého. Neboť ty, jsi se mnou; kyj tvůj a hůl tvá – ty jsou potěchou mou.


text:
Vystrojuješ hostinu před mou tváří, navzdor mým protivníkům. Pomazáváš olejem mou hlavu, plná má číše jak vzácná jest!


text:
Milostivost tvá jen bude mne provázet po všecky dny mého života; vždyť budu přebývat v Hospodinově domě časy veledlouhé.


text:
První den po sobotě. Žalm Davidův. Hospodinova souš jest i s tím, co ji plní, pevnina a všichni, kteří sídlí na ní.


text:
Kdo má nevinné ruce a čisté srdce, ten, kdo nepozdvihuje k nicotám mysli své, aniž přisahá lstivě bližnímu svému.


text:
zahanben bude, kdo pošetile hřeší. Cesty své, Hospodine, ukazuj mi, po svých stezkách chodit mne vyučuj.


text:
Voď mne ve své pravdě a poučuj mne, neboť ty jsi Bůh, jenž pomáhá mi. V tebe také doufám po celý den.


text:
Čím jsem se v mládí provinil, nevzpomínej. Podle svého milosrdenství ty bud! mne pamětliv, pro svou dobrotivost, Hospodine.


text:
Ke konci. Žalm Davidův. Zastaň se mne, Pane, neboť já v nevině kráčím v Hospodina doufaje neochvějně.


text:
Žalm Davidův, prve než byl pomazán. Hospodin je světlo mé a spása má, koho bych se měl báti? Hospodin jest ochránce mého života, koho bych se lekal?


text:
Když se přibližují ke mně škůdci, aby hryzli mé tělo, kteří mne sužují, nepřátelé moji, sami slábnou a padají.


text:
Byť i tábor vojska proti mně povstal, neleká se mé srdce. Kdyby se zdvihla proti mně i válka, já přece jen doufám.


text:
Jednu věc jen žádám na Hospodinu o tu usiluji: abych směl přebývat v domě Hospodinově všecky dny života svého, abych směl okoušet Hospodinovu rozkoš, dumati v jeho chrámě.


text:
na skálu mne zdvíhá. Proto pozdvihuje se má hlava nad mé nepřátele; obcházím a podávám v jeho stánku obět díků, zpívám a hraji Hospodinu.


text:
Neodvracuj ode mne své tváře, neodchyluj se ve hněvu od svého sluhy, buď mým pomocníkem! Nezavrhuj mne a neopouštěj, Bože, můj spasitel


text:
Nevydávej mne zvůli mých protivníků, neboť povstali proti mně svědkové lživí, soptí násilím proti mně.


text:
Žalm Davidův. K tobě, Hospodine, volám, Bože můj, neodmlčuj se mi, bych nebyl, kdybys nemluvil na mne, jako ti, kteří klesají do hrobu.


text:
Vyslyš, Pane, hlas mé prosby, když se hlasitě modlím k tobě, když své ruce pozdvihuji, k svaté velesvatyni tvé.


text:
Nezahlazuj s hříšníky mne, s těmi, kteří páší neřest, mluví mírumilovně k bližním, ale zloba je v srdcích jejich.


text:
Dejž jim podle skutků jejich, a podle zloby úmyslů jejich. Podle činů rukou jejich dejž jim, odplať jim, co zasloužili.


text:
Pán je síla má a štít můj, v něho doufalo mé srdce. Pomoženo mi, tělo zas vzkvétá, radostně jej budu chválit.


text:
Žalm Davidův. Ke konci (slavnosti) stánků. Přineste Hospodinu, synové Boží, přineste Hospodinu beránky mladé,


text:
přineste Hospodinu čest a slávu, přineste Pánu čest, jeho jména hodnou, padejte před Pánem ve svaté síni jeho!


text:
Hlas Hospodinův rachotí nad vodami, Hospodin, Bůh velebnosti, hřímá, hřímá Hospodin nad spoustami vodstva.


text:
Hlas Hospodinův k potratu pudí laně, svléká s listí husté lesy, a přec v chrámě jeho vše volá: „Sláva!"


text:
„Neboť jen chvilku trestá v rozhorlení, celý však život trvá jeho milost. K večeru na návštěvu zavítá nářek, ale ráno již nastává zase radost."


text:
Pane, svou milostí upevnils mé bydlo. Pak jsi však odvrátil ode mne obličej svůj, i byl jsem všecek zkormoucený.


text:
Račiž nakloniti ke mně své ucho, rychle pospěš, abys mne vytrhl. Rač mi býti skalou útočištnou, pevností, ve které bych ochrany došel.


text:
plesat a jásat budu z milosti tvé, že jsi shlédl na mé ponížení, že jsi z tísně vysvobodil duši mou,


text:
ano, schází bolestí můj život, a má léta od úpění. Zlomena jest bídou moje síla, a mé kosti vyprahlé jsou.


