# verses

text:
Učinil tedy Bůh oblohu, a oddělil vody, které byly pod oblohou, od těch, které byly nad oblohou. I stalo se tak.


text:
Dále řekl Bůh: Ať se shromáždí vody, které jsou pod nebem, na jedno místo a ukáže se souš! I stalo se tak.


text:
Řekl pak: Ať zplodí země zelené a semenonosné rostliny, jakož i plodné stromy, které nosí na zemi podle svých druhů ovoce, ve kterém jest jejich símě! I stalo se tak.


text:
Vydala tedy země zelené a semenonosné rostliny podle jejich druhů, jakož i ovocné stromy, z nichž každý přináší símě podle svého druhu. A viděl Bůh, že je to dobré.


text:
Dále řekl Bůh: Buďte světla na nebeské obloze, dělte den a noc, buďte znameními, (označujte) časy, dny a roky,


text:
Učinil tedy Bůh dvě veliká světla – světlo větší, by panovalo dni, a světlo menší, by panovalo noci – a hvězdy.


text:
Dále řekl Bůh: Vyvoďtež vody živá zvířata, která se pohybují; létavci pak nad zemí pod nebeskou oblohou (lítejtež)!


text:
Stvořil tedy Bůh veliká zvířata vodní a všelijaké pohybné živočichy, které vydaly vody podle jejich druhů, jakož i všeliké druhy létavců. A viděl Bůh, že je to dobré.


text:
Bůh dále řekl: Ať vydá země živočišstvo podle jeho druhů, totiž zvířata krotká, drobnou zvířenu a všelijaké druhy zvířat divokých. I stalo se tak.


text:
Učinil tedy Bůh divoká zvířata podle jejich druhů, krotká zvířata, jakož i všecku zemskou drobnou zvířenu podle jejích druhů. A viděl Bůh, že je to dobré.


text:
Řekl také: Učiňme člověka k obrazu a podobě naší; ať panuje nad mořskými rybami, nad nebeským ptactvem, nad krotkými zvířaty, nad celou zemí, jakož i nade vší drobnou zvířenou, která se pohybuje po zemi.


text:
Požehnal jim též Bůh, řka: Rosťte, množte se, naplňte zemi, podmaňte ji a panujte nad mořskými rybami, nad nebeským ptactvem a nade všemi živočichy, kteří se po zemi pohybují.


text:
Bůh také řekl: Hle, dávám vám semenonosné rostliny, cokoliv jich na zemi jest, a všecky stromy, které chovají v sobě semena svých druhů, abyste je měli k potravě;


text:
(dávám je) též všem zvířatům na zemi, všemu nebeskému ptactvu a všemu drobnému zvířectvu, které se na zemi pohybuje a v němž jest živá duše, aby měla potravu. I stalo se tak.


text:
Dokončil tedy Bůh dne sedmého své dílo, které byl konal, a odpočinul dne sedmého ode vší práce, kterou byl činil.


text:
Požehnal pak dni sedmému a posvětil ho, poněvadž dne toho byl ustal ode všeho svého díla, o kterém při stvoření pracoval.


text:
Tehdy, když učinil Hospodin Bůh nebe a zemi – na zemi ještě nebyly žádné polní křoviny, aniž jakákoliv rostlina na lukách pučela; nesesílal totiž Hospodin Bůh deště na zemi a nebyl člověk, jenž by vzdělával půdu;


text:
utvořil Hospodin Bůh člověka z hlíny země, a vdechl v tvář jeho dech života; tak se stal člověk živoucím živočichem.


text:
Vyvedl totiž Hospodin Bůh ze země všeliké stromoví, oku krásné a na chuť dobré; také strom života uprostřed ráje, jakož i strom poznání dobrého i zlého.


text:
avšak se stromu poznání dobrého a zlého ať nejíš! Neboť kterýkoliv den s něho budeš jísti, jistě zemřeš!


text:
Stvořiv tedy z hlíny všecky pozemské živočichy a všecky nebeské ptáky, Hospodin Bůh přivedl je k Adamovi, by viděl, jak by je nazval; jméno pak každého živočicha mělo býti takové, jaké mu Adam dá.


text:
Dal tedy Adam všem krotkým živočichům, všem nebeským ptákům a všem divokým zvířatům jejich jména. Pomocnice však sobě podobné Adam nenalézal.


text:
Seslal tedy Hospodin Bůh na Adama tvrdý spánek; když usnul, vyňal mu jedno žebro, a místo jeho vyplnil masem.


text:
Tu řekl Adam: To jest konečně kost z mých kostí a maso z mého masa. Bude slouti mužice, neboť z muže je vzata.


text:
Had byl lstivější, než všechna polní zvířata, která byl Hospodin Bůh učinil. Ten řekl ženě: Proč vám zakázal Bůh jísti se všech rajských stromů?


text:
z ovoce stromu však, který jest uprostřed ráje, zakázal nám Bůh jísti, ano i dotýkati se ho, abychom snad nezemřeli.


text:
Ví totiž Bůh, že toho dne, kterého z něho požijete, otevrou se oči vaše a budete jako bohové, poznávajíce dobré i zlé.


text:
Tu zdálo se ženě, že je strom ten na chuť velmi dobrý, oku krásný a zraku lahodný; vzala tedy z jeho ovoce a jedla; dala též svému muži, a ten jedl také.


text:
Když pak zaslechli kroky Hospodina Boha, procházejícího se za podvečerního vánku v ráji, skryl se Adam i žena jeho před tváří Hospodina Boha v rajském stromoví.


text:
Tu pravil Hospodin Bůh hadu: Že jsi toto učinil, jsi zlořečený mezi všemi zvířaty (domácími) i mezi zvířenou polní. Po břiše budeš se plaziti a prach země žráti po všecky dny života svého.


text:
Nepřátelství ustanovuji mezi tebou a ženou, mezi potomstvem tvým a potomstvem jejím; ona rozdrtí hlavu tvou, kdežto ty budeš úklady činiti její patě.


text:
Ženě pravil: Rozmnožím tvé útrapy zejména při těhotenství, s bolestí budeš roditi děti. Pod mocí muže budeš, on bude nad tebou panovati.


text:
K Adamovi pak pravil: Že jsi poslechl hlasu své ženy a jedl se stromu, s něhož jísti jsem ti byl zakázal – pro tento tvůj čin zlořečená budiž země; s námahou budeš se z ní živiti po všecky dny svého života.


text:
V potu tváře jísti budeš chléb, dokud se nevrátíš do země, ze které jsi vzat. Ano, prach jsi, a v prach se navrátíš.


text:
a pravil: Hle, Adam stal se jako jeden z nás, poznávaje dobré i zlé; nyní jen aby snad nevztáhl ruky své, nebral také se stromu života, nejedl s něho a nežil tak věčně!


text:
Vyhnal tedy Adama, a postavil před rozkošný ráj cheruby, jakož i plamenný a blýskavý meč, aby hlídali cestu ke stromu života.


text:
Také Abel obětoval, a to nejtučnější části prvorozenců svého stáda. I shlédl Hospodin na Abela a na jeho dary,


text:
Budeš-li dobře činiti, zdaž se ti nedostane odměny; pakli zle, nebude hřích hned ve dveřích? Budiž pod tebou žádost jeho, ovládni ji!


text:
Kain však řekl Abelovi, svému bratru: Vyjděme si! A když byli na poli, povstal Kain proti svému bratru Abelovi a zabil ho.


text:
Tu pravil Hospodin Kainovi: Kde je tvůj bratr Abel? On odpověděl: Nevím. Jsem já strážcem svého bratra?


text:
Hle, vyháníš mě dnes ze země, skrývati se budu před tebou a budu tulákem a poběhlíkem na zemi. Ted každý, kdo mě nalezne, zabije mě.


text:
Hospodin však mu pravil: Nikoliv, nestane se tak! Každý, kdo zabije Kaina, bude potrestán sedmeronásobně! Učinil pak Hospodin Kainovi znamení, aby ho nikdo, kdo by ho nalezl, nezabil.


text:
Když Kain poznal svoji ženu, ona počala a porodila Henocha. A. vystavěl pevné sídlo, jež nazval jménem svého syna, Henocha.


text:
Také Sella porodila, Tubalkaina, jenž koval a robil různé práce z mědi a ze železa. – Sestra Tubalkainova byla Noema.


text:
Pravil pak Lamech manželkám svými, Adě a Selle: Slyšte hlas můj, ženy Lamechovy, poslouchejte řeči mé! Usmrtím muže, který mi zasadí ránu, usmrtím jinocha, který mi učiní jizvu;


text:
Poznal také Adam ještě svou ženu a ona počala syna, jehož nazvala Set řkouc: Nahradil mi Bůh jiným potomkem Abela, jehož zavraždil Kain.


text:
a dal mu jméno Noe, řka: Tento nás potěší v namáhavých pracích našich rukou na zemi, které byl Hospodin zlořečil.


text:
Všech dnů Lamechových bylo sedm set sedmdesát sedm let; potom zemřel. Když bylo Noemovi pět set let, zplodil Sema, Chama a Jafeta.


text:
Tu pravil Bůh: Nezůstane na věky dech můj v člověku – jeť (příliš) tělesný – ale bude dnů jeho sto dvacet let.


text:
Byli pak za těch dob, když synové Boží vcházeli k dcerám lidským a ony rodily, na zemi obři; jsou to staří rekové, pověstní mužové.


text:
Vyhladím člověka, jehož jsem učinil, s povrchu země; člověka i zvířata, od plazů až do nebeských ptáků; jeť mi líto, že jsem je učinil.


text:
Toto jsou osudy Noemovy: Noe byl muž spravedlivý a bezúhonný mezi svými vrstevníky. Chodil s Bohem – 


text:
řekl Noemovi: Ustanovil jsem konec všem bytostem, které mají tělo. Naplnily zemi zločiny, proto je zničím i se zemí.


text:
Světlík v ní učiň – jeden loket budiž jeho výška – kolem dokola nahoře; v boku dole umísti dveře; na přízemí, prvé a druhé patro ji rozděl.


text:
Hle, já uvedu vody potopy na zemi, abych zahubil každé tělo, ve kterém jest dech života pod nebem; všecko, co jest na zemi, bude zničeno.


text:
S tebou však učiním smlouvu: Vejdeš do archy, ty a s tebou tvoji synové, tvá žena a ženy tvých synů.


text:
A ze všech živočichů jakéhokoliv těla uvedeš do archy po dvou, samce i samice, aby se zachovali s tebou na živu.


text:
Z různých druhů ptactva, z různých druhů dobytka, z různých druhů drobné pozemské zvířeny, ze všech po dvou vejdou s tebou, by se zachovali na živu.


text:
Nabereš s sebou též různých potravin, kterých lze požívati a nashromáždíš jich u sebe, bys měl potravu jak ty, tak i ona.


text:
Řekl mu tedy Hospodin: Vstup ty i všecka tvá rodina do archy; neboť vidím, že jsi v tomto pokolení přede mnou spravedlivý.


text:
Ze všech živočichů čistých vezmi dvakráte po sedmi, samce i samice; ze zvířat pak nečistých dvakráte po dvou, samce i samice.


text:
Také z nebeského ptactva vezmi dvakráte po sedmi, samce a samice, by se pro celou zemi zachovalo símě.


text:
Ještě totiž sedm dní – a potom budu já deštiti na zemi čtyřicet dnů a čtyřicet nocí, takže vyhladím s povrchu země všecky bytosti, které jsem učinil.


text:
Šestistého roku věku Noemova, druhého měsíce, sedmnáctého dne tohoto měsíce provalily se všecky prameny veliké hlubiny, otvory nebeské se otevřely


text:
Téhož dne vstoupil do archy Noe, synové jeho Sem, Cham a Jafet, s nimi pak jeho žena, jakož i tři ženy jeho synů.


text:
Tito a všecka zvířata ve svých druzích, všecek dobytek ve svých druzích, všecko, co se na zemi hýbe v různých druzích, všichni létavci ve svých druzích, všichni ptáci, všichni okřídlenci


text:
Co vešlo, bylo samec a samice z každého živočicha, dle příkazu Božího. I zavřel Hospodin Noema z venku.


text:
Tu zahynulo všeliké tělo, které se na zemi hýbalo, pláci, zvířata divoká i krotká, všecka drobná zvířena, jež leze po zemi. Všichni lidé


text:
Každou bytost, která byla na souši, (Bůh) vyhladil; od člověka až po dobytek, jak plazivci, tak nebeští ptáci byli se země vyhlazeni; jediný Noe zůstal, a ti, kdož byli s ním v arše.


text:
I rozpomenuv se Bůh Noema a všech živočichů, zvláště bravu a skotu, který byl s ním v arše, přivedl na zemi vítr, takže vody počaly opadávati;


text:
Odcházely pak a opadávaly vody až do desátého měsíce; prvního dne toho desátého měsíce objevila se temena hor.


text:
Ta nenalézajíc, kde by mohla nohou stanouti, vrátila se k němu do archy – byly totiž ještě vody na celé zemi – on pak vztáhl ruku, chytil ji a vnesl do archy.


text:
K večeru k němu při letěla, nesouc v ústech olivovou ratolest s rozzelenalým listím. Poznal tedy Noe. že vody se země zmizely.


text:
Roku šestistéhoprvého tedy, pivního měsíce, prvního dne toho měsíce, opadly vody na zemi. Noe odklidiv střechu archy rozhlédl se, a viděl, že jest povrch země suchý;


text:
Všecky živočichy jakéhokoliv těla – kteří jsou u tebe – jak z ptactva, tak ze zvěře a z drobné zvířeny, která leze po zemi, vyved s sebou; rozšiřujte se po zemi, rosťte a množte se na ní!


text:
Také však vyšli z archy všichni živočichové různých druhů, domácí zvířata, jakož i zvířátka, která se hýbají po zemi.


text:
Noe pak vzdělal Hospodinu oltář a vzav ze všech čistých zvířat i ptáků, přinesl na tomto oltáři zápalné oběti.


text:
Hospodin čichaje příjemnou vůni, pravil si: Budoucně nebudu více pro lidi zemi zlořečiti; neboť cit i smýšlení lidského srdce kloní se od mládí ke zlému; proto nezničím již budoucně všech živoucích bytostí, jako jsem (právě) učinil.


text:
Pokud bude země trvati, nepřestane se střídati setba a žeň, studeno a vedro, léto a zima, noc a den.


text:
strach a hrůzu mějtež z vás všecka zvířata země, všichni nebeští ptáci a všecko, co se po zemi hýbe; všecky mořské ryby jsou odevzdány do vaší ruky.


text:
Všecko, co se hýbe a žije, bude vaší potravou; všecko vám dá vám právě tak, jako zelenající se byliny.


text:
Krev však života vašeho budu vymáhati na každém zvířeti, a život člověka budu vymáhati z ruky každého jeho bližního.


text:
týkající se i každého živočicha, který jest s vámi – jak z ptactva, tak z domácího zvířectva a ze vší zvěře polní, která vyšla z archy – který jest vůbec v pozemské zvířeně.


text:
Učiním s vámi smlouvu, že nikdy již nebude vyhubeno veškero živočišstvo vodami potopy, poněvadž nebude budoucně potopa pustošící zemi.


text:
A Bůh mluvil dále: Toto bude znamení úmluvy – kterou dávám mezi mnou a vámi pro všecka budoucí pokolení, která se týká všech živočichů, jež jsou s vámi:


text:
tu rozpomenu se své úmluvy, učiněné s vámi a s každou duší, která oživuje tělo; a nebude vícekráte vod potopy, která by vyhladila každého živočicha.


text:
Když tedy bude duha ve mračnech a uvidím ji, tu se rozpomenu věčné úmluvy, jež jest učiněna mezi Bohem a všemi živočichy jakéhokoliv těla, kteří jsou na zemi.


text:
Bůh také řekl Noemovi: To bude znamením úmluvy, kterou jsem učinil mezi mnou a mezi všemi živočichy na zemi.


text:
Uviděv Cham, otec Kanaanův, že přirození otce jeho jest obnaženo, pověděl to svým dvěma bratřím venku.


text:
Ale Sem a Jafet vložili na svá ramena plášť a kráčejíce pozpátku, zakryli otcovo přirození; tváře jejich byly odvráceny, že neviděli otcova přirození.


text:
Z těch se rozvětvili obyvatelé přímořských krajin pohanských podle jejich území, jazyků a kmenů v jejich národech.


text:
Byl zdatným lovcem před Hospodinem, takže vzešlo přísloví: Zdatnýlovec před Hospodinem, jako Nemrod.


text:
území Kanaanovo sahalo od Sidonu směrem ke Geraře až po Gazu, směrem pak k Sodomě, Gomorrze a Seboim až po Lesu.


text:
Heberovi se zrodili dva synové, jméno jednoho je Faleg – poněvadž za jeho dnů rozdělila se země – a jméno bratra jeho Jektan.


text:
To jsou rodové Noemovi podle národů a kmenů svých. Od nich se po potopě rozvětvili národové na zemi.


text:
A řekli si: Pojďme, nadělejme cihel a palme je v ohni. – Místo kamene užívali totiž cihel a místo malty asfaltu. – 


text:
Řekli také: Nuže, vystavějme si město s věží a vrch její ať sahá k nebi; proslavme tak své jméno, než se rozptýlíme do všech krajin!


text:
a pravil: Hle, jsou jeden národ a všichni mají jeden jazyk; počali pracovati a neupustí od svých záměrů, dokud jich neprovedou.


text:
poněvadž tam byl jazyk všeho lidstva zmaten, dáno mu bylo jméno Babel. Odtud tedy rozptýlil je Hospodin po všech krajinách.


text:
Abram a Nachor pojali manželky; žena Abramova slula Sarai a žena Nachorova Melcha; ta byla dcerou Arana, jenž byl otcem Melchy a spolu též otcem Jeschy.


text:
Tu pojav Tare svého syna Abrama, svého vnuka Lota, syna to Aranova, jakož i Sarai, svou snachu – ženu to Abrama, svého syna – vyvedl je z Chaldejského Uru, aby se přestěhovali do země Kanaan. Přišli až do Haranu a tam se usadili.


text:
Řekl totiž Hospodin Abramovi: Vyjdi ze své země, příbuzenstva i z domu svého otce a pojď do země, kterou ti ukáži.


text:
Žehnati budu těm, kdož tobě budou žehnati, zlořečiti však budu těm, kdož zlořečiti budou tobě; a v tobě požehnána budou všecka pokolení lidstva.


text:
Podle rozkazu Hospodinova Abram vyšel a Lot šel s ním. Sedmdesát pět let bylo Abramovi, když vycházel z Haranu.


text:
Vzal Sarai, svou manželku, Lota, syna bratrova, všecek majetek, jehož nabyli, i služebnictvo, které získali v Haranu a vydali se na! cestu do země Kanaan. Když tam přibyli,


text:
Tu zjevil se Abramovi Hospodin a pravil mu: Tuto zemi dám tvému potomstvu. On pak vystavěl tam oltář Hospodinu, jenž se mu byl zjevil.


text:
Odtud odebral se dále k vyvýšenině na východě od Betelu a tam postavil své stany, takže měl Betel na západě a Hai na východě. Také tam vystavěl Hospodinovi oltář a vzýval jeho jméno.


text:
Když nastal v zemi hlad, Abram vydal se na cestu do Egypta,aby tam užíval pohostinství, neboť hlad v zemi těžce doléhal.


text:
Dvořenínové oznámili to faraonovi, chválíce ji před ním, a tak byla žena odvedena do domu faraonova.


text:
Abramovi pak k vůli ní dobře činili, takže dostal ovec, hovězího dobytka, oslů, služebníků, služebnic, oslic a velbloudů.


text:
Povolav tedy farao Abrama, řekl mu: Co jsi mi to učinil? Proč jsi mi neoznámil, že je to tvá manželka?


text:
Proč jsi pravil, že je to tvá sestra, takže jsem ji pojal za manželku? Nyní tedy hle, je to tvá manželka; vezmi ji a jdi!


text:
Vrátil se cestou, kudy byl šel, od jihu směrem k Betelu až na místo, kde byl prve vztyčil stan mezi Betelem a Haiem,


text:
že jich nemohla země pojmouti, by mohli pospolu sídliti. Byl tedy majetek jejich veliký a nemohli společně bydliti.


text:
Proto též vznikl svár mezi pastýři stád Abramových a Lotových. Kromě toho sídlili toho času v oné zemi Kanaanejští a Ferezejští.


text:
Řekl tedy Abram Lotovi: Prosím, ať není sváru mezi mnou a tebou, mezi pastýři mými a tvými, vždyť jsme bratři!


text:
Hle, celá země jest ti volná; odluč se, prosím, ode mne; půjdeš-li nalevo, já si podržím pravou stranu; vybereš-li si ty stranu pravou, půjdu já nalevo.


text:
Tu Lot pozvednuv očí, viděl, že celá krajina Jordánská jako ráj Hospodinův, neb jako Egypt – jest kolkolem zavlažována až po Segor. – Tehdy ještě nebyl Hospodin vyvrátil Sodomy a Gomorrhy. – 


text:
Tuto krajinu okolo Jordánu si Lot zvolil a uchýlil se na východ. Tak oddělili se tito bratři od sebe.


text:
I řekl Hospodin k Abramovi, když se byl Lot od něho odloučil: Pozvedni očí svých a pohled s místa, na němž nyní jsi, na sever, na jih, na východ a na západ.


text:
A rozmnožím potomstvo tvé jako prach země; může-li kdo z lidí sečísti prach země, bude moci také spočítati tvé potomstvo.


text:
Posunuje tedy své stany, Abram se ubíral, až se usadil vedle údolí Mambre, které jest v Hebronu; tam vzdělal Hospodinu oltář.


text:
Toho času Amrafel, král sennaarský, Arioch král pontský, Chodorlahomor, král elamský, a Tadal, král Národů,


text:
zvedli válku proti Baroví, králi sodomskému, proti Bersovi, králi gomorrhskému, proti Sennaabovi, králi adamskému, proti Semeberovi, králi seboimskému, a proti králi (města) Baly, t. j. Segoru.


text:
Když totiž dvanácte roků byli Chodorlahomorovi sloužili, třináctého však roku byli od něho odpadli, tu


text:
roku čtrnáctého Chodorlahomor a králové, kteří byli s ním (spolčeni), vytrhli do pole. A porazili Rafaovce v Astarot-Karnaim, s nimi Zuzovce, Emovce v Save Kariataim,


text:
Obrátivše se pak přišli k pramenu Misfat, to jest do Kadesu, a pohubili celé území Amalečanů a Amorrhejských, kteří bydlili v Asason-Tamar.


text:
Vytáhl tedy král sodomský, král gomorrhský, král adamský, král seboimský, jakož i král Bály, to jest Segoru, a sešikovali se proti nim v údolí Siddim,


text:
totiž proti Chodorlahomorovi, králi elamskému, Tadalovi, králi Národů, proti Amrafelovi, králi sennaarskému, a proti Ariochovi, králi pontskému, čtyři králové proti pěti. – 


text:
Mělo pak údolí Siddim mnoho asfaltových pramenů. – Král sodomský a gomorrhský davše se na útěk padli tam; ostatní utekli do hor.


text:
Tu hle, jeden, jenž byl unikl, zvěstoval to Hebreu Abramovi, jenž sídlil v údolí Mambra, Amořana, bratra Escholova a bratra Anerova, – ti totiž byli učinili s Abramem smlouvu. – 


text:
Když Abram uslyšel, že Lot, jeho bratr, je zajat, shromáždil tři sta osmnácte svých ozbrojenců, domorodých to otroků, a hnal se až k Danu.


text:
Rozděliv své spojence přepadl nepřátele v noci; porazil je a pronásledoval až do Hoby, jež leží na sever od Damašku.


text:
Když se vracel z vítězné bitvy nad Chodorlahomorem a nad králi, kteří s ním byli, vyšel mu vstříc král sodomský do údolí Save, to jest do údolí Královského.


text:
že ani nitky ze šatu, ani řeménku z obuvi ze všeho tvého majetku nepřijmu, abys nemohl říci: Já jsem obohatil Abrama;


text:
vyjímám jen to, co snědlo mužstvo a podíly mužů, kteří táhli se mnou, Anera, Eschola a Mambra; ti ať obdrží své podíly.


text:
Po těchto událostech mluvil Hospodin ve vidění k Abramovi řka: Neboj se, Abrame, já jsem ochráncem tvým a odměna tvoje (bude) velmi veliká.


text:
I řekl Abram: Pane Bože, co mi dáš? Já odejdu bez dětí a syn správce mého domu, tento Eliezer z Damašku. . .


text:
Tu mu ihned pravil Hospodin: Nebude on tvým dědicem, nýbrž toho budeš míti dědicem, který vzejde z tvého lůna.


text:
A když ho byl vyvedl ven, pravil mu: Vzhlédni k nebi a spočítej hvězdy, můžeš-li. Tak (četným) – pravil mu – bude tvé potomstvo.


text:
A pravil mu: Já jsem Hospodin, jenž jsem tě vyvedl z Uru Chaldejského, abych ti dal zemi tuto v majetek.


text:
Vezmi – odpověděl Hospodin – vezmi tříletou krávu, tříletou kozu, tříletého berana, hrdličku a holubici.


text:
Když, se slunce chýlilo k západu, náhle připadl na Abrama spánek a hrůza veliká a mrákotná ho pojala.


text:
Bylo mu pak řečeno: Věz předem, že potomstvo tvé hostem bude v cizí zemi, bude porobeno a utiskováno čtyři sta roků.


text:
Ve čtvrtém koleně se sem (potomci tvoji) navrátí; neboť dosud nejsou nepravosti Amorrhejských dovršeny.


text:
Když pak bylo slunce zapadlo, nastala hustá tma a objevila se kouřící pec a ohnivý plamen, jenž procházel mezi oněmi půlemi.


text:
Toho dne učinil Hospodin smlouvu s Abramem, řka: Potomstvu tvému dám tuto zemi od Egyptského potoka až po veletok Eufrat, zemi


text:
pravila svému manželu: Hle, Hospodin mě zavřel, abych nerodila; vstup k mé otrokyni, zda se mi snad aspoň z ní dostane synů. Když byl ochoten vyhověti její prosbě,


text:
vzala Agaru, svou egyptskou otrokyni – po deseti letech svého pobytu v zemi Kanaan – a dala ji muži svému za manželku.


text:
Tu pravila Sarai Abramovi: Jednáš nespravedlivě vůči mne, já jsem dala svoji otrokyni do tvého klína a ta, vidouc, že počala, pohrdá mnou. Sudiž Hospodin mezi mnou a tebou!


text:
Odpověděl jí Abram: Hle, otrokyně tvá jest v tvé moci, nalož s ní po libosti. Když ji tedy Sarai utiskovala, ona utekla.


text:
pravil k ní: Agaro, otrokyně Sarajina, odkud přicházíš a kam jdeš? Odpověděla: Utíkám před Sarai, svou paní.


text:
A opět pravil: Hle, počala jsi a porodíš syna a dáš mu jméno Ismael, poněvadž slyšel Hospodin bolestné vzdechy tvé.


text:
Bude to člověk divoký, ruce jeho proti všem a ruce všech proti němu; a naproti všem svým bratřím bude vztyčovati stany.


text:
Tu nazvala jméno Hospodina, jenž k ní mluvil: Tys Bůh, který mě viděl. Pravila totiž: Jistě jsem tu viděla Vidoucího mě zezadu.


text:
Proto nazvala (též) onu studnu "Studna Žijícího a Vidoucího mě". Pramen ten jest mezi Kadesem a Baradem.


text:
Když byl Abram počal devadesátý devátý rok, zjevil se mu Hospodin a pravil: Já jsem Bůh všemohoucí; chod přede mnou a buď dokonalý.


text:
Nebude již tvé jméno zníti Abram, nýbrž slouti budeš Abraham, poněvadž otcem mnohých národů jsem tě ustanovil.


text:
Ustanovuji smlouvu mezi mnou a tebou a mezi pokolením tvého potomstva po tobě, že budu podle věčné smlouvy Bohem tvým a Bohem tvého potomstva po tobě.


text:
A dám tobě a potomstvu tvému zemi, ve které jsi hostem, celou zemi Kanaan ve věčný majetek a budu jejich Bohem.


text:
Toto jest závazek plynoucí ze smlouvy mezi mnou a vámi a mezi potomstvem tvým po tobě, (závazek to,) který budete zachovávati: Obřezán budiž každý z vás, kdo jest mužského rodu;


text:
Osmidenní nemluvně budiž mezi vámi obřezáno; každý mužský příslušník vašich rodů; obřezán budiž tak každý otrok domorodý i za peníze koupený, třebas není z vaší krve.


text:
Chlapec, jehož předkožky maso nebude obřezáno, budiž z národa vyhlazen, poněvadž smlouvu moji porušil.


text:
Požehnám jí a dám ti z ní syna, jemuž hodlám požehnati; vzniknou z něho národové a králové národů z něho vzejdou.


text:
Abraham padl na svou tvář a smál se, mysle si: Narodí se stoletému syn, a devadesátiletá Sára porodí?


text:
Tu řekl Bůh Abrahamovi: Sára, manželka tvá, porodí ti syna a dáš mu jméno Isák a učiním smlouvu svou smlouvou věčnou pro něho i pro potomstvo jeho po něm.


text:
Také v příčině Ismaela jsem tě vyslyšel; hle, požehnám mu a rozmnožím ho a rozplodím velice; dvanácte knížat zplodí a učiním z něho národ veliký.


text:
Vzal tedy Abraham svého syna Ismaela a všecky své domorodé otroky, všecky, které byl koupil, všecky mužské příslušníky své čeládky a obřezal maso jejich předkožky ihned téhož dne, jak mu byl Bůh přikázal.


text:
Když totiž pozvedl očí, uviděl tři muže státi nedaleko sebe; uzřev je, běžel jim vstříc od vchodu svého stanu, a pokloniv se až k zemi,


text:
předložím skývu chleba, abyste se posilnili; – potom půjdete – vždyť proto jste se uchýlili k svému služebníku. Oni řekli: Učiň podle slov svých.


text:
Abraham, pospíšiv do stanu k Sáře, pravil: Rychle, směs tři míry jemné mouky a nadělej podpopelných chlebů.


text:
Sám pak běžel ke stádu, vzal z něho mladé, velmi pěkné tele a dal je služebníkovi, kterýž je rychle připravil.


text:
Poté vzal máslo, mléko a tele, jež byl uchystal, a předložil jim to; sám pak stál vedle nich pod stromem.


text:
pravil mu: Navrátím se k tobě touto dobou, – budete-li živi – a Sára, tvá manželka, bude míti syna. Sára slyšíc to za oponou stanu, zasmála se.


text:
Nepozorovaně se smála, myslíc si: Když jsem zestárla a když můj pán jest kmetem, budu vyhledávati rozkoše?


text:
Zdaž jest Bohu co nesnadného? Jak jsem pravil, vrátím se k tobě o těchto dobách, budete-li živi, a Sára bude míti syna.


text:
Sára zapírala řkouc: „Nesmála jsem se" – byla velice ustrašena – Hospodin však pravil: Není tomu tak; smála jsi se.


text:
když přece vzroste v národ veliký, velice četný, a když jím požehnáni mají býti všichni národové země?


text:
Vím, že přikáže svým synům i svému potomstvu, by ostříhali cest Hospodinových a jednali podle práva a spravedlnosti, aby Hospodin pro Abrahama vyplnil všecko, co mu slíbil.


text:
Pokračoval tedy Hospodin: Křik o Sodomanech a Gomořanech se rozmnožil a hříchy jejich nabyly veliké tíže.


text:
Sestoupím, abych viděl, zdali činili opravdu podle křiku, který ke mně přišel, či není-li tomu tak, abych to zvěděl.


text:
Bude-li ve městě padesáte spravedlivých, zahynou společně? A neušetříš místa toho pro padesát spravedlivých, bude-li jich tolik v něm?


text:
Budiž daleko tebe, abys, tak jednaje, usmrtil spravedlivého s bezbožným, aby spravedlivý byl na roveň postaven s bezbožným; to není tvé jednání; ty, který soudíš celou zemi, nebudeš přece takto vykonávati soud.


text:
I řekl mu Hospodin: Najdu-li v Sodomě mezi obyvatelstvem padesáte spravedlivých, odpustím pro ně celému městu.


text:
Tu počal Abraham opět mluviti, řka: „Poněvadž jsem jednou začal, budu mluviti (dále) k svému Pánu, ačkoli jsem prach a popel.


text:
Což, bude-li spravedlivých padesáte bez pěti? Zničíš pro pět celé město?" I řekl: „Nezničím, naleznu-li jich tam čtyřicet pět."


text:
A opět mu pravil: „Co učiníš, bude-li jich tam nalezeno čtyřicet?" Řekl: „Nebudu pro těch čtyřicet bíti."


text:
„Nehněvej se," – pravil – „prosím, Pane, budu-li (dále) mluviti. Což, bude-li jich tam nalezeno třicet?" Odpověděl: „Neučiním tak, naleznu-li jich tam třicet."


text:
Poněvadž jsem jednou začal," – pravil – „budu mluviti dále k svému Pánu. Což, bude-li jich tam nalezeno dvacet?" Řekl: „Nebudu usmrcovati pro těch dvacet."


text:
„Prosím," – pravil – „nehněvej se, Hospodine, budu-li ještě jednou mluviti. Což, bude-li jich tam nalezeno deset?" Řekl: „Nebudu vyhlazovati pro deset."


text:
Dva (oni) andělé přišli do Sodomy podvečer, právě když Lot seděl v bráně města. Uzřev je, vstal, šel jim vstříc a poklonil se hluboce k zemi


text:
řka: Prosím, pánové, uchylte se do domu svého služebníka a zůstaňte tam. Umyjte si nohy a zítra budete moci jíti svou cestou. Oni pravili: Nikoliv, zůstaneme na ulici.


text:
Tu je naléhavě nutil, aby se k němu uchýlili. Když (konečně) do jeho domu vstoupili, vystrojil hody a napekl nekvašených chlebů. I jedli.


text:
Dříve, však než šli spát, mužové města oblehli dům, všecek lid bez rozdílu, od chlapců až po starce.


text:
Zavolavše Lota řekli mu: Kde jsou ti mužové, kteří k tobě v noci vešli? Vyved je sem, abychom je poznali!


text:
Mám dvě dcery, které ještě muže nepoznaly; vyvedu je vám a budete jich moci užíti podle libosti; jen těmto mužům nečiňte nic zlého, poněvadž vešli do stínu mé střechy.


text:
Oni však řekli: Kliď se odtud! A pokračovali: Na to jsi sem přišel, cizinče, abys nás soudil? Proto učiníme tobě horších věcí, než oněm. A doráželi na Lota s velikou silou, takže by byli bezmála vylomili dveře.


text:
A řekli Lotovi: Máš tu někoho ze svých? Zetě nebo syny, nebo dcery, všecky své příslušníky vyved z tohoto města;


text:
neboť zahladíme toto místo, poněvadž se rozmohl křik o nich před Hospodinem, který nás poslal, abychom je zahubili.


text:
Vyšel tedy Lot a mluvil ke svým zeťům, kteří hodlali za manželky vzíti jeho dcery, řka: Vstaňte, vyjděte z tohoto místa, neb Hospodin toto město zničí. Zdálo se jim však, že mluví žertem.


text:
Když nastalo jitro, nutili ho andělé řkouce: Vstaň, vezmi ženu svou a dvě dcery, které máš, abys také nezahynul pro zločiny města,


text:
Když on váhal, chopivše ho za ruku, i ženu jeho i dvě dcery jeho – Hospodin chtěl ho totiž ušetřiti – 


text:
vyvedli ho a postavili za město a tam mluvili k němu řkouce: Zachraň svůj život! Neohlédej se za sebe a nikde v okolí se nezastavuj, ale na horách hledej spásy, abys také nezahynul.


text:
poněvadž nalezl služebník tvůj milost před tebou, poněvadž prokázal jsi mi skutečně veliké milosrdenství zachovav mi život a poněvadž nemohu na horách se zachrániti – snad (i tam) by mě zasáhlo neštěstí a zemřel bych – 


text:
tu nedaleko jest město, do toho bych mohl utéci – jest malé – tam se budu moci spasiti – zdaž není nepatrné? – a zůstanu na živu.


text:
Pospěš a zachraň se tam; neboť nebudu moci nic činiti, dokud tam nevkročíš. Proto dáno jest jméno tomu městu Segor.


text:
a zničil ta města i celou okolní krajinu, všecky obyvatele (těch) měst a všecko, co se na zemi zelenalo.


text:
Pohleděv na Sodomu, Gomorrhu a na celé území té krajiny, uzřel dým vystupující ze země jako kouř z peci.


text:
Když Hospodin vyvracel města té krajiny, rozpomenuv se na Abrahama, vysvobodil Lota ze záhuby měst, ve kterých byl přebýval.


text:
Lot pak se odebral ze Segoru do hor a zůstal tam; s ním také jeho dvě dcery – bál se totiž zůstati v Segoru. – A usadil se v jeskyni, on a s ním obě jeho dcery.


text:
Tu pravila starší k mladší: Otec náš jest (již) starý a na zemi nezůstal žádný muž, který by mohl k nám podle obyčeje celého světa vejíti.


text:
Daly tedy oné noci svému otci píti vína; i vstoupila starší dovnitř a spala s otcem; on však nepozoroval ani když dcera přilehla, ani když vstala.


text:
Druhého dne pravila zase starší k mladší: Hle, spala jsem včera se svým otcem, dejme mu píti vína také této noci, a spi s ním, abychom zachovaly z otce svého potomstvo.


text:
Daly tedy také té noci svému otci píti vína a mladší dcera, vstoupivši dovnitř, spala s ním; ani však tentokráte nepozoroval, když přilehla, anebo když vstala.


text:
Také mladší porodila syna a dala mu jméno Ammon, to jest syn lidu mého; ten jest praotec Ammonských až do dneška.


text:
Avšak Bůh přišel v noci ve snu k Abimelechovi a pravil mu: Hle, zemřeš pro ženu, kterou jsi dal unésti, neboť má muže.


text:
Vždyť on mi sám řekl: Je to má sestra, a ona také řekla: Je to můj bratr. V prostotě srdce svého a v čistotě rukou svých jsem to učinil.


text:
Tu mu pravil Bůh: Vím, také, že jsi tak učinil v prostotě srdce; proto jsem tě chránil, bys proti mně nezhřešil, a proto jsem nedopustil, by ses jí dotkl.


text:
Nyní tedy vrať ženu jejímu muži, neboť jest prorokem; bude se za tě modliti a živ budeš; pakliže jí nevrátíš, věz, že smrtí zemřeš ty i všecko, což tvého.


text:
Abimelech hned za jitřního šera vstav, svolal •všecky své služebníky a vypravoval jim všecky tyto věci, všichni pak muži ti velmi se báli.


text:
Potom povolal Abimelech také Abrahama a řekl mu: Co jsi nám to učinil? Čím jsme se proti tobě provinili, že jsi na mne a na mé království uvedl tak veliké provinění? Čeho jsi neměl učiniti, učinil jsi nám.


text:
Abraham odpověděl: Myslil jsem si: Snad není na tomto místě bázně Boží; zabijí mě tedy pro moji ženu;


text:
ostatně však skutečně také jest mou sestrou, dcerou otce mého, ne však dcerou mé matky a já jsem ji pojal za manželku.


text:
Když mě pak vyvedl Bůh z domu otce mého, řekl jsem jí: Tu službu milosrdenství mi prokaž; kamkoli přijdeme, všude říkej, že jsem tvůj bratr.


text:
Vzal tedy Abimelech ovce i býky, otroky i otrokyně a dal je Abrahamovi; navrátil mu také Sáru, jeho manželku,


text:
Sáře pak pravil: Hle, tisíc stříbrných dal jsem tvému bratru, což zastře oči všech, kteří jsou s tebou, ať si jdeš kamkoliv; a měj na paměti, že se ti dostalo zadostučinění.


text:
Tu pravila Sára: Radostný úsměv mi způsobil Bůh; každý, kdo to uslyší, bude se radostně usmívati se mnou.


text:
A opět pravila: Kdo by byl uvěřil, že uslyší Abraham, že Sára kojí syna, kterého mu porodila, když byl již vysokého věku?


text:
Bůh mu (však) pravil: Nepovažuj to se zřetelem na syna svého a k vůli služebné své za věc krutou; ve všem, co ti Sára praví, poslechni jejího hlasu; neboť podle Isáka bude se nazývati tvé potomstvo.


text:
Vstal tedy Abraham ráno, vzal chléb a měch vody, vložil to na její rámě, dal jí chlapce a propustil ji. Ona pak, když odešla, bloudila na poušti Bersabe.


text:
vzdálila se a posadila se stranou opodál, co by mohl z luku dostřeliti; pravila: Nemohu viděti, kterak chlapec umírá. Tak naproti sedíc, hlasitě plakala.


text:
Tu vyslyšel Bůh hlas chlapcův a anděl Boží zavolal s nebe na Agaru, řka: Co je ti, Agaro? Neboj se; vyslyšelť Bůh hlas pacholete s místa, na němž jest.


text:
Téhož času řekl Abimelech a Fikol, velitel jeho vojska, Abrahamovi: Bůh je s tebou ve všem, co činíš.


text:
Přisahej mi tedy při Bohu, že nebudeš škoditi mně, ani potomstvu mému, ani rodu mému, ale že budeš jednati se mnou a se zemí, ve které jsi byl hostem, podle lásky, s jakou jsem já choval se k tobě.


text:
Abimelech odpověděl: Nevím, kdo tuto věc učinil; ani ty jsi mi o tom nic neoznámil, aniž jsem slyšel do dneška (o tom odjinud).


text:
Povstal pak Abimelech a Fikol, velitel jeho vojska, a vrátili se do země Filišťanů. – Abraham štípil háj v Bersabe a vzýval tam jméno Hospodina, Boha věčného.


text:
Vezmi jednorozeného svého syna Isáka, jejž miluješ – pravil mu (Bůh) – jdi do země Vidění a tam ho obětuj v zápalnou obět na jedné hoře, kterou ti ukáži.


text:
Abraham tedy ještě za tmy vstav osedlal osla a vzal s sebou dva služebníky i syna Isáka. Když naštípal k zápalné oběti dříví, vydal se na cestu k místu, které mu Bůh byl určil.


text:
pravil svým služebníkům: Počkejte s oslem tuto; já pak a chlapec tento si pospíšíme; až vykonáme pobožnost, vrátíme se k vám.


text:
Vzav tedy dříví k zápalné oběti, vložil je na syna Isáka; sám nesl v rukou oheň a nůž. Když tak oba spolu kráčeli,


text:
řekl Isák svému otci: Otče můj! On odpověděl: Co chceš, synu? Hle – pravil – oheň a dříví; kde jest (však) dobytče pro zápalnou obět?


text:
a přišli na místo, které mu byl Bůh ukázal. Tam vzdělal oltář, svrchu narovnal dříví, a když byl Isáka, svého syna, svázal, položil ho na oltář na hranici dříví.


text:
I řekl mu (anděl): Nevztahuj své ruky na chlapce a nic mu nečiň; neboť nyní poznávám, že se Boha bojíš, poněvadž jsi k vůli mně nešetřil (ani) jednorozeného syna svého.


text:
Abraham pozvednuv očí, uzřel za sebou berana vězícího za rohy v trní; toho vzal a přinesl v zápalnou obět místo syna.


text:
Nazval pak jméno místa toho: Hospodin se stará. Odtud říká se až do dneška: Na hoře se Hospodin postará.


text:
Volal pak anděl Hospodinův s nebe na Abrahama po druhé, řka; Přisahám sám při sobě – praví Hospodin – 


text:
budu ti žehnati a rozmnožím tvé potomstvo jako nebeské hvězdy a jako písek, který jest na mořském břehu; tvoje potomstvo bude vládnouti branami svých nepřátel;


text:
Po těchto událostech bylo Abrahamovi zvěstováno, že také Melcha porodila syny Nachorovi, jeho bratru, a to:


text:
načež zemřela v Arbe, to jest v Hebroně, v zemi Kanaan. I přišel Abraham, aby o ni naříkal a ji oplakával.


text:
Slyš nás, pane! Knížetem Božím jsi u nás; pochovej mrtvou svou v nejlepším z našich hrobů; nikdo ti nebude moci brániti pochovati tvou mrtvou v jeho hrobě.


text:
Souhlasíte-li s tím, bych směl pochovati svou mrtvou, slyšte mé a přimluvte se za mne u Efrona, syna Seorova,


text:
aby mi dal dvojitou jeskyni, kterou má na konci svého pole; za slušný peníz ať mi ji dá před vámi, bych měl hrobku.


text:
Efron seděl mezi syny Hetovými. I odpověděl Efron Abrahamovi, že to slyšeli všichni, kdož vcházeli do bran onoho města, řka:


text:
Nikoliv, tak se nestane, pane můj; poslechni raději, co ti pravím: Daruji ti pole s jeskyní, která jest na něm před syny svého lidu; pochovej svou mrtvou.


text:
a pravil Efronovi před lidem vůkol stojícím: Prosím, bys mne vyslechl; dám ti peníze za pole; přijmi je a tak pochovám na něm svou mrtvou.


text:
Pane můj, slyš mě! Půda, kterou si přeješ, má cenu čtyř set lotu stříbra; to jest cena mezi mnou a tebou; avšak jak mnoho to jest? Pochovej svou mrtvou!


text:
Když to Abraham uslyšel, odvážil peníze, jak žádal před syny Hetovými Efron, čtyři sta lotů stříbra dobré běžné váhy.


text:
Tak bývalé pole Efronovo, na němž byla dvojitá jeskyně na východě (od) Mambre, jak pole tak i jeskyně a všecky stromy na celé jeho ploše kolem dokola, bylo trvale odevzdáno


text:
Tak tedy pochoval Abraham svou manželku Sáru ve dvojité jeskyni toho pole, na východě (od) Mambre, to jest Hebronu, v zemi Kanaan.


text:
Tak odevzdáno bylo pole to i jeskyně, která na něm byla, od synů Hetových Abrahamovi v trvalou vlastní hrobku.


text:
I pravil k staršímu služebníků svého domu, jenž byl ustanoven nad veškerým jeho majetkem: Polož ruku pod mou kyčli,


text:
abych tě zavázal přísahou při Hospodinu, Bohu nebes i země, že nevezmeš manželky pro syna mého z dcer Kananejských, mezi nimiž přebývám,


text:
Služebník odpověděl: Nebude-li chtíti žena jíti se mnou do této země, přeješ si, bych uvedl tvého syna zpět do země, ze které jsi ty vyšel?


text:
Hospodin, Bůh nebe, který mě vzal z domu otce mého a ze země, v níž jsem se zrodil; ten, jenž ke mně mluvil a přisahal mi, řka: „Potomstvu tvému dám tuto zemi" – ten pošle před tebe svého anděla, abys odtamtud dostal manželku pro mého syna.


text:
Vzal pak deset velbloudů ze stáda svého pána a odešel. Nesa s sebou ze všech jeho vzácných věcí, vydal se na cestu a přišel do Mesopotamie k městu Nachorovu.


text:
Večer, v dobu, kdy obyčejně ženy chodí pro vodu, nechav velbloudy před městem u studnice vody odpočívati, pravil:


text:
Hospodine, Bože pána mého Abrahama, vyjdi mi, prosím, dnes vstříc a prokaž milost pánu mému Abrahamovi.


text:
Dívka tedy, které řeknu: „Nachyl svého džbánu, abych se mohl napíti," a která řekne: „Pij, a velbloudy tvé také napojím," bude ta, kterou jsi určil pro svého služebníka Isáka; z toho poznám, že jsi učinil milosrdenství s mým pánem.


text:
Ještě nedomluvil, a hle, vycházela Bebeka, dcera Batuela, syna Melchy, manželky Nachora, bratra Abrahamova, majíc na rameni džbán.


text:
Byla to dívka velmi spanilá, panna překrásná, od muže netknutá. Sestoupila do studně, nabrala do džbánu a vracela se.


text:
Potom, když se velbloudi napili, vyňal zlaté náušnice, dva loty těžké, a tolikéž náramků, těžkých deset lotů,


text:
řka: Požehnán budiž Hospodin, Bůh pána mého Abrahama, kterýž neodepřel milosrdenství ani věrnosti své pánu mému, nýbrž pravou cestou mě přivedl do domu bratra mého pána.


text:
Viděl totiž náušnice a náramky v rukou své sestry, a slyšel všecko, co vypravovala: „To a to pravil mi onen člověk." Přišed k muži tomu, který stál u velbloudů nedaleko od studně vody,


text:
pravil mu: Pojď, požehnaný Hospodinův; proč stojíš venku? Připravil jsem ti příbytek a místo pro velbloudy.


text:
A uvedl ho do domu, odsedlal velbloudy a dal jim slámy a píce, jakož i vody, by si umyli nohy on i mužové, kteří s ním přišli.


text:
Když mu pak předložili chleba, řekl: Nevezmu do úst, dokud nevyřídím, co mi uloženo. (Laban) mu odpověděl: Mluv!


text:
Hospodin velmi pánu mému požehnal, takže se stal velikým; dal mu brav i skot, stříbro i zlato, služebníky i služebnice, velbloudy i osly.


text:
Také Sára, manželka mého pána, porodila ve vysokém věku syna mému pánu, jemuž dal všecek svůj majetek.


text:
Mě pak zavázal pán můj přísahou, řka: Nevezmeš manželky synu mému z dcer Kananejských, v jejichž zemi přebývám;


text:
Řekl: Hospodin, před jehož tváří chodím, pošle s tebou svého anděla a povede tě po cestě, tak že dostaneš pro mého syna ženu z mého příbuzenstva a z domu otce mého.


text:
Když jsem tedy dnes přišel ke studni vody a řekl jsem: Hospodine, Bože pána mého, jestliže jsi mi dal štěstí na cestu, kterou nyní konám, – 


text:
hle, stojím u studně – pak panna, která vyjde pro vodu a uslyší ode mne: „Dej mi ze svého džbánu trochu se napít,"


text:
a řekne mi: „Pij ty a také velbloudům tvým navázán, " ta bude ženou, kterou určil Hospodin pro syna mého pána.


text:
Zatím co jsem mlčky o těchto věcech uvažoval, objevila se Rebeka, přicházejíc a džbán nesouc na rameni; sestoupila do studně a navážila vody. I dím jí: Zavdej mi trochu.


text:
Ona spěšně složila džbán s ramene a řekla mi: Pij, a také velbloudy tvé napojím. I pil jsem a napojila (též) velbloudy.


text:
I otázal jsem se jí, řka: Čí jsi dcera? Odpověděla: Jsem dcera Batuela, syna Nachora, jehož mu porodila Melcha. Tu jsem jí zavěsil náušnice, by zdobily její líce, a na ruce jsem jí dal náramky.


text:
I sklonil jsem se, klanějě se Hospodinu a velebě Hospodina, Boha pána mého Abrahama, který mě vedl pravou cestou, bych dostal dceru bratra pána mého pro jeho syna.


text:
Proto řekněte mi, chcete-li se zachovati laskavě a věrně k mému pánu; myslíte-li však jináč, i to mi řekněte, abych se dal vpravo nebo vlevo.


text:
Tu odpověděl Laban a Batuel: Od Hospodina vyšla tato věc; nemůžeme ti nic jiného říci, leč co jemu se líbí.


text:
Hle, Rebeka jest. před tebou, vezmi ji a jdi; budiž manželkou syna tvého pána, jakož mluvil Hospodin.


text:
Vyňav pak stříbrné a zlaté předměty, jakož i šaty, dal je Rebece darem; také jejím bratřím a matce odevzdal dary.


text:
A počavše hody, jedli a pili pospolu a zůstali tam. Ráno pak služebník vstav, pravil: Propusťte mne, ať jdu ke svému pánu.


text:
On však řekl: Nezdržujte mne, neboť Hospodin dal mi šťastnou cestu; propusťte mě, ať jdu k svému pánu.


text:
přejíce štěstí sestře své a řkouce: Sestra naše jsi, rozmnožiž se v tisíc tisíců a potomstvo tvé vládniž branami svých nepřátel.


text:
Téhož času kráčel Isák po cestě, vedoucí ke studni, jež sluje (studně) Živého a Vidoucího; přebýval totiž v zemi jižní.


text:
Byl pak vyšel, když se den již schýlil, aby, v polích se oddal svým myšlenkám;. Když pozvedl očí, uzřel zdaleka přijížděti velbloudy.


text:
a řekla služebníku: Kdo je ten člověk, který jde po pláni proti nám? I řekl jí: To jest můj pán. Tu ona, vzavši rychle závoj, zastřela se.


text:
Isák pak uvedl ji do stanu Sáry, své matky, a pojal ji za manželku. Rebeka tak se mu zalíbila, že se mu zmírnila bolest, jež ho zatím stihla matčinou smrtí.


text:
synům pak ženin dal dary a oddělil je od Isáka, svého syna, ještě za svého života, poslav je na východ.


text:
Pohřbil ho Isák a Ismael, jeho synové, ve dvojité jeskyni, která jest na poli Efrona, syna Seora Hetskcho, naproti Mambre,


text:
Po jeho smrti žehnal Bůh Isákovi, jeho synu, jenž přebýval vedle studně jmenované studně „Živoucího a Vidoucího".


text:
a toto jsou jména jeho synů podle jejich rodů: Prvorozenec Ismaelův byl Nabajot, po něm Kedar, Adbeel, Mabsam,


text:
To jsou synové Ismaelovi a to jsou jejich jména v jejich osadách a táborech, dvanácte knížat jejich kmenů.


text:
Sídlil od Hevily až po Sur, který leží proti Egyptu, jdeme-li směrem k Assyrii. Zemřel přede všemi svými bratry.


text:
ten, když mu bylo čtyřicet roků, pojal za manželku Rebeku, dceru Batuela Syrského z Mesopotamie, sestru Labanovu.


text:
Poněvadž byla manželka jeho neplodná, modlil se za ni Isák k Hospodinu; ten ho vyslyšel a učinil, že Rebeka počala.


text:
Když se maličcí v jejím životě šťouchali, pravila: Mělo-li se mi takto státi, proč jsem musila počíti? I šla, aby se otázala Hospodina.


text:
Ten odpověděl, řka: Dva národové jsou v tvém životě. A dva kmeny z lůna tvého vzejdou, národ jeden bude silnější než národ druhý a starší bude sloužiti mladšímu.


text:
První narozený byl ryšavý a všecek chlupatý jako kožich. Dáno mu jméno Esau. Druh), ihned po něm vycházeje, držel rukou bratra za patu, pročež pojmenován byl Jakob.


text:
Když dorostli, stal se z Esaua zkušený lovec a divoch; Jakob však, člověk tichý, přebýval ve stanech.


text:
Když po neúrodě, která nastala ve dnech Abrahamových, začal opět v zemi hlad, odešel Isák k Abimelechovi, králi Filišťanů, do Gerar.


text:
Procházej ji, já budu s tebou a budu ti žehnati; neboť tobě a potomstvu tvému dám všecky tyto krajiny, bych splnil přísahu, jížto jsem se zavázal Abrahamovi, otci tvému.


text:
Rozmnožím potomstvo tvé jako hvězdy nebeské, dám potomkům tvým všecky tyto krajiny a požehnáni budou v tvém potomstvu všichni národové země,


text:
poněvadž poslouchal Abraham hlasu mého, ostříhal rozkazův a příkazů mých a zachovával předpisy a zákony mé.


text:
Když se ho ptali tamější mužové po jeho manželce, odpověděl: Je to má sestra. – Bál se totiž přiznati, že jest s ním spojena svazkem manželským, mysle si, aby ho nezabili pro její krásu. – 


text:
Když minulo velmi mnoho dnův od té doby, co se tam usadil, Abimelech, král Filišťanů, hledě oknem, uzřel ho pohrávati si s Rebekou, svojí manželkou.


text:
I povolav ho, pravil: Jest vidět, že je to tvá manželka; proč jsi lhal, že je tvá sestra? „Bál jsem se," odpověděl, „bych pro ni nezemřel."


text:
Tu pravil Abimelech: Proč jsi nás oklamal? (Snadno) mohl někdo z lidu sejíti se s tvou manželkou, a byl bys tak uvalil na nás veliký hřích. A přikázal všemu lidu řka:


text:
všecky studnice, které byli vykopali služebníci jeho otce Abrahama, tehdy zasypali, vyplnivše je hlínou – 


text:
tak velice, že sám Abimelech řekl Isákovi: Odejdi od nás, neboť stal ses mnohem mocnějším, nežli jsme my.


text:
Vykopal opět jiné studně, které byli vykopali služebníci otce jeho Abrahama, ale po jeho smrti kdysi Filištinští je zasypali, a nazval je týmiž jmény, jak je byl předtím otec pojmenoval.


text:
Než i tam počali pastýři gerarští hádati se s pastýři Jakobovými řkouce: Naše jest tato voda. Proto nazval studnici podle toho, co se bylo přihodilo, „Hádka".


text:
Odešed odtud, kopal jinou studni, o kterou se nevadili; proto ji nazval „Uvolnění", řka: Nyní nám Hospodin uvolnil a učinil, že se budeme moci v zemi rozmnožovati.


text:
Tam se mu ukázal Hospodin téže noci a pravil: Já jsem Bůh Abrahama, tvého otce; neboj se, neboť já jsem s tebou; budu ti žehnati a rozmnožím tvé potomstvo pro mého služebníka Abrahama.


text:
Vzdělal tam tedy oltář a vzýval jméno Hospodinovo, načež vztyčil stan a dal služebníkům rozkaz, by kopali studni.


text:
Oni odpověděli: Viděli jsme, že jest Hospodin s tebou, a proto jsme pravili: Buď přísaha mezi námi a učiňme smlouvu,


text:
že nám nic zlého neučiníš, jako jsme i my ničeho z tvého majetku se nedotkli, aniž jsme učinili, co by tě poškodilo, nýbrž v pokoji jsme tě propustili, zbohatlého Hospodinovým požehnáním.


text:
Téhož dne – hle – přišli služebníci Isákovi a oznámili mu o studni, kterou byli vykopali, řkouce: Nalezli jsme vodu.


text:
Když bylo Esauovi čtyřicet let, pojal za manželky Juditu, dceru Beeria hetského, a Basematu, dceru Elonovu z téhož místa. Obě popudily mysl Isákovu a Rebečinu.


text:
Když Isák zestárnul, zakalil se mu zrak, že neviděl. Povolav (jednou) Esaua, svého staršího syna, pravil mu: Synu! On odpověděl: Tu jsem.


text:
řekla svému synu Jakobovi: Slyšela jsem otce tvého, když mluvil s Esauem, bratrem tvým, a pravil mu:


text:
Přines mi z lovu svého a nadělej pokrmů, bych pojedl, a pak ti před Hospodinem požehnám, dříve než umru.


text:
jestli mě otec ohmatá a pozná, bojím se, aby se nedomníval, že jsem si z něho chtěl tropiti posměch, a abych neuvalil na sebe zlořečení místo požehnání.


text:
I řekl Jakob: Já jsem tvůj prvorozenec Esau; učinil jsem po tvém rozkazu; vstaň, sedni a pojez z mého lovu, aby mi tvá duše požehnala.


text:
Tu pravil opět Isák synu svému: Jak jsi mohl tak brzy něco ulovit, synu můj? Odpověděl: Byla to vůle Boží, že se mi tak brzy naskytlo, co jsem chtěl.


text:
Tu pravil Isák: Podej mi pokrm ze svého lovu, synu, aby ti požehnala má duše. Když Isák z podaného pojedl, podal mu Jakob také vína. Když se Isák napil,


text:
Přistoupil a políbil ho. Tu jakmile ucítil vůni jeho roucha žehnaje mu pravil: Ano, vůně mého syna jest jak vůně bohaté nivy, které Hospodin požehnává.


text:
Ať ti slouží národové, kmenové ať se tobě klaní. Bratří svých buď pánem, synové matky tvé ať se ti koří! Zlořečen bud, kdo ti zlořečí, požehnán však, kdo ti žehná.


text:
a přinesl vařené pokrmy z lovu otci řka: Vstaň, otče můj, a jez z lovu svého syna, aby mi požehnala tvá duše.


text:
Tu se Isák lekl, hrozně zděsil a nevýslovně se divě pravil: Kdo jest tedy ten, který před chvílí uloviv zvěř přinesl mi ji a jedl jsem ze všeho dříve než jsi ty přišel? Požehnal jsem mu a zůstane požehnaným.


text:
(Esau) doložil: Právem bylo nazváno jméno jeho Jakob, neboť – hle – po druhé mě obelstil; nejprve mi odňal prvorozenská práva a nyní zase uchvátil mé požehnání. Opět pak pravil otci: Zachoval jsi také mně požehnání?


text:
Isák odpověděl: Tvým pánem jsem ho ustanovil a všecky bratry jeho jsem podrobil jeho službě; obilím a vínem jsem ho trvale opatřil, co tedy tobě, synu, po tom všem mohl bych ještě učiniti?


text:
Otče – pravil Esau – máš toliko jedno požehnání? Prosím, bys požehnal též mně. Když pak hlasitě vzlykal,


text:
Živ budeš od meče, avšak sloužiti budeš svému bratru. Přijde však čas, kdy jeho jho setřeseš a svrhneš se své šíje.


text:
Měl tedy Esau Jakoba stále v nenávisti pro požehnání, které mu byl otec udělil, a pravil si: (Až) pominou dni smutku za mého otce, pak zabiju Jakoba, svého bratra.


text:
Rebeka, když jí to bylo oznámeno, dala zavolati Jakoba, svého syna, a pravila mu: Hle, bratr tvůj Esau hrozí, že tě zabije.


text:
až přestane jeho zlost a zapomene, co jsi mu učinil; potom pro tě pošlu a dám tě odtamtud přivésti sem; proč bych jednoho dne měla býti zbavena obou synů?


text:
Řekla také Rebeka Isákovi: Mrzí mne život pro dcery Hetovy; vezme-li si Jakob ženu z národa této země, pak nechci (ani) živa býti.


text:
nýbrž vydej se na cestu a jdi do Syrské Mesopotamie, do domu Batuela, otce matky tvé, a přived! si odtud manželku, jednu z dcer Labana, tvého ujce.


text:
Dej požehnání Abrahamova tobě i potomstvu tvému po tobě, by se ti dostalo v majetek země, ve které jsi hostem a kterou slíbil tvému dědu.


text:
Když ho tak Isák propustil, vydal se na cestu a přišel do Syrské Mesopotamie k Labanovi, synu Batuela Syrského, bratru Rebeky, své matky.


text:
Esau pak vida, že dal otec jeho požehnání Jakobovi, že ho poslal do Syrské Mesopotamie, aby si přivedl odtamtud ženu, že mu po požehnání přikázal: „Nevezmeš si manželky z dcer Kananejských" a


text:
šel k Ismaelovi a pojal za manželku – mimo ty, kteréž již měl – Maheletu, dceru Ismaela, syna Abrahamova, sestru Nabajotovu.


text:
Když přišel na jedno místo a chtěl na něm po západu slunce přenocovati, vzal jeden z kamenů, které tam ležely, položil si jej pod hlavu a spal na tom místě.


text:
Tu viděl ve snách žebřík stojící na zemi, jehož vrch se dotýkal nebes; andělé Boží vystupovali a sestupovali po něm;


text:
Hospodin pak stál nad žebříkem a pravil mu: Já jsem Hospodin, Bůh otce tvého Abrahama a Bůh Isákův. Zemi, na které spíš, dám tobě i potomstvu tvému.


text:
Bude pak potomstvo tvé jako prach země, rozložíš se na západ i na východ, na sever i na jih; a požehnána budou v tobě a v potomstvu tvém všecka pokolení země.


text:
Budu strážcem tvým, ať jdeš kam jdeš, a přivedu tě zase do této země; a neopustím tě, dokud nevyplním vše, co jsem slíbil.


text:
Ráno pak vstav vzal kámen, který byl měl pod hlavou, vztyčil jej na památku a polil na vrchu olejem.


text:
Učinil také slib řka: Bude-li Bůh se mnou, bude-li mne chrániti na cestě, kterou se beru, dá-li mi chléb, bych měl co jísti, a roucho, bych se měl čím odívati,


text:
a kámen tento, který jsem vztyčil na památku, bude slouti Dům Boží; a ze všeho, co mi dáš, budu ti obětovati desátky.


text:
Tam uzřel na poli studnici a tři stáda ovec u ní; neboť býval z ní dobytek napájen. Otvor její byl zavřen velikým kamenem.


text:
Byl pak obyčej, že (teprv) když se sešly všecky ovce, odvalovali kámen, a když se stáda napojila, opět jej kladli na otvor studnice.


text:
I řekl Jakob: Ještě se den nenachýlil a není (ještě) čas, hnáti stáda do ohrad; napojte tedy nejprv ovce a pak žeňte je zase na pastvu.


text:
Oni odpověděli: Nemůžeme, dokud se všechna stáda nesešla a dokud neodvalíme kamene od otvoru studnice, bychom stáda napojili.


text:
Když ji Jakob uzřel, věda, že jest jeho sestřenicí a ovce že jsou majetkem jeho ujce Labana, odvalil kámen, kterým byla studna uzavřena,


text:
a oznámil jí, že jest bratrem jejího otce, totiž synem Rebečiným. Ona pak rychle to oznámila svému otci.


text:
Ten, když uslyšel, že přišel Jakob, syn jeho sestry, běžel mu vstříc, objal ho, líbal a vedl domů. Uslyšev o příčinách cesty


text:
pravil mu: Budeš mi snad proto, že jsi mým bratrem, sloužiti zadarmo? Řekni mi, jakou mzdu žádáš? – 


text:
Sloužil tedy Jakob za Ráchel sedm let, ale zdálo se mu to jako něco málo dní; tak velice ji miloval.


text:
Tu řekl svému tchánu: Co jsi mi to chtěl učiniti? Nesloužil jsem ti za Ráchel? Proč jsi mne oklamal?


text:
Dokonči tento svatební týden, a já ti dám také tuto za službu, kterou konati mi budeš jiných sedm roků.


text:
Tak dočkav se konečně svatby, po které toužil, miloval druhou manželku více než první, a sloužil u něho jiných sedm let.


text:
Lia tedy počala, porodila syna a dala mu jméno Ruben, řkouc: Shlédl Hospodin na mé ponížení; teď mě bude muž můj milovati.


text:
Opět počavši porodila syna řkouc: Slyšel Hospodin, že mnou bylo pohrdáno, proto mi dal také tohoto. A nazvala ho Simeon.


text:
Po třetí počavši porodila jiného syna řkouc: Teď přilne také ke mně můj manžel, když jsem mu porodila tři syny. A proto ho nazvala Levi.


text:
Když po čtvrté počala a porodila syna, pravila: Nyní slaviti budu Hospodina. A proto ho nazvala Juda. Poté přestala roditi.


text:
Ráchel vidouc, že jest neplodná, záviděla své sestře a pravila svému manželu: Dej mi děti, sic umru.


text:
Tu ona pravila: Mám služebnou Balu; vejdi k ní, aby rodila na můj klín, ať se mi (tak) dostane z ní synů.


text:
Tu pravila Ráchel: Hospodin mne postavil na roveň s mojí sestrou, ano já jsem (ji) předčila. A nazvala ho Neftali.


text:
Ruben vyšed (jednou) v době pšeničné žně do polí, nalezl laskavec a přinesl jej své matce Lii. Tu pravila Ráchel: Dej mi část laskavce tvého syna.


text:
Ona odpověděla: Zdá se ti býti málo, že jsi mi přebrala manžela, že chceš nyní i laskavec mého syna (mi) vzíti? Ráchel řekla: Ať za laskavec tvého syna s tebou této noci (Jakob) spí!


text:
Když se Jakob k večeru navracoval s polí, vyšla mu Lia vstříc a pravila: Ke mně musíš vejíti; najalať jsem si tě za cenu laskavce svého syna. Spal tedy této noci s ní.


text:
pravila: Bůh mě obdařil výbornou výbavou; můj muž bude zase přebývati u mne, vždyť jsem mu porodila šest synů. Proto mu dala jméno Zabulon.


text:
Když se Josef narodil, pravil Jakob svému tchánu: Propusť mě, abych se vrátil do mého domova a do mé země.


text:
Dej mi ženy i děti mé, za které jsem ti sloužil, abych mohl odejíti; vždyť víš, jak jsem ti sloužil.


text:
Málo jsi měl, než jsem k tobě přišel, a nyní jsi boháč; Hospodin ti žehnal od mého příchodu. Jest však slušno, abych jednou také se postaral sám o sebe.


text:
Laban pravil: Co ti dám? On nato: Nechci nic; učiníš-li však, čeho žádám, budu opět pásti a hlídati tvá stáda.


text:
Projdi dokola všecka svá stáda a odděl všecky ovce, které mají strakatou a kropenatou vlnu, a cokoliv bude černého (mezi ovcemi) a kropenatého a pruhovitého jak mezi ovcemi, tak mezi kozami, bude mi za mzdu.


text:
Moje poctivost se v budoucnosti ukáže. Když nadejde doba, kterou za vhodnou uznáš, ať všecko, co nebude kropenatého a pruhovitého, jak v mých ovcích tak v kozách, a černého (v ovcích), mne usvědčí, že jsem kradl.


text:
A oddělil toho dne kozy i ovce, kozly i berany, pruhovité a kropenaté; všecko pak, co bylo ve stádě jednobarevné, to jest bílé neb černé srsti, odevzdal do rukou svých synů.


text:
Tu nabral Jakob zelených topolových prutů, jakož i mandloňových a javorových a částečně je oloupal; kde byly oloupány, ukázala se bílá barva; neoloupaná místa zůstala zelená. Tak nabyly různých barev.


text:
Pak je položil do koryt, kam se lila voda, aby, když se budou chodit stáda napájet, hleděla na ty pruty, a stávala se březími.


text:
A věru, při samém pojímání ovce hleděly na ty pruty a rodily jehňata kropenatá, pruhovaná a strakatá.


text:
A rozdělil Jakob stádo a kladl pruty do koryt před oči beranů; všecko bílé nebo černé bylo Labanovo, ostatní však Jakobovo. Stáda pak byla od sebe odloučena.


text:
Když tedy nastala doba prvního pojímání, kladl Jakob do vodních koryt pruty před zraky beranů a ovec, aby při pohledu na ně stávaly se březími.


text:
Když však nastalo pozdní připouštění a poslední oplodňování, nekladl jich. Tak se stalo, že pozdní jehňata připadala Labanovi, raná však Jakobovi.


text:
Tu však uslyšel slova synů Labanových, kteří pravili: Jakob pobral všecko, co bylo našeho otce, a zbohatnuv z jeho majetku stal se slavným.


text:
Proto tedy, hlavně však proto, že mu Hospodin pravil: „Navrať se do země otců svých a k příbuzenstvu svému, – já budu s tebou" – 


text:
a řekl jim: Vidím, že výraz tváře vašeho otce ke mně není, jaký býval. Avšak Bůh otce mého byl se mnou.


text:
Když řekl: „Strakaté budou tvojí mzdou" – všecky ovce rodily strakatá jehňata. Naproti tomu když řekl: „Všecka bílá mláďata dostaneš za mzdu" – všecka stáda rodila mláďata bílá.


text:
Neboť když nadešel čas, v němž se ovce stávají březími, pozvedl jsem svých očí a viděl jsem ve snách, že samci, kteří vstupují na samice, jsou pruhovaní, kropenatí a strakatí.


text:
On pravil: Pozvedni očí •svých a viz, že všichni samci, kteří vstupují na samice, jsou pruhovaní, kropenatí, a strakatí. Vidělť jsem všecko, co ti Laban učinil.


text:
Já jsem Bůh Betelu, kde jsi pomazal památník a kde jsi mi učinil slib. Nyní tedy vstaň, vyjdi z této zem;ě a navrať se do země, kde ses narodil.


text:
Avšak Bůh vzal majetek otce našeho a dal jej nám a našim synům; protož všecko, cokoliv ti Bůh káže, učiň.


text:
Vzal též všecek majetek, totiž stáda a všecko, čehokoliv v Mesopotamii nabyl, a ubíral se k Isákovi, svému otci, do země Kanaan.


text:
Když však odešel se vším, co mu po právu příslušelo, když se přeplavil přes Řeku a zaměřil směrem k pohoří Galaadu,


text:
Jakob byl již postavil stany na pohoří, když ho tu Laban se svými bratry dohonil a na témž pohoří Galaad stany postavil.


text:
Proč jsi chtěl bez mého vědomí utéci? Proč jsi mi toho neoznámil, bych tě mohl vyprovoditi s veselím a s písněmi, s bubny a s loutnami?


text:
mohla by má ruka zlým ti to splatit, ale Bůh otce vašeho mi včera pravil: Střez se říci Jakobovi něco příkrého!


text:
Jakob odpověděl: Bez tvého vědomí jsem odešel, poněvadž jsem se obával, abys mi násilně neodňal svých dcer.


text:
Viníš mě z krádeže? – U kohokoliv nalezneš své bohy, ten ať jest před našimi bratry usmrcen. Hledej, a cokoliv ze svých věcí u mne nalezneš, vezmi si. To mluvě nevěděl, že Rachel ukradla modly.


text:
Vstoupiv tedy Laban do stanu Jakobova, Lima a obou služebných, ničeho nenalezl. Když pak vstoupil do stanu Rachelina,


text:
tu ona rychle skryla modly pod velbloudí sedlo a posadila se na ně. Když pak přehledal všecek stan a ničeho nenalezl,


text:
pravila: Nechť se nehněvá můj pán, že před ním nemohu povstati; děje se mi právě, co se podle pravidla ženám stává. Tak byl hledající zklamán ve svém úsilí.


text:
Tu Jakob vzplanul a počal činiti Labanovi výtky: Pro jakou mou vinu a pro jaký můj hřích jsi s takovým zápalem za mnou se hnal


text:
a prohledal všecky mé věci? Co jsi nalezl ze všeho majetku tvého domu? Polož to zde před mými a tvými bratry, ať soudí mezi mnou a tebou.


text:
Proto jsem byl dvacet let u tebe? Ovce tvé a kozy nebyly neplodnými, beranů ze tvých stád jsem nejedl;


text:
co dravci uloupili, neohlásil jsem ti, já sám jsem všecku škodu nahrazoval; co bylo ukradeno, po mně jsi žádal.


text:
Tak jsem ti dvacet let sloužil v domě tvém; čtrnácte let za tvé dcery a šest let za tvá stáda; a desetkráte jsi mi změnil mzdu.


text:
Kdyby byl nebyl se mnou Bůh otce mého Abrahama, jehož též Isák ctí, byl bys mne snad nyní propustil nahého; Bůh však shlédl na mé utrpení a na námahy rukou mých, a (proto) tě včera varoval.


text:
Laban mu odpověděl: Dcery mé a synové (jejich), stáda tvá a všecko, co vidíš, jest mé; co (však) mohu učiniti svým synům a vnukům?


text:
a řekl svým bratřím: Přineste kameny. A oni nanesli kamenů a učinili z nich homoli, na které pak jedli.


text:
Laban pak řekl: Tato homole bude dnes svědkem poměru mezi mnou a tebou. – Proto bylo jí dáno jméno Galaad, to jest „Homole svědka". – 


text:
Budeš-li mé dcery utiskovati a pojmeš-li jiné ženy vedle nich – byť bychom neměli žádného svědka své řeči, však Bůh je tu a vidí (to).


text:
bude svědkem: tato homole, pravím, a kámen ať vydávají svědectví, že nesmím jíti. ani já vedle něho, táhna proti tobě, aniž ty smíš jíti vedle něho, hodlaje mi uškoditi.


text:
Přisahal tedy Jakob při tom, jehož ctil Isák, jeho otec, a podav na hoře oběti, pozval svých bratří, aby. jedli chleba. Oni jedli, zůstavše tam.


text:
přikázal jim řka: Takto mluvte pánu mému Esauovi: Toto vzkazuje (ti) tvůj bratr Jakob: Byl jsem hostem u Labana až do dneška.


text:
Mám hovězí dobytek, osly, ovce, otroky i otrokyně; nyní pak posílám poselství k pánu mému, abych našel milost před ním.


text:
Když se poslové navrátili k Jakobovi, pravili: Přišli jsme k tvému bratru Esauovi, a hle, on pospíchá proti tobě se čtyřmi sty mužů.


text:
Jakob se bál velmi a rozdělil svůj lid, jakož i stáda, ovce, hovězí dobytek a velbloudy na dva zástupy


text:
Pravil dále: Bože otce mého Abrahama a Bože otce mého Isáka, Hospodine, který jsi mi řekl: Návrat se do své země a na místo, kde ses narodil, budu ti dobře činiti;


text:
nejsem hoden všech tvých slitování a věrnosti tvé, kterou jsi projevil svému služebníku. S holí přešel jsem tento Jordán, a nyní se dvěma zástupy se vracím.


text:
Vytrhni mě z ruky mého bratra Esaua, neboť se ho velmi bojím, aby snad nepřišel a neusmrtil matku se syny.


text:
Tys mi slíbil, že mi budeš dobře činiti a že rozmnožíš mé potomstvo jako mořský písek, jehož množství nelze sečísti.


text:
Stáda ta poslal se svými služebníky, každé stádo zvlášť, a řekl jim: Jděte přede mnou a budiž mezera mezi každým stádem.


text:
Prvnímu nařídil řka: Potká-li se s tebou můj bratr Esau a zeptá-li se tě: „Čí jsi", nebo „Kam jdeš", nebo „Čí jsou tyto věci, za nimiž jdeš?" – 


text:
Podobně přikázal druhému i třetímu a všem, kteří šlí za stády, řka jim: Týmiž slovy mluvte k Esauovi, když se s ním setkáte.


text:
A dodejte: Také Jakob, tvůj služebník, jde za námi touto cestou. Pravil si totiž: Uchlácholím ho dary, které půjdou napřed, pak teprv chci ho viděti, snad mi bude milostiv.


text:
Když časně ráno vstal, vzal obě své manželky a tolikéž služebných s jedenácti syny a přebrodil se přes Jabok.


text:
A řekl mu: Pusť mě, neboť již vystupují červánky. Jakob však odpověděl: Nepustím tě, leč dáš-li mi požehnání.


text:
On však řekl: Nebudeš se již jmenovati Jakob, nýbrž Israel; neboť byl-li jsi zdatným proti Bohu, oč více budeš lidi přemáhati?!


text:
Tu se ho Jakob otázal: Pověz mi, jak se jmenuješ? Odpověděl: Proč se ptáš? A požehnal mu na témže místě.


text:
Proto synové Israelovi podnes nejedí šlachy, která byla ve stehnu Jakobově umrtvena, že se dotkl šlachy jeho stehna, a ochrnula.


text:
Pozvednuv pak Jakob očí uzřel přicházeti Esaua a s ním čtyři sta mužů. Tu rozdělil syny Liiny, Racheliny a obou služebných.


text:
Když pak pozvedl očí a uzřel ženy a jejich děti, pravil: Kdo jsou tyto? Jsou tvoje? Odpověděl: Jsou to dítky, které dal Bůh mně, tvému služebníku.


text:
Esau se tázal: Co jsou ony. zástupy, které jsem potkával? Odpověděl: Abych nalezl milost před mým pánem – 


text:
Tu pravil Jakob: Ne tak, prosím; nýbrž, nalezl-li jsem před očima tvýma milost, přijmi dárek ten z mých rukou; neboť když jsem zočil tvoji tvář, bylo mi, jako bych videi tvář Boží. Buď mi milostiv


text:
a přijmi požehnání, které jsem ti přinesl a kterým mě obdařil Bůh, dárce všeho. Jen po toliké pobídce přijal to bratr


text:
Jakob se vymlouval: Víš, pane můj, já mám útlé děti, březí ovce a stelné krávy s sebou; budu-li příliš spěchati, zmohou se a pohynou mi jednoho dne všecka stáda.


text:
Nechť pán můj jde před svým služebníkem, já zvolna půjdu za ním po jeho stopě, jak uvidím, že mé děti stačí – až přijdu k pánu mému do Seiru.


text:
Esau odpověděl: Prosím tě, by několik mých lidí tě cestou provázelo, Řekl: Není třeba; toho jediného jen potřebuji, bych nalezl milost před tvým obličejem, pane můj.


text:
Jakob pak přišel do Sokotu; vystavěl si tam příbytek, postavil stany a nazval to místo Sokot, to jest „Stany".


text:
Pak se odebral k Salemu, městu Sichemanů, jež jest v zemi Kanaan – když se byl vrátil ze Syrské Mesopotamie – a usadil se u toho města.


text:
Když ji uzřel Sichem, syn Hemora Hevejského, kníže té země, vzplanul k ní láskou. Unesl pannu a spal s ní, znásilniv ji.


text:
Když se Jakob o tom dověděl, nebyli (právě) jeho synové doma; pásli dobytek. I mlčel, až se vrátili.


text:
hle, synové jeho přicházeli s pole. Uslyševše, co se bylo stalo, velmi se rozhněvali, že se dopustil hanebné věci na Israelovi a že spáchal zločin, zneuctiv Jakobovu dceru.


text:
Také Sichem pravil k otci a bratřím jejím: Kéž naleznu milost před vámi! Cokoliv budete žádati, dám.


text:
Nemůžeme učiniti, čeho žádáte a nemůžeme dáti své sestry člověku neobřezanému; bylo by to u nás neslušné a hanebné.


text:
Učiniti s vámi smlouvu bude nám možno jen pak, budete-li chtíti býti nám podobni, a bude-li u vás obřezán každý mužský.


text:
Pak budeme dávati a bráti navzájem dcery vaše i naše a přebývati budeme s vámi, takže budeme jeden národ.


text:
A mládenec neváhal ihned vyplniti, co bylo žádáno, neboť miloval velice dívku, a byl nejváženější v domě svého otce.


text:
Muži tito jsou lidé pokojní a chtějí, s námi přebývati; nechť vydělávají v naší zemi, ať ji vzdělávají, jeť dlouhá a široká a potřebuje dělníků; jejich dcery budeme si bráti za manželky a své jim dávati.


text:
Jen jim v tom povolme a majetek jejich, dobytek a všecko, co mají, bude naše, a společně bydlíce budeme jedním národem.


text:
A hle, třetího dne, když rány nejvíce bolí, dva synové Jakobovi, Simeon a Levi, Dinini bratři, chopivše meče, vtrhli do klidného města a pobili všecky muže.


text:
Když vyšli, vypadli též ostatní synové Jakobovi na zabité a vyplenili město, aby pomstili zneuctění.


text:
Když všecky tyto věci odvážně vykonali, pravil Jakob Simeonovi a Levimu: Zarmoutili jste mě a učinili jste mě nenáviděným u Kananejských a Ferezejských, obyvatelů této země. Nás je málo; oni se spojí a budou mě bíti, až zahlazen budu já i můj dům.


text:
Bůh pravil Jakobovi: Vstaň, odeber se do Betelu a přebývej tam;; učiň též oltář Bohu, jenž se ti zjevil, když jsi utíkal před bratrem Esauem.


text:
Jakob tedy svolav všecek dům, pravil: Odvržte cizí bohy, které u sebe máte, očišťte se a převlecte se.


text:
Vzhůru, pojďme do Betelu, bychom tam učinili oltář Bohu, který mne vyslyšel v den mého soužení a byl mi společníkem na cestě.


text:
Dali mu tedy všecky cizí bohy, které měli, i náušnice, které měli na svých uších, a on je zakopal pod terebintem, nedaleko Sichemu.


text:
Kudy šli, strach Bohem seslaný padal na všecka okolní města, takže se neodvážila odcházejících pronásledovati.


text:
Vzdělav tam oltář, nazval to místo „Dům Boží", neboť tu zjevil se mu Bůh, když před svým bratrem utíkal.


text:
Téhož času zemřela Debora, Rebečina kojná, a pochována byla na úpatí Betelu pod dubem; proto nazváno bylo ono místo „dub pláče".


text:
a řekl mu: Já jsem Bůh všemohoucí. Rostiž a množ se; národové, ano národové národů z tebe budou a králové z krve tvé vzejdou.


text:
On pak vztyčil na památku kámen na tom místě, kde Bůh k němu mluvil, obětoval na něm mokré oběti a polil jej olejem.


text:
Poté odešel odtud a přišel z jara do země, kudy se jde do Efraty. Tu počala Rachel pracovati k porodu.


text:
Následkem těžkého porodu ocitla se v nebezpečí. I řekla jí pomocnice: Neboj se, neboli i tentokráte budeš míti syna.


text:
Když pak bolestí život mizel a smrt již nastávala, nazvala svého syna „Benoni", to jest „Syn mé bolesti". Otec však ho nazval „Benjamin", to jest „Syn pravice".


text:
Když přebýval v této krajině, odešel Ruben a spal s Balou, ženinou svého otce. což nezůstalo Jakoba tajno. Synů Jakobových bylo dvanácte:


text:
Synové Zelfy, služebné Limy: Gad a Aser. To jsou synové Jakobovi, kteří se mu narodili v Syrské Mesopotamii.


text:
Jakob přišel též k svému otci Isákovi do Mambre, do města Arbe, to jest Hebronu, kdež požíval pohostinství Abraham a Isák.


text:
Věkem jsa sešlý, zemřel a přiřazen byl k svému lidu, jsa (již) stařec vysokého věku. Synové jeho Esau a Jakob ho pochovali.


text:
Esau pojal manželky z dcer Kananejských: Adu, dceru Elona Hetského, Oolibamu, dceru Any, dcery Sebeona Hevejského,


text:
Oolibama pak porodila Jehusa, Ihelona a Kore. To jsou synové Esauovi, kteří se mu narodili v zemi Kanaan.


text:
Nato vzal Esau své ženy, syny i dcery, všecko služebnictvo svého domu, svůj majetek, stáda a všecko, čeho byl mohl nabýti v zemi Kanaanu, a odebral se do jiné země. Tak se odloučil od svého bratra Jakoba.


text:
Byli oba velice bohati, a nemohli pospolu přebývati, ježto země, ve které užívali pohostinství, nestačila jim na množství stád.


text:
Tamna pak, ženina Elifaza, syna Esauova, mu porodila Amalecha. To jsou synové Ady, manželky Esauovy.


text:
Synové Oolibamy, dcery Any, dcery Sebeonovy, manželky Esauovy – které mu porodila – byli tito: Jehus, Ihelon a Kore.


text:
Knížata synů Esauových jsou tato: Synové Elifaza, Esauova prvorozence: Kníže Teman, kníže Omar, kníže Sefo, kníže Kenez,


text:
kníže Kore, kníže Gatam a kníže Amalech. To jsou synové Elifazovi v zemi Edomu, a to jsou synové Ady.


text:
Synové Rahuela, syna Esauova, jsou: Kníže Nahat, kníže Zara, kníže Samma, kníže Meza. To jsou knížata (pocházející) od Rahuela v Edomsku, a to jsou synové Basematy, ženy Esauovy.


text:
Synové Oolibamy, manželky Esauovy, jsou: Kníže Jehus, kníže Ihelon a kníže Kore. To jsou knížata (pocházející) z Oolibamy, dcery Any, ženy Esauovy.


text:
Synové Sebeonovi byli: Aja a Ana. To jest ten Ana, jenž nalezl teplé vody na poušti, když pásl osly svého otce Sebeona;


text:
Když i ten zemřel, panoval místo něho Adad, syn Badadův, jenž porazil Madiany v zemi Moabské; jeho sídlo slulo Avit.


text:
Když i ten zemřel, nastoupil na jeho místo Adar; sídlo jeho slulo Fau; a manželka jeho slula Meetabel, dcera Matredy, dcery Mezaabovy.


text:
Jména knížat Esauových podle jejich rodů, sídel a jmen jsou tato: Kníže Tamna, kníže Alva, kníže Jetet,


text:
kníže Magddel a kníže Hiram. To jsou knížata Edomců bydlící ve svých územích, to jest Esau, praotec Edomců.


text:
Dějiny jeho jsou tyto: Josef, když mu bylo šestnácte let – byl tedy ještě chlapcem – pásal stáda s bratřími. Jednou byl se syny Bály a Zelfy, otcových žen. I obžaloval bratry své u otce z velmi" zlého hříchu.


text:
Israel miloval Josefa nade všecky své syny, poněvadž ho zplodil ve stáří; i dal mu udělati pestrobarevnou suknici.


text:
Bratři jeho vidouce, že otec raději ho má nežli všecky ostatní, pojali k němu nenávist, že nemohli k němu ani laskavého slova promluviti.


text:
Zdálo se mi, že jsme vázali snopy na poli; můj snop povstal a stál, vaše pak snopy stály kolem dokola a klaněly se mu.


text:
Bratři jeho odpověděli: Budeš snad naším králem, či budeme poddáni tvé vládě? Tento sen a řeči tedy závist a zášť ještě více roznítily.


text:
Měl ještě jiný sen. Vypravoval jej bratřím takto: Zdálo se mi, kterak slunce, měsíc a jedenácte hvězd se mi klaní.


text:
Když to otci a bratřím vypravoval, domlouval mu otec řka: Co znamená tento sen, který jsi měl? Budu snad já, matka tvá a bratři tvoji až k zemi přeď tebou se skláněti?


text:
„Tu jsem," pravil mu: Jdi a viz, mají-li se bratři tvoji i stáda ve všem dobře, a oznam mi, co se děje. Jsa vyslán z údolí Hebronskélio, přišel do Sichemu.


text:
I pravil mu ten muž: Odešli s tohoto místa, slyšel jsem však, že pravili: „Pojďme do Dotainu." Šel tedy Josef za svými bratry a našel je v Dotainu.


text:
pojďme, usmrťme ho a hoďme do staré cisterny, a pak řekneme: „Divoká šelma ho pohltila." Pak se ukáže, co mu prospějí jeho sny.


text:
Nezabíjejte ho a neprolévejte krve, ale hoďte ho do této cisterny, která jest na poušti; zachovejte tak ruce své čisté.


text:
Hned tedy, jak přišel k bratřím, svlékli ho z pestrobarevné sukně, dlouhé až po paty, a spustili ho do staré cisterny, která neměla vody.


text:
Posadivše se pak, aby pojedli, uzřeli ismaelské kočovníky, kteří přicházeli z Galaadu, a jejich velbloudy, nesoucí vonidla, kadidlo a ladanum do Egypta.


text:
Raději ho prodejme Ismaelovcům; tak aspoň neposkvrníme si rukou; jeť on přece bratr náš a krev naše. Bratři s jeho řečí souhlasili.


text:
Když tedy madiánští kupci šli tamtudy, vytáhli ho z cisterny a prodali Ismaelovcům za dvacet stříbrných; ti ho odvedli do Egypta.


text:
Otec ji poznal a řekl: Suknice mého syna to jest; zvíře velmi zlé ho roztrhalo, šelma Josefa pohltila.


text:
Když se shromáždily všecky děti jeho, aby zmírnily otcovu bolest, nechtěl se dáti potěšiti, nýbrž řekl: Bolestí sestoupím k svému synu do hrobu. A plakal bez ustání.


text:
Řekl tedy Juda k svému synu Onanovi: Vejdi k ženě svého bratra a spoj se s ní, abys vzbudil potomstvo svému bratru.


text:
On věda, že by narození synové nebyli jeho, vcházeje k manželce svého bratra, vyléval símě na zemi, aby se na jméno bratrovo děti nerodily.


text:
Proto pravil Juda ke své snaše Tamaře: Zůstaň vdovou v domě svého otce, dokud nedoroste Sela, můj syn; bálť se, aby on též neumřel jako jeho bratři. Ona odešla a přebývala v domě otcově.


text:
Když pak uplynulo mnoho dní, zemřela dcera Sueova, manželka Judova. Ten po smutku opět se uklidniv, odebíral se do Tamnasu k postřihačům svých ovec, on a Odollaman Hiras, jeho ovčák.


text:
odloživši vdovské šaty, vzala závoj, oděla se a posadila se na rozcestí, kudy se jde do Tamnasu. To (činila) proto, že Sela (již sice) dorostl, ale nedostala ho za manžela.


text:
Přistoupiv k ní pravil: Dovol mi, abych se s tebou sešel. – Nevědělť, že je to jeho snacha. – Když ona odpověděla: „Co mi dáš, abys směl obcovati se mnou?"


text:
řekl: Pošlu ti z (mých) stád kozelce. Když pak opět pravila: „Strpím, co chceš, dáš-li mi zástavu až do doby, kdy pošleš, co slibuješ,"


text:
Juda pravil: Co chceš, abych. ti dal v zástavu? Odpověděla: „Svůj prsten, náramek a hůl, kterou máš v ruce." Po tomto jednom obcování, z něhož žena ta počala,


text:
Poslal pak Juda kozelce po svém pastýři Odollamanu, aby dostal zpět zástavu, kterou byl ženě dal. Když jí ovčák nenalezl,


text:
tázal se lidí onoho místa: Kde je ta žena, která seděla na rozcestí? Když všichni odpověděli: „Na tom místě žádná nevěstka neseděla,"


text:
vrátil se k Judovi a řekl mu: Nenalezl jsem. jí a lidé onoho místa mi pravili, že tam nikdy nevěstka neseděla.


text:
Tu pravil Juda: Ať si to nechá, aspoň nás nemůže viniti z věrolomnosti; já jsem poslal kozelce, kterého jsem slíbil, avšak ty jsi jí nenalezl.


text:
Po třech měsících, hle, oznámili Judovi řkouce: Tamar, tvá snacha, smilnila; jeť patrno, že jí život roste. Tu řekl Juda: Vyveďte ji, ať jest upálena.


text:
Když byla vedena, by trest byl vykonán, vzkázala svému tchánu: Počala jsem z muže, jehož jsou tyto věci; viz, čí je prsten, náramek a hůl (tato).


text:
Juda poznav dary, pravil: Spravedlivější jest ona, než já; nedalť jsem ji Selovi, svému synu. – Více však jí nepoznal.


text:
Když nastala doba porodu, ukázala se dvojčata v jejím životě. A když se již nemluvňátka rodila, vystrčil jeden ruku, na niž porodní pomocnice uvázala červenou nitku, řkouc:


text:
On však vztáhl ruku zpět a vyšel druhý. Tu pravila žena: Proč se mázdřice protrhla pro tebe? Proto ho nazvala Fares.


text:
Josef tedy odveden byl do Egypta; tam ho koupil od Ismaelských, kteří ho přivedli, Putifar, dvořenín faraónův, velitel osobní stráže, Egypťan.


text:
Pán, v jehož domě bydlil, věděl velmi dobře, že Hospodin jest s ním, že všecko, cokoliv činí, jeho ruka řídi.


text:
Nalezl tedy Josef milost před svým pánem, jenž učinil ho svým služebníkem, ustanovil ho nade vším, takže spravoval nejen svěřený dům, nýbrž všecko, co mu bylo dáno na starost


text:
Hospodin žehnal domu Egypťanovu pro Josefa a rozmnožoval všecek jeho majetek jak doma tak na poli. (Pán jeho)


text:
On však nesvolil k nešlechetnému skutku, (nýbrž) pravil jí: Hle, pán můj všecky věci mi odevzdav, nestará se o to, co má doma;


text:
nic není, co by nebylo v mé moci, nebo co by nebyl mně odevzdal, kromě tebe, která jsi jeho manželkou. Kterak bych tedy mohl tak zlou věc učinili a hřešiti proti Bohu svému?


text:
Tu ona chopivši se spodního okraje jeho šatu, řekla: Spi se mnou. On však nechav plášť v její ruce, utekl ven.


text:
svolala lidi svého domu a řekla: Hle, manžel uvedl muže hebrejského, aby s námi skotačil. Přišel ke mně, aby se se mnou sešel. Když jsem však já vzkřikla


text:
Ten mu dal do moci všecky vězně, kteří byli ve vězení chováni; cokoli se (tam) dalo, podléhalo jeho nařízení. Všecko mu svěřiv (sám)


text:
Po těchto událostech dva dvořenínové egyptského krále, číšník a pekař, provinili se proti svému pánu.


text:
Správce žaláře svěřil je Josefovi, jenž je též obsluhoval. Po nějaké době, co již byli držáni ve vazbě,


text:
Oni odpověděli: Měli jsme sen a není, kdo by nám jej vyložil. Tu jim Josef řekl: Vykládati přísluší Bohu. Povězte mi, co se vám zdálo.


text:
Číši faraonovu měl jsem v ruce, bral jsem tedy hrozny a lisoval jsem je do číše, kterou jsem držel a podával faraonovi.


text:
Po nich rozpomene se farao tvých služeb a uvede tě do dřívějšího postavení, že mu zase budeš podle svého úřadu podávati číše, jak jsi činíval dříve.


text:
Vzpomeň si jen na mne, až se budeš míti dobře, a prokaž mi milost, že se přimluvíš za mne u faraona, aby mě vyvedl z tohoto žaláře;


text:
Nejvyšší pekař vida, jak důmyslně sen vyložil, pravil: Také já jsem měl sen. Tři koše mouky jsem měl na hlavě.


text:
Třetího dne nato byly faraonovy narozeniny. Při velikých hodech, které učinil svým služebníkům, vzpomněl si na nejvyššího číšníka a pekaře.


text:
Potom se vynořilo z řeky jiných sedm krav, ošklivých a vyhublých. Pásly se na samém břehu řeky na místech zelených,


text:
a když nastalo jitro, všecek ustrašen poslal pro všecky egyptské hadače a pro všecky mudrce. Povolav jich, vypravoval jim sen, avšak nebylo nikoho, kdo by jej mohl vyložiti.


text:
Král rozhněvav se na své služebníky, dal mě a nejvyššího pekaře vsaditi do žaláře velitele osobní stráže.


text:
a uslyšeli jsme, co nám později skutečnost potvrdila. Neboť já jsem byl zase uveden do svého úřadu a onen pověšen byl na kůl.


text:
Král mu pravil: Měl jsem sny, a není nikoho, kdo by mi je vyložil. Slyšel jsem však, že ty velmi důmyslně umíš je vykládati.


text:
Tu vystoupilo z řeky sedm přepěkných a masitých krav a pasouce se na zavlažených lučinách škubaly zelenou trávu.


text:
A hle, po nich vystoupilo jiných sedm krav tak ošklivých a tak hubených, že jsem nikdy takových v Egyptě neviděl.


text:
nic tím neztloustly; zůstaly ošklivé a hubené jako dříve. Tu jsem procitl, a opět spánkem byv přemožen


text:
a ty pohltily první klasy i s krásou jejich. Vypravoval jsem sen hadačům, avšak není žádného, kdo by jej mohl vyložiti.


text:
Sedm pak krav suchých a hubených, které po nich vystoupily, a sedm klasů žhoucím větrem zničených znamená sedm roků budoucího hladu.


text:
po nich přijde sedm let jiných takové neúrody, že se zapomene na všecek předchozí nadbytek. Neboť hlad bude hubiti celou zemi


text:
Že se ti pak totéž dvakráte zdálo, to znamená, že jistě se stane, co Bůh praví, a že se to vyplní hodně brzy.


text:
která hned již nastane, ať ukládají do sýpek; a všecko obilí ať se skládá a chová po městech ve jménu faraónově.


text:
Tak se bude schraňovati na sedm let budoucího hladu, který dolehne na Egypt, a tak nebude země nedostatkem zhubena.


text:
Řekl pak Josefovi: Poněvadž ti Bůh všecko ukázal, co jsi mluvil, bude mi možno někoho nalézti, kdo jest moudřejší než ty nebo kdo by se tobě aspoň vyrovnal?


text:
Ty budeš nad mým domem, a rozkazů tvých úst všecek národ bude poslušen; pouze královským trůnem tě budu převyšovati.


text:
A vzav prsten s ruky své dal mu jej na ruku; oblékl ho v kmentové roucho a kolem hrdla mu zavěsil zlatý řetěz.


text:
Pak mu kázal vystoupiti na svůj druhý vůz a dal hlasateli provolávati, aby všichni před ním skláněli kolena a věděli, že jest ustanoven nad celým Egyptem.


text:
Opět pak pravil král Josefovi: Já jsem farao; bez tvé vůle nikdo nesmí hnouti rukou ani nohou po všem Egyptě.


text:
A změnil mu jméno nazvav ho jazykem egyptským „Spasitelem světa". Dal mu též za manželku Asenet, dceru Putifara, kněze heliopolského. Vydal se tedy Josef do Egypta – 


text:
Než nastal hlad, narodili se Josefovi dva synové; porodila mu je Asenet, dcera Putifara, kněze heliopolského.


text:
Prvorozeného pojmenoval Manasses řka: Bůh dal mi zapomenouti na všecky mé těžkosti i na dům mého otce.


text:
přicházelo sedm let neúrody, jak byl Josef předpověděl. V celém světě rozmohl se hlad, v celém Egyptě vsak bylo chleba.


text:
Když pak i Egypt začal lačněti, volal lid k faraónovi o pokrm. On jim odpověděl: Jděte k Josefovi a cokoli vám řekne, učiňte.


text:
Když pak hladu každodenně po vší zemi přibývalo, otevřel Josef všecky sýpky a prodával Egypťanům – neboť hlad tísnil též je.


text:
Slyšel jsem, že v Egyptě prodávají obilí; jděte tam a kupte nám, čeho potřebujeme, bychom se mohli uživiti a nezahynuli hladem.


text:
Benjamina však zadržel Jakob doma, řka jeho bratřím: Aby se mu snad na cestě něco zlého nepřihodilo.


text:
Josef byl v Egyptě vladařem a z jeho dovolení bylo prodáváno lidem obilí. Když mu bratří učinili poklonu,


text:
poznal je, ale velmi přísně, jako cizince je oslovil, tázaje se jich: Odkud přicházíte? Odpověděli: (Přicházíme) z Kanaanu, bychom nakoupili životních potřeb.


text:
Vzpomenuv si na sny, které kdysi měl, pravil jim: Vyzvědači jste; přišli jste, abyste viděli, kde má země nechráněná místa.


text:
Všichni jsme synové jednoho muže; s úmysly pokojnými přicházíme; služebníci tvoji nezamýšlejí nic zlého.


text:
Oni však pokračovali; „Dvanáct jest nás bratří, tvých služebníků, synů jednoho muže v Kanaanu; nejmladší jest u otce, druhý není na živu."


text:
Pošlete jednoho ze sebe pro něho; vy pak zůstanete ve vazbě, dokud se nedokáže, je-li pravda, co jste pravili, či lež; jinak – při zdraví faraonově – jste vyzvědači." – 


text:
Třetího dne je kázal ze žaláře vyvésti a pravil: Učiňte, co pravím, a budete živi; neboť bojím se Boha.


text:
Jste-li pokojní, budiž jeden váš bratr držen v žaláři; vy pak jděte, doneste domů obilí, které jste koupili,


text:
a přiveďte ke mně nejmladšího bratra svého, bych mohl zkusiti vaše výpovědi a lak abyste nezemřeli. – Učinili, jak byl rozkázal.


text:
Pravili si pak: Zaslouženě toto trpíme, neboť jsme se provinili proti svému bratru; viděli jsme utrpení jeho duše, když nás prosil, a nevyslyšeli jsme ho. Proto nás stihlo toto soužení.


text:
Jeden z nich, totiž Ruben, pravil: Vždyť jsem vám pravil: „Neprohřešujte se proti jinochu." Ale vy jste mne neposlechli. Hle, (nyní) se vymáhá jeho krev (na nás). – 


text:
Nato dal před nimi Simeona vzíti a svázati. Služebníkům pak nařídil, by jim naplnili pytle obilím, peníze však aby vložili každému z nich do jeho pytle a nad to aby jim dali potravin na cestu. Oni tak učinili.


text:
Když jeden (z nich) na místě, kde přenocovali, rozvázal pytel, aby nakrmil soumara, uzřel navrchu v pytli peníze.


text:
I řekl svým bratřím: Vrátili mi peníze, hle, jsou v pytli. V úžasu a zděšení pravili vespolek: Co nám to Bůh učinil?


text:
Když přišli do Kanaanu k otci svému Jakobovi, vypravovali mu všecko, co se jim bylo přihodilo řkouce:


text:
Dvanáct jest nás bratrů zplozených od jednoho otce; jednoho již není, nejmladší jest u otce v Kanaanu."


text:
On nám řekl: „Zkusím, jste-li pokojní lidé, takto: Jednoho svého bratra zanechte u mne, naberte potravin pro své rodiny, odejděte


text:
a přiveďte mi svého nejmladšího bratra, bych se přesvědčil, že nejste vyzvědači, abyste nazpět mohli dostati toho z vězení a pak abyste měli volnost po libosti nakoupili."


text:
Když po těchto řečech vysýpali obilí, nalezl každý u vrchu pytle zavázané peníze. Když všichni stejně trnuli,


text:
pravil otec Jakob: Připravíte mne o děti. Josefa již není, Simeon jest ve vězení a Benjamina chcete (mi) odvésti; všecko toto neštěstí dopadá na mne.


text:
Odpověděl Ruben: Dva syny mé usmrť, nepřivedu-li ti ho zpět; odevzdej mi ho do moci a já li ho navrátím.


text:
On však pravil: Nepůjde syn můj s vámi dolů. Bratr jeho jest mrtev, takže zůstal sám; kdyby ho stihlo nějaké neštěstí v zemi, do níž půjdete, přivedli byste zármutkem šediny mé do hrobu.


text:
Když došly potraviny, které byli z Egypta přinesli, pravil Jakob svým synům: Jděte zase a nakupte nám něco potravin.


text:
Juda odpověděl: Onen muž dokládaje se přísahou nám prohlásil toto: „Neuzříte mé tváře, nepřivedete-li s sebou svého nejmladšího bratra."


text:
Pakli nechceš, nepůjdeme; neboť muž ten, jak jsme kolikráte již pravili, vyjádřil se k nám řka: „Neuzříte mé tváře bez vašeho nejmladšího bratra."


text:
Oni však se omlouvali: Ten člověk se nás tázal po pořádku na nás původ; zdali jest otec živ, máme-li bratra, a my jsme mu odpovídali po pořádku dle toho, co vyzvídal. Mohli jsme věděti, že nám řekne: „Přiveďte s sebou svého bratra?"


text:
Tu pravil Juda svému otci: Pošli chlapce se mnou, bychom mohli jíti a zachovati život, abychom nezahynuli sami i děti naše.


text:
Já za chlapce ručím; z ruky mé ho žádej; nepřivedu-li ti ho zpět a neodevzdám ti ho zase, budu navždy vinen hříchem proti tobě.


text:
Pravil jim tedy Israel, jejich otec: Musí-li tak býti, učiňte, jak myslíte. Naberte do pytlů nejlepších plodin (naší) země a doneste muži tomu dary, něco kadidla, medu, balsámu, ladanu a něco z terebintů a mandloňů.


text:
Vezměte také dvojnásobnou částku peněz; ty, které jste nalezli v pytlích, doneste zpět, snad se stal omyl.


text:
Všemohoucí můj Bůh vám ho nakloň, aby poslal zpět s vámi bratra vašeho, jehož vězní, i tohoto Benjamina; já pak budu opuštěný, jako bezdětný.


text:
Vzavše tedy ti muži dary, dvoje peníze a Benjamina, odebrali se dolů do Egypta. A předstoupili před Josefa.


text:
Když je uviděl, a Benjamina s nimi, rozkázal správci svého domu: Uveď tyto muže do domu, dej zabíti dobytek a vystroj hody, neboť budou se mnou v poledne jísti. – 


text:
Tam trnouce si pravili: Pro peníze, které jsme prve ve svých pytlech zpět donesli, jsme sem zavedeni; chce nás křivě obviniti z potupného činu a násilně do. otroctví uvrhnouti nás i naše osly.


text:
pravili: Prosíme, pane, abys nás vyslyšel. Již jedenkráte jsme (sem) přišli, abychom nakoupili potravin.


text:
Zaplatili jsme je, když však jsme přišli na místo, kde jsme nocovali, a otevřeli jsme své pytle, nalezli jsme navrchu pytlů peníze; nyní je zase v téže váze přinášíme zpět. – 


text:
Kromě toho jsme však přinesli jiné peníze, bychom nakoupili, čeho potřebujeme. – Nevíme, kdo je položil do našich měšců.


text:
On však odpověděl: Buď pokoj vám. Nebojte se. Bůh váš a Bůh otce vašeho dal ty poklady do vašich pytlů; neboť peníze, které jste mi dali, jsem správně obdržel. Nato k nim přivedl Simeona.


text:
Když tedy Josef vstoupil do (svého) domu, podávali mu dary, držíce je v rukou a hluboce se skláněli k zemi.


text:
On však milostivě na pozdrav pozdravem odpovídaje, tázal se jich: Je starý váš otec, o němž jste mi vypravovali, zdráv? Žije ještě?


text:
Josef pak pozvednuv očí a vida bratra svého z téže matky, Benjamina, pravil: To jest váš nejmladší bratr, o kterém jste mi vypravovali? A dodal: Bůh buď ti milostiv, synu!


text:
A hned odešel; bylť bratrem svým hluboce dojat, že se (mu) slzy draly (do očí); a přišed do ložnice, rozplakal se.


text:
I byla nošena, ale pro Josefa zvláště, pro bratry zvláště, a pro Egypťany, kteří jedli s nimi, také zvláště, – neníť dovoleno Egypťanům jísti s Hebrey a za nečistou pokládají takovou hostinu – 


text:
a seděli před ním, prvorozenec dle svého prvorozenství a nejmladší dle svého věku. A divili se velmi.


text:
Bral pak každý díl, který od něho dostal; největšího podílu se dostalo Benjaminovi, jenž obdržel pětkráte tolik, co ostatní. I pili s ním a rozjařili se.


text:
Rozkázal pak Josef správci svého domu: Naplň pytle jejich obilím, co se do nich vejde; a peníze každého polož na vrch do pytle.


text:
Nejmladšímu pak vlož do pytle kromě peněz, které dal za obilí, také mou stříbrnou číši. I stalo se tak.


text:
Když byli kousek cesty z města ušli, Josef, zavolav správce domu, pravil: Vzhůru, pusť se za těmi muži, a dohoně jich rci: Proč jste splatili dobré zlým?


text:
Peníze, které jsme nalezli v pytlích navrchu, přinesli jsme ti z Kanaanu zpět; jak jest možno s tím srovnati, abychom z domu tvého pána byli ukradli zlato neb stříbro?


text:
On jim řekl: Staň se, jak sami jste rozhodli; u kterého se věc nalezne, ten buď mým otrokem, vy však budete nevinni.


text:
Správce domu je prohledával, začav (pytlem) nejstaršího a (pokračoval) až k nejmladšímu. V pytli Benjaminově číši našel.


text:
Juda v čele svých bratří vstoupil k Josefovi – ještě totiž nebyl z domu odešel – a všichni padli před ním na zem.


text:
Nato Juda: Co odpovíme mému pánu? Čím se můžeme poctivě omluviti? Bůh dal nalézti nepravost na tvých služebnících; hle, všichni jsme otroky mého pána, my i ten, u něhož byla číše nalezena.


text:
Josef odpověděl: Budiž mne daleko, bych tak jednal; kdo ukradl číši, ať jest mým otrokem; vy ostatní můžete volně odejíti k otci svému.


text:
Juda přistoupiv blíže pravil odhodlaně: Prosím, pane můj, by směl tvůj služebník promluviti slovo k tvému sluchu, a nehněvej se na svého služebníka; neboť ty jsi jako farao


text:
a my jsme odpověděli tobě, pánu mému: „Máme stařičkého otce a mladistvého jinocha, který se narodil v jeho stáří; bratr jeho z téže matky zemřel, takže jest jediným synem své matky, a otec ho něžně miluje."


text:
Tu jsme se snažili přesvědčiti mého pána: „Chlapec nemůže svého otce opustit; opustí-li ho, on zemře."


text:
Ty jsi však pravil svým služebníkům: „Nepřijde-li nejmladší váš bratr s vámi, neuzříte již mé tváře."


text:
Když jsme tedy přišli nahoru k tvému služebníku, našemu otci, vypravovali jsme mu všecko, co mluvil můj pán.


text:
řekli jsme mu: „Nemůžeme jíti; půjde-li s námi nejmladší bratr, půjdeme všichni společně; jinak bez něho neodvážíme se předstoupiti před tvář onoho muže."


text:
Ať jsem raději já tvým otrokem, neboť já jsem se za něho zaručil a slíbil: „Nepřivedu-li ho zpět, budu stále vinen hříchem proti svému otci."


text:
Zůstanu tedy já, tvůj služebník, místo chlapce v otroctví mého pána, a chlapec ať jde nahoru se svými bratry.


text:
Josef nemohl se déle zdržeti před četnými přítomnými; rozkázal tedy, ať všichni vyjdou, aby nikdo cizí nebyl při společném poznání.


text:
Pak pravil bratřím: Já jsem Josef; jest ještě otec můj živ? Bratři velikou hrůzou ustrašeni jsouce, nemohli promluvili.


text:
I pravil jim laskavě: Přistupte ke mně. Když přistoupili blíže, řekl: Já jsem Josef, bratr váš, jehož jste prodali do Egypta.


text:
Nebojte se a nedělejte si příliš těžké srdce, že jste mne prodali do těchto krajů; neboť na vaši záchranu poslal mne Bůh před vámi do Egypta.


text:
Dva roky jsou tomu, co počal hlad v zemi a ještě zbývá pět let, ve kterých nebude možno ani orati ani žíti.


text:
Proto mě Bůh předeslal (sem), abyste byli na zemi zachráněni a abyste mohli nabýti potravin k živobytí.


text:
Ne vaším záměrem, nýbrž vůlí Boží byl jsem poslán sem. On mne učinil takořka otcem faraonovým, pánem všeho jeho domu a vladařem v celém Egyptě.


text:
Pospěšte k mému otci a rcete mu: Toto vzkazuje tvůj syn Josef: Bůh učinil mne pánem celého Egypta. Přijď ke mně, neprodlévej.


text:
Budeš přebývati v zemi Gessen, blízko mne, ty, synové tvoji, synové synů tvých, ovce tvé, stáda tvá a všecko, co máš.


text:
Tam budu tě živiti, – zbýváť ještě pět let hladových, – abys nezahynul ty ani dům tvůj, aniž co z majetku tvého.


text:
I vypravovalo se a od úst k ústům kolovalo u dvora královského: Přišli Josefovi bratři! Farao se radoval i všecek jeho dvůr.


text:
vezměte odtud otce svého i své příbuzné a přijděte ke mně; dám vám, co dobrého v Egyptě, že budete požívati nejlepších plodin země.


text:
Poruč také, ať vezmou vozy z Egypta a převezou své děti a ženy; rci: „Vezměte otce svého a pospěšte, byste hned zase tu byli.


text:
Synové Israelovi učinili, jak jim bylo nařízeno. Josef jim dal podle rozkazu faraonova vozy a potraviny na cestu.


text:
Každému dal též přinésti po dvojím rouchu; Benjaminovi však dal tři sta stříbrných s paterým nádherným rouchem.


text:
Tolikéž peněz i šatů poslal svému otci a přidal deset oslů, kteří vezli (dary) ze všeho bohatství Egypta, a tolikéž oslic, které nesly obilí na cestu a potraviny pro otce.


text:
a oznámili mu: Josef, tvůj syn, jest živ; vládne nad celým Egyptem. Slyše to Jakob, jakoby se probral z tvrdého spánku; ale (zcela) jim nevěřil.


text:
Israel tedy se vším, co měl, vydav se na cestu, přišel ke Studni přísahy; tam přinesl oběti Bohu otce svého Isáka.


text:
pravil mu Bůh: Já jsem Silný, Bůh otce tvého; neboj se, vydej se dolů do Egypta, neboť učiním tam z tebe veliký národ.


text:
Já tam s tebou sestoupím a já (sám) odtamtud tě povedu, až se budeš vraceti; a Josef ti zatlačí oči.


text:
Pak se Jakob bral dále od Studně přísahy. Synové ho totiž vzali s dětmi a se ženami na vozy, které byl farao poslal, na převezení starce


text:
Synové Judovi: Her, Onan, Sela, Fares a Zara. – Her a Onan zemřeli v Kanaanu. – Faresovi se narodili synové Hesron a Hamul.


text:
To jsou synové Liini, které porodila v Syrské Mesopotamii spolu s dcerou Dinou. Všech duší jeho synů a dcer: třicet tři.


text:
Synové Aserovi: Jamne, Jesua, Jessui, Beria a pak sestra jejich Sara. – Synové Beriovi: Heber a Melchiel.


text:
Ta jsou synové Zelfy, kterou dal Laban Lii, své dceři, a ty po rodila Jakobovi, (úhrnem) šestnáct duší.


text:
Josefovi narodili se v Egyptě synové, které mu porodila Asenet, dcera Putifara, kněze heliopolského: Manasses a Efraim.


text:
Všech duší, které přišly s Jakobem do Egypta a které vzešly z jeho krve – kromě žen jeho synů – bylo šedesát Šest.


text:
Synové Josefovi, kteří se mu narodili v Egypte, byly dvě duše. Všech duší domu Jakobova, které přišly do Egypta, bylo sedmdesát.


text:
Když Juda přišel, dal Josef zapřáhnouti do svého vozu a jel tam otci naproti; uzřev ho, padl mu kolem Šíje a objímaje ho plakal.


text:
Tu pravil otec Josefovi: (Nyní) již rád zemru, poněvadž jsem viděl tvoji tvář a poněvadž tě živého zanechávám.


text:
On však pravil k bratřím a k celému domu otcovu: Půjdu, oznámím věc faraonovi a řeknu mu: Moji bratři a dům mého otce, kteří byli v Kanaanu, přišli ke mně;


text:
jsou to muži pastýři ovec a zabývají se chovem dobytka; brav svůj a skot a všecek svůj majetek přivedli s sebou.


text:
odpovíte: „Pastýři jsme my, tvoji služebníci, od dětství až do dneška, my i naši otcové." To řeknete, abyste směli přebývati v Gessenu; neboť Egypťané se štítí všech ovčáků.


text:
Josef tedy vstoupiv k faraonovi oznamoval mu: Otec můj a bratři se svým bravem, skotem a vším majetkem přišli z Kanaanu a – hle – zastavili se v Gessenu.


text:
Když se jich tázal: „Jakého jste zaměstnání?" odpověděli: My, tvoji služebníci, jsme pastýři ovec, my, i naši otcové.


text:
Přicházíme, bychom požívali pohostinství v zemi tvé; neboť není trávy pro stáda tvých služebníků, poněvadž velice tíží hlad Kanaan. Prosíme, abys dovolil nám, svým služebníkům, přebývati v Gessenu.


text:
Egypt je ti otevřen; usaď je na nejlepším místě a dej jim krajinu Gessen. Víš-li, že jsou mezi nimi schopní muži, ustanov je dozorci nad mými stády.


text:
odpověděl: „Dnů putování mého je sto třicet let, – málo to dnů, ale zlých; nedosahují dnů putování mých otců."


text:
Josef tedy dal otci a bratřím pozemky v majetek v nejlepším místě země, v Ramesses, jak byl farao rozkázal.


text:
Všecky peníze z těchto zemí za prodané obilí stržené Josef shromažďoval a ukládal do pokladny královské.


text:
Když pak kupujícím peníze došly, přicházeli z celého Egypta k Josefovi a říkali: Dej nám chleba; proč bychom měli, když nemáme peněz, mříti před očima tvýma?


text:
Když jej přiváděli, dával jim potraviny za koně, za ovce, za hovězí dobytek a za osly; tak je živil toho roku za vyměněný dobytek.


text:
Přišli též druhého roku a pravili: Nebudeme před naším pánem tajiti, že nemajíce peněz nemáme ani dobytka; není tě také tajno, že kromě těla a pozemků nemáme nic.


text:
Proč bychom tedy měli zemříti před očima tvýma my, i země? Budeme tvým majetkem! Kup nás za královské otroky a vydávej nám símě, by pro nedostatek zemědělců nestala se země pouští.


text:
Skoupil tedy Josef všecku půdu Egypta, když pro veliký hlad každý prodával své pozemky. Tak ji uvedl ve vlastnictví faraonovo – 


text:
kromě pozemků kněží, které jim byly dány od krále; ti totiž dostávali z obecných sýpek určité množství obilí, pročež nebyli nuceni prodávati své pozemky.


text:
Tu pravil Josef k lidu: Hle, jak vidíte, vy i půda vaše jsou majetkem faraonovým. Vezměte símě a osívejte pole,


text:
abyste mohli míti obilí. Pátý díl budete odváděti králi, čtyři ostatní vám ponechávám na setí a na výživu rodin a dětí.


text:
Oni odpověděli: Naše blaho jest v tvé moci; jen hlediž na nás (laskavě) pán náš a s radostí budeme králi sloužiti.


text:
Od té doby až do dneška se v celém Egyptě odvádí králům pátý díl a stalo se to takořka zákonem, – kromě půdy kněží, která byla prosta toho závazku.


text:
Přebýval tedy Israel v Egyptě – to jest v zemi Gessen – právem vlastnickým a vzrostl a rozmnožil se velice.


text:
Když pozoroval, že se blíží den jeho smrti, povolal svého syna Josefa a pravil mu: Nalezl-li jsem milost v tvých očích, vlož svoji ruku pod mou kyčli; prokaž mi ten skutek lásky a věrnosti, že mne nepochováš v Egyptě,


text:
nýbrž – abych odpočíval se svými otci – že mě odvezeš z této země a pohřbíš ve hrobce mých předků. Josef mu odpověděl: Já učiním, co jsi rozkázal.


text:
On pak: „Přisahej mi tedy," řekl. Když přisahal, poklonil se Israel Bohu, obrátiv se ke hlavám lůžka.


text:
Po těchto událostech bylo Josefovi oznámeno, že jest otec nemocen. Vzav tedy dva syny, Manasse a Efraima, vydal se na cestu.


text:
Když pak k němu vstoupil, řekl: Všemohoucí Bůh se mi zjevil v Luze, která jest v Kanaanu, požehnal mi


text:
a pravil: „Já tebe rozplodím a rozmnožím a učiním z tebe zástupy národů; a dám tuto zemi tobě i potomstvu tvému po tobě ve věčné vlastnictví."


text:
Dva tedy synové tvoji, kteří se ti narodili v Egyptě, dříve než jsem k tobě sem přišel, budou moji; Efraim a Manasses budou v mých očích rovni Rubenovi a Simeonovi.


text:
Ostatní však (synové), které po nich zplodíš, budou tvoji; jménem jednoho z řečených bratří budou vedeni v územích, kterých se jim dostane.


text:
Mně totiž, když. jsem přicházel z Mesopotamie, zemřela Rachel v Kanaanu ještě na cestě – bylo to na jaře a já jsem se ubíral do Efraty – a pochoval jsem ji u cesty (vedoucí) do Efraty, která sluje jiným jménem Betlem.


text:
Odpověděl: „Jsou to moji synové, které mi Bůh zde dal." „Přiveď je" – pravil – „ke mně, bych jim dal požehnání."


text:
Oči totiž Israelovy pro vysoké stáří byly zakaleny, že nemohl jasně viděti. Když je tedy k němu přivedl, políbiv a objav je


text:
I postavil si Efraima po pravé, to jest na levou stranu Israelovu, Manasse pak po levé straně, to jest na pravou stranu otcovu a přitáhl oba k němu blíže.


text:
Jakob vztáhnuv pravici vložil ji na hlavu mladšího bratra Efraima, levici pak na hlavu Manasse, jenž byl starší, přeloživ ruce křížem.


text:
A požehnal synům Josefovým řka: Bůh, před jehož tváří chodili otcové moji Abraham a Isák, Bůh, jenž byl mým pastýřem od mého mládí až do dneška,


text:
anděl, který mě vytrhl ze všeho zlého, žehnej těmto chlapcům; buďtež jmenováni jménem mým, jakož i jmény mých otců Abrahama a Isáka a vrosťtež v množství na zemi.


text:
Josef vida, že vložil otce pravici na Efraima, přijal to s těžkým srdcem, chopiv se otcovy ruky snažil se zvednouti ji s hlavy Efraimovy a přenésti na hlavu Manassovu


text:
On však odpíraje pravil: Vím, synu, vím; i z tohoto sice budou národové, i on se rozmnoží, ale mladší jeho bratr bude větší než on, a potomstvo jeho vzroste v národy.


text:
A žehnaje jim tehdy pokračoval: V tobě požehnán bude Israel a bude se říkati: Učiniž tobě Bůh jako Efraimovi a jako Manassovi! Tak dal přednost Efraimovi před Manassem.


text:
Poté pravil synu svému Josefovi: Hle, já umírám, avšak Bůh bude s vámi a přivede vás zase do země vašich otců.


text:
Dávám ti jeden díl, jehož jsem dosáhl mečem a lučištěm svým z moci Amorrhejských, (abys jej měl) před svými bratry.


text:
Potom povolal Jakob svých synův a řekl jim: Shromážděte se, abych (vám) oznámil, co se bude díti s vámi v budoucích dnech.


text:
Rubene, tys můj prvorozenec, moje síla, avšak počátek mé bolesti, první při podělování, první nadvládou.


text:
Kypíš (sice) jako voda, (avšak) neporosteš, poněvadž jsi vstoupil na lože svého otce, poněvadž jsi znesvětil jeho lůžko.


text:
Do jejich shromáždění nevstoupí má duše a ve sboru jejich nebude má sláva; neboť v zuřivosti své vraždili muže a svévolně podkopali zeď.


text:
Zlořečena budiž jejich zuřivost, že byla tak prudká a jejich vztek, že byl (tak) krutý. Rozdělím je v Jakobu a rozptýlím je v Israeli.


text:
Judo, tebe slavit budou tvoji bratři, ruka tvá bude na šíji tvých nepřátel, před tebou budou se skláněti synové tvého otce.


text:
Lvím mládětem jest Juda – za kořistí, synu můj, si vykračuješ. Odpočívaje ležíš jako lev a jako lvice; kdo tě smí dráždit?


text:
Nebude odňato žezlo Judovi, aniž vládce z krve jeho (pocházející), dokud nepřijde Ten, jenž má býti poslán, a jenž bude očekáváním národů.


text:
Syn můj oslátko k vinici přivazuje a k vinnému kmeni svou oslici. Ve víně pere své roucho a v hroznové krvi svůj plášť.


text:
Shledav, že dobré jest místo jeho sídla a že území to velmi jest úrodné, nastavuje svou šíji k nošení (břemen) a stává se poplatným robotníkem.


text:
Dan bude hadem na cestě, rohatou zmijí na stezce, která štípe koně u kopyta, takže jezdec jeho padá na znak.


text:
Plodným odnožem jest Josef, plodným odnožem a krásného vzezření; jeho ratolesti se rozbíhají po zdi.


text:
(Avšak) neochvějně trvá jeho luk, pouta rukou i ramen jeho rozvázala ruka Silného Jakobova; odtud stal se pastýřem a skalou Israelovou.


text:
Bůh otce tvého bude tvým pomocníkem, a Všemohoucí bude ti žehnati hojným požehnáním s nebe shora, hojným požehnáním hlubin odpočívajících dole, hojným požehnáním prsů i lůna.


text:
(Toto) požehnání tvého otce bude větší, než požehnání otců jeho, dokud nevzejdou vzácné plody pravěkých pahorků. (Tato požehnání) sneste se na hlavu Josefovu, na témě toho, jenž jest knížetem mezi bratry.


text:
Všech těchto dvanácte tvoří kmeny Israelovy; toto mluvil k nim jejich otec, žehnaje každému zvláštním požehnáním.


text:
A rozkázal jim řka: Já budu přiřazen k mému lidu; pochovejte mne u mých otců ve dvojité jeskyni, která jest na poli Heťana Efrona


text:
proti Mambre v Kanaanu, kterou koupil s polem Abraham od Heťana Efrona, aby byla dědičnou hrobkou (jeho).


text:
Tam ho pohřbili i Sáru, jeho manželku, tam pohřben jest Isák se svou manželkou Rebekou, tam leží též Lia.


text:
Když skončil pořízení, jež oznámil synům, složil své nohy na lůžko a zemřel; a přiřazen byl k svému lidu.


text:
Zatím co tito konali rozkazy, minulo čtyřicet dní; tak bylo totiž obyčejem při balsamování mrtvol. Egypt pak ho oplakával sedmdesáte dní.


text:
Když minula doba smutku, pravil Josef dvořanům faraonovým: Nalezl-li jsem milost ve vašich očích, rcete s důrazem faraonovi,


text:
že mě otec zapřísáhl řka: Hle, umírám a pochováš mne v mém vlastním hrobě, který jsem si v Kanaanu vykopal. Hodlám tedy odebrati se nahoru a pohřbíti otce svého, načež se vrátím.


text:
Když přišli k Humnu-Atadu, za Jordánem, konali tam pohřební slavnost s velikými a pronikavými truchlozpěvy celých sedm dní.


text:
Když to obyvatelé Kanaanu viděli, pravili: Koná se tam veliká pohřební slavnost egyptská. Proto bylo ono místo nazváno „Egyptský pohřeb".


text:
pochovali ho ve dvojité jeskyni, kterou byl koupil Abraham s polem, aby byla dědičnou hrobkou, od Heťana Efrona naproti Mambre Josefova smrt. (50,14. – 25.)


text:
Poněvadž byl (Jakob) mrtev, báli se bratři a rozmlouvali vespolek: Jen aby snad nepomněl křivdy, kterou utrpěl, a neodplatil nám vše, čeho jsme se dopustili!


text:
abychom ti jeho slovy řekli: „Prosím, zapomeň na zločin svých bratří, na hřích a na zlobu, které se proti tobě dopustili"; také my prosíme, abys služebníkům Boha svého otce nepravost tuto odpustil. Josef slyše to zaplakal.


text:
Měli jste se mnou zlé záměry, Bůh však to obrátil v dobré, aby mne povýšil – jak nyní vidíte – a zachránil četné národy.


text:
Tak bydlil v Egyptě s celým domem otce svého a žil sto deset let Syny Efraimovy viděl až do třetího kolena. Také Machirovi, synu Manassovu, narodili se synové na kolenou Josefových.


text:
Po těchto událostech mluvil (Josef) ke svým bratřím: Po mé smrti Bůh vás navštíví a převede vás z této země do země, kterou přísežně slíbil Abrahamovi, Isákovi a Jakobovi.


text:
Jména synů Israelových, kteří vstoupili s Jakobem do Egypta – každý vešel se svojí rodinou – jsou tato:


text:
synové Israelovi (však) rostli a množili se jakoby rostli ze země, a rozmohli se tak velice, že jich byla plná země.


text:
Nuže, opatrně jej potlačujme, aby se (příliš) nerozmnožil a – kdyby nastala válka proti nám – aby se snad nepřidal k našim nepřátelům, nepřemohl nás a nevyšel ze země.


text:
Ustanovil tedy nad nimi robotní dozorce, aby je utiskovali těžkými pracemi. Stavěli pak pro faraona zásobovací města Pitom a Rarmesses.


text:
a ztrpčovali jim život těžkým zpracováním hlíny a výrobou cihel, jakož i různými robotami, kterými byli přetěžováni na poli.


text:
Pomocnice se však bály Boha a nečinily podle rozkazu krále egyptského, nýbrž nechávaly chlapce na živu.


text:
Ony odpověděly: Ženy hebrejské nejsou jako egyptské; neboť ony samy umějí si pomoci a rodí dříve než k nim přijdeme.


text:
Tu rozkázal farao všemu lidu svému řka: Každého chlapce, který se narodí, vrzte do řeky; každou dívku (však) nechte na živu.


text:
Když ho již nemohla déle skrývati, vzala ošitku ze sítí, vymazala ji klím a smolou, vložila do ní nemluvně a položila je do rákosí u břehu řeky.


text:
Tu hle, dcera faraonova sestupovala, aby se v řece koupala; její průvodkyně kráčely podél řečiště. Když uzřela ošitku v rákosí, poslala (pro ni) jednu ze svých služebnic; když ji přinesla,


text:
otevřela ji a uzřevši v ní chlapečka an pláče, byla jata soustrastí s ním a pravila: To jest (jedno) z dětí hebrejských.


text:
Tu jí pravila sestra chlapcova: Přeješ si, abych šla a zavolala hebrejskou ženu, která by mohla dílko odchovati?


text:
Vzala tedy žena pachole a živila je; když dorostlo, odevzdala je dceři faraonově. Ta přijala je za syna a dala mu jméno Mojžíš řkouc: Vždyť jsem ho vytáhla z vody.


text:
Toho času, když Mojžíš vyspěl, přišel ke svým bratřím a viděl jejich útrapy; viděl Egypťana, kterak tepe jednoho Hebrea, jeho to bratra.


text:
Druhého dne vyšed, uzřel dva Hebreje, ani se mezi sebou vadí; i řekl tomu, který činil křivdu: Proč tepeš svého bližního?


text:
On odpověděl: Kdo tě ustanovil nad námi knížetem a soudcem? Chceš mne zabíti, jako jsi včera zabil Egypťana? I lekl se Mojžíš a pravil (si): Jak se ta věc prozradila?


text:
Také farao uslyšel o té věci a usiloval o smrt Mojžíšovu. Tu prchl před faraonem, a usadil se v zemi Madian u (jedné) studny.


text:
Madianský kněz měl sedm dcer. Ty přišly navážit vody; naplnivše koryta, chtěly napájeti stáda svého otce.


text:
Odpověděly: (Jakýs) Egypťan vysvobodil nás z moci pastýřů, nad to i vodu s námi vážil a napojil ovce.


text:
Ta mu porodila syna, kteréhož nazval Gersam řka: Stal jsem se vyhnancem v cizí zemi. Později porodila druhého, kterého nazval Eliezer. „Vždyť" – pravil – „Bůh mého otce, můj to pomocník, vysvobodil mě z moci faraonovy."


text:
Po dlouhé době král egyptský zemřel. Synové Israelovi vzdychali a pro těžké práce křičeli; křik jejich vystoupil od prací k Bohu.


text:
Mojžíš pásal ovce Jetra, tchána svého, kněze madianského. Když (jednou) zahnal stádo hlouběji do pouště, přišel k Boží hoře Horebu.


text:
Tam se mu zjevil Hospodin v plameni ohně, (šlehajícího) z keře; a viděl, že keř hoří, avšak neshořuje.


text:
Hospodin však vida, že jde, aby ohledal zjev, volal na něho z keře řka: Mojžíši, Mojžíši! On odpověděl: Tu jsem.


text:
Hospodin pravil: Nepřibližuj se sem; zuj obuv s nohou svých, neboť místo, na němž stojíš, jest půda svatá.


text:
A pokračoval: Já jsem Bůh otce tvého, Bůh Abrahamův, Bůh Isákův a Bůh Jakobův. Mojžíš zakryl svoji tvář, neboť neosmělil se na Boha pohlédnouti.


text:
Hospodin mu pravil: Viděl jsem utrpení lidu mého v Egyptě a slyšel jsem jeho křik pro krutost dozorců nad pracemi;


text:
ano, znám jeho bolest. Sestoupil jsem, abych ho vysvobodil z moci Egypťanův a vyvedl z té země do země krásné a prostranné, do země, která teče mlékem a medem, do sídel Kanaanských, Hetských, Amorrhejských, Ferezejských, Hevejských a Jebusejských.


text:
Bůh mu řekl: Já budu s tebou; a znamením, že jsem tě poslal, bude ti toto: Až vyvedeš lid můj z Egypta, budeš Bohu na této hoře obětovati.


text:
I pravil Mojžíš Bohu: Hle, já půjdu k synům Israelovým a řeknu jim: Bůh otců vašich posílá mě k vám. Budou-li se mne tázati: „Jaké jest jeho jméno?" co jim odpovím?


text:
Bůh řekl Mojžíšovi: Já jsem ten, který jsem. Toto řekneš synům Israelovým:. Ten, který jest, posílá mne k vám.


text:
A dále mluvil Hospodin k Mojžíšovi: Toto řekneš synům Israelovým: Ten, který jest, Bůh vašich otců, Bůh" Abrahamův, Bůh Isákův a Bůh Jakobův, posílá mna k vám; to jest jméno mé na věky a to jest název můj pro všecka pokolení.


text:
Jdi, shromáždi starší Israelovy a rci jim: Hospodin, Bůh otců vašich, Bůh Abrahamův, Bůh Isákův a Bůh Jakobův, ukázal se mi a pravil: Ano, navštívil jsem vás a viděl jsem všecko, co se vám v Egyptě děje:


text:
rozhodl jsem se. že vás vyvedu z utrpení egyptského do země Kanaanských, Hetských, Amorrhejských, Ferezejských, Hevejských, a Jebusejských, do země, která teče mlékem a medem.


text:
Oni poslechnou tvého hlasu. Pak vejdeš ty a starší Israelovi k egyptskému králi a řekneš mu: Hospodin, Bůh Hebreův, nás volá; vykonáme cestu tří dnů na poušť abychom obětovali Hospodinu, našemu Bohu.


text:
Vztáhnu proto svoji ruku a bíti budu Egypt všelijakými svými zázraky, které budu činiti mezi nimi; potom vás propustí.


text:
nýbrž každá žena vyžádá si od své sousedky a spolubydlící zlaté a stříbrné šperky, jakož i šaty, kteréž oblečete svým synům a dcerám a tak (jaksi) oloupíte Egypt.


text:
Tu řekl Hospodin: Vztáhni ruku a chop se jeho ocasu. Vztáhl tedy ruku, chopil se ho a stala se z něho hůl;


text:
„Aby věřili" – pravil – "že se ti ukázal Hospodin, Bůh jejich otců, Bůh Abrahamův, Bůh Isákův a Bůh Jakobův."


text:
A zase pravil Hospodin: Vlož ruku za ňadra. Když ji pak za ňadra vložil a vyňal, byla malomocná jako sníh.


text:
„Jestliže ti neuvěří" – pravil – „a neposlechnou-li hlasu prvního zázraku, uvěří hlasu zázraku druhého.


text:
Jestliže však neuvěří ani těmto dvěma znamením a neposlechnou-li hlasu tvého, naber vody z řeky a vylej ji na suchou zem a všecka (voda), kterou z řeky vezmeš, promění se v krev."


text:
Mojžíš namítl: Prosím, Hospodine, jakživ jsem nebyl výmluvný; i od té doby, co mluvíš k svému služebníku, jest můj jazyk velmi neohebný a těžkopádný.


text:
Tu mu pravil Hospodin: Kdo stvořil ústa člověkova? Nebo kdo učinil němého a hluchého, vidoucího a slepého? Zdaž ne já?


text:
Hospodin se na Mojžíše rozhněval a pravil: Vím, že Áron, tvůj bratr – Levita – jest výmluvný; hle, on vyjde ti vstříc a srdečně se bude radovati, až tě uzří.


text:
Mluv k němu a vkládej slova má do jeho úst; já budu v ústech tvých i v ústech jeho a ukáži vám, co dlužno činiti.


text:
I vzdálil se Mojžíš, vrátil se k Jetrovi, svému tchánu, a pravil mu: Půjdu a vrátím se k svým bratřím do Egypta, abych viděl, jsou-li ještě živi. Jetro mu řekl: Jdi v pokoji.


text:
Řekl tedy Hospodin Mojžíšovi v Madiansku: Jdi a vrať se do Egypta, neboť zemřeli všichni, kteří ti ukládali o život.


text:
Když se (tak) vracel do Egypta, pravil mu Hospodin: Hled, bys všecky zázraky, které jsem vložil do tvých rukou, učinil před faraónem; jáť nechám jeho srdce zatvrzovati se, že nebude chtíti propustit lidu.


text:
Já pravím tobě: Propusť mého syna, aby mi sloužil. Nebudeš-li ho chtíti propustit, hle, já zabiji tvého prvorozence.


text:
Siefora vzala rychle velmi ostrý kámen, obřezala předkožku svého syna, dotkla se jeho nohou a pravila: Ženichem krví vykoupeným jsi mi.


text:
Hospodin řekl také Áronovi: Jdi vstříc Mojžíšovi na poušť. Přišel mu (tedy) vstříc na horu Boží a políbil ho.


text:
Mojžíš vypravoval Áronovi všecka slova Hospodinova, kterými ho byl poslal a zázraky, které mu byl uložil.


text:
a lid uvěřil. Když slyšel, že Hospodin navštívil syny Israelovy a že shlédl na jejich útrapy, hluboce se klaněl.


text:
Poté vešli Mojžíš a Áron k faraonovi a pravili: Toto praví Hospodin, Bůh Israelův: Propusť můj lid, aby mi na poušti obětoval.


text:
On však odpověděl: Kdo jest Hospodin, abych musil poslechnouti jeho hlasu a propustit Israele? Hospodina neznám a Israele nepropustím.


text:
Tu řekli: Bůh Hebreů nám uložil, bychom vykonali cestu tří dnů do pouště a obětovali Hospodinu, Bohu našemu, sice by nás stihl mor nebo meč.


text:
Král egyptský jim,; řekl: Proč, Mojžíši a Árone, odvádíte lid od jeho prací? Jděte za svými břemeny!


text:
Potom farao pravil: Lidu (toho) jest v zemi velmi mnoho; vidíte, že (ta) chátra vzrostla; čím více (vzroste), popřejete-li jim odpočinku od prací.


text:
Týž počet cihel, který dosud vyráběli, jim uložíte a ničeho neslevíte; nemají co dělati a proto volají: „Pojďme a obětujme Bohu našemu."


text:
Vyšedše tedy dozorcové nad pracemi a dohlédači, pravili lidu: Takto nařizuje farao: Nebudu vám dávati slámy;


text:
Dozorci nad pracemi naléhali řkouce: Vykonávejte každodenně celý svůj úkol, jako jste dosud činívali, když vám dávali slámu.


text:
Dozorci faraonovi bili též ty, kteří byli ustanoveni nad pracemi synů Israelových, říkajíce: Proč jste včera a dnes nevyrobili plného počtu cihel jako dosud?


text:
Dohlédači ustanovení nad pracemi synů Israelových přišli a volali k faraonovi: Proč tak jednáš proti svým služebníkům?


text:
Slámy nám nedávají, avšak tolikéž cihel ukládají. Hle, my, služebníci tvoji, jsme mrskáni; nespravedlivě se vystupuje proti tvému lidu.


text:
Dohlédači israelští viděli, že jsou v tísni, poněvadž se jim přikazovalo: „Nic nebude sleveno z denního počtu cihel."


text:
Když se tedy setkali s Mojžíšem a Áronem, kteří čekali, aby se s nimi setkali, až vyjdou od faraona,


text:
pravili jim: Hospodin to viz a sud, že jste nás uvrhli v nemilost u faraona a jeho úředníkův, a že jste vtiskli mu do rukou meč, aby nás pobil.


text:
Tu se Mojžíš opět obrátil k Hospodinu a pravil: Hospodine, proč necháváš tento lid (tolik) trpěti? Proč jsi mne poslal?


text:
Od té doby, co jsem vešel k faraonovi, bych mluvil tvým jménem, utiskuje tvůj lid (ještě více); a ty se ho neujímáš.


text:
Hospodin řekl Mojžíšovi: Nyní uvidíš, co učiním faraonovi; neboť vlivem silné ruky je propustí a pod vlivem ruky mocné je ze země i vyžene.


text:
já jsem se ukazoval Abrahamovi, Isákovi a Jakobovi pod jménem „Bůh Všemohoucí", avšak pod jménem svým „Hospodin" jsem se jim neoznámil.


text:
Já jsem slyšel také lkáni synů Israelových, že je Egypťané utlačují, a rozpomenul jsem se na svou úmluvu.


text:
Rci proto synům Israelovým: Já jsem Hospodin; vyvedu vás z egyptské robotárny, vyprostím z otroctví a vysvobodím pozvednutou rukou, jakož i velikými tresty.


text:
Přijmu vás za svůj lid a budu Bohem vaším; přesvědčíte se, že jsem já Hospodin Bohem vašimi, který vás vyvede z egyptské robotárny a


text:
uvede do země, kterou že dám Abrahamovi, Isákovi a Jakobovi, ruku svou jsem zvedl; tu vám dám v majetek, já Hospodin.


text:
Mojžíš tedy vypravoval všecko synům Israelovým; oni však z malomyslnosti a pro tíži robot ho nedbali.


text:
Mojžíš před Hospodinem odpověděl: Hle, synové Israelovi mne "neposlouchají, jak mne tedy poslechne farao, zvláště když jsem člověk neobřezaných rtů?


text:
Mluvil tedy Hospodin k Mojžíšovi a Áronovi a poslal je k synům Israelovým a k faraonovi, králi egyptskému, aby vyvedli Israelity z Egypta.


text:
Toto jsou pohlaváři čeledí podle rodokmene jejich: Synové Rubena, prvorozence Israelova: Henoch, Fallu, Hesron a Charmi.


text:
To jsou rodové Rubenovi. Synové Simeonovi: Jamuel, Jamin, Ahod, Jachin, Soar a Saul, syn ženy kanaanejské. To jsou rodové Simeonovi.


text:
Jména synů Leviových podle jejich rodokmene jsou tato: Gerson, Kaat, a Merari. Let života Leviho bylo jedno sto třicet sedm.


text:
Amram pojal za manželku Jochabed, dceru otcova bratra; ta mu porodila Árona a Mojžíše. Let života Amramova bylo jedno sto třicet sedm.


text:
Áron pojal za manželku Alžbětu, dceru Aminadabovu, sestru Nahasonovu; ta mu porodila Nadaba, Abiu, Eleazara a Itamara.


text:
Eleazar, syn Áronův, pojal za manželku jednu z dcer Futielových; ta mu porodila Fineesa. To jsou pohlaváři Levitů podle jejich rodové posloupnosti.


text:
To jest ten Áron a Mojžíš, jimž přikázal Hospodin, aby vyvedli Israelity z Egypta v jejich oddílech.


text:
To jsou ti, kteří mluvili k faraonovi, králi egyptskému, aby směli vyvésti syny Israelovy, z Egypta, to jest ten. Mojžíš a Áron.


text:
Hospodin pravil Mojžíšovi: Hle, já tě ustanovuji za faraonovo božství; Áron pak, bratr tvůj, bude tvým prorokem.


text:
Ty mu budeš vypravovati všecko, co ti přikazuji; on pak mluviti bude k faraonovi, by propustil Israelity ze své země.


text:
On vás nebude chtíti poslechnouti; já tedy vložím svou ruku na Egypt a vyvedu své voje, lid svůj, syny Israelovy, převelikými tresty z Egypta.


text:
Když vám řekne farao: „Ukažte zázračná znamení," řekneš Áronovi: „Vezmi hůl svou a hod ji před faraonem (na zem)" – a obrátí se v hada.


text:
Vešli tedy Mojžíš a Áron k faraonovi a učinili, jak Hospodin přikázal; Áron hodil hůl svou před faraonem a jeho služebníky (na zem), a stal se z ní had.


text:
Farao však povolal mudrce a čaroděje, a ti učinili podobně egyptským zaklínáním a nějakými tajnými prostředky.


text:
Jdi ráno k němu. Hle, vyjde k vodě; postavíš se proti němu na břehu řeky, vezmeš do ruky hůl, která byla obrácena v hada,


text:
a řekneš mu: Hospodin, Bůh Hebreův, poslal mne k tobě se vzkazem: „Propusť můj lid, ať mi na poušti obětuje;" ty jsi však dosud nechtěl poslechnouti.


text:
Toto tedy praví Hospodin: Po tom poznáš, že jsem já Hospodin: Hle, udeřím holí, kterou mám v ruce, do vody řeky, a obrátí se v krev.


text:
Potom pravil Hospodin Mojžíšovi: Rci Áronovi: Vezmi svou hůl a vztáhni ruku nad vody egyptské, nad jejich řeky, průplavy, nad kaluže, tedy nad všecky vodní plochy, aby se obrátily v krev; a krev budiž v celém Egyptě jak v dřevěných, tak i v kamenných žlabech.


text:
Mojžíš a Áron učinili podle rozkazu Hospodinova; zvedl hůl a udeřil jí před faraonem a před jeho služebnictvem do vody řeky a ta se obrátila v krev.


text:
Ryby, které byly v řece, pošly, a řeka zapáchala, takže Egypťané nemohli píti z řeky. A byla krev po všem Egyptě.


text:
Čarodějové egyptští však učinili podobně svým zaklínáním. Proto se srdce faraonovo zatvrdilo a neposlechl jich – jak to byl Hospodin předpověděl;


text:
pravil Hospodin Mojžíšovi: Jdi k faraonovi a rci mu: Toto praví Hospodin: Propusť lid můj, ať mi obětuje.


text:
Řeka bude chrliti žáby, které vystoupí a vniknou do tvého domu, do tvé ložnice, na tvé lůžko, do domu tvých služebníků, do tvého lidu, do tvých krbů a do tvých špižíren;


text:
Poté pravil Hospodin Mojžíšovi: Rci Áronovi: Vztáhni ruku nad řeky, nad průplavy a nad kaluže, a uveď na Egypt žáby.


text:
Tu povolal farao Mojžíše a Árona a pravil jim: Proste Hospodina, aby odňal žáby ode mne a mého lidu; a propustím lid, aby obětoval Hospodinu.


text:
Mojžíš pravil faraonovi: Urči mi, pro kdy mám vyprositi tobě, tvým služebníkům a tvému lidu, aby byly žáby zapuzeny od tebe, od tvého domu, od tvých služebníků i od tvého lidu tak, aby zůstaly jen v řece.


text:
On odpověděl: (Pro) zítřek. Tu pravil: Učiním podle tvého slova, abys přesvědčil se, že není (nikdo) jako Hospodin, Bůh náš.


text:
Když vyšel Mojžíš a Áron od faraona, volal Mojžíš k Hospodinu, dovolávaje se přípovědi o žábách, kterou byl dal (Hospodin) faraonovi.


text:
Farao však vida, že nastala úleva, zatvrdil své srdce a neuposlechl jich – jak (to) byl Hospodin předpověděl.


text:
I pravil Hospodin Mojžíšovi: Mluv k Áronovi: Vztáhni svou hůl a udeř do prachu země: ať se stanou (z něho) komáři po celém Egyptě.


text:
I učinil tak. Áron vztáhl ruku, ve které držel hůl, udeřil do prachu země, a objevili se komáři na lidech i na zvířatech; všecek prach země po celém Egyptě byl obrácen v komáry.


text:
Čarodějové snažili se učiniti podobně svým zaklínáním, vyvoditi (totiž) komáry, nebyli však s to. – Byli tedy komáři jak na lidech, tak na zvířatech. – 


text:
Tu pravili čarodějové faraonovi: Prst Boží je toto. Srdce farao novo se však zatvrdilo, takže jich neposlechl – jak to byl Hospodin předpověděl.


text:
Potom pravil Hospodin Mojžíšovi: Vstaň na úsvitě, předstup před faraona – půjde totiž k vodě – a rci mu: Toto praví Hospodin: Propusť lid můj, aby mi obětoval.


text:
Jestliže ho však nepropustíš, hle, já pošlu na tebe, na tvé služebníky, na tvůj lid i na tvé domy veliké roje much; a budou domy Egypťanův i půda, na které budou (státi), plny velikého množství much.


text:
Zemi Gessen však, v níž jest můj lid, toho dne učiním zázrak, že tam mouchy nebudou, aby ses přesvědčil, že jsem já Hospodin prostřed země.


text:
Hospodin také tak učinil. Přišly velmi obtížné mouchy do domů faraona a jeho úředníkův, i do celého Egypta, takže byla země od těchto much zpustošena.


text:
Mojžíš však pravil: Nemůže se tak státi; neboť budeme přinášeti Hospodinu, Bohu našemu, oběti, které jsou v očích Egypťanův ohavnostmi; jestliže usmrtíme před Egypťany to, co oni ctí, uházejí nás kamením.


text:
I řekl farao: Já vás propustím, byste mohli obětovati Hospodinu, Bohu svému, na poušti; dále však neodcházejte. Modlete se za mne.


text:
Tu pravil Mojžíš: Až od tebe. odejdu, budu se modliti k Hospodinu, a zítra odejdou mouchy od faraona, od jeho úředníkův i od jeho lidu; avšak ať nás zase nezklameš tím, že lidu nepropustíš, by Hospodinu obětoval.


text:
On pak učinil podle jeho prosby a vzdálil mouchy od faraona, od jeho úředníkův i od jeho lidu, že nezůstala ani jedna.


text:
Tu řekl Hospodin Mojžíšovi: Jdi k faraonovi a mluv k němu: Toto praví Hospodin, Bůh Hebreův: Propusť lid můj, aby mi obětoval.


text:
A učiní Hospodin zázračný rozdíl mezi majetkem Israelitův a mezi vlastnictvím Egypťanů, takže nezahyne naprosto nic z toho, co patří synům Israelovým.


text:
Druhého dne tedy Hospodin tu věc učinil. Všecek dobytek Egypťanů pošel, z dobytka Israelitů však nezhynulo zcela nic.


text:
i poslal farao posly, aby věc tu vyšetřili, a (skutečně) z majetku Israelitů nic nezahynulo. Srdce faraonovo se však zatvrdilo, takže lidu nepropustil.


text:
Tu pravil Hospodin Mojžíšovi a Áronovi: Vezměte plné hrsti popela z peci a Mojžíš ať jej sype před faraonem k nebi,


text:
a nechť se rozšíří v jemný prach po celém Egyptě, a na zvířatech i na lidech vzniknou po celém Egyptě vředy a naduřelé boule.


text:
Nabrali tedy popela z peci, předstoupili před faraona a Mojžíš sypal jej k nebi. Tu vznikly vředy a naduřelé boule na lidech i na zvířatech.


text:
Čarodějové nemohli ani před Mojžíšem státi pro vředy; neboť byly na nich právě tak, jako na všech Egypťanech.


text:
Hospodin však nechal srdce faraonovo zatvrditi se, takže jich neposlechl, jak to byl Hospodin Mojžíšovi předpověděl.


text:
I řekl Hospodin Mojžíšovi: Ráno vstaň, předstup před faraona a rci mu: Toto praví Hospodin, Bůh Hebreů: Propusť lid můj, aby mi obětoval.


text:
Neboť tentokráte pošlu všecky své rány na tvé srdce, na tvé úředníky i na tvůj lid, abys věděl, že není mně podobného na celé zemi.


text:
Nyní sice (již) bych mohl vztáhnouti ruku a raniti motem tebe i lid tvůj a byl bys vyhlazen ze země;


text:
Hle, zítra v touž hodinu dštíti budu velmi velikým krupobitím, jakého v Egyptě nebylo od té doby, co trvá, až do dneška.


text:
Proto již nyní dej shromážditi svůj dobytek a všecko, co máš na poli; neboť lidi i dobytek a všecko, co bude venku a nebude s polí (doma) shromážděno, zasáhne krupobití a pomře.


text:
Kdo se z úředníků faraonových bál slova Hospodinova, postaral se o to, aby jeho čeládka i dobytek se uchýlili domů;


text:
Potom pravil Hospodin Mojžíšovi: Vztáhni ruku svou k nebi, ať padají kroupy po celém Egyptě na lidi i na zvířata i na všecko polní rostlinstvo v Egyptě.


text:
Vztáhl tedy Mojžíš hůl k nebi a Hospodin seslal hromobití, krupobití a blesky padající na zemi; tak dštil Hospodin krupobitím na Egypt.


text:
Kroupy smíšené s ohněm padaly a byly tak veliké, jakých dříve nikdy nebylo v celém Egyptě viděti od té doby, co národ ten trvá.


text:
A potloukly kroupy v celém Egyptě všecko, co bylo na poli, od člověka až po zvíře; také všecky polní rostliny kroupy potloukly a zpřerážely všecko stromoví (té) krajiny.


text:
Tu poslal farao pro Mojžíše a Árona a řekl jim: Zhřešil jsem i tentokráte; Hospodin jest spravedlivý, já však a můj národ jsme bezbožní.


text:
Modlete se k Hospodinu, aby přestaly Boží hromy a krupobití; pak vás propustím a nebude vám zde déle zůstávati.


text:
Mojžíš řekl: Až vyjdu z města, vztáhnu dlaně své k Hospodinu a přestanou hromy aniž bude krupobití, abys věděl, že země jest majetek Hospodinův;


text:
Vyšel tedy Mojžíš od faraona z města, vztáhl ruce k Hospodinu a přestalo hromobití a krupobití a nekapal již déšť na zemi.


text:
neboť srdce jeho i úředníků jeho se zatvrdilo, a to velice, takže nepropustil synů Israelových – jak (to) byl Hospodin skrze Mojžíše předpověděl.


text:
Tu pravil Hospodin Mojžíšovi: Jdi k faraonovi; neboť já jsem nechal srdce jeho i úředníků jeho zatvrditi se, abych učinil na něm tato má znamení,


text:
abys vypravoval před svými syny i vnuky, kolikráte jsem bil Egypťany a zázračná znamení na nich činil; abyste věděli, že jsem já Hospodin.


text:
Vešli tedy Mojžíš a Áron k faraonovi a řekli mu: Toto praví Hospodin, Bůh Hebreů: Jak dlouho budeš se zdráhati poddati se mně? Propusť lid můj, aby mi obětoval.


text:
Ty zakryjí povrch země, takže nic nebude viděti, pohltí, co zbylo po krupobití, zhlodají všecky stromy, které na poli pučí,


text:
a naplní domy tvé, tvých služebníků a všech Egypťanů v množství, jakého neviděli otcové a dědové tvoji od té doby, co se narodili, až do dneška. A obrátiv se odešel od faraona.


text:
Tu řekli úředníci faraonovi: Jak dlouho budeme trpěti tento úraz? Propusť ty lidi, ať obětují Hospodinu, Bohu svému. Nevidíš, že Egypt hyne?


text:
I zavolali zase Mojžíše a Árona k faraonovi, který jim řekl: Jděte, obětujte Hospodinu, Bohu svému. Kteří půjdou?


text:
Mojžíš pravil: Půjdeme se svými dítkami i starci, se syny i dcerami, s bravem i skotem, neboť jest slavnost Hospodina, Boha našeho.


text:
Farao odpověděl: Tak buď Hospodin s vámi, jako já propustím vás i děti vaše; kdo by mohl pochybovati, že máte zlé záměry?


text:
Tak se nestane! Jděte toliko muži a obětujte Hospodinu; neb za to jste sami prosili. A hned je od faraona vyhnali.


text:
Tu pravil Hospodin Mojžíšovi: Vztáhni ruku nad Egypt po kobylkách, aby naň přišly a strávily všecky rostliny, které zůstaly po krupobití.


text:
Vztáhl tedy Mojžíš hůl nad Egypt, a Hospodin celý ten den i noc dal vanouti žhoucímu větru; když pak nastalo jitro, žhoucí vítr přinesl kobylky.


text:
Přišly do celého Egypta a usadily se ve všech končinách jeho v nesčíslném množství, v jakém nikdy předtím nebyly a nikdy potom nebudou.


text:
Přikryly všecek povrch, země a všecko zničily. Zhltaly všecku zeleň a cokoliv bylo na stromech ovoce, které po krupobití zůstalo; a nezbylo docela nic zeleného v celém Egyptě ani na stromech ani na ostatním rostlinstvu.


text:
Proto dal farao spěšně zavolati Mojžíše a Árona a řekl jim: Zhřešil jsem proti Hospodinu, Bohu vašemu, i proti vám.


text:
Nyní však – odpusťte mi hřích ještě tentokráte a proste Hospodina, Boha vašeho, aby odňal ode mne tuto smrtící ránu.


text:
Ten dal vanouti velmi prudkému západnímu větru, který kobylky zachvátil a vrhl je do Rudého moře, že nezůstalo ani jediné po všech končinách Egypta.


text:
I pravil Hospodin k Mojžíšovi: Vztáhni ruku svou k nebi a tmy budou v Egyptě tak husté, že budou moci býti makány.


text:
Nikdo neviděl druhého a nehnul se s místa, na kterém byl; kdekoli však sídlili synové Israelovi, bylo světlo.


text:
Tu dal farao povolati Mojžíše a Árona a řekl jim: Jděte, obětujte Hospodinu: jen brav a skot váš ať (tu) zůstane; děli vaše ať jdou s vámi!


text:
Všecka stáda půjdou s námi, ani kopyta z nich zde nezůstane, – potřebujeme jich k službě Hospodinovi, Bohu našemu, neboť nevíme, co by mělo býti obětováno, dokud na to místo nepřijdeme.


text:
I řekl farao. Mojžíšovi: Vzdal se ode mne a varuj se předstoupiti zase před mou tvář; kteréhokoliv dne se mi ukážeš, budeš synem smrti. Mojžíš odpověděl:


text:
Potom řekl Hospodin k Mojžíšovi: Ještě jednou ranou stihnu faraona a Egypt, a pak vás propustí, ba nutit vás bude, byste vyšli.


text:
Rci tedy všemu lidu, ať si vyžádá muž od svého přítele a žena od své sousedky stříbrné a zlaté věci.


text:
Hospodin totiž vzbudí přízeň svému lidu u Egypťanův. Také Mojžíš byl muž v Egyptě velice vážený jak u faraonových úředníků, tak u všeho lidu.


text:
i pomře všecko prvorozené v Egyptě od prvorozence faraonova, který má zasednouti na jeho trůně, až do prvorozence otrokyně, která jest u žernovu, jakož i všechna prvorozená zvířata.


text:
U žádného ze synů Israelových však (ani) pes nehlesne ani proti člověku, ani proti zvířeti, abyste věděli, jak zázračný rozdíl činí Hospodin mezi Egypťany a Israelity.


text:
Pak přijdou všichni tito služebníci tvoji ke mně a budou se mně klaněti řkouce: Vyjeli ty i všecek lid, který je ti podřízen. Potom vyjdeme.


text:
I odešel od faraona velmi jsa rozhněván. Hospodin tedy byl říkal Mojžíšovi: Farao vás neposlechne, aby se stalo v Egyptě mnoho zázračných znamení.


text:
Tak činil Mojžíš a Áron před faraonem všecky zázraky, které tuto jsou popsány, Hospodin však nechával srdce faraonovo se zatvrzovati, takže nepropustil synů Israelových ze své země.


text:
Mluvte k celému shromáždění synů Israelových a rcete jim: Desátého dne tohoto měsíce vezmi každý pro svou rodinu, pro svůj dům beránka.


text:
Je-li však počet (rodiny) menší, než kolik by stačilo snísti beránka, budiž přibráno z nejbližšího sousedství tolik osob, kolik by stačilo ho snísti.


text:
Budete ho chovati až do čtrnáctého dne tohoto měsíce, načež večer ho bude celé shromáždění synův Israelových obětovati.


text:
Nesmíte jísti z něho nic syrového, ani ve vodě vařeného, nýbrž jen to, co jest na ohni upečeno; také hlavu s nožkami a droby sníte.


text:
Budete pak jísti jej takto: Majíce bedra opásána, obuv na nohou a hole v rukou, budete jísti rychle, jeť fase (to jest přejití) Hospodinovo.


text:
Přejdu totiž oné noci Egyptem a usmrtím všecko prvorozené od lidí až do zvířat a nade všemi bohy egyptskými vykonám soud já Hospodin.


text:
(Ona) krev bude na domech, v nichž budete, znamením ve váš prospěch; když uzřím krev, přejdu vás a nebude mezi vámi (řáditi) zhoubná rána, když bíti budu Egypt.


text:
Den tento bude vám dnem památným; bude vám svátkem na věky, který slaviti budete ve (všech) svých pokoleních.


text:
Sedm dní budete jísti přesné chleby; (již) prvního dne nesmí býti kvasu ve vašich domech; duše, která by jedla něco kvašeného od prvního dne až do dne sedmého, budiž z Israele vyhlazena.


text:
Den první bude svatý a slavný, den sedmý pak budiž s toutéž slavností ctěn; nebudete o nich konati žádné práce kromě toho, čeho třeba jest k jídlu.


text:
Zachovávejte ledy (zákon) o přesných chlebech; neboť toho právě dne jsem vyvedl vaše zástupy z Egypta; zachovávejte den ten ve (svých) pokoleních, poněvadž jest ustanoven na věky.


text:
Prvního měsíce, čtrnáctého dne tohoto měsíce, večer, budete jísti přesné chleby (a to) až do večera dvacátého prvého dne téhož měsíce.


text:
Sedm dní nesmí býti nalezeno kvasu v příbytcích vašich; duše toho, kdo by jedl něco kvašeného, budiž z obce Israelitů vyhlazena, ať jest to cizinec, nebo domorodec.


text:
Tu povolal Mojžíš všech starších synů Israelových a řekl jim: Jděte, vezměte zvířata pro své rodiny a přineste obět fase.


text:
Omočte svazeček yzopu v krvi, která jest na prahu, a pomažte jí horní podvoje, jakož i obě veřeje; žádný z vás nevycházej ze dveří domu svého až do rána.


text:
Neboť Hospodin bude přecházeti a bíti Egypťany; když však uzří krev na horním podvoji a na obou veřejích, přejde dveře domu a nedovolí zhoubci vjíti do domů vašich a škoditi.


text:
řeknete jim: Je to obět přejití pro Hospodina, který přešel domy synů Israelových v Egyptě, když bil Egypťany a ušetřil domů našich. Tu se lid sklonil a klaněl se.


text:
O půl noci pak pobil Hospodin všecko prvorozené v Egyptě od prvorozence faraonova, jenž měl po něm seděti na trůně, až do prvorozence zajaté ženy, která byla v žaláři, jakož i všecka prvorozená zvířata.


text:
Farao i všichni jeho úředníci a všichni Egypťané vstali v noci. A vzešel veliký křik v Egyptě, neboť nebylo domu, v němž by neležel mrtvý.


text:
Povolav pak farao Mojžíše a Árona (ještě) v noci pravil: Vstaňte a vyjděte z mého národa, vy i synové Israelovi; jděte, obětujte Hospodinu, jak pravíte.


text:
Vzal tedy lid právě zadělané těsto, ještě než bylo zkysalo, a zavázav je do plášťů“ vložil na ramena.


text:
Jednajíce též podle rozkazu Mojžíšova synové Israelovi žádali od Egypťanů stříbrných a zlatých věcí a velice mnoho šatů.


text:
také veliké množství všeliké čeládky s nimi stoupalo, brav i skot, veliké množství všelijakých zvířat.


text:
Z čerstvě zadělaného těsta, které byli předtím z Egypta vzali, napekli přesných podpopelných chlebů; neboť nemohlo zkysnouti, poněvadž Egypťané na ně naléhali, aby vyšli, a nedovolili jim otáleti; neměli kdy připraviti pokrmy.


text:
Tato noc je svatá noc Hospodinova; poněvadž v ní vyvedl je z Egypta, mají ji slaviti všichni synové Israelovi ve (všech) svých pokoleních.


text:
Kdyby chtěl některý cizinec přejíti do obce vaší a slaviti fase Hospodinovo, budiž dříve se všemi svými mužskými příslušníky obřezán, načež smí řádně slavnost konati a bude jako domorodec; nebyl-li někdo obřezán, nesmí z něho jísti.


text:
Zasvěť mi mezi syny Israelovými všecko prvorozené, jež otvírá mateřské lůno, jak lidi, tak zvířata; neboť mé je to všecko.


text:
I řekl Mojžíš k lidu: Pamatujte na tento den, kterého jsme vyšli z Egypta, té robotárny – neboť rukou silnou vyvedl vás Hospodin z tohoto místa – a nejezte (toho dne) kvašeného chleba.


text:
Až tě uvede Hospodin do země Kanaanských, Hetských, Amorrhejských, Hevejských a Jebusejských, do země tekoucí medem a mlékem, kterou ti dáti přísahou slíbil tvým otcům, až budeš slaviti tohoto měsíce tento bohoslužebný obyčej:


text:
Toho dne budeš vypravovati synu svému a řekneš: To se děje pro to, co mi Hospodin učinil, když jsem vycházel z Egypta.


text:
Budiž ti to jako znamení na tvé ruce a jako památka nad tvýma očima, aby byl zákon Hospodinův stále ve tvých ústech; neboť rukou silnou vyvedl tě Hospodin z Egypta.


text:
když oddělíš pro Hospodina všecko, co otvírá mateřský život, co bude prvorozené mezi tvými zvířaty, cokoliv budeš míti mužského rodu, zasvětíš Hospodinu;


text:
za prvorozeného osla dáš ovci; nedáš-li, zabiješ ho; každého lidského prvorozence synů Israelových však vykoupíš penězi,


text:
a když se tě bude v budoucnosti syn tvůj tázati: „Co je to?" odpovíš mu: Rukou silnou vyvedl nás Hospodin z Egypta, z té robotárny.


text:
Neboť když se byl farao zatvrdil a nechtěl nás propustit, Hospodin pobil v Egyptě všecky prvorozence od prvorozenou lidských až do prvorozených zvířat; proto obětuji Hospodinu všecky samce, kteří otvírají mateřský život, a všecky prvorozence svých synů vykupuji.


text:
Budiž to tedy jako znamení na tvé ruce a jako předmět, který visí mezi tvýma očima na památku, že nás Hospodin rukou silnou vyvedl z Egypta.


text:
Když tedy farao lid propustil, nevedl ho Bůh po cestě vedoucí do země Filišťanů, která jest blízká, – myslil totiž, že by se mohl lid mrzeti, kdyby viděl, že proti němu povstávají války, a že by se mohl vrátiti do Egypta – 


text:
nýbrž vedl jej pouští, oklikou, po cestě, která jde podél Rudého moře. Synové Israelovi, když vystoupili z Egypta, byli ozbrojeni.


text:
Mojžíš vzal též s sebou Josefovy kosti, poněvadž Josef byl zavázal syny Israelovy přísahou řka: Bůh vás navštíví; pak vyneste kosti mé odtud s sebou.


text:
Hospodin kráčel před nimi, aby jim ukazoval cestu za dno v sloupu oblakovém a v noci ve sloupu ohnivém, aby byl (tak) vůdcem cesty ve dne v noci.


text:
Mluv k synům Israelovým, ať se obrátí a položí se táborem před Fihahirotem, který leží mezi Magdalem a mořem naproti Bélsefonu; naproti němu položíte se táborem nad mořem.


text:
A nechám srdce jeho se zatvrditi, takže vás bude honiti; ukáži pak na faraonovi a na všemi jeho vojsku svoji slávu a Egypťané zvědí, že jsem já Hospodin. I učinili tak.


text:
Když bylo králi egyptskému zvěstováno, že lid uprchl, obrátilo se srdce faraona a jeho úředníků proti lidu a řekli: Co nám to napadlo, že jsme propustili Israele, by nám nemusil (již) sloužiti?


text:
Nechal tedy Hospodin srdce faraona, krále egyptského, zatvrditi se, takže se hnal za syny Israelovými, ačkoliv byli vytáhli mocí Nejvyššího.


text:
Když se tak Egypťané hnali po stopách odtáhnuvších, dohonili je v tábore nad morem; všichni jezdci i vozy faraonovy a všecko vojsko přibylo do Fihahirotu proti Bélsefonu.


text:
Když se farao blížil, synové Israelovi pozdvihše oči, uzřeli Egypťany za sebou; i báli se velmi, volali k Hospodinu


text:
a řekli Mojžíšovi: Snad nebylo hrobů v Egyptě, proto jsi nás vyvedl, bychom zemřeli na poušti? Co ti to napadlo, že jsi nás z Egypta vyvedl?


text:
Není to tak, jak jsme ti v Egyptě pravili řkouce: „Nech nás být, budeme robotovali Egypťanům (dále), jeť mnohem lépe robotovali, než na poušti zahynouti?


text:
Tu pravil Mojžíš lidu: Nebojte se; vytrvejte a uvidíte veliké skutky Hospodinovy, které dnes učiní; neboť Egypťanů, které nyní vidíte, na věky již neuzříte.


text:
Ty pak zvedni svou hůl, vztáhni ruku na moře a rozděl je, aby šli synové Israelovi prostředkem moře po suchu.


text:
Já však nechám srdce Egypťanů zatvrditi se, že se za vámi poženou, a oslavím se na faraonovi, na všem jeho vojsku, na vozích a na jezdcích jeho.


text:
A zvědí Egypťané, že já jsem Hospodin, když budu na faraonovi, na vozích a na jezdcích jeho oslaven.


text:
Tu se pozvedl anděl Boží, který kráčel v čele israelských zástupův, a odebral se za ně; s ním posunul se zpředu dozadu oblakový sloup


text:
a postavil se mezi vojska egyptská a israelská; byl pak oblak (ten na jedné straně) temný, (na druhé) však. osvěcoval noc, takže nemohla celou dobu noční k sobě se přiblížiti.


text:
Když pak vztáhl Mojžíš ruku nad moře, tu je Hospodin prudkým a žhoucím větrem celou noc (vanoucím) rozehnal a vysušil; a voda se rozdělila.


text:
Synové Israelovi kráčeli pak prostředkem vysušeného moře, neboť voda stála jako zeď po jejich pravici i levici.


text:
Egypťané, kteří je pronásledovali, všichni koně faraonovi, vozy jeho i jezdci pustili se za nimi doprostřed moře.


text:
Když nadešla doba ranní hlídky, tu hle, Hospodin ze sloupu ohně a z oblaku pohleděl na vojska Egypťanův a tak je zničil;


text:
zpřevracel kola vozů, takže se hluboko bořily. Pravili tedy Egypťané: Utecme před Israelem, neboť Hospodin bojuje za ně proti nám.


text:
I řekl Hospodin Mojžíšovi: Vztáhni ruku na moře, ať se vrátí vody na Egypťany, na vozy i na jezdce jejich.


text:
Když tedy vztáhl Mojžíš ruku proti moři, vrátilo se časně zrána na své původní místo; když pak Egypťané prchali, vody jim zastoupily cestu; tak je Hospodin zatopil vlnami.


text:
Vrátily se tedy vody a přikryly vozy i jezdce všeho vojska faraonova, kteří za Israelity byli vkročili do moře; ani jeden z nich nezůstal.


text:
Synové Israelovi však brali se prostředkem vysušeného moře a vody jim tvořily jako zeď po pravé i po levé straně.


text:
A viděli mrtvé Egypťany na břehu mořském a mocnou ruku, kterou byl Hospodin proti nim zasáhl; i bál se lid Hospodina a věřil Hospodinu i Mojžíšovi, jeho služebníku.


text:
Tehdy zpíval Mojžíš a synové Israelovi Hospodinu tuto píseň: Zpívejme Hospodinu; neboť slavně ukázal, že jest veliký: koně i jezdce uvrhl do moře.


text:
Síla má – a píseň má – jest Hospodin, a tak stal se mojí spásou. On jest můj Bůh, proto ho budu slavit, je to Bůh otce mého, proto ho budu vynášet.


text:
Nepřítel pravil: „Poženu se (za nimi), až (jich) dohoním, budu se děliti o kořist, nasytí se mstivost má; vytasím svůj meč, má ruka se jich zmocní."


text:
Kdo se ti mezi mocnými vyrovná, Hospodine? kdo se vyrovná tobě, proslavený svatostí? Ty, jenž jsi hrozný, chvály hodný, divotvorný,


text:
Velikost ramene tvého zachvátiž je strachem a hrůzou, ať ztuhnou jako kámen, dokud nepřejde tvůj lid, Hospodine, dokud nepřejde tento lid tvůj, který se stal tvým!


text:
Uvedeš jej a zasadíš na horách svého trvalého majetku, v tvém pevném sídle, kterés sobě učinil, Hospodine, v svatyni své, Hospodine, kterou upevnily tvé ruce.


text:
Když tedy koně faraonovi s jeho vozy a jezdci vjeli do moře, Hospodin uvedl na ně zpět mořské vody, kdežto synové Israelovi šli po suchu jeho středem.


text:
Tu vzala Maria, prorokyně, sestra Áronova, do ruky bubínek, a všecky ženy kráčely za ní s bubínky a tančily.


text:
Ona jim předzpěvovala řkouc: Zpívejme Hospodinu; neboť slavně ukázal, že jest veliký: koně i jezdce uvrhl do moře.


text:
Mojžíš kázal Israelitům vytrhnouti od Rudého moře; táhli pak na poušť Sur. Tři dny brali se pouští, nenalezli však vody.


text:
Přišli do Mary, ale nemohli píti vody marské, že byla hořká; proto bylo dáno místu tomu přiměřené jméno a nazváno Mara, to jest Hořkost.


text:
On však volal k Hospodinu, který mu ukázal (jakés) dřevo; když je vložil do vody, zesládla. Tam dal (Bůh lidu) přikázání a právo a tam mu uložil zkoušku.


text:
A řekl: Budeš-li poslouchati hlasu Hospodina, Boha svého, budeš-li činiti, co je před ním správné, budeš-li poslouchati, přikázání jeho a zachovávati všecka ustanovení jeho, nestihnu tě žádnými nemocemi, kterými jsem stihl Egypt; neboť já Hospodin jsem tvým Lékařem.


text:
Potom přišli synové Israelovi do Elimu, kdež bylo dvanácte studnic a sedmdesáte palem; tam u vod tábořili.


text:
Vytrhnuvši z Elimu, všecko množství synův Israelových táhlo na poušť Sin, která jest mezi Elimem a Sinajem, patnáctého dne druhého měsíce po východu z Egypta.


text:
Synové Israelovi jim pravili: Kéž bychom byli zemřeli rukou Hospodinovou v Egyptě, když jsme sedávali nad hrnci masa a jídali chleba do sytosti. Vyvedli jste nás na tuto poušť, abyste umořili všecka množství hladem.


text:
Tu pravil Hospodin Mojžíšovi: Hle, já vám budu dštíti s nebe chléb; ať vychází lid a sbírá, co stačí na každý den; chci jej zkoušeti, zda bude jednati podle zákona mého či ne.


text:
a ráno uzříte slávu jeho; slyšel totiž reptání vaše proti němu, neboť což my jsme, že byste byli proti nám reptali?


text:
A Mojžíš dodal: Večer dá vám Hospodin jísti maso, ráno pak chleba do syta, neboť slyšel vaše reptání, kterými jste reptali proti němu; neboť což my jsme? Vaše reptání není proti nám, nýbrž proti Hospodinu.


text:
Také Áronovi pravil Mojžíš: Rci celé obci synův Israelových: Přistupte před Hospodina; neboť slyšel vaše reptání.


text:
Když to oznámil Áron celé obci synův Israelových, a oni hleděli k poušti, tu hle, v oblaku ukázala se sláva Hospodinova.


text:
Slyšel jsem reptání synův Israelových; mluv k nim takto: Večer budete jísti maso, ráno pak budete nasyceni chlebem; a zvíte, že jsem já Hospodin, Bůh váš.


text:
ta když padla na zem, ukázalo se na poušti cosi drobného, jakoby ve hmoždíři tlučeného, podobného jíní na zemi.


text:
Když to uzřeli synové Israelovi, pravili vespolek: Man hu? – to znamená: Co je to? Nevěděli totiž, co to jest. Tu jim Mojžíš pravil: To je ten chléb, který vám Hospodin dal k jídlu.


text:
Hospodin přikazuje toto: Ať nasbírá z toho každý tolik, kolik stačí k jídlu; na každou hlavu podle počtu duší vašich, které sídlí pod stanem, z toho vezmete gomor.


text:
Když pak měřili na míru gomor, tu neměl více ten, kdo více nasbíral, aniž méně shledal ten, jenž méně byl nashromáždil, nýbrž každý nabral si tolik, kolik mohl snísti.


text:
Oni však ho neposlechli, a někteří z nich si (toho) nechali až do rána; ale počalo se (to) rozlézati červy a zapáchati. Mojžíš se na ně rozhněval.


text:
Tak sbírali ráno jedenkaždý jen tolik, co mohlo stačiti k jídlu; když se slunce rozehřálo, rozpouštělo se to.


text:
Dne šestého pak nasbírali pokrmu dvojnásobně, to jest dva gomory na každou osobu. Všecka knížata obce přišla a vypravovala (to) Mojžíšovi.


text:
Ten jim řekl: Toť jest, co mluvil Hospodin: Zítra jest klid sobotní, zasvěcený Hospodinu. Cokoliv má býti děláno, dělejte, a co má býti vařeno, vařte (dnes); cokoliv však zbude, uschovejte na zítřek.


text:
I pravil Hospodin Mojžíšovi: Jak dlouho ještě budete se zdráhati zachovávati přikázání má a zákon můj?


text:
Vizte, že vám uložil Hospodin den odpočinku, a proto vám dává šestého dne dvojnásobně pokrmu; ať zůstane každý doma dne sedmého, ať nikdo nevychází ze svého obydlí.


text:
Nazval pak dům Israelův ten (pokrm) mannou; byla jako bílé símě koriandrové a měla chuť bílého pečiva s medem.


text:
A Mojžíš řekl: Toto přikazuje Hospodin: Naplň tím (pokrmem) jeden gomor a budiž uchováván budoucím pokolením, aby znali, jaký chléb jsem vám na poušti dával jísti, když jste byli vyvedeni z Egypta.


text:
Áronovi pak pravil Mojžíš: Vezmi nádobu, vlož do ní jeden plný gomor manny a polož ji před Hospodina, aby byla uchovávána pro vaše pokolení.


text:
Podle rozkazu, daného Hospodinem Mojžíšovi, položil ji tedy Áron ve stánku, aby se (tam) uchovávala.


text:
Jedli pak synové Israelovi mannu čtyřicet roků, až přišli do obytné země; pokrmem tím se živili, až přišli ke hranicím země Kanaanu.


text:
Potom táhla celá pospolitost synů Israelových z pouště Sin, táboříc na jednotlivých místech podle rozkazu Hospodinova, načež položili se táborem v Rafidim. Tam nebylo pitné vody pro lid.


text:
(Lid) počal na Mojžíše doléhati a pravil: Dej nám vody k pití! Mojžíš odpověděl: Co proti mně máte? Proč pokoušíte. Hospodina?


text:
Žíznil tam tedy lid pro nedostatek vody a reptal proti Mojžíšovi řka: Proč jsi nás vyvedl z Egypta? Abys nás, naše děti i dobytek umořil žízní?


text:
Hospodin řekl Mojžíšovi: Jdi před lid, přiveď s sebou (několik) ze starších Israelových, do ruky vezmi hůl, kterou jsi udeřil do řeky, a tak jdi. – 


text:
Hle, já budu státi před tebou tam na skále na Horebu. – Udeříš do skály a z ní vyjde voda, aby lid mohl píti. Mojžíš tak učinil před staršími Israelovými.


text:
Nazval pak místo ono Pokušení, poněvadž se (tu) synové Israelovi přeli a pokoušeli Hospodina řkouce: Jest Hospodin mezi námi nebo ne?


text:
Mojžíš pravil Josuovi: Vyber muže, vytáhni a bojuj proti Amalekovi; já se pak zítra postavím na vrchol hory s holí Boží v ruce.


text:
Josue učinil, jak byl Mojžíš nařídil, a bojoval s Amalekem. Mojžíš, Áron a Hur vystoupili na vrch hory.


text:
Pokud Mojžíš měl ruce pozvednuty, vítězil Israel: kdykoli však poněkud (ruce) spustil, vítězil Amalek.


text:
Poněvadž se ruce Mojžíšovy otěžovaly, vzali kámen, podložili mu jej, a on se naň posadil; Áron a Hur drželi mu pak ruce s obou stran. Tím se stalo, že ruce neklesly až do západu slunce.


text:
Poté řekl Hospodin Mojžíšovi: Zapiš to na památku do knihy a vštěp (to) do uší Josuových; neboť vyhladím památku Amalekovu pod nebem.


text:
Když Jetro, kněz madianský, Mojžíšův příbuzný, uslyšel všecko, co byl Bůh učinil Mojžíšovi a Israelovi, svému lidu, že vyvedl Israele z Egypta,


text:
a dva její syny. Jeden z nich slul Gersam, poněvadž otec jeho byl pravil: Byl jsem cizincem v cizině;


text:
druhý pak (slul) Eliezer, poněvadž (otec) byl řekl: Bůh otce mého jest mi pomocníkem a zachránil mě před mečem faraonovým. – 


text:
Přišel tedy Jetro, Mojžíšův příbuzný, jeho synové a žena jeho k Mojžíšovi na poušť, kde tábořil podle hory Boží.


text:
Když byl vzkázal Mojžíšovi: „Já, Jetro, tvůj příbuzný, jdu k tobě s tvou ženou a se dvěma syny tvými,"


text:
Mojžíš vyšel svému příbuznému vstříc, poklonil se a políbil ho a pozdravili se navzájem blahovolnými slovy. Když vešel do stanu,


text:
vypravoval Mojžíš svému příbuznému o všem, co učinil Hospodin faraonovi a Egypťanům pro Israele, (vypravoval mu) též o všech svízelích, které je na cestě potkaly, a že je Hospodin vysvobodil.


text:
Jetro se radoval ze všeho, co dobrého byl učinil Hospodin Israelovi, že ho vysvobodil z moci Egypťanův,


text:
a pravil: Veleben budiž Hospodin, jenž vás vysvobodil z moci Egypťanův, a z moci faraonovy, jenž vyprostil lid svůj z moci Egypta.


text:
Obětoval pak Jetro, tchán Mojžíšův, Bohu zápaly a oběti; i přišli Áron a všichni starší israelští, aby pojedli s ním před Hospodinem.


text:
Když viděl jeho tchán všecko, co pro lid činil, pravil: Co to činíš pro lid? Proč zasedáš sám, takže všecek lid čeká od rána do večera?


text:
Když se mezi nimi vyskytne nějaký spor, přicházejí ke mně, bych je rozsoudil a oznamoval jim Boží přikázání a zákony.


text:
ne rozumnou námahou vysiluješ sebe i tento lid, který je s tebou; práce (ta) jest nad tvé síly, sám jí nesneseš.


text:
Poslechni mých slov a rad, a Bůh bude s tebou. Ty buď zástupcem lidu ve věcech, jež se týkají Boha, přednášej, co mu svědčí;


text:
vysvětluj lidu posvátné obyčeje a bohoslužebný řád, jakož i cestu, po které mají kráčeti, a činy, které jest jim konati.


text:
Vyhlédni si ze všeho lidu zdatné, bohabojné, poctivé muže, kteří nenávidí sobectví, a ustanov z nich tisícníky, setníky, padesátníky a desátníky;


text:
ať soudí lid každého času. Cokoliv pak bude většího, ať vznesou na tebe; sami nechť soudí toliko menší věci. Tak si ulehči břímě, rozděl je mezi jiné.


text:
Učiníš-li tak, vyplníš Boží rozkaz, přikázání jeho budou ti snesitelna, a všecek lid tento bude se vraceti domů v pokoji.


text:
Vybrav z celého Israele zdatné muže, ustanovil je knížaty lidu, tisícníky, setníky, padesátníky a desátníky.


text:
Ti soudili lid každého času; cokoliv bylo závažnějšího, vznášeli na něho, rozsuzujíce toliko menší věci.


text:
Vytáhše totiž z Rafidim, přišli na poušť Sinajskou a položili se na témže místě táborem; Israel postavil, stany naproti hoře.


text:
Mojžíš pak vystoupil k Bohu. Hospodin volal na něho s (té) hory řka: Toto řekneš domu Jakobovu a zvěstuješ synům Israelovým:


text:
Sami jste viděli, co jsem učinil Egypťanům, kterak jsem vás nesl na křídlech orličích a (kterak jsem vás) k sobě přivedl.


text:
Budete-li tedy poslušní hlasu mého a budete-li zachovávati úmluvu mou, budete mi zvláštním majetkem mezi všemi národy – mně totiž patří celá země. – 


text:
Vy budete mi kněžským královstvím a národem svatým. To jsou slova, která proneseš k synům Israelovým.


text:
Všecek lid odpověděl jednomyslně: Všecko, co Hospodin mluvil, budeme činiti. Když pak donesl Mojžíš slova lidu Hospodinovi,


text:
pravil mu Hospodin: Již brzy přijdu k tobě v hustém mraku, aby slyšel lid, kterak k tobě mluvím, a věřil ti na věky. Zvěstoval tedy Mojžíš slova lidu Hospodinovi.


text:
a nechť se připraví na třetí den; neboť třetího dne sestoupí Hospodin přede vším lidem na horu Sinaj.


text:
Vymez kolkolem lidu hranice a rci jim: Neopovažujte se vstoupiti na horu nebo dotknouti se jejího úpatí! Každý, kdo se dotkne hory, jistě zemře!


text:
Ničí ruka nesmí se jí dotknouti, sice kamením bude uházen nebo střelami ustřílen; ať (je to) zvíře neb člověk, nesmí zůstati na živu! Když zazní roh, tu nechť (lid) vstoupí na horu.


text:
Když už nastal třetí den a zasvitlo jitro, tu, hle, ozvaly se hromy a kmitaly se blesky, velmi hustý mrak počal zakrývati horu, zvuk pak rohu víc a více zazníval, takže lid, který byl v táboře, bázní se chvěl.


text:
Celá hora Sinaj byla zahalena kouřem, poněvadž by! Hospodin na ni v ohni sestoupil; kouř ten vystupoval z něho jako z peci. Celá hora budila hrůzu,


text:
Hospodin tedy sestoupil na horu Sinaj, na samý vrchol hory; i povolal Mojžíše na její témě. Když tam vystoupil,


text:
řekl mu: Sestup a varuj lid, ať snad nepřestoupí meze, aby viděl Hospodina, sic že jich velmi mnoho zahyne.


text:
Také kněží, kteří (obyčejně) přistupují (blíže) k Hospodinu, ať setrvají opodál, aby jich neusmrtil.


text:
Mojžíš pravil k Hospodinu: Lid nebude moci vystoupiti na horu Sinaj, neboť tys (jej) varoval a přikázal jsi: Vymez hranice okolo hory a prohlas ji za posvátnou!


text:
Hospodin mu řekl: Jdi, sestup dolů; potom vystoupíš ty a Áron s tebou, kněží však a lid ať nepřestupují mezí, aniž vystupují k Hospodinu, aby jich snad neusmrtil.


text:
Neučiníš si sochy ani jakéhokoliv obrazu něčeho, co je shora na nebi nebo dole na zemi, nebo těch věcí, které jsou ve vodách pod zemí.


text:
Nebudeš se jim klaněti, aniž (jich) ctíti; jáť jsem Hospodin, Bůh tvůj silný a řevnivý, jenž do třetího a čtvrtého kolena stíhá syny za nepravosti těch otců, kteří mne nenávidí,


text:
Nevezmeš jména Hospodina, Boha svého, nadarmo, neboť nenechá bez trestu Hospodin toho, kdo bude bráti jméno Hospodina, Boha svého, nadarmo.


text:
sedmého dne však jest sobota Hospodina, Boha tvého: Nebudeš toho dne konati žádné práce ty, syn tvůj, dcera tvá, služebník tvůj, služebná tvá, zvířata tvá, ani cizinec, který jest ve branách tvých.


text:
Neboť šest dnů Hospodin činil nebe, zemi, moře a všecko, což jest na nich, sedmého však dne odpočinul; proto požehnal Hospodin den sobotní a posvětil jej.


text:
Nepožádáš domu bližního svého. Aniž požádáš jeho manželky, služebníka, služebné, býka, osla, ničeho, cokoliv jest jeho.


text:
Když všecek lid pozoroval rachot (hromu), kmitání (blesků), zvuk rohu a kouřící horu, byl přestrašen, zachvácen hrůzou, počal se vzdalovati


text:
a pravil Mojžíšovi: Mluv ty s námi, a budeme poslouchati; nechť nemluví s námi Hospodin, abychom snad nezemřeli.


text:
Mojžíš pravil lidu: Nebojte se; neboť Hospodin přišel, aby vás zkoušel, abyste se ho báli a nehřešili.


text:
Hospodin mluvil dále k Mojžíšovi: Toto řekneš synům Israelovým: Viděli jste, že jsem k vám mluvil s nebe.


text:
Oltář ze země mi uděláte, a budete na něm přinášeti své oběti zápalné a pokojné, ovce i býky. Na každé místo, na němž bude památka jména mého, k tobě přijdu a požehnám ti.


text:
Jestliže však mi uděláš oltář kamenný, nesmíš jej dělati z kamenů tesaných; neboť dotkneš-li se ho železným nástrojem, bude poskvrněn.


text:
Koupíš-li otroka původu hebrejského, bude ti sloužiti šest let; (roku) sedmého bude darmo propuštěn na svobodu.


text:
Dal-li mu však pán ženu, a ta zrodí syny neb dcery, bude žena i s dětmi náležeti pánu; on však sám bude propuštěn.


text:
Pakliže řekne otrok: Miluji svého pána, manželku i děti, nepůjdu na svobodu, zavede ho pán ke správcům Božím;


text:
pak se postaví ke dveřím, k veřejím, a (pán) mu propíchne ucho šídlem; tak bude jeho otrokem na věčné časy. – 


text:
Prodá-li někdo svoji dceru za nevolnou ženinu, nebude propuštěna na svobodu, jak obyčejně bývají propouštěny otrokyně.


text:
Kdyby se znelíbila svému pánu, za nějž byla provdána, nechť ji propustí; národu cizímu však ji nesmí prodati, kdyby jí pohrdl.


text:
Kdo by však neukládal o život, nýbrž Bůh dopustil, že pod jeho rukou kdo skonal, – ustanovím ti místo, na které by se měl utéci.


text:
Zavraždí-li kdo bližního svého zúmyslně a úkladně, toho (i) od mého oltáře odtrhneš, aby byl usmrcen. – 


text:
Jestliže muži v hádce jeden druhému dá ránu kamenem nebo pěstí, a tento sice nezemře, ale nemocen poleží na loži – 


text:
a když povstana choditi bude venku o holi, bez trestu bude sice, kdo ránu dal, avšak co onen zameškal, jakož i výlohy léčebné jest povinen hraditi. – 


text:
Jestliže však přežije jeden nebo dva dni, nebude podléhati tomuto trestu, poněvadž tu jde o jeho peníze. – 


text:
Udeří-li jeden z rozvaděných mužů těhotnou ženu tak, že sice potratí, sama však zůstane na živu, bude potrestán (peněžitou), pokutou tak velikou, jakou manžel ženy (té) žádati bude a jakou (mu) soudcové přisoudí.


text:
Udeří-li někdo svého otroka neb otrokyni do oka a učiní-li je tak jednookými, propustí je za oko, které jim vyrazil, na svobodu;


text:
Potrká-li býk muže neb ženu tak, že zemrou, bude ukamenován, masa jeho nesmí se požívati, majitel býka však nepodléhá trestu.


text:
Byl-li však býk již dříve trkavý, a majitel jeho, ačkoliv byl varován, nehlídal ho, budiž býk, který usmrtí muže neb ženu, ukamenován a pán jeho rovněž usmrcen.


text:
Nechá-li kdo otevřenou cisternu, nebo vykopává-li někdo cisternu a nepřikryje jí, spadne pak do ní býk neb osel,


text:
Poraní-li cizí býk něčího býka tak, že zdechne, ať prodají živého býka a rozdělí se o jeho cenu; o maso mrtvého ať se rovněž rozdělí.


text:
Věděl-li však pán již dříve, že jest jeho býk trkavý, a nehlídal ho, nahradí býka býkem, tělo usmrceného bude však celé jeho.


text:
Ukradne-li kdo hovězí dobytče neb ovci a zabije-li je nebo prodá, pět kusů hovězího dobytka za jeden kus nahradí a čtyři ovce za jednu ovci. – 


text:
Bude-li zloděj, přistižený, když se dobýval do domu nebo jej podkopával, tak poraněn, že zemře, nebude ten, který ho poranil, vinen krví;


text:
dopustil-li se však toho po východu slunce, spáchal vraždu, ať tedy také zemře. Nemá-li (zloděj), čím by krádež nahradil, budiž sám prodán.


text:
Učiní-li kdo škodu na poli neb na vinici, nebo nechá-li své dobytče pásti se na cizím, nahradí podle odhadu škody tím, co má nejlepšího na poli neb na vinici.


text:
Vznikne-li oheň, zachvátí-li hloží a stráví-li obilí buď ve stozích nebo na stojatě (ještě) na poli, ať nahradí škodu ten, kdo oheň zapálil.


text:
Dá-li kdo příteli peníze neb zboží schovat, a budou-li tomu, kdo je přijal, ukradeny, ať nahradí zloděj, bude-li nalezen, (věc) dvojnásobné;


text:
nebude-li však nalezen, budiž majitel domu pohnán před Boží soudce a nechť odpřisáhne, že nesáhl svou rukou po majetku svého bližního,


text:
aby ho ošidil o býka, o osla, o ovci, o šat neb o cokoliv, čím může býti poškozen; soudcům Božím budiž pře obou předložena, a jestliže oni usoudí, nahradí svému bližnímu dvojnásobně.


text:
Svěří-li kdo svému bližnímu v opatrování osla, býka, ovci neb jakékoliv dobytče, které však zdechne, bude poškozeno, nebo nepřítelem uloupeno, takže toho nikdo neviděl:


text:
rozhodniž mezi nimi přísaha, že nevztáhl ruky své na majetek svého bližního; majitel ať přísahu přijme, onen pak nebudiž nucen k náhradě.


text:
Kdo si od bližního svého něco z těchto (dobytčat) vypůjčí, dobytče však stihne úraz nebo zdechne v pánově nepřítomnosti, budiž přinucen dáti náhradu;


text:
Nebude-li otec panny chtíti ji dáti, zaplatí náhradou tolik, kolik jménem snubního daru panny obyčejně dostávají.


text:
Půjčíš-li peněz někomu z mého lidu, chuďasovi, který s tebou bydli, nebudeš na něho nastupovati jako vydřiduch, aniž ho vymáháním úroků budeš utiskovati.


text:
Jeť ona jediným rouchem, kterým přikrývá své tělo, nemaje jiného, v čem by spal; bude-li ke mně volati, vyslyším ho, poněvadž jsem soucitný.


text:
Podobně učiníš s hovězím dobytkem a s ovcemi; sedm dní ať jsou (prvorozenci) u své matky, dne osmého mi je odevzdáš.


text:
Nepůjdeš za davem v konání zla; aniž u soudu přidržíš se většiny, když bys uchýlil se tím od pravdy.


text:
Shledáš-li, že osel tvého nenávistníka pod břemenem klesl, nepomineš ho, ale pomůžeš mu ho zdvihnouti.


text:
Lži se budeš vystříhati. Nevinného a toho, který jest v právu, nezabiješ; neboř mám v ošklivosti bezbožného.


text:
Cizince nebudeš utiskovati; víte zajisté, jak mu jest, poněvadž jste i vy sami byli cizinci v Egyptě.


text:
Sedmého však roku necháš ji ležeti ladem a odpočinouti si, aby jí užívali chudí tvého lidu; a cokoli zbude, ať stráví polní zvířata; taktéž učiníš se svou vinicí i olivovnou.


text:
Šest dní budeš pracovati; sedmého dne přestaneš (pracovati), aby si býk tvůj i osel odpočinul a aby se osvěžil syn tvé otrokyně i cizinec.


text:
Všecko, co jsem vám řekl, zachovávejte. Při jménu cizích bohů nepřisahejte, aniž buď slyšeno z úst vašich.


text:
Zachovávej slavnost přesnic. Sedm dní budeš jísti přesné chleby, jak jsem ti přikázal v době měsíce nových plodin, když jsi vycházel z Egypta; nesmíš se dostaviti přede mne s prázdnem.


text:
(Budeš) také (zachovávati) slavnost žní, prvotin to práce tvé, toho, co jsi vysel na své pole; také slavnost na sklonku roku, když budeš míti všecky své plodiny s pole sklizeny.


text:
Nebudeš obětovati zároveň s krví mé oběti kvašeného chleba. Aniž smí zůstati části sváteční oběti mé do (druhého) rána.


text:
Prvotiny plodin půdy tvé doneseš do příbytku Hospodina, Boha tvého. Nebudeš vařiti kozelce v mléku mateře jeho.


text:
Hle, já pošlu anděla svého, který bude kráčeti před tebou, střežiti tebe na cestě, a uvede tě na místo, které jsem ti připravil:


text:
Dbej ho, poslouchej hlasu jeho a nemysli, že smíš jím pohrdati; neboť nepromine (ti), když budeš proti němu se prohřešovati; a. jméno mé jest v něm.


text:
Budeš-li však poslušen hlasu jeho, a budeš-li činiti vše, což pravím, budu nepřítelem nepřátel tvých a sužovati budu ty, kteří sužují tebe.


text:
Půjde tedy před tebou anděl můj, a uvede, tě k Amorrhejským, Heťanům, Ferezejským, Kanaanským, Hevejským a Jebusejským, kteréž já vyhladím.


text:
Nebudeš se klaněti jejich bohům, aniž je ctíti; nebudeš činili jejich skutkův, ale ničiti je budeš a tříštiti jejich sochy.


text:
A budete sloužiti Hospodinu, Bohu svému, abych požehnal chlebům tvým i vodám, abych vzdálil od tebe nemoci.


text:
Svoji hrůzu pošlu před tebou a vyhladím každý národ, ke kterému přijdeš: všecky nepřátele tvé obrátím před tebou na útěk;


text:
Nevypudím jich před tebou v jednom roce, aby se neobrátila země v poušť a aby divoká zvěř se nerozmohla na tvou škodu.


text:
Rozprostřu pak území tvé od moře Rudého až k moři Filišťanův a od Pouště až k Řece; obyvatelstvo země dám do vaší moci a poženu je před vámi.


text:
Ať nesídlí v tvé zemi, aby tě nesvedli ke hříchům proti mně – kdybys (totiž) sloužil jejich bohům; – bylo by ti to jistě léčkou.


text:
Dále pravil (Hospodin) Mojžíšovi: Vystup ty, Áron, Nadab, Abiu a sedmdesáte starších z národa israelského k Hospodinovi a z daleka se klanějte.


text:
Jediný Mojžíš vystoupí k Hospodinovi (blíže), oni však ať se nepřibližují; lid nesmí s ním vystoupiti.


text:
Když tedy Mojžíš přišel a vypravoval lidu všecka slova Hospodinova i zákony (jeho), odpověděl všecek lid jedním hlasem: Každé slovo Hospodinovo, které mluvil, vykonáme.


text:
Pak napsal Mojžíš všecky řeči Hospodinovy; a ráno vstav, udělal na úpatí hory oltář a (vztyčil) dvanácte pomníků podle dvanácti kmenův Israelových.


text:
Nato dal rozkaz jinochům ze synů Israelových, i obětovali zápalné oběti a podali Hospodinu býčky v obět pokojnou.


text:
A vzav knihu úmluvy četl (ji) poslouchajícímu lidu, kterýž pravil: Všecko, co mluvil Hospodin, budeme činiti a budeme poslušní.


text:
A nabrav krve, kropil (jí) lid a pravil: Toto jest krev úmluvy, kterou s vámi učinil Hospodin na základě všech těchto řečí.


text:
spatřili Boha Israelova; pod jeho nohama byla plocha podobná práci ze safírových dlaždic, jako nebe, když jest jasné.


text:
A nevztáhl ruky své na ty ze synů Israelových, kteří "stáli opodál; viděli tedy Boha, a jedli i pili.


text:
Řekl pak Hospodin Mojžíšovi: Vystup ke mně na horu a zůstaň tam; dám ti kamenné desky, zákon a přikázání, která jsem napsal, abys je poučoval.


text:
pravil starším: Čekejte zde, až se vrátíme. Máte s sebou Árona a Hura; vznikne-li nějaký spor, vzneste jej na ně.


text:
usídlila se totiž na hoře Sinaj velebnost Boží. Zahalovala ji mrakem šest dní; sedmého pak dne povolal (Bůh) Mojžíše z mraku.


text:
zcela podle vzoru svatostánku, který ti ukáži, a (podle vzorů) všech nádob potřebných k bohoslužbě, která se v něm bude konati. Tak to učiníte.


text:
Zbijte mi ze setimového dřeva archu; délka její měj půl třetího lokte, šíře půldruhá a výška též půldruha lokte.


text:
Ke čtyřem rohům archy přiděláš čtyři zlaté kroužky; dva kroužky ať jsou po jedné a dva po druhé straně.


text:
Uděláš též slitovnici z čistého zlata; půl třetího lokte bude míti její délka, a půl druhého lokte šířka.


text:
majíce rozpjatá křídla a zakrývajíce odpovědnici, ať zastírají oba okraje slitovnice; jsouce obráceni k sobě čelem, ať upírají zraky na slitovnici, kterou archa bude přikryta;


text:
Odtud budu přikazovati a s místa nad slitovnicí, ze středu dvou cherubů, kteří budou nad archou, obsahující zákon, budu k tobě mluviti všecko, co budu skrze tebe poroučeti synům Israelovým.


text:
Uděláš též stůl ze setimového dřeva, mající dva lokte zdéli, loket na šíř a půl druhého lokte do výšky.


text:
Pod věncem budou (tyto) zlaté kruhy, aby se mohly jimi provléci tyče a (tak) aby se mohl stůl přenášeti.


text:
Připravíš také z čistého zlata mísy, misky, kadidelnice a číše, v nichž budou přinášeny tekuté oběti.


text:
Uděláš dále tepaný svícen z čistého zlata, jeho dřík, ramena, květy, totiž kalichy a lilie z něho vycházející.


text:
Tři květy podoby mandloňové na každém prutu (budou), kalich totiž i s lilií; rovněž tri květy podobné mandloňovým (budou) na druhém prutu, kalich totiž i s lilií; tak bude udělán (ten) předmět o šesti prutech, které budou vycházeti ze dříku.


text:
Kalichy (buďtež) na třech místech, pod každou dvojicí prutů, kterých bude celkem šest a vycházeti budou z jednoho dříku.


text:
Příbytek pak uděláš takto: Deset pestrobarevně vyšívaných pokrývek zhotovíš z přesoukaného kmentu, z modrého a červeného purpuru a ze šarlatu dvakrát barveného.


text:
Délka jedné pokrývky bude míti dvacet osm loket, šířka čtyři lokte. Všecky pokrývky budou jedné míry.


text:
Po stranách, na samém okraji pokrývek uděláš z modrého purpuru poutka, aby se mohly vespolek spojovati.


text:
Po padesáti poutkách bude míti (každá) pokrývka na jedné straně tak upevněných, aby přišlo poutko proti poutku a jedno s druhým mohlo se spínali.


text:
Z těch (prvních) pět spojíš zvláště, (druhých) pak šest spojíš tak, že šestou pokrývku na průčelí střechy na polovici přehneš.


text:
Uděláš též padesát poutek na okraji pokrývky jedné, aby se mohla spojiti s druhou, a padesát poutek na okraji pokrývky druhé, aby se mohla spojiti s prvou.


text:
Urobíš také padesát měděných spinadel, která budou spojovati poutka, aby ze všech pokrývek byla jedna.


text:
Tím pak, co zbývá z pokrývek určených za kryt. to jest z jedné pokrývky nadpočetné, – polovicí této (pokrývky) zastřeš zadní stěnu stánku.


text:
Jeden loket z těch, které přečnívají délku střechy, bude splývati po straně jedné a druhý po straně druhé, že budou oba boky stánku kryty.


text:
Kromě toho učiň na střechu jinou pokrývku z rudých koží beraních, a nad ní ještě jednu z koží modravých.


text:
Po stranách budou desky podvojně vydraženy, aby se deska s deskou vázala. Tím způsobem budou všecky desky zřízeny.


text:
K ním uliješ čtyřicet stříbrných patek, aby po dvou patkách bylo položeno pod každou desku, pod každý roh jedna.


text:
Rovněž bude na druhé straně, která hledí k severu, dvacet desek příbytkových a k nim čtyřicet stříbrných patek.


text:
Budou zdola až nahoru do sebe zapuštěny, takže budou v jeden, celek pevně státi. Dvě desky, postavené v rozích, budou podobným) způsobem spojeny.


text:
Bude tedy celkem osm desek, jejich podstavků stříbrných šestnáct, počítá-li se po dvou patkách pod jednu desku.


text:
Desky ty pak povlečeš zlatem a upevníš na nich kroužky ulité ze zlata, kterými se svlaky prostrčí, aby držely. prkennou stěnu; pobiješ je zlatým plechem.


text:
Učiň vkusně vyšívanou, pestře zbarvenou oponu, utkanou z modrého a červeného purpuru, ze šarlatu dvakrát barveného a z bílého přesoukaného kmentu;


text:
a zavěs ji na čtyři sloupy ze setimového dřeva, povlečené zlatem, které budou míti zlaté hlavice a stříbrné patky.


text:
Opona budiž upevněna za čtyři kroužky – za ní dovnitř postavíš archu zákona – a děliž svatyni od velesvatyně.


text:
Stůl (postavíš) ven před oponu a naproti stolu na jižní straně stánku svícen, – stůl totiž bude státi na straně severní.


text:
Udělej též u vchodu do stánku vyšívanou oponu z modrého a červeného purpuru, ze šarlatu dvakrát barveného a z přesoukaného kmentu.


text:
Konečně pět sloupů ze dřeva setimového oblož zlatem; před ně bude zavěšena opona a jejich hlavice budou zlaté, patky pak měděné.


text:
Udělej ze dřeva setimového oltář, který bude pět loket dlouhý a tolikéž široký – tedy čtverec – a tři lokty vysoký.


text:
K jeho službě udělej popelnice, kleště, vidlice a uhelnice; všecky (tyto) nádoby dáš ukovati z mědi.


text:
Udělej nádvoří stánku; na jeho jižní straně proti poledni budou plachty z přesoukaného kmentu; sto loket měj každá strana v délce,


text:
a dvacet sloupků s týmž počtem měděných patek, jejichž hlavice s příslušnými rytými ozdobami budou ze stříbra.


text:
Podobně na straně půlnoční budou plachty na dél jednoho sta loket, dvacet sloupků, tolikéž měděných patek a jejich stříbrné hlavice s příslušnými ozdobami rytými.


text:
Na příčné straně nádvoří, která hledí k západu, budou v délce padesáti loket plachty, bude deset sloupku, a tolikéž patek.


text:
U vchodu do nádvoří bude opona o dvaceti loktech, vyšívaná, z modrého a červeného purpuru, ze šarlatu dvakrát barveného a z přesoukaného kmentu: bude míti čtyři sloupky a tolikéž patek.


text:
Všecky sloupky na obvodu nádvoří pobity budou stříbrným plechem a budou míti stříbrné hlavice, patky pak měděné.


text:
Na délku bude míti nádvoří sto loket a na šířku padesát. Vysoká bude pět loket; (jeho stěny) budou zhotoveny z přesoukaného kmentu a bude míti měděné patky.


text:
Všecko nářadí stánku ke všem potřebám a výkonům, kolíky stánku a kolíky nádvoří dáš vyrobili z mědi.


text:
Přikaž synům Israelovým, aby ti nanesli nejjemnějšího oleje z oliv tlukadlem roztlučených, ať svícen nepřetržitě hoří


text:
ve stánku zákona proti vnější straně opony, která visí přeci zákonem. Ať jej obstarávají Áron a jeho synové, by svítil před Hospodinem až do jitra. Bude to nepřetržitá bohoslužba synů Israelových, která půjde u nich s pokolení na pokolení po všecky časy.


text:
Přiber si též ze synů Israelových Árona, svého bratra, a jeho syny, by mi zastávali kněžský úřad, Árona, Nadaba, Abiu, Eleazara a Itamara.


text:
Rci všem dovedným lidem, které jsem naplnil duchem důmyslu, by udělali Áronovi roucha, v nichžto jsa posvěcen, sloužil by mi.


text:
Roucha, která udělají, budou tato: Náprsník, nárameník, kněžský kabátec, (spodní) říza utkaná ze lnu, kněžská čepice a pás. (Tato) posvátná roucha bratru tvému Áronovi a synům jeho udělají, aby mi konali kněžský úřad.


text:
Nárameník umělecky setkají ze zlata, z modrého a červeného purpuru, ze šarlatu dvakrát barveného a z přesoukaného kmentu.


text:
Také tkanice, jako celá pestrobarevná práce, bude ze zlata, z modrého a červeného purpuru, ze šarlatu dvakrát barveného a z přesoukaného kmentu.


text:
Kamenořezbářem a kamenorytcem dáš do nich vyrýti jména synův Israelových, dáš je zasaditi do zlata, (zlatem) olemovati,


text:
a připevníš jo k oběma okrajům nárameníku, aby budila vzpomínku na syny Israelovy. Tuk bude Áron nositi jejich jména na obou ramenech před Hospodinem, aby (je) připomínala.


text:
Náprsník odpovědí dáš umělecky utkati, podobně jako tkaninu nárameníku ze zlata, z modrého a červeného purpuru, z dvakrát barveného šarlatu a z přesoukaného kmentu.


text:
Budou na nich tedy jména synův Israelových; bude vyryto dvanáct jmen, na každém kameni jedno jméno jednoho ze dvanácti kmenův.


text:
(druhé) pak konce těch řetízků připneš za dva háčky k oběma cípům nárameníku, které jsou obráceny k náprsníku.


text:
Podobně uděláš a upevníš dva zlaté kroužky na rohy vnitřní plochy náprsníku, která přiléhá k nárameníku.


text:
Jiné dva zlaté kroužky bude dlužno upevniti dole na obou stranách nárameníku, naproti dolním připevňovacím kroužkům náprsníkovým, aby se (tak) mohl svázati náprsník s nárameníkem.


text:
Budiž pak náprsník přivázán za své kroužky ke kroužkům nárameníku tkanicí z [modrého purpuru, by pevně a trvale byly spojeny, aby náprsník od nárameníku nemohl se oddělovati.


text:
Bude tedy Áron nositi jména synův Israelových na náprsníku odpovědí na prsou, když vcházeti bude do svatyně, aby byli připomínáni před Hospodinem na věky.


text:
Do náprsníku odpovědí pak položíš Učení a Pravdu, aby byly na prsou Áronových, když vcházeti bude před Hospodina; ať nosí osudí synův Israelových na prsou před tváří Hospodinovou vždycky.


text:
uprostřed nahoře bude míti otvor, vroubený tkaným lemováním kolem dokola, – jak bývá na okrajích šatů – aby se snadno netrhal.


text:
Dole, na spodním okraji toho kabátce, uděláš kolkolem napodobená granátová jablka z modrého a červeného purpuru, jakož i ze šarlatu dvakrát barveného; mezi ně dáš zvonečky,


text:
Áron budiž jím oblečen, kdykoli bude konati svůj úřad, aby bylo slyšet zvoniti, když bude vcházeti do svatyně před obličej Hospodinův a když bude vycházeti, a aby neumřel.


text:
a vyčnívala nad čelem veleknězovým. Tak bude nositi Áron poklesky synův Israelových, kterými budou chybovati při všech darech svých a obětech, jež budou přinášeti a obětovati; bude tedy čelenka vždycky na jeho čele, aby jim byl Hospodin milostiv.


text:
do všech těch rouch oblečeš Árona, svého bratra, i jeho syny. Posvěť ruce všech a vysvěť je samé, aby mi konali úřad kněžský.


text:
Áron a jeho synové budou je míti na sobě když budou vcházeti do stánku zákona, nebo když budou přistupovati k oltáři, aby konali službu ve svatyni, aby neuvalili na sebe vinu (a tak) nezemřeli. Bude to věčnými závazkem Áronovi a jeho potomstvu po něm.


text:
nekvašené chleby, nekvašené, olejem zadělané koláče a přesné, olejem potřené oplatky; všecko to uděláš z pšeničné běli.


text:
oblec Árona v jeho roucha, to jest ve lněnou řízu, v kabátec, nárameník a náprsník, a připevni jej tkanicí.


text:
Árona totiž a syny jeho – a vstav jim (kněžské) čepice; budou mi konati věčně kněžskou službu. Až posvětíš ruce jejich,


text:
Potom vezmi všecek tuk, který přikrývá vnitřnosti, bránici jater, obě ledviny a tuk, který jest na nich, a přines to v zápalnou obět na oltáři;


text:
Potom přines celého berana v zápalnou obět na oltáři; je to obět Hospodinu, obětní vůně Hospodinu velmi příjemná.


text:
usmrť jej, naber z jeho krve a potři (jí) boltce pravého ucha Árona a jeho synů, jakož i palce jejich pravých rukou a nohou, a lej krev v kruhu na oltář.


text:
Pak vezmi z krve, která jest na oltáři, a z olejové masti, pokrop Árona, jeho roucha, syny i roucha jejich. Až budou takto posvěceni oni i roucha,


text:
vezmi tuk z berana, ohon, tuk, jenž přikrývá droby, bránici jater, obě ledviny i s tukem, který na nich jest, pravé plece – jeť to obět zasvěcení – 


text:
jednu chlebovou placku, koláč zadělaný olejem a oplatku z koše přesných chlebů, který byl postaven před Hospodina;


text:
Potom vezmi všecko z jejich rukou a zapal na oltáři v zápalnou obět, aby velmi příjemně voněla před obličejem Hospodinovým; jeť to jeho obět.


text:
Hrudíčko berana, kterým byl Áron posvěcen, vezmi a zasvěť je pozdvižením před Hospodinem; pak bude tvým podílem.


text:
jímž posvěcen byl Áron a jeho synové; podle věčně platného práva budou dávkou synů Israelových Áronovi a jeho synům, neb jsou to prvotiny a počinky z jejich pokojných obětí, jež přinášejí Hospodinu.


text:
Posvátné roucho, jež bude Áron oblékati, budou míti synové jeho po něm, aby v něm byli pomazáváni a ruce jejich aby byly posvěcovány.


text:
Sedm dní bude je nositi, který z jeho synů bude ustanoven veleknězem místo něho a bude vcházeti do stánku zákona, aby konal službu ve svatyni.


text:
a budou ho požívati Áron i synové jeho. Budou též jísti chleby, které jsou v koši v nádvoří stánku zákona,


text:
aby to byla obět smírná a ruce obětujících aby byly posvěceny. Jiný nesmí z toho, jísti, poněvadž jde o věci svaté.


text:
Zůstane-li něco posvěceného masa nebo chlebův až do rána, spálíš zbytky (ty) ohněm; nebude dovoleno jich požívati, poněvadž jsou posvěceny.


text:
a každého dne budeš přinášeti býčka v obět za hřích na usmířenou. Očistíš též oltář tím, že budeš na něm přinášeti smírnou obět, a potřeš jej, abys jej posvětil.


text:
Sedm dní budeš na oltáři konati smírné obřady a posvěcovati jej; a (lak) bude svatosvatý; kdo se ho dotkne, každý bude posvěcen.


text:
desetinu běli, smíšené se čtvrtkou hinu oleje z tlučených oliv a tolikéž vína k jednomu beránku v obět tekutou.


text:
Druhého beránka budeš obětovati k večeru podle řádu oběti ranní a podle toho, co jsme řekli, aby působil líbeznou vůni.


text:
Bude to obět Hospodinu, která se bude přinášeti na věky ve vašich pokoleních u vchodu do stánku zákona před Hospodinem, kamž se dostavím, abych mluvil k tobě;


text:
a zvědí, že jsem já Hospodin; jejich Bůh, jenž jsem je vyvedl z Egypta, abych sídlil mezi nimi, já Hospodin, Bůh jejich.


text:
a pod věnec (upevni) na každé straně po dvou zlatých kruzích, aby možno bylo jimi provléci tyče a (tak) oltář nositi.


text:
Oltář (ten) postav proti oponě, zavěšené před archou zákona, před slitovnicí, kterou jest zákon přikryt, kdež k tobě budu mluviti.


text:
Podobně když umístí k večeru lampy, zapálí kadidlo; bude to věčný obřad před Hospodinem od pokolení do pokolení.


text:
Nesmíte na něm obětovati kadidla jinak složeného, ani obětí rostlinných ani živočišných, ani úliteb nesmíte naň vylévati.


text:
(Jen) jednou v roce bude Áron nad jeho rohy konati smírný obřad s krví, obětovanou za hříchy, a (tento) smírný úkon bude na něm konán od pokolení do pokolení. Bude svatosvatým Hospodinu!


text:
Když budeš sčítáním vyšetřovati celkový počet synů Israelových, ať odevzdá každý Hospodinovi výkupné za svou duši, a nestihne jich pohroma, když budou sečteni.


text:
Dá pak každý, kdo jde ke sčítání, půl lotu podle váhy svatyně; – lot má dvacet zrn – půl lotu budiž obětováno Hospodinu.


text:
Přijaté peníze, které od synův Israelových sebereš, vydávej na potřeby stánku zákona, aby připomínaly dárce u Hospodina a svolávaly odpuštění na jejich duše.


text:
Dej udělati mědenici s příslušným podstavcem k mytí, postav ji mezi stánkem zákona a oltářem a nalej do ní vody.


text:
Vezmi si vonidla, pět set lotů vybrané myrrhy, první jakosti, polovici (toho), to jest dvě stě padesát lotů skořice, rovněž dvě stě padesát (lotů) puškvorce,


text:
tělo žádného člověka nesmí býti jí mazáno, podle jejího složení nesmíte mísiti jiné (masti), neboť svatá jest a bude vám posvátnou.


text:
Hospodin mluvil k Mojžíšovi: Vezmi si vonidel, myrrhové klovatiny, onyxu, vonného galbanu a průhledného kadidla – všeho bude stejná váha – 


text:
a udělej složené (kuřidlo), jak činívá mastičkář; budiž pečlivě smíšeno, budiž čisté a dokonale hodné posvěcení.


text:
Rozmělni vše v nejjemnější prach a polož z toho část před stánek zákona, kde se ti budu zjevovati. Svatosvatým bude vám (toto) kuřidlo.


text:
Dal jsem mu za společníka Ooliaba, syna Achisamechova, z kmene Danova. Do mysli každého vyučeného (řemeslníka) vložil jsem moudrost, aby udělali všecko, co jsem ti přikázal:


text:
posvátná roucha bohoslužebná pro Árona kněze a pro jeho syny, by konali ohrad svůj při svatých obřadech;


text:
Rci synům Israelovým toto: Hleďte zachovávati sobotu mou; jeť znamením (smlouvy) mezi mnou a vámi od pokolení do pokolení, aby se vědělo, že já Hospodin vás posvěcuji.


text:
Ostříhejte (tedy) soboty mé, neboť svatá jest vám; kdo by ji poskvrnil, smrtí ať zemře, duše toho, kdo by v sobotu pracoval, budiž vyhubena z jejího národa.


text:
Šest dní budete pracovati, dne sedmého jest sobola, klid Hospodinu zasvěcený; každý, kdo by toho dne pracoval, ať zemře.


text:
mezi mnou a syny Israelovými, a věčné znamení. Neboť v šesti dnech učinil Hospodin nebe a zemi, dne sedmého však od práce odpočinul.


text:
Dokonav tyto řeči na hoře Sinaj, Hospodin dal Mojžíšovi dvě kamenné desky zákona, psané prstem Božím.


text:
Vida lid, že Mojžíš dlouho s hory nesestupuje, shrnul se kolem Árona a pravil: Nuže, udělej nám bohy, kteří by šli před námi; nevímeť, co se přihodilo Mojžíšovi, tomu muži, jenž nás vyvedl z Egypta.


text:
Ten je vzal, slil, – jak činívá litec – a ulil z nich tele. I řekli: To jsou bohové tvoji, Israeli, kteří tě vyvedli z Egypta.


text:
Když to Áron viděl, vzdělal před ním, oltář a dal hlasatelem provolávati: Zítra jest slavnost Hospodinova.


text:
Ráno tedy vstali a přinášeli oběti zápalné a pokojné; pak lid sedl, aby jedl a pil, a vstal, aby se bavil.


text:
Brzy sešli s cesty, kterou jsi jim ukázal; udělali si lité tele, klaněli se mu, přinášeli mu oběti a pravili: To jsou tvoji bohové, Israeli, kteří tě vyvedli z Egypta!


text:
Mojžíš vlak prosil Hospodina, Boha svého: Proč by měl, Hospodine, vzplanouti hněv tvůj proti lidu tvému, který jsi velikou mocí a silnou rukou vyvedl z Egypta?


text:
Prosím, ať nemohou Egypťané říci: „Chytře je vyvedl, aby je na horách pobil a vyhladil se země"; utiš se hněv tvůj a buď milosrdným k nepravosti lidu svého.


text:
Rozpomeň se na služebníky své Abrahama, Isáka a Israele, jimž jsi přisahal při sobě samém: „Rozmnožím potomstvo vaše jako hvězdy nebeské, a všecku tuto zemi, o které jsem mluvil, dám potomstvu vašemu v majetek na vždy."


text:
Když se přiblížil k táboru a uzřel tele a tance, velmi se rozhněval, desky odhodil, a (tak) je na úpatí hory rozbil.


text:
Uchopiv tele, jež byli urobili, spálil je a rozetřel na prach; vsypal jej do vody a dal z toho píti synům Israelovým.


text:
Řekli mi: „Udělej nám bohy, kteří by šli před námi; neboť nevíme, co se přihodilo tomu Mojžíšovi, jenž nás vyvedl z Egypta."


text:
Já jsem jim pravil: „Kdo z vás má zlato?" Přinesli a dali mi (je), já jsem je hodil do ohně a udělalo se toto tele.


text:
Vida tedy Mojžíš, že jest lid obnažen – Áron byl příčinou, že se lid pro onu potupnou hanebnost obnažil a tak obnažený postavil se mezi odpůrce, – 


text:
přistoupil ke vchodu do tábora a pravil: Kdo jest Hospodinův, připoj se ke mně! Když se k němu shromáždili všichni Levité,


text:
řekl jim: Toto praví Hospodin, Bůh Israelův: Ať opáše každý svá bedra mečem! Jděte prostředkem tábora od vchodu ke vchodu a zpět a každý nechť usmrcuje své bratry, přátele a bližní!


text:
Polom pravil Mojžíš: Dnes jste zasvětili ruce své Hospodinovi na svých synech i bratřích, aby se vám dostalo požehnání.


text:
Druhého dne pravil Mojžíš lidu: Zhřešili jste převelikým hříchem; vystoupím k Hospodinu, budu-li ho moci jakým způsobem uprosili za váš zločin.


text:
Navrátiv se tedy k Hospodinu, řekl: Prosím, zhřešil lid tento hříchem převelikým, udělav si zlaté bohy. Buď jim tuto vinu odpusť,


text:
Ty však jdi a veď lid tento, kam jsem ti řekl; anděl můj půjde před tebou. Já však v den odplaty potrestám též tento hřích jejich.


text:
Mluvil pak Hospodin k Mojžíšovi takto: Jdi, ty i tvůj lid, který jsi vyvedl z Egypta, stoupejte s tohoto místa do země, o které jsem přísahal Abrahamovi, Isákovi a Jakobovi, řka: „Dám ji tvému potomstvu."


text:
Poslu před tebou anděla, abych vypudil Kanaanské, Amorrhejské, Hetské, Ferezejské, Hevejské a Jebusejské,


text:
abys vešel do země tekoucí mlékem a medem. Já totiž nepůjdu s vámi nahoru, poněvadž jsi lid tvrdé šíje, abych tě snad nebyl nucen na cestě zahubiti.


text:
Hospodin byl totiž pravil Mojžíšovi: Rci synům Israelovým: Jsi lid tvrdé šíje: kdybych jen chvilku ve tvém středu kráčel, byl bych nucen tě zahladiti. Nyní tedy odlož šperky své, abych viděl, jak mám s tebou naložiti.


text:
Mojžíš vzal stan, postavil jej venku opodál tábora a nazval jej „stánek úmluvy". Každý, kdo se chtěl na něco tázati, chodil ven, ke stánku úmluvy, za stany.


text:
Kdykoli vycházel Mojžíš ke stánku, povstával všecek lid, každý se postavil u vchodu svého stanu a hleděl za Mojžíšem, až vešel do slánku.


text:
Když viděli všichni, že oblakový sloup stojí u vchodu do stánku, povstali a klaněli se ve dveřích stanů svých.


text:
Mluvil pak Hospodin k Mojžíšovi tváří v tvář, jako mluvívá obyčejně člověk ke svému příteli. Když pak se vracel do tábora, služebník jeho Josue, syn Nunův, jinoch, zůstával dále ve stánku."


text:
Mojžíš pravil Hospodinovi: Velíš, bych vyvedl tento lid, avšak neoznamuješ mi, koho se mnou pošleš, ačkoliv jsi pravil: „Znám tebe podle jména a nalezl jsi přede mnou milost."


text:
Nalezl-li jsem tedy v ocích tvých milost, ukaž mi svoji tvář, bych tě poznal a milost nalezl v očích tvých; pohled na tento lid, který jest národem tvým.


text:
Neboť po Čem budeme moci poznati, já a lid tvůj, že jsme nalezli v očích tvých milost, leč půjdeš-li s námi a budeme-li tak oslaveni nade všecky národy, kteří sídlí na zemi?


text:
Hospodin pravil Mojžíšovi: Také toto přání, které jsi pronesl, vyplním, neboť nalezl jsi v mých očích milost a znám tě podle jména.


text:
Bůh odpověděl: Ukážu ti všecku (svou) krásu a provolám před tebou jméno „Hospodin"; smiluji se totiž, nad kým budu chtíti, a budu milostiv, komu mne bude libo.


text:
Když pak půjde tudy velebnost má, postavím tě do skalní sluje a budu tě krýti svou pravicí, dokud nepřejdu;


text:
Dále pak (pravil): Vyteš si dvě kamenné desky, podobné prvním, a já na ně napíši slova, která byla na deskách, jež jsi rozbil.


text:
Nikdo ať s tebou nevystupuje, nikoho ať není na celé hoře viděti; ani skot, ani brav ať se blízko, nepase.


text:
Vytesal tedy dvě kamenné desky, jaké byly ony prvé; a v noci vstav vystoupil na horu Sinaj – jak mu byl Hospodin přikázal – nesa s sebou desky ty.


text:
A když šel vedle Mojžíše, pravil (tento): Vládce, Hospodine, Bože! Milosrdný a dobrotivý, shovívavý, k slitování velmi náchylný a věrný!


text:
Ty prokazuješ milosrdenství tisícům, snímáš nepravost, zločiny a hříchy; u tebe však není nikdo sám ze sebe nevinným a ty tresceš nepravosti otců na synech a vnucích až do. třetího i čtvrtého kolena.


text:
pravil: Nalezl-li jsem v očích tvých milost, Hospodine, prosím, bys Šel s námi – jed to lid tvrdé šíje – bys sňal (s nás) naše nepravosti a hříchy a přijal nás za své.


text:
Hospodin odpověděl: Učiním úmluvu před očima všech a budu činiti znamení, jakých nikdy nebylo na zemi viděti v žádném národě, by viděl lid tento, mezi kterým jsi, že hrozné věci, které učiním, jsou dílo Hospodinovo.


text:
Zachovávej všecko, co ti dnes přikazuji; já sám vypudím před tebou Amorrhejské, Kanaanské, Hetské, Ferezejské, Hevejské a Jebusejské.


text:
Nevcházej ve smlouvy s obyvateli oněch krajin; když budou se svými bohy smilniti a klaněli se svým sochám, mohl by tě někdo pozvali, bys pojedl z obětovaných pokrmův.


text:
Neber také synům svým manželek z jejich dcer; sice, když budou ony smilniti, svedou i syny tvé, by smilnili s bohy jejich.


text:
Ostříhej slavnosti přesnic. Sedm dní budeš jísti přesné chleby, jak jsem li přikázal, v městci nových plodin; neboť v (tomto) měsíci jarním vyšel jsi z Egypta.


text:
Všecko prvorozené mužského pohlaví bude mým; (prvorezenci) ze všech zvířat, jak z hovězího dobytka, tak z ovce budou moji.


text:
Prvorozeného osla vykoupíš ovcí; nedáš-li však zaň ceny té, ať jest zabit. Prvorozeného svého syna vykoupíš; a nesmíš se ukázati před tváří mou s prázdnýma rukama!


text:
Zachovávej slavnost týdnů s prvotinami plodin své pšeničné žně, jakož i slavnost, když je kolem ročního obratu všecko sklizeno.


text:
Neboť až odstraním před tebou pohany a rozšířím hranice tvé, nikdo nebude zemi tvé strojiti úkladů, když budeš třikrát do roka chodit ukázati se před Hospodinem Bohem svým.


text:
Nebudeš obětovati krve oběti mé s kvasem; a nic nesmí zůstati do rána z oběti slavnosti velikonoční.


text:
Prvotiny plodin země své budeš obětovati v domě Hospodina, Boha svého. Nebudeš vařiti kozlete v mléce matky jeho.


text:
Byl tam tedy s Hospodinem čtyřicet dní a čtyřicet nocí, chleba nejedl, vody nepil, a napsal na desky deset slov úmluvy.


text:
Když pak Mojžíš sestupoval s bory Sinaj maje v rukou dvě desky zákona, nevěděl, že září mu tvář z rozmluvy s Hospodinem.


text:
Potom přišli k němu také všichni synové Israelovi; i přikázal jim všecko, co byl slyšel od Hospodina na hoře Sinaj.


text:
Vcházeje k Hospodinu a mluvě s ním odkládal jej, až zase vyšel a oznámil synům Israelovým vše, co mu bylo uloženo.


text:
Tu vídali, že tvář Mojžíšova zářila, když vycházel, on však ji zase zastíral, kdykoliv domluvil k nim (svoji řeč).


text:
Šest dní budete pracovati; sedmý den (však) bude vám svatým, sobotou, klidem ke cti Hospodinově; kdo by toho dne něco pracoval, budiž usmrcen.


text:
Oddělte ze svého majetku dary pro Hospodina. Každý rád, a s myslí ochotnou ať je obětuje Hospodinu: zlato, stříbro, měď,


text:
roucha, kterých se užívá při bohoslužbě, roucha pro velekněze Árona a jeho syny, aby mi konali úřad kněžský.


text:
a přinášela s myslí velmi ochotnou a zbožnou dary Hospodinu ke zřízení stánku zákona. Čehokoliv bylo třeba k bohoslužbě a na posvátná roucha,


text:
muži i ženy darovali: náramky, náušnice, prsteny a sponky; nejrozmanitější zlaté předměty byly odděleny k darům Hospodinovi.


text:
Měl-li někdo modrý neb červený purpur, dvakrát barvený šarlat, kment, kozí srst, rudé kůže skopové, modravé kůže,


text:
Všichni muži i ženy s myslí zbožnou přinesli dary, aby byly vykonány práce, které byl Hospodin ústy Mojžíšovými přikázal. Všichni synové Israelovi obětovali Hospodinu dobrovolné dary.


text:
I řekl Mojžíš synům Israelovým: Hle, Hospodin povolal Beseleela, syna Uriho, syna Hurova z kmene Judova,


text:
Oba naplnil moudrostí, by uměli zpracovati dřevo, umělecky a pestře tkáti z modrého a červeného purpuru, ze šarlatu dvakrát barveného a z kmentu, aby uměli všecko tkáti a vynalézati věci nové.


text:
Počal tedy Beseleel a Ooliab pracovati, a s nimi všichni dovední mužové, jimž dal Hospodin důmysl, by uměli znalecky zhotoviti, čeho třeba k bohoslužbě a co Hospodin přikázal.


text:
Mojžíš (totiž) zavolal Beseleela a Ooliaba, jakož i každého vyučeného muže, jemuž byl dal Hospodin dovednost a který se dobrovolně nabídl k práci,


text:
a dal jim všecky dary synův Israelových. Zatím co oni pracovali, přinášel lid každý den ráno (nové) dary.


text:
Dal tedy Mojžíš hlasatelem provolati: Ani muž. ani žena neobětuj nic více na zbudování svatyně. Tak ustali přinášeti dary,


text:
Všichni tedy lidé moudré mysli, (uschopnění) vykonati práce (ke zbudování) stánku, utkali umělecky deset pestrých pokrývek z. přesoukaného kmentu, z modrého a červeného purpuru a ze šarlatu dvakrát barveného;


text:
Nadělal též na okraji jedné pokrývky, po obou stranách, poutek z modrého purpuru a podobně na okraji druhé pokrývky,


text:
Podobně učinil jednu pokrývku ze skopových koží do ruda: zbarvených a na tu jinou pokrývku z koží modravých.


text:
Na každé desce bylo dvoje vydražení, by se jedna s druhou vázala; tak učinil u všech desek příbytku.


text:
Pod každou desku bylo položeno po dvou patkách, na každém rohu, kde bočná vydražení v rozích končí (po jedné).


text:
ty byly zdola až navrch do sebe zapuštěny a jako celek vzájemně se držely. Tak zařídil věc po obou stranách v rozích.


text:
Tak bylo celkem spojeno osm desek, které měly šestnáct stříbrných patek, po dvou totiž patkách pod každou deskou.


text:
pět jiných řad svlaků, aby spojovaly desky druhé stěny, a kromě toho pět jiných (řad) svlaků na západní stěně příbytku (hledící) k moři.


text:
Tyto desky obložil zlatem, jejich patky však ulil ze stříbra. I kruhy k nim, jimiž by se mohly svlaky prostrčiti, udělal ze zlata, ba i ty (svlaky) pobil zlatými plátky.


text:
Pestrobarevnou oponu, vzácnou to práci tkalcovskou, udělal z modrého a červeného purpura, ze šarlatu a z přesoukaného kmentu,


text:
Oponu ke vchodu do stánku zhotovil z modrého a červeného purpuru, ze šarlatu a z přesoukaného kmentu s výšivkami;


text:
Dále udělal Beseleel ze setimového dřeva archu půl třetího lokte dlouhou, půl druhého lokte širokou a rovněž půl druhého lokte vysokou, a obložil ji čistým zlatem uvnitř i zevně.


text:
Z čistého zlata učinil půl třetího lokte dlouhou a půldruhá lokte širokou slitovnici, to jest místo, se kterého Bůh dával odpovědi.


text:
jednoho cheruba na konci jedné strany a druhého cheruba na konci druhé strany, dva cheruby na obou koncích slitovnice;


text:
A nádobí z čistého zlata k všelijakým potřebám stolu, misky, kadidelnice, číše a kalichy k obětování úliteb (udělal).


text:
na prutech bylo po třech mandloňových květech, totiž kalíšky s liliemi – [a tři mandloňové květy s kalíšky a s liliemi na druhém prutě]. – Šest (těch) prutů, které vycházely z dříku svícnu, byla práce souměrná.


text:
kalichy ty byly na třech místech pod každou dvojicí prutů, kterých, vychází celkem šest z jednoho dříku.


text:
Ze setimového dřeva urobil kadidlový oltář; každá z jeho čtyř hran měřila loket a výška dva lokte; z jeho úhlů vyčnívaly rohy;


text:
Kolem dokola připevnil na něm zlatý věnec a pod věncem na každé straně dva zlaté kruhy, aby do nich mohly býti zastrčeny tyče a tak aby jej mohli přenášeti.


text:
Ze dřeva setimového udělal oltář na zápalné oběti; každá z jeho čtyř hran měla pět loket, výška pak tři (lokte);


text:
a zastrčil do kruhů, které na bocích oltáře vyčnívaly. Oltář ten nebyl vyplněn, nýbrž by] dutý, z prken, uvnitř prázdný.


text:
Konečně udělal i nádvoří. Na jeho jižní straně byly v délce jednoho sta loket plachty z přesoukaného kmentu,


text:
Jedněch rozměrů, jedné práce a z týchže kovů byly na straně severní plachty, sloupky, jejich patky a hlavice.


text:
Po straně, která čelí k západu, byly v délce padesáti loket plachty, deset měděných sloupků s patkami; hlavice sloupků se všemi ozdobami byly ze stříbra.


text:
a na druhé straně byly též v délce patnácti loket plachty, tří sloupky a tolikéž patek; uprostřed obou (těch stran) zbudoval vchod do stánku.


text:
Patky sloupků byly z mědi, hlavice pak se všemi svými okrasami ze stříbra; i sloupy nádvorní ohrady obložil stříbrem.


text:
U vchodu do nádvoří utkal a výšivkami ozdobil oponu z modrého a červeného purpuru, ze šarlatu a z přesoukaného kmentu; byla dvacet loket dlouhá, vysoká pak pět loket, podle míry, jakou měly všecky plachty nádvorní ohrady.


text:
To je seznam složek stánku zákona, který podle Mojžíšova rozkazu úředně sestavili levité za řízení Itamara, syna kněze Árona.


text:
Dokonal je na rozkaz daný od Hospodina skrze Mojžíše Beseleel, syn Uriho, syna Hurova ze kmene Judova,


text:
který si přibral za pomocníka Ooliaba, syna Achisamechova z pokolení Danova; ten byl též vynikajícím umělcem ve zpracování dřeva, v uměleckém tkalcovství a vyšívání modrým a červeným purpurem, šarlatem a kmentem.


text:
Všeho zlata spotřebovaného na stavbu svatyně, dobrovolně darovaného, bylo dvacet devět hřiven a sedm set třicet lotu, podle váhy svatyně.


text:
Od těch, kteří se dostavili ke sčítací prohlídce, ve věku dvaceti let a výše, od šesti set tří tisíců pěti set padesátí mužů schopných boje bylo věnováno (stříbro).


text:
Bylo pak spotřebováno sto hřiven stříbra toho na ulití patek svatyně a na ulití patek (sloupů do) vchodu, kdež visí opona.


text:
z toho byly ulity patky sloupův u vchodu do stánku zákona, oltář měděný se mřížkou a se vším nářadím, které patří k jeho potřebám,


text:
Z modrého a červeného purpuru, ze šarlatu a kmentu zhotovil roucha, aby se v ně oblékal Áron, když bude ve svatyni konati službu, jak byl Hospodin Mojžíšovi přikázal.


text:
Umělecky utkal nárameník ze zlata, z modrého a červeného purpuru, ze šarlatu dvakrát barveného a z kmentu přesoukaného.


text:
Dva onyxové kameny, které si byl připravil, zasadil do zlata a zlatem ovroubil; kamenořezbou byla do nich vřezána jména synův Israelových.


text:
Ty upevnil k horním cípům nárameníku, aby připomínaly syny Israelovy, jak byl Hospodin Mojžíšovi přikázal.


text:
Jako nárameník, tak umělecky utkal i náprsník ze zlata, z modrého a červeného purpuru, ze šarlatu dvakrát barveného a z přesoukaného kmentu.


text:
pás byl všeho oporou a kroužky spojené tkanicí z modrého purpuru (nárameník a náprsník) velmi pevně spínaly, aby nepopouštěly, neodstávaly a neodhýbaly se – jak byl Hospodin Mojžíšovi přikázal.


text:
za (každým) zlatým zvonečkem bylo granátové jablko. Tak jsa ozdoben, chodíval velekněz, když konal bohoslužbu podle zákona Hospodinova daného Mojžíšovi.


text:
pás však (utkali) a umělecky vyšili z přesoukaného kmentu, z modrého a červeného purpuru a z šarlatu dvakrát barveného, jak byl Hospodin Mojžíšovi přikázal.


text:
Tak byly všecky práce na stánku zákona i krytu (jeho) dokonány, a tak učinili synové Israelovi všecko, co byl Hospodin Mojžíšovi přikázal.


text:
Přinesli pak (k Mojžíšovi) složky stánku i s krytem a se vším příslušenstvím: kroužky, desky, svlaky, sloupy a patky,


text:
měděný oltář, mřížku, přenášecí tyče a všecko příslušenství, umyvadlo s podstavcem, nádvorní plachty, sloupky a patky jejich,


text:
oponu ke vchodu do nádvoří, nádvorní provazce a kolíky. Nechybělo nic z příslušenství, jež bylo rozkázáno poříditi pro bohoslužbu ve stánku a pro příbytek úmluvy.


text:
zanes do stánku stůl a polož naň, co je zákonem předepsáno. Před archou zákona ať stojí svícen se svými lampami


text:
a oblec je do posvátných rouch, aby mi sloužili a jejich pomazání aby jim přineslo kněžství na věčné časy.


text:
a v nádvoří stánku zákona (postavil) oltář na zápalné oběti a přinesl na něm obět zápalnou i jiné oběti, jak byl Hospodin přikázal.


text:
Kolem stánku a oltáře vybudoval nádvorní ohradu a ve vchodu do nádvoří zavěsil oponu. Když to bylo všecko dokončeno,


text:
Ježto oblak všecko zahalil a velebnost Boží zářila, nemohl Mojžíš do stánku zjevení vejíti; tak oblak všecko zahalil.


text:
Ve dne totiž vznášel se nad stánkem oblak Hospodinův, v noci však oheň; všichni kmenové Israelovi to viděli na všech místech, kde se zastavili.


text:
Mluv k synům Israelovým a rci jim: Bude-li někdo z vás chtít přinésti Hospodinu obět ze stáda, vezmi ji z hovězího dobytka nebo z bravu.


text:
Bude-li jeho obět z hovězího dobytka celopalem, ať přivede samce bez vady ke vchodu do stánku zjevení, by si Hospodina usmířil.


text:
Když býčka před Hospodinem zabije, budou synové Áronovi, kněží, jeho krev obětovati lijíce ji kolem oltáře, který je proti vchodu do stánku.


text:
jakož i droby a nožky umyté ve vodě; tak to kněz na oltáři zapálí v celopal a v příjemnou vůni Hospodinu.


text:
Je-li jeho obět (podaná) v celopal (vzata) z bravu, totiž z ovec nebo z koz, ať přinese samce bez vady.


text:
Usmrtí jej před Hospodinem po straně oltáře hledící k půlnoci; krev jeho synové Áronovi vylijí na oltář kolkolem.


text:
droby a nožky vyperou ve vodě. Všecky věci obětované kněz na oltáři zapálí v celopal a ve vůni Hospodinovi velmi příjemnou.


text:
kněz ji přinese k oltáři, zahne jí hlavu ke krku a z otevřené rány protrženého místa vypustí krev na okraj oltáře.


text:
Pak zlomí křídla, avšak neoddělí (jich) ani železným nástrojem (oběti) nerozseká, ale spálí ji na oltáři, podlože oheň pod dříví. Je to celopal a oběť vůně Hospodinu velmi příjemné.


text:
Bude-li kdo chtíti Hospodinu přinésti nekrvavou oběť suchou, ať přinese jemnou mouku, nalije na ni oleje, naklade kadidla a


text:
přinese (ji) k synům Áronovým, kněžím; jeden z nich vezme plnou hrst jemné mouky a oleje, jakož i všecko kadidlo, a položí (tuto) připomínku na oltář k vůni Hospodinovi velmi příjemné.


text:
Budeš-li chtíti přinésti obět suchou, pečenou v peci, budiž z jemné mouky, totiž nekvašené koláče zadělané olejem a přesné oplatky olejem potřené.


text:
Každá suchá obět, která jest Hospodinu podávána, budiž bez kvasu; žádný kvas, žádný med nesmí býti Hospodinu v obět zapálen.


text:
Každou obět (nekrvavou), kterou přineseš, osolíš; při své (suché) oběti nesmíš opominouti soli úmluvy Boha svého. Při každé své oběti podáš sůl.


text:
Přinášíš-li v (suchou) obět Hospodinu prvotiny svých plodin, klasy právě dozrávající, upražíš je na ohni, rozmělníš jako se rozemílá mouka, a tak budeš obětovati své prvotiny Hospodinu;


text:
Bude-li (kdo) přinášeti obět pokojnou, a vezme k ní hovězí dobytče, samce nebo samici, ať je bez úhony jeho žertva před Hospodinem.


text:
Ať vloží ruku na hlavu své žertvy a zabije ji u vchodu do stánku zjevení; synové pak Áronovi, kněží, vylijí krev kolem oltáře.


text:
Z oběti pokojné podají Hospodinu v žertvu tuk, kterým pokryty jsou droby, a (vůbec) všecek tuk, kterým jsou vnitřnosti prorostlé,


text:
vloží ruku na hlavu své oběti a usmrtí jej u vchodu do stánku zjevení; synové pak Áronovi vylijí krev kolem oltáře.


text:
ledviny, tuk přikrývající břicho a všecky vnitřnosti, obě ledviny s tukem, kterým jsou přikryty slabiny, a s ledvinami jaterní bránici.


text:
vloží jí ruku na hlavu a zabije ji u vchodu do stánku zjevení; synové; pak Áronovi vylijí krev její kolem oltáře.


text:
Podle věčně platného zákona ve vašich pokoleních a všech sídlech ani krve ani tuku naprosto nepožijete.


text:
Rci synům Israelovým: Kdo z nedopatření se prohřeší proti některému ze všech Hospodinových přikázání a učiní něco, co zakázal, – 


text:
je-li vinník knězem, který byl pomazán, a zaviní-li hřích lidu, obětuj za svůj hřích Hospodinu bezvadného býčka.


text:
Přivede jej ke vchodu do stánku, zjevení před Hospodina, vloží mu ruku na hlavu a usmrtí jej Hospodinu.


text:
Touže krví potře rohy oltáře, na kterém bývá podáváno kadidlo Hospodinu přemilé, všecku pak ostatní krev vylije na spodek oltáře pro zápalné oběti u vchodu do stánku.


text:
Tuk býčka oddělí, v obět za hřích – tuk, který přikrývá břicho a kterým jsou prorostlé všecky vnitřnosti,


text:
tedy (celé) zbývající tělo vynese za stany na čisté místo, kde je vysypáván popel, a spálí to na hranici dříví; na popelišti budiž to spáleno.


text:
toutéž krví potře rohy oltáře, který je před Hospodinem ve stánku zjevení; ostatní krev vylije vedle spodku oltáře pro zápalné oběti u vchodu do stánku zjevení.


text:
i s tímto býčkem učiní, jak učinil s předešlým. Když bude za ně kněz prositi, Hospodin bude jim milostiv.


text:
Býčka samého vynese za tábor a spálí jej, jako (spálil) předešlého býčka; jeť to obět za hřích národa.


text:
Zhřeší-li kníže a z nevědomosti se dopustí něčeho z četných věcí, které jsou zákonem Hospodinovým zakázány,


text:
Ruku svou položí mu na hlavu a usmrtí jej před Hospodinem na místě, kde bývají zabíjeny celopaly, – jeť to obět za hřích.


text:
Kněz omočí prst v krvi žertvy za hřích, potře (jí) rohy oltáře na zápalné oběti, a ostatek vylije na jeho spodek.


text:
Tuk spálí na oltáři, jako se děje při obětech pokojných. Kněz bude ,se za něho a za jeho hřích modliti, a bude mu prominut.


text:
Zhřeší-li z nevědomosti jednotlivec z poddaného lidu a dopustí-li se něčeho, co je zákonem Hospodinovým zapovězeno, – když se tedy prohřeší


text:
Kněz vezme z krve na prst a pomaže, (jí) rohy oltáře na zápalné oběti, ostatek vylije na jeho spodek.


text:
Všecek tuk oddělí, jako se odděluje při obětech pokojných, a spálí jej na oltáři v příjemnou vůni Hospodinu; bude se za něho modliti a bude mu odpuštěno.


text:
Kněz nabere na prst její krve. potře (jí) rohy oltáře na zápalné oběti, ostatek vylije na jeho spodek.


text:
Všecek tuk zase oddělí, jako se odděluje tuk beránka, když je podáván v obět pokojnou, a spálí jej na oltáři v zápalnou obět pro Hospodina; bude prositi za něho a za jeho hřích, a bude mu odpuštěno.


text:
Zhřeší-li někdo tím, že slyšel (sice) hlas Zaklínajícího, že byl (sice) svědkem něčeho, buď že to viděl nebo se toho dověděl, (avšak) neoznámil to, (a tak) se proviní – 


text:
dotkne-li se něčeho nečistého, buď že to bylo od zvěře usmrceno, neb samo sebou zdechlo, nebo že to byl jakýkoliv jiný (nečistý) hmyz, zapomene-li (však) na svou nečistotu, (a tak) se proviní a prohřeší – 


text:
dotkne-li se nějaké nečistoty člověkovy, ať je to jakákoliv ne čistota, kterou se člověk poskvrňuje, a zapomene-li (na to), potom (to však) pozná, a (tak) se proviní – 


text:
bude-li někdo přisahati a pronášeti svými rty, že učiní něco buď dobrého nebo zlého, když to přísahou a slovy potvrdí, a zapomene na to, potom však pozná svůj hřích – 


text:
Kdyby nemohl obětovati dobytče, ať podá dvě hrdličky nebo dvě holoubata Hospodinu, jedno v obět za hřích, druhé v celopal.


text:
Dá je knězi a ten, když bude obětovati prvního (ptáka) za hřích, zatočí mu hlavou u samého krku, tak aby zůstala na hrdle viseti a neodvrhla se docela.


text:
Druhého (ptáka) zapálí v celopal podle obřadu pro celopaly; kněz bude též modliti se za něho i za jeho hřích, a bude mu odpuštěno.


text:
Kdyby nebylo mu možno obětovati dvě hrdličky nebo dvě holoubata, nechť obětuje za svůj hřích desetinu efy jemné mouky; oleje (však) na ni nenaleje, ani kadidla na ni nevloží, poněvadž to jest obět za hřích.


text:
Odevzdá ji knězi. Ten z ní vezme plnou hrst, spálí ji na oltáři v připomínku na toho, kdo ji podává,


text:
Přestoupí-li někdo omylem posvátné obyčeje a zpronevěří, se ve věcech, které jsou Hospodinu zasvěceny, ať obětuje z pokuty bez vadného berana ze stáda, který má cenu dvou lotů podle váhy svatyně;


text:
škodu, kterou učinil, nahradí a pětinu k tomu přidá; odevzdá to knězi, ten se bude za něho modliti a berana obětovati, a bude mu odpuštěno.


text:
Zhřeší-li někdo z nevědomosti a učiní něco, co zákon Hospodinův zapovídá, a hříchem jsa vinen pozná svoje provinění,


text:
ať obětuje bezvadného berana ze stáda podle oceněné velikosti hříchu knězi; ten se za něho pomodlí, že to učinil nevěda a bude; mu odpuštěno,


text:
Kdo zhřeší, že se Hospodinu zpronevěří, že (totiž) zapře svému bližnímu věc k uschování danou neb jeho věrnosti svěřenou, nebo že (mu) něco násilně uloupí, nebo jej ošidí,


text:
nebo nalezna ztracenou věc ji zapře, ba ještě křivě přisahá, nebo že učiní cokoliv jiného z mnohých věcí, kterými lidé hřešívají,


text:
Za svůj hřích pak bude obětovati bezvadného berana ze stáda; podle oceněné velikosti provinění odevzdá jej knězi.


text:
Přikaž Áronovi a jeho synům: Toto jsou zákony o celopalných obětech: Budou hořeti na oltáři celou noc až do rána; (tak) bude oheň oltářní udržován.


text:
Kněz oblečený lněnou řízou a lněnými spodky shrabe popel, ve který oheň strávenou obět obrátil, a položí jej vedle oltáře.


text:
(Poté) svleče tyto šaty, obleče se v jiné, vynese jej z tábora a na místě zcela čistém jej rozhází, že z něho zbude jen prach.


text:
Oheň na oltáři bude neustále hořeti; kněz každodenně ráno přikládaje dříví bude jej udržovati, na ně položí celopal a bude na něm páliti tuk obětí pokojných.


text:
Zákony o obětech suchých a úlitbě, které před Hospodinem u oltáře budou přinášeti synové Áronovi, jsou tyto:


text:
Kněz vezme hrst jemné mouky i s olejem k zadělání, jakož i všecko kadidlo, které bylo na ni položeno, a spálí to na oltáři v připomínku, ve vůni Hospodinovi velmi příjemnou.


text:
Ostatek jemné mouky ať bez kvašení požije Áron se svými syny; na posvátném místě, v nádvoří stánku bude jí požívati.


text:
Nebude kvašena proto, že se část z ní (oddělená) obětuje Hospodinu v zápal. Svatosvaté to bude, jako obět za hřích a z pokuty.


text:
Jen mužští z rodu Áronova budou to jísti. To bude zákon o obětech (suchých) věčně platný ve vašich pokoleních. Kdokoli se toho dotkne, bude posvěcen.


text:
Obět Árona a jeho synů, kterou budou povinni přinésti Hospodinu v den svého pomazání, je tato: Desetinu efy jemné mouky budou přinášeti v (suchou) obět věčnou, polovici ráno a polovici večer.


text:
Rci Áronovi a jeho synům : Zákony o oběti za hřích jsou tyto: Na místě, kde bývají přinášeny celopaly, budiž (obět za hřích) před Hospodinem usmrcena. Je svatosvatá.


text:
Všecko, co se dotkne jejího masa, bude posvěceno. Stříkne-li něco z její krve na šat, budiž vypráno na posvátném místě.


text:
Hliněná nádoba, v níž byla vařena, budiž rozbita; byla-li však vařena v nádobě měděné, budiž vydrhnuta a vymyta vodou.


text:
Obět však, která jest podávána za hřích a jejíž krev je nesena do stánku zjevení, lby byly ve svatyni konány smírné obřady, nesmí býti jedena, nýbrž ohněm zničena.


text:
Na místě, kde usmrcují celopaly, budou zabíjeny i žertvy za zpronevěru. Krev její bude vylita kolem oltáře.


text:
Jako obět za hřích, tak budiž přinášena i obět za zpronevěru; pro obojí obět budiž týž zákon. Bude příslušeti knězi, který ji podává.


text:
Každá obět moučná, která se peče v peci, a vše, co se strojí v hrnci neb na plotně, připadne knězi, který ji přináší.


text:
(Každá obět moučná), ať jest olejem zadělána nebo ne, budiž rozdělena rovným dílem podle hlav mezi všecky syny Áronovy.


text:
Přinášena-li jest obět na poděkovanou, buďtež chleby nekvašené zadělané olejem, nekvašené oplatky olejem potřené, pražená jemná mouka, koláče (z) mouky zadělané olejem,


text:
jakož i kvašené chleby spolu obětovány s (živočišnou) obětí děkovnou, která je podávána v žertvu pokojnou.


text:
Přinese-li někdo obět ze slibu nebo z dobré vůle, budiž také toho dne snědena; kdyby něco zbylo, smí se požívati druhého dne;


text:
Kdyby někdo jedl masa z oběti pokojné třetího dne, bude obět neplatna a obětujícímu neprospěje, ano hříchem bude vinen, kdo se takovým pokrmem poskvrní.


text:
Maso, které se dotkne něčeho nečistého, nesmí býti jedeno, nýbrž bude zničeno ohněm. (Ostatně) kdo je čistý, smí toho masa požívati.


text:
Kdo by, jsa stižen nečistotou, jedl z masa oběti pokojné, která byla podána Hospodinu, budiž vyhlazen ze svého národa.


text:
A dotkne-li se někdo nečistoty člověka nebo zvířete, nebo kterékoli věci, která může znečistiti, a bude-li z takového masa; jísti, budiž vyhlazen ze svého lidu.


text:
Tuku zcepenělého zvířete, jakož i dobytčete, které bylo dravcem rozsápáno, smíte užívati k rozličným potřebám.


text:
Rci synům Israelovým: Kdo přinese pokojnou obět Hospodinu, obětuj zároveň obět nekrvavou, to jest příslušné úlitby.


text:
Ať vlastníma rukama podá tuk žertvy a hrudíčko. Když oba dary obětováním Hospodinu zasvětí, odevzdá je knězi,


text:
Neboť hrudíčko, které bylo pozdvihováno, a plece, které bylo odděleno, vzal jsem z pokojných obětí synův Israelových a dal jsem (je) Áronovi, knězi, a jeho synům, (by jim byly dávány) ode všeho lidu israelského podle zákona věčně platného.


text:
To jsou úděly Árona a jeho synů z obětí Hospodinových ode dne, kdy je Mojžíš přivedl, by konali kněžský úřad;


text:
a to přikázal Hospodin, by jim dáváno bylo od synův Israelových podle věčného závazku od pokolení do pokolení.


text:
To jsou zákony o celopalech, o obětech za hřích, za zpronevěru, o oběti při svěcení, jakož i o obětech pokojných,


text:
které dal Hospodin Mojžíšovi na hoře Sinaj, když přikázal synům Israelovým přinášeti své oběti Hospodinu na poušti Sinajské.


text:
Vezmi Árona, jeho syny, jejich roucha, olejovou mast, býčka (v obět) za hřích, dva berany a koš s přesnými chleby,


text:
Pak oblékl velekněze ve lněnou řízu, opásal ho pásem, oděl ho v kněžský kabátec z modrého purpuru a položil naň nárameník,


text:
Velekněžskou čepicí mu pokryl hlavu, a na ní nad čelem postavil posvěcený zlatý plech, jak mu byl Hospodin přikázal.


text:
chtěje posvětit oltář, pokropil jej sedmkrát, pomazal jej se vším, co k němu přísluší, rovněž i umyvadlo s podstavcem posvětil olejovou mastí.


text:
Kázal též jeho synům přistoupiti, oblékl je ve lněné řízy, opásal pásy a vstavil (jim) čepice, jak byl Hospodin přikázal.


text:
zabil jej; vzav krev a omočiv (v ní) prst, pomazal rohy oltáře kolem; když jej tak očistil a posvětil, vylil ostatek krve na jeho spodek.


text:
vyprav dříve droby a nohy; tak spálil celého berana na oltáři, protože to byl celopal, vůně Hospodinovi velmi příjemná. (Učinil tak) podle rozkazu Hospodinova.


text:
Mojžíš ho zabil a vzav z jeho krve potřel boltec pravého ucha Áronova a palec jeho pravé ruky, jakož i nohy.


text:
Kázal přistoupiti i synům Áronovým. Potřev krví zabitého berana boltce pravého ucha a palců ruky, jakož i pravé nohy každého z nich, vylil ostatek na oltář kolem dokola.


text:
Tuk, ohon, všecek tuk, který kryje droby, jaterní bránici, obě ledviny s jejich tukem a pravé plece oddělil.


text:
Z koše nekvašeného pečiva, které bylo přeci Hospodinem, vzal (jeden) přesný chléb, vzal koláč olejem zadělaný a oplatek, položil (to) na tučné části a na pravé plece


text:
vzal je opět z jejich rukou a spálil na oltáři pro zápalné oběti. Byla to obět svěcení v obětní vůni pro Hospodina.


text:
Hrudíčko z berana svěcení vzal si za svůj podíl, když je byl před; Hospodinem pozvedl, jak mu byl Hospodin přikázal.


text:
Když je (tak) v rouše jejich posvětil, přikázal jim: Vařte maso před vchodem do stánku a jezte je tam. Jezte také chleby svěcení, které leží v koši, jak mi Hospodin přikázal: Áron a jeho synové ať je jí.


text:
Sedm dní se nevzdálíte od vchodu do svatostánku, až do dne, kterého se ukončí doba vašeho svěcení, neboť sedm dní potrvá svěcení vaše.


text:
Ve dne v noci zůstanete ve stánku zachovávajíce rozkazy Hospodinovy, abyste nezemřeli, nebo tak jest mi uloženo.


text:
Vezmi ze stáda býčka k oběti za hřích a berana k celopalu, oba bez vady, a obětuj je před Hospodinem.


text:
A xci synům Israelovým: Vezměte kozla k oběti za hřích, býčka a beránka, ročky, bez vady k celopalu,


text:
býka a berana k obětem pokojným; zabijte je před Hospodinem a přidejte při obětování každého z nich jemnou mouku zadělanou olejem, nebo dnes ukáže se vám Hospodin.


text:
Přivedli tedy všecko, jak byl Mojžíš poručil, ke vchodu do stánku. Když se tam všecka obec shromáždila,


text:
Áronovi pak řekl: Přistup k oltáři a podej obět za hřích svůj, obětuj celopal a modli se za sebe i za lid; potom usmrť žertvu lidu a modli se zaň, jak byl přikázal Hospodin.


text:
Synové jeho mu podali krev z něho; on omočiv v ní prst, potřel rohy oltáře a ostatek vylil na jeho spodek.


text:
Tuk a ledviny, jaterní bránici, které patří k oběti za hřích, spálil na oltáři, jak byl Hospodin. Mojžíšovi přikázal.


text:
k oběti této přidal oběti nekrvavé, které k ní bývají přidávány, a spálil to na oltáři kromě obvyklé oběti ranní.


text:
V obět pokojnou za lid zabil pak býka a berana. Krev, kterou mu jeho synové podali, vylil na oltář kolem dokola.


text:
a vztáhnuv ruce k lidu, dal mu požehnání. Tak dokonav oběti za hřích, celopaly a oběti pokojné, sestoupil.


text:
Mojžíš a Áron vešli pak do stánku zjevení a vyšedše, dali požehnání lidu. Tu se ukázala velebnost Hospodinova všemu lidu.


text:
Hle, oheň vyšel od Hospodina a strávil celopal i tučné části, které byly na oltáři. Když to zástupové viděli, chválili Hospodina, padajíce na tváře.


text:
Nadab a Abiu, synové Áronovi, vzavše kadidelnice vložili (do nich) oheň a naň kadidlo, avšak přinesli před Hospodina k oběti jiný oheň, než jim byl přikázán.


text:
Tu řekl Mojžíš Áronovi: Toto pravil Hospodin: Na těch, kdož se ke mně blíží, ukazuji svou svatost a před očima všeho lidu dokazuji svou velebnost. Áron slyše to, mlčel.


text:
Mojžíš pak povolav Misaela a Elisafana, syny Oziela, jenž byl Áronovým strýcem, řekl jim: Jděte, vezměte své bratry s posvátného místa a vyneste je z tábora.


text:
Přišli tedy hned, vzali je, jak leželi, oblečené ve lněné řízy, a vyvrhli je ven, jak jim bylo nařízeno,


text:
Tu pravil Mojžíš Áronovi a jeho synům Eleazarovi a Itamarovi: Hlav svých neodkrývejte a rouch svých neroztrhujte, abyste snad nezemřeli a hněv aby nestihl veškerou obec. Bratři vaši a všecek dům Israelův nechť oplakává oheň, který Hospodin roznítil,


text:
vy však nevycházejte ze vchodu do stánku, sice zemřete; neboť olej svatého pomazání lpí na vás. Oni učinili všecko podle rozkazu Mojžíšova.


text:
Ty i synové tvoji, když vcházíte do stánku zjevení, nebudete píti vína a nic, cokoliv může opojiti, abyste nezemřeli: to je přikázání věčně platné ve vašich pokoleních.


text:
a vyučovati syny Israelovy všem zákonům mým, které jsem (já) Hospodin prohlásil jim ústy Mojžíšovými.


text:
Pak mluvil Mojžíš k Áronovi a k jeho zbylým synům Eleazarovi a Itamarovi: Vezměte obětní úděl, který zbyl ze (suché) oběti Hospodinovy a snězte jej bez kvasu vedle oltáře, jeť svatosvatý".


text:
Na posvátném místě jezte, co bylo z Hospodinových obětí dáno tobě a synům tvým podle rozkazu mně daného;


text:
hrudíčko, které bylo obětováno, a plece, které bylo odděleno, budete jísti na místě zcela čistém ty, synové tvoji i dcery tvé s tebou, neboť bylo to odloženo z pokojných obětí synův Israelových tobě a dětem tvým.


text:
Pozdvihovali před Hospodinem plece, hrudi a tučné části, které se pálí na oltáři; tobě a synům tvým přísluší podle zákona věčně platného, jak byl Hospodin přikázal.


text:
Mezitím hledal Mojžíš (obětní úděl z) kozla, který byl obětován za hřích; shledav, že je (všecek) spálen, rozhněval se na zbylé syny Áronovy, Eleazara a Itamara, a pravil:


text:
Proč jste nejedli na posvátném místě údělu z oběti za hřích, který je svatosvatý a dán vám, abyste sňali nepravost celého národa a modlili se zaň před Hospodinem?


text:
Vždyť nebylo nic z její krve zaneseno do svatyně; měli jste ji ve svatyni jísti podle rozkazu mně daného.


text:
Áron odpověděl: Dnes byla podána obět za hřích a celopal před Hospodinem; mně se však přihodilo, co vidíš; kterak jsem mohl jísti z ní nebo kterak jsem mohl Hospodinu se zalíbiti při bohoslužbě, jsa smutné mysli?


text:
Žádného (zvířete) však, které sice přežívá, ale kopyto má nerozdělené, jako velbloud a jiná, nesmíte požívati, nýbrž za nečisté je budete míti. – 


text:
Ze zvířat, která žijí ve vodě, smíte jísti tato: Všecko, co má ploutve a šupiny, jak v moři tak v řekách a v močálech smíte jísti.


text:
jako jsou všechny druhy tažných kobylek, attakus, ofiomacbus, kobylka obecná se všemi druhy, smíte jísti.


text:
A kdyby někdo nesl nějakou zdechlinu jmenovaných zvířat, nechť vypere svůj šat a bude nečist až do západu slunce.


text:
Každé zvíře, které má sice kopyto, ale nerozpoltěné, a nepře žívá, bude nečisto; kdo se ho dotkne, poskvrní se.


text:
Co ze všech zvířat, která se pohybují po čtyřech, chodí po prackách, bude nečisto; kdo se dotkne jejich zdechlin, bude poskvrněn až do večera.


text:
A kdo ponese takové umrliny, vypere si šat a bude nečist až do večera; nebo to vše jest vám nečisto.


text:
Ze zvírat, která po zemi lezou, za nečistá budou tato počítána: kolčava, myš, ještěr, každé zvíře dle svých druhů,


text:
a načkoliv padne něco z jejich mrtvol, bude nečisto, jak dřevěné nářadí a šaty, tak i kůže a žíněnky; každá věc, které se k nějakému dílu používá, namočena buď do vody, nečista bude až do večera a tak stane se potom čistou.


text:
Každý pokrm, který jídáte, dostane-li se do něho taková voda, bude nečist; rovněž každý nápoj, který píváte, v každé (takové) nádobě bude nečist.


text:
Všecko, načkoli z takových mrtvin něco spadne, bude nečisto; pekáče nebo dvojnožky buďte zničeny, neboť budou nečisty.


text:
Studny sice a cisterny, jakož i všecky nádržky vodní budou čistý. Kdo by se však dotkl mrtviny do nich padlé, poskvrní se.


text:
Zdechne-li zvíře, kterého se smí požívati, a dotkne-li se někdo jeho mrtvoly, bude nečist až do večera;


text:
Cokoliv leze po prsou, (co leze) po čtyřech, nebo má mnoho noh, tedy (cokoliv) se vleče po zemi, toho nebudete jísti, protože jest ohavno.


text:
Jáť jsem Hospodin, Bůh váš; buďte svati, neboť já svatý jsem. Neposkvrňujte se žádným zvířetem, které leze po zemi.


text:
Jáť jsem Hospodin, který vás vyvedl z Egypta, bych byl vaším Bohem; buďte svati, neboť já svatý jsem.


text:
To jsou zákony o čtvernožcích, o ptácích a všech živočiších, kteří se pohybují ve vodě a lezou po zemi,


text:
Rci synům Israelovým: Žena, která počavši porodí chlapce, bude nečista sedm dní jako v době měsíčkův.


text:
Ona však zůstane třicet tři dny (doma) v krvi očišťování svého; žádné svaté věci se nedotkne a do svatyně nevejde, dokud úplně nepominou dnové jejího čištění.


text:
Porodí-li však děvče, bude nečista dva týdny jako za doby měsíčkův a zůstane šedesát dní v krvi svého očišťování.


text:
Když pominou cínové čištění jejího, buď pro chlapce nebo pro děvče, přinese ročního beránka v celopal a holoubě nebo hrdličku v obět za hřích ke vchodu do stánku zjevení a odevzdá je knězi.


text:
Ten je bude před Hospodinem obětovati, bude se za ni modliti a tak bude očištěna od toku krve své. To je zákon o té, která porodí chlapce neb děvče.


text:
Nebude-li však s to, by obětovala beránka, nechť vezme dvě hrdličky nebo dvě holoubata, jedno k celopalu a druhé k oběti za hřích; kněz bude se za ni modliti a tak bude očištěna.


text:
Vyrazí-li se někomu na holé kůži nějaká neštůvka nebo bílá skvrna, tedy příznak zhoubného malomocenství, budiž přiveden k Áronovi knězi nebo ke kterémukoliv synovi jeho.


text:
Ten uvida vyrážku na kůži a (shledaje), že chlupy zbělely, a že skvrna, která se zdá býti malomocenstvím, je hlubší než ostatní hladká kůže, rozhodne, by byl oddělen; je to zhoubné malomocenství.


text:
Bude-li však jasně bílá skvrna sice na kůži, ale nebude hlubší než ostatní (povrch) těla a zůstane-li původní barva chlupů nezměněna, zavře ho kněz na sedm dní.


text:
Sedmého dne ho prohlédne; jestliže vyrážka nevzroste a nepoleze-li dále po kůži než předtím, opět ho zavře na sedm dní.


text:
Po sedmi dnech opět ho prohlédne; bude-li skvrna temnější a nerozleze-li se po kůži, prohlásí ho čistým, neb je to (jen) vyrážka; člověk (ten) vypere šat svůj a bude čist.


text:
Kdyby však potom, když byl od kněze prohledán a čistým uznán, opět se vyrážka rozmohla, budiž k němu přiveden


text:
který ho prohlédne. Bude-li na kůži bílá vyrážka, bude-li barva vlasů změněna a ukáže se i živé maso,


text:
budiž to považováno za malomocenství zastaralé, do kůže zažrané. Kněz ho tedy prohlásí nečistým a zavře, protože jest nečistota jeho nepochybná.


text:
Jestliže však se vyrážka provalí a rozleze po kůži, že pokryje celé tělo od hlavy do paty, pokud (lze) okem vidět,


text:
ať ho kněz prohlédne a prohlásí, že je stižen vyrážkou, která neznečišťuje, poněvadž celá (kůže) zbělela; bude tedy člověk (ten) čist.


text:
budiž knězem prohlášen za poskvrněného a zařazen mezi nečisté; neboť živé maso, prolezlé malomocenstvím, působí nečistotu.


text:
ten když shledá, že jest místo vyraženiny hlubší než (povrch) ostatního masa, a chlupy že zbělely, pozná, že je nečist, neboť zhoubné malomocenství vzniklo ve vředu.


text:
Zůstala-li však chlupům původní barva, je-li skvrna zatemnělá a není-li hlubší než povrch okolního masa, ať ho na sedm dní zavře;


text:
Jestliže na kůži (holého) těla, která byla popálena ohněm a pak zahojena, objeví se u něho bílá neb narudlá skvrna,


text:
ať ji kněz prohlédne; zbělí-li a bude-li hlubší než ostatní kůže, prohlásí ho nečistým, neboť zhouba malomocenství vznikla v jizvě.


text:
Jestli se barva chlupů nezměnila, není-li rána hlubší než ostatní (povrch) masa, a je-li barva vyraženiny samé zatemnělá, zavře ho na sedm dní


text:
zůstala-li však bílá skvrna v původní velikosti a vybledla-li, je to jizva po spálenině, a proto budiž považován za čistého; je to zbytek spáleniny.


text:
bude-li místo (vyrážky) hlubší než (povrch) ostatního masa, a budou-li vlasy žlutavé a nad obyčej jemné, uzná je nečistými; je to malomocenství na hlavě a na bradě.


text:
Shledá-li však, že místo vyrážky je stejně vysoké jako maso okolní, vlasy však že nejsou černé, zavře ho na sedm dní.


text:
Dne sedmého jej prohlédne. Nevzrostla-li skvrna, mají-li vlasy svou barvu a je-li místo rány stejně vysoké s ostatním masem,


text:
Shledá-li se sedmého dne, že rána zůstává, jaká byla, že není hlubší než ostatní maso, prohlásí ho za čistého; (člověk ten) vypere šat svůj a bude číst.


text:
Jestliže však skvrna se zastaví, jsou-li vlasy černé, ať ví, že je člověk uzdraven, a směle ať ho prohlásí za čistého.


text:
ať je kněz prohlédne; shledá-li vybledlé bílé skvrny na kůži, věz, že to není malomocenství, nýbrž bílá vyrážka, a že je člověk (ten) čist.


text:
dne sedmého ji opět ohledá a shledá-li, že skvrny přibylo, je to nezhojitelné malomocenství; prohlásiž roucho a všecko, na čem bude (skvrna ta) nalezena, za nečisto;


text:
Uzří-li, že sice skvrna, nevzrostla, přece však původní podoba (roucha) se nevrátila, považuj věc za nečistou a znič ji ohněm, poněvadž malomocenství vežralo se do povrchu nebo do celého roucha.


text:
Ukáže-li se později (skvrna) na místech, která byla dříve čista, je to malomocenství přelétavé; (věc) budiž ohněm zmařena.


text:
To je zákon o malomocenství na vlněném nebo lněném rouchu, na osnově a na útku, na jakékoliv kožené věci, kterak ji považovati za čistou nebo nečistou.


text:
rozkáže tomu, jenž dává se očišťovati, by obětoval za sebe dva živé vrabce, které je dovoleno jísti, cedrové dřívko, červcovou nit a yzop.


text:
a toho, kdo se; očišťuje, jí sedmkrát pokropí, aby byl zákonitě očištěn; pak pustí živého vrabce, aby odletěl do polí.


text:
Člověk (ten) vypere svůj šat, oholí všecky chlupy (svého) těla a okoupe se. Tak jsa očištěn smí vstoupiti do tábora, ale sedm dní zůstane mimo svůj stan.


text:
Dne sedmého oholí vlasy, vous, obočí i chlupy po všem těle. Pak zase vypere svůj šat a vykoupe se. Osmého dne


text:
vezme dva bezvadné beránky, roční ovci bez poskvrny, tři desetiny efy jemné mouky zadělané olejem k (suché) oběti, a kromě toho jednu mírku oleje.


text:
Očišťující kněz postaví člověka (toho) a všecky jmenované věci u vchodu do stánku zjevení před Hospodina,


text:
vezme jednoho beránka a přinese jej i s mírkou oleje v obět z pokuty. Když to vše před Hospodinem pozvedne,


text:
zabije beránka (na místě), kde bývají usmrcovány oběti za hřích a celopaly, to jest na místě posvátném. Neboť jako obět za hřích, tak obět z pokuty přísluší knězi; je svatosvatá.


text:
Kněz vezma z krve oběti, která podána byla z pokuty, potře (jí) boltec pravého ucha toho, kdo se očišťuje, jakož i palce pravé ruky a nohy;


text:
Olejem zbylým v levé ruce potře boltec pravého ucha tomu, kdo se dává očišťovati, palec pravé ruky a nohy nad krví vzatou z oběti za pokutu; (ostatek vyleje)


text:
Je-li (čištěnec) chudý a nemůže-li zmoci se na to, co bylo řečeno, nechť vezme k oběti za pokutu beránka, aby se zaň kněz modlil, desetinu jemné mouky zadělané olejem k oběti suché, mírku oleje a


text:
pak zabije beránka, potře jeho krví boltec pravého ucha tomu, kdo se dává očišťovati, jakož i palce pravé ruky a nohy;


text:
a potře (jím) boltec pravého ucha tomu, kdo se očišťuje, jakož i palce pravé ruky a nohy na místě, kde jest krev vzatá z oběti za pokutu;


text:
Kněz rozkáže vynésti všecky věci z domu, než do něho vkročí a než bude vyšetřovati, je-li malomocný, aby se vše, co je v domě, nestalo nečistým. Potom vejde, aby vyšetřil malomocenství domu.


text:
Uzří-li na jeho stěnách jako důlky škaredě bílé neb červené, a nižší než jest ostatní povrch (stěny),


text:
kněz vejde a uzří, že se malomocenství vrátilo, stěny že jsou pokropeny skvrnami, je to malomocenství nezničitelné a dům jest nečist;


text:
Uzří-li však kněz vejda do domu, který byl nově vymazán, ,že malomocenství se nerozšířilo, prohlásí jej za čistý, poněvadž je zbaven zhouby.


text:
vezme cedrové dřívko, yzop, červec a živého vrabce, omočí to všecko v krvi vrabce zabitého, jakož i v živé vodě a dům sedmkrát pokropí.


text:
o dolíčcích, o vyrážejících neštůvkách, o bílých skvrnách, o měňavých barvách v rozmanitých podobách,


text:
Že je tímto neduhem stižen, pozná se z toho, že ošklivá tekutina každou chvilku uvízne mu na těle a ssedne se.


text:
Padne-li slina takového člověka na někoho čistého, vypere (tento) svůj šat, okoupe se a bude nečist až do večera.


text:
vůbec všecko, cokoliv bude pod tím, kdo chamotokem trpí, bude nečisto až do večera. Kdyby někdo něco z toho nesl, opere svůj šat, sám se okoupe a bude nečist až do večera.


text:
Koho se dotkne takový člověk neumytýma rukama, ať vypere svůj šat, okoupe se a bude nečist až do večera.


text:
Uzdraví-li se, kdo trpí takovou nemocí, bude počítati sedm dní po svém uzdravení, vypere svůj šat, vykoupe se v živé vodě a tak bude čist.


text:
Dne osmého vezme dvě hrdličky nebo dvě holoubata, dostaví se před Hospodina ke vchodu do stánku zjevení a dá je knězi.


text:
Ten podá jedno v obět za hřích a druhé v celopal, bude se za něho před Hospodinem modliti, a tak bude očištěn od svého chamotoku.


text:
Kdo se dotkne jakékoli věci, na které seděla, opere své roucho a sám se okoupe; bude nečist až do večera.


text:
Kdyby u ní muž v době měsíčků ležel, bude nečist sedm dní; také každé lože, na němž (muž ten) bude spáti, bude nečisto.


text:
Žena, která mimo dobu měsíčků trpí delší čas krvotokem, nebo ta, které po měsíční ženské nemoci nepřestane krev téci, bude nečista, pokud neduh potrvá, jako za doby měsíčků.


text:
kněz podá jedno v obět za hřích, druhé v celopal a modliti se bude za ni pro její nečistý krvotok před Hospodinem.


text:
Tak učte syny Israelovy, by se chránili poskvrnění a nezemřeli ve svých nečistotách, kdyby poskvrnili můj stánek, který jest mezi nimi.


text:
o ženě, která žije za doby měsíčků v odloučenosti, nebo je stižena trvalým krvotokem, a o muži, který by u ní ležel.


text:
Po smrti dvou Áronových synů, kteří přinesli nepravý oheň a (proto) byli usmrceni, Hospodin mluvil k Mojžíšovi


text:
a nařídil mu toto: Rci Áronovi, bratru svému, by nevcházel každého času do svatyně, která je za oponou před slitovnicí, kterou přikryta jest archa, aby neumřel – neboť v oblace nad slitovnicí se ukazuji; – 


text:
Nechať se obleče ve lněnou řízu, přikryje rozkrok lněnými spodky, opáše se lněným pásem a dá si na hlavu lněnou, čepici; toť jsou posvátná roucha. Ta všecka, až se umyje, obleče.


text:
kterého však určí los za kozla propustného, toho postaví živého před Hospodina, aby nad ním vykonal modlitbu a poslal jej na poušť.


text:
Pak vezme kadidelnici, naplní ji uhlím s oltáře, nabere do rukou kadidla složeného z vonidel, vejde za oponu do (vele) svatyně


text:
a vloží na oheň vonidla, by oblak dýmu z nich (vycházející) zahalil slitovnici, která jest nad zákonem; tak nezemře.


text:
Potom zabije kozla za hříchy lidu, zanese jeho krev dovnitř za oponu, jako je přikázáno o krvi býčka, a bude jí kropiti naproti slitovnici.


text:
Tak očistí svatyni ode všech přestupkův a všech hříchů, kterými ji synové Israelovi znečistili. Týž obřad vykoná ve stánku zjevení, který stojí mezi nimi, prostřed jejich znečištěných bydlišť.


text:
Nikdo ať není ve stánku, když velekněz vchází do svatyně, aby se modlil za sebe, za svůj dům a za všecku obec israelskou, dokud nevyjde.


text:
Pak vyjde (a přistoupí) k oltáři, jenž je před Hospodinem, bude se za sebe modliti, nabere krve býčka i kozla, bude (ji) líti na rohy kolem dokola


text:
vloží mu obě ruce na hlavu, bude vyznávati všecky nepravosti synův Israelových, všechny viny i hříchy jejich, zakleje mu je do hlavy a dá jej ustanoveným člověkem vyvésti na poušť.


text:
Áron pak vrátí se do stánku zjevení, svleče roucho, které byl prve oblékl, když vcházel do svatyně, a nechá je tam.


text:
Potom se na. posvátném místě okoupe a obleče se ve svá roucha, vyjde, bude obětovati celopal svůj i všeho národa, bude se modliti za sebe i za lid


text:
Býčka a kozla, kteří byli podáni v obět za hřích a jejichž krev byla zanesena do svatyně, aby byla vykonána očista, vynesou za tábor a zničí ohněm jejich kůže, maso i lejno;


text:
Toto budiž vám věčně platným zákonem: Sedmého měsíce, desátého dne toho měsíce budete se umrtvovati, žádné práce nebudete konati, ani domorodec ani cizinec, který jest u vás hostem.


text:
Toho dne bude (vykonáno) vaše smíření a očištění ode všech vašich hříchů; před Hospodinem budete očištěni.


text:
Kněz, který jest pomazán a jehož ruce jsou posvěceny, by na místě svého otce konal kněžský úřad, bude konati smírné obřady; obleče se v roucho lněné, v roucha posvátná,


text:
To vám tedy budiž věčně platným ustanovením – modliti se za syny Israelovy i za všecky jejich hříchy jednou v roce. Áron učinil podle rozkazu Hospodinova daného Mojžíšovi.


text:
a nepřinese Hospodinu obět u vchodu do stánku, uvalí na sebe vinu krve; jako kdyby byl prolil krev, budiž vyhlazen ze svého národa.


text:
Proto nechať synové Israelovi oběmi zvířata, která by chtěli zabíti v polích, přivedou ke knězi, aby byla zasvěcena Hospodinu u vchodu do stánku zjevení, aby je podali Hospodinu v pokojné oběti.


text:
Kněz vylije krev na oltář Hospodinův u vchodu do stánku zjevení a tuk spálí ve vůni Hospodinovi příjemnou.


text:
Ať již naprosto nepřinášejí svých obětí běsům, se kterými smilnili. Zákon ten bude míti věčnou platnost u nich i jejich potomků.


text:
A rci jim: Každý Israelita i cizinec, který jest u vás hostem, který by podával celopal neb jinou obět,


text:
nepřivedl by jí však ke vchodu do stánku zjevení, aby byla obětována Hospodinu, budiž vy hlazen ze svého národa.


text:
Proti každému z domu Israelova i z cizinců, kteří jsou v něm hostmi, kdo bude jísti krev, trvale obrátím svou tvář a vyhladím ho z jeho lidu,


text:
neboť život živočicha je v krvi a já jsem vám ji dal, abyste si jí získávali na oltáři smíření pro své duše, aby krev zjednávala vašim duším odpuštění.


text:
Proto jsem řekl synům Israelovým: Nikdo z vás nebude jísti krve, ani cizinci, kteří jsou u vás hostmi.


text:
Každý ze synův Israelových i, z cizinců, kteří jsou u vás hostmi, uloví-li zvíře nebo chytí-li ptáka, kterého je dovoleno jísti, ať vypustí jeho krev a zahrne ji zemí.


text:
Jeť život každého živočicha v krvi; proto jsem řekl synům Israelovým: „Krve žádného živočicha nebudete jísti, nebo život živočicha je v krvi, a kdokoli ji bude jísti, zahyne."


text:
Každý, jak z domácích tak z cizinců, kdo by jedl zdechlinu neb něco dravcem roztrhaného, vypere svůj šat a okoupe se; nečist bude až do večera. Tím obřadem bude očištěn.


text:
Podle obyčejův Egypta, ve kterém jste sídlili, nesmíte činiti, a podle mravů krajiny Kanaan, do které já hodlám vás uvésti, nesmíte jednati: podle zákonů jejich nesmíte žíti.


text:
Neodkryješ klínu dcery manželky otce svého; jeť jako by ji tvému otci porodila a jako by byla tvou sestrou.


text:
Neodkryješ klínu své ženy a její dcery. Nepojmeš dcery jejího syna, ani dcery její dcery, abys odkryl její klín; jsouť její tělo a takové obcování jest krvesmilstvo.


text:
Nespoj se s nižádným zvířetem, aby ses tak neposkvrnil. Žena nepodloží se zvířeti a nebude s ním smilniti; jeť to hanebnost.


text:
Nepotřísňujte se žádnou z těch všech věcí; jsouť jimi poskvrněni všichni národové, které já před vámi vypudím;


text:
Šetřte mých ustanovení a nařízení a nečiňte žádné ze jmenovaných ohavností, ani domorodí, ani cizinci, kteří jsou u vás hostmi.


text:
Chraňte se tedy, aby vás podobna nevyvrhla, kdybyste takové věci činili, jako vyvrhla lid, který tu byl před vámi.


text:
Plňte moje příkazy. Nedopouštějte se věcí, které činili, kteří tu byli před vámi, a neposkvrňujte se jimi. Já jsem Hospodin, Bůh váš.


text:
budete z ní jísti téhož dne, kdy bude podána, neb i, druhého dne; cokoli však by zůstalo do třetího dne, zničíte ohněm.


text:
nepravost bude (lpěti) na něm, neboť poskvrnil svatou věc Hospodinovu; člověk ten budiž vyhlazen ze svého lidu.


text:
Když budeš žíti obilí své půdy, nesežneš ho až k samé zemi a nesebereš klasů, které (na zemi) zůstávají.


text:
Ani na vinici nebudeš sbírati hroznův a zrn, které padají, ale necháš, by si je posbírali chudí a cizinci. Já jsem Hospodin, Bůh tvůj.


text:
Neukřivdíš svému bližnímu a nebudeš ho násilně utiskovati. Nezadržíš svému dělníku mzdy do druhého rána.


text:
Hluchému nebudeš zlořečiti a slepému nepoložíš v cestu nijakého úrazu; ale báti se budeš Hospodina, Boha svého; jáť jsem Hospodin.


text:
Nebudeš činiti nic nespravedlivého, zejména u soudu. Ať nestraníš chuďasovi a před tváří velmožovou se neskláněj. Sud spravedlivě svého bližního.


text:
Nebudeš nenáviděti bratra svého v srdci svém, nýbrž zjevně mu věc vytkneš, abys neměl z něho hříchu.


text:
Nehledej pomsty a nevzpomínej křivdy svých soukmenovců. Milovati budeš přítele svého jako sám sebe. Jáť Hospodin.


text:
Zachovávejte zákony mé. Nedopouštěj dobytku svému se zvířaty jiného druhu se pářiti. Pole svého neosívej různorodým semenem. V roucho, které je setkáno z dvojí látky, nesmíš se obléci.


text:
Bude-li muž spáti a obcovati se ženou, která je vdanou otrokyní dosud nevykoupenou ani na svobodu nepropuštěnou, ať jsou potrestáni oba; usmrceni však nebudou, neboť nebyla svobodná.


text:
kněz se bude modliti za něho a za jeho hřích před Hospodinem, i smiluje se nad ním a hřích mu bude odpuštěn.


text:
Až vejdete do země a budete v ní pěstiti ovocné stromy, odejmete jejich předkožku; ovoce totiž, které vydají, bude vám nečisto a nebudete z něho jísti.


text:
Pátého však roku bude vám dovoleno jísti ovoce a česati plody, které vydávají. Já jsem Hospodin, Bůh váš.


text:
Pro mrtvého nebudete drásati těla svého a nebudete si vpichovati (do těla) žádných obrazcův ani znamení. Jáť jsem Hospodin.


text:
Neuchylujte se k čarodějům a neptejte se na nic hadačů, nebo byste se tak poskvrnili. Já jsem Hospodin, Bůh váš.


text:
Před hlavou zešedivělou povstaň, cti osobu starcovu a boj se Hospodina, Boha svého. Já jsem Hospodin.


text:
ale ať jest mezi vámi jako váš soukmenovec. Budete ho milovati jako sami sebe; neboť i vy jste byli cizinci v Egyptě. Já jsem Hospodin, Bůh váš.


text:
váha budiž spravedlivá, správná ať jsou závaží, spravedlivá efa, spravedlivý hin. Jáť jsem Hospodin, Bůh váš, který vás vyvedl z Egypta.


text:
Toto rci synům Israelovým: Kdo ze synů Israelových nebo z cizinců, kteří v Israeli sídlí, dá ze svého semene modle Moloch, smrtí ať umře; obecný lid jej ukamenuje.


text:
A já obrátím tvář svou proti němu a vyhladím ho z jeho lidu, protože dal ze svého semene Molochovi, poskvrnil mou svatyni a zneuctil svaté jméno mé.


text:
Bude-li však lid země liknavý, bude-li jaksi na lehkou váhu bráti rozkaz můj a tak nechá býti člověka toho, který ze svého semene Molochovi dal, a nebude chtíti ho usmrtit,


text:
obrátím tvář svou proti člověku tomu i proti jeho příbuzenstvu, a vyhladím z jeho lidu jej i všecky, kteří ho nechali s Molochem smilniti.


text:
Proti člověku, který se uchýlí k čarodějům nebo hadačům a bude s nimi smilniti, obrátím obličej svůj a vyhladím ho z lůna národa jeho.


text:
Kdo bude zlořečili otci svému nebo matce, smrtí ať umře; otci a matce zlořečil, jeho krev lpí na něm.


text:
Bude-li kdo souložiti se ženou druhého, dopustí-li se cizoložství s manželkou bližního svého, smrtí ať umrou jako cizoložník a cizoložnice.


text:
Kdyby někdo spal se svou nevlastní matkou a (tak) odkryl klín otce svého, ať oba smrtí zemrou; jejich krev lpí na nich.


text:
Kdo by spal s mužským tak, jak se obcuje se ženou, oba spáchali ohavnost, smrtí ať zemrou; jejich krev lpí na nich.


text:
Pojme-li někdo kromě své ženy za manželku její matku, dopouští se zločinu, ať hoří za živa s nimi; tak veliký zločin nesmí mezi vámi zůstati.


text:
Pojme-li někdo svou sestru, dceru otce svého nebo dceru matky své, a pohlédne-li na její klín a ona popatří na klín bratrův, učinili hanebnou věc; budou vyhlazeni před očima lidu svého, protože stydkost svou navzájem odkryli; jejich nepravost bude lpěti na nich.


text:
Bude-li někdo spáti se ženou v době jejích měsíčkův, odkryje-li její klín, a ona odkryje-li pramen své krve, ať jsou oba z lidu svého vyhlazeni,


text:
Neodkryješ klína sestry matky své ani sestry otce svého; kdo by to učinil, obnažil by stydkost těla svého; nepravost bude lpěti na nich obou.


text:
Kdyby někdo spal s manželkou svého strýce nebo ujce, a (tak) odkryl klín příbuzných svých, bude hřích jejich lpěti na obou; bez dětí zemrou.


text:
Kdo by pojal ženu bratra svého, dopustil by se skutku nedovoleného; odkrývá klín bratra svého; budou bez dětí.


text:
Šetřte mých ustanovení i zákonův a plňte je, aby i vás nevyvrhla země, do které vejdete a ve které budete sídliti.


text:
Nejednejte podle zákonů národů, které já před vámi vypudím. Činiliť všecky ty věci a (proto) je mám v ošklivosti.


text:
Vám však pravím: Uvažte se v držení země jejich, kterou vám dám v dědičný majetek, zemi tekoucí mlékem a medem. Já jsem Hospodin, Bůh váš, jenž jsem vás oddělil od ostatních národů.


text:
Rozeznávejte tedy i vy mezi zvířetem čistým a nečistým, mezi ptákem čistým a nečistým, abyste se neposkvrnili zvířetem, ptákem nebo čímkoliv, co leze po zemi a co jsem vám označil za nečisté.


text:
Buďte mi svati, protože já Hospodin jsem svatý a oddělil jsem vás od ostatních národů, byste byli moji.


text:
Muž nebo žena, ve kterých bude (shledán) duch čarodějství nebo hadačství, smrtí ať umrou; uházejí je kamením; jejich krev lpí na nich.


text:
Hospodin pravil Mojžíšovi: Mluv ke kněžím, synům Áronovým, a rci jim: Mrtvolami soukmenovců svých ať se kněz neznečišťuje,


text:
Budou zasvěceni Bohu svému a nezneuctí jeho jména; neboť obětují zápalné oběti Hospodinovy, pokrmy to Boha svého; proto budou svati.


text:
Zmrhalky a prodajné nevěstky nevezmou si za manželku; také té ne, která jest od manžela zapuzena; jsouť zasvěceni Bohu svému


text:
Velekněz, to jest nejvyšší duchovní mezi svými bratřími, na jehož hlavu byla vylita olejová mast, jehož ruce byly posvěceny ke kněžskému úřadu, který byl oblečen v posvátná roucha, neodkryje hlavy své, roucha svého neroztrhne,


text:
Nevyjde ze svatyně, aby svatyně Hospodinovy neposkvrnil; jeť na něm olej posvátného pomazání Božího. Já jsem Hospodin.


text:
Rci Áronovi: Nikdo z potomstva tvého, také z budoucích rodů, kdo bude míti na sobě vadu, nesmí obětovati chlebů Bohu svému;


text:
nesmí vstoupiti do jeho služby, kdo bude míti na sobě nějakou vadu: bude-li slepý, kulhavý, bude-li míti nos malý, příliš veliký nebo křivý,


text:
bude-li hrbatý, krhavý, bude-li míti na oku bílé skvrny, bude-li míti nezhojitelné lišeje nebo škrábance po těle, bude-li míti kýlu.


text:
Nikdo z potomstva Árona kněze, který by měl vadu, nesmí se blížiti k Hospodinu, by přinášel oběti a chleby Bohu svému;


text:
jen ať nevchází za oponu a nepřistupuje k oltáři, protože má vadu a nemá poskvrňovati svatyně mé. Já jsem Hospodin, který je posvěcuji.


text:
Rci Áronovi a jeho synům, ať se varují (znesvětit), co je zasvěceno v dar (Bohu) od synův Israelových, a neposkvrňují věcí mně zasvěcených, které přinášejí v obět. Jáť Hospodin.


text:
Rci jim i jejich potomkům: Každý z vašeho rodu, kdo jsa stižen nečistotou přiblíží se ke svatým věcem, které obětovali synové Israelovi Hospodinu, zahyne před Hospodinem. Jáť jsem Hospodin.


text:
Nikdo z krve Áronovy, kdo je stižen malomocenstvím nebo chamotokem, nesmí jísti z darů mně zasvěcených, dokud se neuzdraví. Kdo se dotkne člověka, který je znečištěn mrtvolou, komu uchází símě jako při obcování,


text:
Ať šetří příkazů mých, aby nelpěl na nich hřích a nezemřeli ve svatyni, kdyby ji poskvrnili. Jáť Hospodin, který je posvěcuji.


text:
Nikdo nepovolaný nesmí z věcí zasvěcených jísti; ani knězův nájemník, ani nádeník nesmí jich požívati.


text:
Knězova dcera, která se vdala za kteréhokoliv muže z lidu, nesmí jísti z věcí posvěcených ani z prvotin.


text:
Ovdoví-li však nebo, zapuzena byvši, vrátí se bez dětí do domu otcova, smí požívati pokrmů otce svého jako za svobodna. Žádný cizinec není práv z nich jísti.


text:
ať neuvalují na sebe hřích, dovolujíce jim bezbožně posvátných darů požívati. Já jsem Hospodin, který je posvěcuji.


text:
Kdokoli z domu Israelova i z cizinců, kteří u vás sídlí, přinese obět, třebas jen z dobré vůle neb aby vyplnil slib, přinese-li něco v celopal Hospodinu,


text:
Kdo přinese Hospodinu obět pokojnou, buď z dobré vůle neb aby splnil slib, vezmi neposkvrněnou žertvu z hovězího dobytka, z ovec (neb koz), aby byla příjemná; žádné vady ať nemá.


text:
Zvířat slepých, nebo se zlomeným údem, zvířat raněných, nebo s vyrážkou, vředy a lišeji nesmíte Hospodinovi podávati ani jich přinášeti v zápalnou obět na oltáři Hospodinově.


text:
Býka neb ovci s uťatým uchem neb ocasem smíš přinésti v obět z dobré vůle, ale v obět ze slibu nemůže býti platně podán.


text:
Žádného zvířete, které má rozmačkaná, roztlučená, utržená neb uřezaná varlata, nesmíte Hospodinu obětovati; vůbec takových věcí ve své zemi nečiňte.


text:
Z ruky cizincovy neobětujte Bohu svému chlebův aniž čeho jiného, co by chtěl dáti, neboť porušeno a poskvrněno je to vše; nepřijímejte toho.


text:
Býk, ovce a koza, když se vylíhne, budiž sedm dní pod vemenem své matky; dne osmého však a potom mohou býti Hospodinu obětovány.


text:
Neznesvěcujte svatého jména mého, abych za svatého byl ctěn u synův Israelových. Já jsem Hospodin, který vás posvěcuji


text:
Šest dní budete pracovati; den sedmý slouti bude svatým, protože je to sobotní odpočinek. Žádné práce nebudete v něm konati, je (to) Hospodinova sobota ve všech příbytcích vašich.


text:
a patnáctého dne toho měsíce je slavnost Hospodinových přesnic. Sedm dní budete jísti přesné chleby,


text:
Sedm dní budete přinášeti Hospodinu zápalné oběti; den pak sedmý budiž slavnější a světější; žádné služebné práce v něm nesmíte konati.


text:
Rci synům Israelovým toto: Až vejdete do země, kterou já vám dám, a budete sklízeti obilí, přinesete prvotiny své žně, snopy s klasy, knězi;


text:
ten toho dne po sobotě pozdvihne snopek před Hospodinem, aby vám získal zálibu, a (tak) jej zasvětí.


text:
S ním budiž také suchá obět, dvě desetiny jemné mouky, zadělané olejem, obětována v zápal Hospodinu ve vůni přelibou; též úlitba vína, čtvrtina hinu.


text:
Chleba, pražmy a tluče z obilí nesmíte jísti až do dne, kterého přinesete z něho Bohu svému obět. Přikázání to bude věčně platné ve všech pokoleních vašich i všech příbytcích.


text:
ze všech příbytků svých, (totiž) dva chleby prvotin ze dvou desetin jemné kvašené mouky; ty upečete Hospodinu v prvotiny.


text:
S chleby budete obětovati sedm ročních bezvadných beránků, jednoho býčka ze stáda a dva berany; budou s příslušnými obětmi suchými a úlitbami celopalem k vůni Hospodinovi velmi příjemné.


text:
Den ten nazvete veleslavným a přesvatým; žádné služebné práce nebudete v něm konati. Ustanovení to bude věčně platné ve všech vašich příbytcích a pokoleních.


text:
Když pak budete žíti obilí ve své zemi, nebudete je síci u samé země, a zbylých klasů nebudete sbírati, nýbrž ponecháte je chudým a cizincům. Jáť jsem Hospodin, Bůh váš.


text:
Rci synům Israelovým: Sedmého měsíce, prvního dne toho měsíce budete míti svátek s od počinkem, památný den s troubením; bude slouti svatým.


text:
Desátého dne tohoto sedmého měsíce bude veleslavný den smíření; bude slouti svatým; dne toho budete se mrtviti a obětovati Hospodinu zápalnou obět.


text:
Celý ten den nesmíte konati žádné služebné práce; jeť to den smíru, aby se vám dostalo od Hospodina, Boha vašeho, odpuštění.


text:
Žádné tedy práce v něm nebudete konati; ustanovení to bude míti věčnou platnost ve všech vašich pokoleních a příbytcích.


text:
Je to svátek odpočinku, v němž budete se mrtviti; od večera devátého dne měsíce (toho) až do večera (následujícího) budete slaviti svůj den klidu.


text:
Rci synům Israelovým: Od patnáctého dne tohoto sedmého měsíce budou po sedm dní svátky stánků ke cti Hospodinově.


text:
Sedm dní budete přinášeti Hospodinu zápalné oběti. Také osmý den bude veleslavný a přesvatý, budete též obětovati Hospodinu zápalnou obět; je (to den) schůze; žádné služebné práce nebudete v něm konati.


text:
To jsou dnové Hospodinovi, které budete nazývati veleslavnými a přesvatými, v nichž budete Hospodinu přinášeti oběti suché, krvavé i mokré podle řádu jednotlivých dnů,


text:
kromě Hospodinových sobot, kromě vašich darů, kromě obětí, které přinášíte Hospodinu ze slibu nebo z dobré vůle.


text:
Tedy od patnáctého dne sedmého měsíce, když budete míti všecku úrodu své země sklizenu, budete světiti svátky Hospodinovy sedm dní; dne prvého a dne osmého bude sobota, to jest klid.


text:
Dne prvého si vezměte ovoce nejkrásnějšího stromu, palmové ratolesti, větvičky hustolistých stromův a vrby od potoka, a veselte se před Hospodinem, Bohem svým.


text:
Budete světiti jeho slavnost sedm dní každého roku; bude to ustanovení mající věčnou platnost ve vašich pokoleních. Měsíce sedmého svátky ty světiti budete


text:
aby věděli potomci vaši, že jsem ubytoval syny Israelovy pod stany, když jsem je vyvedl z Egypta. Já jsem Hospodin,: Bůh váš.


text:
Rozkaž synům Israelovým: Ať přinášejí ti nejčistšího a nejjasnějšího olivového oleje, by mohly býti stále opatřovány lampy


text:
před oponou zjevení ve stánku úmluvy. Áron ať je postaví (by hořely) před Hospodinem od večera až do jitra podle bohoslužebného řádu majícího věčnou platnost ve vašich pokoleních.


text:
Každou sobotu buďte před Hospodinem vyměněny (za jiné, které) budou (přinášeny) od synův Israelových podle smlouvy věčně platné:


text:
budou Árona a jeho synů, by jich požili na posvátném místě; jsouť svatosvatou součástí obětí Hospodinových. (Tak) podle práva věčně platného.


text:
Tu hle, syn (jedné) ženy israelské, jehož měla s mužem egyptským, vyšel mezi syny Israelovy a vadil se v táboře s mužem israelským.


text:
A protože se rouhal jménu a zlořečil mu, byl přiveden k Mojžíšovi. Matka jeho slula Salumit, dcera Dabriova z kmene Dan.


text:
Vyveď rouhače ven za stany, a všichni, kteří ho slyšeli, vloží mu své ruce na hlavu a všechen lid ať jej ukamenuje.


text:
Kdo by se rouhal jménu Hospodinovou, smrtí ať umře; všecka obec uháže ho kamením. Ať je to člověk domácí nebo cizinec, bude-li se rouhati jménu Hospodinovu, smrtí zemře.


text:
Zlomeninu za zlomeninu, oko za oko, zub za zub nahradí; tutéž škodu, jakou ublížil jinému, bude nucen strpěti sám.


text:
Jednostejné právo budiž mezi vámi, ať hřeší cizinec nebo člověk domácí; neboť já jsem Hospodin, Bůh váš.


text:
Mluvil tedy (tak) Mojžíš k synům Israelovým. I vyvedli toho, jenž se byl rouhal, za stany a ubili ho kamením. Učinili tedy synové Israelovi, jak byl přikázal Hospodin Mojžíšovi.


text:
Rci synům Israelovým: Až vejdete do země, kterou já vám dám, ať se slaví (rok) odpočinutí ke cti Hospodinově.


text:
sedmého však roku bude pro zemi sobota, odpočinek Hospodinův; pole nebudeš osívati a vinice nebudeš řezati.


text:
Co urodí země sama od sebe, toho nebudeš žíti a hroznů tvých nových výhonků nebudeš sbírati, jako ve vinobraní (činíváš) – jeť rok odpočinku pro půdu, – 


text:
ale bude vám to pokrmem, tobě i nevolníku tvému, nevolnici, dělníku tvému i cizinci, kteří u tebe dlí,


text:
Potom, sedmého měsíce, desátého dne toho měsíce, v době smíření budeš troubiti na roh po celé zemi své.


text:
Světiti budeš padesátý rok tím, že prohlásíš jej za rok svobody pro všecky obyvatele země své. Bude to rok jubilejní; tu dosáhne každý opět svého majetku a vrátí se každý k rodu, z něhož pochází.


text:
Bude milostivým létem padesátý rok: nebudete síti ani žíti toho, co se urodí samo sebou, a úrody vinic nebudete sbírati,


text:
Když budeš něco prodávati svému soukmenovci, neb od něho kupovati, neutiskuj svého bratra, ale podle počtu roků po milostivém létě od něho kupuj


text:
Čím více roků zbývá (ke sklizni) po milostivém létě, tím více vzroste cena; čím však méně času napočítáš, tím také menší budiž kupní cena, protože ti prodává (jen) počet sklizní.


text:
Plňte přikázání má, šetřete zákonů mých a plňte je, byste mohli sídliti v zemi bez jakéhokoli strachu.


text:
když osmého roku budete (opět) síti, budete jísti ze staré úrody až do devátého roku; dokud nevyrostou plodiny nové, budete požívati] starých.


text:
Zchudne-li bratr tvůj a prodá svůj stateček, může jeho příbuzný, chce-li, vykoupiti, co onen byl prodal.


text:
spočítají se roky užitkův od doby prodeje; za roky zbývající (do . budoucího milostivého léta) vrátí kupci a tak zase dostane statek svůj.


text:
Nemůže-li však ruka jeho tolik sehnati, by splatil (potřebnou) částku, podrží kupec, co byl koupil, až do milostivého roku. Neboť toho roku vrátí se každý prodaný pozemek bývalému pánu a vlastníkovi.


text:
Nevyplatí-li ho, a celý rok uplyne, stane se majetkem kupce i potomků jeho na věky a nemůže býti vykoupen ani v milostivém létě.


text:
Bude-li však stavení to na vsi, která nemá hradeb, budiž prodáváno podle práva pozemkového; nebude-li vyplaceno dříve, bude vráceno (původnímu) pánu v milostivém létě.


text:
nebudou-li vykoupeny, buďtež navráceny v milostivém létě svým pánům; jsouť domy měst levitských údělem levitů mezi syny Israelovými.


text:
Zchudne-li bratr tvůj, že se mu třásti bude ruka, ujmi se ho; jako cizinec a nájemník měj výživu vedle tebe.


text:
Neber od něho úroků, nic více, než jsi půjčil; boj se Boha svého, ať může býti živ bratr tvůj u tebe.


text:
Já jsem Hospodin, Bůh váš, který jsem vás vyvedl z Egypta, bych vám dal zemi Kanaan, a byl Bohem vaším.


text:
také z cizinců, kteří mezi vámi jsou hostmi, jakož i z těch, kdož se z nich narodili ve vaší zemi. Ty smíte míti otroky;


text:
podle dědického práva zůstavíte je potomkům a tak budou vaším majetkem na věčné časy; svých bratří však, synův Israelových, neutiskujte násilím.


text:
Ať však počítá roky od doby, kdy se prodal, do milostivého léta, a rozpočte peníze, za které se prodal, podle počtu roků; bude u něho určitou dobu, jako bývá nádeník.


text:
přihlížeje ke mzdě za dobu, jak dlouho již mu sloužil; nebude ho trápiti krutým zacházením před tváří tvou.


text:
Já jsem Hospodin, Bůh váš; neučiníte si modly, nevyřežete si božstva, nepostavíte si sloupu a nevztyčíte si pomalovaných kamenů ve své zemi, abyste se jim klaněli; neboť já jsem Hospodin“ Bůh váš.


text:
Budete-li choditi v mých. přikázáních, šetřiti mých nařízení a plniti je, budu vám dávati v příhodné doby deště,


text:
Mlácení obilí potrvá do vinobraní a vinobraní potrvá do setí; budete pojídati chléb svůj do syta a beze strachu budete sídliti ve své zemi.


text:
Dám pokoj vašim končinám; budete spáti a nikdo vás nebude vyrušovati. Vyhubím škodlivá zvířata a meč nepřekročí hranic vašich.


text:
Pět vašich zažene sto cizích a sto vašich (zažene) deset tisíc. Nepřátelé, vaši budou padati mečem před tváří vaší.


text:
Já jsem Hospodin, Bůh váš, který jsem vás vyvedl ze země Egypťanů, byste jim neotročili, a který jsem zlámal okovy na vašich hrdlech, byste chodili zpříma.


text:
budete-li pohrdati mými rozkazy, protiviti si moje právo, že nebudete plniti mých ustanovení a že porušíte mou smlouvu,


text:
také já tak učiním vám. Navštívím vás náhle úbytěmi a horečkou, která vás zbaví zraku a zničí život váš. Nadarmo budete síti símě, neboť bude od nepřátel pohlceno.


text:
Obrátím tvář svou proti vám, že padati budete před svými nepřáteli a budete podrobeni od těch, kdož vás nenávidí: budete utíkati, ač nikdo nebude vás honiti.


text:
Budete-li proti mně vystupovati a nebudete-li chtíti mne poslouchati, sedmeronásobně rozmnožím rány vaše za vaše hříchy.


text:
Pošlu na vás divoká zvířata, která budou hubiti vás i dobytek váš, a všeho tak ubude, že zpustnou cesty vaše.


text:
Uvedu na vás meč, jenž pomstí mé úmluvy. Když pak utečete do měst, pošlu mor mezi vás; dostanete se do moci nepřátel,


text:
když zničím oporu vaší výživy; pak deset žen bude péci chléb v jedné peci a přesně jej budou odvažovati; budete jísti, avšak nebudete nasyceni.


text:
Zničím výšiny vaše a modly ztroskotám. Zapadnete mezi zříceninami model svých a duše má zoškliví si vás


text:
tak velice, že obrátím města vaše v poušť, zpustoším svatyně vaše a nebudu již přijímati vůně velmi příjemné.


text:
Vás pak rozptýlím mezi národy a vytasím za vámi meč, země vaše zpustne a města vaše obrátí se v ssutiny.


text:
v nepřátelské zemi; (země) bude míti sobotu a bude odpočívati v sobotách svého zpustošení, protože nemohla odpočívati o sobotách vašich, když jste v ní sídlili.


text:
Srdce těch, kteří z vás zůstanou, naplním bázlivostí v nepřátelských krajinách; šelest letícího listu postraší je, že budou utíkati jako před mečem; budou padati, ač nikdo jich nebude pronásledovati,


text:
bude padati jeden na druhého, jako když se prchá z bitvy, a nikdo z vás se neodváží nepřátelům se vzepříti.


text:
Zůstanou-li pak i z těch někteří, budou v zemi nepřátel svých chřadnouti pro své nepravosti; pro hříchy svých otcův a pro hříchy své budou trpěti,


text:
až vyznají nepravosti své i předků svých, kterými se provinili proti mně a kterými se mně zprotivili.


text:
Také se tedy jim zprotivím, a uvedu je do země nepřátelské; pak zahanbí se jejich neobřezaná mysl, potom modliti se budou za své bezbožnosti.


text:
I rozpomenu se na svou úmluvu, kterou jsem učinil s Jakobem, s Isákem a s Abrahamem. Také na zemi si vzpomenu,


text:
která, když bude od nich opuštěna, bude se radovati ze svých sobot, trpíc pro ně zpustošením. Oni pak budou za své hříchy pykati, že zavrhli mé právo, a zákony mými pohrdli.


text:
Avšak i když budou v zemi nepřátelské, nezavrhnu jich docela a nepohrdnu jimi tak, aby byli pohubeni, bych porušil úmluvu s nimi. Jsemť Hospodin, Bůh jejich.


text:
Rozpomenu se na svou úmluvu s jejich předky, když jsem je před očima národů vyvedl z Egypta, abych byl jejich Bohem. Já jsem Hospodin. To jsou ustanovení, přikázání a zákony, kterými Hospodin skrze Mojžíše na hoře Sinaj ustanovil poměr mezi sebou a mezi syny Israelovými.


text:
Rci synům Israelovým: Učiní-li někdo slib a zaslíbí-li sebe sama Bohu, vykoupí se částkou přiměřenou své ceně.


text:
Bude-li chudý a nebude-li moci dáti celé ceny, dostaví se před kněze; mnoho-li ten usoudí a shledá, že může dáti, tolik dá.


text:
že nebude moci býti vyměněno, ani totiž lepší za horší ani horší za lepší. Kdyby přece někdo je vyměnil, bude Hospodinu zasvěceno i to, které bylo výměnou dáno, i to, za které bylo dáno.


text:
Zaslíbí-li někdo a posvětí Hospodinu dům svůj, ohledá jej kněz, dobrý-li je či špatný, a za cenu, kterou určí, budiž prodán;


text:
Zaslíbí-li někdo pole statku svého a zasvětí je Hospodinu, budiž cena stanovena podle množství výsevu. Vyseje-li se na té roli třicet půlvěrtelů ječmene, budiž prodáno za padesát lotů stříbra.


text:
jestli však později (je zaslíbil), kněz podle počtu roků, které do milostivého léta zbývají, vypočítanou částku odečte od ceny odhadní.


text:
Přeje-li si ten, kdo pole slíbil, vykoupiti je, ať přidá pětinu nad to, zač jest oceněno, a bude (zase) jeho majetkem.


text:
Nechtěl-li je vy koupiti a bylo-li komukoliv jinému prodáno, ten, kdo je zaslíbil, ne bude již moci je vykoupiti.


text:
Když nadejde milostivé léto, posvěceno bude Hospodinu a bude majetkem posvátným; patří ke kněžským právům.


text:
vypočítá kněz jeho cenu podle počtu roků, zbývajících do milostivého léta, a tu dá ten, který je byl Hospodinu zaslíbil.


text:
V milostivém létě vrátí se původnímu pánu, jenž je byl prodal a k jehož (dědičnému) majetku příslušelo.


text:
Prvorozenců, kteří patří Hospodinu, nikdo nesmí slibem zasvětit; ať je to hovězí dobytče neb ovce, náleží Hospodinu.


text:
Je-li to dobytče nečisté, ať ten, kdo je zasvětil, vykoupí je za cenu, jakou určíš, a nechať pětinu k ceně přidá. Nebude-li chtíti je vyplatit, budiž prodáno jinému, začkoli je oceníš.


text:
Vše, co se Hospodinu dokonale zasvětí, ať člověk neb dobytče, nebo pole, nesmí býti prodáno a nesmí býti vykoupeno. Cokoli bude jednou takto zasvěceno, bude svatosvaté Hospodinu.


text:
Všecky desátky hovězího dobytka, ovec i koz, každé desáté (zvíře) ze všeho, co podchází pastýřovu hůl, bude zasvěceno Hospodinu.


text:
Nebude vybíráno ani lepší ani horší a nebude vyměněno jiným. Vymění-li je kdo, i které bude dáno výměnou, i za které bude dáno, bude posvěceno Hospodinu a nebude moci býti vykoupeno.


text:
Hospodin mluvil k Mojžíšovi na poušti Sinaj ve stánku úmluvy prvního dne druhého měsíce druhého roku po vyjití Israelitů z Egypta takto:


text:
Z Josefovců, z (kmene) Efraimova Elisama, syn Ammiudův, a z (kmene) Manassova Gamaliel, syn Fadassurův.


text:
shromáždili je prvního dne druhého měsíce a sčítali je podle čeledí, rodův a hlav, čili jmen jednotlivcův od dvacátého roku a výše,


text:
Ze (synů) Rubena, prvorozeného Israelova, podle jejich rodové příslušnosti, totiž čeledí, rodův a jmen jednotlivých hlav, (bylo napočítáno) všech mužův od dvacátého roku a výše, kteří byli schopni boje – 


text:
Ze synů Simeonových, podle jejich rodové příslušnosti, totiž čeledí, rodův a jmen jednotlivých hlav, bylo napočítáno všech mužův od dvacátého roku a výše, kteří byli schopni boje – 


text:
Ze synů Gadových, podle jejich rodové příslušnosti, totiž čeledí, rodův a jmen jednotlivců, bylo napočítáno všech mužův od dvacátého roku a výše, kteří byli schopni boje – 


text:
Ze synů Judových, podle jejich rodové příslušnosti, totiž čeledí, rodův a jmen jednotlivců, bylo napočítáno všech mužův od dvacátého roku a výše, kteří byli schopni boje – 


text:
Ze synův Issacharových, podle jejich rodové příslušnosti, totiž čeledí, rodův a jmen jednotlivců, všech mužův od dvacátého roku a výše, kteří byli schopni boje,


text:
Ze synů Zabulonových, podle jejich rodové příslušnosti, totiž čeledí, rodův a jmen jednotlivců, napočítáno bylo všech od dvacátého roku a výše, kteří byli schopni boje – 


text:
Z Josefovců, ze synů Efraimových, podle jejich rodové příslušnosti, totiž čeledí, rodův a jmen jednotlivců, napočítáno bylo všech od dvacátého roku a výše, kteří byli schopni boje – 


text:
Ze synů pak Manassových, podle jejich rodové příslušnosti, totiž čeledí, rodův a jmen jednotlivců, všech od dvacátého roku a výše, kteří byli schopni boje, napočítány byly – 


text:
Ze synů Benjaminových, podle jejich rodové příslušnosti, totiž čeledí, rodův a jmen jednotlivců, napočítáno bylo všech od dvacátého roku a výše, kteří byli schopni boje – 


text:
Ze synů Danových, podle jejich rodové příslušnosti, totiž čeledí, rodův a jmen jednotlivců, napočítány byly všech od dvacátého roku a výše, kteří byli schopni boje – 


text:
Ze synův Aserových, podle jejich rodové příslušnosti, totiž čeledí, rodův a jmen jednotlivců, napočítán byl všech od dvacátého roku a výše, kteří byli schopni boje – 


text:
Ze synů Neftaliových, podle jejich rodové příslušnosti, totiž čeledí, rodův a jmen jednotlivců, všech od dvacátého roku a výše, kteří byli schopni boje, napočítány byly – 


text:
Všech synův Israelových, podle jejich čeledí a rodův, od dvacátého roku a výše, kteří byli schopni boje, bylo


text:
nýbrž ustanov je nad stánkem zjevení, nade vším jeho nářadím a nade vším, co přísluší k bohoslužbě. Nechať nosí stánek s celým příslušenstvím, ať v něm konají službu a táboří kolem něho.


text:
Když se budete vydávati na pochod, složí Levité stánek; když vám bude položiti se táborem, postaví jej; kdokoliv nepovolaný by přistoupil (k němu), budiž usmrcen.


text:
Levité však postaví stany okolo stánku, aby nestihl hněv obec synův Israelových; budou na stráži u stánku zjevení.


text:
Každý syn Israelův ať se položí táborem u své čety, u svého odznaku, u svého praporu, podle své čeledi, kolem dokola stánku úmluvy.


text:
Všech sečtených v táboře ludově bylo jedno sto osmdesát šest tisíc čtyři sta. (Ti) potáhnou ve svých četách v čele.


text:
Všech sečtených v táboře Rubenově bylo stopadesát jeden tisíc čtyři sta padesát. Ti potáhnou ve svých četách na druhém místě.


text:
Pak bude nesen Levity k tomu ustanovenými a v čety seřazenými stánek zjevení; jak bude postaven, tak bude i rozebrán. Každý půjde na svém místě, které mu podle řádu přísluší.


text:
Všech sečtených v táboře Efraimově: sto osm tisíc jedno sto. Ti půjdou ve svých četách na třetím místě.


text:
To jest počet synův Israelových podle jejich rodův a podle čet, na které jest jejich vojsko rozděleno – šest set tři tisíce pět set padesát.


text:
Synové Israelovi učinili všecko podle příkazu Hospodinova. Tábořili podle svých čet a dávali se na pochod podle čeledí a rodů.


text:
To jsou jména synův Áronových, pomazaných to kněží, jejichž ruce byly naplněny a posvěceny, by zastávali úřad kněžský.


text:
Nadab a Abiu však, když byli na poušti Sinaj před Hospodina přinesli nepatřičný oheň, zemřeli bez dětí: i vykonávali kněžský úřad pod Áronem, svým otcem, Eleazar a Itamar.


text:
darem Áronovi a jeho synům, jimž darováni budou od synův Israelových. – Árona pak a syny jeho ustanovíš, by konali službu kněžskou. – Nepovolaný, jenž by se přiblížil, by konal posvátnou službu, zemře.


text:
Já jsem vzal Levity ze synův Israelových na místo všech prvorozenců, kteří ze synův Israelových otvírají lůno mateřské, aby byli Levité mými.


text:
Neboť můj je každý prvorozenec; když jsem v Egyptě prvorozence usmrtil, zasvětil jsem si každého prvorozence v Israeli, z lidí i z dobytka. Moji jsou. Já Hospodin.


text:
strop stánku samého, jeho kryt, oponu, která se rozpíná před vchodem do stánku úmluv, nádvorní plachty, oponu, která se zavěšuje u vchodu do nádvoří stánku, všecko, co náleží ke službě oltáře, provazy stánku a všecko jeho nářadí."


text:
K čeledi Kaatovců náležel rod Amramův, Jesaarův, Hebronův a Ozielův. To jsou rody Kaatovců, vypočítané podle jmen.


text:
Budou pečovati o archu, stůl, svícen, oltáře, nářadí svatyně, kterého užívají při bohoslužbě, oponu a všecky podobné předměty.


text:
Kníže knížat Levitů, Eleazar, syn kněze Árona, bude nad těmi, kteří budou konati službu při svatyni."


text:
Na starosti budou míti desky stánku, svlaky, sloupy, jejich patky, všecko, co k službě toho (všeho) patří,


text:
Před stánkem úmluvy, to jest od východní strany, utáboří se Mojžíš a Áron se svými syny, majíce dozor nad svatyní mezi syny Israelovými; kdokoliv nepovolaný přistoupí, zemře."


text:
Všech Levitů, které Mojžíš s Áronem podle Hospodinova přikázání sčítali po jejich čeledích, mužských od jednoho měsíce i výše, byly dvacet dva tisíce.


text:
I řekl Hospodin Mojžíšovi: Sečti všecky mužské prvorozence mezi syny Israelovými od jednoho měsíce a výše, abys měl jejich součet;


text:
na místo všech prvorozenců synův Israelových vezmeš mi Levity – já jsem Hospodin – a dobytek jejich (vezmeš) místo všech prvorozenců z dobytka synův Israelových.


text:
Byly jich podle jejich jmen, mužských od jednoho měsíce a výše, dvacet dva tisíce dvě stě sedmdesát tři.


text:
Vezmi Levity místo prvorozenců synův Israelových a dobytek Levitů místo dobytka jejich, a budou Levité moji. Já jsem Hospodin.


text:
Na výkup pak těch dvou set sedmdesáti tří prvorozenců ze synův Israelových, kteří převyšují počet Levitů,


text:
od třicátého roku a výše, až do roku padesátého, aby konali službu ve stánku úmluvy, všecky, kteří jsou k tomu schopni.


text:
Když se bude míti hnout táborem, Áron a synové jeho vejdou do stánku úmluvy a do velesvatyně, sejmou oponu, která visí před vchodem, zavinou do ní archu zákona,


text:
nad to ji přikryjí obalem z modrých koží a svrchu roztáhnou povlak, všecek z modrého purpuru a zastrčí nosné tyče.


text:
Také předkladný stůl ovinou obalem z modrého purpuru, na to položí kadidelny, moždířky, číše a misky pro úlitby – chleby budou na něm vždycky, – 


text:
nad tím roztáhnou pokrývku z červce, tu opět přikryjí povlakem z modrých koží a prostrčí nosné tyče.


text:
Vezmou též obal z modrého purpuru, přikryjí jím svícen s lampami, štipci, miskami na opalky a se všemi nádobami na olej, kterých potřebí k lampám,


text:
Zlatý oltář rovněž ovinou rouškou z modrého purpuru, nad ní roztáhnou příkrov z modrých koží a provlekou nosné tyče.


text:
Všecko nářadí, jehož užívají při bohoslužbě ve svatyni, zahalí látkou z modrého purpuru, roztáhnou nad ní pokrývku z modrých koží a prostrčí nosné tyče.


text:
na to položí všecko, čeho ke službě oltářní třeba, to jest uhelnice, vidlice, trojzubce, háky a lopaty. Všecko nádobí oltářové spolu přikryjí příkrovem z modrých koží a protáhnou nosné tyče.


text:
Když se bude hýbati táborem a když Áron a synové jeho zavinou všecko nářadí svatyně, přistoupí synové Kaatovi, aby nesli ty věci zavinuté; nářadí svatyně se však nesmí dotknouti, aby nezemřeli. Tyto věci mají nositi Kaatovci u stánku úmluvy.


text:
Nad nimi bude syn kněze Árona, k jehož péči náleží olej k opatřování lamp, skládati kuřivo, obět, která se stále podává, olejová mast a cokoli přísluší k službě stánku, i všecko nářadí, které je ve svatyni.


text:
nýbrž učiňte jim, aby byli živi a nezemřeli, kdyžby se dotkli věcí svatosvatých, toto: Áron a jeho synové vejdou a sami určí každému jeho úkol a rozdělí, co kdo ponese.


text:
Ostatní ať ze žádné všetečnosti nevidí věcí, které jsou ve svatyni, dokud nejsou zavinuty, sice zemrou.


text:
od třicátého roku a výše, až do roku padesátého. Sečti všecky, kteří jsou schopni služby ve stánku úmluvy.


text:
Budou nositi stánkové (nástropní) plachty, (druhou) pokrývku (stanu) úmluvy, pak příkrov a kryt z modravých koží, který nade vším spočívá, oponu, která visí u vchodu do stánku úmluvy,


text:
plachty nádvorní a oponu před vchodem do (nádvoří) stánku. Všecko, co přísluší k oltáři, provazce a nářadí k (jejich) službě


text:
od třiceti let a výše, až do padesáti let, aby konali službu při stánku úmluvy, všecky, kteří jsou té služby schopni.


text:
také sloupy nádvorní ohrady s patkami, kolíky a provazce jejich. Všecky nádoby a potřeby podrobně jim vypočítané vezmou a tak ponesou.


text:
To jest povinnost čeledi Merarovců a služba ve stánku úmluvy; budou pod mocí Itamara, syna Árona, kněze.


text:
To je počet rodů Kaatovců, kteří konají službu ve stánku úmluvy; ty sčetl Mojžíš a Áron podle rozkazu Hospodinova, daného Mojžíšem.


text:
od třiceti let a výše, až do padesáti roků, všichni, kteří byli schopni konati službu ve stánku úmluvy,


text:
od třiceti let a výše, až do roku padesátého, všichni, kteří byli schopni konati službu ve stánku úmluvy,


text:
Všech sečtených z Levitů, které Mojžíš, Áron a knížata israelská dali sčítati podle jmen po jejich čeledích a rodech,


text:
od třiceti let a výše, až do roku padesátého, kteří byli schopni konati službu svatostánkovou a nositi břemena,


text:
Podle rozkazu Hospodinova ustanovil Mojžíš každému služby, které mu bylo konati a břemena, jež mu bylo nositi, jak mu byl Hospodin přikázal.


text:
Přikaž synům Israelovým, ať vyobcují z tábora každého malomocného, chamotokem trpícího a mrtvolou znečištěného;


text:
Rci synům Israelovým: Muž nebo žena, dopustí-li se některého hříchu ze všech těch, jimiž lidé hřešívají, přestoupí-li z nedbalosti přikázání Hospodinovo a proviní-li se: – 


text:
Kdyby nebylo nikoho, kdo by byl oprávněn (náhradu) přijmouti, dá ji Hospodinu a bude patřiti knězi kromě berana, který se podává na očištěnou v obět smíru.


text:
spala by s jiným mužem a cizoložství zůstalo by tajno, že by manžel nemohl ho dokázati – nemůže totiž býti svědky dokázáno, protože nebyla v činu dopadena –.


text:
bude-li duch řevnivosti popuzovati manžela proti manželce, buďto že skutečně se poskvrnila, nebo (jen) křivým podezřením se jí ubližuje:


text:
přivede ji ke knězi a podá obět za ni, desetinu efy ječné mouky; oleje na ni nenaleje, ani nevloží kadidla, jeť to obět řevnivosti, obět vyšetřující cizoložství.


text:
Když tak žena bude státi před tváří Hospodinovou, odkryje jí hlavu, a položí jí do rukou obět připomínky, totiž obět řevnivosti; sám pak bude držeti hořkonosnou vodu, do které kletby a zlořečení shrnul.


text:
Pak ji bude zaklínati řka: Jestliže cizí muž s tebou nespal a jestliže jsi se neposkvrnila, opustivši manželské lože, nic ti neuškodí tato hořkonosná voda, do které jsem kletby shrnul,


text:
stihniž tebe toto zlořečení: Hospodin dej tě do kletby, na výstrahu všemu lidu svému; dej, ať shnijí ti kyčle a život ať se ti nadme.


text:
Ať vnikne voda kletá do tvého nitra, nechať se nadme ti život a kyčel shnije! Žena odpoví: Amen, amen.


text:
že z oběti, která se podává, vezme hrst a zapálí ji na oltáři. Tak tedy dá píti ženě vodu hořkonosnou.


text:
Když ji vypije, jestli se poskvrnila, jestli pohrdši manželem spáchala cizoložství, pronikne ji voda prokletá, život se zduří a slabina zhnije; žena (ta) bude dána ve zlořečení na výstrahu všemu lidu.


text:
nebo přivede-li ženu manžel, puzen jsa duchem žárlivosti, před obličej Hospodinův, učiní kněz všecko, co (tuto) psáno;


text:
ať se zdrží vína a všeho, co může opojiti; nebudou píti octa z vína, ani z jakéhokoliv jiného nápoje, ani šťávy z hroznů vylisované. Čerstvých ani sušených hroznů nebudou jísti


text:
po všecky dny, ve které jsou Hospodinu slibem zasvěceni; nebudou jísti nic, cokoliv může býti z vinice, od hrozinky až do zrnka.


text:
Po všecku dobu jeho ustranění břitva nepřejde po jeho hlavě, dokud nemine den, do kterého se Hospodinu zasvětil. Bude svatým, nechávaje si růsti vlasy.


text:
ani mrtvolou otce, matky, bratra nebo sestry nesmí se poskvrniti, neboť že se zasvětil Bohu, má na hlavě.


text:
Kdyby však někdo náhle před ním zemřel, poskvrní se jeho posvěcená hlava. Ať ji hned toho dne, kdy se očistí, oholí, dne sedmého pak opět.


text:
Kněz podá jedno v obět za hřích a druhé v celopal, bude se za něho modliti, neboť se provinil mrtvolou, zasvětí jeho hlavu toho dne,


text:
zasvětí Hospodinu dny jeho odloučenosti, přinese v obět za zpronevěru ročního beránka, a to tak, že předcházející dny budou neplatný, protože doba jeho posvěcení byla přerušena znečištěním.


text:
To jest zákon nazareátu. Když uplynou dni, které (nazarejský) slibem určil, přivedou ho ke vchodu do stánku úmluvy


text:
a (on) přinese Hospodinu svou obět: bezvadného ročního beránka v celopal, roční bezvadnou ovci v obět za hřích, bezvadného berana v obět pokojnou,


text:
koš přesných chlebů zadělaných olejem, nekvašené oplatky olejem potřené a úlitby k těmto obětem příslušné.


text:
berana však podá v obět pokojnou Hospodinu a přidá k němu koš chlebů přesných i úlitby, které podle obyčeje k tomu patří:


text:
Potom budiž před vchodem do stánku úmluvy nazarejskému odňata kštice jeho zasvěcení a (kněz) vezme jeho vlasy a vloží je na oheň, který je pod obětí pokojnou.


text:
Když bude hlava nazarejského oholena, (kněz) vloží mu do rukou vařené plece (onoho) berana, jeden nekvašený chléb z koše a jeden přesný oplatek;


text:
pak zase vezme věci ty od něho a pozdvihne je před tváří Hospodinovou; věci takto posvěcené budou náležeti knězi, podobně jako hrudí, které je přikázáno odděliti, a kýta. Pak smí nazarejský (již) píti víno.


text:
To jsou oběti zákonem předepsané kromě těch, které může nad povinnost nazarejský podati; zaslíbilť Hospodinu (povinné) oběti své ve chvíli, když se zasvěcoval; podle toho, čemu se v mysli zaslíbil, ať učiní, aby zakončil své zasvěcení.


text:
Tehdy, když Mojžíš dokonal stánek a postavil jej, když jej i oltář se vším:, co k nim příslušelo, pomazal a posvětil,


text:
dary před Hospodina: šest krytých vozů se dvanácti býky. Dvě a dvě knížata darovali po jednom voze, každý kníže po jednom býku. Přivedli je před stánek.


text:
ostatní čtyři vozy a osm býků dal Merarovcům, podle jejich povinností a služby, pod (moc) Itamara, syna Árona, kněze.


text:
Kaatovcům nedal ani vozů ani býků, neboť konají službu v (samé) svatyni a nosí břemena na vlastních ramenech.


text:
Byla to stříbrná mísa stíži sto třiceti lotů, stříbrná miska těžká sedmdesát lotů podle váhy svatyně, obě plné jemné mouky zadělané olejem k (suché) oběti,


text:
a k oběti pokojné dva býci, pět beranů, pět kozlů, pět ročních beránků. To jest obět Nahassona, syna Aminadabova.


text:
stříbrnou mísu vážící sto třicet lotů, stříbrnou misku mající sedmdesát lotů podle váhy svatyně, obě plné jemné mouky zadělané olejem k (suché) oběti;


text:
a k oběti pokojné dva býky, pět beranů, pět kozlův a pět ročních beránků. To byla obět Natanaela, syna Suarova.


text:
přinesl stříbrnou mísu vážící sto třicet lotů, stříbrnou misku mající sedmdesát lotů podle váhy svatyně, obě plné jemné mouky zadělané olejem k (suché) oběti;


text:
a k oběti pokojné dva býky, pět beranů, pět kozlův a pět ročních beránků. To jest obět Eliaba, syna Helonova.


text:
a k obětem pokojným dva býky, pět beranů, pět kozlův a pět ročních beránků. To byla obět Elisura, syna Sedeurova.


text:
přinesl stříbrnou mísu vážící sto třicet lotův, a stříbrnou misku mající sedmdesát lotů podle váhy svatyně, obě plné jemné mouky zadělané olejem k (suché) oběti;


text:
a k obětem pokojným dva býky, pět beranů, pět kozlův a pět ročních beránků. To byla obět Salamiela, syna Surisaddajova.


text:
a k pokojným obětem dva býky, pět beranů, pět kozlův a pět ročních beránků. To byla obět Eliasafa, syna Duelova.


text:
přinesl stříbrnou mísu vážící sto třicet lotův, a stříbrnou misku mající sedmdesát lotů podle váhy svatyně, obě plné jemné mouky zadělané olejem k oběti (suché);


text:
a k obětem pokojným dva býky, pět beranů, pět kozlův a pět ročních beránků. To byla obět Elisamy, syna Ammiudova.


text:
a k obětem pokojným dva býky, pět beranů, pět kozlův a pět ročních beránků. To byla obět Gamaliela, syna Fadassurova.


text:
a k obětem pokojným dva býky, pět beranů, pět kozlův a pět ročních beránků. To byla obět Abidana, syna Gedeonova.


text:
a k obětem pokojným dva býky, pět beranů, pět kozlův a pět ročních beránků. To byla obět Ahiezera, syna Ammisaddajova.


text:
a k obětem pokojným dva býky, pět beranů, pět kozlův a pět ročních beránků. To byla obět Fegiela, syna Ochranova.


text:
a k obětem pokojným dva býky, pět beranů, pět kozlův a pět ročních beránků. To byla obět Ahiry, syna Enanova.


text:
Tyto věci byly od knížat israelských obětovány k posvěcení oltáře tehdy, když byl posvěcen: Dvanáct stříbrných mis, dvanáct stříbrných misek, dvanáct zlatých pánviček;


text:
každá mísa měla sto třicet lotů stříbra a sedmdesát lotů každá miska, že tedy všecky stříbrné nádoby měly celkem dva tisíce čtyři sta lotů podle váhy svatyně;


text:
dvanáct zlatých pánviček, plných kadidla, z nichž vážila každá deset lotů podle váhy svatyně, činí celkem sto dvacet lotů zlata.


text:
K celopalům dvanáct býků ze stáda, dvanáct beranův a dvanáct ročních beránků; k tomu příslušné úlitby. K oběti za hřích dvanáct kozlů.


text:
K obětem pokojným dvacet čtyři býci, šedesát beranů, šedesát kozlův a šedesát ročních beránků. Ty věci byly obětovány k posvěcení oltáře, když byl pomazán.


text:
Když vcházel Mojžíš do stánku úmluvy, aby se (s Bohem) radil, slýchal Has mluvícího k sobě se slitovnice, jež byla nad archou zákona, mezi dvěma cheruby; odtud tedy k němu mluvíval.


text:
Rci Aronovi: Svícen, na který budeš stavěti sedm lamp, nechať stojí na straně jižní. A přikaž, ať hledí lampy na sever ke stolu předkladných chlebů; v tu stranu, kam hledí svícen, ať padá jejich světlo.


text:
Byl pak svícen uroben takto: Ze zlata vytepán byl dřík a vše, co z ramen po obou bocích vyrůstalo. Podle vzoru, jaký ukázal Hospodin Mojžíšovi, udělán byl svícen.


text:
podle tohoto řádu: Buďtež pokropeni očistnou vodou a nechť oholí všecky chlupy těla svého; vyperou šat svůj a očistí se;


text:
pak vezmou býka ze stáda, jakož i jemnou mouku zadělanou olejem k jeho suché oběti; druhého býka ze stáda vezmi k oběti za hřích.


text:
Také Levité nechať vloží ruce na hlavy jmenovaných býků, z nichž jeden bude podán Hospodinu v obět za hřích a druhý v celopal, aby jim bylo zjednáno odpuštění.


text:
Potom vejdou do stánku úmluvy, aby mí sloužili. Tak tedy je očistíš a podáš je v posvátnou obět Hospodinovi. Jsouť mi dokonale odevzdáni od synův Israelových.


text:
Neboť moji jsou všichni prvorozenci Israelitů, z lidí i z dobytka; toho dne, kterého jsem usmrtil všecky prvorozence v Egyptě, zasvětil jsem si je.


text:
a věnoval jsem je Áronovi a synům jeho v dar z lidu, by mi sloužili místo Israelitů ve stánku úmluvy a modlili se za ně, by nestihla lid rána, kdyby se osmělil přistoupiti ke svatyni.


text:
(Levité) se očistili a vyprali svá roucha, Áron pak je pozvedl před obličejem Hospodinovým a modlil se za ně, aby jsouce očištěni mohli vejíti do stánku úmluvy


text:
konati svoji službu před Áronem a jeho syny. Jak byl Hospodin Mojžíšovi o Levitech nařídil, tak se stalo.


text:
Tento je zákon o Levitech: Od dvaceti pěti let a výše ať přicházejí, aby konali službu ve stánku úmluvy.


text:
nechť pomáhají svým bratřím ve svatyni úmluvy, střežíce věcí jim svěřených, úřadu samého však zastávati nebudou. Tak budeš nakládati s Levity v příčině jejich služby.


text:
I učinili tak v předepsaný čas, čtrnáctého dne měsíce k večeru, na hoře Sinaj. Podle všeho, co byl Hospodin Mojžíšovi přikázal, synové Israelovi učinili.


text:
Tu hle, někteří znečištění lidskými mrtvolami, kteří nemohli toho dne slaviti fase, přistoupili k Mojžíšovi a Áronovi


text:
pravíce jim: „Znečistili jsme se lidskými mrtvolami; proč máme býti odstrčeni, že nesmíme přinésti Hospodinu oběti mezi syny Israelovými v povinný čas?"


text:
Rci synům Israelovým: Člověk z vašeho národa znečištěný lidskou mrtvolou, nebo ten, který je daleko na cestě, nechať slaví fase Hospodinovi


text:
druhý měsíc, čtrnáctého dne toho měsíce k večeru; budou je jísti s nekvašenými chleby a s polními saláty;


text:
Ale člověk, který je čist nebo není na cestě, a přece fase neslaví, budiž vyhlazen ze svého národa, protože v předepsaný čas nepřinesl Hospodinu oběti; vina jeho bude lpěti na něm.


text:
Také cizinec a příchozí, budou-li u vás, ať slaví Hospodinu fase podle příslušných předpisův a ustanovení. Týž zákon bude u vás pro cizince, jako pro domácího.


text:
Toho dne, kdy byl stánek úmluvy postaven, zahalil jej oblak; od večera však až do rána měl nad stánkem podobu ohně.


text:
Když se oblak zahalující stánek vznesl, synové Israelovi dávali se na pochod; a na místě, kde se oblak zastavil, kladli se táborem.


text:
Na rozkaz Hospodinův vyrazili a na jeho rozkaz stavěli stany. Po všecky dny, dokud stál oblak nad stánkem, zůstali na témže místě;


text:
a stalo-li se, že dlouhou dobu nad ním zůstal, chovali se k Hospodinu tak, jak se chovati měli, a nevydali se na pochod,


text:
Stál-li oblak od večera do rána a hned na úsvitě od stánku se vzdálil, vyrazili; ať se vzdálil ve dne nebo v noci, skládali stany.


text:
Vznášel-li se nad stánkem dva dny, měsíc neb delší dobu, zůstali Israelité na témže místě a nehýbali se; hned však, jak se vzdálil, hnuli se táborem.


text:
Na slovo Hospodinovo rozbíjeli stany a na slovo jeho vydávali se na pochod; chovali se k Hospodinu, jak se chovati měli, jak byl rozkázal skrze Mojžíše.


text:
Když dáš (těmi) trubkami zatroubiti, ať se shromáždí všecek národ k tobě, ke vchodu do stánku úmluvy.


text:
Když se bude týmž zvukem troubiti po druhé, vyrazí ti, kteří táboří na jihu; rovněž tak učiní ostatní, když se bude troubiti k pochodu.


text:
Synové Áronovi, kněží, budou na trouby (ty) troubiti; bude to věčně platný zákon ve vašich pokoleních.


text:
Vytáhnete-li ze svého území do boje proti nepřátelům, kteří s vámi válčí, trubte hřmotně na (ty) trouby a (tak) připomenete sebe Hospodinu, Bohu svému, byste byli vysvobozeni z moci nepřátel svých.


text:
Když budete slaviti hody, svátky a nové měsíce, trubte na (ty) trouby při svých celopalech a obětech pokojných, aby vás připomněly Bohu vašemu. Já jsem Hospodin, Bůh váš.


text:
i vyrazili synové Israelovi v četách svých z pouště Sinaj (a táhli), až se oblak zastavil na poušti Faran.


text:
Pak se vydali na cestu Rubenovci po pořádku ve svých četách; jejich knížetem byl Helisur, syn Sedeurův.


text:
Pak vyšli Kaatovci nesouce (nářadí) svatyně; když s ním přišli na místo zastavení, byl již stánek postaven.


text:
Potom dali se na pochod Efraimovci ve svých četách; v jejich zástupech byl knížetem Elisama, syn Amiudův.


text:
Poslední ze všeho branného lidu šli Danovci po svých četách; v jejich zástupech byl knížetem Ahiezer, syn Ammisaddajův.


text:
I řekl Mojžíš Hobabovi, synu Raguela, Madianity, svému příbuznému: Dáváme se na pochod k místu, které nám Hospodin hodlá dáti; pojď s námi a budeme ti dobře činiti, neboť Hospodin slíbil mnoho dobrého Israelovi.


text:
Mojžíš pravil: Neopouštěj nás, neboť ty znáš, na kterých místech na poušti měli bychom klásti se táborem; buď tedy naším vůdcem.


text:
Táhli tedy od hory Hospodinovy cestou tří dnů; Hospodinova archa úmluvy šla před nimi, starajíc se po tři dny o místo, kde by se mohli položiti táborem.


text:
Když se archa zvedala, říkal Mojžíš: Povstaň, Hospodine, ať rozptýlí se tvoji nepřátelé, ať prchají, kdož tě nenávidí, přeci tebou!


text:
Lid počal reptati proti Hospodinu stýskaje si na svízele. Když to Hospodin uslyšel, rozhněval se; oheň Hospodinův vyšlehl proti nim a pohltil zadní část tábora.


text:
Sebranka lidu však, která s nimi stoupala, vzplanula choutkami, seděla naříkajíc, a když se k ní přidali též (ostatní) Israelité, pravila: Kdo nám dá masa k jídlu?


text:
Rozpomínáme se na ryby, které jsme v Egyptě zdarma jídali; na mysl nám přicházejí okurky, melouny, por, cibule a česnek.


text:
Lid obcházel, sbíral ji, mlel mlýnkem, třel v moždíři, vařil v hrnci a pekl z ní koláče, které měly chuť olejového pečiva.


text:
Mojžíš tedy slyšel, kterak lid pláče po čeledích (svých), každý ve vchodu do svého stanu. Tu hněv Hospodinům velmi vzplanul. Ale i Mojžíšovi zdála se věc nesnesitelnou;


text:
i řekl Hospodinovi: Proč jsi ztrápil svého služebníka? Proč nenalézám milosti před tebou? A proč jsi vložil břímě všeho tohoto lidu na mne?


text:
Počal jsem snad já všecek tento lid, nebo jsem jej porodil, že mi pravíš: „Nes je na prsou svých jako nosívá chůva děťátko, a dones je do země, kterou jsi přísežně slíbil jejich otcům"?


text:
Uznáš-li za dobré jinak, prosím tě, usmrť mě, aby mi (dále) nebylo hleděti na takovou bídu; tak naleznu milost v očích tvých.


text:
Hospodin pravil Mojžíšovi: Shromáždi mi sedmdesát mužů ze starších israelských, o kterých víš, že jsou (skutečně) starší a učitelé lidu, přived je ke vchodu do stánku úmluvy a rozkaž jim, aby tam s tebou stáli;


text:
já pak sestoupím, budu s tebou mluviti a vezmu z ducha tvého a dám jim, by nesli s tebou břímě lidu, abys nebyl obtížen ty sám.


text:
Rci také lidu: Posvěťte se; zítra budete jísti maso, Slyšelť jsem vás říkati: „Kdo nám dá masa k jídlu? Dobře nám bylo v Egyptě." Dá vám tedy Hospodin masa, abyste jedli


text:
nýbrž celý měsíc, až vám poleze nosem a zoškliví se, a to proto, že jste zavrhli Hospodina, který jest uprostřed vás, a že jste před ním plakali říkajíce: „Proč jsme z Egypta vyšli?"


text:
Mojžíš pravil: Šest set tisíc pěších má tento lid a ty pravíš: „Budu jim dávati jísti masa po celý měsíc."


text:
Bude snad možno zbíti tolik ovec a býků, že by jim stačilo k jídlu? Či lze shromážditi všecky ryby mořské, aby je nasytily?


text:
Hospodin mu odpověděl: Není ruka Hospodinova dosti mocna? Již nyní uzříš, zdali má řeč stane se skutkem.


text:
Přišel tedy Mojžíš a vypravoval lidu slova Hospodinova, shromáždil sedmdesát mužů ze starších israelských a kázal jim postaviti se okolo stánku.


text:
Hospodin pak v oblaku sestoupil, mluvil k němu, vzal z ducha, který byl v Mojžíšovi, a dal (těm) sedmdesáti mužům. Když duch (ten) na nich spočinul, byli zachváceni duchem proroctví, jenž nerušené (v nich) působil.


text:
Dva muži, z nichž jeden slul Eldad a druhý Medad, byli zůstali ve stanech; také na ně duch (ten) se snesl, ač nevyšli ke stánku; patřiliť k oněm sepsaným.


text:
Když se tedy ukázalo, že jsou – ač ve stanech – uchváceni duchem proroctví, běžel (kterýsi) chlapec a oznámil to Mojžíšovi řka: Eldad a Medad jeví prorockého ducha ve stanech.


text:
Josue, syn Nunův, služebník Mojžíšův, vyvolený z mnohých, ihned pravil: Pane můj, Mojžíši, zabraň jim to!


text:
On však řekl: Proč na mne žárlíš? Kéž by byl všechen lid duchem prorockým zachvácen a kéž by jim dal Hospodin svého ducha!


text:
Vyšel pak od Hospodina vítr, uchvátil za mořem křepelky, přinesl je a spustil na tábor a na celé jeho okolí ve vzdálenosti cesty jednoho dne; lítaly ve vzduchu dva lokte vysoko nad zemí.


text:
Byl tedy všecek lid celý ten den a celou, noc i druhý den na nohou, chytal křepelky a sušil je kolem tábora; kdo málo nachytal, měl jich deset korů.


text:
Ještě bylo maso v jejich zubech, ještě nebyl pokrm ten stráven, když tu – hle – vzplanul hněv Hospodinův na lid a stihl jej velmi velikou ranou.


text:
Místo to nazváno bylo „Hroby choutek", nebo tam pohřbili z lidu ty, kteří se dali unésti choutkami. Vyšedše z „Hrobů choutek" přišli do Haserotu a tam zůstali.


text:
Pravili: Mluvil Hospodin toliko skrze Mojžíše? Zda nemluvil podobně i k nám? Když to Hospodin uslyšel – 


text:
sestoupil Hospodin v oblakovém sloupu, postavil se ve vchodu do stánku a zavolal Árona a Marii. Když přišli,


text:
řekl jim: Slyšte mé řeči: Je-li někdo mezi vámi Hospodinovým prorokem, ukazují se mu u vidění nebo mluvím k němu ve snách.


text:
k němu totiž mluvím ústy k ústům a zjevně, ne v hádankách a (ne) v obrazech vidí Hospodina. Proč tedy jste se odvážili mluviti proti služebníku mému Mojžíšovi?


text:
také oblak, který byl nad stánkem, zmizel. Maria pak zbělela malomocenstvím jako sníh. Když Áron na ni pohleděl a viděl, že jest malomocenstvím osypána,


text:
pravil Mojžíšovi: Prosím, pane můj, neuvaluj na nás tohoto hříchu, jehož jsme se z nerozumu dopustili.


text:
Ať není tato jako mrtvola nedochůdčete, jež bývá zahazováno (hned) z mateřského lůna; hle, již polovice jejího masa jest malomocenstvím nakažena.


text:
Hospodin mu odpověděl: Kdyby byl její otec naplil jí do obličeje, zdaž by nemusila aspoň sedm dní rdíti se studem? Ať zůstane sedm dní odloučena za táborem a pak budiž zase povolána zpět!


text:
Byla tedy Maria sedm dní z tábora vyloučena a lid nehnul se s toho místa, dokud nebyla Maria zase povolána.


text:
Pošli muže, aby ohledali zemi Kanaan, kterou chystám se dáti synům Israelovým, po jednom z předních každého kmene.


text:
Poslal je tedy Mojžíš, aby vyšetřili zemi Kanaan, řka jim: Stoupejte jižní stranou. Až se dostanete do hor,


text:
je-li půda tučná či neplodná, je-li lesnatá či beze stromů. Buďte statečné mysli a přineste nám z plodin země té. Bylo to v dobu, kdy lze již jísti rané hrozny.


text:
Stoupali jihem a přišli do Hebronu, kdež byl Achiman, Sisaj a Tolmaj, synové Enakovi. Hebron totiž byl o sedm let vystavěn dříve než egyptské město Tanis.


text:
Když přišli až k „Hroznovému potoku", uřezali ratolest s hroznem a dva muži nesli ji na tyči. Nesli také něco granátových jablek a fíkův onoho místa.


text:
a přišli k Mojžíšovi, k Áronovi a k veškeré obci synův, Israelových na poušť Faran, to jest do Kadesu. Vypravujíce ukazovali jim a všemu množství plody té země.


text:
Vypravovali: Přišli jsme do země, do které jsi nás poslal. Vpravdě teče mlékem a medem, jak viděti z těchto plodův.


text:
Amalečané sídlí na straně jižní, Heťané, Jebušané a Amorrhejští na horách a Kanaanští při moři a okolo řeky Jordánu.


text:
Mezitím Kaleb krotil reptání lidu, které proti Mojžíšovi vznikalo, a pravil: Pojďme a zaberme zemi (tu), neboť můžeme se jí zmocniti.


text:
Ale jiní, kteří byli s ním, říkali: Nikoliv, nemůžeme táhnouti na tento lid, protože je silnější než my.


text:
A pomlouvali u synův Israelových zemi, kterou byli prohledali, řkouce: Země, kterou jsme propátrali, zžírá své obyvatele; lid, který jsme viděli, je vysoké postavy.


text:
Viděli jsme tam jakés obludy z plemene Enakova, z rodu obřího; proti nim zdáli jsme se jako kobylky.


text:
Kéž bychom byli zemřeli v Egyptě, nebo zhynuli na této veliké poušti! Kéž by nás byl nezavedl Hospodin do té země, bychom nepadli mečem a ženy a děti naše by nebyly odvedeny do zajetí! Zdaž není lépe vrátit se do Egypta"?


text:
Josue však, syn Nunův, a Kaleb, syn Jefonův, kteří se byli zúčastnili prohlídky země, roztrhli svá roucha


text:
Nepozdvihujte se proti Hospodinu! A nebojte se lidu té země, neboť jako chléb, tak je můžeme snísti; všecka pomoc je opustila, s námi je Hospodin; nebojte se!


text:
Když všecko množství křičelo a chtělo je uházeti kamením, ukázala se všem synům Israelovým nad stánkem úmluvy velebnost Hospodinova.


text:
A Hospodin pravil Mojžíšovi: Jak dlouho ještě bude mě tento lid tupiti? Jak dlouho budou mi odpírati víru přes všecka znamení, která jsem před nimi učinil?


text:
Stihnu je tedy morem a zahladím; tebe pak učiním knížetem nad národem větším a silnějším, než je tento.


text:
a obyvatelé této země – oni slyšeli, že ty, Hospodine, jsi mezi tímto lidem, že dovoluješ na sebe hleděti tváří v tvář, že tvůj oblak je zakrývá a že jdeš před nimi v sloupě oblakovém ve dne a v sloupě ohnivém v noci – 


text:
„Hospodin je shovívavý, velice milostivý, odpouští hříchy a nepravosti, nikoho však nenechávaje bez trestu, navštěvuje hříchy otců na synech do třetího i čtvrtého kolena."


text:
Odpusť, prosím, hřích tohoto lidu podle velikosti milosrdenství svého, jako jsi odpouštěl od vyjití z Egypta až sem.


text:
Nikdo z těch, kteří viděli mou velebnost a znamení, která jsem učinil v Egyptě a na poušti, a (přece) mě pokoušeli již desetkrát, nedbajíce hlasu mého,


text:
neuzří té země, kterou jsem přísežně slíbil otcům jejich; nikdo z těch, kteří mě tupili, jí nespatří.


text:
Avšak služebníka svého Kaleba, který jsa naplněn jiným duchem mne poslouchal, uvedu do země, kterou schodil, a bude majetkem jeho potomstva.


text:
Poněvadž Amalečané a Kanaanští sídlí v údolích, hněte zítra táborem a vraťte se zase na poušť cestou k Rudému moři.


text:
Na této pouští budou ležeti vaše mrtvoly. Všichni, kteří jste sečteni od dvaceti let a výše, kteří jste proti mně reptali,


text:
nevejdete do země, nad kterou jsem zvedl svou ruku, že vás v ní usadím – kromě Kaleba, syna Jefonova, a Josua, syna Nunova.


text:
Avšak dítky vaše, o kterých jste řekli, že se stanou kořistí nepřátel, tam uvedu, aby viděly zemi, která se vám nelíbila.


text:
Vaši synové budou se na poušti potulovati a pykati za vaši nevěrnost čtyřicet let – dokud nebudou mrtvoly všech otců na poušti ležeti – 


text:
podle počtu čtyřiceti dnů, v nichžto jste zemi vyšetřili; rok za den bude počítán. Čtyřicet let budete pykati za nepravosti své a zakoušeti trestu mého.


text:
Nebol, jak jsem pravil, tak učiním všemu tomuto zlému lidu, který se proti mně spikl; na této poušti zahyne, zemře.


text:
Všichni tedy muži, které byl Mojžíš poslal vyšetřiti zemi, a kteří vrátivše se, popudili všecek lid k reptání proti němu, pomlouvajíce zemi, že je zlá,


text:
Josue však, syn Nunův, a Kaleb, syn Jefonův, ze všech, kteří byli vyšli prozkoumat zemi, zůstali živi.


text:
A hle, časně ráno vstali a táhli vzhůru do hor řkouce: Hodláme odebrati se na místo, o němž Hospodin mluvil; zhřešiliť jsme.


text:
Amalečané a Kanaanští jsou před vámi, jejich mečem padnete, protože jste nechtěli poslechnouti Hospodina; Hospodin s vámi nebude.


text:
Ale oni byli zaslepeni a (táhli) dále do hor. Hospodinova archa úmluvy však a Mojžíš nevyšli z tábora.


text:
I sestoupili Amalečané a Kanaanští“ kteří na (těch) horách sídlili, bili je, porazili a pronásledovali až do Hormy.


text:
když budete podávati Hospodinu obět v celopal, obět pokojnou, ze slibu, z dobré vůle, nebo o vašich svátcích, abyste Hospodinu připravili libou vůni, ať z hovězího dobytka nebo z bravu:


text:
každý, kdo bude podávati obět (krvavou), přinese v obět též desetinu efy jemné mouky zadělané olejem, jehož bude čtvrtina hinu,


text:
opomine-li tedy lid něco takového učiniti: nechať přinese býčka ze skotu v celopal k vůni Hospodinovi velmi příjemné, k tomu v obět suchou i úlitbu, jak obřadné předpisy žádají, a kozla v obět za hřích;


text:
kněz bude se za všecku obec synův Israelových modliti a bude jim odpuštěno, neboť nezhřešili dobrovolně a přinesli zápalnou obět za sebe a za hřích z nedopatření.


text:
Bude tedy odpuštěno veškeré obci synův Israelových i cizincům, kteří jsou u nich hostmi, nebo provinění veškeré obce stalo se nedopatřením.


text:
kněz bude se za něho modliti, že nevěda zhřešil před Hospodinem, a vyprosí mu odpuštění. Tak bude mu odpuštěno.


text:
Ale člověk, který se dopustil něčeho ze zpupnosti, ať je to domácí nebo cizinec, – protože se Hospodinu zprotivil – budiž vyhlazen ze svého lidu.


text:
I řekl Hospodin Mojžíšovi: Smrtí ať zemře člověk ten, všechen lid ať jej ukamenuje venku za táborem!


text:
Rci synům Israelovým, aby si dělali na cípech plášťů třapce a na ně nechať upevní prýmky z modrého purpuru.


text:
Když na ně pohlédnou, ať si vzpomenou všech příkazů Hospodinových, by nehonili se za svým srdcem a za svýma očima, zpronevěřujíce se všelijakými způsoby,


text:
Tu hle, Kore, syn Isaara, syna Kaata, syna Leviho, Datan a Abiron, synové Eliabovi, Hon, syn Feletův z kmene Rubenova,


text:
a dvě stě padesát jiných Israelitů, předákův obce, kteří bývali do shromáždění zejména povoláváni, povstalo proti Mojžíšovi.


text:
Srotivše se tedy proti Mojžíšovi a Áronovi, pravili: „Již toho mějte dosti! Jsouť všichni příslušníci obce svati a uprostřed všech jest Hospodin. Proč se povyšujete nad lid Hospodinův?"


text:
a (potom) pravil Koreovi a celé (jeho) tlupě: „Ráno Hospodin oznámí, kteří jsou jeho; svatým dovolí přiblížiti se k sobě, a které vyvolil, budou směti k němu přistoupiti.


text:
zítra naberte ohně a položte naň kadidla před Hospodinem; koho si vyvolí, ten bude svatý. Příliš se vyvyšujete, synové Leviovi!"


text:
Je vám to málo, že oddělil vás Bůh Israelův ode všeho lidu a přibral k sobě, byste mu sloužili při stánkové bohoslužbě, byste státi před shromážděným lidem a jemu sloužili?


text:
Dovolil tobě a všem tvým bratřím Levitům k sobě se blížiti proto, byste si osobovali také kněžskou důstojnost


text:
Je ti to málo, že jsi nás vyvedl ze země, která tekla mlékem a medem, abys (nás) na poušti nechal pomříti, že chceš i panovati nad námi?


text:
Skutečně, tys nás uvedl do země, v níž tekou potoky mléka a medu, a dal jsi nám ve vlastnictví pole a vinice! Chceš nám i oči vyloupali? Nepřijdeme."


text:
Mojžíš se velmi rozhněval a řekl Hospodinu: Neshlédni na jejich oběti; ty víš, že jsem nikdy ani oslíka od nich nevzal a že jsem nikomu z nich nic zlého neučinil.


text:
Koreovi pak pravil: „Ty a všecka tvoje tlupa postavte se zítra před Hospodina zvláště a Áron (se postaví) také zvláště.


text:
Vezměte každý svou kadidelnici a vložte do ní kadidla; přineste tak Hospodinu dvě stě padesát kadidelnic; také Áron bude držeti svou kadidelnici."


text:
když shromáždili všecku obec u vchodu do stánku proti Mojžíšovi a Áronovi, kteří (tam) státi, ukázala se všem velebnost Hospodinova.


text:
Oni padli na tvář až k zemi a pravili: Přemocný, Bože duší všech těl, když jeden hřeší, zdali hněv tvůj zachvátí všecky?


text:
I řekl zástupu: Vzdalte se od stanů (těchto) bezbožníkův a nedotýkejte se ničeho, co jest jejich, byste nebyli pro jejich hříchy spolu s nimi zachváceni.


text:
Odstoupili tedy od jejich stanů kolkolem. Datan a Abiron vyšedše, stáli ve vchodech do Svých stanů se ženami a s dětmi v plném počtu.


text:
Mojžíš pravil: Po tom poznáte, že mě Hospodin poslal, bych činil všecko, co vidíte, a že jsem nic nečinil z vlastní vůle.


text:
Zemrou-li, jako jiní lidé mrou, i tito, a stihne-lije rána, jakou obyčejně i jiní lidé bývají stíháni, neposlal mne Hospodin;


text:
učiníli však Hospodin věc neobyčejnou, že země otevře ústa svá a pohltí je se vším, co jim patří, a sestoupí-li za živa do pekel, poznáte, že se rouhali Hospodinu.


text:
Přikaž Eleazarovi, synu Áronovu, knězi, by sebral kadidelnice, které leží v ohni, a oheň ať rozmetá na všecky strany;


text:
jsouť za život hříšníků posvěceny. Ať je roztáhne na plechy a pobije jimi oltář – byloť v nich podáno Hospodinu kadidlo a jsou posvěceny – aby v nich Israelité viděli významnou památku.


text:
Vzal tedy kněz Eleazar měděné kadidelnice, ve kterých přinesli (kadidlo) ti, kteří byli ohněm pohlceni, rozkoval je na plechy a pobil (jimi) oltář,


text:
aby byli budoucně Israelité jimi napomínáni, že nikdo nepovolaný, nejsa z krve Áronovy, nesmí přistoupiti podat Hospodinu kadidla, by nezakusil, čeho zakusil Kore a všecka jeho tlupa – (zcela) podle rozkazu daného Hospodinem Mojžíšovi.


text:
Druhého dne však reptala všecka obec synův Israelových proti Mojžíšovi a Áronovi pravíc: Vy jste usmrtili lid Hospodinův!


text:
Mojžíš a Áron utekli ke stánku úmluvy. Když do něho vstoupili, přikryl jej oblak a ukázala se velebnost Hospodinova.


text:
a Mojžíš pravil Áronovi: Vezmi kadidelnici, naber s oltáře ohně, polož naň kadidla a běž rychle k lidu, bys modlil se zaň, nebo hněv Hospodinův již propukl a trest zuří.


text:
Těch, kteří byli usmrceni, bylo čtrnáct tisíc sedm set, kromě těch, kteří zahynuli ve vzpouře Koreově.


text:
Mluv k synům Israelovým a vezmi od nich hole, po jedné z každého kmene, od každého knížete kmene, tedy dvanáct holí, a napiš jméno každého na jeho hůl.


text:
Koho z nich vyvolím, toho hůl vypučí; tak vzdálím od sebe reptání synův Israelových, která proti vám pronášejí.


text:
Mojžíš (to) oznámil Israelitům. Každý kníže dal mu hůl, po jedné za každý kmen, že bylo dvanáct holí, kromě hole Áronovy.


text:
Když druhého dne zase přišel, shledal, že hůl Áronova z kmene Levi vypučela; z nalitých poupat vyrazily květy, z nichžto [když se lupeny rozšířily] utvořily se mandle.


text:
Potom Mojžíš vynesl všecky hole od Hospodina ke všem Israelitům; ti si je prohlédli a každý zase vzal svou hůl.


text:
I řekl Hospodin Mojžíšovi: Zanes zase hůl Áronovu do stánku zjevení, ať je tam chována na výstražné znamení pro buřičské Israelity, by (tak) umlkla jejich reptání přede mnou a nebyli (zase) usmrcováni.


text:
Kdokoli se odváží přiblížiti se ke stánku Hospodinovu, umírá. Zda všichni do jednoho máme býti vyhlazeni?


text:
Hospodin řekl Áronovi: Ty, tvoji synové a s tebou i kmen tvůj budete zodpovídati se za provinění proti svatyni. Ty (totiž) a s tebou tvoji synové budete odpovědni za hříchy proti vašemu kněžství;


text:
přiber si však i bratry své z kmene Levi, žezlo otce tvého, ať jsou u tebe a přisluhují ti. – Ty však a synové tvoji budete konati službu ve stánku zjevení. – 


text:
Levité budou dbáti tvých rozkazův a (hleděti si) vší služby stánkové; však jen tak, by se nepřibližovali k nářadí svatyně a k oltáři, aby nezemřeli a vy s nimi.


text:
Ať jsou u tebe, ať opatrují stánek a obstarávají všecku službu jemu příslušnou. Nikdo nepovolaný nesmí se mezi vás vtírati.


text:
Já jsem vám dal Levity, vaše bratry ze synův Israelových, odevzdal jsem vám ty, kteří byli Hospodinu věnováni, by konali službu u jeho stánku.


text:
Ty však a tvoji synové zastávejte svůj kněžský úřad; všecko co přísluší ke službě oltářové a co je za oponou, budiž od kněží spravováno. Přistoupí-li kdo nepovolaný, budiž usmrcen.


text:
Hospodin mluvil k Áronovi: Hle, odevzdávám ti dozor nad svými dávkami. Všecko, co synové Israelovi zasvěcují, dávám tobě i synům tvým za konání kněžských povinností; bude to zákon věčně platný.


text:
Z toho, co je zasvěcováno a přinášeno Hospodinu, budou tyto věci tvoje: Každá obět krvavá i nekrvavá, co mi podáváno v obět za hřích a za zpronevěru a stává se svatosvatým, bude tvé a tvých synů;


text:
Na prvotiny, které Israelité slibují a přinášejí, dávám věčné právo tobě. tvým synům i dcerám tvým; kdo je v domě tvém čist, smí jich požívati.


text:
Všecky prvotiny úrody, kterou země plodí a které jsou Hospodinu přinášeny, budou ke tvým potřebám; kdo je v domě tvém čist, smí z nich jísti.


text:
Cokoliv otvírá mateřské lůno kteréhokoli živočicha, a co Hospodinovi odevzdávají, ať je to člověk nebo zvíře, bude po právu tvé. Jen za prvorozeného člověka přijmeš výkupné a každé nečisté zvíře dáš vykoupiti;


text:
prvorozence však krávy, ovce a kozy nedáš vykoupiti, neboť zasvěceny jsou Hospodinu. Krev jejich vyliješ na oltář a tuk spálíš k vůni velmi příjemné Hospodinovi;


text:
Věčné právo na všecky posvátné dávky, které odvádějí Israelité Hospodinu, dáváni tobě, synům tvým i dcerám. Je to věčně platná úmluva soli před Hospodinem tobě i tvým synům.


text:
Hospodin pravil Áronovi: V zemi Israelitů nebudete míti žádného majetku ani údělu mezi nimi; já jsem úděl tvůj a dědičný majetek tvůj mezi syny Israelovými.


text:
Levitům však dávám ve vlastnictví všecky desátky Israelitů za službu, kterou mi konají ve stánku úmluvy.


text:
Jen synové Leviovi budou mi ve stánku sloužiti a pykati za hříchy lidu: to bude zákon, věčně platný ve vašich pokoleních. Jiného majetku nebudou míti,


text:
Rozkaž Levitům a oznam jim: Když obdržíte od synův Israelových desátky, které jsem vám dal, obětujte z nich prvotiny, to jest desátý díl desátku Hospodinu,


text:
Rci jim: Když budete z desátků věci vybrané a nejlepší odváděti (Hospodinu), bude vám to tak počítáno, jako byste dali dávky z humna i z lisu.


text:
Budete je jísti, vy i rodiny vaše, na všech svých místech, jeť to mzda za službu, kterou konáte ve stánku zjevení.


text:
Nehřešte při tom, nechávajíce sobě věci nejlepší a nejtučnější, abyste neznesvětili (tak) darů synův Israelových a nezemřeli.


text:
Toto je zákon, kterýž dal Hospodin: Přikaž synům Israelovým, ať k tobě přivedou krávu červenou, přiměřeného věku, bezvadnou, která nenesla dosud jha.


text:
Také (kus) cedrového dřeva, yzop a dvakrát barvený červec hodí kněz do plamene, který stravuje krávu.


text:
Pak teprve, když vypere svůj šat a okoupe se, bude mu dovoleno vejíti do tábora; bude nečist až do večera.


text:
Muž čistý pak sebere popel krávy a vysype jej venku za stany na místě zcela čistém, aby tu byl pro obec synův Israelových opatrován na přípravu kropící vody; bylať kráva spálena v obět za hřích.


text:
Ten, kdo nesl popel krávy, vypere svůj šat a bude nečist až do večera. Synům Israelovým i cizincům, kteří mezi nimi sídlí, bude ustanovením svatým a věčně platným toto:


text:
budiž dne třetího a sedmého touto vodou pokropen a tak bude očištěn. Nebude-li pokropen dne třetího, nebude moci býti dne sedmého očištěn.


text:
Každý, kdo se dotkne lidské mrtvoly, nebude však touto smíšenou vodou pokropen, poskvrní stánek Hospodinův a bude z Israele vyhlazen. Protože nebyl pokropen očistnou vodou, bude nečist a nečistota jeho na něm zůstane.


text:
Zákon o člověku, který zemře ve stanu, je tento: Každý, kdo vstoupí do jeho stanu, jakož i všecko nářadí, které tam jest, bude sedm dní nečisto.


text:
Dotkne-li se někdo člověka usmrceného v poli, neb sama od sebe zemřelého, kosti jeho, nebo hrobu, bude nečist sedm dní.


text:
člověk čistý namočí v ní yzop a pokropí jí celý stan, všecko nářadí i lidi, jmenovaným dotykem znečištěné.


text:
Tak očistí čistý nečistého třetího a sedmého dne; očištěný dne sedmého se okoupe, vypere svůj šat a bude nečist až do večera.


text:
Nebude-li kdo tímto obřadem očištěn, budiž vyhlazen z obce, nebo poskvrnil svatyni Hospodinovu; nebyl totiž vodou očistnou pokropen.


text:
To budiž zákonem věčně platným. Také ten, kdo vodou kropí, vypere svůj šat; každý, kdo se dotkne očistné vody, bude nečist až do večera.


text:
Prvního měsíce přišli synové Israelovi, všecka (jejich) obec, na poušť Sin a lid položil se táborem v Kades. Tam zemřela Maria a byla tamže pohřbena.


text:
Proč jste nás vyvedli z Egypta a přivedli na toto zlé místo, kde nelze síti, které neplodí fíků, nemá vinic, ani granátových jablek, ba ani pitné vody?


text:
Mojžíš a Áron nechavše lid, vešli do stánku úmluvy, padli na tvář až k zemi [a volali k Hospodinu: Hospodine, Bože, uslyš křik tohoto lidu a otevři jim poklad svůj, studnici vody živé, aby, když se napijí, přestali reptati]. Tu se nad nimi ukázala velebnost Hospodinova


text:
Vezmi hůl, shromáždi lid ty i bratr tvůj Áron, mluvte ke skále před nimi a ona vydá vody. Když tak vyvedeš ze skály vodu, bude píti všecko množství i dobytek jeho.


text:
shromáždil lid před skálu a pravil jim: Slyšte, buřiči a nevěrci: Budeme moci vyvésti vám vodu z této skály?


text:
Když pak Mojžíš pozdvihl ruku a udeřil dvakrát holí do skály, vyšla veliká hojnost vody, že pili lid i dobytek.


text:
Mojžíšovi však a Áronovi Hospodin pravil: Že jste mi nevěřili, a tak mne před syny Israelovými neoslavili, neuvedete těchto zástupů do země, kterou jim dám.


text:
Mojžíš zatím poslal posly z Kadesu ke králi edomskému, by mu řekli: Toto vzkazuje tvůj bratr Israel: Víš o všech svízelích, které nás stihly.


text:
Otcové naši sestoupili do Egypta, sídlili jsme tam dlouhý čas, a utiskovali Egypťané nás i otce naše;


text:
i volali jsme k Hospodinu a vyslyšel nás a poslal anděla, který nás z Egypta vyvedl. Hle, jsme v Kadesu, na hranicích tvého území;


text:
a prosíme, bychom směli projíti tvou zemí. Nepotáhneme přes pole ani přes vinice, nebudeme píti vody z tvých studní, nýbrž půjdeme veřejnou cestou, ani vpravo ani vlevo se neuchylujíce, dokud nevyjdeme z tvých hranic.


text:
Israelité pravili: Půjdeme po vyšlapané cestě, a napijeme-li se tvé vody, my i dobytek náš, nahradíme, co je spravedlivého; s náhradou škody nebude nijaké potíže, jen když rychle projdeme.


text:
Áron se odebere ke svým soukmenovcům, neboť nevejde do země, kterou jsem dal synům Israelovým, ježto nevěřil mým ústům u „Vod odporu".


text:
Svlékni otce z jeho roucha a oblec v ně Eleazara, syna jeho; Áron (totiž) bude přiřazen (ke svým předkům); zemře tam.


text:
Když to uslyšel kanaanský král Aradu, který sídlil na jihu, že totiž Israel táhne cestou vyzvědačů, vyšel proti němu do boje, zvítězil a odnesl si z něho kořist.


text:
Hospodin vyslyšel prosby Israelovy a vydal mu Kanaanské. Israel je pobil, vyvrátil města jejich a nazval to místo Horma [to jest „Klatba"].


text:
S hory Hór šli cestou, která vede k Rudému moři, aby obešli Edomsko. Tam začaly lid mrzeti obtíže cesty,


text:
i mluvil proti Bohu a Mojžíšovi: Proč jsi nás vyvedl z Egypta, bychom na poušti zemřeli? Není chleba, není vody; již se nám hnusí tento ničemný pokrm.


text:
Za to poslal Hospodin na lid hady, jichžto uštknutí pálilo jak oheň. Když hadi štípali, že mnoho lidu pomřelo,


text:
přišli k Mojžíšovi a řekli: Zhřešili jsme, že jsme mluvili proti Hospodinu a proti tobě; modli se, by odňal od nás hady!. Mojžíš se tedy za lid modlil,


text:
a Hospodin mu pravil: Udělej měděného hada a vztyč jej na žerdi; kdo jsa uštknut naň pohlédne, zůstane živ.


text:
Učinil tedy Mojžíš měděného hada a vztyčil jej na žerdi; když naň uštknutí pohledali, uzdravovali se.


text:
Odšedše odtud položili se proti (potoku) Arnonu, který je v pouští, vychází v území Amorrhejských a pak činí hranici Moabska děle Moabany od Amorrhejských;


text:
Odtud (táhli až) bylo viděti místo „Studnice", o které pravil Hospodin Mojžíšovi: Shromáždi lid a dám jim vodu.


text:
„kterou vykopala knížata, již vyhrabali vůdcové lidu svými žezly, svými holemi." Z pouště táhli do Mattany.


text:
Prosím, dovoliž mi projíti tvou zemí; neuchýlíme se na pole, ani na vinice, nebudeme píti vody ze studnic, potáhneme po veřejné cestě, dokud nepřejdeme tvého území.


text:
On však nechtěl dopustit, aby prošel Israel jeho územím, nýbrž sebrav vojsko vytáhl proti němu na poušť, přitáhl do Jasy a pustil se s ním v boj.


text:
Israel ho porazil ostřím meče, a zabral jeho zemi od Arnonu až k Jaboku a k Ammoňanům, jejichžto hranice byly obsazeny silnými četami;


text:
zmocnil se všech jeho měst, a usadil se ve městech amorrhejských, totiž v Hesebonu a v místech k němu příslušných.


text:
Město Hesebon patřilo králi amorrhejskému Sehonovi, protože (předtím) vedl válku s králem moabským a zmocnil se veškeré jeho země, která mu (tehdy) náležela, až po Arnon.


text:
Oheň vyšel z Hesebonu, plamen z města Sehonova; pohltil Ar, město Moabů, i ty, kdož sídlí na výšinách arnonských.


text:
Běda vám, Moabové, veta po tobě, národe Chamosův! Synové jeho byli zahnáni na útěk a dcery jeho vydány v zajetí Sehonovi, králi Amorrhejských.


text:
Mojžíš poslal (vyzvědače), aby ohledali Jazer. (Israelité) pak dobyli osad k němu příslušných a zmocnili se obyvatelstva.


text:
Potom se obrátili a táhli cestou k Basanu. Og, král Basanu, vyšel proti nim do boje se vším lidem svým do Edraj.


text:
Tu pravil Hospodin Mojžíšovi: Neboj se ho, nebol dal jsem ti ho do moci, všechen lid i zemi jeho; učiníš mu, jako jsi učinil Sehonovi, králi amorrhejskému, který sídlil v Hesebonu.


text:
Israelité táhli dále a položili se táborem na Moabských pláních, proti kterým za Jordánem leží Jericho.


text:
řekl starším madianským: Tento lid zhubí všecky, kteří sídlí v našich krajinách, jako když býk spásá trávu až po kořen. – Balak byl toho času králem v Moabsku. – 


text:
Poslal tedy posly k Balaamovi, synu Beorovu, věštci, který sídlil nad řekou země synův Ammonových, by ho zavolali a řekli: Hle, z Egypta vyšel lid, který přikryl povrch země a usadil se proti mně.


text:
Přijel tedy a proklej tento lid, jeť silnější než já; snad budu pak moci poraziti jej a vyhnati ze své země. Vímť, že požehnaný jest, komu žehnáš, a zlořečený, komu zlořečíš.


text:
Šli tedy starší moabští a madianští nesouce mzdu za věštbu. Když přišli k Balaamovi a vyřizovali mu všecka slova Balakova,


text:
odpověděl: Zůstaňte tu na noc, odpovím vám podle toho, co mi řekne Hospodin. Když (tedy) u Balaama zůstali, přišel Bůh a pravil mu:


text:
„Hle, lid, který vyšel z Egypta, přikryl povrch země; přijď a proklej ho, snad budu pak moci nějakými způsobem bojovati proti němu a jej zahnati."


text:
Balaam odpověděl: I kdyby mi dal Balak všecko stříbro a zlato, co ho má ve svém domě, nebudu moci změniti slova Hospodina, Boha mého, bych mluvil více nebo méně.


text:
Přišel tedy v noci Bůh k Balaamovi a řekl mu: Přišli tito lidé tě povolati? Vstaň a jdi s nimi; ale čiň jen, co ti přikáži.


text:
Bůh se však rozhněval. Anděl Hospodinův postavil se na cestě proti Balaamovi, který seděl na oslici a měl dva chlapce s sebou.


text:
Oslice vidouc, že anděl stojí v. cestě s taseným mečem, uhnula s cesty a šla polem. Když ji Balaam bil, aby ji uvedl na cestu,


text:
Anděl ustoupil pak do (jiné) úžiny, kde nebylo možná ani vpravo ani vlevo vyhnouti, a postavil se zase v cestu.


text:
Když oslice viděla anděla (tu) státi, padla jezdci pod nohama; ten rozhněvav se, bil ji prudčeji holí do boků.


text:
Tu otevřel Hospodin oslici ústa, že promluvila: Co jsem ti udělala? Proč mě biješ, hle, již po třetí?


text:
Balaam odpověděl: Protože jsi zasloužila, neboť jsi sobě posměch učinila ze mne; kéž bych měl meč, bych tě zabil!


text:
Oslice řekla: Zdaž nejsem tvým soumarem, na kterém jsi do dneška jezdíval? Pověz, kdy jsem ti něco podobného učinila? On řekl: Nikdy!


text:
Tu Hospodin náhle otevřel Balaamovi oči, že uzřel anděla stojícího na cestě s vytaseným mečem; i poklonil se mu schýliv se až k zemi.


text:
Anděl mu řekl: Proč (již) po třetí biješ oslici svou? Já přicházím, abych, se ti postavil (na odpor), neboť převrácena je tvá cesta a mně odporná.


text:
Kdyby byla oslice nesešla s cesty a nevyhnula, když jsem se postavil proti ní, byl bych tě usmrtil, ona však byla by zůstala živa.


text:
Balaam řekl: Zhřešil jsem nevěda, že ty stojíš proti mně; nyní tedy, nelíbí-li se ti, bych šel, vrátím se zase.


text:
Anděl pravil: Jdi s nimi, ale střež se mluvili cos jiného, než ti přikáži! Balaam tedy šel s knížaty.


text:
a pravil mu: Poslal jsem posly, by tě povolali; proč jsi hned nepřišel ke mně? Snad proto, že bych nemohl tvůj příchod odměniti?


text:
I pravil Balaam Balakovi: Dej mi zde vystavěti sedm oltářův a připrav mi tolikéž telat a týž počet beranů.


text:
I řekl Balaam Balakovi: Postůj chvilku u své zápalné oběti; já půjdu, snad mi vyjde Hospodin vstříc; cokoliv mi rozkáže, povím ti.


text:
Když rychle odešel, Bůh mu vyšel vstříc. Balaam oslovil ho řka: Sedm oltářů dal jsem vystavěti a vložil na ně po (jednom) teleti a beranu.


text:
Tu pronesl propověď svoji řka: Z Aramu přivedl mne Balak, moabský král, z hor východních. „Pojď," pravil, „zlořečit Jakobovi, pospěš proklít Israele!"


text:
S vrcholu skalisk ho vidím, a s návrší naň patřím. Odloučen bude sídlit (tento) lid, mezi národy nebude se počítati.


text:
Kdo by mohl sčítat prach Jakobův, a kdo zvědět, kolik je potomstva Israelova? Kéž bych zemřel smrtí spravedlivců, kéž bych skonal tak, jak oni!


text:
Tu pravil Balak Balaamovi: Co to činíš? Abys mým nepřátelům zlořečil, jsem tě povolal, a ty naopak jim žehnáš.


text:
Balak mu pravil: Pojď se mnou na jiné místo, odkud bys část Israele viděl – celého bys viděti nemohl – odtud ho proklej.


text:
Když ho zavedl na vyvýšené místo na vrchu horstva Fasgy, Balaam vystavěl sedm oltářů, položil na každý po (jednom) teleti a beranu,


text:
Když se Balaam vrátil, shledal, že Balak stojí u své zápalné oběti s moabskými knížaty. Balak se ho tázal: Co ti pravil Hospodin?


text:
Není Bůh jako člověk, by klamal; není jako zrozenec lidský, by se měnil. Řekl-li něco, jak by toho neučinil? promluvil-li, jak by toho nevykonal?


text:
Není modly v Jakobovi, sochy v Israeli neviděti. Hospodin, jeho Bůh, je s ním, jásot z králova vítězství v něm (zní).


text:
Není hadačství v Jakobovi, není věštění v Israeli; časem svým se oznamuje Jakobovi a Israelovi, co Bůh učiní.


text:
Národ (ten), hle, jako lvice bude vstávat a se zvedat jako lev; nelehne si, dokud kořisti nezhltne, dokud se krve usmrcených nenapije.


text:
Balaam vida, že chce Hospodin, by Israelovi požehnal, neodešel (již), jako byl odbíhal prve, aby hledal věštby, nýbrž obrátil se tváří k poušti,


text:
pravil ten, jenž řeči Boží slyšel, patřil na to, co mu Všemohoucí ve vidu ukázal, sražen byl k zemi, a pak otevřel oči:


text:
Jako údolí plná hájů, jako podél řek svlažované zahrady, jako stany, jež postavil Hospodin, jako cedry blízko vody.


text:
Voda teče z jeho okovů, výsev jeho v hojné vláze. Vyvýšen bude král jeho nad Agaga, jemuž království bude vzato.


text:
Bůh jej vyvedl z Egypta, síla jeho podobá se zubru; bude hltat národy, své nepřátele, kosti jejich přerážeti, prostřelovat svými šípy.


text:
Natáhnuv se leží jako lev neb jako lvice, kterou budit nikdo se neodváží. Kdo ti bude žehnat, bude sám též požehnán, a kdo bude ti klnout, mezi kleté bude zařazen.


text:
Balak rozhněval se na Balaama, spráskl ruce a pravil: Abys proklel nepřátele moje, jsem tě povolal, ty však jsi jim (již) třikrát požehnal;


text:
„I kdyby mi dal Balak všecko stříbro a zlato, co ho má ve svém domě, nebudu moci přestoupiti rozkazu Hospodina, Boha svého, bych pronesl něco dobrého nebo zlého ze srdce svého, ale všecko, co mi poví Hospodin, budu mluviti."


text:
Dříve však, než odejdu k lidu svému, poradím ti, jak bude národu tvému zachovali se k národu tomuto v poslední doby.


text:
pravil ten, jenž řeči Boží slyšel, jenž myšlenky Nejvyššího zná, patřil na to, co mu Všemohoucí ve vidu ukázal, sražen byl k zemi, a pak otevřel oči :


text:
Vidím jej, ale ne nyní; patřím naň, avšak ne z blízka: Vychází hvězda z Jakoba, povstává žezlo z Israele; pobije knížata moabská, a zahubí všecky syny Setovy;


text:
Edomsko stane se jeho majetkem, Seiru dostane se v dědictví jeho nepřátelům. Israel tedy nabude moci.


text:
Když pak pohlédl na Amalečany, pronesl tuto propověd: Amalek je první mezi národy, jeho poslední věcí však jest – záhuba.


text:
Pohlédnuv také na Kinejské, pronesl tuto propověď: Pevné je sice sídlo tvé, na skále položil jsi hnízdo své,


text:
Přijdou po lodích od západu, přemohou Assyry, pobijí obyvatelstvo Zářečí, konečně však zahynou i sami.


text:
pravil Mojžíšovi: Vezmi všecka knížata lidu a zvěšej je proti slunci na kolech, aby se odvrátil hněv můj od Israele.


text:
Tu hle, jeden "ze synův Israelových šel před svými bratřími k Madiance, ač ho viděl Mojžíš i všecka obec synův Israelových, kteří plakali před vchodem do stánku.


text:
vešel za Israelitou na místo hanby a probodl je oba zároveň, muže i ženu, ve stydkých místech. Tu přestala rána mezi Israelity.


text:
Finees, syn Eleazara, syna kněze Árona, odvrátil hněv můj od synův Israelových, neboť rozhorlením mým byl puzen proti nim, bych sám ve svém rozhorlení nevyhubil synův Israelových.


text:
kterou zaručuji na věčné časy kněžskou důstojnost jemu i potomstvu jeho, protože horlil pro Boha svého a synům Israelovým zjednal smír.


text:
Israelita, který byl usmrcen s Madiankou, slul Zambri, syn Saluův, kníže z rodu a z kmene Simeonovců.


text:
Madianka pak, která zároveň s ním byla usmrcena, slula Kozbi, dcera Sura, jednoho z nejpřednějších knížat madianských.


text:
neboť oni též chovali se k vám nepřátelsky a zapletli vás do léček nastrojených modlou Fogor, zejména příslušnicí svou Kozbi, dcerou knížete madianského, která byla usmrcena v den trestu za svatokrádežné zbožňování Fogora.


text:
Pořiďte součet všech Israelitův od dvaceti let a výše po jejich čeledích a rodech, všech, kteří jsou schopni boje.


text:
Ruben, prvorozenec Israelův. Jeho synové byli: Henoch, ze kterého vzešla čeleď Henochovců, Fallu, ze kterého vzešla čeleď Falluovců,


text:
Jeho syny byli Namuel, Datan a Abiron. To jsou ona knížata lidu – Datan a Abiron, – která povstala proti Mojžíšovi a Áronovi ve vzpouře Koreově, když se vzbouřili proti Hospodinovi;


text:
země otevřevši (tehdy) ústa svá, pohltila (je i) Korea a zhynulo jich velmi mnoho, když oheň strávil dvě stě padesát mužů. Tehdy stal se (veliký) div – 


text:
Synové Simeonovi podle svých čeledí byli: Namuel, od něhož pochází čeleď Namuelovců, Jamin, od něhož pochází čeleď Jaminovců, Jachin, od něhož pochází čeleď Jachinovců,


text:
Synové Gadovi podle svých čeledí byli: Sefon, z něhožto vzešla čeleď Sefonovců, Aggi, z něhožto vzešla čeleď Aggiovců, Suni, a z něho čeleď Suniovců,


text:
Podle čeledí byli synové Judovi tito: Sela, z něhožto vzešla čeleď Selovců, Fares, a z něho čeleď Faresovců, Zare, a z něho čeleď Zareovců.


text:
Synové pak Faresovi byli: Hesron, ze kterého vzešla čeleď Hesronovců, a Hamul, z něhožto vzešla čeleď Hamulovců.


text:
Synové Issacharovi podle svých čeledí byli: Tola, ze kterého vzešla čeleď Tolovců, Fua, ze kterého vzešla čeleď Fuovců,


text:
Synové Zabulonovi podle svých čeledí byli: Sared a z něho čeleď Saredovců, Elon a z něho čeleď Elonovců, Jalel, a z něho čeleď Jalelovců.


text:
Z Manasse pošel Machir, a z něho čeleď Machirovců. Machir zplodil Galaada a z něho pošla čeleď Galaadovců.


text:
Galaadovi synové byli: Jezer, od něhož pochází čeleď Jezerovců, Helek, od něhož pochází čeleď Helekovců,


text:
Hefer, od něhož pochází čeleď Heferovců. Hefer byl otec Salfaada, jenž neměl synů, nýbrž jen dcery; jejich jména jsou tato: Maala, Noa, Hegla, Melcha a Tersa.


text:
Synové Efraimovi podle svých čeledí byli: Sutala, od něhož pochází čeleď Sutalských, Becher, od něhož pochází čeleď Becherovců, a Tehen, od něhož pochází čeleď Tehenovců.


text:
To jsou Efraimovci, jichžto byly napočítány třicet dva tisíce pět set. To jsou Josefovci podle svých čeledí.


text:
Synové Benjaminovi podle svých čeledí byli: Bela, od něhož pochází čeleď Belovců, Asbel, od něhož pochází čeleď Asbelovců, Ahiram, od něhož pochází čeleď Ahiramovců,


text:
Synové Danovi podle svých čeledí byli: Suham, od něhož pochází čeleď Suhamovců. To jsou Danovci podle svých čeledí.


text:
Synové Aserovi podle svých čeledí byli: Jemna, od něhož pochází čeleď Jemnovců, Jessuj, od něhož pochází čeleď Jessujovců, a Brie, od něhož pochází čeleď Brieských.


text:
Synové Briovi byli: Heber, od něhož pochází čeleď Heberovců, a Melchiel, od něhož pochází čeleď Melchielovců.


text:
Synové Neftalovi podle svých čeledí byli: Jesiel, od něhož pochází čeleď Jesielovců, Guni, od něhož pochází čeleď Gunovců,


text:
Kterých bude více, těm dáš větší díl, a kterých méně, menší: každému, jak nyní jsou sečteni, budiž dán dědičný úděl.


text:
Soupis Levitů podle jejich čeledí je tento: Od Gersona pochází čeleď Gersonovců, od Kaata čeleď Kaatovců, a od Merariho čeleď Merarovců.


text:
který měl manželku Jochabed, dceru Leviovu, která se mu narodila v Egyptě. Ta porodila Amramovi, svému muži, syny Árona, Mojžíše a Marii, sestru jejich.


text:
Všech, kteří byli sečteni, byly dvacet tři tisíce mužských, od jednoho měsíce a výše; nebyli totiž započítáni mezi syny Israelovy a nebyl jim dán mezi ostatními dědičný úděl.


text:
To je součet synův Israelových, kteří byli sepsáni od Mojžíše a kněze Eleazara na Moabských pláních u Jordánu proti Jerichu.


text:
Byltě Hospodin předpověděl, že všichni na poušti zemrou. Žádný tedy z nich nezůstal, jen Kaleb, syn Jefonův, a Josue, syn Nunův.


text:
Dcery Salfaada, syna Hefera, syna Galaada, syna Machira, syna Manassa, jenž byl syn Josefův – (dcery), jež sluly Maala, Noa, Hegla, Melcha a Tersa,


text:
přišly a předstoupily před Mojžíše, kněze Eleazara a všecka knížata lidu u vchodu do stánku úmluvy a pravily:


text:
Náš otec zemřel na poušti; nezúčastnil se vzpoury, která byla proti Hospodinu zosnována za vedení Koreova, ale zemřel pro svůj hřích, nemaje mužských potomků. Proč by mělo jméno jeho z čeledí býti. vyhlazeno, že neměl syna? Dejte nám dědičný úděl mezi příbuznými otce našeho.


text:
Věc spravedlivou žádají dcery Salfaadovy; dej jim úděl mezi bratry jejich otce a nechť nastoupí po něm v dědictví.


text:
Kdyby neměl ani strýců, budiž dáno dědictví jeho nejbližším příbuzným. To bude synům Israelovým svatým, věčně platným zákonem podle rozkazu daného Hospodinem Mojžíšovi.


text:
Hospodin také pravil Mojžíšovi: Vystup na toto pohoří Abarim a pohled odtud na zemi, kterou dám synům Israelovým.


text:
nebo rozhněvali jste mě na poušti Sin, když se lid bouřil a když jste mne nechtěli před ním vodou oslaviti. Jsou to „Vody odporu" v Kadesu na poušti Sin.


text:
který by v jeho čele kráčel vpřed i zpět, který by jej vyváděl a zaváděl (domů), by nebyl lid Hospodinův jako ovce bez pastýře.


text:
a před očima všech prohlas, že mu odevzdáváš díl své moci, by ho poslouchala všecka obec synů Israelových.


text:
Kdykoli bude něco podniknouti, Eleazar kněz otáže se mu Hospodina. Po jeho rozkazu vytáhne a vrátí se on a s ním všickni synové Israelovi i ostatní množství.


text:
Mojžíš učinil podle rozkazu Hospodinova. Vzal Josue, postavil ho před kněze Eleazara a před všecek shromážděný lid,


text:
Přikaž synům Israelovým: Přinášejte mi v předepsanou dobu příslušné oběti, (mé to) pokrmy k spálení, k vůni velmi příjemné.


text:
Oběti (zápalné), které jest vám přinášeti, jsou tyto: Každého dne dva roční beránky bezvadné v celopal věčný budete obětovati,


text:
Je to ustavičný celopal, který jste počali podávati na hoře Sinaj Hospodinu v zápalnou obět velmi příjemné vůně.


text:
Druhého beránka budete podobně obětovati k večeru podle úplného řádu oběti jitřní i jejích úliteb v (zápalnou) obět velmi příjemné vůně Hospodinu.


text:
Dne sobotního přinesete dva bezvadné roční beránky a dvě desetiny jemné mouky zadělané olejem v obět suchou, jakož i úlitby.


text:
O novoluní přinesete v celopal Hospodinu dva býčky, jednoho berana a sedm ročních bezvadných beránků;


text:
ke každému býčku (přidáte) tři desetiny jemné mouky zadělané olejem v suchou obět, ke každému beranu dvě desetiny jemné mouky zadělané olejem,


text:
a ke každému beránku desetinu jemné mouky zadělané olejem v suchou obět. Je to celopal vůně velmi příjemné, zápalná obět Hospodinu.


text:
Úlitby vína, které mají býti k jednotlivým obětem lity, buďtež tyto: Půl hinu ke každému býčku, třetina k beranu a čtvrtina k beránku. To bude celopal (podávaný) každého měsíce, jak v roce po sobě jdou.


text:
Přinesete v zápalnou oběť, v celopal Hospodinu dva býčky, jednoho berana a sedm bezvadných ročních beránků;


text:
a ke každému suchou obět z jemné mouky zadělané olejem, tři desetiny ke každému býčku, dvě desetiny k beranu


text:
Tak budete činiti každodenně po sedm dní (podávajíce) pokrmy k spálení, k vůni velmi příjemné Hospodinu, která bude se vznášeti z celopalův a z úliteb k nim příslušných.


text:
Rovněž den prvotin, když budete po uplynutí týdnů Hospodinu obětovati nové plodiny, bude slavný a svatý; žádné služebné práce nebudete v něm konati.


text:
Přinesete v celopal k vůni velmi příjemné Hospodinovi dva býčky, jednoho berana a sedm bezvadných ročních beránků;


text:
v příslušnou obět suchou k tomu (podáte) jemné mouky, zadělané olejem, tři desetiny ke každému býčku, dvě desetiny k beranu


text:
který je zabíjen za účelem očištění. (To vše) kromě každodenního celopalu a k němu příslušných úliteb.


text:
První den sedmého měsíce bude vám slavný a svatý, žádné služebné práce nebudete v něm konati, jeť to den hřmotného troubení. -


text:
Podáte v celopal Hospodinu k vůni velmi příjemné jednoho býčka, jednoho berana a sedm bezvadných ročních beránků;


text:
v suchou obět k tomu příslušnou přinesete jemné mouky, zadělané olejem, tři desetiny ke každému býčku, dvě desetiny k beranu


text:
(To vše) kromě novoměsíčního celopalu s příslušnými obětmi suchými a kromě věčného celopalu; s obvyklými úlitbami zákonem předepsanými podáte (to) v zápalnou obět vůně velmi příjemné Hospodinu.


text:
Také desátý den toho sedmého měsíce bude vám slavný a svatý. Budete se mrtviti a žádné služebné práce nebudete v něm konati.


text:
V celopal přinesete Hospodinu k vůni velmi příjemné jednoho býčka, jednoho berana a sedm bezvadných ročních beránků;


text:
v suchou obět k tomu příslušnou podáte jemné mouky, zadělané olejem, tři desetiny ke každému býčku, dvě desetiny k beranu


text:
též kozla za hřích. (To vše) kromě toho, co bývá obětováno za hřích na očištěnou, a kromě věčného celopalu s příslušnou obětí suchou a kromě příslušných úliteb.


text:
Patnáctého dne sedmého měsíce, který vám bude svatý a slavný a v němž nebudete konati žádné služebné práce, začnete, světit sedmičlenní slavnost Hospodinu.


text:
V celopal, k vůni velmi příjemné, budete obětovati Hospodinu třináct býčků, dva berany a čtrnáct bezvadných ročních beránků;


text:
v příslušnou obět suchou přinesete jemné mouky, olejem zadělané, tři desetiny ke každému býčku, kterých. bude úhrnem třináct, dvě desetiny ke každému ze dvou beranů


text:
také kozla za hřích (budete obětovati). (To vše) kromě věčného celopalu s příslušnou obětí suchou i mokrou. – 


text:
také kozla za hřích (podáte). (To vše) kromě věčného celopalu s příslušnou obětí suchou i mokrou. – 


text:
V celopal budete obětovati k vůni velmi příjemné Hospodinu jednoho býčka, jednoho berana a sedm bezvadných ročních beránků;


text:
To budete obětovati Hospodinu o svých svátcích kromě obětí ze slibu a z dobré vůle, celopalův, obětí suchých i mokrých, a obětí pokojných.


text:
Mojžíš oznámil synům Israelovým všecko, co mu byl Hospodin přikázal. Zákon o zrušení slibů žen. (30,2. – 17.)


text:
Učiní-li muž Hospodinu slib, nebo zaváže-li se přísahou, ať nezruší slova svého, ale splní všecko, co slíbil.


text:
Zaváže-li se k něčemu slibem nebo přísahou žena, která je v otcovském domě a ještě v dívčím věku, a zví-li otec o slibu, který učinila, neb o přísaze, kterou se zavázala, a neodporuje-li, bude slibem vázána:


text:
Jestliže však otec, slyše o jejím slibu ihned se opře, i sliby i přísahy její budou zrušeny a nebude vázána vyplniti slib, protože otec odporoval.


text:
Vdá-li se žena, která byla něco slíbila, neb váže-li její duši přísahou slovo, které jednou jí z úst vyšlo,


text:
Jestliže však ihned se ohradil, když o tom uslyšel, a (tak) zrušil její sliby i slova, kterými se byla zavázala, bude jí Hospodin milostiv.


text:
Jestli však hned odporoval, nebude vázána slibu dostáti, neboť manžel se opřel; Hospodin bude jí milostiv.


text:
Slíbí-li neb zaváže-li se přísahou, že [postem neb odpírajíc si jiných věcí] se bude mrtviti, bude na vůli muže, bude-li to moci činiti čili nic.


text:
Jestliže muž, když o tom uslyší, mlčí, odkládaje na druhý den výrok: cokoliv slíbila nebo připověděla, ať splní, neboť (muž) hned, jak o tom uslyšel, neodporoval.


text:
To jsou ustanovení, která dal Hospodin Mojžíšovi a která stanoví poměr mezi manželem a manželkou, (jakož i) mezi otcem a dcerou, která jest ještě v dívčím věku, zůstává v domě svého otce.


text:
Mojžíš ihned rozkázal: (Vyberte) ze sebe muže a vyzbrojte je k boji, by vykonali pomstu Hospodinovu na Madianitech.


text:
Mojžíš je poslal s Fineesem, synem kněze Eleazara a dal mu posvátné věci, jakož i polnice na troubení.


text:
i krále jejich, pět vladařů lidu: Eviho, Rekema, Suru, Hura a Rebe; také Balaama, syna Beorova, zabili mečem.


text:
a přivedli k Mojžíšovi, ke knězi Eleazarovi a k veškeré obci synův Israelových; také ostatní (ukořistěné) předměty přinesli do ležení na Moabských pláních u Jordánu proti Jerichu.


text:
Mojžíš pak rozhněval se na velitele vojska, na tisícníky a setníky, kteří přicházeli z výpravy válečné,


text:
Ony jsou to, jež oklamaly syny Israelovy z Balaamova návodu a svedly vás, že jste hříšnou úctou Fogora zpronevěřili se Hospodinu, začež rána stihla lid.


text:
A zůstaňte sedm dní venku za stany; kdo zabil člověka, neb zabitého se dotekl, nechať se dne třetího a sedmého očistí;


text:
také všecka kořist, ať je to roucho, nářadí nebo předmět k jakékoliv potřebě zhotovený z kozích koží, ze srsti, nebo ze dřeva, budiž očištěna.


text:
Kněz Eleazar pak pravil bojovníkům, kteří se zúčastnili válečné výpravy: Toto jest ustanovení zákona, které Hospodin uložil Mojžíšovi:


text:
a všecko, co může roztaveno býti, budiž přečištěno ohněm; co však nemůže ohně snésti, budiž očistnou vodou posvěceno.


text:
a rozděl na dva rovné díly kořist mezi ty, kteří bojovali, kteří se účastnili výpravy a mezi všecek ostatní lid.


text:
Od těch, kteří bojovali, účastnivše se vojny, vyber dávku Hospodinovi, z (každých) pěti set po jedné hlavě, jak z lidí tak z hovězího dobytka, z oslů a z ovec,


text:
Z polovice připadající ostatním Israelitům vezmi každého padesátého člověka, býka, osla, ovci, vůbec dobytče a dej je Levitům, kteří opatrují stánek Hospodinův.


text:
Z (druhé) polovice, která se byla dostala ostatnímu lidu, to jest ze tří set třiceti sedmi tisíc pěti set ovec,


text:
vzal Mojžíš každou padesátou hlavu a dal ji Levitům, kteří opatrovali Hospodinův stánek, jak byl Hospodin přikázal.


text:
My, služebníci tvoji, sečetli jsme počet bojovníků, které jsme měli pod svým velením, a nescházel ani jeden.


text:
Proto obětujeme v dar Hospodinu každý, cokoli jsme mohli [v kořisti] sehnati ze zlata, sponky na nohy i ruce, prsteny, náramky i nákrčníky, aby ses modlil za nás k Hospodinu.


text:
Synové Rubenovi a Gaelovi měli mnoho stád, nesčetné množství dobytka. Když uviděli, že krajiny Jazer a Galaad jsou příhodný k chovu dobytka,


text:
krajiny to, které stihl Hospodin před očima synův Israelových ranou, mají četná pastviska, a my, služebníci tvoji, máme velmi mnoho dobytka;


text:
prosíme tedy, jestliže jsme nalezli milost před tebou, bys je nám, služebníkům svým, dal v majetek, a nevedl nás přes Jordán.


text:
Proč podrýváte důvěru (ostatních) Israelitů, by neměli odvahy přejíti na místo, které jim Hospodin hodlá dáti?


text:
Přišli totiž až do údolí Hroznového, prohlédli všecku zemi a (pak) podryli důvěru Israelitů, že vejdou do země, kterou jim dal Hospodin.


text:
„Lidé tito, kteří vytáhli z Egypta, od dvaceti roků a výše, neuzří země, kterou jsem přísežně slíbil Abrahamovi, Isákovi a Jakobovi, neboť nechtěli mne poslouchati;


text:
Hospodin, hněvaje se na Israele, vodil jej po poušti čtyřicet let sem tam, dokud nevyhynulo všecko to pokolení, které činilo, co bylo zlé před obličejem jeho.


text:
Hle – mluvil dále Mojžíš – vy, dorost a vychovanci hříšníků, nastupujete na místo otců svých, byste rozmnožili hněv Hospodinův proti Israeli.


text:
my sami pak ozbrojeni a opásáni potáhneme do boje v čele synův Israelových, dokud jich neuvedeme na místa jejich. Dítky naše, (ženy) a majetek náš budou pro úklady obyvatelstva ve hrazených městech.


text:
a dokud mu nebude podmaněna všecka země: budete bez viny před Hospodinem i před Israelem, a krajiny, o které žádáte, obdržíte před Hospodinem.


text:
Pakli neučiníte, co pravíte, není pochyby, že zhřešíte proti Bohu, a vězte, že hřích váš zachvátí vás!


text:
Stavějte tedy dětem svým (a ženám) města, chlévy a stáje ovcím i dobytku, a co jste slíbili, splňte!


text:
Potáhnou-li Gadovci a Rubenovci s vámi přes Jordán – všichni vyzbrojení do boje – před Hospodinem, a země bude vám podrobena, dejte jim Galaad v majetek.


text:
půjdeme ve zbroji před Hospodinem do země Kanaan a prohlašujeme, že jsme již dostali úděl svůj za Jordánem.


text:
Dal tedy Mojžíš Gadovcům, Rubenovcům a polovici kmene Manasse, syna Josefova, království Sehona, krále amorrhejského, a království Oga, krále basanského, jejich zemi s jejími městy kolem dokola.


text:
Synové pak Machira, syna Manassova, táhli do Galaadu, zpustošili jej a pobili tamější amorrhejské obyvatelstvo.


text:
Měsíce prvního, patnáctého dne měsíce prvního, druhého dne fase vytáhli Israelité mocí Nejvyššího z Ramesse před očima všech Egypťanů,


text:
Odtud vyšedše, zaměřili proti Fihahirotu, jenž leží proti Bélsefonu a položili se táborem před Magdalena.


text:
Vyrazivše z Fihahirotu přešli středem moře na poušť, a urazivše cestu tří dnů na poušti Etam, zastavili se v Maře.


text:
Opustivše Maru, přitáhli do Elimu, kdež bylo dvanáct studnic vody a sedmdesát palem, a tam se utábořili.


text:
Na rozkaz Hospodinův vystoupil kněz Áron na horu Hór a tam zemřel roku čtyřicátého po vyjití Israelitů z Egypta, měsíce pátého, prvního dne měsíce,


text:
rozprašte všecky obyvatele země té, roztřískejte (jejich) památníky, sochy ztroskotejte a všecky výšiny zkazte.


text:
Rozdělte si ji losem. Kmenům četnějším dejte po větším dílu, méně četným po menším. Každému jak los padne, tak budiž dán dědičný úděl. Podle kmenův a čeledí buďtež úděly rozděleny.


text:
Nebudete-li však chtíti povražditi obyvatelů země, ti, kteří zůstanou, budou vám jako trny v očích a jako šípy v bocích a budou vás sužovati v zemi sídel vašich;


text:
Jižní hranice začínejte od pouště Sin, která sousedí s Edomskem, a končete se na východě Mořem solným;


text:
zatáčejte se na jih od Štírového průsmyku, táhněte se až k Senně a sahejte na jihu až do Kades-Barnea; odtud vybíhejte hranice k Vesnici jménem Adar a dále až k Asemoně;


text:
od Sefamy potáhnou se dolů do Rebly, která leží naproti Prameni, odtud poběží k východnímu břehu jezera Keneret,


text:
Přikázal tedy Mojžíš synům Israelovým: Toto bude země, které se vám dostane v úděl losem a kterou rozkázal Hospodin dáti devíti a polovici kmenům;


text:
neboť kmen Rubenovců podle jejich čeledí, kmen Gadovců podle počtu rodův a polovice kmene Manassova,


text:
města k bydlení a pastviny kolem nich, by mohli sami sídliti v městech a pro stáda a dobytek (jejich) aby byla pastviska.


text:
na východ slunce budou dva tisíce loket, na poledne budou dva tisíce loket, k moři, které je na západ, bude táž míra, a hranice na severu půjdou v téže délce; tak budou města uprostřed a za nimi pastviny.


text:
Z těch měst, která dáte Levitům, bude šest odděleno na ochranu uprchlíků, by se mohl do nich utéci, kdo prolil krev; kromě těch (dáte jim) jiná čtyřicet dvě města,


text:
Těch měst, která budou dána z území Israelitů, více bude vzato od těch, kteří mají více, a méně od těch, kteří mají méně; každý (kmen) podle rozměrů svého dědičného území dá Levitům města.


text:
bude-li prchající v některém z nich, nesmí ho zabíti příbuzný zabitého, dokud nebude jeho pře za jeho přítomnosti soudně před obcí vyřízena.


text:
jak Israelitům tak cizincům a přistěhovalcům (budou vykázána), aby se do nich mohl utéci, kdo nechtě prolil krev.


text:
neb jsa jeho nepřítelem tak jej udeří rukou, že zemře, úderce ten je vinen (úkladnou) vraždou; příbuzný zabitého hned, jak ho najde, zabije ho.


text:
a bude-li výslechem svědků to dokázáno na soudě o prolití krve, zavedeném mezi údercem a mezi příbuzným zabitého:


text:
budiž vysvobozen nevinný z moci mstitelovy a budiž soudním nálezem uveden zase do města, do něhož se byl utekl, a tam zůstaniž, dokud velekněz, svatým olejem pomazaný, neumře.


text:
mělť uprchlík až do smrti veleknězovy ve městě přebývati; (teprve) když tento zemře, smí se vrah navrátit do svého domova.


text:
Vrah budiž trestán na základě výpovědí svědků; na základě svědectví jednoho nesmí býti nikdo odsouzen.


text:
Vyhnaná, to jest uprchlíci, nebudou se moci žádným způsobem vrátit do svých domovů před smrtí veleknězovou.


text:
Neposkvrňujte země, ve které sídlíte; poskvrňována je krví nevinných a nemůže býti očištěna jinak než krví toho, jenž prolil krev druhého.


text:
Budiž země vaše zachovávána čista, protože já přebývám s vámi; jáť jsem Hospodin, jenž sídlí mezi syny Israelovými.


text:
Pohlaváři rodu Galaada, syna Machira, syna Manassova, z rodu synů Josefových, přistoupili k Mojžíšovi a pravili mu před knížaty synův israelových:


text:
Tobě, pánu našemu, rozkázal Hospodin, bys losem rozdělil zemi synům Israelovým, a dcerám Salfaada, bratra našeho, bys dal úděl, jaký příslušel otci jejich.


text:
Pojmou-li je za manželky příslušníci jiného kmene, půjde za nimi i majetek jejich, a protože se tak dostane jinému kmeni, ubude našeho dědičného údělu;


text:
když pak přijde milostivé léto, to jest padesátý rok, (léto) odpuštění, rozdělené úděly zůstanou smíšeny a majetek kmene jednoho přejde na kmen druhý.


text:
a Hospodin přikazuje o dcerách Salfaadových toto: Nechať se vdají, za koho chtějí, jen ať jsou to muži z jejich kmene,


text:
aby se nemísil majetek jednoho kmene israelského s majetkem kmene druhého. Tak všichni muži nechať berou si manželky ze svého kmene a čeledí,


text:
z čeledi Manassa, jenž byl synem Josefovým; tak majetek, který jim byl původně dán, zůstal ve kmeni a v čeledi otce jejich.


text:
To jsou přikázání a zákony, které dal Hospodin Mojžíšem synům Israelovým na Moabských pláních nad Jordánem proti Jerichu.


text:
Toto jsou slova, která mluvil Mojžíš ke všemu Israelovi za Jordánem na poušti, v rovině naproti Rudému moři, mezi Faranem, Tofelem, Labanem a Haserotem, kde je mnoho zlata;


text:
Léta čtyřicátého, jedenáctého měsíce, prvního dne měsíce domluvil Mojžíš synům Israelovým všecko, co mu byl Hospodin přikázal, aby jim pověděl.


text:
Když byl porazil Sehona, krále amorrhejského, který sídlil v Hesebonu, a Oga, krále basanského, který zůstával v Astarotu a v Edreji,


text:
Obraťte se a táhněte na hory Amorrhejských a na místa s nimi sousedící, na roviny, na výšiny i na nížiny, do krajiny jižní, na pobřeží, (táhněte) do země Kanaan a k Libanonu, až k veliké řece Eufratu.


text:
Hle – pravil – dávám vám (tu zemi); jděte a zaberte ji, neboť přisahal Hospodin otcům vašim Abrahamovi, Isákovi a Jakobovi, že ji dá jim a potomstvu jejich.


text:
Nestačím sám na vás; neboť Hospodin, Bůh váš, rozmnožil vás a jest vás dnes velmi mnoho, jako hvězd nebeských. – 


text:
Dejte si podle kmenů svých moudré a rozumné muže, jejichžto mravy jsou osvědčeny, bych je ustanovil nad vámi za knížata.


text:
Vzal jsem tedy z kmenů vašich muže moudré a vážené a ustanovil jsem je knížaty, tisícníky, setníky, padesátníky a desátníky, kteří by vás o všem poučovali.


text:
Nečiňte rozdílů v osobách: vyslýchejte jak malého tak velikého; nedbejte žádné osoby; nebo soud je věc Boží. Bude-li se vám zdáti něco nesnadné, vzneste (to) na mne a já to vyšetřím.


text:
Vyšedše od Horebu, přešli jsme hroznou a převelikou poušť, kterou jste viděli, po cestě vedoucí na hory Amorrhejských, jak byl nám přikázal Hospodin, Bůh náš. Když jsme přišli do Kades-Barne,


text:
Pohleď na zemi, kterou Hospodin, Bůh tvůj, ti dá; vstup a zaber ji, jak řekl Hospodin, Bůh nás, otcům tvým; neboj se a ničeho se nestrachuj.


text:
I přistoupili jste všichni ke mně a řekli jste: Pošleme muže, kteří by shlédli zemi a oznámili, kterou cestou máme stoupati a ke kterým městům táhnouti.


text:
vzali z ovoce jejího, by ukázali (její) plodnost, přinesli (je) k nám a pravili: Výborná je země, kterou nám dá Hospodin, Bůh náš.


text:
reptali jste ve stanech svých řkouce: Hospodin nás nenávidí a proto nás vyvedl z Egypta, by nás vydal do moci Amorrheův, a zahladil.


text:
Kam (to) máme vtáhnouti? Vyzvědači naplnili strachem mysli naše řkouce: Jest jich náramně veliké množství, jsou většího vzrůstu než my; města veliká a hrazená až k nebi; Enakovce jsme tam viděli.


text:
Hospodin Bůh, jenž jest vůdcem naším, bude sám bojovati za vás, jak učinil v Egyptě před zraky (vás) všech.


text:
I na poušti – sám jsi to viděl – nesl tě Hospodin, Bůh tvůj, jak nosívá člověk svého malého synáčka, po všeliké cestě, kterou jste se brali, až jste přišli na toto místo.


text:
jenž vás předcházel na cestě a vyhledával místo, kde byste měli rozbíti stany, v noci ukazuje vám cestu ohněm a ve dne oblakovým sloupem.


text:
kromě Kaleba, syna Jefonova; ten ji uzří a jemu i synům jeho dám zemi, po které chodil, neboť poslechl Hospodina.


text:
Nelze se diviti, že se rozhněval na lid, poněvadž i na mne rozhněval se pro vás Hospodin a řekl: Ani ty tam nevejdeš,


text:
ale Josue, syn Nunův, tvůj služebník, ten (tam) vejde místo tebe; toho napo-meň a tomu dodej odvahy; tenť rozdělí Israelovi losem zemi.


text:
Vaše dítky, o kterých jste řekli, že budou odvlečeny do zajetí, a chlapci, kteří dnes neznají rozdílu mezi dobrým a zlým – ti vejdou (tam), těm zemi (tu) dám a ti ji zaberou.


text:
I odpověděli jste mi: Zhřešili jsme Hospodinu; potáhneme a budeme bojovati, jak velí Hospodin, Bůh náš. Když jste však ve zbrani táhli na hory,


text:
řekl mi Hospodin: Rci jim: Netáhněte do hor a nebojujte, byste nepadali před svými nepřáteli, neboť nejsem s vámi.


text:
Oznámil jsem vám (to), avšak neuposlechli jste, nýbrž Hospodinovu rozkazu jste se vzepřeli a nadmuti jsouce zpupností táhli jste do hor.


text:
Vytáhli tedy Amorrhejští, kteří sídlili na (těch) horách, proti vám, pronásledovali vás, jako činívají včely, a bili vás od Seiru až do Hormy.


text:
Vyšedše přišli jsme na poušť Rudomořskou cestou, jak mi byl Hospodin nařídil. Když jsme dlouhý čas obcházeli pohoří Seir,


text:
a lidu přikaž: Až půjdete územím svých bratří, synů Esauových, kteří obývají Seir, budou se vás báti;


text:
bedlivě se tedy střezte, byste jich nenapadli; neboť nedám vám ani jediné stopy jejich země, protože jsem dal pohoří Seirské v majetek Esauovi.


text:
Hospodin, Bůh tvůj, žehnal ti při všeliké práci rukou tvých; věděl o tvé cestě, kterak jsi šel touto velikou pouští, čtyřicet let přebýval s tebou Hospodin, Bůh tvůj, že jsi neměl nedostatku.


text:
Minuvše své bratry, syny Esauovy, sídlící v Seiru, táhli jsme dále po cestě vedoucí rovinou z Elatu a z Asiongaberu, a přišli jsme na cestu, která vede na poušť Moabskou.


text:
I řekl mi Hospodin: Nedávej se do boje proti Moabitům a nevcházej do války s nimi; nebo nedám ti nic z jejich země, protože jsem dal Ar v majetek synům Lotovým. – 


text:
Dřívějšími obyvateli této země bylí Emim, národ veliký a silný, vysoké postavy, jako příslušníci kmene Enakovců.


text:
V Seiru sídlili prve Horité; synové Esauovi je vyhnali, zahladili a usadili se tam, jak učinili Israelité v zemi, kterou jim dal Hospodin v majetek. – 


text:
Na cestě z Kades-Barne až ku přechodu potoka Zared byli jsme dobu třiceti osmi let, až vyhynulo z tábora všecko pokolení mužů schopných boje, jak byl Hospodin přisahal;


text:
a přijdeš k sousední zemi Ammonitů; hleď, ať s nimi nebojuješ a nezačínáš války, neboť nedám ti nic ze země Ammonitů, protože jsem ji dal synům Lotovým v majetek. – 


text:
národ to veliký a četný, vysoké postavy jako Enakovci. Ty (Enakovce) Hospodin před Ammonity zahladil a usadil je místo nich,


text:
podobně jak učinil synům Esauovým sídlícím v Seiru, kterým vyhladil Hority a dal jim zemi jejich, kterou vládnou až do dneška.


text:
Podobně vypudili Kappadočané Hevejské, kteří sídlili v Haserim až ke Gaze; vyšedše z Kappadocie vyhladili je a zabrali sídla jejich. – 


text:
Vstaňte a přejděte potok Arnon; hle, dávám v ruce tvé Sehona, amorrhejského krále Hesebonu, začni zabírati jeho zemi a dej se s ním do boje.


text:
Ode dneška začnu pouštěti strach a hrůzu před tebou na národy, kteří sídlí pode vším nebem, aby, jak uslyší jméno tvé, lekli se a [jako žena při porodu se třásli a] cítili bolesti.


text:
za peníze nám prodávej pokrmů, bychom měli co jísti, a za peníze nám dávej vody, bychom tak měli co píti. Jenom nám dovol projíti – 


text:
jak učinili synové Esauovi, kteří sídlí v Seiru, a Moabové, kteří bydlí v Aru, – dokud nepřijdeme k Jordánu a nepřejdeme do země, kterou nám dá Hospodin, Bůh náš." – 


text:
Avšak Sehon, král hesebonský, nechtěl nám dáti projíti, neboť nechal Hospodin, Bůh tvůj, ducha jeho zatvrditi se a zarputiti se jeho srdce, aby vydán byl v ruce tvé, jak nyní vidíš.


text:
Tehdy jsme se zmocnili všech měst, povraždili jsme jejich obyvatelstvo, muže, ženy i děti, a nezachovali jsme v nich nic


text:
Od Aroeru, který je na břehu potoka Arnonu, (a) od Města, které leží v údolí, až po Galaad nebylo vesnice ani města, které by ušlo rukám, našim;


text:
všecka nám vydal Hospodin, Bůh náš, kromě země Ammonitů, do které jsme nevkročili, kromě všeho poříčí Jeboku, horských měst a (vůbec) všech míst, která nám Hospodin, Bůh náš, zakázal.


text:
Tu jsme se obrátili a stoupali cestou k Basanu; Og, král basanský, vytáhl proti nám se svým lidem do boje (a přišel) do Edraj.


text:
I řekl mi Hospodin: „Neboj se ho, jeť vydán v ruce tvé se vším lidem i zemí svou; učiníš mu jako amorrhejskému králi Sehonovi, který sídlil v Hesebonu."


text:
Dal tedy Hospodin, Bůh náš, v ruce naše také Oga, krále basanského, i všechen lid jeho; zbili jsme jej do posledního muže,


text:
a současně jsme zpustošili všecka jeho města – nebylo města, které by nám ušlo – šedesát měst, všecku krajinu Argob, náležející království Ogovu v Basanu.


text:
Všecka města byla ohrazena zdmi velmi vysokými, branami a závorami, kromě nesčetných městeček, jež zdí neměla.


text:
Zničili jsme je, jako jsme byli učinili Sehonovi, králi hesebonskému, vyhladivše ve všech městech muže, ženy i děti;


text:
(Tak) jsme tehdy vzali zemi z ruky dvěma králům amorrhejským, kteří byli za Jordánem; od potoka Arnonu až k hoře Hermonu – 


text:
všecka města, která leží na Rovině, a všecku zemi Galaad i Basan až po Selchu a Edraj, města království Ogova v Basanu. – 


text:
Jediný totiž Og, král basanský, zbyl z pokolení obřího. V Rabbatě ammonské ukazují jeho železné lože, mající zdéli devět loket a z šíři čtyři podle lokte mužské ruky.


text:
Toho času jsme zabrali zemi od Aroeru, jenž je na břehu potoka Arnonu, až do polovice pohoří Galaad; její města dal jsem Ru-benovi a Gadovi.


text:
Ostatek Galaadu a všecek Basan, království Ogovo, dal jsem polovině kmene Manassova; celý kraj argobský a všecek Basan slove zemí obrů.


text:
Jair, syn Manassův, uvázal se ve vlastnictví veškeré krajiny argobské až ke hranicím gessurským a machatským, a nazval Basan podle svého jména Havot-Jair, to jest vsi Jairovy, až do dnešního dne.


text:
A kmenům Ruben a Gad dal jsem území od Galaadu až k potoku Arnonu, ke středu (tohoto) potoka, sousední krajinu až k potoku Jeboku, který tvoří hranici Ammonska,


text:
a Rovinu pouště, totiž Jordán, krajiny od Keneretu až po Moře pouště, Moře solné, až po úpatí pohoří Fasga na východě.


text:
A přikázal jsem vám tehdy: „Hospodin, Bůh váš, dává vám tuto zemi v dědičný majetek; všichni statní mužové ve zbroji táhněte v čele svých bratří, synův Israelových.


text:
až udělí Hospodin bratrům vašim pokojná sídla, jako dal vám, až také oni zaberou zemi, kterou jim dá za Jordánem; tehdy bude se moci vrátit každý ke svému majetku, který jsem vám dal."


text:
Také Josuovi jsem tehdy nařídil: „Oči tvé viděly, co učinil Hospodin, Bůh váš, těmto dvěma králům; tak učiní všem královstvím, do kterých půjdeš.


text:
„Hospodine, Bože, tys počal ukazovati sluhovi svému svou velikost a přemocnou ruku. . .; neboť není jiného Boha ani na nebi ani na zemi, který by mohl činiti tvé skutky a přirovnati se tvé moci.


text:
Hospodin se však hněval na mne pro vás, nevyslyšel mne, ale řekl mi: „Dosti o tom! Nemluv nikdy již o té věci ke mně.


text:
Vystup na vrchol Fasgy a rozhlédni se k západu, k severu, k jihu a k východu a patři. . . , neboť nepřejdeš tohoto Jordánu.


text:
Zmocni Josue, dodej mu odvahy a síly, neboť on půjde v čele tohoto lidu a rozdělí mu zemi, kterou spatříš."


text:
Nyní tedy, Israeli, poslouchej přikázání a práv, kterým tě učím, abys plně je byl živ a vejda do země zabral ji, (zemi to), kterou Hospodin, Bůh otců vašich, vám dá.


text:
Ke slovu, které k vám mluvím, nic nepřidávejte a nic z něho neubírejte; ostříhejte příkazů Hospodina, Boha vašeho, která já vám dávám.


text:
Oči vaše viděly, vše, co učinil Hospodin proti Bélfegorovi, kterak vyhladil z vás všecky ctitele jeho.


text:
Víte, že jsem učil vás přikázáním a právům, jak mi Hospodin, Bůh můj, velel, abyste je tak činili v zemi, kterou zaberete.


text:
Zachovávejte tedy a skutky je plňte. Nebo to je vaše moudrost a rozum před očima národů, kteří slyšíce všecka ta přikázání, řeknou: Hle, toť lid moudrý a rozumný, národ veliký.


text:
Není jiného národa tak velikého, jehož bohové byli by mu tak blízko, jako je blízko Bůh náš všem prosbám našim.


text:
Nebo který jiný národ je tak slavný, aby měl takové posvátné obyčeje, spravedlivé právo a takové všechny zákony, jaké kladu vám dnes před oči?


text:
Opatruj tedy pečlivě sebe sama a duše své. Nezapomínej věcí, které viděly oči tvé, a nechať nevymizí z tvého srdce po všecky dny života tvého; poučuj o nich syny i vnuky své.


text:
(Nezapomínej) toho dne, kdy jsi stál před Hospodinem, Bohem svým, na Horebu, když mi byl Hospodin přikázal: „Shromáždi ke mně lid, aby slyšeli mé řeči, aby učili se mne báti po všechen čas pozemského života a učili (tomu) své syny."


text:
Hospodin mluvil k vám z ohně. Zvuk jeho slov jste slyšeli, avšak podoby (jeho) naprosto jste neviděli.


text:
I prohlásil vám svou úmluvu, kterou vám uložil plniti, totiž deset vět, které napsal ve dvě kamenné desky.


text:
Mně pak toho času nařídil, abych vás učil posvátným obyčejům a právům, kterých vám bude šetřiti v zemi, kterou budete vládnouti.


text:
Ostříhejte tedy pečlivě svých duší. Toho dne, kdy k vám mluvil Hospodin na Horebě z ohně, neviděli jste žádné podoby,


text:
abys zdvihna oči k nebi a vida slunce, měsíc a všecky nebeské hvězdy, nedal snad unésti se klamem k jejich bohopoctě a nectil tak věcí, které stvořil Hospodin, Bůh tvůj, k službě všem národům, kteří jsou pod nebem;


text:
vás však Hospodin vzal a vyvedl z egyptských železných hutí, aby měl národ, jenž by byl dědičným jeho majetkem, jak tomu dnes (skutečně) jest.


text:
Hospodin se hněval pro vás na mne a přisahal, že Jordánu ne-přejdu a nevejdu do převýborné země, kterou dá vám.


text:
Hleď, ať nikdy nezapomeneš úmluvy Hospodina, Boha svého, kterou učinil s tebou, a neuděláš si vyřezané sochy čehokoliv, co Hospodin činiti zapověděl.


text:
Až zplodíte syny a vnuky, až se v zemi trvale usadíte, dáte-li se oklamati a uděláte-li si nějakou sochu nebo obraz, budete-li činiti, co je zlé před Hospodinem, Bohem vaším, že ho popudíte ke hněvu:


text:
vyzývám dnes za svědky nebe i zemi, že brzy vyhynete ze země, kterou zaberete přejdouce Jordán; nebudete v ní dlouho sídliti, nýbrž Hospodin vás zahladí


text:
Tam bude vám sloužiti bohům, kteří jsou uděláni lidskou rukou, dřevu a kameni, (bohům, kteří) nevidí, neslyší, nejedí ani nečijí.


text:
A když tam budeš vyhledávati Hospodina, Boha svého, najdeš jej; jen budeš-li ho hledati celým srdcem a veškerou zkroušeností duše své.


text:
Když tě stihne vše, co je předpověděno, konečně vrátíš se, k Hospodinu, Bohu svému, a budeš poslušen jeho hlasu.


text:
Neboť Hospodin, Bůh tvůj, je Bůh milosrdný; neopustí tebe, nevyhladí tě úplně a nezapomene smlouvy učiněné s otci tvými, kterou potvrdil přísahou.


text:
Ptej se starých dob, které byly před tebou ode dne, kdy Bůh stvořil člověka na zemi, (ptej se). od konce až do konce nebe, stalo-li se kdy co takového, nebo bylo-li kdy slýcháno,


text:
(ptej národů zkouškami, znameními, zázraky, bojem, silnou rukou, vztaženým ramenem a hroznými výjevy, jak to všecko učinil pro vás v Egyptě Hospodin, Bůh váš, před očima tvýma,


text:
Dal ti s nebe slyšeti svůj hlas, aby tě poučil, a na zemi ti ukázal svůj obrovský oheň a slyšel jsi [slova jeho] ze středu ohně.


text:
Za to, že miloval tvé otce a vyvolil (si) jejich potomstvo, za to, že tě vyvedl, kráčeje před tebou, ve své veliké moci z Egypta,


text:
aby zahladil při tvém příchodu národy převeliké a silnější než jsi ty, tebe pak aby uvedl do jejich země a dal ti ji v majetek, jak dnes vidíš:


text:
uznej tedy dnes a upřímně rozvaž, že on, Hospodin, jest Bůh na nebi nahoře i na zemi dole, a že není jiného;


text:
ostříhej jeho přikázání a ustanovení, kteráž ti ukládám, aby bylo dobře tobě i synům tvým po tobě, a dlouhou dobu abys zůstal v zemi, kterou ti dá Hospodin, Bůh tvůj.


text:
aby se mohl do nich utéci, kdo nechtěje zabil svého bližního, – nebyl s ním totiž před jedním nebo dvěma dny v nepřátelství – aby do některého z těch měst mohl se uchýliti:


text:
Bosor na poušti, která se rozprostírá v rovině území kmene Rubenova, Ramot v Galaadě, v území kmene Gadova, a Golan v Basanu, v území kmene Manassova.


text:
za Jordánem, v údolí proti svatyni Fogorově, v zemi amorrhejského krále Sehona, který sídlil (kdysi) v Hesebonu, jejž porazil Mojžíš a Israelité přišlí z Egypta;


text:
(ti) zabrali jeho zemi, jakož i zemi basanského krále Oga, (tedy zemi) dvou amorrhejských králů, kteří sídlili za Jordánem k východu slunce,


text:
Mojžíš svolal všecky Israelity a řekl jim: Slyš, Israeli, příkazy a práva, která ti dnes s důrazem ohlašuji; naučte se jim a skutky je plňte.


text:
Já jsem byl tehdy prostředníkem mezi Hospodinem a vámi, zástupcem, který vám oznamoval slova jeho; neboť jste se báli ohně a nevstoupili jste na horu. – I řekl:


text:
Neučiníš si sochy ani obrazu kterékoliv věci, která je svrchu na nebi, dole na zemi, nebo ve vodách pod zemí.


text:
Nebudeš se jim klaněti aniž je ctíti. Neboť já jsem Hospodin, Bůh tvůj, Bůh řevnivý, trestající nepravosti otců na synech do třetího, ano do čtvrtého kolena těch, kteří mne nenávidí,


text:
Nevezmeš jména Hospodina, Boha svého, nadarmo; nebudeť bez trestu, kdo k vůli nicotné věci vezme jméno jeho.


text:
den sedmý je (však) sobota, to jest odpočinek Hospodina, Boha tvého: Nebudeš v něm konati žádné práce, ty ani tvůj syn, dcera, služebník, služebnice, býk, osel, žádné tvé dobytče, ani cizinec, který sídlí ve tvých branách; ať odpočívá služebník i služebnice, jako i ty.


text:
Pomni, žes i ty sloužil v Egyptě, a vyvedl tě odtamtud Hospodin, Bůh tvůj, rukou silnou a vztaženým ramenem. Proto ti přikázal, abys den sobotní zachovával.


text:
Cti otce svého i matku, jak ti přikázal Hospodin, Bůh tvůj, abys dlouho živ byl a dobře ti bylo v zemi, kterou ti dá Hospodin, Bůh tvůj.


text:
Nepožádáš manželky bližního svého, ani domu, pole, nevolníka, nevolnice, býka, osla. ani jiného majetku jeho.


text:
Tato slova mluvil Hospodin ke všemu lidu vašemu na hoře z ohně a z tmavého mraku, velikým hlasem a nic více, – a napsal je na dvě kamenné desky, které mi dal. – 


text:
Vy totiž, když jste hlas ze tmy uslyšeli, a viděli horu hořeti, přistoupili jste ke mně – (to jest) všecka knížata kmenů a starší – a řekli jste:


text:
Hle, Hospodin, Bůh náš, ukázal nám svou velebnost a velikost. Slyšeli jsme hlas jeho z ohně a shledali jsme dnes, že člověk zůstal živ, ačkoli s ním Bůh mluvil.


text:
Avšak (teď), proč bychom měli zemříti? Proč by nás měl tento obrovský oheň spáliti? Budeme-li totiž déle slyšeti hlas Hospodina, Boha našeho, zemřeme.


text:
Co je člověk, aby slyšel hlas Boha živého, mluvícího z ohně, jako jsme slyšeli my, a mohl zůstati živ?


text:
Jdi blíže rty, a poslouchej vše, co ti poví Hospodin, Bůh náš, a (pak) nám (to) pověz, a my to budeme poslouchati a činiti.


text:
Když to Hospodin uslyšel, pravil mi: „Slyšel jsem hlasitá slova tohoto lidu, která k tobě pronesli; dobře všecko řekli.


text:
Kéž by byli takového smýšlení, by se mne báli a ostříhali vždycky všech přikázání mých, aby bylo dobře jim i synům jejich na věky!


text:
Ty však stůj zde u mne a já ti oznámím všecka svá přikázání, ustanovení a práva; těm je budeš učiti, by je činili v zemi, kterou jim dám v majetek."


text:
ale choďte po cestě, kterou vykázal (vám) Hospodin, Bůh váš, byste byli živi, by vám bylo dobře a prodloužily se dni (vaše) v zemi majetku vašeho.


text:
Toto jsou příkazy, ustanovení a práva, kterým vyučovati vás nařídil mně Hospodin, Bůh váš, byste je plnili v zemi, do které táhnete, byste se uvázali v její vlastnictví;


text:
vyučovati tebe, Israeli, aby ses bál Hospodina, Boha svého, a ostříhal všech jeho ustanovení a přikázání, která ukládám tobě, tvým synům i vnukům, po celý život tvůj, by dlouho trvaly tvé dni.


text:
Slyš, Israeli, a hled, abys činil, co ti Hospodin přikázal, aby ti bylo dobře a abys byl velice rozmnožen, jak ti Hospodin, Bůh otců tvých, slíbil; – (k tomu ti též slíbil) zemi mlékem a medem tekoucí.


text:
Když pak tě uvede Hospodin, Bůh tvůj, do země, kterou přísežně slíbil otcům tvým, Abrahamovi, Isákovi a Jakobovi, když ti dá veliká, překrásná města, kterých jsi nestavěl,


text:
domy plné všelikého zboží, kterých jsi nebudoval, cisterny, kterých jsi nekopal, vinice a olivovny, kterých jsi neštípil,


text:
varuj se pilně, bys nezapomněl Hospodina, který tě vyvedl z Egypta, z místa otroctví. Hospodina, Boha svého, se boj, jemu jedinému služ a při jeho jméně přisahej.


text:
jeť Hospodin, Bůh tvůj, Bůh řevnivý, je mezi vámi – aby někdy nevzplál hněv Hospodina, Boha tvého, proti tobě a neshladil tě s povrchu země.


text:
a čiň, co je před očima Hospodinovýma libé a dobré, by ti bylo dobře, bys vešel do výborné země, – kterou přísežně slíbil Hospodin otcům tvým, – 


text:
A když v budoucnosti otáže se tě syn tvůj: „Co je s těmito ustanoveními, nařízeními a právy, která nám dal Hospodin, Bůh náš?" – řekneš mu:


text:
a činil v Egyptě znamení a zázraky veliké a velmi škodlivé faraonovi i všemu domu jeho před očima našima;


text:
vyvedl nás odtamtud, by nás uvedl do země a dal nám ji, – (zemi), kterou přísežně slíbil otcům našim.


text:
A přikázal nám Hospodin, abychom činili všecka tato ustanovení a báli se Hospodina, Boha svého, aby nám bylo dobře po všecky dny života našeho, jako je dnes.


text:
Bude nám milostiv, budeme-li ostříhati a činiti všecka (tato) jeho přikázání před Hospodinem, Bohem naším, jak nám přikázal.


text:
Až tě uvede Hospodin, Bůh tvůj, do země, do které táhneš, bys ji zabral, až vyplení před tebou početné národy, Heťany, Gergezany, Amorrhejské, Kanaanské, Ferezejské, Hevejské a Jebušany, sedm národů počtem mnohem větších a silnějších nežli jsi ty,


text:
až ti je dá Hospodin, Bůh tvůj: pobiješ je do jednoho. Nevejdeš s nimi ve smlouvu, neslituješ se nad nimi


text:
a manželstvím se s nimi ne-spřízníš. Dcer svých nedávej jejich synům, ani neber jejich dcer synům svým,


text:
nebo svedou syny tvé, by nechodili za mnou, ale raději sloužili bohům cizím; i vzplane hněv Hospodinův a zakrátko tě zahladí.


text:
Nebo jsi národ zasvěcený Hospodinu, Bohu svému; tebe vyvolil Hospodin, Bůh tvůj, ze všech národů, kteří jsou na zemi, bys byl zvláštním způsobem národem jeho.


text:
Ne že jste všecky národy počtem převyšovali, spojil se s vámi Hospodin a vyvolil vás, – jeť vás méně než kteréhokoliv národa – 


text:
ale protože vás miloval a vyplnil přísahu, kterou se zavázal otcům vašim: vyvedl vás silnou rukou a vysvobodil vás z místa otroctví, z ruky faraona, krále egyptského.


text:
Věz tedy, že Hospodin, Bůh tvůj, jest Bůh mocný a věrný, šetřící úmluvy a prokazující milosrdenství těm, kdož jej milují a zachovávají jeho příkazy, do tisícího kolena,


text:
ale těm, kteří ho nenávidí, odplacující hned tak, že je zahladí; neodkládá, ihned jim odplácí, čeho zasluhují.


text:
Budeš-li dbáti těchto soudů, jich šetřiti a je plniti, šetřiti bude také tobě Hospodin, tvůj Bůh, úmluvy a prokazovati milosrdenství, které přísežně slíbil otcům tvým,


text:
bude tě milovati, rozmnoží tě, a požehná plodům života tvého, úrodě země tvé, tvému obilí, vinobraní, oleji, skotu, stádům ovcí tvých v zemi, kterou že ti dá, přísahou slíbil otcům tvým.


text:
Požehnaným budeš mezi všemi národy. Nebude u tebe neplodného jak mezi muži, tak mezi ženami, jak mezi lidmi, tak mezi tvým dobytkem.


text:
Hospodin odejme od tebe všeliký neduh; zhoubných nemocí egyptských, které znáš, nedopustí na tebe, ale na všecky tvé nepřátele.


text:
Strávíš všecky národy, které ti hodlá vydati Hospodin, Bůh tvůj. Oka svého nad nimi nepřimhouříš a bohům jejich nebudeš sloužiti, aby ti nebyli na zkázu.


text:
(vzpomeň) obrovských ran, které viděly oči tvé, znamení i zázraků, ruky silné a ramene vztaženého, aby tě Hospodin, Bůh tvůj, vyvedl; tak učiní všem národům, jichžto se obáváš.


text:
Nadto pošle i sršně na ně Hospodin, Bůh tvůj, dokud všech nevyplení a nezahladí těch, kteří ti uniknou a kterým bude lze ukrýti se.


text:
ten zničí tyto národy před očima tvýma znenáhla a, po částech. Nebudeš moci vyhubiti je najednou, aby snad nerozmnožila se (příliš) proti tobě divoká zvěř.


text:
Krále jejich vydá v ruce tvé a vyhladíš jména jejích pod nebem; nikdo ti nebude moci odolati, dokud jich nezničíš.


text:
Jejich řezby spal; nebaž po stříbře a zlatě, z nichžto jsou zhotoveny, a nic si z toho neber, aby ti to nebylo na zkázu, protože je to ohavností Hospodinu, Bohu tvému.


text:
Nezanášej z modly nic do příbytku svého, abys nebyl proklet jako jest ona. Jako neřád měj ji v ošklivosti a jako bláto a kal ať se ti hnusí, neboť je stižena klatbou.


text:
Hleď pilně, bys plnil každé přikázání, které ti dnes dávám, abyste mohli žíti, množili se, vešli do země, kterou Hospodin přísežně vašim otcům slíbil, a uvázali se v její vlastnictví.


text:
Pamatuj na všecku cestu, kterou tě vedl Hospodin, Bůh tvůj, čtyřicet roků přes poušť, by tě zkrušil a (tak) zkusil, aby se ukázalo, jakého jsi smýšlení, budeš-li přikázání jeho ostříhati čili nic.


text:
Zkrušil tě nedostatkem a dal ti k jídlu mannu, které jsi neznal ani ty, ani otcové tvoji, by ti ukázal, že ne samým chlebem živ je člověk, ale všelikým slovem, které vychází z, úst Božích.


text:
Tvé roucho, kterým jsi se odíval, stářím nezetlelo a noha tvá se neodřela (a nyní), hle, jest již čtyřicátý rok!


text:
Neboť Hospodin, Bůh tvůj, uvede tě do výborné země, do země potoků, vod, pramenů, na jejíchž rovinách i horách vyvěrají proudy vod,


text:
do země pšenice, ječmene a vinic, v níž rostou fíky, granátová jablka a olivy, do země oleje a medu.


text:
Tam budeš beze všeho nedostatku jísti chléb svůj a požívati v hojnosti všech věcí; kamení té (země) je železo a v jejích horách těží měděnou rudu;


text:
Varuj se bedlivě zapomenouti někdy Hospodina, Boha svého, a zanedbávati jeho přikázání, ustanovení a práv, která ti dnes dávám,


text:
aby se nepozdvihlo srdce tvé, že bys nebyl pamětliv Hospodina, Boha svého, který tě vyvedl z Egypta, z místa otroctví,


text:
a vedl tě po poušti veliké a hrozné, – na té byli hadi, jejichž dech pálil, a štíři a žíznivci, kde nebylo dokonce žádných vod, – který vyvedl (ti) potoky ze skály přetvrdé,


text:
a krmil tě na poušti mannou, které otcové tvoji neznali, který zkrušiv a pozkoušev tě, konečně se nad tebou smiloval – 


text:
Ale pamatuj na Hospodina, Boha svého, že on tě sílil, by dostál úmluvě své, na kterou otcům tvým přisahal, jak je dnes patrno.


text:
Zapomeneš-li však Hospodina, Boha svého, a budeš-li choditi za bohy cizími, ctíti je a klaněti se jim, – hle, nyní ti předpovídám, že úplně zahyneš.


text:
Jako hodlá Hospodin zahladiti národy při tvém příchodu, tak zahynete i vy, nebudete-li poslušní hlasu Hospodina, Boha vašeho.


text:
Slyš, Israeli: Ty přejdeš dnes Jordán, abys opanoval národy převeliké, silnější než jsi sám, veliká města, ozděná až k nebi,


text:
lid veliký a vysoký, Enakovce, které jsi sám viděl, o kterých jsi slyšel, že jim nemůže nikdo odolati.


text:
Věz tedy dnes, že sám Hospodin, Bůh tvůj, půjde před tebou, (jako) spalující a zžírající oheň, který je potře, vyhladí a rychle před tvým zrakem vyplení, jak ti řekl.


text:
Až je Hospodin, Bůh tvůj, před tvým zrakem zahladí, neříkej si: „Pro mou spravedlnost uvedl mne Hospodin do této země, bych jí vládl, kdežto národové tito byli vyhlazeni pro své nepravosti."


text:
Neboť ne pro své spravedlivé skutky a pro poctivost srdce svého vejdeš do jejích země, abys jí vládl, ale že oni nešlechetně činili, proto byli vyhlazeni, při tvém příchodu, a pak aby Hospodin splnil slovo své, které dal pod přísahou otcům tvým, Abrahamovi, Isákovi a Jakobovi.


text:
Věz tedy, že ne pro tvé spravedlivé skutky dal ti Hospodin, Bůh tvůj, tuto výbornou zemi v majetek; neboť jsi lid velmi tvrdé šíje.


text:
Pamatuj a nezapomínej, kterak jsi ke hněvu popouzel Hospodina, Boha svého, na poušti; od toho dne, kdy jsi vyšel z Egypta až na toto místo, vždycky jsi se stavěl proti Hospodinu.


text:
(tehdy), když jsem vystoupil na horu, abych dostal kamenné desky, desky úmluvy, kterou Hospodin s vámi učinil, když jsem trval na hoře čtyřicet dní a nocí chleba nejeda a vody nepije.


text:
I dal mi Hospodin dvě kamenné desky, psané prstem Božím a obsahující všecka slova, která k vám mluvil z ohně na hoře, když byl všecek lid shromážděn;


text:
a pravil mi: „Vstaň a rychle odtud sestup; nebo lid tvůj, který jsi vyvedl z Egypta, opustil brzy cestu, kterou jsi jim ukázal; učinili si slitinu."


text:
pusť mne, ať jej zničím a vyhladím jméno jeho pod nebem a tebe ustanovím praotcem národa, jenž bude větší a silnější než tento."


text:
a když jsem viděl, že jste zhřešili proti Hospodinu, Bohu svému, že jste si udělali slité tele a tak brzy opustili cestu jeho, kterou vám byl ukázal:


text:
A padl jsem před Hospodina jako prve na čtyřicet dní a nocí chleba nejeda a vody nepije, pro všecky hříchy vaše, kterých jste se proti Hospodinu dopustili a jej ke hněvu popudili.


text:
Neboť bál jsem se jeho rozhorlení a hněvu, kterým proti vám byl popuzen, že vás chtěl zahladiti. I vyslyšel mě Hospodin také tehdáž.


text:
Dílo pak hříchu vašeho, kterého jste se dopustiti, totiž tele, vzal jsem, ohněm spálil, na kusy rozdrobil ano i v prach obrátil a hodil jsem do potoka, který s hory stéká.


text:
a když vás poslal z Kades-Barne řka: „Táhněte a zaberte zemi, kterou jsem vám dal": pohrdli jste rozkazem Hospodina, Boha svého, nevěřili jste mu a nechtěli jste slyšeti hlasu jeho,


text:
I ležel jsem před Hospodinem čtyřicet dní a nocí a prosil jsem ho v tu dobu pokorně, by vás nezahladil, jak byl hrozil,


text:
a modlil jsem se takto: „Pane Bože, nezahlazuj svého lidu a svého dědičného majetku, který jsi velikou mocí svou vysvobodil a vyvedl z Egypta silnou rukou.


text:
Rozpomeň se na služebníky své, Abrahama, Isáka a Jakoba; nehleď na tvrdost tohoto lidu, na jeho bezbožnost a hřích,


text:
aby snad neřekli obyvatelé té země, ze které jsi nás vyvedl: „Protože Hospodin nebyl s to, by je uvedl do země, kterou jim slíbil, a protože je měl v nenávisti, vyvedl je na poušť, aby je tam pohubil."


text:
Toho času řekl mi Hospodin: „Vydlab si dvě kamenné desky, jako byly první, a vystup ke mně na horu; – udělej také dřevěnou archu – 


text:
Udělal jsem tedy ze setimového dřeva archu. Když pak jsem vydlabal dvě kamenné desky na způsob prvních, vystoupil jsem na horu, maje je v rukou.


text:
I napsal na desky tak jako prve deset vět, které pronesl k vám Hospodin na hoře z ohně, když byl lid shromážděn, a dal mi je.


text:
Sestoupiv opět s hory vložil jsem desky do archy, kterou jsem byl udělal, a tam jsou až dosud, jak mi Hospodin přikázal.


text:
Synové Israelovi pak hnuli stany z Berotu (v území) Jakanovců do Mosery, kde umřel a pochován byl Áron, v jehož kněžský úřad nastoupil Eleazar, syn jeho.


text:
Tehdy (Hospodin) vyhradil (si) kmen Levi, by nosili Hospodinovu archu úmluv), konali před ním službu a žehnali jménem jeho, až do dneška.


text:
Proto nedostal Levi dílu ani majetku se svými bratry; jeť sám Hospodin majetkem jeho, jak mu slíbil Hospodin, Bůh tvůj.


text:
Já tedy zůstal jsem na hoře, jako prve, čtyřicet dní a nocí; i vyslyšel mě Hospodin také tehdy a vzdal se úmyslu tebe vyhladiti.


text:
A řekl mi: „Jdi a kráčej v čele lidu, aby vešel do země a zabral zemi, kterou jsem přísahou slíbil otcům jejich, že jim ji dám."


text:
A nyní, Israeli, co jiného žádá od tebe Hospodin, Bůh tvůj, než abys bál se Hospodina, Boha svého, chodil po cestách jeho, miloval ho, sloužil Hospodinu, Bohu svému, celým srdcem svým a celou duší svou,


text:
a přece k otcům tvým Hospodin přilnul, miloval je a vyvolil potomstvo jejich, to jest vás, ze všech národů, jak je dnes patrno.


text:
Neboť Hospodin, Bůh váš, jest Bůh bohů, Pán pánů, Bůh veliký, mocný a hrozný, který nestraní osobám a darů nepřijímá.


text:
V počtu sedmdesáti duší sestoupili otcové tvoji do Egypta, a hle, nyní rozmnožil tě Hospodin, Bůh tvůj, jako nebeské hvězdy.


text:
Miluj tedy Hospodina, Boha svého, a zachovávej vždycky jeho přikázání, ustanovení, práva a předpisy.


text:
Poznejte dnes – synové vaši, kteří toho neviděli, nezakusili toho – výchovu Hospodina, Boha vašeho, (poznejte) jeho veliké skutky, mocnou ruku, vztažené rámě,


text:
všemu egyptskému vojsku i koňům a vozům; kterak je přikryly vody Rudého moře, když vás honili, a kterak je Hospodin zahladil až do dneška;


text:
(co učinil) Datanovi a Abironovi, synům Rubenovce Eliaba, jež země otevřevši ústa svá pohltila s rodinami i stany i se vším majetkem jejich, který měli mezi Israelity.


text:
byste šetřili všech jeho příkazů, které dnes vám ukládám, byste mohli vejíti do země, do které se ubíráte, a zabrati ji,


text:
a dlouho byli živi v té zemi, oplývající mlékem a medem, kterou přísežně slíbil Hospodin otcům vašim a jejich potomstvu.


text:
Neboť země, do které vcházíš, abys jí vládl, není jako Egypt, odkud jsi vyšel a kdež na zaseté símě vedou vodu k zavlažování jako v zahradách;


text:
Budete-li tedy poslušní přikázání mých, která dnes vám ukládám, byste milovali Hospodina, Boha svého, a sloužili mu celým srdcem svým a celou duší svou:


text:
Střezte se, by snad nedalo se vaše srdce oklamati, že byste od Hospodina odpadli, sloužili bohům cizím a klaněli se jim;


text:
Hospodin by se pak rozhněval a zavřel nebe, deště by nepřicházely, země by nevydávala své úrody a brzo byste byli vyhlazeni ze země výborné, kterou vám Hospodin dá.


text:
Uložte tato slova má ve svých srdcích i myslích, zavěste je jako znamení na rukou a položte si je mezi oči.


text:
aby trvaly dni tvé i synů tvých v zemi, kterou přísežně slíbil Hospodin otcům tvým, že jim ji dá, dokud bude nebe státi nad zemí.


text:
Neboť budete-li ostříhati přikázání, která vám ukládám, a budete-li je činiti, že budete milovati Hospodina, Boha svého, choditi po všech cestách jeho, lnouti k němu:


text:
Hospodin rozptýlí před vámi všecky tyto národy a zmocníte se jejich majetku, ačkoli jsou větší a silnější než vy.


text:
Každé místo, kam vkročí noha vaše, bude vaše: Od Pouště a od Libanonu, od veliké řeky Eufratu až po Západní moře budou sahati hranice vaše.


text:
Nikdo vám neodolá; strach a bázeň před vámi sešle Hospodin, Bůh váš, na všecku zemi, po které budete kráčeti, jak vám slíbil.


text:
zlořečení, nebudete-li poslouchati přikázání Hospodina, Boha svého, ale sejdete-li s cesty, kterou vám nyní ukazuji, a budete-li choditi za bohy cizími, jichž neznáte.


text:
Když pak tě uvede Hospodin, Bůh tvůj, do země, do které táhneš, aby ses v ní usadil, položíš požehnání na horu Garizim a zlořečení na horu Hebal,


text:
které jsou za Jordánem, za cestou vedoucí k západu, v zemi Kanaanských, sídlících na rovinách naproti Galgale, která jest vedle údolí daleko se táhnoucího a ústícího.


text:
Když tedy přejdete Jordán, byste zabrali zemi, kterou vám dá Hospodin, Bůh váš, aby byla vaše, byste jí vládli;


text:
Toto jsou přikázání a práva, která činiti máte v zemi, kterou Hospodin, Bůh otců tvých, hodlá ti dáti, abys jí vládl po všecky dny, co budeš choditi po zemi.


text:
Zkazte všecka místa, kde národové, jichžto se zmocníte, ctili bohy své, na vysokých horách i na pahorcích, pod každými košatým stromem.


text:
Rozbořte jejich oltáře, rozbijte sochy, háje spalte a modly ztroskotejte; vyhlaďte z těch míst jména jejich.


text:
chodíte na místo, které vyvolí Hospodin, Bůh váš, ze všech kmenů vašich, by tam umísti] jméno své a sídlil na něm;


text:
na místě tom budete obětovati celopaly, (ostatní) své oběti, desátky i prvotiny rukou svých, sliby i dary a prvorozence ze skotu i z bravu.


text:
Tam před tváří Hospodina, Boha svého, budete jísti a veseliti se vy a rodiny vaše z výtěžku rukou svých, kterým požehnal vám Hospodin, Bůh váš.


text:
Až (však) přejdete Jordán, až sídliti budete v zemi, kterou vám dá Hospodin, Bůh váš, až budete míti pokoj ode všech okolních nepřátel, a beze všeho strachu bydliti:


text:
budete snášeti všecky věci, které přikazuji, na místo, které Hospodin, Bůh váš, vyvolí, aby bylo na něm jméno jeho – celopaly i (ostatní) oběti, desátky i prvotiny rukou vašich a všecky vzácné dary, které Hospodinu slíbíte.


text:
Tam před Hospodinem, Bohem svým, budete hodovati vy, synové vaši, dcery vaše, služebníci, služebné i Levité, kteří dlí ve vašich městech, neboť nemají údělu jiného ani vlastnictví mezi vámi.


text:
ale na tom (místě), které vyvolí Hospodin v jednom z tvých kmenů, přinášej své celopaly a čiň vše, co ti přikazuji.


text:
Zachce-li se ti však jísti, a zalíbí-li se ti požívati masa, zabij a jez podle toho, jak ti žehná Hospodin, Bůh tvůj, ve svých městech; ať je to zvíře nečisté, [to jest vadné nebo choré], nebo čisté, [to jest celé a bez vady, jaké možno obětovati], smíš je jísti jako srnu nebo jelena;


text:
Desátku obilí, vína a oleje svého, prvorozenou ze skotu i z bravu, všeho, co slíbíš, nebo dobrovolně budeš chtíti obětovati, ani prvotin svých rukou nesmíš jísti ve svých městečkách,


text:
ale před Hospodinem, Bohem svým, na místě, které si vyvolí Hospodin, Bůh tvůj, budeš jich požívati ty, tvůj syn, tvá dcera, služebník, služebná i Levité, kteří zůstávají ve tvých městech; budeš se veseliti ze všeho a občerstvovati se před Hospodinem, Bohem svým, vším, co vytěží ruka tvá.


text:
Když Hospodin, Bůh tvůj, rozšíří území tvé, jak ti slíbil, a budeš chtíti požívati masa, kterého si duše tvá přeje,


text:
místo však, které vyvolí Hospodin, Bůh tvůj, aby tam bylo jméno jeho, bude-li daleko, smíš zabíjeti ze skotu a z bravu, jak jsem ti přikázal, a jísti po libosti ve svých městečkách.


text:
Jako jídávají srnu nebo jelena, tak je budeš moci jísti; jak čistý, tak nečistý, jednostejně budou směti jísti.


text:
Své dávky však, které máš zasvětit Hospodinu, zejména oběti ze slibu vezmeš a půjdeš na místo, které Hospodin vyvolí,


text:
a (tam) budeš obětovati maso a krev svých celopalů na oltáři Hospodina, Boha svého; krev (ostatních) obětí vyliješ na oltář, maso pak budeš jísti.


text:
Zachovávej pečlivě všecko, co ti poroučím, aby dobře bylo tobě i synům tvým po tobě na věky, budeš-li činiti, co je dobré a libé před očima Hospodina, Boha tvého.


text:
Až rozptýlí Hospodin, Bůh tvůj, před tebou národy, k nimž táhneš, aby ses jich zmocnil, až se jich zmocníš a budeš sídliti v jejich zemi:


text:
varuj se jich následovati, až budou příchodem tvým vyhlazeni, varuj se vyptávati se po jejich obyčejích a říkati: „Jako ctili tito národové bohy své, tak budu činiti též já."


text:
Nečiň tak Hospodinu, Bohu svému! Neboť všecky ohavnosti, kterých nenávidí Hospodin, činili bohům svým obětujíce syny i dcery a v ohni je pálíce.


text:
Objeví-li se mezi vámi prorok, nebo člověk, který tvrdí, že měl sen, a předpoví-li znamení nebo zázrak,


text:
a vyplní-li se, co pravil, a řekne ti: „Pojďme a choďme za cizími bohy, kterých neznáš, a služme jim,"


text:
neposlechneš slov proroka toho nebo snáře, neboť zkouší vás Hospodin, Bůh váš, aby se ukázalo, milujete-li ho celým srdcem svým a celou duší svou, čili nic.


text:
Za Hospodinem, Bohem svým, choďte, jeho se bojte, jeho příkazův ostříhejte a jeho hlas slyšte; jemu služte a k němu lněte.


text:
Onen prorok pak, nebo ten, kdo si smyslil sen, budiž usmrcen; neboť mluvil, by vás odvrátil od Hospodina, Boha vašeho, který vás vyvedl z Egypta a vysvobodil vás z místa otroctví; (mluvil), aby tě svedl s cesty, kterou ti přikázal Hospodin, Bůh tvůj; tak vypleníš (to) zlo ze svého lůna.


text:
Bude-li bratr tvůj, syn matky tvé, nebo tvůj syn, nebo dcera, nebo manželka, která bývá ve tvém klíně, nebo přítel, jehož miluješ jako sebe samého, chtíti tebe přemluviti, potají říkaje: „Pojďme a služme cizím bohům," jichž neznáš ani ty, ani otcové tvoji,


text:
nepovoluj mu, a neposlouchej ho; oko tvé nesmí ho šetřiti, že bys měl (snad) s ním soustrast a kryl ho.


text:
Kamenován budiž až do smrti; nebo chtěl tě odtrhnouti od Hospodina, Boha tvého, který tě vyvedl z Egypta, z místa otroctví.


text:
Z tebe vyšlí ničemníci svedli k odpadu obyvatele města svého, říkajíce: „Pojďme a služme cizím bohům," jichž neznáte,


text:
pilně a pečlivě pátrej, a když se dopídíš pravdy a shledáš, že věc jistě má se tak, jak praví, a že ohavnost ta skutečně byla spáchána,


text:
Také všeliké nářadí sneseš do prostřed ulic jeho a spálíš je i s městem, abys tak zničil všecky věci Hospodinu, Bohu svému, a aby bylo na věky pahorkem popela a nebylo již stavěno;


text:
z těch kterých věcí nic nezůstane ve tvé ruce. (To vše staň se,) by. Hospodin zanechal přísného hněvu, aby se nad tebou smiloval a rozmnožil tě, jak přísežně slíbil otcům tvým.


text:
Zajisté že poslechneš hlasu Hospodina, Boha svého, ostříhaje všech příkazů jeho, které ti dnes ukládám, bys činil, co jest libé před očima Hospodina, Boha tvého.


text:
Neboť jsi národ zasvěcený Hospodinu, Bohu svému; on si tě vyvolil ze všech národů, kteří na zemi jsou, za národ zvláštní.


text:
Těch však, která (sice) přežívají, nemají však rozpoltěného kopyta, jísti nesmíte, na příklad: velblouda, zajíce, damana; tato zvířata budou vám nečistá, protože sice přežívají, nemají však rozpoltěných kopyt.


text:
Nečistým bude též vepř, poněvadž má sice rozdělené kopyto, avšak nepřežívá; jeho masa nesmíte požívati a jeho zdechlin nesmíte se dotýkati.


text:
Cokoli zdechlo, nejezte. – Dej to, by jedl, nebo prodej cizinci, který je ve tvých branách – nebo ty jsi národ zasvěcený Hospodinu, Bohu svému. Nevař kozelce v mléku matky jeho.


text:
a požívej ho před tváří Hospodina, Boha svého, na místě, které si vyvolí, by na něm bylo vzýváno jméno jeho, desátý díl svého obilí, vína i oleje, jakož i prvorozence z hovězího dobytka a z bravu svého, abys učil se báti Hospodina, Boha svého, po všechen čas. – 


text:
Bude-li (ti) však cesta příliš daleká, bude-li příliš vzdáleno místo, které vyvolí Hospodin, Bůh tvůj, a požehná-li ti, že nebude ti lze všecko to k němu donésti,


text:
prodej to všecko, uveď na peníze, vezmi (je) do hrsti, jdi (s nimi) na místo, které Hospodin, Bůh tvůj, vyvolil,


text:
kup za ty peníze, cokoliv ti bude libo, hovězí dobytek, ovce, víno nebo též jiný opojný nápoj, vůbec všecko, čeho si přeješ, a jez to před Hospodinem, Bohem tvým; hodovati budeš ty, dům tvůj,


text:
i Levita, který je ve branách tvých; hleď, abys ho nepominul, neboť nemá jiného podílu ve tvém majetku.


text:
potom nechať přijde Levita, který nemá jiného údělu ani majetku s tebou, cizinec, sirotek a vdova, kteří jsou ve tvých branách, a nechať se dosyta najedí, by Hospodin, Bůh tvůj, žehnal ti v každé práci rukou tvých, kterou budeš konati.


text:
Věřitel, jemuž je dlužen jeho přítel, bližní a bratr, nebude moci dluhu vymáhati, protože jest Hospodinův rok úlevy.


text:
Cizince [a příchozího] smíš upomínati; dluhu soukmenovcova (však) a bližního vypověděti nebudeš oprávněn.


text:
Člověka nuzného, žebráka, mezi vámi přece nebude; vždyť žehná ti Hospodin, Bůh tvůj, v zemi, kterou ti dá ve vlastnictví.


text:
Budeš-li jen poslouchati Hospodina, Boha svého, a šetřiti všeho, co ti přikázal, a co já dnes ti nařizuji, bude ti žehnati, jak slíbil.


text:
Budeš půjčovati mnohým národům, sám však nebudeš od žádného ničeho (nucen) vypůjčovati. Budeš panovati nad mnoha národy, nad tebou však nebude panovati žádný.


text:
Zchudne-li někdo z tvých bratří, sídlících ve branách města tvého, v zemi, kterou ti dá Hospodin, Bůh tvůj: nezatvrzuj srdce svého a nekrč ruky své,


text:
Varuj se, aby snad nevloudila se do srdce tvého bezbožná myšlenka, že by sis myslil: „Blíží se sedmý rok poshovění," abys pak ne-odvrátil očí svých od chudého bratra svého, nechtěje mu, čeho žádá, půjčiti, aby nevolal proti tobě k Hospodinu a (tak) abys neměl hříchu.


text:
Ale dej mu a nečiň nic lstivého, když budeš ulevovati jeho bídě, aby ti žehnal Hospodin, Bůh tvůj, [vždycky a] ve všem, nač sáhneš.


text:
V zemi, v níž budeš sídliti, nebude se nedostávati chudých; proto ti přikazuji, abys otvíral ruku potřebnému bratru svému a chudému, který s tebou v zemi přebývá.


text:
Prodá-li se ti bratr tvůj, Hebrej nebo Hebrejka, a bude-li ti šest let sloužiti, propustíš ho sedmého roku na svobodu.


text:
ale dáš (mu) na cestu ze svého bravu, z humna a z lisu těch věcí, kterých ti požehnal Hospodin, Bůh tvůj.


text:
Pamatuj, žes také sám otročil v Egyptě a vysvobodil tě Hospodin, Bůh tvůj; proto ti (to) nyní přikazuji.


text:
vezmi šidlo a probodni mu ucho ve dveřích domu svého a nechať slouží ti doživotně; také se služebnou tak učiníš.


text:
Neodvracej od nich očí svých, když je budeš propouštěti na svobodu – neboť pracovali u tebe šest let za mzdu nádeníkovu – aby ti žehnal Hospodin, Bůh tvůj, v každém díle, které činíš.


text:
Všecky prvorozené samce ze svého hovězího dobytka i z bravu zasvěť Hospodinu, Bohu svému. Prvorozeným býkem nesmíš pracovati a prvorozených ovcí stříhati nesmíš.


text:
Před tváří Hospodina, Boha svého, budeš každoročně jich požívati ty i dům tvůj, na místě, které si Hospodin vyvolí.


text:
Bude-li však míti (prvorozenec) vadu, bud! že bude kulhavý, slepý, jakkoli znetvořený, nebo příliš slabý, nebudiž obětován Hospodinu, Bohu tvému,


text:
Dbej měsíce nových plodin [prvního to měsíce jarního], bys (v něm) slavil fase Hospodinu, Bohu svému; nebo toho měsíce, v noci, Hospodin, Bůh tvůj, vyvedl tě z Egypta.


text:
Jakožto fase přinášej oběti Hospodinu, Bohu svému, z bravu i z hovězího dobytka, na místě, které si Hospodin, Bůh tvůj, vyvolí, by tam přebývalo jeho jméno.


text:
Nebudeš k tomu jísti kvašeného chleba; sedm dní budeš jísti bez kvasu, chléb utrpení – neboť ve hrůze vyšel jsi z Egypta – abys po všecky dny života svého pamatoval na den vyjití svého z Egypta.


text:
Sedm dní ať se neukáže kvas ve všech krajích tvých, a nic nesmí zůstati do rána z masa, které bylo obětováno večer prvního dne.


text:
ale na místě, které si vyvolí Hospodin, Bůh tvůj, za sídlo jména svého, obětovati budeš fase, a to večer při západu slunce, v dobu, kdy jsi vyšel z Egypta.


text:
Pec (je) a jez na místě, které si vyvolí Hospodin, Bůh tvůj, ráno pak můžeš vstáti a jíti do stanů svých.


text:
Šest dní budeš jísti přesné chleby; sedmého pak dne, že je shromáždění Hospodina, Boha tvého, nebudeš konati žádné práce.


text:
a pak slav svátek týdnů Hospodinu, Bohu svému, a přinášej oběti dobrovolné z výtěžku své práce podle požehnání Hospodina, Boha svého.


text:
Před Hospodinem, Bohem svým, hoduj ty, syn tvůj, dcera, služebník, služebná i Levita, jenž je ve tvých branách, cizinec, sirotek i vdova, kteří bydlí s vámi; na místě, které si Hospodin, Bůh tvůj, vyvolí za sídlo jména svého.


text:
O (této) slavnosti své hoduj ty, syn tvůj, dcera, služebník, služebná tvá, Levita, cizinec, sirotek i vdova, kteří jsou ve tvých branách.


text:
Sedm dní budeš světit Hospodinu, Bohu svému, (tyto) svátky na místě, které si Hospodin vyvolí; i požehná ti Hospodin, Bůh tvůj, na všech úrodách tvých a ve všech pracích rukou tvých, a budeš se veseliti.


text:
Třikrát do roka dostaví se každý mužský tvůj před Hospodina, Boha svého, na místo, které si vyvolí: na svátky přesnic, na svátky týdnů a na svátky stanů. Neukáže se před Hospodinem s prázdnou,


text:
Ve všech svých branách, které ti dá Hospodin, Bůh tvůj, podle jednotlivých kmenů svých ustanov soudce a písaře, aby lid spravedlivě soudili.


text:
Nebuď stranický, nehleď na osobu a nepřijímej darů, nebol! dary zaslepují oči moudrých a převracejí věc spravedlivých.


text:
O to, co je spravedlivé, spravedlivě usiluj, abys byl živ a vládl zemí, kterou ti dá Hospodin, Bůh tvůj.


text:
Nesmíš obětovati Hospodinu, Bohu svému, ovce nebo býka, na kterém jest vada, něco nepěkného; jesti to ohavnost Hospodinu, Bohu tvému.


text:
Vyskytne-li se u tebe, v jedné z tvých bran, které ti dá Hospodin, Bůh tvůj, muž nebo žena, kteří učiní, co je zlé před obličejem Hospodina, Boha tvého, a přestoupí jeho úmluvu,


text:
že půjdou sloužiti cizím bohům, klaněti se jim, slunci, měsíci nebo všemu nebeskému vojsku, což jsem zakázal,


text:
bude-li ti věc oznámena, že se toho dovíš, a shledáš-li, bedlivě to vyšetře, že je to pravda, že se hanebnost (ta) v Israeli stala;


text:
Na základě výpovědí dvou nebo tří svědků nechať zahyne, kdo má býti pokutován smrtí. – Nikdo ať není utracen, vypovídá-li proti němu jediný svědek. – 


text:
Ruce svědků začnou jej popravovati, ruce pak ostatního lidu ho dorazí; tak vypleníš zlo ze svého lůna.


text:
Shledáš-li, že je (soudní případ) zavilý, že ti je (velmi) těžko rozhodnouti mezi krví a krví, pří a pří, ranou a ranou, a uvidíš-li, že názory soudců ve tvých branách se různí, vstaň a jdi na místo, které si vyvolí Hospodin, Bůh tvůj.


text:
Předstup před kněžstvo kmene levitského a před soudce, který bude toho času (souditi); těch se (na věc) otážeš a oni ti oznámí správný rozsudek.


text:
Kdo však bude tak zpupný, že neposlechne rozkazu kněze, který toho času koná službu Hospodinu, Bohu tvému, a výroku soudce, ten budiž usmrcen; tak vypleníš zlo z Israele.


text:
Až vejdeš do země, kterou ti dá Hospodin, Bůh tvůj, až ji zabereš, usadíš se v ní a řekneš (si): „Ustanovím nad sebou krále jako mají všichni národové kolem (nás)":


text:
ustanovíš toho, koho z počtu bratří tvých vyvolí Hospodin, Bůh tvůj. Příslušníka jiného národa, který by nebyl bratrem tvým, nebudeš směti učiniti králem.


text:
Když pak bude ustanoven, ať nechová si mnoho koní, a nevede lidu zase do Egypta jsa vzrušen touhou po četném koňstvu, když vám přece Hospodin přikázal, byste se nikdy již tou cestou nevraceli.


text:
Když pak zasedne na královský trůn svůj, ať si opíše tento zákon do knihy podle předlohy, kterou si opatří od kněží kmene levitského.


text:
A bude jej míti při sobě a čísti po všecky dny svého života, by se naučil báti se Hospodina, Boha svého, a zachovávati slova a ustanovení, která jsou v zákoně předepsána.


text:
Srdce jeho ať se pyšně nepozdvihuje nad jeho bratry a nechať se neuchyluje ani vpravo ani vlevo, aby kraloval dlouho on i synové jeho nad Israelem.


text:
Kněží-Levité, všichni, kteří jsou z tohoto kmene, nebudou míti podílu a dědičného majetku s ostatními Israelity; budouť míti výživu z obětí a darů Hospodinových.


text:
Ničeho jiného se jim nedostane z majetku bratří jejich, protože sám Hospodin jest jejich dědičným majetkem, jak jim pravil.


text:
Od lidu, od těch, kteří přinášejí oběti, bude právem příslušeti kněžím toto: dají knězi plece a žaludek – buď že obětují býka neb ovci – 


text:
neboť je vyvolil Hospodin, Bůh tvůj, ze všech kmenů tvých, by stáli (před) jménem Hospodinovým a konali mu službu oni i synové jejich na věky.


text:
Vyjde-li Levita z některého města tvého kdekoli v Israeli ležícího, v němžto sídlí, a přeje-li si toužebně jíti na místo, které Hospodin vyvolí,


text:
bude oprávněn konati službu ve jménu Hospodina, Boha svého, jako všichni jeho bratři Levité, kteří budou toho času státi před Hospodinem;


text:
Nebudiž mezi vámi nikoho, kdo by kázal synu svému nebo dceři procházeti ohněm, [aby se očistili], kdo by se tázal hadačů, kdo by zkoumal sny, pozoroval znamení, nebudiž (mezi vámi) kouzelníka,


text:
Tito národové, jejichžto zemi zabereš, poslouchají čarodějův a hadačů, ty však jsi od Hospodina, Boha svého, opatřen jinak.


text:
Proroka z tvého národa, z tvých bratří, jako mě, vzbudí ti Hospodin, Bůh tvůj – toho budeš poslouchati – 


text:
jak jsi žádal Hospodina, Boha svého, na Horebu, když byla obec shromážděna, pravé: „Ať již neslyším hlasu Hospodina, Boha mého, a ohně tohoto převelikého nechať již neuhlídám, bych nezemřel."


text:
Proroka jim vzbudím ze středu bratří jejich, podobného tobě; slova má vložím do úst jeho a bude jim oznamovati vše, co mu přikáži.


text:
Prorok však, který by se dal svésti opovážlivostí a chtěl by ve jménu mém mluviti věci, kterých jsem já mu neuložil, by je oznámil, nebo (mluvil-li by) ve jménu bohů cizích, budiž utracen."


text:
budiž ti toto znamením: Nevyplní-li se, co prorok ten ve jménu Hospodinově předpověděl, to Hospodin nemluvil, ale prorok ve své opovážlivosti si to smyslil; proto nebudeš se ho báti.


text:
Až zahladí Hospodin, Bůh tvůj, národy, jejichžto zemi ti dá, až ji zabereš a sídliti budeš v jejích městech (a) domech,


text:
upravíš (k nim) pečlivě cestu a rozdělíš všecko území své země na tři díly, aby, kdo prchá pro vraždu, měl blízko kam se utéci.


text:
Zákonem o vrahu, který utíká a jehožto život má býti chráněn, budiž toto: Kdo zabije bližního svého nevěda, a dokáže se, že včera a před včerejškem žádné nenávisti k němu neměl,


text:
ale že s ním šel upřímně do lesa na dříví a že při kácení stromů sekera mu vyletěla z ruky, že totiž železo s topůrka se smeklo, přítele jeho udeřilo a zabilo: ten nechať uteče do některého z měst svrchu jmenovaných, aby zůstal živ.


text:
(To proto), aby snad příbuzný toho, jehož krev byla prolita, bolestí jsa hnán, vraha nehonil a – kdyby byla cesta příliš daleká – nedohonil a neusmrtil, ačkoliv není vinen smrtí, protože není dokázáno, že měl prve nějakou nenávist k zabitému.


text:
Když pak rozšíří Hospodin, Bůh tvůj, hranice tvé, jak přísahou slíbil otcům tvým, a dá ti všecku zemi, kterou jim slíbil: – 


text:
jen budeš-li ostříhati jeho přikázání a činiti, co ti dnes nařizuji, milovati Hospodina, Boha svého, a choditi každého času po cestách jeho – přidej si jiná tři města a tak zdvojnásob počet měst výše řečených,


text:
aby nebyla vylita nevinná krev v zemi, kterou ti dá Hospodin, Bůh tvůj, abys jí vládl, abys nebyl vinen krví.


text:
Jestliže však někdo nenávidí svého bližního, ukládá mu o život, přepadne jej a zbije tak, že zemře, a pak se uteče do některého z měst výše jmenovaných:


text:
nechať pošlou starší onoho města pro něho, dají jej odvésti z města útočištného a vydají do moci příbuzného zavražděného, a nechať jest usmrcen.


text:
Neber a nepřenášej mezníků svého bližního, položených od předků na tvých statcích, jež ti dá Hospodin, Bůh tvůj, v zemi, které se ti dostane v majetek.


text:
Jeden svědek proti nikomu nic nedokáže, ať jde o jakýkoli hřích nebo zločin; ale ústy dvou nebo tří svědků bude každá věc dokázána.


text:
nechť oba, kteří jsou ve sporu, dostaví se před Hospodina, před kněze a soudce, kteří jimi toho času budou.


text:
ať ho potrestají tím, co zamýšlel (svědek křivý) učiniti svému bratru. Tak vypleníš zlo ze svého lůna;


text:
Nesmiluješ se nad ním, ale budeš žádati život za život, oko za oko, zub za zub, ruku za ruku, nohu za nohu.


text:
Vytáhneš-li do boje proti nepřátelům svým a uzříš-li koně a vozy, ano i větší množství nepřátelského vojska, nežli ty máš, neboj se jich; jesti s tebou Hospodin, Bůh tvůj, který tě vyvedl z Egypta.


text:
Když pak již bude chystati se k bitvě, postaví se kněz před sešikované vojsko a takto promluví k lidu:


text:
„Slyš, Israeli! Vy se máte dnes bíti se svým nepřítelem; srdce vaše neztrácej zmužilosti, nebojte se, neustupujte a nelekejte se jich;


text:
neboť Hospodin, Bůh váš, je mezi vámi a bude bojovati proti nepřátelům za vás, by vás vysvobodil z nebezpečí."


text:
Vůdcové pak nechať provolají v každé četě, aby to vojsko slyšelo: „Kdo vystavěl nový dům a neposvětil ho (ještě)? Ať vystoupí a vrátí se do domu svého, aby snad v boji nepadl a neposvětil ho jiný. – 


text:
Kdo založil vinici a nevypěstil jí tak daleko, že její plody již nejsou zasvěceny, že možno všem jich požívati? Ať vystoupí a vrátí se domů, by snad nepadl v boji a jiný nenastoupil na jeho místo. – 


text:
Kdo (z vás) se zasnoubil, avšak snoubenky dosud nepojal za manželku? Ať vystoupí a vrátí se domů, aby snad v boji nepadl a nepojal jí jiný."


text:
Až to ohlásí, budou dále mluviti k lidu: „Kdo jest (mezi vámi) bázlivý a lekavého srdce? Ať vystoupí a vrátí se domů, aby nestrašil srdce svých bratří, jako je sám přestrašen."


text:
Přijme-li (jej) a otevře ti brány, budiž všecko jeho obyvatelstvo zachováno, bude však tvým poddaným a poplatníkem.


text:
ženy, děti dobytek, a všecko, co tam bude, všecku kořist rozděl vojsku, a požívej z té kořisti nepřátel, kterou ti dá Hospodin, Bůh tvůj.


text:
Tak učiníš všem městům, která budou velmi daleko od tebe a nejsou z těch měst, kterých se ti dostane v majetek.


text:
ale pobiješ (je) mečem, totiž Heťany, Amorrhejské, Kanaanské, Ferezejské, Hevejské a Jebusejské, jak ti Hospodin, Bůh tvůj, přikázal,


text:
aby snad neučili vás činiti všecky ohavnosti, které oni činili ke cti bohů svých, (vy) pak abyste se neprohřešovali proti Hospodinu, Bohu svému.


text:
Když budeš město dlouho obléhati a obklíčíš je ohradami, abys ho dobyl, neposekej stromů, jichž ovoce můžeš požívati, a (vůbec) nevyhub sekerami okolní krajiny; jsoutě to stromy, a ne lidé, a nemohou tedy proti tobě rozmnožiti počet bojujících.


text:
Nejsou-li to však stromy ovocné, nýbrž divoké, jichž možno užíti k jiným potřebám, smíš je káceti a hotoviti (z nich) obléhací nástroje, dokud nedobudeš města, které proti tobě bojuje.


text:
Bude-li nalezeno v zemi, kterou ti dá Hospodin, Bůh tvůj, tělo zabitého člověka a nebude-li se věděti, kdo je vraždou vinen:


text:
starší pak města toho, které bude podle jejich nálezu nejbližší, ať vezmou jalovici ze stáda, která (dosud) za jho netáhla a nebrázdila půdy pluhem,


text:
a zavedou ji do drsného a kamenitého údolí, které nebylo nikdy zoráno ani oseto, a tam jalovici zlomí vaz.


text:
Ať přistoupí též kněží, synové Levi, protože ty vyvolil Hospodin, Bůh tvůj, aby mu sloužili, by dávali požehnání ve jménu jeho a jejich rozsudkem by každá pře, všecko, co jest čisté nebo nečisté, bylo rozhodováno.


