# verses

text:
Ha azt mondják nekünk: Legyetek veszteg, míg hozzátok érünk; akkor megállunk helyünkön, és nem megyünk fel hozzájuk.


text:
Ha pedig azt mondják: Jertek fel hozzánk, akkor felmegyünk, mert az Úr kezünkbe adta őket; és ez a jel számunkra.


text:
Mikor aztán mind a ketten megmutatták magukat a filiszteusok előörsének; azt mondták a filiszteusok: Ezek héberek, kibújtak a lyukakból, ahova elrejtőztek.


text:
És megszólították az őrség emberei Jónátánt és fegyverhordozóját, és azt mondták: Jertek fel hozzánk, hogy megtanítsunk benneteket valamire; Jónátán pedig azt mondta fegyverhordozójának: Jer fel utánam, mert kezébe adta őket az Úr Izráelnek!


text:
És mikor felment Jónátán kézzel-lábbal és fegyverhordozója utána: elestek Jónátán előtt, fegyverhordozója pedig utána öldökölt.


text:
Mikor megtörtént az első csapás, hogy Jónátán és fegyverhordozója mintegy húsz embert levágott mintegy fél barázdahosszban egy iga földön:


text:
reszketés lett a táborban, a mezőn és az egész népben, az előörs és a dúló sereg is reszketett; és megrendült a föld, amiből Istentől való reszketés lett.


text:
Mikor a kémek látták és jelentették Saulnak Benjámin Gibeájában; hogy íme a tömeg felbomlott és folyton tombol:


text:
akkor azt mondta Saul a népnek, mely vele volt: Tartsatok szemlét és nézzétek meg, ki ment el tőlünk? Mikor szemlét tartottak, kitűnt, hogy nincs ott Jónátán és fegyverhordozója.


text:
Akkor azt mondta Saul Ahijának: Hozd ide az Isten ládáját!; mert az Isten ládája akkor Izráel fiainál volt.


text:
De mikor, míg Saul a paphoz beszélt, a tömeg, mely a filiszteusok táborában volt, egyre jobban civakodott: akkor azt mondta Saul a papnak: Vond vissza kezedet!


text:
És összeszedelőzködött Saul és az egész nép, mely vele volt, és mikor megérkeztek a hadakozáshoz; hát mindeniknek a kardja a társa ellen volt, igen nagy zavarodásban.


text:
A héberek is ott voltak a filiszteusoknál úgy, mint azelőtt, akik felvonultak velük a táborba körül; úgyhogy ők is az izráeliekkel tarthattak, akik Saullal és Jónátánnal voltak.


text:
Izráelnek azok az emberei is, akik Efraim Hegyvidékén el voltak rejtőzve, meghallották, hogy menekülnek a filiszteusok; és ők is utánuk eredtek a hadakozásba.


text:
Izráel emberei meg voltak hajszolva azon a napon; de mivel Saul megeskette a népet, mondván: Átkozott az az ember, aki ételhez nyúl estig, míg megállom bosszúmat ellenségeimen, hát nem ízlelt kenyeret az egész nép.


text:
mikor bement volna a nép az erdőbe és méz-folyam lett volna előtte: akkor sem lett volna, aki kezét szájához értesse, mert félt a nép az eskütől.


text:
De Jónátán nem hallotta, mikor megeskette atyja a népet, így hát kinyújtotta a pálca végét, mely kezében volt, és belemártotta azt egy lépes mézbe; és mikor kezét szájához vitte, felcsillantak szemei.


text:
Erre megszólalt valaki a népből, és azt mondta: Atyád esküvéssel megeskette a népet, mondván: Átkozott az az ember, aki ételhez nyúl ma. Mivel pedig a nép ki volt merülve,


text:
azt mondta Jónátán: Atyám megháborította az országot; nézzétek csak, hogy felcsillantak szemeim, hogy ezt a kis mézet ízleltem!


text:
Hátha még a nép szabadon evett volna ma ellenségeinek martalékából, melyet talált: akkor most nem nagyobb vereség lett volna-e a filiszteusokon?


text:
akkor rárohant a nép a martalékra, és vettek juhot, marhát, borjúkat, és levágták a földön; és a vérrel együtt ette a nép.


text:
Mikor ezt Saulnak jelentették, mondván: íme a nép bűnt követ el az Úr ellen, vérrel együtt evén; az azt mondta: Kötelességszegést követtetek el, hengerítsetek hozzám ma egy nagy követ.


text:
Azután azt mondta Saul: Széledjetek el a nép közt, és mondjátok nekik: Hozzátok hozzám ki-ki az ökrét és ki-ki a juhát, és itt vágjátok le és egyétek meg, hogy bűnt ne kövessetek el az Úr ellen, a vérrel együtt evén; és odavitte az egész nép, ki-ki a maga ökrét magával azon éjszaka, és ott vágták le.


text:
Akkor azt mondta Saul: Menjünk le a filiszteusok után az éjjel, zsákmányoljuk őket világos reggelig, és ne hagyjunk meg közülük senkit; és azt mondták: Egészen úgy tégy, amint neked tetszik. De a pap azt mondta: Járuljunk ide az Isten elé.


text:
Megkérdezte tehát Saul az Istent: Lemenjek-e a filiszteusok után? Kezébe adod-e őket Izráelnek?; de nem felelt neki azon a napon.


text:
Akkor azt mondta Saul: Jertek elő mind, ti népnek oszlopai; és tudjátok meg, és lássátok meg, miben volt ma ez a bűn?


text:
Mert él az Úr, aki Izráelt megszabadította, hogy ha fiamban, Jónátánban van is az, meg kell neki halnia; de nem volt, ki feleljen az egész népből.


text:
Akkor azt mondta Saul egész Izráelnek: Ti legyetek egyik felől, én pedig, és fiam, Jónátán leszünk a másik felől; és azt mondta a nép Saulnak: Tedd, ami neked tetszik.


text:
És mikor azt mondta Saul az Úrnak, Izráel Istenének: Add ki a hibátlant; akkor megfogatott Jónátán és Saul, a nép pedig kiment.


text:
Mikor pedig azt mondta Saul: Vessetek sorsot köztem és fiam, Jónátán között; akkor megfogatott Jónátán.


text:
Akkor azt mondta Saul Jónátánnak: Mondd meg nekem, mit csináltál? Es megmondta neki Jónátán, és ezt mondotta: Csak éppen megízleltem a pálca végével, mely a kezemben volt, egy kis mézet, itt vagyok, meghalhatok.


text:
Erre azt mondta Saul: Úgy cselekedjék Isten és úgy folytassa, hogy bizonnyal meg kell halnod, Jónátán.


text:
De a nép azt mondta Saulnak: Jónátán haljon-e meg, aki ezt a nagy szabadítást szerezte Izráelben? Távol legyen! Él az Úr, hogy nem esik le egyetlen hajszál a fejéről a földre, mert Istennel cselekedett e mai napon. És kiváltotta a nép Jónátánt, és nem halt meg.


text:
Miután Saul megkapta a királyságot Izráel felett, és hadakozott körös-körül annak minden ellensége ellen, Móáb ellen, Ammon fiai ellen, Edom ellen, Cóbá királyai ellen és a filiszteusok ellen, és mindenütt, ahova fordult, győzött:


text:
azt a hatalmas dolgot is cselekedte, hogy megverte Amáleket; és kiragadta Izráelt ennek a fosztogatójának kezéből.


text:
Saul fiai voltak pedig Jónátán, Jisvi és Malkisua; és két leányának neve: az idősebbiknek a neve Mérab, a kisebbiknek a neve pedig Mikal.


text:
És Saul feleségének a neve Ahinóám. Ahimaác leánya; hadvezérének neve meg Abinér, Nérnek, Saul nagybátyjának a fia.


text:
Ugyanis Kís, a Saul atyja, és Nér, az Ábner atyja Abiél fiai voltak azt a hatalmas dolgot is cselekedte, hogy megverte Amáleket; és kiragadta Izráelt ennek a fosztogatójának kezéből.


text:
Mivel a háború erős volt a filiszteusok ellen Saul egész életében; ahány erős embert és ahány vitéz embert látott Saul, azt mind magához gyűjtötte.


text:
Ezért azt mondta Sámuel Saulnak: Engem küldött az Úr, hogy téged királlyá kenjelek az ő népe felett, Izráel felett; most tehát hallgass az Úr beszédeinek szavára.


text:
Ezt mondja a seregek Ura: Meglátogatom, amit Amálek Izráellel cselekedett; hogy útját állta neki, mikor feljött Egyiptomból:


text:
most menj, verd meg Amáleket, és vesd örök szentség alá őt és mindenét, amije van, és ne könyörülj rajta; hanem öld meg férfitól asszonyig, gyermektől csecsemőig; ökörtől juhig, tevétől szamárig.


text:
És felhívta Saul a népet és szemlére állította őket Teláimban, kétszázezer gyalogost, és tízezer embert Júdából.


text:
a kénieknek pedig azt mondta Saul: Menjetek, távozzatok el, menjetek le az amálekiek közül, nehogy elveszejtselek téged is vele; pedig te irgalmasságot cselekedtél Izráel minden fiával, mikor feljöttek Egyiptomból. Mikor aztán eltávoztak a kéniek Amálek közül,


text:
És Agagot, Amálek királyát elfogta élve; az egész népet pedig örök szentség alá vetette kardnak élével.


text:
De megkönyörült Saul és a nép Agagon és a juhoknak és marháknak, a másodrendűeknek is legjaván, és a bárányokon és mindenen, ami jó volt, és azokat nem akarták örök szentség alá vetni; hanem minden jószágból, ami hitvány és leromlott volt, azt vetették örök szentség alá.


text:
Megbántam, hogy királlyá tettem Sault, mert hátratért tőlem és szavaimat nem valósította meg. Ezen haragra gerjedt Sámuel, és segítségért kiáltott az Úrhoz egész éjszaka.


text:
És mikor reggel korán felkelt, hogy Saul elé menjen, jelentették Sámuelnek, mondván: Saul Kármelbe érkezett és ott oszlopot állított magának, aztán megfordult, továbbment, és lement Gilgálba.


text:
Mikor Sámuel megérkezett Saulhoz, azt mondta neki Saul: Légy áldott az Úrtól! Megvalósítottam az Úr beszédét.


text:
És azt mondta Saul: Az amálekiektől hozták ezeket, mert megkönyörült a nép a juhok és marhák legjaván, hogy megáldozza az Úrnak, a te Istenednek; de a többit örök szentség alá vetettük.


text:
Akkor azt mondta Sámuel Saulnak: Hagyd el, hadd mondjam meg neked, mit beszélt az Úr hozzám az éjjel; az pedig azt mondta neki: Beszélj.


text:
És azt mondta Sámuel: Nemde, bár kicsiny voltál a magad szemeiben, te lettél Izráel törzseinek feje; és felkent téged az Úr királlyá Izráel felett?


text:
És elküldött téged az Úr egy útra; és azt mondta neked: Menj és vesd örök szentség alá a bűnösöket, Amáleket, és hadakozzál ellene, míg ki nem pusztítod őket.


text:
Miért nem hallgattál tehát az Úr szavára; és rohantál rá a martalékra, és tetted azt, ami gonosz az Úr szemeiben?


text:
És azt mondta Saul Sámuelnek: Én hallgattam az Úr szavára, és azon az úton jártam, amelyre küldött engem az Úr; és elhoztam Agagot, Amálek királyát, Amáleket pedig örök szentség alá vetettem.


text:
De a nép vett a martalékból juhot és marhát az örök szentség zsengéjéül, hogy megáldozza az Urnak, a te Istenednek Gilgálban.


text:
Sámuel pedig azt mondta: Vajon az Úr előtt van olyan kedves az égő áldozat és vágóáldozat, mint az Úr szavára való hallgatás? Íme: engedelmesség jobb az áldozatnál, és szófogadás a kosok kövérénél.


text:
Mert az engedetlenség olyan bűn, mint a varázslás, és a konokság, mint a bálvány és a házi istenek; mivel megvetetted az Úr szavát, ő is megvetett téged, hogy ne légy király.


text:
Akkor azt mondta Saul Sámuelnek: Vétkeztem, hogy áthágtam az Úr parancsát és a te szavaidat; de féltem a néptől, azért hallgattam szavukra.


text:
De Sámuel azt mondta Saulnak: Nem térek vissza veled; mivel megvetetted az Úr beszédét, az Úr is megvetett téged, hogy ne légy király Izráel felett.


text:
Mire azt mondta neki Sámuel: Leszakította az Úr Izráel királyságát rólad ma: és felebarátodnak adja azt, aki jobb náladnál.


text:
De az azt mondta: Vétkeztem, de kérlek, tisztelj meg népem vénei előtt és Izráel előtt; és térj velem vissza, hogy leboruljak az Úr előtt, a te Istened előtt.


text:
Sámuel azt mondta: Hozzátok ide hozzám Agagot, Amálek királyát! És mikor Agag odament hozzá kényesen, azt gondolta Agag: Bizonyára eltávozott a halál keserűsége;


text:
Sámuel pedig azt mondta: Miképpen a te kardod asszonyokat fosztott meg gyermeküktől, úgy fosztassék meg asszonyoknál inkább a te anyád; és ezzel feldarabolta Sámuel Agagot az Úr előtt Gilgálban.


text:
És Sámuel többé nem látogatta meg Sault halála napjáig; mert Sámuel szomorkodott Saulért. Mivel az Úr megbánta, hogy Sault királlyá tette Izráel felett,


text:
azt mondta az Úr Sámuelnek: Meddig szomorkodsz Saulért, holott én megvetettem őt, hogy ne legyen király Izráel felett? Töltsd meg szarudat olajjal és eredj, elküldelek téged a bét-lehemi Isaihoz, mert az ő fiai közül szemeltem ki magamnak királyt.


text:
És azt mondta Sámuel: Hogy mehetnék? Ha meghallja Saul, megöl engem. És azt mondta az Úr: Egy üsző borjút vígy magaddal, és mondd: Az Úrnak áldozni jöttem.


text:
És hívd meg Isait az áldozatra; akkor én tudtodra adom mit tégy, és kend fel nekem azt, akit mondani fogok neked.


text:
És megtette Sámuel, amit az Úr szólott; és mikor megérkezett Bét-Lehembe, reszketve mentek elébe a város vénei, és azt mondták: Szerencsésen érkeztél?


text:
És azt mondta: Szerencsésen. Áldozni jöttem az Úrnak, szenteljétek be magatokat és jertek el velem az áldozatra; aztán beszentelte Isait és fiait, és meghívta őket az áldozatra.


text:
És történt, hogy mikor megérkeztek és meglátta Eliábot; azt mondta: Bizonyára az ő felkentje van az Úr előtt.


text:
De azt mondta az Úr Sámuelnek: Ne tekints megjelenésére, se termetére, magasságára, mert elvetettem őt; mert nem azt nézem, amit az ember néz, mert az ember a látszatra néz, az Úr pedig a szívre néz.


text:
Akkor Abinádábot szólította Isai és elléptette őt Sámuel előtt; de az azt mondta: Ezt sem választotta az Úr.


text:
Így elléptette Isai az ő hét fiát Sámuel előtt; de azt mondta Sámuel Isainak: Ezeket nem választotta az Úr.


text:
És azt mondta Sámuel Isainak: Nincsenek többen az ifjak? És azt mondta: Még hátravan a legkisebb, az éppen a juhokat legelteti. És azt mondta Sámuel Isainak: Küldj el és hozd ide őt, mert nem megyünk el, míg ő ide nem jön.


text:
Elküldött tehát és elhozatta őt, ő pedig piros volt, szép szemekkel, és jó megjelenésű; és azt mondta az Úr: Kelj fel, kend fel őt, mert ő az.


text:
Akkor vette Sámuel az olajszarut és felkente őt testvérei között; és Dávidra szállt az Úrnak lelke attól a naptól fogva és tovább. Sámuel pedig felkelt és elment Rámába.


text:
csak mondja a mi urunk, szolgáid, akik előtted vannak, majd keresnek valakit, aki tud hárfán játszani; és akkor, ha reád jön Istennek egy gonosz lelke, amint ő penget kezével, jobban leszel.


text:
Akkor azt mondta szolgáinak Saul: Hát szemeljetek ki nekem valakit, aki jól hárfázik, és hozzátok el hozzám.


text:
Erre megszólalt egy a legények közül és azt mondta: Én már szemeltem ki: a bét-lehemi Isainak van egy fia, aki tud hárfázni, amellett erős vitéz, hadakozó férfi, értelmes beszédű és formás ember; és az Úr vele van.


text:
Erre Saul követeket küldött Isaihoz; és azt mondta: Küldd hozzám fiadat, Dávidot, aki a juhoknál van.


text:
Isai pedig vett egy szamarat, kenyérrel, egy tömlő borral és egy kecskegödölyével; és elküldte fia, Dávid által Saulnak.


text:
Mikor pedig Dávid megérkezett Saulhoz és megállt előtte; az igen megszerette őt, és fegyverhordozója lett neki.


text:
És mikor rájött Saulra Isten lelke, vette Dávid a hárfát és pengette kezével; és Saul megkönnyebbült és jobban lett, és eltávozott róla a gonosz lélek.


text:
Mikor a filiszteusok összevonták táboraikat a háborúra, Szokónál gyűltek össze, mely Júdához tartozik; és Szokó és Azéka között táboroztak Efesz-Dammimban.


text:
Saul és Izráel emberei szintén összegyülekeztek és a Cser-völgyben táboroztak; és háborúra sorakoztak a filiszteusok ellen.


text:
És a filiszteusok a túlsó hegyen állottak, Izráel pedig az innenső hegyen állott úgy, hogy a völgy közöttük volt.


text:
Akkor kijött a bajvívó a filiszteusok táboraiból, Góliát a neve, Gátból való: magassága hat sing és egy arasz.


text:
Réz-sisak volt a fején, ő meg pikkelyes páncélba volt öltözve; és a páncél súlya ötezer réz-sekel volt.


text:
Dárdájának a nyele olyan volt, mint a takácsok zugolyfája, dárdájának a hegye pedig hatszáz sekel vasból volt; és a pajzsvivő ment előtte.


text:
És megállt és odakiáltott Izráel csatasorainak, és azt mondta nekik: Miért vonultok ki, hadakozásra sorakozván? Nemde én vagyok a filiszteus, ti pedig Saul szolgái? Válasszatok ki magatoknak egy embert, és az jöjjön le hozzám:


text:
ha meg bír velem vívni és levág engem, akkor mi leszünk a ti szolgáitokká; ha pedig én bírok el vele és levágom őt, akkor ti lesztek a mi szolgáink és szolgálni fogtok bennünket.


text:
Aztán azt mondta a filiszteus: Én gyalázattal illettem Izráel sorait e mai napon; adjatok nekem valakit, hogy megvívjunk egymással.


text:
Mikor pedig meghallotta Saul és egész Izráel a filiszteusnak ezeket a beszédeit; megrettentek és féltek nagyon.


text:
Dávid pedig efráti embernek volt a fia. Ez Júda Bét-Leheméből, tudniillik Isai volt a neve, és nyolc fia volt neki, és az ember Saul idejében már vén volt,


text:
embereket hozott, akik bevonultak: Isai három nagyobbik fia ment el Saul után a háborúba. Annak a három fiának a neve pedig, akik elmentek a háborúba: Eliáb, az elsőszülött, aztán másodszülöttje Abinádáb, a harmadik pedig Sammá.


text:
Egyszer azt mondta Isai fiának, Dávidnak: Vedd testvéreidnek ezt az efa pergelt gabonát és ezt a tíz kenyeret; és futtasd el a táborba testvéreidnek.


text:
Ezt a tíz sajtszeletet pedig vidd el az ezredesnek; és látogasd meg testvéreidet, hogy vannak, és válaszukat hozd el.


text:
És felkelt Dávid korán reggel, és a juhokat egy őrizőre hagyta, aztán megrakodott és elment, mint ahogyan Isai parancsolta neki. És mikor a szekérvárhoz érkezett, a csatarendhez kivonuló sereg akkor kiáltott riadót a hadakozásra:


text:
Dávid tehát a nála levő holmit ott hagyta a holmik őrzőjének kezén, és elfutott a csatarendhez; és mikor odaért, kérdezősködött testvérei hogyléte felől.


text:
És éppen mikor ővelük beszélgetett, a bajvívó, a Góliát nevű filiszteus Gátból akkor vonult fel a filiszteusok csatarendjei közül, és hasonló beszédeket beszélt; úgyhogy Dávid hallotta.


text:
És azt mondták Izráel emberei: Láttátok-e ezt az embert, aki itt felvonult? Mert Izráelt gyalázattal illetni vonult fel; hát azt az embert, aki ezt levágja, a király gazdaggá teszi nagy gazdagsággal, leányát is neki adja, és atyja házát szabaddá teszi Izráelben.


text:
Erre Dávid azt mondta a mellette álló embereknek, mondván: Mit csinálnak azzal az emberrel, aki levágja ezt a filiszteust és leveszi a gyalázatot Izráelről? Mert kicsoda ez a körülmetéletlen filiszteus, hogy az élő Istennek csatarendjeit gyalázza?


text:
Mikor meghallotta Eliáb, a legnagyobbik testvére, hogy beszélget az emberekkel, felgerjedt Eliáb haragja Dávidra, és azt mondta: Miért is jöttél te le, és kire hagytad azt a néhány juhot a sivatagban? Ismerem én a te elbizakodottságodat és szíved gonoszságát, hogy azért jöttél le, hogy meglásd a háborút.


text:
Ezzel elfordult attól egy másikhoz és hasonlóképpen szólott; nép pedig hasonlóképpen felelt neki, mint az első felelet volt.


text:
Mikor híre terjedt azoknak a beszédeknek, melyeket Dávid beszélt, és elmondták Saul előtt, az magához vitette őt.


text:
Akkor Dávid azt mondta Saulnak: Senki szíve ne csüggedjen el miatta; a te szolgád elmegy és megvív ezzel a filiszteussal.


text:
De Saul azt mondta Dávidnak: Nem mehetsz te ez ellen a filiszteus ellen, hogy vele hadakozzál; mert gyermek vagy te, az pedig hadakozó férfiú ifjúságától fogva.


text:
Dávid pedig azt mondta Saulnak: Pásztor volt a te szolgád atyjánál a juhok mellett; és ha eljött az oroszlán és medve és elvitt egyet a nyájból,


text:
kimentem utána, levágtam azt és kiragadtam a szájából; ha pedig ellenem állt, megragadtam a szakállát, és leütöttem és megöltem őt.


text:
Az oroszlánt is, a medvét is leütötte a te szolgád; úgy jár ez a körülmetéletlen filiszteus is, mint azok közül egy, mert gyalázattal illette az élő Isten csatarendjeit.


text:
És azt mondta Dávid: Az Úr, aki kiragadott engem az oroszlán kezéből és a medve kezéből, ő ki fog engem ragadni ennek a filiszteusnak kezéből; amire azt mondta Saul Dávidnak: Eredj, és az Úr legyen veled.


text:
És felöltöztette Saul Dávidot a maga ruháiba, és réz-sisakot tett a fejébe; és páncélba öltöztette őt.


text:
De mikor felkötötte Dávid a kardját a ruhája fölé és úgy akart járni, mert még nem próbálta; akkor azt mondta Dávid Saulnak: Nem tudok ezekben járni, mert még nem próbáltam, ezzel levetette őket Dávid magáról.


text:
Hanem kezébe vette botját és kiválasztott magának öt sima követ a patakból és azt beletette pásztor készségébe, mely vele volt, tudniillik a táskába, parittyája pedig kezében volt: így közeledett a filiszteushoz.


text:
Mikor aztán rátekintett a filiszteus és meglátta Dávidot, lenézte őt; mert gyermek volt, bár piros, szép megjelenésű.


text:
És azt mondta a filiszteus Dávidnak: Hát eb vagyok én, hogy te botokkal jössz reám? És Istenével káromolta a filiszteus Dávidot.


text:
És azt mondta a filiszteus Dávidnak: Jösszte ide hozzám, hadd adjam húsodat az ég madarainak és a mező vadainak!


text:
Dávid pedig azt mondta a filiszteusnak: Te karddal, dárdával és gerellyel jössz énreám; én pedig a seregek Urának nevével megyek tereád, aki Izráel csatarendjeinek Istene, akiket te gyalázattal illettél.


text:
E mai nap kiszolgáltat téged az Úr az én kezembe, és leváglak téged és leveszem a fejedet rólad; a filiszteusok táborának hulláit pedig e mai napon az ég madarainak és a mező vadainak adom: és megtudja az egész föld, hogy van Istene Izráelnek;


text:
és megtudja ez az egész gyülekezet, hogy nem karddal és dárdával szabadít meg az Úr; hanem az Úré a viadal, és ő ad kezünkbe titeket.


text:
Mikor aztán a filiszteus felkelt és ment, hogy szembeszálljon Dáviddal; Dávid is hamar harci állásba futott a filiszteussal szemben.


text:
Akkor Dávid kinyújtotta a kezét a készségbe és kivett onnét egy követ, és parittyával homlokon dobta a filiszteust úgy, hogy a kő belemélyedt a homlokába, és ő arccal a földre esett.


text:
Mikor így erőt vett Dávid a filiszteuson egy parittyával és egy kővel, és úgy leütötte és megölte a filiszteust, hogy kard nem is volt Dávid kezében:


text:
tudniillik odafutott Dávid, a filiszteus mellé állt, fogta annak kardját, kivonta hüvelyéből és megölte őt és levágta vele a fejét. És mikor a filiszteusok látták, hogy meghalt az ő hősük, megfutamodtak.


text:
Izráel és Júda emberei pedig felkeltek, riadót kiáltottak és üldözték a filiszteusokat völgynek menet egészen Ekron kapuiig; és hullottak a filiszteusok hullái a saarajimi úton Gátig és Ekronig.


text:
Saul pedig mikor látta, hogy Dávid hogyan vonult ki a filiszteus ellen, azt mondta Ábnernek, az ő hadvezérének: Kinek a fia is ez a gyermek, Ábner? Ábner pedig azt mondta: El a te lelked, oh király, hogy nem tudom.


text:
Mikor aztán viszszatért Dávid a filiszteus megveréséből, fogta őt Ábner és bevitte Saul elé; úgy, hogy a filiszteus feje a kezében volt.


text:
És azt mondta neki Saul: Kinek a fia vagy te, gyermekem? Dávid pedig azt mondta: A te szolgádnak, a bétlehemi Isainak a fia vagyok.


text:
És mire elvégezte a Saullal való beszélgetést, Jónátán lelke belekapcsolódott a Dávid lelkébe; és úgy szerette őt Jónátán, mint a saját lelkét.


text:
Úgyhogy levetette Jónátán a felöltőt, mely rajta volt, és Dávidnak adta azt; ruháit is, még kardját, még kézívét, még övét is.


text:
És mikor kivonult Dávid, mindenben, amire Saul küldötte őt, sikerrel szokott járni, tehát Saul a hadakozó emberek fölé helyezte őt; és tetszett az egész népnek és Saul szolgáinak is.


text:
Mikor pedig bevonultak, mikor Dávid visszatért a filiszteus leveréséből, történt, hogy az asszonyok kimentek Izráel minden városából énekelve és körtáncot lejtve Saul elé, a király elé; dobokkal, vigassággal és tamburákkal.


text:
És elkezdtek énekelni a táncoló asszonyok, és azt mondták: Leverte Saul az ő ezerét, És Dávid az ő tízezerét.


text:
Erre nagyon fellobbant Saul, mert nem tetszett neki ez a beszéd, és azt mondta: Dávidnak tízezeret adnak, nekem pedig ezeret adnak; hát még csak a királyságot neki!


text:
Történt pedig másnap, mikor Istennek egy gonosz lelke szállt Saulra úgy, hogy elragadtatásba esett bent a házban, és Dávid pengetett a kezével, mint máskor; a dárda pedig Saul kezében volt,


text:
hogy elhajította Saul a dárdát és azt gondolta: A falhoz szegezem Dávidot. De Dávid elfordult előle kétszer;


text:
és akkor félt Saul Dávidtól; mert az úr vele volt, Saultól pedig eltávozott. 13 Tehát eltávolította őt Saul magától és ezeredesévé tette; így ő vonult ki és ő vonult be a nép előtt:


text:
azt mondta tehát Saul Dávidnak: Itt van az én nagyobbik lányom, Mérab, őt adom neked feleségül, csak légy nekem derék vitézem és harcold az Úr harcait; Saul ugyanis azt gondolta: Ne az én kezem legyen rajta, hanem legyen rajta a filiszteusok keze.


text:
De Dávid azt mondta Saulnak: Ki vagyok én és mi az én életem, atyám nemzetsége Izráelben; hogy veje legyek a királynak?


text:
De mikor eljött az idő, hogy Mérabot, Saul leányát Dávidnak adják; odaadták a meholáti Adriélnek feleségül.


text:
Mikal pedig, Saul leánya, megszerette Dávidot; mikor ezt Saulnak megmondták, helyesnek látta a dolgot.


text:
Ugyanis azt gondolta Saul: Neki fogom adni, hadd legyen az számára tőrré, hogy rajta legyen a filiszteusok keze; azt mondta tehát Saul Dávidnak: Másodszorra vőmmé leszel ma.


text:
Szolgáinak pedig megparancsolta Saul: Beszéljetek Dáviddal titokban, mondván: íme a király kedvel téged, szolgái pedig mind szeretnek téged; most tehát légy vejévé a királynak.


text:
Mikor Saul szolgái ezeket a beszédeket beszélték Dávid füleibe; azt mondta Dávid: A ti szemeitekben könnyű a királynak vejévé lenni? Mikor én szegény és jelentéktelen ember vagyok.


text:
azt mondta Saul: Ezt mondjátok Dávidnak: Nem kíván a király jegyajándékot, csak száz filiszteus előbőrét a király ellenségein való bosszúállás végett; de Saul arra gondolt, hogy így a filiszteusok kezébe ejti Dávidot.


text:
Mikor szolgái megmondták Dávidnak ezeket a beszédeket; helyesnek látszott Dávid szemeiben a dolog, hogy vejévé legyen a királynak. És még el sem teltek a napok


text:
mikor Dávid felkelt és elment ő és emberei, és levágott a filiszteusokból kétszáz embert, és előbőrüket bevitte Dávid és hiánytalanul beszolgáltatta a királynak, hogy vejévé legyen a királynak; és Saul neki adta a leányát, Mikalt feleségül.


text:
De mikor a filiszteusok fejedelmei kivonultak; valahányszor kivonultak, Dávidnak Saul minden szolgájánál nagyobb szerencséje volt, és így nagy becsben állott a neve.


text:
Egyszer beszélgetett Saul fiával, Jónátánnal és többi szolgájával Dávid megöléséről. Mivel pedig Jónátán, a Saul fia nagyon kedvelte Dávidot,


text:
jelentette Jónátán Dávidnak, mondván: Atyám, Saul, halálra keres téged; most tehát vigyázz magadra, kérlek, reggelre, maradj rejtekben és titkold el magadat.


text:
Én pedig kimegyek és atyám mellé állok a mezőn, ahol te leszel, és én beszélgetni fogok atyámmal rólad; és ha észreveszek valamit, megmondom neked.


text:
Tehát jót beszélt Jónátán Dávidról atyjával, Saullal, és azt mondta neki: Ne vétkezzen a király szolgája ellen, Dávid ellen, mert nem vétett neked, és mert amiket tett, nagyon jók voltak neked.


text:
Hiszen kockára tette életét, hogy leverje a filiszteust, és úgy szerzett az Úr nagy szabadítást az egész Izráelnek, láttad és örvendeztél rajta; miért vétkeznél hát ártatlan vér ellen, megölvén Dávidot ok nélkül?


text:
Akkor szólította Jónátán Dávidot és elmondta neki Jónátán ezt az egész beszélgetést; aztán bevitte Jónátán Dávidot Saulhoz, és nála maradt, mint azelőtt.


text:
Mikor újból háború lett, Dávid kivonult és hadakozott a filiszteusokkal; és megverte őket nagy vereséggel úgy, hogy megfutamodtak előtte.


text:
Akkor az Úrnak egy gonosz lelke jött Saulra, mikor ő házában ült, és dárdája a kezében volt, Dávid pedig hárfát pengetett kezével:


text:
és megkísérelte Saul a dárdával falhoz szegezni Dávidot, de eliszamodott Saul elől, úgyhogy az a dárdát a falba ütötte; Dávid pedig elfutott és elmenekült azon az éjszakán.


text:
Saul ugyanis követeket küldött Dávid házához, hogy őrizzék őt, hogy aztán reggel megölesse őt; de ezt megmondta Dávidnak Mikal, a felesége, mondván: Ha meg nem mented az életedet ez éjszaka, holnap meg vagy ölve.


text:
Aztán fogta Mikal a házi istent és beletette az ágyba, a kecskeszőr párnát a feje alá tette; és betakarta a takaróval.


text:
Akkor elküldte Saul a követeket, hogy nézzék meg Dávidot, mondván: Hozzátok fel őt az ágyban hozzám, hogy megölessem.


text:
Akkor azt mondta Saul Mikalnak: Miért csaltál így meg engem és bocsátottad el ellenségemet, hogy elmeneküljön? És azt mondta Mikal Saulnak: Ő mondta nekem: Bocsáss el engem, mert különben megöllek.


text:
Dávid tehát elfutott és megmenekült, és mikor eljutott Sámuelhez Rámába, elmondott neki mindent, amit Saul tett vele; aztán elment ő és Sámuel, és Nájótban laktak.


text:
követeket küldött Saul, hogy hozzák el Dávidot, de mikor meglátták a próféták csoportját, elragadtatásba esve, és Sámuelt előttük állva felegyenesedetten: Saul követeit is megszállta Isten lelke és ők is elragadtatásba estek.


text:
Mikor ezt Saulnak jelentették, más követeket küldött, de azok is elragadtatásba estek; és mikor újból követeket küldött Saul harmadszor, azok is elragadtatásba estek.


text:
Akkor elment maga is Rámába, és mikor a nagy kúthoz ért, mely Székuban van, kérdezősködött és azt mondta: Hol van Sámuel és Dávid? És azt mondták: Ihol Nájótban, Rámában.


text:
És mikor elment oda Nájótba, Rámában reá is rászállt Isten lelke és folyton elragadtatásban ment, míg Nájótba nem ért, Rámában.


text:
Akkor levetette ruháit ő is, és elragadtatásba esett ő is Sámuel előtt; és ott feküdt meztelenül azon az egész napon és egész éjszakán. Ezért szokták mondani: Hát Saul is a próféták között van?


text:
Dávid pedig elmenekült a rámábeli Nájótból; és eljutott Jónátán elé, és aztmondta: Mit tettem én, mi a bűnöm és mi a vétkem atyád előtt, hogy életemre tör?


text:
Az pedig azt mondta neki: Távol legyen! Nem fogsz meghalni. Hiszen nem tesz atyám sem nagy dolgot, sem kis dolgot úgy, hogy előttem fel ne tárná; miért rejtené el atyám előlem ezt? Nem úgy van az.


text:
De Dávid még megesküdött és azt mondta: Tudván tudja atyád, hogy kedvet találtam szemeidben, tehát azt gondolta: Ne tudja ezt Jónátán, nehogy fájjon neki; de él az Úr és él a te lelked, hogy csak egy lépés van köztem és a halál között.


text:
És azt mondta Dávid Jónátánnak: Ugye újhold lesz holnap, és nekem okvetlen a királlyal kellene ételhez ülnöm; de bocsáss el engem, hogy rejtőzzem el a mezőn harmadnap estvéig.


text:
Ha észreveszi atyád, hogy hiányzom, ezt mondd neki: SÚrgősen elkérezett tőlem Dávid, hogy városába, BétLehembe ránduljon, mert ott van az egész nemzetségnek évi áldozati ünnepe.


text:
Ha ezt mondja: Jó, az béke szolgádra nézve; de ha haragra lobban, akkor tudd meg, hogy a rossz el van végezve részéről:


text:
és gyakorolj kegyelmet a te szolgádon, hiszen az Úrral vitted a te szolgádat frigybe magaddal; és ha van bennem bűn, ölj meg engem te, atyádhoz pedig miért vinnél engem?


text:
És azt mondta Jónátán: Távol legyen tőled; mert ha én bizonyosan megtudnám, hogy a rossz el van végezve atyám részéről, hogy rád jöjjön, akkor nem mondanám-e azt meg neked?


text:
Dávid pedig azt mondta Jónátánnak: Bárcsak megmondaná nekem valaki: vajon amit atyád felel neked, kemény lesz-e?


text:
Akkor azt mondta Jónátán Dávidnak: Az Úr Izráel Istene, hogy ha kifÚrkészem atyámat holnap-holnapután ilyenkor, és kitűnik, hogy jó Dávidhoz: hát akkor elküldök hozzád, és feltárom előtted.


text:
Úgy cselekedjék az Úr Jónátánnal és úgy folytassa, hogy ha az ellened való rossz látszik jónak atyám előtt, azt is feltárom előtted, és elbocsátlak téged, hogy menj el békességgel; és legyen veled az Úr, miképpen az én atyámmal volt.


text:
hanem ne szüntesd meg kegyességedet házamtól soha; akkor se, mikor kiirtja az Úr Dávid ellenségeit, mindeniket a föld színéről.


text:
Továbbá Jónátán megeskette Dávidot is iránta való szeretetére; mert úgy szerette őt, mint a lelkét szerette.


text:
tehát holnapután azonnal jöjj le és menj arra a helyre, ahol a tett napján elrejtőztél; és ülj le ott a mellett a kőhalom mellett.


text:
És mikor küldöm a legényt: Eredj, keresd meg a nyilakat!; ha azt mondom a legénynek: Ihol a nyilak rajtad innen vannak, vedd fel!; akkor jöjj elő, mert békesség vár rád, és nincs baj, él az Úr!


text:
Ha pedig ezt mondom az ifjúnak: Ahol a nyilak rajtad túl vannak; akkor eredj el, mert elküldött téged az Úr.


text:
Mikor pedig a király leült székére, mint máskor, a fali székre, és Jónátán felállt, Ábner pedig leült Saul mellé; Dávid helye Úresen maradt.


text:
De mikor az újhold után való második napon is Úres volt Dávid helye; akkor azt mondta Saul Jónátánnak: Miért nem jött el Isai fia sem tegnap, sem ma az evéshez?


text:
és azt mondta: Bocsáss el engem, kérlek, mert nemzetségi áldozatunk van nekünk a városban, és maga testvérem hívott fel engem; most tehát, ha kedvet találtam szemeidben, hadd menjek szabadságra, hogy meglátogassam testvéreimet. Ezért nem jött el a király asztalához.


text:
Felgerjedt erre Saul haragja Jónátánra, és azt mondta neki: Konokság elfajzott fia! Talán nem tudom, hogy te Isai fia mellett vagy szégyenedre és anyád szemérmének szégyenére?


text:
Mert mindaddig, amíg Isai fia él a földön, meg nem állhatsz te és királyságod; most tehát küldj el és hozd őt hozzám, mert ő halál fia!


text:
mire Saul felé hajította a dárdát, hogy leüsse őt. Mikor így Jónátán megtudta, hogy el van végezve atyja részéről Dávid megölése:


text:
felkelt Jónátán az asztaltól lobogó haraggal; és nem evett az újhold másodnapján semmit, mert fájt neki, hogy atyja gyalázta Dávidot.


text:
És történt reggel, hogy Jónátán kiment a mezőre a Dáviddal kitűzött időre; és egy kis legény volt vele.


text:
És azt mondta legényének: Fuss, keresd meg a nyilakat, melyeket én ellövök! A legény futott, ő pedig ellőtte a nyilat úgy, hogy túlment rajta.


text:
Mikor pedig a legény a nyíl helyéhez ért, melyet Jónátán ellőtt; utána kiáltott Jónátán a legénynek és azt mondta: Ahol a nyíl rajtad túl van!


text:
Aztán azt kiáltotta Jónátán a legény után: Hamar, siess, meg ne állj! Es felszedte Jónátán legénye a nyilakat, és urához ment.


text:
Akkor odaadta Jónátán szerszámait a legénynek, aki vele volt; és azt mondta neki: Eredj, vidd be a városba.


text:
A legény bement, Dávid pedig felkelt a kőhalom mellől és arccal a földre esett és meghajtotta magát háromszor; aztán megcsókolták egymást és sírtak egymással, kivált Dávid nagyon.


text:
És azt mondta Jónátán Dávidnak: Eredj el békességgel; amire megesküdtünk mi mind a ketten az Úr nevére, mondván: Az Úr legyen köztem és közted, az én magom közt és a te magod közt örökre! 43 Erre felkelt és elment; Jónátán pedig bement a városba.


text:
Mikor Dávid Nóbba jutott Ahimelek paphoz; reszketve ment Ahimelek Dávid elé és azt mondta neki: Miért vagy te egyedül és nincs senki veled?


text:
És azt mondta Dávid Ahimelek papnak: A király bízott rám valamit, és azt mondta nekem: Senki meg ne tudjon semmit arról a dologról, amire én téged küldelek és amit parancsoltam neked; tehát a legényeket erre s erre a helyre rendeltem.


text:
És felelt a pap Dávidnak és azt mondta: Közönséges kenyér nincs kezem ügyében; hanem szent kenyér van, ha őrizkedtek volna a legények bár az asszonytól.


text:
És felelt Dávid a papnak és azt mondta neki: Sőt asszonytól el voltunk rekesztve már tegnap-tegnapelőtt, mikor kivonultam, a legények edényei pedig meg lettek szentelve; és ez közönséges szokás, hát mennyivel inkább szent marad ma az edényben.


text:
Tehát szentséget adott neki a pap, mert nem volt ott más kenyér, csak a Felség-kenyér, melyet elvettek az Úr színe elől, hogy meleg kenyeret tegyenek fel, amely nap azt elvették.


text:
Volt pedig ott valaki Saul szolgái közül, aki azon a napon volt lekötöttségben az Úr előtt, a neve az edomi Dóég; Saulnak leghatalmasabb pásztora.


text:
Akkor azt mondta Dávid Ahimeleknek: És vajon nincs itt kezed ügyében valami dárda vagy kard? Mert sem kardomat, sem fegyvereimet nem hoztam magammal, mert sÚrgős volt a király dolga.


text:
És azt mondta a pap: A filiszteus Góliát kardja, akit levágtál a Cservölgyben, ahol van egy ruhába takarva a vállraöltő mögött, ha azt el akarod vinni magaddal, vidd el, mert azon kívül más itt nincsen; és azt mondta Dávid: Nincs ahhoz fogható, add ide azt nekem!


text:
És azt mondták Ákis szolgái neki: Nem Dávid ez, az ország királya? Nem ennek énekeltek a körtáncokban, mondván: Leverte Saul az ő ezerét, És Dávid az ő tízezerét?


text:
Tehát eszelősnek tetette magát szemeikben és őrjöngött kezeik között; aztán kaparászott a kapuszárnyakon, és nyálát szakállára folyatta alá.


text:
Őrültek szűkében vagyok hogy ezt behoztátok, hogy őrjöngjön előttem? Ennek kellett az én házamba bejönni?


text:
És elment onnét Dávid, és Adullám barlangjába menekült. Mikor ezt meghallották testvérei és atyjának egész háza, lementek hozzá oda.


text:
Továbbá hozzá gyülekeztek mind, akik nyomorban voltak, mind, akiknek hitelezőjük volt, mind, akiknek lelke keserű volt, és ő lett felettük fejedelem; így mintegy négyszáz ember volt vele.


text:
És elment Dávid onnét a móábi Micpébe; és azt mondta Móáb királyának: Hadd jöjjön ki, kérlek, atyám és anyám velem, míg megtudom, mitevő lesz velem az Isten.


text:
Mikor aztán Gád, a próféta, azt mondta Dávidnak: Ne maradj Micpében; eredj és menj be Júda országába; akkor elment Dávid és bement Heret erdejébe.


text:
Mikor Saul meghallotta, hogy felismerték Dávidot és némely emberét, akik vele voltak (és Saul Gibeában ült a tamariszkfa alatt a magaslaton, és dárdája a kezében volt, szolgái pedig mind körülötte álltak),


text:
akkor azt mondta Saul körülötte álló szolgáinak: Halljátok meg, kérlek, Benjámin fiai: Hát mindnyájatoknak adni fog Isai fia mezőket és szőlőket, mindnyájatokat ezredesekké és századosokká tesz:


text:
hogy mindnyájan összeesküdtetek ellenem, és nincs, aki feltárta volna előttem, mikor fiam szövetséget kötött Isai fiával, és nincs, aki fájdalmat érzett volna közületek miattam és feltárta volna előttem: hogy fiam feltámasztotta ellenem szolgámat, hogy álljon lesbe, mint e mai nap?


text:
És felelt az edomi Dóég, ő ugyanis Saul szolgái előtt állt, és azt mondta: Láttam Isai fiát, amint megérkezett Nóbba Ahimelekhez, Ahitúb fiához.


text:
Akkor elküldött a király, hogy hívják el Ahimeleket, Ahitúb fiát, a papot, és atyja egész házát, a papokat, akik Nóbban voltak; és mikor mind megérkeztek a királyhoz,


text:
És azt mondta neki Saul: Miért esküdtetek össze ellenem te és Isai fia: hogy kenyeret és kardot adtál neki és megkérdezted felőle Istent, hogy ellenem támadjon, lesbe állván, mint e mai nap?


text:
És felelt Ahimelek a királynak, és azt mondta: És ki olyan hű valamennyi szolgád között, mint Dávid? És a király veje, és testőrséged feje, és tiszteletben áll házadban:


text:
ma kérdeztem meg felőle Istent először? Távol legyen tőlem: fel ne tegyen a király az ő szolgájáról valamit, atyám egész házával együtt, mert nem tud a te szolgád minderről semmit, sem kicsit, sem nagyot.


text:
És azt mondta a király a testőröknek, akik körülötte álltak: Vegyétek körül és öljétek meg az Úr papjait, mert az ő kezük is Dáviddal van, mert tudták, hogy szökésben van és mégsem tárták fel előttem; de nem akarták a király szolgái kezüket kinyújtani, hogy leüssék az Úr papjait.


text:
Akkor azt mondta a király Dóégnak: Fordulj te, és ronts a papokra! Az edomi Dóég pedig fordult, és ő rontott rájuk a papokra, és megölt aznap nyolcvanöt embert, akik gyolcs vállraöltőt viseltek.


text:
Aztán Nóbot, a papok városát, levágatta kardnak élével, férfitól asszonyig, gyermektől csecsemőig; ökröt is, szamarat is, juhot is kardnak élével.


text:
azt mondta Dávid Abjátárnak: Tudtam aznap, mikor ott volt az edomi Dóég, hogy bizonyosan megmondja Saulnak; én okoztam atyád egész házának halálát.


text:
Maradj velem, ne félj, mert aki az én életemet keresi, az keresi a te életedet; így hát őrizetben leszel te nálam.


text:
Egyszer jelentették Dávidnak, mondván: íme a filiszteusok Keilában hadakoznak és a szérűket fosztogatják.


text:
Akkor megkérdezte Dávid az Urat, mondván: Elmenjek-e, hogy megverjem ezeket a filiszteusokat? Az Úr pedig az mondta Dávidnak: Eredj, verd meg a filiszteusokat és szabadítsd meg Keilát.


text:
De azt mondták Dávid emberei neki: Hiszen mi itt Júdában félünk; hát ha még Keilába megyünk a filiszteusok csatarendjei elé!


text:
Erre még egyszer megkérdezte Dávid az Urat, és az Úr felelt neki; és azt mondta: Kelj fel, menj le Keilába, mert én kezedbe adom a filiszteusokat.


text:
Tehát elment Dávid embereivel Keilába, hadakozott a filiszteusokkal, elhajtotta nyájaikat, és nagy vereséget okozott nekik; Keilá lakosait pedig megszabadította Dávid.


text:
Történt pedig, hogy amint Abjátár, Ahimelek fia Dávidhoz futott Keilába; úgy ment le, hogy egy vállraöltő volt vele.


text:
Mikor aztán jelentették Saulnak, hogy Dávid bement Keilába; azt mondta Saul: Kezembe adta őt az Isten, mert be van zárva, miután ajtós és reteszes városba ment be.


text:
Dávid pedig, mikor megtudta, hogy ellene Saul gonoszt forral; azt mondta Abjatár papnak: Hozd elő a vállraöltőt!


text:
Akkor az mondta Dávid: Uram, Izráel Istene, bizonyosnak hallotta a te szolgád, hogy Saul Keilába akar jönni; hogy elpusztítsa a várost énmiattam.


text:
Vajon kezébe adnak-e engem Keilá urai, vajon lejön-e Saul, mint ahogyan a te szolgád hallotta, oh Uram, Izráel Istene, jelentsd meg a te szolgádnak? És azt mondta az Úr: Lejön.


text:
Akkor azt mondta Dávid: Vajon kezébe adnak-e Keilá urai engem és emberei Saulnak? És azt mondta az Úr: Kezébe adnak.


text:
Akkor felkelt Dávid és emberei, mintegy hatszáz ember és kivonultak Keilából; és mentek, amerre mehettek. Saul pedig, mikor jelentették neki, hogy elmenekült Dávid Keilából, felhagyott a kivonulással.


text:
Így Dávid a sivatagban maradt az erődítésekben, éspedig a Hegyvidéken lakott Zíf sivatagában; Saul ugyan minden időben kereste őt, de Isten nem adta neki kezébe.


text:
Mikor egyszer Dávid látta, hogy Saul kivonult, hogy őt halálra keresse; Dávid éppen Zíf sivatagában, Hóresben volt;


text:
És azt mondta neki: Ne félj, mert atyámnak, Saulnak keze nem ér el téged, és te leszel a király Izráel felett, én pedig második leszek utánad; és atyám, Saul is így tudja.


text:
És szövetséget kötöttek ők ketten az Úr előtt; aztán Dávid Hóresben maradt, Jónátán pedig elment haza.


text:
Egyszer zífiek mentek fel Saulhoz Gibeába, mondván: íme Dávid nálunk rejtőzködik ez erődítésekben, Hóresben a Hakilá halmán, mely a pusztaságtól délre van.


text:
Most tehát, egészen amint lelked kíván lejönni, oh király, jöjj le; a mi dolgunk aztán, hogy kezébe adjuk őt a királynak.


text:
Hát menjetek el, kérlek, készítsétek elő még jobban, és tudjátok meg és lássátok meg helyét, ahol lába meg szokott fordulni,64 akárki látta őt; mert nekem azt mondták, hogy ő nagyon ravaszul szokott tenni.


text:
Tehát lássátok meg és tudjátok meg mindazokat a búvóhelyeket, ahol csak elrejtőzhetik, aztán térjetek vissza hozzám bizonyosan, akkor elmegyek veletek; és akkor, ha az országban van, hát felkutatom őt Júda minden nemzetségei között.


text:
És felkeltek és elmentek Zífbe Saul előtt; Dávid akkor embereivel éppen Máon sivatagában volt a Síkságon, a pusztaságtól délre.


text:
Mikor aztán Saul az ő embereivel elment megkeresni, és Dávidnak jelentették; alászállt a Sziklára és Máon sivatagában maradt. Mikor Saul ezt hallotta, utánanyomult Dávidnak Máon sivatagába.


text:
És amint Saul az egyik hegyoldalon ment innen, Dávid pedig embereivel a másik hegyoldalon amonnan; és Dávid már meghökkenve sietett, hogy elmenjen Saul elől, Saul pedig embereivel éppen be akarta keríteni Dávidot és embereit, hogy elfogja őket:


text:
Így Saul visszatért Dávid üldözéséből és elment a filiszteusok ellen; ezért hívják azt a helyet Osztálysziklának.


text:
(2) És történt, hogy mikor Saul visszatért a filiszteusok üldözéséből; jelentették neki, mondván: íme Dávid En-Gedi sivatagában van.


text:
(3) Akkor vett Saul háromezer embert egész Izráelből válogatva; és elment Dávidot keresni. Mikor emberei éppen a Vadkecskék szirtjeinek keleti oldalán voltak;


text:
(4) juhcserényekhez jutott az úton, ahol egy barlang is volt. És Saul bement lábait eltakarni; mikor Dávid az ő embereivel éppen a barlang hátulsó részeiben ült.


text:
(5) Úgyhogy Dávid emberei azt mondták neki: Itt van a nap, mikor azt mondja az Úr neked: Én ezennel kezedbe adom ellenségedet, és tégy vele, amint jónak látod!


text:
(6) Akkor Dávid felkelt, és levágta titokban a felöltő szárnyát, mely Saulon volt; de azután bántotta Dávidot a lelkiismerete, amiért levágta a ruha szárnyat, mely Saulon volt;


text:
(7) és azt mondta embereinek: Őrizzen meg engem az Úr attól, hogy ezt a dolgot elkövessem az én urammal, az Úr felkentjével, hogy kinyújtsam rá kezemet; hiszen az Úr felkentje ő.


text:
(8) Ezzel lehordta Dávid az ő embereit szavakkal, és nem engedte őket Saul ellen támadni. Mikor aztán Saul felkelt a barlangból és elment útjára:


text:
(9) felkelt Dávid is azután, és mikor kiment a barlangból, utánakiáltott Saulnak, mondván: Uram, király! És mikor Saul hátratekintett, meghajolt Dávid arccal a földre, és leborult.


text:
(10) Aztán azt mondta Dávid Saulnak: Miért hallgatsz emberi beszédekre, mikor azt mondják: íme Dávid vesztedre tör?


text:
(11) Lám e mai nap látták szemeid, hogy kezembe adott téged az Úr ma a barlangban, mondták is, hogy öljelek meg, de megszántalak; és azt mondtam: Nem nyújtom ki kezemet uramra, mert az Úr felkentje ő.


text:
(12) Tehát lásd, atyám, hát lásd felöltőd szárnyát a kezemben; hogy mikor levágtam ujjatlan köntösöd szárnyát, nem öltelek meg téged, abból tudd meg és lásd meg, hogy nincs a kezemben gonoszság és bűn, és én nem vétkeztem ellened, te mégis vadászol az életemre, hogy elvedd.


text:
(13) Ítéljen az Úr köztem és közted, és álljon bosszút értem az Úr rajtad; de én kezem nem lesz ellened.


text:
(14) Mint a régi közmondás mondja: Istentelenektől kerül ki istentelenség; tehát az én kezem nem lesz ellened.


text:
(16) Tehát az Úr legyen bíró és ítéljen köztem és közted; és lássa meg és perelje ki peremet, és szolgáltasson nekem igazságot ellened.


text:
(17) Történt pedig, hogy mikor elvégezte Dávid az igék beszédét Saulhoz, azt mondta Saul: A te hangod ez, fiam, Dávid? És felemelte hangját Saul, és sírt.


text:
(18) És azt mondta Dávidnak: Igazabb vagy te, mint én; mert te azt követted velem szemben, ami jó, én pedig azt követtem veled szemben, ami rossz.


text:
(19) Te ugyanis kijelentetted ma, hogy mi jót tettél velem; azt, hogy kezedbe adott az Úr, és nem öltél meg engem.


text:
(20) Mert, ha valaki ráakad ellenségére, elbocsátjae azt jó úttal? Fizessen meg tehát neked az úr jóval azért, amit e mai nap tettél velem.


text:
(22) most azért esküdjél meg nekem az Úrra, hogy nem irtod ki magomat énutánam; és nem pusztítod ki nevemet atyám házából.


text:
(23) És mikor Dávid megesküdött Saulnak; Saul elment haza, Dávid pedig embereivel felment az erődítésbe.


text:
Mikor Sámuel meghalt és egész Izráel összegyűlt és gyászolta őt, aztán eltemette házában, Rámában; felkelt Dávid és lement Párán sivatagába.


text:
Volt pedig egy ember Máonban, gazdasága pedig Kármelben, és az az ember igen gazdag volt, háromezer juha és ezer kecskéje volt; és éppen juhai nyírásán volt Kármelben.


text:
És az embernek a neve Nábál, feleségének a neve Abigail; és az asszony jó gondolkozású és szép formájú, a férfi pedig kemény és rossz cselekedetű, tudniillik kálebi volt.


text:
odaküldött Dávid tíz legényt. És azt mondta Dávid a legényeknek: Menjetek fel Kármelbe, és mikor megérkeztek Nábálhoz, köszöntsétek őt az én nevemben.


text:
És mondjátok: így élj soká! És légy békességben te, legyen békességben a te házad, és legyen békességben mindened, amid van!


text:
Éppen most hallottam, hogy nálad juhnyírás van. Most hát pásztoraidat, akik nálunk voltak, nem bántottuk, és semmijüknek sem lett híja az egész idő alatt, míg Kármelben voltak


text:
(kérdezd meg legényeidet, ők megmondják neked), tehát találjanak kegyet ezek a legények szemeidben, hiszen víg napra jöttünk; adj hát, kérlek, valamit, ami kezedbe akad szolgáidnak és fiadnak, Dávidnak.


text:
Mikor elhallgattak, megfelelt Nábál Dávid szolgáinak, és azt mondta: Kicsoda Dávid és kicsoda Isai fia? Manapság sok szolga van, aki megszökik urától.


text:
Hát vegyem kenyeremet és vizemet és levágott állataimat, melyeket nyíróimnak vágattam; és adjam oda olyan embereknek, akikről azt sem tudom, hová valók?


text:
Ezzel megfordultak Dávid legényei az ő útjukra; és mikor visszatértek és megérkeztek, mindent elmondtak neki ezen beszédek szerint.


text:
Akkor azt mondta Dávid az ő embereinek: Kösse fel mindenki a kardját; és felkötötte mindenki a kardját, és Dávid is kardot kötött; aztán felvonultak Dávid után, mintegy négyszáz ember, kétszáz pedig a holmiknál maradt.


text:
Abigailnak pedig, Nábál feleségének elmondta a legények közül az egyik legény, mondván: íme Dávid követeket küldött a sivatagból, hogy köszöntse a mi urunkat, az pedig rájuk ripakodott.


text:
Pedig azok az emberek jók voltak hozzánk nagyon; nem bántottak bennünket és nem hiányzott semmink egész idő alatt, míg velük jártunk, mikor a mezőn voltunk.


text:
Kőfal voltak körülöttünk mind éjjel, mind nappal; egész idő alatt, míg velük voltunk a juhokat legeltetve.


text:
Most tehát gondold meg és lásd meg, mit kell tenned, mert el van végezve a veszedelem urunkra és egész házára; ő pedig mihasznább ember, hogysem beszélni lehetne vele.


text:
Erre Abigail hamar vett kétszáz kenyeret, két tömlő bort, öt juhot elkészítve, öt mérték pörkölt gabonát, száz aprószőlő- és kétszáz fügesajtot; és felrakatta a szamarakra.


text:
Aztán azt mondta legényeinek: Menjetek el előttem, én azonnal utánatok megyek; de férjének, Nábálnak nem mondta meg.


text:
És történt, hogy mikor ő a szamáron ülve lement a hegyi szurdokba, hát ahol vele szembe meg Dávid jött le embereivel; úgyhogy összetalálkozott velük.


text:
Dávid éppen azt gondolta: Csak hiába vigyáztam én ennek mindenére, amije a sivatagban volt, mert semmijéből sem hiányzott semmi, mégis rosszal fizetett nekem a jóért.


text:
Úgy cselekedjen Isten Dávid ellenségeivel és úgy folytassa, hogy reggeli világosságra nem hagyok meg mindabból, amije van, egy ebet sem.


text:
Abigail meg, mikor meglátta Dávidot, hamar leszállt a szamárról; aztán Dávid előtt arcára esett és leborult a földig.


text:
Majd lábaihoz borult és azt mondta: Rajtam legyen a bűn magamon, uram; tehát hadd beszéljen a te szolgálóleányod teelőtted, és hallgasd meg szolgálóleányod beszédeit.


text:
Ne vegye figyelembe uram ezt a mihaszna embert, Nábált, mert amilyen a neve, olyan ő: Bolond a neve és van nála; én pedig, a te szolgálóleányod, nem láttam uram legényeit, akiket küldöttél.


text:
Most tehát, uram, él az Úr és él a te lelked, hogy az Úr tartott vissza téged, hogy vérbűnbe ne essél és a magad kezével ne tégy magadnak igazságot; hanem hát legyenek ellenségeid olyanok, mint Nábál, és akik az én uramnak vesztére törnek.


text:
Most pedig ez az áldás, melyet szolgálóleányod hozott uramnak; adassék a legényeknek, akik uram lába nyomán járnak.


text:
Bocsásd meg, kérlek, szolgálóleányod vétkét: mert az Úr építve épít állandó házat uramnak, mert uram az Úr harcait harcolja, tehát rossznak nem szabad benned találtatni egész életedben.


text:
Ha felkel is valaki, hogy téged üldözzön és halálra keressen; uram élete be lesz kötve az élet kévéjébe az Úrnál, a te Istenednél, ellenséged életét pedig elhajítja a parittya fenekéből:


text:
mégis meglesz, hogy az Úr teljesíti uramnak a jót, egészen úgy, amint szólt felőled; és fejedelemmé rendel téged Izráel fölé.


text:
És akkor nem lesz majd rád nézve az a botrány és uram szívén az a gáncs, hogy ok nélkül ontottál vért, és hogy uram maga tett magának igazságot: és így, mikor majd jót tesz az Úr urammal, majd eszedbe jut szolgálóleányod.


text:
Erre azt mondta Dávid Abigailnak: Áldott legyen az Úr, Izráel Istene, hogy téged e mai nap előmbe küldött.


text:
Áldott legyen a te bölcsességed és áldott légy te; hogy megakadályoztál e mai nap, hogy vérbűnbe essem és a magam kezével tegyek magamnak igazságot.


text:
De él az Úr, Izráel Istene, aki visszatartott engem attól, hogy veled gonoszul cselekedjem; hogyha nem siettél volna előmbe jönni, hát nem maradt volna Nábálnak reggeli világosságra egy ebe sem.


text:
És elfogadta Dávid az ő kezéből, amit hozott neki; neki pedig azt mondta: Eredj fel békességgel házadba, lásd, hallgatok szavadra és megbocsátok neked.


text:
Mikor Abigail Nábálhoz érkezett, hát annál éppen lakoma volt a házában, olyan, mint a király lakomája, és Nábálnak jókedve volt, és ő nagyon részeg volt; tehát nem mondott el neki semmit, sem kicsit, sem nagyot a reggeli világosságig.


text:
Reggel aztán, mikor elszállt a mámor Nábálból, elmondta neki a felesége ezeket a dolgokat; erre elhalt benne a szív, és ő olyanná lett, mint a kő.


text:
Mikor meghallotta Dávid, hogy Nábál meghalt, azt mondta: Áldott legyen az Úr, aki igazamat megítélte a Nábál részéről ért gyalázatomért, és szolgáját megkímélte a gonosztól, Nábál gonoszságát pedig visszatérítette annak fejére. Aztán elküldött Dávid és megkérette Abigailt, hogy elvegye őt feleségül.


text:
Mikor Dávid szolgái megérkeztek Abigailhoz Kármelbe; és megkérték őt, mondván: Dávid küldött minket hozzád, hogy elvigyünk neki feleségül:


text:
ő felkelt és leborult arccal a földre; és azt mondta: Itt van szolgálóleányod, hogy mint szolgáló mossa az én uram szolgáinak lábait.


text:
Aztán hamar felkelt Abigail és felült a szamárra, és az az öt legény, akik lába nyomában jártak; és elment Dávid követei után, és felesége lett neki.


text:
Saul pedig az ő leányát, Mikalt, Dávid feleségét, Paltinak, Lajis fiának adta, aki Gallimból való volt.


text:
Egyszer elmentek a zífiek Saulhoz Gibeába, mondván: íme Dávid a Hakilá halmán rejtőzködik a pusztaságtól keletre.


text:
Akkor felkelt Saul és lement Zíf sivatagába, és vele háromezer ember, válogatott izráeli; hogy megkeressék Dávidot Zíf sivatagában.


text:
És Saul a Hakilá halmán táborozott, mely a pusztaságtól keletre van, az úton; Dávid pedig a sivatagban lakott. Mikor látta, hogy Saul utána ment a sivatagba,


text:
Akkor felkelt Dávid és elment arra a helyre, ahol Saul táborozott, és mikor látta Dávid a helyet, ahol feküdt Saul és Ábner, Nér fia, az ő hadvezére (Saul ugyanis a szekérvárban feküdt, a nép pedig körülötte táborozott);


text:
akkor megszólalt Dávid és azt mondta a hitti Ahimeleknek és Abisainak, Cerujá fiának, Jóáb testvérének, mondván: Ki jön le velem Saulhoz a táborba? És Abisai azt mondta: Én lemegyek veled.


text:
Mikor Dávid odaért Abisaival a néphez éjjel, hát Saul ahol a szekérvárban feküdt aludva, és dárdája a földbe volt nyomva fejénél; Ábner pedig és a nép körülötte feküdtek.


text:
Akkor azt mondta Abisai Dávidnak: Kezedbe adta Isten ma ellenségedet; most hát hadd szögezzem a dárdával a földhöz, egyszer, úgy, hogy ne kelljen ismételnem neki.


text:
De azt mondta Dávid Abisainak: Ne pusztítsd el őt, mert ki nyújthatná ki kezét az Úr felkentjére büntetlenül.


text:
Aztán azt mondta Dávid: El az Úr, hanem az Úr megveri őt; vagy elérkezik napja és meghal, vagy háborúba megy és elvész:


text:
az Úr őrizzen meg engem attól, hogy kezemet nyújtsam az Úr felkentjére! Hanem most vedd, kérlek, a dárdát, mely fejénél van és a vizes korsót, és menjünk.


text:
Így vette el Dávid a dárdát és a vizes korsót Saul feje alól, és elmentek úgy, hogy nem volt, aki látta, nem volt, aki tudta, nem volt, aki felébredt volna, mert mindnyájan aludtak, mert az Úr mély álma esett rájuk.


text:
Mikor átment Dávid a túlsó oldalra és megállt a hegy tetején távol úgy, hogy elég volt a tér közöttük:


text:
odakiáltott Dávid a népnek és Ábnernek, a Nér fiának, mondván: Hát nem felelsz, Ábner? Ábner pedig felelt, és azt mondta: Ki vagy te, ki a királynak kiáltasz?


text:
És azt mondta Dávid Ábnernek: Ugye, te férfi vagy, és kicsoda olyan, mint te Izráelben; hát miért nem vigyáztál uradra, a királyra? Mert bement valaki a nép közül, hogy elpusztítsa a királyt, a te uradat!


text:
Nem jó dolog ez, amit cselekedtél, él az Úr, hogy halál fiai vagytok ti, amiért nem vigyáztatok uratokra, az Úr felkentjére; mert most nézd, hol van a király dárdája, és vizes korsóját, mely feje alatt volt?


text:
Akkor megismerte Saul Dávid hangját, és azt mondta: A te hangod-e ez, fiam, Dávid? Es azt mondta Dávid: Az én hangom, uram király.


text:
Azután azt mondta: Miért üldözi uram az ő szolgáját; hát mit követtem el és mi gonosz van a kezemben?


text:
Most tehát hallgassa meg, kérlek, uram, a király, szolgájának beszédeit: ha az Úr ingerelt fel téged ellenem, áldozatot kell illatoztatni, ha pedig emberek, átkozottak legyenek az Úr előtt, hogy kiűztek engem ma, hogy ne tartozzam az Úr örökségéhez, mondván: Menj, szolgálj más isteneket!


text:
De most már ne az Úr színétől távol hulljon a földbe vérem: mert kivonult Izráel királya egy bolhát megkeresni, mint ahogyan a foglyot üldözik a hegyekben.


text:
Erre azt mondta Saul: Vétkeztem, térj vissza, fiam, Dávid, mert többé nem teszek veled rosszat; annak fejében, hogy drága volt szemeidben az életem e mai napon. Látod, esztelenül cselekedtem és igen nagyot hibáztam.


text:
az Úr pedig majd megfizeti mindenkinek igazságát és hűségét. Mert téged kezembe adott az Úr ma; de nem akartam kezemet kinyújtani az Úr felkentjére:


text:
tehát íme, amilyen nagy volt a te életed az én szemeimben e mai napon; olyan nagy lesz az én életem az Úr szemeiben, úgyhogy minden szükségből kiszabadít engem.


text:
Erre azt mondta Saul Dávidnak: Meg vagy te áldva, fiam, Dávid: cselekedni is cselekszel, bírni is bírsz. Ezzel elment Dávid a maga útjára, Saul pedig visszatért helyére.


text:
Akkor Dávid azt mondta magában: így hát egy napon Saul keze által kellene elvesznem; nincs jobb számomra, mint ha a filiszteusok országába menekülök, akkor Saul felhagy velem, nem keres tovább Izráel egész határában, és megmenekülök kezéből.


text:
Aztán Dávid Ákisnál lakott Gátban, ő és emberei családostól; Dávid és két felesége, ajizréeli Ahinóám és a kármeli Abigail, a Nábál felesége.


text:
Egyszer azt mondta Dávid Ákisnak: Kérlek, ha kedvet találtam szemeidben, adjanak nekem helyet valamelyik mezei városban, hogy ott lakjam; mert miért lakjon a te szolgád a királyi városban teveled?


text:
És felvonult Dávid és emberei, és betörtek a gesuriakhoz, a girziekhez és az amálekiekhez; azok voltak ugyanis annak a földnek ősidőktől fogva való lakói, amerre Súrba mégy, egész Egyiptom országáig.


text:
És valahányszor leverte Dávid az országot, nem hagyott életben sem férfit, sem asszonyt; és elvitt juhot és marhát, szamarakat és tevéket, és ruhákat, úgy tért vissza. És mikor bement Ákishoz,


text:
és Ákis azt mondta: Hova törtetek be ma? Dávid azt mondta: Júda Délvidékére, vagy: A jerahmeéliek Délvidékére, vagy: A kéniek Délvidékére.


text:
Férfit és asszonyt pedig nem hagyott életben Dávid Gátba vinni, gondolván: Nehogy ellennünk nyilatkozzanak, mondván: így tett Dávid. És ez volt a szokása az egész idő alatt, míg a filiszteusok földjén lakott.


text:
És Ákis bízott Dávidban, mondván: Nagyon gyűlöletessé lett népe között, Izráel között, tehát szolgám lesz nekem örökké.


text:
És mikor azokban a napokban a filiszteusok összevonták táboraikat a hadba, hogy hadakozzanak Izráel ellen: azt mondta Ákis Dávidnak: Tudván tudd meg, hogy ki kell velem vonulnod a táborba, neked és embereidnek.


text:
És azt mondta Dávid Ákisnak: Ennélfogva te megtudod, mit tesz majd a te szolgád; Ákis pedig azt mondta Dávidnak: Ennélfogva fejem őrzőjévé teszlek téged az egész időre.


text:
Akkor Sámuel már halott volt, meg is gyászolta őt egész Izráel, el is temették Rámában, az ő városában; Saul pedig eltávolította a halottidézőket és jósmestereket az országból:


text:
mikor a filiszteusok összegyülekeztek és bejöttek és Súnémben tábort ütöttek; és Saul is összegyűjtötte egész Izráelt és tábort ütöttek Gilboában.


text:
És megkérdezte Saul az Urat, és az Úr nem felelt neki; sem az álmok által, sem az Urim által, sem a próféták által.


text:
Tehát azt mondta Saul a szolgáinak: Keressetek nekem egy halottidéző asszonyt, hadd menjek el hozzá, hogy kérdezősködjem általa; szolgái pedig azt mondták neki: Ihol En-Dórban van egy halottidéző asszony.


text:
Erre Saul felismerhetetlenné tette magát és más ruhákba öltözött, és elment ő és vele két ember, úgyhogy éjjel érkeztek meg az asszonyhoz; és azt mondta: No, mondj nekem jövendőt a holtak szelleme által, és hozd fel nekem azt, akit mondok neked.


text:
De az asszony azt mondta neki: Hiszen te tudod, mit tett Saul, hogy kiirtotta a halottidézőket és jósmestereket az országból; miért vetsz hát lelkemnek tőrt, hogy megölj engem?


text:
És mikor az asszony meglátta Sámuelt, nagy hangon felkiáltott; és azt mondta az asszony Saulnak: Miért csaltál meg engem? hiszen te vagy Saul!


text:
De azt mondta neki a király: Ne félj, hanem mit láttál? És azt mondta az asszony Saulnak: Egy istent láttam feljönni a földből.


text:
És azt mondta neki: Milyen a formája? És azt mondta: Egy öreg ember jön fel, és felöltőbe van burkolva. Erről megtudta Saul, hogy Sámuel az, és meghajolt arccal a földre és leborult.


text:
És azt mondta Sámuel Saulnak: Miért zavartál meg engem, felhozatván engem? És azt mondta Saul: Nagy szorultságban vagyok, mert a filiszteusok hadakoznak ellenem, Isten pedig eltávozott tőlem, és már nem felel nekem sem a próféták által, sem az álmok által, tehát téged hívattalak, hogy add tudtomra, mit csináljak?


text:
és úgy cselekedett vele az Úr, mint ahogyan szólott énáltalam: hogy kiszakította az Úr a királyságot a te kezedből, és felebarátodnak, Dávidnak adta azt?


text:
Amiképpen nem hallgattál az Úr szavára és nem teljesítetted haragja hevét Amáleken: akképpen cselekedte ezt a dolgot veled az Úr e mai napon;


text:
sőt Izráelt is veled együtt a filiszteusok kezébe adja az Úr. Holnap tehát te és fiaid velem lesztek; egyúttal pedig Izráel táborát a filiszteusok kezébe adja az Úr.


text:
Erre Saul egész hosszában hirtelen a földre esett, és nagyon megfélemlett Sámuel beszédeitől; erő sem volt benne, mert semmit nem evett egész nap és egész éjszaka.


text:
Mikor az asszony odament Saulhoz és látta, hogy nagyon megijedt; azt mondta neki: íme szolgálód hallgatott szavadra, és kockára tettem életemet, mégis megfogadtam beszédeidet, melyeket beszéltél hozzám:


text:
most tehát hallgass, kérlek, te is szolgálód szavára, hát hadd készítsek elébed egy falat kenyeret és egyél; hogy legyen benned erő, mikor elmégy az útra.


text:
De ő vonakodott, és azt mondta: Nem eszem. Mikor azonban szolgái késztették őt és az asszony is, hallgatott szavukra; és felkelt a földről és felült az ágyra.


text:
Az asszonynak pedig volt egy hizlalt borjúja a háznál, azt hamar levágta; aztán lisztet vett és meggyúrta és sütött belőle kovásztalan kenyereket;


text:
Mikor a filiszteusok összevonták minden táborukat Afékába (Izráel ugyanis annál a forrásnál táborozott, mely Jirzréelben van);


text:
és a filiszteusok fejedelmei átvonultak századonként és ezredenként; Dávid és emberei is átvonultak utoljára Ákissal.


text:
De a filiszteusok fejedelmei azt mondták: Mik ezek a héberek? És azt mondta Ákis a filiszteusok fejedelmeinek: Hiszen ez Dávid, Saulnak, Izráel királyának szolgája, aki velem van már napok óta vagy évek óta, és nem találtam benne semmit az naptól fogva, hogy átpártolt, mind e mai napig.


text:
De megharagudtak rá a filiszteusok fejedelmei, és azt mondták neki a filiszteusok fejedelmei: Küldd vissza ezt az embert, hogy menjen vissza helyére, ahova őt rendelted, és ne jöjjön le velünk a harcba, hogy ne lehessen nekünk a harcban ellenségünkké; mert mivel nyerhetne ez uránál jótetszést, nemde ezeknek az embereknek a fejeivel?


text:
Hiszen ez az a Dávid, akiről a háborúban énekeltek, mondván: Leverte Saul az ő ezerét, És Dávid az ő tízezerét?


text:
Akkor hívatta Ákis Dávidot, és azt mondta neki: El az Ér, hogy te becsületes ember vagy, és nekem tetszenék, hogy jöjj és menj velem a táborba, mert nem találtam benned rosszat az naptól fogva, hogy hozzám jöttél, mind e mai napig; de a fejedelmeknek nem tetszel.


text:
Most tehát térj vissza és eredj el békességgel; hogy ne tégy olyat, ami a filiszteusok fejedelmeinek nem tetszik.


text:
És azt mondta Dávid Ákisnak: Hát mit csináltam és mit találtál szolgádban attól a naptól fogva, melyen elődbe jutottam, mind e mai napig, hogy nem mehetek el, hogy harcoljak az én uramnak, a királynak ellenségei ellen?


text:
És felelt Ákis és azt mondta Dávidnak: Tudom, hogy te kedves vagy szemeimben, mint Isten angyala; de a filiszteusok fejedelmei azt mondták: Ne vonuljon fel velünk a harcra!


text:
Most tehát korán felkelvén reggel urad szolgáival, akik veled jöttek; keljetek fel reggel korán, és mihelyt világos lesz nektek, menjetek el.


text:
Tehát korán elindult Dávid az ő embereivel reggel, hogy visszatérjen a filiszteusok országába; a filiszteusok pedig felvonultak Jizréelbe.


text:
És történt, hogy mire Dávid és emberei harmadnapra megérkeztek Ciklágba; az amálekiek betörtek a Délvidékre és Ciklágba, és leverték Ciklágot és felégették azt tűzzel.


text:
És fogságba ejtették az asszonyokat, és mindent, ami benne volt, kicsinytől nagyig, nem öltek meg senkit; hanem elhajtották és mentek a maguk útján.


text:
Mikor tehát Dávid és emberei a városhoz értek és az ott volt felégetve; asszonyaik, fiaik és leányaik pedig fogságra víve:


text:
És nagy szorultságban volt Dávid, mert a nép azt mondta, hogy megkövezi őt, mert az egész nép el volt keseredve, ki-ki a fiaiért és lányaiért; de Dávid erőt vett magán az Úrban, az ő Istenében.


text:
És azt mondta Dávid Abjátár papnak, Ahimelek fiának: Hozd ide nekem, kérlek, a vállraöltőt; és odavitte Abjátár a vállraöltőt Dávidhoz.


text:
És megkérdezte Dávid az Urat, mondván: Üldözzem-e ezt a csapatot; vajon utolérem? És azt mondta neki: Üldözd, mert utolérvén utoléred és bizonnyal szabadulást szerzel.


text:
Akkor elment Dávid, ő és a vele levő hatszáz ember, és eljutottak a Beszor patakához; akkor a többiek megálltak,


text:
és Dávid négyszáz emberrel folytatta az üldözést; tudniillik kétszáz ember állt meg, akik fáradtak voltak a Beszor patakán átkelni.


text:
És találtak egy egyiptomi embert a mezőn és odavitték őt Dávidhoz; aztán adtak neki kenyeret és evett, vizet, és ivott.


text:
És adtak neki egy szelet fügesajtot és két szelet aprószőlő sajtot, és mikor evett, visszatért bele a lélek; mert semmit nem evett, vizet sem ivott három nap és három éjjel.


text:
Akkor Dávid azt mondta neki: Kié vagy te és hová való vagy? És azt mondta: Egyiptomi legény vagyok én, egy amáleki ember szolgája; de elhagyott engem uram, mert megbetegedtem most harmadnapja.


text:
Mi törtünk be a kerétiek Délvidékére, a Júdáéra és Káleb Délvidékére; és Ciklágot felégettük tűzzel.


text:
Erre azt mondta neki Dávid: Leviszel-e engem ahhoz a csapathoz? És azt mondta: Esküdjél meg nekem Istenre, hogy nem ölsz meg engem, és hogy nem adsz uramnak kezébe, akkor leviszlek téged ahhoz a csapathoz.


text:
Mikor levitte őt, hát azok az egész földön elterülve éppen ettek, ittak és táncoltak az egész nagy martalékon, melyet a filiszteusok országából és Júda országából hoztak.


text:
És vágta őket Dávid szÚrkülettől másnap estéig; és nem menekült meg belőlük senki, csak négyszáz ifjú ember, akik felültek a tevékre és elfutottak.


text:
És kiszabadított Dávid mindent, amit elvittek az amálekiek; az ő két feleségét is kiszabadította Dávid:


text:
úgyhogy nem hiányzott nekik semmijük kicsinytől nagyig és fiúktól leányokig, sem a martalékból, sem egyáltalán semmiből, amit elvittek tőlük; mindent visszavitt Dávid.


text:
Elvette tehát Dávid a juhokat és a marhákat mind; előtte hajtották azt a nyájat, és azt mondták: Ez Dávid martaléka.


text:
Mikor ahhoz a kétszáz emberhez jutott Dávid, akik fáradtak voltak Dávidot követni, tehát ott hagyták őket a Beszor patakánál, azok kivonultak Dávid elé és a vele levő nép elé. Mikor Dávid közel ért a néphez, köszöntötte őket békességgel;


text:
de ahány rossz és mihaszna ember volt azok között az emberek között, akik elmentek Dáviddal, az mind felszólalt, és azt mondták: Mivelhogy nem jöttek el velünk, nem adunk nekik a martalékból, amit megmentettünk, hanem csak mindeniknek a feleségét és gyermekeit, azt vigyék el és menjenek.


text:
Hanem Dávid azt mondta: Ne tegyetek így, atyámfiai, azzal, amit az Úr adott nekünk; hiszen az Úr őrzött meg bennünket, és adta kezünkbe azt a csapatot, mely betört hozzánk.


text:
Ki is hallgathatna rátok ebben a dologban? Hanem amilyen annak a része, aki lement a hadakozásba, olyan legyen annak a része, aki a holmiknál maradt, együtt osztozzanak.


text:
És így történt attól a naptól fogva tovább is; törvénnyé és szokássá tette Izráelben mind e mai napig.


text:
Mikor Dávid megérkezett Ciklágba, küldött a martalékból Júda véneinek, aki neki barátja volt, mondván: Itt van nektek egy kis áldás az Úr ellenségeinek martalékából.


text:
Mikor a filiszteusok hadakoztak Izráel ellen; megfutamodtak Izráel emberei a filiszteusok előtt, és hullottak a megölöttek a Gilboa hegyén.


text:
És mikor a filiszteusok utolérték Sault és fiait; levágták a filiszteusok Jónátánt, Abinádábot és Malkisuát, Saul fiait.


text:
Akkor a hadakozás Saulra nehezedett, és mikor megtalálták őt a nyilasok, akik emberei voltak az íjnak; nagyon megreszketett a nyilasoktól.


text:
És azt mondta Saul a fegyverhordozójának: Húzd ki kardodat, és szúrj keresztül engem vele; nehogy idejöjjenek ezek a körülmetéletlenek és ők szúrjanak keresztül engem és csúfot űzzenek belőlem! De fegyverhordozója nem akarta, mert félt nagyon; tehát Saul fogta a kardot és beledőlt.


text:
És mikor Izráelnek völgyön túli és Jordánon túli emberei látták, hogy Izráel emberei megfutamodtak, és hogy Saul és fiai meghaltak; elhagyták a városokat és elmenekültek, és jöttek a filiszteusok és letelepedtek bennük.


text:
Történt pedig másnap, hogy a filiszteusok eljöttek a megölötteket kifosztani; megtalálták Sault és három fiát elesve a Gilboa hegyén.


text:
És levágták a fejét és lehúzták felszerelését; és elküldték a filiszteusok országába körül, hogy örömhírt mondjanak bálványaik házában és a nép között.


text:
és felkeltek, minden derék ember, és egész éjjel meneteltek, és levették Saul holttestét és fiai holttestét Bét-Seán kőfaláról; és elmentek Jábesbe, és ott megégették őket.


text:
Történt pedig Saul halála után, éppen mikor Dávid visszatért Amálek megveréséből és két napot ült Dávid Ciklágban;


text:
hogy a harmadik napon egyszer csak egy ember érkezett a táborból Saul mellől, ruhái meg voltak szaggatva, föld volt a fején; és mikor Dávidhoz ért, arcra esett és leborult.


text:
Akkor azt mondta neki Dávid: Hogy történt a dolog, mondd el nekem, kérlek; az pedig azt mondta: Megfutott a nép a háborúból és sok el is esett a népből és meghaltak, és Saul meg fia, Jónátán is meghaltak.


text:
Erre azt mondta Dávid a legénynek, aki a jelentést tette neki: Hogyan tudod, hogy meghalt Saul, és fia, Jónátán?


text:
És azt mondta a legény, aki a jelentést tette neki: Véletlenül éppen a Gilboa hegyén voltam, és íme Saul a dárdájára volt támaszkodva, és a szekerek és lovasok éppen akkor érték őt utol,


text:
Akkor azt mondta nekem: Állj mellém, kérlek, és ölj meg engem egészen, mert megfogott a görcs; mert a lélek még mindig bennem van.


text:
Tehát mellé álltam és megöltem őt egészen, mert tudtam, hogy ha egyszer elesik, nem marad életben; aztán elvettem a koronát, mely a fején volt, és a karperecet, mely a karján volt, és elhoztam azokat uramnak.


text:
És jajgattak és sírtak és böjtöltek estvéig Saulért és fiáért, Jónátánért, és az Úr népéért és Izráel házáért, hogy elestek fegyver által.


text:
Azután azt mondta Dávid a legénynek, aki neki a jelentést tette: Hova való vagy te? Es azt mondta: Egy amáleki jövevény embernek a fia vagyok én.


text:
Akkor azt mondta neki Dávid: Hogy nem féltél kezedet kinyújtani, hogy elpusztítsd az Úrnak felkentjét?


text:
És azt mondta neki Dávid: A te véred a te fejeden! Mert saját szád vallott ellened, mondván: én öltem meg az Úr felkentjét.


text:
Ne mondjátok el Gátban, Ne hirdessétek Askelon utcáin; Hogy ne örvendezzenek a filiszteus lányok, Hogy ne ujjongjanak a pogány lányok.


text:
Ti gilboabeli hegyek, Harmat ne, és eső ne legyen rajtatok, És ti emlékáldozati mezők; Hisz ott szennyeződött be a hősök pajzsa, Saulnak pajzsa, Mintha fel sem lett volna kenve olajjal!


text:
Megölettek vére nélkül és hősök kövére nélkül Jónátán íja nem vonult vissza; És Saul kardja nem fordult hiába.


text:
Saul és Jónátán, kik szerették egymást, És akik kedvesek voltak egymásnak életükben; Halálukban sem váltak el egymástól. Sasoknál gyorsabbak, oroszlánoknál erősebbek:


text:
Izráel leányai, Saulért sírjatok; Aki karmazsinba öltöztetett titeket gyönyörűséggel; Aki aranyékszert rakott ruhátokra!


text:
Szenvedek érted, testvérem, Jónátán, Kedves voltál nekem nagyon: Csodálatosabb volt nekem a te szerelmed Az asszonyok szerelménél!


text:
Történt pedig ennek utána, hogy megkérdezte Dávid az Úrtól, mondván: Felmenjek-e Júdának valamelyik városába? És azt mondta neki az Úr: Menj fel. Akkor azt mondta Dávid: Hová menjek fel? És azt mondta: Hebronba.


text:
És felment oda Dávid és két felesége is; Ahinóám, a jizréeli és Abigail, a Nábál felesége, a kármeli.


text:
Embereit is, akik vele voltak, felvitte Dávid, kit-kit háznépestül; és letelepedtek Hebron városaiban.


text:
És eljöttek Júda emberei és királlyá kenték ott Dávidot Júda háza felett. Es mikor jelentették Dávidnak, mondván: Jábes Gileád emberei voltak, akik Sault eltemették;


text:
követeket küldött Dávid Jábes Gileád embereihez; és azt mondta nekik: Áldottak legyetek az Úrtól, hogy ezt a kegyességet cselekedtétek uratokkal, Saullal, hogy eltemettétek őt.


text:
Most tehát cselekedjék veletek az Úr kegyelmet és hűséget, és én is megcselekszem veletek ezt a jót, amiért ezt a dolgot cselekedtétek.


text:
Most tehát legyenek erősek kezeitek és legyetek derék emberek, mert meghalt uratok, Saul; hanem engem meg királlyá kent Júda háza maga felett.


text:
és királlyá tette őt Gileádon, az asúriakon, Jizréelen; és Efraimon és Benjáminon, és egyáltalán az egész Izráelen.


text:
Negyven esztendős volt Isbóset, Saul fia, mikor királlyá lett Izráelen, és két esztendeig volt király; csak Júda háza követte Dávidot.


text:
Kivonult Jóáb is, Cerujá fia Dávid szolgáival, és a gibeoni halastónál összetalálkoztak; és letelepedtek, ezek a halastón innen, azok pedig a halastón túl.


text:
Akkor azt mondta Ábner Jóábnak: Felkelhetnének a legények, hogy játsszanak előttünk! És azt mondta Jóáb: Felkelhetnek.


text:
És felkeltek és átmentek szám szerint tizenketten Benjámin részéről és Isbósetnek, Saul fiának részéről, tizenketten pedig Dávid szolgái közül.


text:
És beleragadtak egymás fejébe, kardjuk pedig egymás oldalába, úgyhogy együtt estek el; el is nevezték azt a helyet a Kardhegyek dűlőjének, mely Gibeonban van.


text:
Erre a hadakozás igen keménnyé lett azon a napon; és Ábner és Izráel emberei megverettek Dávid szolgái előtt.


text:
Es ott volt Cerujá három fia, Jóáb, Abisai és Asszáél; és Asszáél olyan könnyű lábú volt, mint egy mezei zerge.


text:
Akkor azt mondta neki Ábner: Térj ki jobbra vagy balra és ragadj meg egyet a legények közül és annak a felszerelését vedd el; de nem akart Asszáél mögüle eltérni.


text:
Akkor megint folytatta Ábner, mondván Asszáélnek: Térj el mögülem; miért vágjalak földre, és hogyan emeljem orcámat testvéredre, Jóábra?


text:
És mikor vonakodott eltérni, hasba ütötte őt Ábner a dárda hátrafelé néző végével, úgyhogy hátul kijött a dárda, és ő elesett ott és nyomban meghalt. Es történt, hogy aki arra a helyre ért, ahol Asszáél elesett és meghalt, mindenki megállott.


text:
Jóáb és Abisai pedig üldözték Ábnert; és a nap éppen leszállt, mikor ők Gibeat-Ammához érkeztek, mely Giahhal szemben Gibeon sivataga felé van.


text:
Akkor összeszedelőzködtek Benjámin fiai Ábner után, és egy csapatot alkottak; és megálltak egy halom tetején.


text:
Ábner pedig odakiáltott Jóábnak és azt mondta: Örökké egyen-e a kard? Hát nem tudod, hogy keserű lesz ennek a vége? Mikor mondod már a népnek, hogy térjen vissza testvérei üldözéséből?


text:
És azt mondta Jóáb: Él az Isten, hogy, ha nem szóltál volna, akkor csak reggel hagyta volna abba a nép testvérei üldözését.


text:
Ezzel megfúvatta Jóáb a kÚrtöt és megállt az egész nép, és nem üldözték tovább Izráelt; és nem folytatták tovább a harcot.


text:
Aztán Ábner és emberei azon az egész éjszakán meneteltek a Síkságon; aztán átkeltek a Jordánon és meneteltek az egész Bitronon, úgy érkeztek meg Mahanajimba.


text:
Jóáb pedig mikor visszafordult Ábner üldözéséből, összegyűjtötte az egész népet; és Dávid szolgái közül tizenkilenc ember hiányzott és Asszáél.


text:
Dávid szolgái pedig levágtak Benjáminból és Ábner emberei közül: háromszáz és hatvan ember halt meg.


text:
És felvették Asszáélt és eltemették őt atyja sírjába, mely Bét-Lehemben volt; azután egész éjjel meneteltek Jóáb és emberei, és Hebronban virradtak meg.


text:
És a háború hosszúra nyúlt Saul háza között és Dávid háza között; és Dávid folytonosan erősödött, Saul háza pedig folytonosan gyengült.


text:
a második Kileáb, a kármeli Abigailtól, a Nábál feleségétől; a harmadik pedig Absálom, Maakának, Talmaj gesuri király leányának fia volt;


text:
Úgy volt pedig, hogy mikor a háború folyt Saul háza között és Dávid háza között, Ábner erősen állt Saul háza mellett.


text:
Hanem volt Saulnak egy másodfelesége, a neve Ricpá, Ajjá leánya; és egyszer azt mondta Ábnernek: Miért mentél be atyám másodfeleségéhez?


text:
És Ábner Isbósetnek e szavaira nagyon fellobbant és azt mondta: Hát ebfej vagyok én, aki Júda rovására ma kegyelmet gyakorlok atyádnak, Saulnak házával, testvéreivel és barátaival és nem adtalak téged Dávid kezébe; hogy ilyen asszony-bűnt kérsz tőlem számon ma?


text:
Úgy cselekedjék Isten Ábnerrel és úgy folytassa vele: hogy amint megesküdött az Úr Dávidnak, aszerint cselekszem vele:


text:
átszállítván a királyságot Saul házáról; és felállítván Dávid királyi székét Izráel felett és Júda felett, Dántól fogva mind Beérsebáig.


text:
Akkor követeket küldött Ábner Dávidhoz maga helyett,5 abban a kérdésben, hogy kié legyen az ország; mondván: Kösd meg velem szövetségedet, és ihol az én kezem veled lesz egész Izráelnek hozzád fordításában.


text:
Az pedig azt mondta: Jó, én szövetséget kötök veled; én csak egy dolgot kérek tőled, nevezetesen ne lásd meg az én orcámat, csak ha előbb elhozod Mikalt, Saul leányát, mikor el akarsz jönni, hogy meglásd az én orcámat.


text:
Követeket küldött Dávid Isbósethez is, Saul fiához, mondván: Add ki nekem feleségemet, Mikalt, akit száz filiszteus előbőrével jegyeztem el magamnak.


text:
vele ment férje is, sírva kísérvén őt Bahurimig; ott Ábner azt mondta neki: Eredj, menj vissza; akkor visszament.


text:
Ábner megbeszélése pedig Izráel véneivel ez volt, mondván: Már régebben Dávidot akartátok magatok fölé királynak:


text:
most tehát cselekedjetek. Hiszen az Úr mondta Dávid felől, mondván: Az én szolgámnak, Dávidnak keze által szabadítom meg népemet, Izráelt a filiszteusok kezéből és minden ellenségük kezéből.


text:
Szintén ezt beszélte Ábner Benjámin füleibe is; és szintén Ábner ment el Hebronba is Dávid füleibe elbeszélni mindent, ami Izráelnek és Benjámin egész házának tetszenék.


text:
És mikor Ábner bement Dávidhoz Hebronba, és vele húsz férfiú; Dávid lakomát rendezett Ábnernek és a vele levő férfiaknak.


text:
Akkor azt mondta Ábner Dávidnak: Ezennel felkelek és elmegyek, hogy összegyűjtsem uramhoz, a királyhoz egész Izráelt, hogy kössenek veled szövetséget, és légy király mindenen, amit lelked kíván; ezzel elbocsátotta Dávid Ábnert, és elment békességgel.


text:
És íme Dávid szolgái és Jóáb megérkeztek a csapattól és sok martalékot hoztak magukkal; de Ábner nem volt Dáviddal Hebronban, mert elbocsátotta őt és elment békességgel.


text:
Mikor tehát Jóáb és az egész sereg, mely vele volt, megérkezett; és mikor jelentették Jóábnak, mondván: Bejött Ábner, a Nér fia a királyhoz; és elbocsátotta őt és elment békességgel;


text:
akkor Jóáb bement a királyhoz, és azt mondta: Mit csináltál? Hiszen Ábner bejött hozzád, miért bocsátottad el őt, hogy szabadon elmenjen?


text:
Ismerheted Ábnert, a Nér fiát, hogy téged elámítani jött; és jöttödet, mentedet megismerni, és megtudni mindent, amit tenni akarsz.


text:
Akkor kiment Jóáb Dávidtól és követeket küldött Ábner után, kik visszahozták őt a Szirá kútjától; de Dávid nem tudta.


text:
Mikor Ábner visszatért Hebronba, félrevonta őt Jóáb a kapu közé, hogy nyugodtan beszéljen vele; és ott átütötte őt a hasán úgy, hogy meghalt, testvérének, Asszáélnek véréért.


text:
Mikor Dávid utólag meghallotta, azt mondta: Ment vagyok én és királyságom az Úr előtt örökké Ábnernek, a Nér fiának kiontott vérétől;


text:
illesse Jóáb fejét és atyja egész házát; és ki ne fogyjon6 Jóáb házából az olyan, aki folyásos, bélpoklos, mankón járó, aki kard által esik el és aki kenyérben szűkölködik.


text:
Jóáb pedig és testvére, Abisai azért ölték meg Ábnert, mert az megölte testvérüket, Asszáélt Gibeonban a hadakozáson.


text:
És azt mondta Dávid Jóábnak és a vele levő egész népnek: Szaggassátok meg ruháitokat, öltsetek zsákruhát, úgy jajgassatok Ábner előtt; a király pedig, Dávid, a gyászpad után ment.


text:
És mikor eltemették Ábnert Hebronban; felemelte a király hangját és sírt Ábner sírjánál, és sírt az egész nép.


text:
Aztán gyászéneket mondott a király Ábner felett és ezt mondta: Hát ily gyalázatos halált kellett Ábnernek halnia?


text:
Kezeid nem voltak megkötözve, Es lábaidat nem verték béklyóba, Mint egy álnok ember előtt elesnek, úgy estél el! Erre még inkább siratta őt az egész nép.


text:
Mikor pedig eljött az egész nép, hogy étellel kínálja Dávidot, míg nappal volt; megesküdött Dávid, mondván: Úgy cselekedjen velem Isten és úgy folytassa, hogy a naplemente előtt nem ízlelek kenyeret vagy bármi egyebet.


text:
Ezt pedig az egész nép megfigyelte s tetszett neki; minden tetszett az egész népnek, amit a király csinált:


text:
és megtudta az egész nép és egész Izráel aznap, hogy nem a királytól volt, hogy Ábnert, a Nér fiát megölték.


text:
És azt mondta a király szolgáinak: Ugye tudjátok, hogy fejedelem és nagy ember esett el e mai nap Izráelben?


text:
De én ma gyenge vagyok, és bár felkent király, de ezek az emberek, Cerujá fiai, nagyon nehezek nekem; fizessen meg az Úr annak, aki a gonoszt elkövette, gonoszsága szerint.


text:
Mikor Saul fia meghallotta, hogy Ábner meghalt Hebronban, kezei lecsüggedtek; és egész Izráel megijedt.


text:
És volt Isbósetnek, Saul fiának, két embere, csapatvezérek, az egyiknek a neve Baaná, a másiknak neve pedig Rékáb, a Benjámin fiai közül való beeróti Rimmonnak fiai (tudniillik Beerót is Benjáminhoz számíttatik,


text:
És Saul fiának, Jónátánnak a tört lábú fia ötéves volt; mikor megjött a hír Saulról és Jónátánról Jizréelből, felvette őt dajkája, hogy meneküljön, és az ő hirtelen menekülése közben történt, hogy leesett és megsántult, a neve Mefibóset volt.


text:
Így hát elmentek a beéróti Rimmon fiai, Rékáb és Baaná, és mikor a nap legmelegebb volt, bementek Isbóset házába; mikor ő éppen déli álmát aludta.


text:
Ide pedig úgy jutottak be egész a ház belsejébe, mint búzavivők; mikor aztán hason vágták őt, Rékáb és testvére, Baaná elmenekültek.


text:
Mikor ugyanis bementek a házba, ő éppen ágyán feküdt hálótermében, úgy vágták le és ölték meg őt. Aztán levágták a fejét és elvitték a fejét, egész éjjel mentek a Síksági úton.


text:
És mikor bevitték Isbóset fejét Dávidhoz Hebronba, azt mondták a királynak: ímhol Isbóset feje, a te ellenségednek, Saulnak fiáé, aki halálra keresett téged; de az Úr megadta a bosszúállást e mai napon uramnak, a királynak Saulon és az ő magván.


text:
Akkor felelt Dávid Rékábnak és testvérének Baanának, a beeróti Rimmon fiainak, és azt mondta nekik: Él az Úr, aki életemet minden bajból megszabadította,


text:
hogy én azt, aki nekem jelentést tett, mondván: íme Saul meghalt, és ő örömhírnöknek tűnt fel maga előtt, megfogattam és megölettem Ciklágban; ezt adtam neki örömhírnöki jutalmul:


text:
hát akkor azokat az istentelen embereket, akik megöltek egy igaz embert a saját házában, ágyában? Most tehát ne keressem-e meg vérét rajtatok, és ne tisztítsalak-e ki titeket az országból?


text:
Ezzel parancsolt Dávid legényeinek és megölték őket, aztán levágták kezeiket és lábaikat és felakasztották a halastónál Hebronban. Isbóset fejét pedig vették és eltemették Ábner sírjába Hebronban.


text:
Akkor mind eljöttek Dávidhoz Izráel törzsei Hebronba; és azt mondták, mondván: íme mi csontod és húsod vagyunk.


text:
Azelőtt is, mikor Saul volt király felettünk, te voltál az, aki kivitted és behoztad Izráelt; és azt mondta neked az Úr: Te legelteted népemet, Izráelt, és te leszel fejedelemmé Izráelen.


text:
így Izráel <n>[vénei]</n> mind eljöttek a királyhoz Hebronba, és szövetséget kötött velük a király, Dávid, Hebronban az Úr előtt; és felkenték Dávidot királlyá Izráel felett.


text:
Hebronban uralkodott Júda felett hét évig és hat hónapig; azután Jeruzsálemben uralkodott harminchárom évig egész Izráel és Júda felett.


text:
De mikor elment a király embereivel Jeruzsálembe a jebusziak ellen, azon ország lakosai ellen; azt mondták Dávidnak, mondván: Ide be nem jössz, hanem a vakok és sánták eltávolítanak téged, ami azt jelenti: Nem jön ide be Dávid.


text:
Aznap mondta Dávid: Aki vágja a jebusziakat, és eléri a csatornát és a sántákat és vakokat, akik gyűlölik Dávid lelkét mind. Ezért szokták mondani: Vak és a sánta nem megy be a házba.


text:
És Dávid az erődítésben telepedett le, és elnevezte azt Dávid városának; aztán megépítette Dávid körül, a Millótól fogva befelé.


text:
És Hirám, Tírusz királya követeket küldött Dávidhoz; egyúttal cédrusfát és ácsokat meg kőműveseket is, hogy építsenek házat Dávidnak.


text:
Így tudta meg Dávid, hogy megerősítette őt az Úr az Izráel felett való királyságban, és hogy felmagasztalta az ő királyságát az ő népéért, Izráelért


text:
Aztán még vett Dávid másodfeleségeket és feleségeket Jeruzsálemből, miután odaköltözött Hebronból; és még születtek Dávidnak fiai és leányai.


text:
Mikor a filiszteusok meghallották, hogy Dávidot királlyá kenték Izráel felett, felvonult az egész filiszteusság Dávidot megkeresni; Dávid pedig mikor ezt meghallotta, lement az erődítésbe.


text:
megkérdezte Dávid az Urat, mondván: Felmenjek-e a filiszteusok ellen, kezembe adod-e őket? És azt mondta az Úr Dávidnak: Menj fel, mert kétség nélkül kezedbe adom a filiszteusokat.


text:
Erre elment Dávid Baál Perácimba, és mikor ott megverte őket Dávid, azt mondta: Áttörte az Úr ellenségeimet előttem, mint ahogyan a vizek áttörnek; ezért nevezték el azt a helyet Baál Perácimnak.


text:
Mikor Dávid megkérdezte az Urat, azt mondta: Ne vonulj fel! Kerülj a hátuk mögé, hogy a balzsamfák felől menj nekik.


text:
És mikor majd lépés zaját hallod a balzsamfák tetején, akkor vágj neki; mert akkor vonult ki az Úr előtted, hogy megverje a filiszteusok táborát.


text:
És úgy cselekedett Dávid, mint ahogyan az Úr parancsolta neki; és megverte a filiszteusokat Gibeától fogva amerre Gézerbe mégy.


text:
Azután felkelt és elment Dávid és az egész nép, mely vele volt Baalé-Júdából; hogy felvigye onnét az Isten ládáját, amely felett neveztetett a Név, a seregek Urának neve, ki a Kérubokon ül.


text:
És feltették az Isten ládáját egy új szekérre, és úgy vitték el azt Abinádáb házából, mely a dombon volt; és Uzza meg Ahjó, Abinádáb fiai vezették az új szekeret.


text:
Mikor elvitték azt Abinádáb házából, mely a dombon volt, az Isten ládájával; Ahjó ment a láda előtt.


text:
Dávid pedig és Izráel egész háza táncolt az Úr előtt mindenféle ciprusfákra: hárfákra, kobozokra, dobokra, csergőbotokra és csergődobokra.


text:
Mikor Nákon szérűjéhez értek, Uzza hozzányúlt az Isten ládájához és. megfogta azt; mert a marhák elragadtak.


text:
Erre felgerjedt az Úr haragja Uzzára, és megütötte őt az Isten legott a gondtalanságért; és ott halt meg az Isten ládája mellett.


text:
Dávid pedig felgerjedt azon, hogy az Úr ilyen ütéssel ütött Uzzára; és elnevezte azt a helyet Perec-Uzzának mind e mai napig.


text:
Tehát nem akarta Dávid magához elvitetni az Úr ládáját a Dávid városába; hanem betérítette azt Dávid a gáti Obed-Edom házába.


text:
Így az Úr ládája a gáti Obed-Edom házában maradt három hónapig; és az Úr megáldotta Obed-Edomot és egész házát.


text:
Mikor aztán jelentést tettek Dávid királynak, mondván: Megáldotta az Úr Obed-Edomot és mindenét, amije van, az Isten ládájáért; akkor elment Dávid és felvitte az Isten ládáját Obed-Edom házából Dávid városába örömmel:


text:
És történt, hogy mikor az Úr ládája bevonult Dávid városába; Mikal, a Saul leánya éppen akkor tekintett ki az ablakon, és meglátta, hogy Dávid, a király hogyan ugrál és táncol az Úr előtt, megvetette őt szívében.


text:
És mikor bevitték az Úr ládáját és felállították azt helyére a sátor közepén, melyet Dávid vonatott fel neki; akkor Dávid égő áldozatokat és visszafizetési áldozatokat mutatott be az Úr előtt.


text:
Mikor pedig elvégezte Dávid az égő áldozatok és visszafizetési áldozatok bemutatását; megáldotta a népet a seregek Urának nevében.


text:
Aztán osztott az egész népnek, Izráel egész tömegének, férfitól asszonyig, kinek-kinek egy kenyér-kalácsot, egy pohár bort és egy kalácsot; ezzel elment az egész nép haza.


text:
Mikor aztán Dávid hazatért családját köszönteni; kiment Dávid elé Mikal, Saul leánya, és azt mondta: Mily tiszteletre méltó volt ma Izráel királya, mikor felfoszlódzott ma szolgái szolgálóinak szemei előtt, mint ahogyan csak egy léha szokott felfosztózni.


text:
Erre azt mondta Dávid Mikalnak: Az Úr előtt, aki inkább engem választott, mint atyádat és mint az ő egész házát, engem rendelvén fejedelemmé az Úr népe fölé, Izráel fölé: mikor az Úr előtt táncolok,


text:
mikor még ennél jelentéktelenebb vagyok, mikor a magam szemében alacsony vagyok: azoknál a szolgálóknál, akiket mondtál, azoknál akkor vagyok dicsőséges.


text:
És egyszer, mikor a király a saját házában lakott; miután az Úr nyugodalmat adott neki minden ellenségétől körös-körül,


text:
azt mondta a király Nátán prófétának: Nézd csak, én cédrusházban lakom; az Isten ládája pedig a kárpitok közt lakik.


text:
És azt mondta Nátán a királynak: Mindent, ami a szívedben van, eredj, vígy véghez; mert az Úr veled van.


text:
Eredj, mondd meg szolgámnak, Dávidnak: így mondta az Úr: Hát te házat akarsz nekem építeni lakásomul?


text:
Hiszen én nem laktam házban attól a naptól fogva, melyen felhoztam Izráel fiait Egyiptomból mind e mai napig; hanem sátorban és hajlékban jöttem-mentem.


text:
Bárhol, ahol Izráel minden fiával vándoroltam, szóltam-e egy szót Izráelnek valamelyik törzséhez, melyet megbíztam, hogy legeltesse népemet, Izráelt, mondván: Miért nem építettetek nekem cédrusházat?


text:
Most tehát így mondd szolgámnak, Dávidnak: így mondta a seregek Ura: En kivettelek téged a cserényből a juhok mögül; hogy fejedelemmé légy népem fölött, Izráel fölött:


text:
és veled voltam mindenütt, ahol jártál, és kiirtottam előled minden ellenségedet; és nagy nevet szereztem neked, mint a legnagyobbak neve, kik a földön vannak:


text:
és helyet jelöltem ki népemnek, Izráelnek és elplántáltam őt, hogy lakjon a maga helyén és meg ne rendüljön többé; és álnokság fiai ne nyomorgassák őt többé, mint eleinte:


text:
és attól a naptól fogva, mikor bírákat rendeltem népem fölé, Izráel fölé, neked adtam meg a nyugodalmat minden ellenségedtől; így jelentette ki neked az Úr, hogy az Úr készít neked házat.


text:
Mikor betelnek napjaid és elaluszol atyáiddal, és feltámasztom utánad a te magodat, aki ágyékodból származik; és megerősítem az ő királyságát:


text:
Én atyja gyanánt leszek neki és ő fiam gyanánt lesz nekem; úgyhogy ha vétkezik, emberhez való vesszővel és emberfiakhoz való veréssel fenyítem meg őt:


text:
Akkor bement Dávid király és leült az Úr előtt; és azt mondta: Ki vagyok én, Uram Isten, és mi az én házam, hogy engem idáig juttattál?


text:
És ez még nem volt elég szemeidben, Uram Isten, hanem szolgád háza felől is beszéltél a messze jövőre vonatkozólag; és ez az ember törvénye, Uram Isten.


text:
Ezért nagy vagy te, Uram Isten; hogy nincs olyan, mint te, nincs is Isten rajtad kívül mind a szerint, amit saját füleinkkel hallottunk.


text:
És melyik az egyetlen nemzet a földön, mely olyan, mint a te néped, Izráel; melyet Isten ment el magának népül megváltani és neki nevet szerezni? Es értetek azokat a nagy és rettenetes dolgokat végrehajtani. Országodért néped előtt, melyet Egyiptomból váltottál ki magadnak, nemzetektől és isteneiktől!


text:
És felállítottad magadnak népedet, Izráelt neked való népül örökre; és te lettél nekik, Uram, Istenükké!


text:
Most tehát, Uram Isten, az igét, melyet szolgád felől és háza felől szóltál, tedd örökre megállóvá; és cselekedjél úgy, amint szólottál.


text:
És nagy lesz a neved örökre, mondván: A seregek Ura Isten Izráel felett; és a te szolgádnak, Dávidnak háza állandó lesz előtted.


text:
Mert te, seregeknek Ura, Izráel Istene, feltártad szolgád előtt, mondván: Házat építek neked; ezért tárta fel32 szolgád az ő szívét imádkozván előtted ezt az imádságot.


text:
Most tehát, Uram Isten, te vagy az Isten és a te beszédeid igazak lesznek: mivel te szóltad szolgádnak ezt a jót;


text:
most tehát tetszésedből áldd meg szolgádnak házát, hogy előtted legyen örökké; mert te szóltál, Uram Isten, és a te áldásodtól lesz áldott szolgádnak háza örökké.


text:
És történt ezután, hogy megverte Dávid a filiszteusokat és megalázta őket; és elvette Dávid Meteg-Ammát a filiszteusok kezéből.


text:
Mikor Móábot megverte, megmérte őket kötéllel, földre fektetve őket; és két kötéllel mért megölésre, és egy teljes kötéllel életben hagyásra. Es a móábiak adófizető szolgái lettek Dávidnak.


text:
Mikor Dávid megverte Hadadézert, Rehób fiát, Cobá királyát, amint hatalmát az Eufrátesz folyamnál visszaállítani ment:


text:
elfoglalt tőle Dávid ezer és hétszáz lovast és húszezer gyalog-embert; és inát szegette Dávid minden szekérbe való lónak, csak száz szekérbe való lovat hagyott meg belőlük.


text:
Mikor pedig a damaszkuszi szírek segítségére jötted Hadadézernek, Cobá királyának: levágott Dávid a szírekből huszonkétezer embert.


text:
És hivatalnokokat állított Dávid damaszkuszi Szíriába, és a szírek adófizető szolgáivá lettek Dávidnak; így megsegítette az Úr Dávidot mindenütt, ahova ment.


text:
elküldte Tói fiát, Jórámot Dávid királyhoz, hogy köszöntse őt és üdvözölje, hogy hadakozott Hadadézerrel és megverte azt, tudniillik Tóinak hadakozó fele volt Hadadézer; és kezében ezüstedények, aranyedények és rézedények voltak.


text:
Azokat is az Úrnak szentelte Dávid király; azzal az ezüsttel és arannyal, melyet mindazoktól a nemzetektől felszentelt, akiket legyőzött:


text:
a szírektől, Móábtól, Ammon fiaitól, a filiszteusoktól és Amálektől; és Hadadézernek, Rehób fiának, Cobá királyának martalékából:


text:
így szerzett magának Dávid nevet. Mikor visszatért, miután leverte a szíreket a Sóvölgyben; tizennyolcezeret:


text:
Edomba is állított hivatalnokokat; egész Edomba hivatalnokokat állított, tudniillik az egész Edom szolgája lett Dávidnak: így megsegítette az Úr Dávidot mindenütt, ahova ment.


text:
Egyszer azt mondta Dávid: Van-e hát még, aki megmaradt Saul családjából; hogy kegyelmet gyakoroljak vele Jónátánért?


text:
Volt pedig Saul házában egy szolga, a neve Cibá, mikor azt Dávidhoz szólították, azt mondta neki a király: Hát te vagy Cibá? És azt mondta: Szolgálatodra.


text:
És azt mondta a király: Nincs-e még valaki Saul házából, hogy Isten kegyelmét gyakoroljam vele? És azt mondta Cibá a királynak: Még van egy fia Jónátánnak, egy törött lábú.


text:
És azt mondta neki a király: Hol van? És azt mondta Cibá a királynak: Ihol van Mákirnak, Ammiél fiának házában Ló-Debárban.


text:
Mikor Mefibóset, Saul fiának, Jónátánnak fia megérkezett Dávidhoz, arcra esett és leborult; és Dávid azt mondta: Mefibóset! És azt mondta: Itt van a te szolgád!


text:
És azt mondta neki Dávid: Ne félj; mert ezennel kegyelmet gyakorlok veled atyádért, Jónaténért, és visszaadom neked Saulnak, nagyatyádnak minden mezejét; te pedig állandóan az én asztalomnál ehetsz kenyeret.


text:
Erre leborult és azt mondta: Mi a te szolgád; hogy te egy ilyen döglött ebre rátekintettél, mint amilyen én vagyok?


text:
Aztán szólította a király Cibát, Saul legényét, és azt mondta neki: Mindent, ami Saulé és egész házáé volt, ezennel kiadok urad fiának.


text:
Tehát műveld meg neki a földjét te és fiaid és szolgáid, és hordd be, hogy legyen urad fiának kenyere, amit egyék, de Mefibóset, urad fia mindig az én asztalomnál fog kenyeret enni. Cibának pedig tizenöt fia és húsz szolgája volt.


text:
És azt mondta Cibá a királynak: Amint parancsolja uram király szolgájának, egészen úgy cselekszik szolgád; noha Mefibóset az én asztalomnál úgy ehetnék, mint akármelyik királyfi.


text:
Mefibósetnek pedig volt egy kis fia, a neve Míká; és Cibá házának egész lakossága Mefibóset szolgája volt.


text:
Mefibóset pedig Jeruzsálemben lakott, mert ő állandóan a király asztalánál evett; és ő mind a két lábára sántított.


text:
Akkor azt mondta Dávid: Kedvességet akarok tanúsítani Hánun iránt, Náhás fia iránt, mint az ő atyja kedvességet tanúsított énirántam; tehát elküldött Dávid, hogy vigasztalja őt szolgái által atyja felől. De mikor megérkeztek Dávid szolgái Ammon fiainak országába:


text:
azt mondták Ammon fiainak fejedelmei Hánunnak, az ő uruknak: Vajon azért küldött-e Dávid hozzád vigasztalókat, hogy megtisztelje szemeidben atyádat; vajon nem azért küldte Dávid szolgáit hozzád, hogy kikutassák a várost és kikémleljék, és felforgassák azt?


text:
Erre Hánun megfogatta Dávid szolgáit, lenyíratta fél szakállukat, elmetszette ruháikat felében, egészen az alfelükig; és úgy bocsátotta el őket.


text:
Mikor ezt jelentették Dávidnak, eléjük küldött, mert nagyon meg voltak szégyenítve a férfiak; és azt mondta a király: Maradjatok Jerikóban, míg kinő a szakállatok, aztán térjetek vissza.


text:
Mikor látták Ammon fiai, hogy gyűlöletesekké lettek Dávid előtt; elküldöttek és zsoldjukba fogadták a bét-rehóbi szíreket és a cóbai szíreket, húszezer gyalogost, Maaká királyát ezer emberrel és Tób embereit, tizenkétezer embert.


text:
Akkor Ammon fiai kivonultak és csatarendbe állottak a kapunyílás előtt; a cóbai és rehóbi szírek pedig, valamint Tób és Maaká emberei magukban voltak a mezőn.


text:
Mikor így látta Jóáb, hogy az ütközet arcvonala elölről is, hátulról is őfelé irányul, kiválasztotta egész Izráel legválogatottabbját, és felállította a szírekkel szemben;


text:
Akkor azt mondta: Ha a szírek lesznek erősebbek nálam, te légy nekem segítségemre; ha pedig Ammon fiai lesznek erősebbek nálad, én megyek neked segítségedre.


text:
Légy erős és szedjük össze magunkat népünkért és Istenünk városaiért; az Úr pedig cselekedjék jótetszése szerint.


text:
Ammon fiai pedig, mikor látták, hogy a szírek futnak; ők is megfutamodtak Abisai előtt, és bementek a városba. Akkor Jóáb visszatért Ammon fiaitól, és hazament Jeruzsálembe.


text:
És elküldött Hadarézer és kihozta a Folyamon túl levő szíreket, meg is érkeztek Hélámba; és Sóbák, Hadarézer hadvezére volt az élükön.


text:
Mikor ezt jelentették Dávidnak, összegyűjtötte egész Izráelt, átment a Jordánon; és mikor megérkezett Hélámba, a szírek csatarendbe állottak Dávid ellen és megütköztek vele.


text:
Es megfutamodtak a szírek Izráel előtt, úgyhogy Dávid a szírekből megölt hétszáz szekérharcost és negyvenezer lovast; Sóbákot, hadvezérüket is levágta és ott halt meg.


text:
Mikor pedig a királyok, Hadarézer szolgái, látták, hogy meg vannak verve Izráel előtt, békét kötöttek Izráellel és annak lettek szolgái; és így a szírek féltek, hogy még segítsék Ammon fiait.


text:
Történt pedig egy esztendő múlva, oly időben, mikor a királyok hadba szoktak vonulni, hogy elküldte Dávid Jóábot és vele szolgáit és egész Izráelt, és azok pusztították Ammon fiait és ostromolták Rabbát; Dávid pedig Jeruzsálemben maradt.


text:
És történt egyszer egy estéli időben, mikor Dávid felkelt ágyáról és sétált a királyi ház tetején, hogy a háztetőről meglátott egy asszonyt fÚrdeni; és az asszony igen szép formájú volt.


text:
Mikor Dávid elküldött és tudakozódott az asszony felől; azt mondták: Hiszen ez Batseba, Eliám leánya, a hitti Urijá felesége.


text:
Akkor Dávid követeket küldött és elhozatta őt, és mikor megérkezett hozzá, vele hált (tudniillik az éppen akkor végezte a tisztulási eljárást tisztátalanságából); azután visszatért házához.


text:
Mikor Urijá megérkezett hozzá, megkérdezte Dávid: Hogy van Jóáb, hogy van a nép, és hogy áll a háború?;


text:
aztán azt mondta Dávid Urijának: Eredj le házadhoz, és mosd meg lábaidat. Es mikor kiment Urijá a király házából; utána kiment a királyi vacsora:


text:
Mikor Dávidnak jelentették mondván: Nem ment le Urijá a házához; azt mondta Dávid Urijának: Hiszen te útról jössz, miért nem mentél le házadhoz?


text:
És azt mondta Urijá Dávidnak: A láda és Izráel és Júda sátorokban laknak, és az én uram, Jóáb és uram szolgái a nyílt mezőn táboroznak, én meg bemenjek házamba enni, inni és feleségemmel hálni? Élsz te és él a te lelked, hogy ezt nem teszem meg!


text:
Erre azt mondta Dávid Urijának: Maradj itt ma is, majd holnap elbocsátalak; így aznap Jeruzsálemben maradt Urijá.


text:
Másnap pedig meghívta őt Dávid és őelőtte evett, ivott, le is részegítette őt; hanem este kiment lefeküdni ágyára ura szolgáival együtt, de a házához nem ment le.


text:
És azt írta a levélben, mondván: Tegyétek Uriját a legkeményebb támadás arcvonalával szembe, aztán forduljatok vissza a háta mögül, hogy vágják le és haljon meg.


text:
Így történt, hogy mikor Jóáb a várost körülfogta; Uriját arra a helyre tette, ahol tudta, hogy ott vitéz emberek vannak.


text:
És mikor egyszer a város emberei kirohantak és hadakoztak Jóábbal, elesett néhány a népből, Dávid szolgái közül; és meghalt a hitti Urijá is.


text:
És megparancsolta a követnek, mondván: Mikor elvégezted a viadal minden dolgának elbeszélését a király előtt:


text:
akkor, ha fellobban a király heve és azt mondja neked: Miért mentetek oly közel a városhoz hadakozni; hát nem tudjátok, hogy a kőfalról lőni szoktak;


text:
ki ütötte le Abiméleket, Jerubboset fiát; ugye egy asszony dobott rá egy felső malomkövet a kőfalról, úgy halt meg Tébécben; miért mentetek oly közel a kőfalhoz?; mondd azt: Szolgád, a hitti Urijá is meghalt.


text:
Aztán azt mondta a követ Dávidnak: Hogy felülkerekedtek rajtunk azok az emberek, és kirohantak ránk a mezőre; azután meg mi voltunk rajtuk a kapunyílásig:


text:
akkor a nyilasok szolgáidra lőttek a kőfalról, és meghaltak néhányan a király szolgái közül; és szolgád, a hitti Urijá is meghalt.


text:
Erre azt mondta Dávid a követnek: így mondd Jóábnak: Ne vedd zokon ezt a dolgot, mert így is, úgy is emészt a kard; erősítsd támadásodat a város ellen és rombold le azt. Így bátorítsd őt.


text:
Így feleségévé lett neki, és szült neki egy fiút. De az Úr szemeiben gonosz volt a dolog, amit Dávid elkövetett;tehát elküldte az Úr Nátánt Dávidhoz. És mikor bement hozzá, azt mondta neki: Egy városban volt egyszer két ember, egyik gazdag, másik szegény.


text:
A szegénynek pedig semmije sem volt, csak egyetlen báránykája, melyet megszerzett és felnevelt, úgyhogy nála nőtt fel és gyermekeivel együtt; falatjából evett, poharából ivott és ölében feküdt, és olyan volt neki, mint a leánya.


text:
És mikor egyszer egy utas érkezett a gazdag emberhez, sajnált a maga juhából vagy marhájából venni, hogy megkészítse a hozzá érkezett vándornak; hanem fogta a szegény ember bárányát, és azt készítette el a hozzá érkezett embernek.


text:
Erre felgerjedt Dávid haragja arra az emberre nagyon; és ezt mondta Nátánnak: Él az Úr, hogy halál fia az az ember, aki ezt tette;


text:
és a bárányt négyszeresen meg kell térítenie azért, mert ezt a dolgot elkövette, és azért, mert nem érzett részvétet!


text:
Akkor azt mondta Nátán Dávidnak: Te vagy az az ember! Így mondta az Úr, Izráel Istene: En felkentelek téged Izráel felett királynak, és én kiszabadítottalak Saul kezéből;


text:
és kész voltam neked adni urad házát és urad feleségeit az öledbe, és kész voltam neked adni Izráel házát és Júda házát; és ha nem elég, kész voltam tetézni ezzel is, azzal is:


text:
miért vetetted meg az Úr szavát, azt cselekedvén, ami gonosz az ő szemeiben? A hitti Uriját levágattad fegyverrel, feleségét pedig elvetted magadnak feleségül, mihelyt őt megölted Ammon fiainak fegyverével.


text:
Most tehát fegyver nem távozik el soha házadtól azért, amiért megvetettél engem és elvetted a hitti Urijá feleségét, hogy a te feleséged legyen.


text:
Így mondta az Úr: íme én saját házadból támasztok veszedelmet ellened, és elveszem feleségeidet szemeid előtt és felebarátodnak adom; és feleségeiddel hál ennek a napnak a szemei előtt.


text:
Mert te rejtekben cselekedtél; én majd egész Izráel előtt és a nap előtt cselekszem meg ezt a dolgot.


text:
Erre azt mondta Dávid Nátánnak: Vétkeztem az Úr ellen! Nátán pedig azt mondta Dávidnak: Az Úr is elhárította bűnödet, nem kell meghalnod:


text:
csakhogy mivel nagyon megvetetted48 az Úr ellenségeit ebben a dologban; a fiúnak meg, aki neked született, bizonnyal meg kell halni.


text:
Mikor Nátán elment haza; megverte az Úr a gyermeket, akit Urijá felesége Dávidnak szült, úgyhogy halálos beteg lett.


text:
És megkereste Dávid az Istent a fiúért; és böjtöt tartott Dávid, mikor pedig hazament, a földön fekve hált.


text:
És mikor felkerekedtek hozzá háza vénei, hogy felkeltsék őt a földről; nem akart, és kenyeret sem evett velük.


text:
Mikor pedig hetednapra meghalt a gyermek, féltek Dávid szolgái jelenteni neki, hogy meghalt a gyermek, mert azt mondták: Ha, míg a gyermek életben volt, és szóltunk hozzá, nem is hallgatott a szavunkra; mily rosszat fog tenni, ha azt mondjuk neki: Meghalt a gyermek?


text:
De mikor látta Dávid, hogy szolgái sugdolóznak, megértette Dávid, hogy meghalt a gyermek; és azt mondta Dávid szolgáinak: Hát meghalt a gyermek? És azt mondták: Meghalt.


text:
Akkor felkelt Dávid a földről, megmosdott, megkenekedett és ruhát váltott; aztán elment az Úr házába és leborult. Mikor pedig hazament; kérte, hogy tegyenek elébe ételt, és evett.


text:
Akkor azt mondták neki szolgái: Mi dolog ez, amit cselekedtél? Mikor élt a gyermek, böjtöltél és sírtál érte, ma pedig, mikor meghalt a gyermek, felkeltél és ettél kenyeret.


text:
És azt mondta: Míg élt a gyermek, böjtöltem és sírtam; mert azt gondoltam: Ki tudja, az Úr könyörülhet rajtam, és a gyermek életben marad.


text:
De most meghalt, miért böjtöljek én; visszahozhatom-e még őt? Én megyek őhozzá, de ő nem tér vissza énhozzám.


text:
És megvigasztalta Dávid feleségét, Batsebát, és bement hozzá és vele hált; és mikor annak fia született, azt ő Salamonnak nevezte el. De az Úr szerette azt,


text:
Tudniillik Jóáb követeket küldött Dávidhoz; és azt mondta: Támadást intéztem Rabbá ellen, be is vettem a vízi várost;


text:
most tehát gyűjtsd össze a többi népet és szállj hadba a város ellen és vedd be azt; nehogy én vegyem be a várost és az én nevemet kiáltsák ki felette:


text:
erre összegyűjtötte Dávid az egész népet és elment Rabbába; és miután támadást intézett ellene, bevette azt.


text:
És elvette Malkám koronáját annak fejéről, mely egy tálentum súlyú arany volt, egy drágakővel, és a Dávid fejére került; a városból pedig nagyon sok martalékot vitt ki.


text:
És a népet, mely benne volt, kivitte és elhelyezte a fűrésznél és a vascsákányoknál és a vasfejszéknél, vagy átvitte őket a téglavetőbe; és így tett Ammon fiainak minden városával. Aztán visszatért Dávid és az egész nép Jeruzsálembe.


text:
Ezután pedig ez történt: Absálomnak, Dávid fiának volt egy szép húga, a neve Támár; és abba beleszeretett Dávidnak Amnon fia.


text:
És olyan bajban volt Amnon az ő húgáért, Támárért, hogy belebetegedett; mert az hajadon volt, és lehetetlennek látszott Amnon előtt, hogy elkövethessen vele valamit.


text:
De volt Amnonnak egy barátja, a neve Jónádáb, Simeának, Dávid testvérének fia; és Jónádáb igen bölcs ember volt,


text:
és azt mondta neki: Miért sorvadsz te így reggelről reggelre, királyfi, nem mondanád meg nekem? És azt mondta neki Amnon: Támárba, öcsémnek, Absálomnak húgába vagyok én szerelmes.


text:
És azt mondta neki Jónádáb: Feküdj ágyba, tettesd magadat betegnek; és mikor atyád eljön meglátogatni, mondd neki: Jöjjön el, kérlek, Támár húgom, és adjon ennem valami ételt, de a szemeim előtt készítse el az ételt, hogy lássam, és az ő kezéből egyem.


text:
Tehát lefeküdt Amnon és betegnek tetette magát; mikor aztán a király elment őt meglátogatni, azt mondta Amnon a királynak: Jöjjön el, kérlek, Támár húgom, és formáljon ki nekem két tésztaszívet, hogy egyem meg a kezéből.


text:
És elküldött Dávid Támárért a házba, mondván: Eredj el, kérlek, fivérednek, Amnonnak házába, és készítsd el neki azt az ételt.


text:
Es elment Támár testvérének, Amnonnak házába, ő éppen feküdt; és fogta a tésztát, meggyúrta, kiformálta szemei előtt, és megfőzte a tésztaszíveket.


text:
Aztán fogta a serpenyőt és kitöltötte elébe; de nem akart enni. Hanem azt mondta Amnon: Vigyetek ki mindenkit mellőlem!; és kimentek mindnyájan mellőle.


text:
És azt mondta Amnon Támárnak: Hozd be az ételt a belső szobába, akkor eszem a kezedből. Erre fogta Támár a tésztaszíveket, melyeket készített, és bevitte testvérének, Amnonnak a belső szobába.


text:
De mikor közel vitte hozzá, hogy egyék; az megragadta őt és azt mondta neki: Jer, feküdj mellém, húgom!


text:
De az azt mondta neki: Ne, bátyám, ne alázz meg engem, mert nem szabad Izráelben ilyet tenni; ne kövesd el ezt a gyalázatosságot!


text:
Akkor én hová vigyem az én szégyenemet, és te olyan leszel, mint valami gyalázatos ember Izráelben. Hanem hát szólj a királynak, mert nem fog engem megtagadni tőled.


text:
Akkor meggyűlölte őt Amnon igen nagy gyűlölettel, úgyhogy nagyobb volt a gyűlölet, amellyel őt meggyűlölte, annál a szerelemnél, amellyel őt megszerette; és azt mondta neki Amnon: Kelj fel, menj el!


text:
Az pedig azt mondta neki: Ezért a nagy gonoszságért engem elküldeni nagyobb a másiknál, amit elkövettél velem; de nem volt hajlandó reá hallgatni,


text:
hanem hívta legényét, aki őt szolgálta, és azt mondta: Küldjétek el ezt a nőt tőlem, és zárjátok be az ajtót utána!


text:
Azon pedig bokáig érő köntös volt, mert ilyen felöltőket viseltek a király leányai, a hajadonok; és mikor kivitte őt a szolga az utcára és bezárta utána az ajtót;


text:
hamut tett Támár a fejére és a bokáig érő köntöst, mely rajta volt, megszaggatta; aztán fejére tette a kezét és elment folyton kiáltozva.


text:
És azt mondta neki bátyja, Absálom: Ugye Amnon bátyád volt veled? Most tehát, húgom, hallgass, testvéred ő, ne vedd a szívedre ezt a dolgot; azután Támár Absálom bátyja házában lakott és árváskodott.


text:
de Absálom nem beszélt Amnonnal sem rosszat, sem jót: hogy gyűlöli Absálom Amnont azért, hogy megalázta húgát, Támárt.


text:
Két év múlva történt aztán, hogy Absálomnál júhnyírás volt Baál Hácórban, mely Efraim mellett van; és Absálom meghívta a király minden fiát.


text:
Mikor bement Absálom a királyhoz, és azt mondta: íme szolgádnál juhnyírás van; jöjjön el, kérlek, a király és az ő szolgái a te szolgáddal:


text:
a király azt mondta Absálomnak: Ne, fiam, ne menjünk el mindnyájan, hogy ne terheljünk meg. Hiába unszolta, nem akart elmenni, hanem búcsút vett tőle.


text:
Akkor azt mondta Absálom: Ha nem, hát jöjjön velünk Amnon bátyám; mire azt mondta neki a király: Miért menjen veled?


text:
Absálom pedig megparancsolta legényeinek, mondván: Vigyázzatok, mihelyt jó kedve lesz Amnonnak a bortól és azt mondom nektek: Üssétek le Amnont, akkor öljétek meg őt, ne féljetek; ugye, hogy én parancsoltam nektek? Legyetek bátrak és legyetek vitéz emberek!


text:
Mikor aztán Absálom legényei úgy tettek Amnonnal, mint Absálom parancsolta; a királyfiak mind felkeltek, öszvéreikre kaptak és elfutottak.


text:
Mikor ők még az úton voltak, az a hír jutott Dávidhoz, mondván: Leüttette Absálom a királynak minden fiát, nem maradt belőlük egy sem.


text:
Erre felkelt a király, megszaggatta ruháit és lefeküdt a földre; szolgái pedig mind megszaggatott ruhákkal álltak.


text:
Akkor megszólalt Jónádáb, Dávid testvérének, Simeának fia, és azt mondta: Ne gondolja az én uram, hogy az ifjakat, a király fiait mind megölték, mert egyedül Amnon halt meg; mert Absálomnál el volt határozva attól a naptól fogva, hogy megalázta húgát, Támárt.


text:
Most tehát ne azzal a gondolattal vegye uram, a király a szívére a dolgot, hogy a királynak minden fia meghalt, mert Amnon halt meg egyedül;


text:
Absálom pedig elmenekült. és mikor a legény, aki őrt állt, felemelte a szemét, látta, hogy íme sok nép jön az úton mögötte a hegyoldalon.


text:
Jónádáb pedig azt mondta a királynak: íme a király fiai megérkeztek; amint szolgád mondta, úgy történt.


text:
És alig végezte szavát, már a király fiai megérkeztek, és felemelték szavukat és sírtak; és a király is, szolgái is mind sírtak igen nagy sírással.


text:
Mikor Absálom elmenekült és elment Talmajhoz, Ammihúd fiához, Gesur királyához; az búslakodott unokáján egész idő alatt.


text:
Mikor Dávid, a király emésztődött, hogy kimenjen Absálomhoz; mert megvigasztalódott Amnon halála felett:


text:
Tehát elküldött Jóáb Tekoába, és hozatott onnét egy bölcs asszonyt; és azt mondta neki: Nosza tégy úgy, mintha gyászolnál, öltözzél gyászruhába, ne kend meg magadat olajjal, és egyáltalán légy olyan, mint egy asszony, aki már több ideje gyászol egy halottért.


text:
Mikor bement a tekoai asszony a királyhoz, arccal a földre esett és leborult; és azt mondta: Segíts meg, oh király!


text:
És azt mondta neki a király: Mi bajod van? És azt mondta: Hát bizony özvegyasszony vagyok én, meghalt a férjem.


text:
És a te szolgálódnak két fia volt, akik ketten összevesztek a mezőn, és mivel nem volt ki szétválassza őket; leütötte az egyik a másikat, és megölte őt.


text:
És most szolgálódra támadt az egész nemzetség, és azt mondják: Add ki a testvérgyilkost, hogy öljük meg őt testvére életéért, akit megölt, és pusztítsuk el az örököst is. így akarják kioltani azt a szikrát, ami nekem megmaradt, hogy ne legyen elplántálva férjemnek neve és maradéka a földnek színén.


text:
A tekoai asszony aztán azt mondta a királynak: Uram király, rajtam van a bűn és atyámnak házán; a király pedig és trónja mentes!


text:
És ő azt mondta: Emlékezzék meg hát a király az Urról, a te Istenedről, hogy a vérbosszuló ne csináljon több romlást és ne pusztítsák ki az én fiamat! Es azt mondta: Él az Úr, hogy fiadnak egy haja szála sem esik a földre!


text:
Akkor azt mondta az asszony: Hadd szóljon szolgálód uram királyomnak egy szót! És azt mondta: Beszélj.


text:
És azt mondta az asszony: Akkor miért gondoltál ilyet az Isten népe ellen; hiszen mióta a király ezt a szót ki mondta, olyan, mint egy bűnös, nem engedvén vissza a király az ő száműzöttjét.


text:
Mert meghalni meghalunk, és olyanok vagyunk, mint a földre öntött víz, melyet nem lehet összegyűjteni; de Isten nem tesz félre egy lelket, hanem olyan gondolatokat gondol, hogy ne száműzzön magától száműzöttet.


text:
De most azért jöttem ide a királlyal, az én urammal megbeszélni ezt a dolgot, mert megfélemlített engem a nép; azt gondolta tehát a te szolgálód: Már beszélnem kell a királlyal, talán teljesíti a király szolgálója szavát,


text:
hogy meghallgatja a király, kiszabadítván szolgálóját annak az embernek a kezéből, aki ki akarja őt pusztítani fiával együtt Isten örökségéből.


text:
Azt gondolta tehát a te szolgálód: Uram királyom szava szolgáljon hát megnyugvásra; mert mint az Isten angyala, olyan az én uram királyom, meghallgatván a jót és a rosszat, tehát az Úr, a te Istened legyen veled.


text:
Akkor felelt a király, és azt mondta az asszonynak: Ne tagadj le előttem semmit, amit most kérdezek tőled; és azt mondta az asszony: Csak szóljon uram királyom!


text:
És azt mondta a király: Vajon Jóáb keze veled van mindebben? És felelt az asszony és azt mondta: El a te lelked, uram király, nincs kitérés sem jobbra, sem balra semmitől, amit uram királyom mondott, mert csakugyan szolgád, Jóáb utasított engem, és ő tette szolgálód szájába mindezeket a szavakat.


text:
Hogy más világításba helyezze az ügyet, azért cselekedte szolgád, Jóáb ezt a dolgot; de uram olyan bölcs, mint Isten angyalának bölcsessége, mindent tudván a földön.


text:
Akkor azt mondta a király Jóábnak: Hát legyen, megteszem ezt a dolgot; eredj hát, hozd vissza a fiút, Absálomot.


text:
Erre Jóáb arccal a földre esett és leborult, úgy áldotta a királyt; és azt mondta Jóáb: Ma tudta meg szolgád, hogy kedvet találtam szemeidben, uram király, mert megtette a király szolgájának szavát.


text:
így Absálom betért a maga házába, a királynak színét sem látta. Mint Absálom, nem szolgált rá szép ember Egész Izráelben oly nagyon dicséretre; Lába talpától a feje tetejéig Nem volt hiba benne.


text:
És mikor megnyíratta a fejét (minden év lefolyásával meg szokta pedig nyíratni, mert nehéz volt neki, tehát lenyíratta); hát fejének a haja kétszáz sekelt nyomott a király fontján.


text:
elküldött Absálom Jóábhoz, hogy elküldje őt a királyhoz, de az nem akart hozzá elmenni; aztán még másodszor is küldött, akkor sem akart elmenni.


text:
Erre ő azt mondta szolgáinak: Nézzétek, Jóáb tagja mellettem van, és neki ott árpája van, menjetek, gyújtsátok fel azt tűzzel.


text:
Akkor felkelt Jóáb és bement Absálomhoz a házba; és azt mondta neki: Miért gyújtották fel a te szolgáid az én tagomat tűzzel?


text:
És azt mondta Absálom Jóábnak: íme küldtem hozzád, mondván: Jöjj ide, hogy elküldjelek téged a királyhoz, mondván: Minek jöttem meg Gesurból? Jobb lenne nekem, ha még ott volnék. Most tehát látni akarom a király arcát, és ha van bennem bűn, hát ölessen meg engem.


text:
És mikor Jóáb bement a királyhoz és jelentést tett neki, akkor az hívatta Absálomot; és mikor bement a királyhoz és meghajtotta magát neki arccal a földre a király előtt: megcsókolta a király Absálomot.


text:
Történt pedig ezután, hogy Absálom szekereket és lovakat szerzett magának; és ötven embert futárnak maga előtt.


text:
És reggel korán odaállt Absálom a kapuba az út mellé, és mindenkit, akinek olyan pere volt, amivel a királyhoz kellett menni ítéletre, megszólított Absálom és azt mondta: Melyik városból való vagy te? és mikor az megmondta: Izráelnek ez s ez törzséből való a te szolgád;


text:
akkor azt mondta neki Absálom: Lásd, a te ügyed jó és igaz; de nincs, ki meghallgasson a király részéről.


text:
Aztán azt mondta Absálom: Bár engem tennének bíróvá az országban; és hozzám jönne mindenki, akinek pere és ítélete van, majd én igazat tennék neki!


text:
Mikor pedig valaki közeledett, hogy leboruljon előtte; kezet nyújtott neki, megragadta és megcsókolta őt.


text:
És ekképpen cselekedett Absálom egész Izráellel, akik csak ítéletre mentek a királyhoz; úgyhogy megvesztegette Absálom Izráel embereinek szívét.


text:
Történt pedig negyven67 év múlva, hogy azt mondta Absálom a királynak: Szeretnék elmenni, hogy lerójam fogadásomat, amit fogadtam az Úrnak Hebronban.


text:
Tudniillik fogadalmat tett szolgád, mikor Gesurban laktam, Szíriában, mondván: Ha valóban visszavisz engem az Úr Jeruzsálembe, megszolgálom az Úrnak.


text:
De kémeket küldött Absálom Izráel minden törzséhez, mondván: Mikor meghalljátok a kÚrt szavát, mondjátok: Király lett Absálom Hebronban!


text:
És Absálommal ment kétszáz ember Jeruzsálemből, kik hivatalosak voltak és jóhiszeműen mentek; mert semmiről sem tudtak.


text:
A gilói Ahitófelt pedig, Dávid tanácsosát városából, Gilóból küldette oda Absálom, mikor a vágóáldozatokat áldozta; így az összeesküvés erős lett, és a nép folyton több lett Absálom mellett.


text:
Dávid azt mondta minden szolgájának, aki vele volt Jeruzsálemben: Keljetek fel és meneküljünk, mert nem lesz számunkra menekülés Absálom elől; siessetek elmenni, nehogy hamarosan elérjen bennünket és ránk zúdítsa a veszedelmet, és levágja a várost kard élével.


text:
És azt mondták a király szolgái a királynak: Egészen úgy legyen, amint urunk királyunknak jobban tetszik; kész szolgáid vagyunk.


text:
Kivonult tehát a király, és egész háza a nyomában; de tíz asszonyt a másodfeleségekből ott hagyott a király a házat őrizni.


text:
és szolgái mind mellette mentek át, és a kerétiek és a pelétiek mind; valamint a gátiak, hatszáz ember, akik Gátból jöttek el utána, mind átmentek a király előtt.


text:
És azt mondta a király a gáti Ittainak: Miért jönnél te is velünk? Térj vissza és maradj a királlyal, hiszen te külföldi vagy, és száműzve is vagy helyedről.


text:
Tegnap jöttél, ma már bolygassalak, hogy velünk jöjj, holott magam sem tudom, hová megyek? Térj vissza és vidd vissza testvéreidet is, kegyelem és hűség veled!


text:
De felelt Ittai a királynak, és azt mondta: Él az Úr és él az én uram, a király, hanem amely helyen az én uram királyom lesz, ha halálra, ha életre, hogy ott lesz a te szolgád!


text:
És azt mondta Dávid Ittainak: Eredj és menj át; és átment a gáti Ittai és minden embere, a kicsinyek is mind, akik vele voltak;


text:
és az egész ország nagy hangon sírt, míg az egész nép átvonult. És mikor a király átment a Kidron völgyébe és az egész nép átment a sivatagi úton:


text:
akkorra ott volt Cádók is, és vele a léviták mind, az Isten frigyládáját hozván; és mikor letették az Isten ládáját, Abjátár égő áldozatot mutatott be, míg a nép egészen átvonult a városból.


text:
Akkor azt mondta a király Cádóknak: Vidd vissza az Isten ládáját a városba: ha kedvet találok az Úr szemeiben, akkor visszahoz engem és megengedi, hogy meglássam azt és hajlékát;


text:
Továbbá azt mondta a király Cádók papnak: Ugye te látó vagy? Térj vissza a városba békességgel; fiad, Ahimaác is, és Abjátár fia, Jónátán, két fiatok veletek.


text:
Dávid pedig ment fel az Olajfák hágóján folyton sírva, a feje le volt takarva és mezítláb ment; az egész nép is, mely vele volt, letakarta a fejét és folyton sírva ment.


text:
És mikor Dávid előadta, mondván: Ahitófel az összeesküvők közt van Absálommal; azt mondta Dávid: Hiúsítsd meg Ahitófel tanácsát, Uram!


text:
És csakugyan, amint Dávid felért a tetőre, ahol le szoktak borulni Isten előtt; hát ott volt vele szemben az arki Húsai, köntöse megszaggatva és föld a fején:


text:
de ha a városba visszatérsz, és azt mondod Absálomnak: Én a te szolgád akarok lenni, oh király, mint atyád szolgája voltam ezelőtt, úgy most a te szolgád vagyok; akkor meghiúsíthatod nekem Ahitófel tanácsát.


text:
És ugye ott lesznek veled Cádók és Abjátár, a papok; tehát minden szót, amit hallasz a király házából, jelents Cádók és Abjátár papoknak.


text:
Íme, ott van velük két fiuk, Ahimaác, a Cádóké, és Jónátán, az Abjátáré; tehát üzenjetek meg nekem tőlük minden szót, amit hallotok.


text:
Így Húsai, a Dávid barátja éppen akkor érkezett meg a városba; mikor Absálom bevonulóban volt Jeruzsálembe.


text:
Mikor Dávid egy kissé továbbment a tetőről, egyszerre csak Cibá, Mefibóset legénye ment elébe; és egy pár felnyergelt szamár, rajtuk kétszáz kenyér, száz aprószőlő-sajt, száz nyári gyümölcs és egy tömlő bor.


text:
És azt mondta a király Cibának: Mire valók ezek? Es azt mondta Cibá: A szamarak a király házának, rajtuk járni, a kenyerek és a gyümölcs enni a legényeknek, a bor pedig inni, aki elfárad a sivatagban.


text:
És azt mondta a király: És hol van uradnak fia? És azt mondta Cibá a királynak: Ahol ott maradt Jeruzsálemben; mert azt gondolta: Ma adja vissza nekem Izráel háza atyám királyságát.


text:
Erre azt mondta a király Cibának: Ezennel a tiéd minden, amije Mefibósetnek van. Es azt mondta Cibá: Leborulok, találjak kegyelmet szemeidben, uram királyom!


text:
És amint a király Dávid Bahurimhoz ért; egyszerre egy ember jött ki onnét, a Saul házának nemzetségéből való, a neve Simei, Gérá fia, és amint jött, folyton átkozódott.


text:
Es kövekkel dobálta Dávidot és Dávid királynak minden szolgáját; noha az egész nép és a hősök mind jobbja felől és balja felől voltak.


text:
Visszafordította rád az Úr mind a Saul házán elkövetett vérontást, akinek helyébe királlyá lettél, és átadta az Úr a királyságot fiadnak, Absálomnak kezébe; és te íme vesztedben vagy, mert vér embere vagy!


text:
És azt mondta Abisai, Cerujá fia a királynak: Minek átkozza ez a holt eb uram királyomat? hadd menjek át és vágjam le a fejét!


text:
De azt mondta a király: Mi közöm hozzátok, Cerujá fiai? Ha átkoz, és ha az Úr mondta neki: Átkozd Dávidot; hát ki mondhatja: Miért tettél így?


text:
Aztán azt mondta Dávid Abisainak és többi szolgáinak: íme a fiam, aki ágyékomból származott, halálra keres engem; hát akkor ez a benjámini! Hagyjátok őt, hogy átkozzon, ha az Úr mondta neki.


text:
Talán megtekinti az Úr az én nyomorúságomat; és jóval fizet nekem az Úr az ő átka helyett e mai napon.


text:
De mikor Dávid elment embereivel az úton; Simei párhuzamosan ment vele a hegyoldalon, folyton átkozta és kövekkel hajigálta és porral szórta párhuzamosan.


text:
És történt, hogy mikor az arki Húsai, Dávid barátja bement Absálomhoz; azt mondta Húsai Absálomnak: Éljen a király, éljen a király!


text:
Absálom pedig azt mondta Húsainak: Ez nálad a barátod iránt való szeretet? Miért nem mentél el barátoddal?


text:
És azt mondta Húsai Absálomnak: Nem, hanem akit az Úr választott és ez a nép és Izráel egész népe, azé akarok lenni és azzal maradok.


text:
és másodszor: kinek fogok én szolgálni? Nemde az ő fiának? Amiképpen szolgáltam atyád előtt, úgy fogok teelőtted.


text:
És azt mondta Ahitófel Absálomnak: Menj be atyád másodfeleségeihez, akiket a ház őrizetére hagyott; hogy hallja meg egész Izráel, hogy gyűlöletessé lettél atyádnál, és erősödjenek meg azoknak kezei, akik veled vannak.


text:
És sátort vontak Absálom számára a háztetőn; és bement Absálom atyja másodfeleségeihez egész Izráel szemei előtt.


text:
Ahitófel tanácsa pedig, amit ő adott, olyan volt azokban a napokban, mintha valaki az Isten szavát kérdezte volna meg; olyan volt Ahitófel tanácsa Dávid előtt is, Absálom előtt is.


text:
És azt mondta Ahitófel Absálomnak: Engedd, hogy válasszak tizenkétezer embert, és az éjjel felkeljek és üldözőbe vegyem Dávidot.


text:
Így éppen akkor megyek rá, mikor ő fáradt és lankadt kezű; és megijesztem őt, úgyhogy elfut az egész nép, mely vele van. Akkor egyedül a királyt vágom le;


text:
az egész népet pedig visszahozom hozzád. Mikor az egész visszatér, azok az emberek, akiket te most keresel; az egész nép békén marad.


text:
És mikor bement Húsai Absálomhoz, azt mondta neki Absálom, mondván: Ezt meg ezt mondta Ahitófel; megfogadjuk-e szavát, vagy ne, szólj te.


text:
Aztán azt mondta Húsai: Te ismered atyádat és embereit, hogy hősök és elkeseredett lelkűek, mint a kölykeitől megfosztott medve a mezőn; és atyád harcos ember, tehát nem szokott a néppel éjjelezni.


text:
Ha már most ő el van rejtőzve valamely gödörben vagy valamely helyen, és megesik, hogy ő rohan rájuk először, és meghallja valaki és azt mondja: Vereség érte a népet, mely Absálomot követi;


text:
akkor, ha olyan derék ember is valaki, hogy olyan a szíve, mint az oroszlán szíve, az is bizonnyal megolvad; hiszen tudja egész Izráel, hogy atyád hős, és akik vele vannak, derék emberek.


text:
Úgyhogy én ezt tanácsolom: összegyűl hozzád teljesen egész Izráel Dántól Beérsebáig, mint a föveny, mely a tenger partján van, oly sokan; és te személyesen mégy a küzdelembe;


text:
így megyünk rá valamelyik helyen, ahol ott találjuk, és leszállunk rá, mint ahogyan a harmat a földre esik: akkor nem marad belőle és mindazokból az emberekből, akik vele vannak, egy sem.


text:
Ha pedig városba húzódik be, egész Izráel köteleket vet arra a városra; és leráncigáljuk azt a patakba, úgyhogy egy kövecske sem lesz ott található.


text:
És azt mondta Absálom és Izráel minden embere: Jobb az arki Húsai tanácsa Ahitófel tanácsánál; ugyanis az Úr úgy rendelte, hogy meghiúsítsák Ahitófel tanácsát, mely jó volt; hogy így az Úr rá hozza a veszedelmet Absálomra.


text:
Akkor azt mondta Húsai Cádók és Abjátár papoknak: Ilyen s ilyen tanácsot adott Ahitófel Absálomnak és Izráel véneinek; és ilyen s ilyen tanácsot adtam én.


text:
Most tehát küldjetek hamar és tegyetek jelentést Dávidnak, mondván: Ne hálj az éjjel a sivatag síkságain, hanem okvetlen menj a túlsó félre; nehogy az lehetetlenné tétessék a királynak és az egész népnek, mely vele van.


text:
Jónátán pedig és Ahimaác En-Rógelben várakoztak, tehát elment egy szolgáló és megmondta nekik, hogy ők meg menjenek és mondják meg Dávid királynak; mert nem mehettek be a városba, hogy meglássák őket.


text:
Mégis meglátta őket egy legény és jelentette Absálomnak. Akkor ők ketten hamar elmentek és bementek egy ember házába Bahurimban; annak az udvarán meg volt egy kút, és abba lementek.


text:
Az asszony pedig fogott egy terítőt és ráterítette a kút szájára és arra darát terített; úgyhogy semmit sem lehetett észrevenni.


text:
És mikor megérkeztek Absálom szolgái az asszonyhoz a házba, és azt mondták: Hol van Ahimaác és Jónátán, azt mondta nekik az asszony: Átmentek az víz-éren; és miután keresték és nem találták, visszatértek Jeruzsálembe.


text:
És történt, hogy miután elmentek, azok feljöttek a kútból, és elmentek, jelentést tettek Dávid királynak; és azt mondták Dávidnak: Keljetek fel, menjetek át hamar a vízen, mert ilyen s ilyen tanácsot adott ellenetek Ahitófel.


text:
És felkelt Dávid és az egész nép, mely vele volt, és átmentek a Jordánon; reggelre virradóra nem hiányzott egy sem, aki át nem ment volna a Jordánon.


text:
Ahitófel pedig mikor látta, hogy nem fogadták meg tanácsát, megnyergelte szamarát, felkelt és elment haza a városába, és elrendezte házát, aztán felakasztotta magát; és meghalt, és atyja sírjába temették.


text:
Dávid éppen megérkezett Mahanajimba; mikor Absálom átkelt a Jordánon, ő és vele Izráel emberei mind.


text:
És Amászát tette Absálom Jóáb helyére a hadsereg fölé; Amászá pedig annak az embernek a fia volt, akinek a neve az izráeli Jitra, aki bement Abigálhoz, Náhás leányához, Cerujának, Jóáb anyjának nővéréhez.


text:
Mikor pedig Dávid megérkezett Mahanajimba, hát Sobi, a Náhás fia Ammon fiainak Rabbájából, és Mákir, Ammiél fia Ló-Debárból, és a gileádi Barzillai Rógelimből


text:
ágyat, csészéket és cserépedényt, búzát, árpát, lisztet és pörkölt gabonát; babot, lencsét és pörkölt borsót;


text:
mézet, vajat, juhot és tehénsajtot vittek Dávidnak és a vele levő népnek eledelül; mert azt gondolták: A nép éhes, fáradt és szomjas a sivatagban.


text:
És mikor kibocsátotta Dávid a népet, harmadrészét Jóáb keze alatt, harmadrészét Abisainak, Cerujá fiának, Jóáb testvérének keze alatt, harmadrészét pedig a gáti Ittai keze alatt; azt mondta a király a népnek: Én is ki akarok vonulni veletek.


text:
De azt mondta a nép: Ne vonulj ki, mert ha mi megfutamodunk, nem gondolnak velünk, ha felerészünk meghal is, nem gondolnak velünk; mert hiszen olyan, mint mi, van tízezer; most tehát jobb, ha serkentőnk leszel nekünk, azzal segítesz.


text:
Erre azt mondta nekik a király: Amit jónak láttok, azt cselekszem. Ezzel a kapu mellé állt a király, míg az egész nép kivonult századonként és ezredenként.


text:
És parancsot adott a király Jóábnak, Abisainak és Ittainak, mondván: Csak lassan nekem az ifjúval, Absálommal! És az egész nép hallotta, mikor a király minden vezérnek kiadta a parancsot Absálom dolgában.


text:
megveretett ott Izráel népe Dávid szolgái előtt; úgyhogy ott azon a napon húszezernyi nagy lett a vereség.


text:
De aztán kiterjedt ott a hadakozás az egész vidékre; úgyhogy az erdő többet emésztett meg a népből, mint amennyit a kard megemésztett azon a napon.


text:
Egyszer felbukkant Absálom Dávid szolgái előtt, és Absálom egy öszvéren ült; akkor az öszvér bement egy nagy cserfa szövevényes lombozata alá, és az ő feje megakadt a cserfában, ő pedig az ég és föld közé jutott, mert az öszvér, mely alatta volt, továbbment.


text:
Mikor ezt meglátta egy ember, jelenést tett Jóábnak; és mikor azt mondta: Az imént láttam Absálomot egy cserfán függeni;


text:
azt mondta Jóáb annak az embernek, aki a jelentést tette neki: Hát ha már láttad, miért nem vágtad le azonnal a földre? Az én dolgom lett volna aztán, hogy neked adjak tíz ezüstöt meg egy övet.


text:
De azt mondta az ember Jóábnak: Ha nekem ezer ezüst ütné is a markomat, nem nyújtanám ki kezemet a király fiára; mert fülünk hallatára parancsolta meg a király neked és Abisainak meg Ittainak, mondván: Vigyázzatok, bárki legyen, az ifjúra, Absálomra.


text:
Ha hamisságot akartam volna élete ellen elkövetni, mikor a király előtt semmi sem marad titokban; te is szembeszálltál volna.


text:
Erre azt mondta Jóáb: Akkor hát nem várok terád; ezzel marokra fogott három dárdát, és beleütötte Absálom szívébe, mikor az még élt a cserfa belsejében.


text:
Erre megfúvatta Jóáb a kÚrtöt, és visszafordult a nép Izráel üldözéséből; mert Jóáb visszatartotta a népet.


text:
És Absálomot fogták és belevetették őt az erdőben egy nagy gödörbe, és egy igen nagy kőrakást állítottak fölé; míg az egész Izráel elfutott, ki-ki a maga sátorába.


text:
De Absálom fogott és felállított magának életében egy kőoszlopot, mely a Királyvölgyben van, mert azt mondta: Nincs nekem fiam, hogy nevemet emlékezetben tartsa; és elnevezte a kőoszlopot a maga nevéről: így tehát azt hívják Absálom oszlopának mind e mai napig.


text:
És azt mondta Ahimaác, a Cádók fia: Szeretnék elfutni és megvinni a ki királynak az örömhírt: hogy igazságot szolgáltatott neki az Úr ellenségei felett.


text:
De azt mondta neki Jóáb: Te e mai napon nem örömhírnök leszel, ha nem mondj örömhírt más napon; a mai napon ugyanis nem mondhatsz örömhírt, mert hogy meghalt a király fia.


text:
Aztán azt mondta Jóáb a kúsinak: Eredj, jelentsd a királynak, amit láttál; a kúsi pedig leborult Jóáb előtt és elfutott.


text:
Akkor Cádók fia, Ahimaác megint azt mondta Jóábnak: Akármi lesz is, mégis elfutok én is a kúsi után; de azt mondta Jóáb: Miért futnál te, fiam, mikor neked nem jár örömhír-bér?


text:
Akármi lesz is, én futok! És azt mondta neki: Fuss! És elfutott Ahimaác a Síkság útján, és meghaladta a kúsit.


text:
És Dávid éppen a két kapu között ült, mikor az őrálló felment a kapu tetejére, a kőfalra, és amint felemelte szemeit, látta, hogy íme egy ember fut egyedül.


text:
Mikor az őrálló kiáltott és jelentette a királynak, azt mondta a király: Ha egyedül van, örömhír van a szájában. És míg az folyton közelebb jött,


text:
egy másik embert látott meg az őrálló futni, és kiáltott az őrálló a kapusnak, és azt mondta: Megint egy ember fut egyedül; mire a király azt mondta: Ez is örömhírmondó.


text:
Akkor azt mondta az őrálló: Én úgy látom, hogy az elsőnek olyan a futása, mint Ahimaácnak, a Cádók fiának a futása; mire a király azt mondta: Az jó ember, tehát jó örömhírrel kell jönnie.


text:
És kiáltott Ahimaác és azt mondta a királynak: Béke!; és leborult a király előtt arccal a földre; aztán azt mondta: Áldott az Úr, a te Istened, aki kiszolgáltatta azokat az embereket, akik felemelték kezüket az én uram királyomra!


text:
A király pedig azt mondta: Jól van az ifjú, Absálom? És azt mondta Ahimaác: Láttam a nagy tolongást, mikor Jóáb elküldötte a király szolgáját, és szolgádat, de nem tudtam, mi az.


text:
Éppen akkor érkezett meg a kúsi; és a kúsi azt mondta: Fogadja uram királyom az örömhírt, hogy igazságot szolgáltatott neked az Úr ma mindazokkal szemben, akik reád támadtak.


text:
És azt mondta a király a kúsinak: Jól van-e az ifjú, Absálom? És azt mondta a kúsi: Legyenek úgy, mint az ifjú, uram királyom ellenségei, és mindazok, akik felkeltek ellened veszedelemre.


text:
Erre megremegett a király és felment a kapu felházába és sírt, és így mondta mentében: Fiam, Absálom, fiam, fiam, Absálom, bárcsak én haltam volna meg helyetted, Absálom, fiam, fiam!


text:
és a győzelem gyászra fordult aznap az egész népre nézve; mert meghallotta a nép aznap, mondván: Bánkódik a király a fiáért;


text:
úgyhogy a nép lopózkodva ment be aznap a városba; mint ahogyan a szégyent vallott nép szokott belopózkodni, mikor megfutamodik a háborúban;


text:
a király pedig eltakarta arcát és nagy hangon kiáltott a király: Fiam, Absálom, Absálom, fiam, fiam;


text:
akkor bement Jóáb a királyhoz a házba, és azt mondta: Mind megszégyenítetted ma szolgáid orcáját, akik megmentették ma életedet és fiaid és leányaid életét, és feleségeid életét és másodfeleségeid életét;


text:
azokat szeretvén, akik gyűlölnek téged és azokat gyűlölvén, akik szeretnek téged; mert kimutattad ma, hogy előtted fejedelmek és szolgák semmik, mert megtudtam ma, hogy csak Absálom élne, ha mi mind meghaltunk volna is ma, hát az volna helyes a te szemeidben.


text:
Most tehát kelj fel, eredj ki, és beszélj szolgáidnak szívére; mert esküszöm az Úrra, hogy ha ki nem mégy, nem marad melletted az éjjel senki, és ez nagyobb veszedelem lesz rád nézve mindannál a veszedelemnél, ami ért téged ifjúságodtól fogva mind mostanáig.


text:
Erre felkelt a király és kiült a kapuba; és elhíresztelték az egész népnek, mondván: íme a király a kapuban ül!; mire az egész nép bement a király elé. Miután pedig Izráel elmenekült, ki-ki a maga sátorába; <n>[17]</n>


text:
civódás támadt az egész nép közt Izráel minden törzsében, mondván: A király szabadított ki bennünket ellenségeink kezéből, és ő mentett meg bennünket a filiszteusok kezéből, és most el kellett menekülnie az országból Absálom elől;


text:
de Absálom, akit királlyá kentünk magunk felett, meghalt a háborúban: most hát miért hallgattok a király visszahozatalával?


text:
Erre Dávid király elküldött Cádók és Abjátár papokhoz, mondván: Beszéljetek Júda véneivel, mondván: Miért akartok utolsók lenni a királynak házához való visszavitelében; mikor egész Izráel szava eljutott a királyhoz az ő házába?


text:
Ti testvéreim vagytok, csontom és húsom vagytok; miért lennétek hát utolsók a király visszavitelében?


text:
Amászának pedig azt mondjátok: Nemde csontom és húsom vagy te? Úgy cselekedjék velem az Úr és úgy folytassa, hogy hadvezér leszel színem előtt minden időben Jóáb helyett.


text:
Így meghajlította Júda minden emberének, mint egy embernek szívét; úgyhogy elküldtek a királyhoz: Térj vissza te, és minden szolgád.


text:
Mikor a király visszatért és megérkezett a Jordánhoz; Júda is megérkezett Gilgálba, a király elé menvén, hogy átvigye a királyt a Jordánon.


text:
Sietett Simei is, Gérá fia, a Bahurimból való benjámini; hogy Júda embereivel együtt menjen Dávid király elé.


text:
És ezer ember volt vele Benjáminból, és Cibá, Saul házának legénye, és vele tizenöt fia és húsz szolgája; és áttörekedtek a Jordánon a király elé.


text:
És mikor a komp átment, hogy átszállítsa a király házát és így szívességet tegyen neki; akkor Simei, Gérá fia, leborult a király előtt, mihelyt túl volt a Jordánon,


text:
és azt mondta a királynak: Ne rója fel uram bűnömet, és ne emlékezzél meg arról, amit vétett szolgád azon a napon, melyen kivonultál Jeruzsálemből; szívére ne vegye a király.


text:
Mert beismeri szolgád, hogy vétkeztem; de íme ma elsőnek érkeztem József egész házából, lejövén uram királyom elé.


text:
Mikor erre Abisai, Cerujá fia felszólalt és azt mondta: Nem kell-e megölni Simeit azért, mert átkozta az Úr felkentjét?;


text:
akkor Dávid azt mondta: Mi közöm hozzátok, Cerujá fiai, hogy ma legyetek nekem kísértőmmé? Szabad ma valakit megölni Izráelben, mikor ugye tudom, hogy én ma vagyok király Izráel felett?


text:
Mefibóset pedig, Saul fia, úgy ment le a király elé, hogy nem hozatta rendbe lábait, nem hozatta rendbe szakállát és nem mosatta ki ruháit attól a naptól fogva, mikor a király elment addig a napig, mikor békességben megérkezett.


text:
Akkor aztán, mikor bement Jeruzsálemben a király elé; azt mondta neki a király: Miért nem jöttél el velem, Mefibóset?


text:
És azt mondta: Uram király, a szolgám cserbenhagyott engem: szolgád ugyanis aztmondta: Megnyergeltetem szamaramat, ráülök és elmegyek a királlyal, mert szolgád sánta;


text:
ő pedig megrágalmazta szolgádat uram királyom előtt. De uram királyom olyan, mint az Isten angyala; tedd hát azt, amit jónak látsz.


text:
Hiszen atyám egész háza nem volt más uram királyomnak, mint csupa halálra való ember, mégis azok közé tetted szolgádat, akik asztalodnál esznek; hát mi igazságom van még nekem, és mi kérni valóm a királytól?


text:
És azt mondta neki a király: Miért beszélnéd tovább dolgaidat? Azt mondom: Te és Cibá osszátok meg a mezőt.


text:
Mefibóset pedig azt mondta a királynak: Az egészet is elveheti; csakhogy uram királyom békességben megérkezett házához.


text:
 hogy a Jordánnál búcsúzzon el tőle.Barzillai pedig igen öreg ember volt, nyolcvanesztendős; és ő tartotta a királyt, míg Mahanajimban lakott, mert igen gazdag ember volt.


text:
De Barzillai azt mondta a királynak: Hány az én életem éveinek napja, hogy felmenjek a királlyal Jeruzsálembe?


text:
Nyolcvanesztendős vagyok én ma; tudhatok-e különbséget tenni jó és rossz között; vagy érezheti-e szolgád annak az ízét, amit eszem és iszom; vagy gyönyörködhetem-e még az énekesek és énekesnők hangjában: miért legyen tehát szolgád még terhére uram királyomnak?


text:
hadd térjen vissza szolgád, hogy haljak meg városomban atyám és anyám sírjánál: hiszen íme szolgád, Kimhám, átmehet uram királyommal, hogy tégy vele, amit jónak látsz.


text:
És azt mondta a király: Velem Kimhám jön, és én azt teszem vele, amit te jónak látsz; veled pedig mindent azt teszek, amit jobban szeretsz részemről.


text:
Mikor aztán az egész nép átkelt a Jordánon, a király is átkelt; megcsókolta a király Barzillait és megáldotta őt. Azzal ő visszatért a maga helységébe;


text:
a király pedig továbbment Gilgálba, Kimhám is vele ment, és Júda egész népe. És mikor így átvitték a királyt, éspedig Izráel népének fele is;


text:
egyszerre csak megjelent a királynál Izráel egész férfi-népessége; és azt mondták a királynak: Miért loptak el téged testvéreink, Júda emberei, és hozták át a királyt és házát a Jordánon, és egyáltalán Dávid minden emberét vele?


text:
De szót emelt Júda minden embere Izráel emberei ellen: Mert közel van hozzám a király, hát miért lobbantál fel e miatt a dolog miatt? Talán ettünk a királyból, vagy feltálalva feltálalták nekünk?


text:
És feleltek Izráel emberei Júda embereinek, és azt mondták: Tízszeres részem van a királyban, még Dávidban is nekem tefölötted, hát miért vettél engem kevésbe, és nem az én szavam volt-e az első, hogy hozzuk vissza királyomat? Erre még keményebb lett Júda embereinek szava, mint Izráel embereinek szava.


text:
És volt ott egy mihaszna ember, a neve Seba, Bikri fia, egy benjámini ember, az erre megfújta a kÚrtöt és azt mondta: Nincs nekünk részünk Dávidban, És nincs örökségünk Isai fiában: Ki-ki sátorába, Izráel!


text:
Erre Izráel emberei mind elmentek Dávid mögül Seba mögé, a Bikri fiai mögé; csak Júda emberei kísérték királyukat a Jordántól Jeruzsálemig.


text:
És mikor Dávid bement házába Jeruzsálemben, fogta a király a tíz aszszonyt, azokat a másodfeleségeit, akiket a ház őrizetére hagyott, és egy gondozóházba tette és eltartotta őket, de hozzájuk be nem ment; így éltek elzárkózva holtuk napjáig férjes özvegységben.


text:
Akkor azt mondta Dávid Abisainak: Még majd veszedelmesebb lesz ránk nézve Seba, a Bikri fia, Absálomnál; te fogd urad szolgáit és vedd őt üldözőbe, nehogy erődített városokat találjon magának és kitépje a szemünket.


text:
Tehát őutána vonultak ki Jóáb emberei és a kerétiek és a pelétiek és a hősök mind; és kimentek Jeruzsálemből, üldözőbe vévén Sebát, a Bikri fiát.


text:
Már annál a nagy kőnél voltak, mely Gibeonban van, mikor Amászá elébük jött; és Jóábnak fel volt övezve ruhájára az öltönye, és azon volt egy öv, mellyel egy kard volt a derekára csatolva hüvelyében, úgyhogy mikor ő kilépett, az leesett.


text:
Mikor tehát Jóáb üdvözölte Amászát: Te jól vagy, ugye testvér? És Jóáb jobb keze fogta Amászá szakállát, míg őt megcsókolta:


text:
Amászá nem őrizkedett attól a kardtól, mely Jóáb kezében volt, úgyhogy az azt a hasába ütötte neki és kiontotta beleit a földre, nem is ismételte, és meghalt. Es míg Jóáb és testvére, Abisai, tovább üldözte Sébát, a Bikri fiát;


text:
valaki megállt mellette Jóáb legényei közül; és azt mondta: Aki Jóábot szereti és aki Dávidé, kövesse Jóábot!


text:
De amint Amászá fetrengett vérében az országút közepén, látta az ember, hogy az egész nép megáll; félrevitte tehát Amászát a mezőre, és egy ruhát vetett rá, mert látta, hogy aki elmegy mellette, mindenki megáll.


text:
Az tudniillik Izráel minden törzsén keresztül Ábel-Bét-Maakába ment és a bériek87 mind; kik összegyülekeztek és szintén bementek utána.


text:
És mikor megérkeztek, ostrom alá fogták őt Ábel-Bét- Maakában, és töltést emeltek a város ellen, úgyhogy elérte a mellvédet; aztán az egész nép, mely Jóábbal volt, rombolta a kőfalat, hogy ledöntse.


text:
Akkor egy bölcs asszony kikiáltott a városból: Halljátok, halljátok, mondjátok csak Jóábnak: Jer ide közelebb, hadd beszéljek veled.


text:
Mikor közel ment hozzá, azt mondta neki az asszony: Te vagy-e Jóáb? Azt mondta: Én. Akkor azt mondta neki: Hallgasd meg szolgálód szavait. És azt mondta: Én hallgatom.


text:
Akkor így szólt, mondván: Hajdan így szoktak beszélni, mondván: Kérdezve kérdezzétek meg Ábelben; így célt is értek.


text:
Én Izráel legbékésebb hívei közül való vagyok: te meg akarsz ölni, várost és anyát Izráelben? Miért nyelnéd el az Úr örökségét?


text:
És felelt Jóáb és azt mondta: Távol legyen tőlem, távol legyen, hogy én el akarjalak nyelni vagy elpusztítani!


text:
Nem úgy van a dolog, hanem egy Efraim Hegyvidékéről való ember, a neve Seba, Bikri fia, felemelte kezét a király ellen, Dávid ellen, adjátok ki azt egyedül, és elmegyek a város alól. És azt mondta az asszony Jóábnak: Azonnal kivetik hozzád a fejét a kőfalon át.


text:
És ráment az asszony az ő bölcsességével az egész népre, annyira, hogy levágták Sebának, a Bikri fiának fejét és kidobták Jóábhoz, mire az megfúvatta a kÚrtöt, és eloszlottak a város alól, ki-ki a maga sátorába; Jóáb pedig visszatért Jeruzsálembe a királyhoz.


text:
És Jóáb Izráel egész hadserege felett volt; Benájá pedig, a Jójáda fia a kerétiek és pelétiek felett;


text:
Egyszer éhség volt Dávid napjaiban három évig évről évre, és mikor meg kereste Dávid az Úr színét; azt mondta az Úr: Saulon és az ő házán van a vérbűn, amiért megölte a gibeoniakat.


text:
Hívatta tehát a gibeoniakat, és azt mondta nekik; tudniillik a gibeoniak nem Izráel fiai közül valók voltak, hanem az emoriak maradékából valók, és bár Izráel fiai megesküdtek nekik, Saul mégis igyekezett őket leverni Izráel és Júda fiaiért való féltékenységében;


text:
azt mondta tehát Dávid a gibeoniaknak: Mit csináljak veletek és mivel szerezzek engesztelést, hogy áldjátok az Úr örökségét?


text:
És azt mondták neki a gibeoniak: Nem ezüstről és aranyról van szó köztünk és Saul és az ő háza között, valakit megölni pedig Izráelben nem rajtunk áll; erre ő azt mondta: Amit ti mondotok, megteszem nektek.


text:
És azt mondták a királynak: Azt az embert, aki emésztett minket és aki vesztünkre tört; úgy el akarjuk pusztítani, hogy ne legyen megállása Izráel egész határában:


text:
adassék ki nekünk a fiai közül hét férfiú, hogy akasszuk fel őket az Úr előtt az Úr választottjának, Saulnak Gibeájában; és azt mondta a király: Én kiadom.


text:
De könyörült a király Mefibóseten, Jónátánnak, a Saul fiának fián, az Úrra való esküért, mely köztünk volt, Dávid között és Saul fia, Jónátán között;


text:
fogta tehát a király Ricpának, Ajjá leányának két fiát, kiket Saulnak szült, Armónit és Mefibósetet; továbbá Mikalnak,92 Saul leányának öt fiát, akiket Adrielnek, a meholáti Barzillai fiának szült;


text:
és azokat adta a gibeoniak kezébe, azok pedig felakasztották őket a hegyen az Úr előtt. Mikor ők így heten elestek egyszerre; éspedig éppen az aratás első napjaiban, az árpaaratás kezdetén ölettek meg;


text:
Ricpá, Ajjá leánya fogta gyászruháját és kiterítette magának a sziklára aratás kezdetétől fogva addig, míg víz nem ömlött rájuk az égből; és nem engedte az ég madarait rájuk szállani nappal, és a mező vadait éjjel.


text:
elment Dávid és elhozatta Saul csontjait és fiának, Jónátánnak csontjait Jábes Gileád uraitól; akik ellopták azokat Bét-Seán piacáról, ahol felakasztották őket a filiszteusok, mikor megverték a filiszteusok Sault Gilboában.


text:
És mikor felhozatta onnét Saul csontjait és fiának, Jónátánnak csontjait; összeszedték a most felakasztottak csontjait is,


text:
és eltemették Saulnak és fiának, Jónátánnak csontjait Benjámin földjén Célában, Kísnek, az ő atyjának sírjába. Es mikor így mindent megtettek, amit a király parancsolt; akkor aztán kiengesztelődött Isten az ország iránt.


text:
Azután megint háborúja lett a filiszteusoknak Izráellel; és lement Dávid és vele szolgái, és hadakoztak a filiszteusokkal.


text:
Mikor Dávid elfáradt, hát Jisbi-Benób, aki a Ráfák ivadékához tartozott, és lándzsája háromszáz réz-sekelt nyomott, és ő új fegyverzetbe volt öltözve, azt gondolta, hogy levágja Dávidot:


text:
de annak segített Abisai, Cerujá fia, és levágta a filiszteust és megölte azt. Akkor megesküdtek Dávidnak emberei, mondván: Többé nem vonulsz ki velünk a háborúba, hogy ki ne oltsd Izráel szövétnekét.


text:
És történt ezután, hogy megint háború lett Góbban a filiszteusokkal; akkor vágta le a husáti Szibbekai Száfot, aki a Ráfák ivadékához tartozott.


text:
Megint háború lett Góbban a filiszteusokkal; akkor vágta le Elhánán a bét-lehemi Jaaré-Oregim fia a gáti Góliátot, akinek a dárdanyele olyan volt, mint a takácsok zugolyfája.


text:
Egyszer megint háború lett Gátban; és volt egy szálas ember, akinek kezein is, lábain is hat-hat ujj volt, összesen huszonnégy, és ő is Ráfá ivadék volt.


text:
Ennek az éneknek szavait szólta pedig Dávid az Úrnak; amely napon kimentette őt az Úr minden ellensége kezéből és Saul kezéből.


text:
Kőszirtem Istene, kiben bízom; paizsom és üdvöm szarva: fellegváram és menedékem, szabadítóm, az erőszaktól szabadíts meg engem!


text:
Szorultságomban az Urat hívtam, és az én Istenemhez kiáltottam; és meghallotta templomából szavamat, És kiáltásom füleibe


text:
És meglátszottak a tenger medrei, és feltárultak a föld kerekségének alapjai. Az Úr dorgálása miatt, haragja szelének leheletétől:


text:
És kimentettél engem népem versengéseiből; megőriztél engem nemzetek fejének. Oly nép szolgál nekem, melyet nem ismertem;


text:
és aki kihozott ellenségeim közül; és felmagasztalt támadóim felett. Az erőszakos embertől megszabadítottál engem;


text:
mint aki nagy szabadítást adtál királyodnak; és kegyelmet gyakoroltál felkenteddel, Dáviddal és az ő magvával örökké.


text:
Ezek pedig Dávidnak utolsó beszédei: Dávidnak, Isai fiának <n>[és annak a férfiúnak szózata, aki magasra állíttatott, mint Jákób Istenének felkentje, és Izráel kedves énekese:


text:
Azt mondta rólam Izráel Istene, így beszélt Izráel kőszirtje: Aki igazságosan uralkodik az embereken, Isten félelmével uralkodik.


text:
Tehát olyan, mint a hajnalfény, felkel a nap: reggel van, nincs homály, fénytől, esőtől üde fű a földből.


text:
Mert nem úgy van az én házam Istennel; hogy azért adta volna nekem az örök frigyet, mindenben elrendezve és megtartva, azért teljes üdvömet és minden kívánságomat, hogy ki ne sarjaztassa.


text:
Tehát aki beléjük ütközik, legyen bőven dárda-vasa és nyele; és tűzzel kell elégetni őket azon helyt.


text:
Ezek a Dávid hőseinek nevei: a tahkemoni Jóséb-Bassebet, a hármak feje, neki gyönyörűsége volt a dárdája nyolcszáz hullán egyszerre.


text:
És őutána Eleázár, az Ahohi-fi Dodó fia; a közül a három hős közül, akik Dáviddal voltak, mikor a filiszteusokat csúffá tették. Összegyülekeztek akkor a háborúra, és felvonultak Izráel emberei.


text:
Ő felállt és vágta a filiszteusokat, míg elfáradt a keze, és keze a kardhoz ragadt. Így nagy szabadítást szerzett az Úr azon a napon; és a nép csak fosztogatni ment ismét őutána.


text:
Őutána pedig Sammá, a hárári Ágé fia. Egyszer összegyülekeztek a filiszteusok egy csapatba, és volt ott egy darab szántóföld lencsével tele. Mikor a nép elfutott a filiszteusok elől,


text:
ő megállt a darab közepén, hogy megvédje azt; és megverte a filiszteusokat. És nagy szabadítást szerzett az Úr.


text:
Egyszer lementek hárman a harminc fő közül és bementek aratáskor Dávidhoz Adullám barlangjába; mikor egy filiszteus csapat éppen a Ráfák völgyében táborozott.


text:
És megkívánta Dávid és azt mondta: Ki adna nekem egy ital vizet Bét-Lehem kútjából, mely a kapuban van?


text:
Erre áttört a három hős a filiszteusok táborán és vizet merített Bét-Lehem kútjából, mely a kapuban volt, és elhozta és bevitte Dávidnak; de ő nem akarta meginni, hanem kiöntötte italáldozatul az Úrnak.


text:
És azt mondta: Isten mentsen, hogy ezt tegyem, talán azoknak az embereknek a vérét <n>[igyam]</n>, akik életük árán jártak? Ezért nem akarta meginni. Ilyeneket cselekedett ez a három hős.


text:
És Abisai, Jóáb testvére, Cerujá fia volt a feje e háromnak, és ő rengette meg dárdáját háromszáz megölött felett; és neve volt a három között.


text:
És Benájá, Jójáda fia, egy derék ember fia, tettekben nagy, Kabceélből; ő vágta le Móáb két Árieljét, és ő szállt le és vágta le az oroszlánt a veremben egy havas napon.


text:
És ő vágott le egy egyiptomi embert, aki mutatós ember volt, és az egyiptominak a kezében dárda volt, ő pedig vesszővel ment rá; és kiragadta a dárdát az egyiptomi kezéből, és a saját dárdájával ölte meg őt.


text:
Mikor egyszer újból felgerjedt az Úr haragja Izráelre; felindította ellenük Dávidot, mondván: Menj, számláld meg Izráelt és Júdát.


text:
Azt mondta tehát a király Jóábnak, a haderő fejének, aki mellette volt: Nosza járd be Izráel minden törzsét Dántól Beérsebáig, és állítsátok szemlére a népet; hogy megtudjam a nép számát.


text:
És azt mondta Jóáb a királynak: Tegyen az Úr, a te Istened a néphez még ennyit és még százennyit úgy, hogy uram királyom szemei meglássák; de uram királyom miért kíván ilyen dolgot?


text:
De győzött a király szava Jóábon és a haderő főin; és kiment Jóáb és a haderő fői a király előtt, szemle alá állítani a népet, Izráelt.


text:
Mikor átkeltek a Jordánon, tábort ütöttek Aroérben, jobbra attól a várostól, mely a patakvölgyben van, Gádnak, Jaazér irányában.


text:
Aztán Tírusz erődjéhez érkeztek, és a hivviek és kaanániak minden városába; és kijutottak Júda Délvidékére, Beérsebába.


text:
És beadta Jóáb a népszámlálás eredményét a királynak; eszerint kitettek az izráeliek nyolcszázezer hadköteles kardforgatót, Júda emberei pedig ötszázezer embert.


text:
Mikor aztán Dávidot megverte a szíve, miután így megszámlálta a népet; azt mondta Dávid az Úrnak: Nagyon vétkeztem azzal, amit cselekedtem, most tehát, Uram, hárítsd el szolgád bűnét, mert nagyon bolond voltam.


text:
Eredj és szólj Dávidnak: Így mondta az Úr: Hármat teszek elődbe ezennel; válassz magadnak egyet közülük, melyiket cselekedjem veled.


text:
És bement Gád Dávidhoz és jelentést tett neki; aztán azt mondta neki: Jöjjön-e rád hét évig éhség országodban; vagy három hónapig fuss ellenséged elől és az kergessen téged; vagy három napig döghalál legyen országodban? Most gondold meg és lásd meg, mi választ vigyek küldőmnek.


text:
Erre azt mondta Dávid Gádnak: Nagy szorongattatásban vagyok: hadd essünk hát az Úr kezébe, mert nagy az ő irgalmassága, és ember kezébe ne essem.


text:
Tehát döghalált adott az Úr Izráelre reggeltől fogva a kitűzött ideig; és meghalt a népből Dántól Beérsebáig hetvenezer ember.


text:
De mikor az angyal Jeruzsálemre nyújtotta kezét, hogy elpusztítsa, megesett az Úr szíve a pusztuláson és azt mondta az angyalnak, aki a nép közt pusztított: Már elég, ereszd le kezedet! Akkor az Úr angyala éppen a jebuszi Arauna szérűjénél volt.


text:
És azt mondta Dávid az Úrnak, mikor látta az angyalt, amint vágta a népet, és így szólt: Ime én estem bűnbe és én vétettem, és ezek, a nyáj, mit tettek? Kérlek, forduljon kezed reám és atyám házára.


text:
És bement Gád Dávidhoz azon a napon; és azt mondta neki: Menj fel, állíts az Úrnak oltárt a jebuszi Arauna szérűjén.


text:
Mikor pedig Arauna odatekintett és látta, hogy a király az ő szolgáival őhozzá megy; kiment Arauna és arccal a földre borult a király előtt.


text:
És azt mondta Arauna: Miért jön uram királyom az ő szolgájához? Dávid pedig azt mondta: A szérűt meg venni tőled, oltárt építeni az Úrnak, hogy szűnjön meg a csapás a néptől.


text:
Erre azt mondta Arauna Dávidnak: Vegyen és áldozzon uram királyom, amit jónak lát; ímhol a marha égő áldozatnak, és a cséplő szánok és marha szerszámok tűzifának;


text:
mindent, oh király, a királynak ad Arauna! Aztán azt mondta Arauna a királynak: Az Úr, a te Istened, fogadjon kegyesen.


text:
De azt mondta a király Araunának: Nem, hanem vétel útján, áron akarom tőled megszerezni, hogy ne áldozzak az Úrnak, az én Istenemnek ingyenes égő áldozatot; és megvette Dávid a szérűt és a marhát ötven sekel ezüstön.


text:
És épített ott Dávid oltárt az Úrnak, és áldozott égő áldozatokat és visszafizetései áldozatokat; és kiengesztelődött az Úr az ország iránt, és megszűnt a csapás Izráel népétől.


text:
És a király Dávid megvénhedett, előre haladt a korban; annyira, hogy bár ruhákkal takargatták, nem bírt fölmelegedni.


text:
És azt mondták neki szolgái: Keresni kell uram királyomnak egy fiatal hajadont, aki a király előtt álljon és legyen neki gondozója; ha az öledben hál, majd felmelegszik uram királyom.


text:
Kerestek tehát egy szép leányt Izráel egész határában; és mikor megtalálták a súnémi Abiságot, bevitték őt a királyhoz.


text:
És a leány igen nagyon szép volt; és gondozója lett a királynak és kiszolgálta azt, de a király nem ismerte őt.


text:
Adonija pedig, Haggit fia büszkén viselte magát, gondolván: Én leszek a király; és szerzett magának szekereket és lovagokat, és ötven embert futárnak maga előtt.


text:
És atyja meg nem szomorította őt életében, mondván: Miért teszel így? És ő is nagyon szép formájú volt, és ő Absálom után született.


text:
De Cádók pap és Benájá, a Jójáda fia, továbbá Nátán próféta és Simei, Réi és Dávid hősei nem voltak Adonijával.


text:
És mikor Adonija áldozott juhot, marhát és hizlalt állatokat a Zohelet kövénél, mely Én-Rógel mellett van; meghívta minden fivérét, a király fiait, és mindazokat a júdai embereket, kik a király szolgálatában állottak:


text:
Akkor azt mondta Nátán Batsebának, Salamon anyjának, mondván: Ugye hallottad, hogy Adonija, Haggit fia király lett; és urunk, Dávid nem tudja.


text:
Eredj, menj be a királyhoz, Dávidhoz, és mondd neki: Ugye te, uram királyom, megesküdtél szolgálódnak, mondván: Salamon, a te fiad lesz a király énutánam, és ő ül királyi székembe; miért lett hát király Adonija?


text:
És bement Batseba a királyhoz a hálószobába, és a király igen meg volt öregedve; és a súnémi Abiság szolgálta ki a királyt.


text:
És azt mondta neki: Uram, te megesküdtél szolgálódnak az Úrra, a te Istenedre:A te fiad, Salamon lesz utánam a király; és ő fog királyi székembe ülni.


text:
Ugyanis áldozott ökröt, hizlalt állatot és juhot bőven, és meghívta a királynak minden fiát, valamint Abjátár papot és Jóábot, a hadvezért; de Salamont, a te szolgádat nem hívta meg.


text:
Tehát rajtad vannak, uram király, egész Izráel szemei; hogy kijelentsd nekik, ki üljön uram királyom székébe őutána.


text:
És miután jelentették a királynak, mondván: Itt van Nátán próféta; bement a király elé és leborult a király előtt arccal a földre.


text:
És azt mondta Nátán: Uram király, mondtad te: Adonija legyen a király utánam, és ő üljön királyi székembe?


text:
Mert ma lement és áldozott ökröt, hizlalt állatot és juhot bőven, és meghívta a királynak minden fiát és a hadsereg vezéreit és Abjátár papot és most ott esznek és isznak előtte; és azt mondják: Éljen Adonija király!


text:
De engem, aki a te szolgád vagyok, továbbá Cádók papot, Benáját, a Jójáda fiát és Salamont, a te szolgádat nem hívta meg.


text:
Vagy uram királyomtól lett volna ez a dolog; de nem tudattad szolgáddal, ki fog uram királyom székébe ülni őutána?


text:
Akkor felelt a király, Dávid, és azt mondta: Szólítsátok hozzám Batsebát. És mikor bement a király elé és megállt a király előtt;


text:
hogy amiképpen megesküdtem neked az Úrra, Izráel Istenére, mondván: Salamon, a te fiad lesz a király utánam és ő ül az én székemen helyemben; hát úgy cselekszem e mai napon.


text:
Erre meghajtotta magát Batseba arccal a földre és leborult a király előtt; és azt mondta: Éljen uram királyom, Dávid örökké!


text:
Aztán azt mondta a király, Dávid: Szólítsátok hozzám Cádók papot, Nátán prófétát és Benáját, a Jójáda fiát. És mikor bementek a király elé,


text:
azt mondta nekik a király: Vegyétek magatokhoz uratok szolgáit, és ültessétek fiamat, Salamont az én öszvéremre; és vigyétek le őt a Gihonra. <n>[6]</n>


text:
És kenje őt ott Cádók pap és Nátán próféta királlyá Izráel felett; aztán fújjátok meg a kÚrtöt, és mondjátok: Éljen Salamon király!


text:
Aztán vonuljatok fel utána, és mikor bejön, üljön az én királyi székembe, és ő legyen a király helyemben; és ezennel őt parancsolom, hogy fejedelem legyen Izráel és Júda felett.


text:
Erre Jójáda fia, Benájá felelt a királynak, és azt mondta: Ámen; mondja így az Úr, uram királyom Istene!


text:
Amiképpen vele volt az Úr uram királyommal, úgy legyen vele Salamonnal; és magasztalja feljebb az ő királyi székét uram királyom, Dávid királyi székénél.


text:
Lement tehát Cádók pap, Nátán próféta és Benájá, a Jójáda fia, és a kerétiek és a pelétiek, és felültették Salamont Dávid király öszvérére; és elvitték őt a Gihonra.


text:
Akkor fogta Cádók pap a sátorból való olajos szarut és felkente Salamont; aztán megfújták a kÚrtöt és azt mondta az egész nép: Éljen Salamon király!


text:
Aztán felvonult az egész nép utána, és a nép sípokkal sípolt és nagy örömmel örvendezett úgy, hogy majd meghasadt a föld hangjukra.


text:
Meghallotta Adonija is, és a meghívottak mind, akik vele voltak, éppen mikor végezték a lakomát. És mikor Jóáb meghallotta a kÚrtöt, azt mondta: Miért hangzik zajongástól a város?


text:
Még ő beszélt, mikor megérkezett Jónátán, Abjátár pap fia; és azt mondta Adonija: Jöjj be, mert te derék ember vagy, hát jó hírt hozol.


text:
Ugyanis elküldte vele a király Cádók papot, Nátán prófétát és Jójáda fiát, Benáját a kerétiekkel és pelétiekkel; és felültették őt a király öszvérére,


text:
és királlyá kente őt Cádók pap és Nátán próféta a Gihonnál, és onnét felvonultak örvendezve, úgy, hogy megzendült bele a város; ez az a hang, amit hallottatok.


text:
sőt a király szolgái is bementek, hogy eláldják urunk királyunkat, Dávidot, mondván: Tegye a te Istened Salamon nevét híresebbé a te nevednél, és magasztalja feljebb az ő királyi székét a te királyi székednél; a király pedig meghajtotta magát az ágyon.


text:
Sőt ezt is mondta a király: Áldott az Úr, Izráel Istene, hogy adott ma aki az én királyi székembe üljön, és látják az én szemeim.


text:
Erre megijedtek a meghívottak mind, akik Adonijával voltak; és felkeltek és elment ki-ki a maga útjára.


text:
Mikor jelentették Salamonnak, mondván: Íme Adonija fél Sala mon királytól; és íme megfogta az oltár szarvait, mondván: Esküdjék meg nekem ma Salamon király, hogy nem öli meg szolgáját fegyverrel,


text:
azt mondta Salamon: Ha derék emberré lesz, egy haja szála sem esik a földre; de ha gonoszság találtatik benne, akkor meghal.


text:
És elküldött Salamon király és elhozták őt az oltártól; és mikor bement és leborult Salamon király előtt, azt mondta neki Salamon: Eredj házadhoz.


text:
És tartsd meg az Úrnak, a te Istenednek szolgálatát, járván az ő útjain, megtartva törvényeit, parancsolatait, ítéleteit és tanúságtételeit úgy, amint meg vannak írva Mózes tanításában; hogy jó szerencsés légy mindenben, amit cselekszel, és mindenütt, ahova fordulsz.


text:
Hogy fenntarthassa az Úr az ő szavát, amit szólt hozzám, mondván: Ha megőrzik fiaid az ő útjukat, hűséggel járván előttem teljes szívükből és teljes lelkükből; úgymond, nem fogy ki utódod Izráel királyi székéről.


text:
Tehát te magad is tudod, mit tett velem Jóáb, Cerujá fia azzal, amit Izráel két hadvezérén elkövetett, Ábneren, Nér fián, és Amaszán, Jéter fián, hogy megölte őket és háborúba való vérontást tett békében; és háborúba való vért engedett övére, mely derekán volt, és sarujára, mely lábán volt.


text:
De a gileádi Barzillai fiaival cselekedjél kegyelmességet, és legyenek azok közt, akik asztalomnál esznek; mert úgy közeledtek hozzám, mikor testvéred, Absálom elől menekültem.


text:
Hanem itt van veled a benjámini Simei, Gérá fia Bahurimból, ő tudniillik sértő szidalommal szidalmazott engem, mikor Mahanajimba mentem; aztán lejött elém a Jordánhoz és megesküdtem neki az Úrra, mondván: Nem öllek meg fegyverrel;


text:
de most nem kell őt büntetlen hagynod, hiszen te bölcs ember vagy; tehát tudod, mit kell vele cselekedned, és vérrel bocsátod ősz haját a sírba.


text:
Az idő pedig, ameddig Dávid uralkodott Izráel felett, negyven esztendő volt; Hebronban uralkodott hét esztendeig, és Jeruzsálemben uralkodott harminchárom esztendeig.


text:
És bement Adonija, Haggit fia, Batsebához, Salamon anyjához, és az azt mondta neki: Békességgel jössz-e?; és azt mondta: Békességgel.


text:
Akkor azt mondta: Te tudod, hogy enyém lett volna a királyság és reám vetette egész Izráel a tekintetét, hogy én leszek a király; de aztán fordult a királyság és testvéremé lett, mert az Úrtól az övé lett.


text:
Akkor azt mondta: Mondd, kérlek, Salamon királynak, mert a te orcádat nem fogja visszautasítani: hogy adja nekem a súnémi Abiságot feleségül.


text:
Mikor aztán Batseba bement Salamon királyhoz, hogy beszéljen vele Adonija érdekében; felkelt elébe a király és leborult előtte, és mikor felült székére, széket tétetett a király anyjának is, és leült az ő jobbjára.


text:
Aztán azt mondta: Egy kis kérést kérek én most tőled, ne utasítsd vissza orcámat. És azt mondta neki a király: Kérj, anyám, mert nem utasítom vissza orcádat.


text:
De felelt a király, Salamon, és azt mondta anyjának: És miért a súnémi Abiságot kéred te Adonijának? Kérd neki a királyságot is, hiszen ő az én testvérem, aki nagyobb nálam; hát az övé, meg Abjátár papé és Jóábé, a Cerujá fiáé.


text:
És megesküdött a király, Salamon az Úrra, mondván: Úgy cselekedjék velem az Úr és úgy folytassa, hogy élete árán szólta Adonija ezt a szót.


text:
Most tehát él az Úr, aki engem felállított és atyámnak, Dávidnak királyi székébe ültetett, és aki házat szerzett nekem, mint ahogyan szólott; hogy ma meg fog halni Adonija.


text:
Abjátár papnak pedig azt mondta a király: Eredj Anatótba mezei jószágodra, mert méltó vagy a halálra; de ez idő szerint nem öllek meg, mert Uram Istenemnek ládáját hordoztad atyám, Dávid előtt, és mert mindazokban a nyomorúságokban részt vettél, melyek atyámat érték.


text:
Így száműzte Salamon Abjátárt, hogy ne legyen az Úrnak papja; hogy betöltse az Úr beszédét, melyet Éli háza ellen szólt Sílóban.


text:
Mikor a hír eljutott Jóábhoz, Jóáb ugyanis Adonijához hajlott, bár Absálomhoz nem hajlott; elfutott Jóáb az Úr sátorába és megfogta az oltár szarvait.


text:
Mikor Salamon királynak jelentették, hogy Jóáb az Úr sátorába futott és most ott van az oltár mellett; elküldte Salamon Benáját, a Jójáda fiát, mondván: Eredj, üsd le őt!


text:
Mikor Benájá az Úr sátorához ért, azt mondta neki: Így mondta a király, jöjj ki! De az azt mondta: Nem, mert itt akarok meghalni. És megvitte Benájá a királynak a szót, mondván: Így szólt Jóáb és így felelt nekem.


text:
Erre azt mondta neki a király: Tégy úgy, ahogyan szólott, és üsd le őt és temesd el; hogy hárítsd el az ártatlan vért, amit Jóáb kiontott, rólam és atyám házáról.


text:
És fordítsa az Úr az ő vérbűnét az ő fejére, amiért leütött két, nálánál igazabb és jobb férfiút, és megölte őket fegyverrel úgy, hogy atyám, Dávid nem tudta: Ábnert, Nér fiát, Izráel hadvezérét és Amaszát, Jéter fiát, Júda hadvezérét.


text:
És háruljon az ő kiontott vérük Jóáb fejére és az ő magvának fejére örökké; Dávidnak pedig és az ő magvának és házának és királyi székének legyen békessége örökké az Úrtól.


text:
És a király Benáját, Jójáda fiát tette helyébe a hadsereg fölé; Cádók papot pedig Abjátár helyébe tette a király.


text:
Aztán elküldött a király és hívatta Simeit és azt mondta neki: Építs ma gadnak házat Jeruzsálemben és lakjál ott; és ki ne menj onnét se ide, se tova.


text:
És amely napon kimégy és átléped a Kidron patakát, tudván tudd meg, hogy halált kell halnod; véred a tennen fejeden lesz.


text:
És azt mondta Simei a királynak: Rendben van a dolog, amiképpen szólt uram királyom, úgy cselekszik szolgád; és Jeruzsálemben lakott Simei sok ideig.


text:
De történt három év múlva, hogy Simeinek két szolgája elszökött Ákishoz, Maaká fiához, Gát királyhoz; és mikor jelentették Simeinek, mondván: Íme szolgáid Gátban vannak;


text:
hát Simei felkelt, megnyergelte szamarát, és elment Gátba Ákishoz szolgáit megkeresni. Tehát elment Simei, és meghozta szolgáit Gátból.


text:
elküldött a király és hívatta Simeit és azt mondta neki: Ugye megeskettelek téged az Úrra, és óvtalak téged, mondván: Amely napon kimégy és elmégy ide vagy tova, tudván tudd meg, hogy halált kell halnod? Akkor azt mondtad nekem: Rendben van a dolog, megfogadom;


text:
Aztán azt mondta a király Simeinek: Te tudod mindazt a gonoszságot, amit szíved ismer, amit cselekedtél atyámmal, Dáviddal; tehát az Úr térítse vissza gonoszságodat a te fejedre:


text:
Ezzel parancsot adott a király Benájának, Jójáda fiának, és az kiment, leütötte őt és meghalt; a királyság pedig megerősödött Salamon kezében.


text:
Mikor Salamon sógorságot kötött Faraóval, Egyiptom királyával, és elvette Faraó leányát; a Dávid városába vitte azt, míg befejezi a saját házának, az Úr házának és Jeruzsálem kőfalának építését körül.


text:
És Salamon szerette az Urat, az ő atyjának, Dávidnak törvényeiben járván; csak a magaslatokon áldozott és füstölt.


text:
És Gibeonba járt a király, hogy ott áldozzék, mert az volt a legnagyobb magaslat; ezer égő áldozatot mutatott be Salamon azon az oltáron.


text:
És azt mondta Salamon: Te oly nagy kegyelmességet cselekedtél szolgáddal, Dáviddal, az én atyámmal, mint ahogyan előtted járt hűségben és igazságban és egyenes szívvel veled; és megtartottad iránta ezt a nagy kegyelmességet, és adtál neki egy fiút, aki az ő királyi székében ül, mint e mai napon.


text:
Most tehát, Uram Istenem, te tetted királylyá szolgádat atyámnak, Dávidnak helyébe; és én kis gyermek vagyok, nem tudok sem ki, sem be <n>[jönni]</n>.


text:
És szolgád a te néped között van, melyet választottál; egy nagy nép között, mely meg nem olvasható és meg nem számlálható a sokaság miatt.


text:
Adj azért szolgádnak figyelmes szívet néped ítélésére, jónak és rossznak megkülönböztetésére; mert ki tudhatná ezt a te nagy népedet ítélni?


text:
És azt mondta neki Isten: Mivelhogy ezt a dolgot kérted, és nem kértél magadnak hosszú életet, és nem kértél magadnak gazdagságot, és nem kérted ellenségeid életét; hanem belátást kértél magadnak az ítéletben való figyelmességre:


text:
íme beszéded szerint cselekszem: ezennel adok neked bölcs és értelmes szívet, úgy, hogy előtted nem volt olyan, mint te, és utánad nem támad olyan, mint te.


text:
Sőt amit nem kértél is, megadom neked, gazdagságot is, dicsőséget is; úgy, hogy nem volt senki a királyok között olyan, mint te leszel egész életedben.


text:
És ha az én utaimban jársz, megtartván törvényeimet és parancsolataimat úgy, mint atyád, Dávid járt; hosszú életet is adok neked.


text:
Akkor felébredt Salamon, hát íme álom volt; tehát bement Jeruzsálembe, az Úr frigyládája elé állt, és égő áldozatokat áldozott, visszafizetési áldozatokat készített, aztán lakomát készített összes szolgáinak.


text:
azt mondta az egyik asszony: Könyörgök uram, én meg ez az asszony egy házban lakunk; és én ővele szültem a házban.


text:
Történt ugyanis, hogy az én szülésem után harmadnapra ez az asszony is szült; úgy, hogy mi voltunk együtt, nem volt velünk idegen a házban, csupán mi ketten voltunk a házban.


text:
És ő felkelt éjfélkor és elvette az én fiamat mellőlem, míg szolgálód aludt, és maga ölébe fektette őt; és az ő meghalt fiát fektette az én ölembe.


text:
És mikor reggel felkeltem fiamat megszoptatni, hát íme meg volt halva; de mikor reggel megszemléltem, hát íme nem volt az én fiam, akit én szültem.


text:
Erre azt mondta a másik asszony: Nem, mert az én fiam az élő, és a te fiad a megholt; ez pedig azt mondta: Nem, mert a te fiad a megholt, és az én fiam az élő; így beszéltek a király előtt.


text:
És azt gondolta a király: Ez azt mondja: Ez az én fiam, aki él, a te fiad pedig a megholt; az pedig azt mondja: Nem, mert a te fiad a megholt és az én fiam az élő;


text:
És mikor a király elé vitték a kardot, azt mondta a király: Vágjátok az élő gyermeket kétfelé, és adjátok egyik felét az egyiknek, másik felét a másiknak!


text:
De azt mondta az az asszony, akié az élő fiú volt, a királynak, mert felgyúlt a szíve a fia iránt, tehát azt mondta: Könyörgök, uram, adjátok annak az élő gyermeket, de megölni meg ne öljétek őt! Az pedig azt mondta: Se az enyém, se a tiéd ne legyen, vágjátok ketté!


text:
És felelt a király és azt mondta: Adjátok annak az élő gyermeket és megölni meg ne öljétek őt; ő az anyja.


text:
És mikor meghallotta egész Izráel az ítéletet, melyet a király hozott, féltek a király orcájától; mert látták, hogy Isten bölcsessége van benne az ítélettételre.


text:
Volt pedig Salamonnak tizenkét tiszttartója egész Izráel felett, hogy a királyt és házát ellássák; évenként egyhónapi ellátás volt szabva egyre.


text:
Baaná, Ahilúd fia Taanákban és Megiddóban; és egész Bét-Seánban, mely Cáretán mellett van Jizréelen alól, Bét-Seántól Ábél-Meholáig, Jokmeámon túlig.


text:
Geber fia Rámót-Gileádban; övéi voltak Jáirnak, Manassé fiának falvai, melyek Gileádban vannak, övé Argob kerülete, mely a Básánban van, hatvan nagy város kőfallal és rézretesszel.


text:
Geber, Úri fia Gileád földjén: Szihonnak, az emoriak királyának, és Ógnak, a Básán királyának országában, éspedig egy tiszttartó, aki az országban volt.


text:
Salamon pedig uralkodott minden királyságon a Folyamtól a filiszteusok földjéig és Egyiptom határáig: ajándékot vittek és szolgálták Salamont élete minden napján.


text:
Tíz hízott marha, húsz füvön járó marha és száz juh; a szarvasokon, őzeken, dámvadakon és hizlalt szárnyasokon kívül.


text:
Mert ő uralkodott az egész Folyamon túl Tifszahtól Gázáig minden folyamon túli királyon; és békessége volt minden hűbéresétől körös-körül.


text:
Úgyhogy Júda és Izráel biztonságban lakozott, ki-ki a maga szőlője és fügefája alatt, Dántól fogva Beérsebáig; Salamon teljes életében.


text:
És ezek a tiszttartók látták el Salamon királyt és mindenkit, aki Salamon király asztalához járt, mindenik a maga hónapjában; nem hagytak semmiben fogyatkozást.


text:
Az árpát és a szalmát pedig a lovaknak és igavonóknak arra a helyre vitték, ahova kellett, ki-ki a maga rendje szerint.


text:
És igen nagy bölcsességet és értelmet adott Isten Salamonnak; és széles elmét, mint a föveny, mely a tenger partján van:


text:
úgyhogy nagyobb volt Salamon bölcsessége kelet minden fiának bölcsességénél és Egyiptom minden bölcsességénél.


text:
És bölcsebb volt minden embernél, az ezráhi Étánnál, és Hémánnál, Kalkolnál és Dardánál, Máhol fiainál; és neve minden nemzetek közt ott forgott körül.


text:
Szólott a fákról, a cédrusról, mely a Libánonon van, az izsópig, mely a falból nő ki; és szólt a barmokról, a madarakról, a csúszómászókról és a halakról.


text:
És minden nép közül érkeztek Salamon bölcsességét hallani; a föld minden királyától, akik hallottak bölcsességéről.


text:
Hirám pedig, Tírusz királya, elküldötte szolgáit Salamonhoz, mert hallotta, hogy őt kenték fel királlyá atyja helyébe; Hirám tudniillik szeretettel volt Dávidhoz teljes életében.


text:
Te tudod, hogy atyám, Dávid nem építhetett házat az Úrnak, az ő Istenének neve számára a háború miatt, mellyel őt körülvették; míg az Úr lábainak talpai alá nem vetette őket.


text:
De most nyugalmat adott nekem az Úr, az én Istenem minden felől; nincs ellenfél és nincs veszedelmes esemény.


text:
Íme tehát én azt gondolom, hogy építek az Úrnak, az én Istenemnek neve számára; mint ahogyan szólt az Úr atyámnak, Dávidnak, mondván: Fiad, akit helyedbe teszek királyi székedre, ő fog házat építeni nevemnek.


text:
Most tehát vágass nekem cédrusokat a Libánonról, az én szolgáim majd együtt lesznek a te szolgáiddal, és a te szolgáid bérét megadom neked egészen úgy, amint mondani fogod; mert te tudod, hogy köztünk nincs senki, aki úgy értene a favágáshoz, mint a cidoniak.


text:
És történt, hogy mikor Hirám meghallotta Salamon beszédeit, nagyon megörült; és azt mondta: Áldott legyen az Úr ma, hogy adott Dávidnak egy bölcs fiat e fölé a nagy nép fölé.


text:
És küldött Hirám Salamonhoz, mondván: Meghallgattam, amire nézve hozzám küldtél; én megteszem minden kívánságodat, mind a cédrusfák tekintetében, mind a ciprusfák tekintetében.


text:
Az én szolgáim leszállítják a Libánonról a tengerre és én tutajokat csináltatok belőlük a tengeren addig a helyig, melyet nekem üzensz, ott szétszedetem őket és te elviteted; te viszont abban teljesítsd kívánságomat, hogy adj élelmet házamnak.


text:
Salamon pedig adott Hirámnak húszezer kór búzát táplálékul háza számára, és húsz kór zúzott faolajat; ennyit adott Salamon Hirámnak évről évre.


text:
Miután az Úr így bölcsességet adott Salamonnak, amiképpen szólott neki; és békesség volt Hirám között és Salamon között és ők ketten szerződést kötöttek:


text:
és elküldte őket a Libánonra, tízezeret egy hónapra váltakozva, egy hónapig voltak a Libánonon, két hónapig otthon; és Adonirám volt a robotosok felett.


text:
(a Salamon tiszttartóinak háromezer-háromszáz tisztjén kívül, akik a munka felett voltak, akik a munkát végző népet igazgatták),


text:
és azok a király parancsára nagy köveket, értékes köveket fejtettek ki, hogy a házat faragott kőre alapozzák,


text:
Salamon építői, Hirám építői és a gebáliak pedig kifaragták, és elkészítették a fákat és a köveket a ház építéséhez.


text:
Izráel fiainak Egyiptom országából való kijövetele után a négyszáznyolcvanadik esztendőben történt pedig, a negyedik esztendőben azután, hogy Salamon királlyá lett Izráel felett, Zív hónapjában, mely a második hónap: hogy a házat építette az Úrnak.


text:
És a ház, melyet Salamon király épített az Úrnak, hatvan sing hosszú, húsz széles; és harminc sing magas volt.


text:
És a tornác a ház templomterme előtt húsz sing hosszú a ház szélességében, és tíz sing széles a ház hosszában.


text:
És a ház falához karzatot építtetett körül, a ház falain körül, a templomteremhez és a hátsó teremhez; oldalkamarákat csinált körül.


text:
A legalsó karzatnak öt sing volt a szélessége, a középsőnek hat sing volt a szélessége, a harmadiknak pedig hét sing volt a szélessége; tudniillik beugrásokat csinált a házon körös-körül kívülről, hogy ne fogózzék a ház falaiba.


text:
És mikor a házat építették, ép bányakövekből építették; sem kalapács, sem fejsze, egyáltalán semmi vasszerszám nem hangzott a házban, mikor építették.


text:
A középső bordázaton ajtó volt a ház jobb szárnyára; és csigalépcsőn jártak fel a középsőre, és a középsőről a harmadikra.


text:
És mikor egészen felépítette a házat; beborította18 a házat lécekkel és deszkatáblákkal, cédrusfával.


text:
És a karzatot az egész ház körül öt sing magasra építette; úgy, hogy az cédrusfákkal fogódzott a házba.


text:
Ami ezt a házat illeti, amit most építesz, ha törvényeimben jársz, ítéleteimet cselekszed és megtartod minden parancsolatomat, benne járván: akkor megvalósítom veled szavamat, amit atyádnak, Dávidnak szóltam;


text:
kirakta a ház falait belülről cédrusfa deszkákkal, a ház padozatától a mennyezet falaiig beborította fával belülről; a ház padozatát pedig beborította ciprusfa deszkákkal.


text:
És elrekesztett a ház hátulsó oldalától fogva húsz singet cédrusfa deszkákkal a padozattól fogva a falakig; és elrekesztette magának hátulsó teremnek szentek szentje számára.


text:
És cédrusfa volt a házon belül tojásidomú vésetekkel és virágfüzérekkel; az egész cédrusfa volt, nem lehetett követ látni.


text:
És a hátulsó terem belseje húsz sing hosszú, húsz sing széles és húsz sing magas, és azt beborította tiszta arannyal; beborította a cédrusfa oltárt is.


text:
Így beborította Salamon a házat belülről tiszta arannyal; és aranyláncokat húzott a hátulsó terem előtt és beborította azt arannyal.


text:
Egyszóval az egész házat beborította arannyal, teljesen az egész házat; az egész oltárt is beborította arannyal, mely a hátulsó teremhez tartozott.


text:
És öt sing volt egy Kérubnak az egyik szárnya, és öt sing egy Kérubnak a másik szárnya; tíz sing szárnyainak az egyik végétől szárnyainak a másik végéig.


text:
És úgy helyezte el a Kérubokat a első ház közepén, hogy szárnyaikat kiterjesztették a Kérubok, és egyiknek a szárnya az egyik falat érintette, és a másik Kérub szárnya a másik falat érintette; a ház belseje felé eső szárnyaik pedig, egyik szárny a másik szárnyat érintette.


text:
És a ház minden falát körül bevésette Kérubok, pálmák és virágfüzérek véseteinek faragványaival; bent és kint.


text:
a két olajfa ajtószárnyra pedig Kérubok, pálmák és virágfüzérek véseteinek faragványait vésette és beborította arannyal; úgy, hogy ráverte a Kérubokra és a pálmákra az aranyat.


text:
és két ajtószárnyat ciprusfából; két forgó lap volt az egyik ajtószárny; és két forgófedél a másik ajtószárny;


text:
Aztán megépíttette Salamon a belső udvart három sor faragott kőből; és egy sor faragott cédrusgerendából.


text:
és a tizenegyedik esztendőben, Búl havában, azaz a nyolcadik hónapban, kész volt a ház minden dolgával és minden kellékével; tehát hét esztendeig építette azt.


text:
És a libánoni erdő-házat, száz sing hosszúra, ötven sing szélesre és harminc sing magasra építette; négy sor cédrusfa oszlopon és az oszlopokon levő faragott cédrusfa gerendákon.


text:
És cédrusfával volt beborítva felül az oldalszobák felett, melyek az oszlopokon voltak, negyvenöt, tizenöt egy sorban.


text:
És három gerendával és ablak ablak mellett három sor. És az ajtónyílások és ajtófélfák mind négyszegletre gerendázva;


text:
Az oszlopcsarnokot ötven sing hosszúra és harminc sing szélesre csináltatta; előtte is volt egy csarnok, és azelőtt oszlopok és palló.


text:
A trón csarnokát is megcsináltatta, ahol ítélni szokott, az ítélet csarnokát; és az be volt borítva cédrusfával padolattól padolatig.


text:
A maga háza is, amelyben lakott, a másik udvarban e csarnokon belül, ugyanolyan mű volt, mint ez; és a Faraó leányának is, akit elvett Salamon, csináltatott egy olyan házat, mint ez a csarnok.


text:
Mindezek értékes kövek, mérték szerint faragva, fűrészelve kívül és belül; és a fundamentumtól a párkányig, és az utcától a nagy udvarig.


text:
A fundamentum pedig értékes kövekből volt letéve, nagy kövekből; tízsinges kövekből és nyolcsinges kövekből.


text:
És a nagy udvaron körül három sor faragott kő volt és egy sor faragott cédrusgerenda; az Úr házának belső udvarán és a ház tornácánál is.


text:
Ez egy özvegyasszony fia volt a Naftali törzséből; atyja pedig egy tíruszi rézműves volt. És telve volt bölcsességgel, értelemmel és tudománnyal mindenféle rézmunka csinálására; úgyhogy mikor eljött Salamon királyhoz, megcsinált neki minden munkát.


text:
Így kiformálta a két rézoszlopot; tizennyolc sing volt a magassága az egyik oszlopnak, és tizenkét sing fonal érte körül a másik oszlopot.


text:
És csinált két rézből öntött pártát, hogy az oszlopok tetejére tegye; öt sing volt az egyik párta magassága, és öt sing volt a másik párta magassága.


text:
Lánc mívű zsinórokból háló mívű csipkék voltak az oszlopok tetejére való pártákon; hét az egyik pártán és hét a másik pártán.


text:
És csinált gránátalmákat is, éspedig két sort körül egy csipkére beborítván az oszlopok tetejére való pártákat, tudniillik így csinált a másik pártával is.


text:
Ugyanis párták voltak mindkét oszlop felett a csipke mögött levő domborulaton felül is; és kétszáz gránátalma sorban körül e másik pártán.


text:
És ezeket az oszlopokat a templomterem tornácában állította fel; mikor felállította a jobb oszlopot, elnevezte Jákinnak, mikor felállította a bal oszlopot, elnevezte Bóáznak.


text:
És megcsinálta az öntött tengert; egyik szélétől másik széléig tíz sing, körös-körül kerek, öt sing magas, és egy harmincsinges zsinór érte körül kereken.


text:
És kolokinta uborkák voltak a széle alatt körös-körül, melyek körülvették azt, tíz egy singre, megkerülve a tengert körül két sorban, a kolokinta uborkák vele egy öntésből voltak öntve.


text:
Tizenkét ökrön állott, három északra fordulva, három nyugatra fordulva, három délre fordulva és három keletre fordulva, a tenger pedig rajtuk fent; és háttal mind befelé voltak.


text:
És a vastagsága egy tenyérnyi volt, a széle pedig úgy volt csinálva, mint a pohár széle, nyíló liliom formára; kétezer bátot bírt el.


text:
Aztán megcsinálta a tíz rézállványt; egy állvány hossza négy sing, szélessége négy sing, magassága pedig három sing.


text:
És a kötőrudak közt levő rekeszeken oroszlánok, marha és Kérubok vannak; az így az oroszlánokon és a marhán felül és alul levő kötőrudakon pedig csüngő művű virágfüzérek.


text:
És négy rézkereke van egy állványnak és réztengelyei, azoknak pedig négy lába, melyeknek vállai vannak; a medence alá vannak ezek a vállak öntve, mindeniknek a visszáján virágfüzérek.


text:
Mely medence szája a pártán belül, felfelé egy singre van, a párta szája pedig kerek, ugyanolyan művű, másfél sing; és a párta száján is vésések vannak, de rekeszeik négyszögűek, nem kerekek.


text:
A négy kerék eszerint a rekeszek alatt van, a kerekek karjai pedig az állványba vannak erősítve; és egy kerék magassága másfél sing.


text:
A kerekek szerkezete pedig olyan, mint a szekérkerék szerkezete; karjaik, talpaik, küllőik és agyaik vannak, mind öntve.


text:
Úgyhogy az állvány tetejében fél sing magasság van kereken körül; ugyanis az állvány tetején karjai és rekeszei magából vannak.


text:
Karjai felületeire pedig és a rekeszekre Kérubokat, oroszlánokat és pálmákat vésett; melyiken mennyi Úres hely volt, és virágfüzéreket.


text:
És csinált tíz rézmedencét; negyven bát fért egy medencébe, négy sing volt egy medence, egy medence egy állványra, a tíz állvány szerint. <n>[26]</n>


text:
És öt állványt a háztól jobbra eső szárnyon helyezett el, ötöt a háztól balra eső szárnyon; a tengert pedig a háztól jobbra eső szárnyon helyezte el, délkeletre.


text:
Így megcsinálta Hirám a medencéket és a lapátokat és hintőcsészéket; és bevégezte Hirám mindazt a munkát, amit Salamon királynak csinált az Úr házában:


text:
két oszlopot és két gombot az oszlopok tetején levő pártákra; és a hálókat a pártákon levő két gomb beborítására, melyek40 az oszlopok tetején voltak.


text:
És a négyszáz gránátalmát a két hálóra; két sor gránátalmát egy hálóra, a párták két gombjára borítani, melyek az oszlopok felsején voltak.


text:
És az üstöket, a lapátokat; a hintőcsészéket. És mindezek az edények, melyeket Hirám Salamon királynak az Úr házába készített, csiszolt rézből voltak.


text:
És Salamon az edényeket mind méretlen hagyta a nagy-nagy sokaság miatt; a réznek súlyát nem kutatták.


text:
És megcsináltatta Salamon az Úr házába való felszereléseket mind; az aranyoltárt és az aranyasztalt, melyen a felség kenyér volt.


text:
És a gyertyatartókat, ötöt jobbra, ötöt meg balra a hátsó terem előtt, tiszta aranyból; és a virágot, a mécseket és a csíptetőket aranyból.


text:
És a szilkéket, a késeket, a hintőcsészéket, a csészéket és a serpenyőket tiszta aranyból; és a sarkokat a belső házból a szentek szentjébe vivő ajtókra, a háznak a templomterembe vivő ajtaira, aranyból.


text:
És mikor készen lett minden munka, melyet Salamon király az Úr házához csináltatott; akkor bevitette Salamon Dávidnak, atyjának szentségeit: az ezüstöt és az aranyat és az edényeket az Úr házának kincstárába tette.


text:
Akkor összegyűjtötte Salamon Izráel véneit és a törzseknek minden fejét, Izráel fiai ősháztájainak fejedelmeit Salamon királyhoz Jeruzsálembe; hogy felvigyék az Úr frigyládáját Dávid városából, azaz Cionból.


text:
És összegyülekezett Salamon királyhoz Izráel minden embere az ünnepre Etánim havában, azaz a hetedik hónapban.


text:
és felvitték az Úr frigyládáját és a gyülekezet sátorát, és minden szent edényt, ami a sátorban volt; éspedig a papok és léviták vitték fel őket.


text:
A király pedig, Salamon, és Izráel egész közönsége, mely köréje gyülekezett, vele volt a láda előtt; oly tömegben áldozott juhot és marhát, hogy megolvasni és megszámlálni sem lehetett.


text:
Azután bevitték a papok az Úr frigyládáját a helyére, a ház hátsó termébe, a szentek szentjébe; a Kérubok szárnyai alá.


text:
Mert a Kérubok a láda helye fölé terjesztették szárnyaikat úgy, hogy a Kérubok elfedték a ládát és rúdjait fölülről.


text:
De a rudak oly hosszúak voltak, hogy a rudak hegyeit a szenthelyből látni lehetett a hátsó terem előtt, de kívül nem látszottak; és ott maradtak mind e mai napig.


text:
A ládában nem volt más, csak az a két kőtábla, melyeket Mózes tett oda a Hóreben; mikor az Úr szövetséget kötött Izráel fiaival, Egyiptom országából való kijövetelükkor.


text:
Akkor a király megfordult arccal, és megáldotta Izráel egész gyülekezetét; és Izráel egész gyülekezete felállott.


text:
És azt mondta: Áldott az Úr, Izráel Istene, aki szájával beszélt atyámhoz, Dávidhoz; és kezével beteljesítette, amit mondott:


text:
Attól a naptól fogva, mikor kihoztam népemet, Izráelt Egyiptomból, nem választottam várost Izráel egyik törzséből sem házépítésre, hogy ott legyen a nevem; csak Dávidot választottam, hogy az én népem felett, Izráel felett legyen.


text:
azt mondta az Úr atyámnak, Dávidnak: Azt, hogy szándékodban volt nevemnek házat építeni, jól tetted, hogy szándékodban volt:


text:
És az Úr megvalósította szavát, melyet szólott: én álltam atyámnak, Dávidnak helyébe, és én ültem Izráel trónjára, mint ahogyan az Úr szólott, és én építettem meg a házat az Úrnak, Izráel Istenének neve számára.


text:
És helyet szereztem ott a ládának, amelybe Úr szerződése van; melyet kötött, mikor kihozta őket Egyiptom országából.


text:
Akkor az Úr oltára elé állt Salamon Izráel egész gyülekezete előtt; és kiterjesztette kezeit az égre,


text:
és azt mondta: Uram, Izráel Istene! Nincs olyan Isten, mint te, sem fent az égben, sem alant a földön; aki megtartod a szövetséget és a kegyelmet szolgáid iránt, kik előtted járnak teljes szívükkel.


text:
Aki megtartottad szolgádnak, Dávidnak, az én atyámnak, amit szóltál neki; száddal szólottál és kezeddel beteljesítetted, mint e mai nap.


text:
Most azért Uram, Izráel Istene, tartsd meg szolgádnak, Dávidnak, az én atyámnak, amit szóltál neki, mondván: Nem fogy ki utódod színem elől, aki Izráel királyi székén üljön; csak hogy vigyázzanak fiaid az ő útjukra, hogy énelőttem járjanak, úgy mint te előttem jártál.


text:
Most tehát, Izráel Istene, hadd bizonyuljanak be szavaid, melyeket szolgádnak, Dávidnak szóltál, az én atyámnak.


text:
Mert valóban lakhatik-e Isten a földön? Hiszen az ég és az egeknek egei nem foghatnak be téged: mennyivel kevésbé ez a ház, melyet építettem!


text:
De fordulj szolgád imádságához és könyörgéséhez, Uram Istenem; hallgatván a felkiáltásra és az imádságra, mellyel szolgád imádkozik előtted ma;


text:
nyitva lévén szemeid ezen a házon éjjel és nappal, ezen a helyen, melyről azt mondtad: Ott lesz az én nevem; hallgatván az imádságra, mellyel szolgád imádkozni fog ezen a helyen.


text:
Hallgass tehát szolgádnak és népednek, Izráelnek könyörgésére, mellyel imádkozni fognak ezen a helyen; és te halld meg azon a helyen, ahol lakol, az égben, halld meg és adj bocsánatot.


text:
Ha vétkezik valaki felebarátja ellen és esküt szabnak rá, megesketvén őt; és bejön, megesküszik oltárod előtt ebben a házban:


text:
Te halld meg az égben és cselekedd meg, tégy igazságot szolgáidnak, bűnösnek nyilvánítván a bűnöst, fejére adva a maga útját; és igaznak nyilvánítván az igazat, igazsága szerint fizetve neki.


text:
Ha ellenség veri meg népedet, Izráelt, mert vétkeznek ellened; és megtérnek hozzád és vallást tesznek nevedről és imádkoznak és könyörögnek hozzád ebben a házban:


text:
Te hallgasd meg az égben és bocsásd meg népednek, Izráelnek vétkét; és hozd vissza őket arra a földre, melyet atyáiknak adtál.


text:
Ha bezáratik az ég és nem lesz eső, mert vétkeznek ellened; és imádkoznak ezen a helyen és vallást tesznek nevedről és bűnükből megtérnek, mert megalázod őket:


text:
Te hallgasd meg az égben és bocsásd meg szolgáidnak és népednek, Izráelnek vétkét, mert a jó útra tanítod őket, melyen járniuk kell; és adj esőt földedre, melyet örökségül adtál népednek.


text:
Éhség ha lesz az országban, döghalál ha lesz, üszög, ragya, sáska, tücsök ha lesz, ha ellensége az országban ostromolja kapuit; bármi csapás, bármi betegség;


text:
minden imádságot, minden könyörgést, ami lesz bármely ember részéről, egész néped, Izráel részéről; mikor ki-ki érzi szíve csapását és kiterjeszti kezeit e felé a ház felé:


text:
Te hallgass meg az égben, a te lakhelyeden, és bocsáss meg és cselekedd meg, fizess mindenkinek egészen az ő útjai szerint, amint ismered a szívét (mert egyedül te ismered minden emberfiának a szívét),


text:
De az idegent is, aki nem a te népedből, az Izráelből való; hanem eljön messze földről a te nevedért;


text:
mert meghallják a te nagy nevedet, a te erős kezedet és a te kinyújtott karodat; tehát bejön és imádkozik ebben a házban:


text:
Te hallgasd meg az égben, a te lakhelyeden, és tégy meg mindent, amiért az idegen hozzád kiált; hogy megismerje a földnek minden népe a te nevedet, hogy úgy féljenek téged, mint a saját néped, Izráel, és megtudják, hogy a te neved neveztetett48 e fölött a ház fölött, melyet én építtettem.


text:
Ha kivonul néped a hadba ellensége ellen azon az úton, amelyre küldöd őket; és imádkoznak az Úrhoz ennek a városnak irányában, melyet választottál, és ennek a háznak, melyet nevednek építettem:


text:
Ha vétkeznek ellened, mert nincs ember, aki ne vétkeznék, és megharagszol rájuk és ellenség elé adod őket; és fogságra viszik őket legyőzőik az ellenség országába, távol vagy közel;


text:
és magukba szállnak49 az országban melybe fogságra vitettek; és megtérnek és könyörögnek hozzád legyőzőik. országában, mondván: Vétkeztünk, bűnbe estünk, istentelenek voltunk;


text:
és hozzád térnek teljes szívükből és teljes lelkükből ellenségeik országában, ahova fogságra vitték őket; és imádkoznak hozzád országuk irányába, melyet atyáiknak adtál, a város irányába, melyet kiválasztottál, és a ház irányába, melyet nevednek építettem:


text:
És bocsásd meg népednek, amit vétett ellened, és minden bűneiket, amelyeket elkövettek ellened; és add őket könyörületességre legyőzőik előtt, hogy könyörületesen bánjanak velük.


text:
Hogy legyenek szemeid nyitva szolgád könyörgésére és népednek, Izráelnek könyörgésére; meghallgatván őket mindig, mikor hozzád kiáltanak.


text:
Mert te választottad őket külön magadnak örökségül a föld minden népe közül; mint ahogyan szólottál szolgád, Mózes által, mikor kihoztad atyáinkat Egyiptomból, Uram Isten!


text:
És történt, hogy mikor Salamon végig elimádkozta az Úrnak mindezt az imádságot és könyörgést; felkelt az Úr oltára elől, ahol térden állva és kezeit égre terjesztve volt.


text:
Áldott az Úr, aki nyugalmat adott népének, Izráelnek, egészen úgy, amint megmondta; nem esett el egy szó sem mindabból a jó szóból, amit Mózes által, az ő szolgája által megmondott.


text:
Legyen velünk az Úr, a mi Istenünk, mint velük volt atyáinkkal! Ne hagyjon el minket és ne vessen el minket,


text:
magához hajlítván szívünket; hogy teljesen az ő útjain járjunk, és megtartsuk parancsolatait, törvényeit és ítéleteit, melyeket atyáinknak parancsolt.


text:
És legyenek ezek a szavaim, melyekkel az Úr előtt könyörögtem, közel az Úrhoz, a mi Istenünkhöz nappal és éjjel; hogy tegyen igazat szolgájának, és igazat népének, Izráelnek, minden nap annak a napnak a dolgában,


text:
Legyen tehát a szívetek hiánytalanul az Úrral; járván az ő törvényeiben és megtartván az ő parancsolatait, mint e mai nap.


text:
Levágatott pedig Salamon visszafizetési vágó áldozatul, melyet az Úrnak áldozott, huszonkétezer marhát és százhúszezer juhot; így avatták fel az Úr házát a király és Izráel fiai valamennyien.


text:
Azon a napon felszentelte a király az Úr háza előtt levő udvar közepét, mert ott készítette el az égő áldozatot, az ételáldozatot és a visszafizetési áldozatok kövérét; mert az Úr előtt levő oltár kisebb volt, mintsem hogy reá fért volna az égő áldozat, az ételáldozat és a visszafizetési áldozatok kövére.


text:
Így tartotta meg Salamon abban az időben az ünnepet, és egész Izráel vele, egy nagy gyülekezet, a hamáti bejárótól Egyiptom patakáig, az Úr előtt, a mi Istenünk előtt hét napig <n>[meg hét napig: tizennégy napig]</n>.


text:
A nyolcadik napon elbocsátotta a népet; és áldották a királyt és elmentek sátoraikba, örvendezve és vidám szívvel mindazért a jóért, amit az Úr Dáviddal, az ő szolgájával és Izráellel, az ő népével cselekedett.


text:
És történt, hogy mikor elvégezte Salamon az Úr házának és a király házának építését, és Salamonnak minden óhaját, amit véghez akart vinni:


text:
És azt mondta neki az Úr: Meghallgattam imádságodat és könyörgésedet, mellyel könyörögtél előttem, megszenteltem ezt a házat, melyet építettél, hogy odahelyezzem nevemet örökre; tehát szemem és szívem ott lesz minden időben.


text:
És ha te úgy jársz előttem, mint atyád, Dávid járt, tökéletes szívvel és egyenességgel, egészen úgy cselekedvén, amint parancsoltam neked; törvényeimet és ítéleteimet megtartod:


text:
akkor örökre felállítom királyi székedet Izráel felett; úgy amint megmondtam atyád, Dávid felől, mondván: Nem fogy ki utódod Izráel királyi székéről.


text:
Ha elfordulván elfordultok mögülem ti és fiaitok, és nem tartjátok meg parancsolataimat, törvényeimet, melyeket előtökbe adtam; hanem elmentek és más isteneket szolgáltok és azok előtt borultok le:


text:
akkor kiirtom Izráelt annak a földnek színéről, melyet nekik adtam, és a házat, melyet nevemnek szenteltem, elvetem színem elől; és Izráel példabeszéddé és gúnnyá lesz minden nép között.


text:
És ami ezt a házat illeti, melynek legfelségesebbnek kellene lennie, mindenki, aki elmegy mellette, elámul és felszisszen, és azt mondják: Miért tett így az Úr ezzel az országgal és ezzel a házzal?


text:
Mire azt felelik: Amiért elhagyták az Urat, az ő Istenüket, aki kihozta atyáikat Egyiptom országából, és más istenekhez ragaszkodtak, és azok előtt borultak le és azokat szolgálták: azért hozta az Úr rájuk mindezt a veszedelmet.


text:
Hirám, Tírusz királya támogatta Salamont cédrusfával és ciprusfával és arannyal teljes kívánsága szerint: akkor Salamon királynak kellett adni Hirámnak húsz várost a Gálil földjén.


text:
És mikor kiment Hirám Tíruszból a városokat megnézni, melyeket Salamon adott neki, és nem tetszettek neki,


text:
azt mondta: Micsoda városok ezek, melyeket nekem adtál, testvérem? Így nevezték el azokat Kabul földjének mind e mai napig.


text:
Ez pedig a robotosok története, akiket Salamon király szedett, hogy felépíttesse az Úr házát és a saját házát, meg Millót és Jeruzsálem kőfalát; továbbá Hácort, Megiddót és Gézert


text:
(Faraó, Egyiptom királya felvonult és bevetette Gézert, és felégette tűzzel, a kanaániakat pedig, akik a városban megölte; és hozományul adta azt leányának, Salamon feleségének,


text:
és minden raktárvárost, melyek Salamonnak voltak, és a szekerek városait és a hátaslovak városait; általában Salamon óhajtását, amit építeni óhajtott Jeruzsálemben és a Libánonon, és birodalmának egész földjén.


text:
Azt az egész népet, mely megmaradt az emoriakból, a hittiekből, a perizziekből, a hivviekből és jebusziakból, akik nem Izráel fiai közül valók voltak;


text:
fiaikat, akik megmaradtak utánuk az országban, akiket nem bírtak Izráel fiai örök szentség alá vetni: azokat besorozta Salamon robotos szolgáknak mind e mai napig.


text:
Izráel fiai közül pedig senkit sem tett szolgává; mert azok voltak a hadi emberek, és az ő szolgái, tisztjei, törzstisztjei és szekeres és lovas tisztjei.


text:
Ezek voltak a Salamon tiszttartóinak tisztjei, akik a munka felett voltak, ötszázötven; akik uralkodtak a népen, mely a munkán dolgozott.


text:
Mikor Faraó leánya felment Dávid városából a saját házába, melyet építtetett neki; akkor építtette a Millót.


text:
És egy évben háromszor áldozott Salamon égő áldozatokat és visszafizetési áldozatokat azon az oltáron, melyet az Úrnak épített, egyben azon füstölögtetvén, amely az Úr előtt volt.


text:
Mikor bevégezte a házat, hajórajt épített Salamon király Ecjon Geberben, mely Élót mellett van a Sástenger partján Edom országában.


text:
Hirám pedig elküldte ezen a hajórajon az ő szolgáit, tengerismerő hajós embereket Salamon szolgáival;


text:
és eljutottak Ofirba, és hoztak onnét aranyat, négyszázhúsz tálentumot; és elvitték Salamon királynak.


text:
És Sába királynője, hallván Salamonnak az Úr nevét illetőleg hírét; eljött, hogy próbára tegye őt találós kérdésekkel;


text:
és igen tekintélyes kísérettel érkezett Jeruzsálembe, tevékkel, melyek fűszerszámokat és igen sok aranyat hoztak, és drágakövet. És mikor bement Salamonhoz, elmondott neki mindent, ami szívén volt;


text:
Salamon pedig megfejtette minden szavát; nem volt egy szó elrejtve a király előtt, amit meg ne fejtett volna neki.


text:
és asztala étkeit, és szolgáinak ülését, cselédjeinek állásait és öltözeteiket, és pohárnokait, és égő áldozatát, mellyel az Úr házában szokott áldozni: hát elállt a lélegzete.


text:
És azt mondta a királynak: Igazság volt az, amit országomban hallottam felőled és bölcsességed felől.


text:
És én nem hittem a beszédeknek, míg el nem jöttem és szemeimmel nem láttam, hogy hiszen a felét sem mondták el nekem: meghaladtad bölcsességben és jóban a hírt, amit hallottam.


text:
Boldogok a te embereid, boldogok ezek a te szolgáid; akik szüntelen előtted állanak és hallják bölcsességedet.


text:
Legyen áldott az Úr, a te Istened, akinek tetszett téged Izráel trónjára tenni! Mert örökké szerette az Úr Izráelt, azért tett téged királlyá, hogy cselekedjél ítéletet és igazságot.


text:
És adott a királynak százhúsz tálentum aranyat, és nagyon sok fűszerszámot és drágakövet; nem hoztak többé olyan sok fűszerszámot, mint az, amelyet Sába királynője adott Salamon királynak.


text:
A király pedig karfákat csináltatott az ébenfákból az Úr házába és a király házába, és hárfákat meg kobzokat az énekeseknek; nem hoztak annyi ébenfát, nem is láttak mind e mai napig.


text:
Salamon király pedig megadta Sába királynőjének minden kívánságát, amit kért, azon kívül, amit Salamon királyi kezének megfelelően adott neki; aztán fordult és elment a maga országába, ő és szolgái.


text:
ezenkívül még hoztak be a kereskedő emberek és a kalmárok vásárlása; továbbá mindenféle arab királyok és az ország pasái.


text:
és háromszáz tárcsát vert aranyból, három mína arany ment rá egy tárcsára: és a libánoni erdő-házba tette azokat a király.


text:
Hat lépcsője volt a trónnak, és egy kerek63 fej volt a trónon hátul, és karjai az ülőhelynek mind a két felől; és két oroszlán állt a karok mellett.


text:
És Salamon király minden ivóedénye arany volt, és a libánoni erdő-ház minden edénye tiszta arany; nem ezüst, azt semmire sem becsülték Salamon napjaiban.


text:
Mert Tarsis-hajóraja volt a királynak a tengeren Hirám hajórajával; háromévenként egyszer érkezett a Tarsis-hajóraj, hozván aranyat és ezüstöt, elefántcsontot, majmot és pávát.


text:
Úgyhogy az egész föld igyekezett Salamon színe elé az ő bölcsességét hallani, melyet Isten az ő szívébe adott.


text:
És mindenik elhozta a maga ajándékát, ezüstedényeket és aranyedényeket, ruhákat és fegyvereket és fűszerszámokat, lovakat és öszvéreket; évről évre szólóan.


text:
És harci szekereket és hátaslovakat gyűjtött Salamon, úgyhogy ezernégyszáz harci szekere volt neki és tizenkétezer hátaslova: melyeket a szekerek városaiban és a király mellett Jeruzsálemben helyezett el.


text:
És az ezüstöt olyanná tette a király Jeruzsálemben, mint a köveket; a cédrusfát meg olyanná tette, mint a vad fügefa, mely az Alföldön tömegben van.


text:
A Salamonnak való lovakat pedig Egyiptomból szállították; éspedig ménesenként vették Salamon bevásárlói, egy ménest egy bizonyos áron.


text:
És mikor felhozták egy szekér hatszáz ezüstön jött ki Egyiptomból, egy ló pedig százötvenen. A hitti királyoknak és az arám királyoknak is mind így történt a szállítás őáltaluk


text:
Salamon király pedig sok külföldi asszonyt szeretett (Faraó leányát is!): móábiakat, ammoniakat, edomiakat, cidoniakat és hittieket;


text:
oly nemzetekből valókat, amelyekre nézve azt mondta az Úr Izráel fiainak: Ne menjetek közéjük és ők ne jöjjenek közétek, mert bizony elhajlítják szíveteket az ő isteneikhez; ezekhez ragaszkodott Salamon szeretettel.


text:
Úgyhogy hétszáz felesége volt neki fejedelemasszony, másodfelesége pedig háromszáz; és feleségei elhajlították a szívét.


text:
Így történt, hogy Salamon öregségének idején feleségei elhajlították a szívét idegen istenekhez; úgyhogy az ő szíve nem volt oly teljesen az Úrral, az ő Istenével, mint atyjának, Dávidnak szíve;


text:
járt ugyanis Salamon Astárté után, a cidoniak istene után és Milkom után, az ammoniak undoksága után.


text:
Így azt cselekedte Salamon, ami gonosz az Úr szemeiben; és nem követte oly teljesen az Urat, mint atyja, Dávid.


text:
Akkor épített Salamon bámát Kámosnak, Móáb undokságának azon a hegyen, mely Jeruzsálemtől keletre van; és Moloknak, Ammon fiai undokságának.


text:
Megharagudott azért az Úr Salamonra, hogy elhajlította szívét az Úrtól, Izráel Istenétől; aki neki kétszer megjelent,


text:
és éppen ezt a dolgot parancsolta meg neki, hogy ne járjon idegen istenek után; de ő nem tartotta meg, amit az Úr parancsolt neki.


text:
Tehát azt mondta az Úr Salamonnak: Amiért ez esett veled, hogy nem tartottad meg szövetségemet és törvényeimet, amelyeket parancsoltam neked: elszakasztván elszakasztom tőled a királyságot, és szolgádnak adom.


text:
Csak nem az egész királyságot szakasztom el, egy törzset adok fiadnak szolgámért, Dávidért, és Jeruzsálemért, melyet kiválasztottam


text:
Történt ugyanis, hogy mikor Dávid Edomban jelen lévén, Jóáb, a hadvezér felvonult az elesetteket eltemetni, és levágott minden férfit Edomban;


text:
akkor elmenekült Hadad, és vele némely edomi férfiak atyja szolgái közül, hogy Egyiptomba menjenek. Hadad kis gyermek volt,


text:
mikor Midjánból felkeltek és elmentek Páránba; és Páránból embereket vettek magukkal és elmentek Egyiptomba Faraóhoz, Egyiptom királyához, aki házat adott neki, kenyeret rendelt neki, és földet adott neki.


text:
És oly nagy kegyet talált Hadad Faraó szemeiben, hogy neki adta feleségül az ő feleségének húgát, Tahpenésznek, az uralkodónőnek húgát.


text:
Mikor pedig Tahpenész húga megszülte neki fiát, Genubatot, azt Tahpenész a Faraó házában választotta el; úgyhogy Genubat a Faraó házában volt a Faraó fiai között.


text:
Mikor aztán Hadad meghallotta Egyiptomban, hogy Dávid elaludt atyáival, és hogy Jóáb, a hadvezér meghalt; azt mondta Hadad Faraónak: Bocsáss el engem, hogy elmenjek országomba.


text:
Mikor Faraó azt mondta neki: Hát mi fogyatkozásod van énnálam, hogy íme el akarsz menni a te országodba?; azt felelte:Semmi, hanem mindenesetre bocsáss el engem!


text:
Aztán ellenségül támasztotta neki Isten Rezont, Eljáda fiát, aki urától, Hadadézertől, Cobá királyától menekült el,


text:
és embereket gyűjtött maga köré és csapatvezér lett, mikor Dávid azokat70 ölte; aztán elmentek Damaszkuszba és ott maradtak és uralkodtak Damaszkuszban.


text:
Így lett ellensége Izráelnek Salamon egész idejében, éspedig azzal a veszedelemmel, amivel Hadad; ugyanis utálta Izráelt és Szíria uralkodója volt.


text:
Járobeám pedig, Nebát fia, egy Cerédából való efraimi, anyjának a neve Ceruá, egy özvegyasszony, Salamon szolgája volt: és kezet emelt a királyra.


text:
Ez pedig a története annak, hogy kezet emelt a királyra. Salamon a Millót építtette, berakatta a rést, mely atyja, Dávid városán volt.


text:
És ez a férfi, Járobeám, derék vitéz volt; és mikor Salamon látta az ifjút, hogy dolgozik a munkán, a József házának egész robotmunkája fölé őt rendelte.


text:
És abban az időben történt, hogy Járobeám kiment Jeruzsálemből; és az úton találta őt a sílói Ahija próféta, aki új ruhába volt burkolózva, és csak ők ketten voltak a mezőn.


text:
És azt mondta Járobeámnak: Végy magadnak tíz darabot; mert így mondta az Úr, Izráel Istene: Én ezennel elszakasztom az országot Salamon kezéből, és neked adom a tíz törzset.


text:
De az egy törzs legyen az övé szolgámért, Dávidért, és Jeruzsálemért, azért a városért, melyet választottam Izráel valamennyi törzse közül.


text:
Azért, mert elhagytak engem és leborultak Astárté előtt, a cidoniak istene előtt, Kámos előtt, Móáb istene előtt és Milkom előtt, Ammon fiainak Istene előtt; és nem az én utaimban jártak, hogy cselekedték volna, ami az én szemeimben helyes, és törvényeimet és ítéleteimet, mint atyja Dávid.


text:
De nem veszem el az egész országot kezéből; mert fejedelemnek akarom őt tenni életének egész idejére Dávidért, az én szolgámért, akit én választottam, aki megtartotta parancsolataimat és törvényeimet.


text:
Az ő fiának pedig egy törzset adok: hogy legyen az én szolgámnak, Dávidnak egy szövétneke minden időben énelőttem Jeruzsálemben, a városban, melyet magamnak választottam, hogy oda helyezzem nevemet.


text:
És lesz, hogyha hallgatsz mindarra, amit parancsolok neked, és az én utaimon jársz, és azt cselekszed, ami helyes az én szemeimben, megtartván törvényeimet és parancsolataimat, mint ahogyan Dávid, az én szolgám cselekedett; akkor veled leszek és állandó házat építek neked, mint Dávidnak építettem; és neked adom Izráelt,


text:
Mivel pedig ezért Salamon Járobeámnak életére tört; felkelt Járobeám és elmenekült Egyiptomba Sisákhoz, Egyiptom királyához, és Egyiptomban volt Salamon haláláig.


text:
Salamonnak egyéb dolgai pedig és minden, amit tett, és bölcsessége tudvalevőleg meg vannak írva a Salamon viselt dolgairól szóló könyvben.


text:
És mikor Salamon elaludt atyáival, és eltemettetett atyja, Dávid városában; fia Rehabeám lett helyébe a király.


text:
Mihelyt pedig ezt meghallotta Járobeám, Nebát fia (bár ő még Egyiptomban volt, ahova Salamon király elől menekült; és Egyiptomban lakott Járobeám,


text:
de érte küldöttek és elhívatták őt); elment Járobeám és Izráel egész gyülekezete és így szóltak Rehabeámhoz, mondván:


text:
Atyád keménnyé tette igánkat; te tehát most könnyíts atyád kemény szolgálatán és nehéz igáján, melyet reánk tett, akkor szolgálunk téged.


text:
Akkor tanácskozott Rehabeám király a vénekkel, akik atyjánál, Salamonnál voltak szolgálatban, míg életben volt, mondván: Ti mit tanácsoltok, milyen feleletet adjak e népnek?


text:
És így szóltak neki, mondván: Ha ma szolgája leszel ennek a népnek és szolgálatukra állsz, és meghallgatod őket és jó szót szólsz hozzájuk; akkor szolgáid lesznek neked minden időben.


text:
De elhagyta a vének tanácsát, amit tanácsoltak neki; és a gyermekekkel tanácskozott, akik vele nőttek fel, akik az ő szolgálatában állók voltak.


text:
És azt mondta nekik: Ti mit tanácsoltok, mi választ adjunk e népnek, mely így beszélt velem, mondván: Könnyíts az igán, melyet atyád tett ránk?


text:
A gyermekek pedig, akik vele nőttek fel, így beszéltek neki, mondván: Így mondd ennek a népnek, mely így szólt hozzád, mondván: Atyád nehézzé tette igánkat, tehát te könnyítsd meg rajtunk; így beszélj velük: Kisujjam vastagabb atyám derekánál.


text:
Most tehát atyám nehéz igát rakott rátok, de én még nehezítem igátokat; atyám ostorral fenyített titeket, de én szöges ostorral fenyítelek benneteket.


text:
Mikor aztán megérkezett Járobeám és az egész nép Rehabeámhoz harmadnap; aszerint, amint szólott a király, mondván: Jöjjetek vissza hozzám a harmadik napon,


text:
és a gyermekek tanácsa szerint beszélt velük, mondván: Atyám nehézzé tette igátokat, de én még nehezítek igátokon; atyám ostorral fenyített titeket, de én szöges ostorral fenyítelek benneteket.


text:
Tehát nem hallgatott a király a népre; mert az Úrtól lett egy ily fordulat avégre, hogy érvényesíthesse szavát, melyet a sílói Ahija által szólt az Úr Járobeámnak, Nebát fiának.


text:
Mikor ugyanis egész Izráel látta, hogy nem hallgatott a király rájuk, ezt a feleletet adta a nép a királynak, mondván: Mi részünk van nekünk Dávidban? Örökségünk sincs Isai fiában, sátoraidba, Izráel; most már őrizd a magad házát, Dávid; ezzel elment Izráel a maga sátoraiba.


text:
Úgyhogy mikor a király, Rehabeám Adorámot, aki a robot felett volt, kiküldte, azt egész Izráel megkövezte kővel, hogy meghalt; a király is, Rehabeám alig tudott kocsira kapni, hogy Jeruzsálembe meneküljön.


text:
Történt ugyanis, hogy mikor egész Izráel meghallotta, hogy Járobeám visszatért, érte küldtek és elhívatták őt a közönséghez, és királlyá tették őt egész Izráel felett; Dávid háza mögött csupáncsak Júda törzse maradt.


text:
Ugyan mikor Rehabeám megérkezett Jeruzsálembe, összegyűjtötte Júda egész házát és Benjámin törzsét, száznyolcvanezer válogatott harcost; hogy hadakozzanak Izráel házával, és visszavigyék a királyságot Rehabeámnak, Salamon fiának:


text:
Mondd Rehabeámnak, Salamon fiának, Júda királyának, és Júda és Benjámin egész házának; és a többi népnek, mondván:


text:
Így mondta az Úr: Ne vonuljatok fel és ne hadakozzatok testvéreitekkel, Izráel fiaival, térjetek vissza, ki-ki a maga házához, mert éntőlem lett ez a dolog; és megfogadták az Úr szavát, és visszatértek, elmenvén az Úr szava szerint.


text:
És megépíttette Járobeám Sikemet Efraim hegyén, és benne székelt; aztán kiment onnét és megépíttette Penuélt.


text:
Ha ez a nép feljár Jeruzsálembe, hogy áldozatokat végezzen az Úr házában, akkor ennek a népnek a szíve visszatér urához, Rehabeámhoz, Júda királyához; és megölnek engem és visszatérnek Rehabeámhoz, Júda királyához.


text:
Elhatározta tehát a király, és készíttetett két aranyborjút; és azt mondta nekik: Legyen elég már nektek a Jeruzsálembe járás, itt vannak a te Isteneid, Izráel, akik felhoztak Egyiptom országából.


text:
Mikor ugyanis megcsináltatta a bámák házát; és papokat tett a nép köréből, akik nem voltak Lévi fiai közül valók:


text:
rendezett Járobeám egy ünnepet a nyolcadik hónapban, a hónap tizenötödik napján, olyat, mint a Júdabeli ünnep, és felment az oltárra. Éppen így tett Bétélben, áldozván a borjúknak, melyeket készített. Tudniillik Bétélben is papokat állított a bámáknak, melyeket készített;


text:
és égő áldozatot mutatott be a nyolcadik hónap tizenötödik napján, abban a hónapban, melyet magától gondolt ki, azon az oltáron, melyet Bétélben csináltatott. És mikor egyszer ünnepet rendezett Izráel fiainak és felment az oltárra füstölögtetni:


text:
hát egyszer egy Isten embere érkezett Júdából az Úr szavával Bétélbe; éppen mikor Járobeám az oltáron állt füstölögtetvén;


text:
és az oltárra kiáltott az Úr szavával, és azt mondta: Oltár, oltár, így mondta az Úr: Íme fia születik Dávid házának, Jósia a neve, és levágatja rajtad a bámák papjait, akik rajtad füstölögtetnek, és embercsontokat égetnek el rajtad.


text:
Jelt is adott azon a napon, mondván: Ez a jele, hogy az Úr szólott: íme az oltár meghasad, és kiömlik a faggyúhamu, mely rajta van.


text:
És történt, hogy mikor a király hallotta az Isten emberének szavát, melyet a bétéli oltárra kiáltott, és kinyújtotta a kezét Járobeám az oltárról, mondván: Fogjátok meg; hát elszáradt a keze, melyet kinyújtott rá, és nem tudta azt magához visszahajlítani.


text:
Az oltár pedig meghasadt, és kiömlött a faggyúhamu az oltárból; a jel szerint, melyet az Isten embere adott az Úr szavával.


text:
Erre felelt a király és azt mondta az Isten emberének: Engeszteld meg, kérlek, az Úrnak, a te Istenednek orcáját, és imádkozzál értem, hogy forduljon vissza a kezem hozzám. Erre megengesztelte az Isten embere az Úr orcáját, és a király keze visszahajlott hozzá, és olyan lett, mint azelőtt.


text:
Akkor szólt a király az Isten emberének: Jer haza velem, hogy felüdítsd magadat, és ajándékot adjak neked.


text:
De az Isten embere azt mondta a királynak: Ha nekem adnád házadnak felét, akkor sem mennék veled; és nem enném kenyeret és nem innám vizet ebben a helységben.


text:
Mert így van nekem parancsolva az Úr igéjében, mondván: Ne egyél kenyeret és ne igyál vizet; és ne azon az úton térj vissza, amelyen mentél.


text:
De egy öreg próféta lakott Bétélben; és ennek a fiai mikor hazamentek, elbeszélték neki mindazt a cselekedetet, amit az Isten embere cselekedett aznap Bétélben. Azokat a szavakat, melyeket a királynak mondott, mikor elbeszélték atyjuknak,


text:
így szólt hozzájuk atyjuk: Melyik úton ment el?; fiai ugyanis látták az utat, melyen elment az Isten embere, aki Júdából jött;


text:
azt mondta tehát fiainak: Nyergeljétek meg nekem a szamarat; és mikor megnyergelték neki a szamarat, felült rá,


text:
és elment az Isten embere után. Mikor megtalálta őt a cserfa alatt ülve; azt mondta neki: Te vagy-e az Isten embere, aki Júdából jöttél? Mikor azt mondta: Én;


text:
De azt mondta: Nem térhetek vissza veled, hogy bemenjek hozzád; kenyeret sem eszem, vizet sem iszom nálad ebben a helységben;


text:
mert szó lett hozzám az Úr szavával: Ne egyél kenyeret és ne igyál ott vizet; ne azon az úton menve térj vissza, amelyen odamentél.


text:
De az azt mondta neki: Én is próféta vagyok, mint te, és egy angyal szólt hozzám az Úr szavával, mondván: Hozd őt vissza magaddal házadhoz, hogy egyen kenyeret és igyon vizet (hazudott neki).


text:
és kiáltott az Isten emberének, aki Júdából jött, mondván: Így mondta az Úr: Mivel engedetlen voltál az Úr szava iránt és nem tartottad meg a parancsot, melyet az Úr, a te Istened parancsolt neked,


text:
hanem visszatértél és ettél kenyeret és ittál vizet abban a helységben, melyre nézve így szólt hozzád: Ne egyél kenyeret és ne igyál vizet: holttested nem jut el atyáid sírjába.


text:
Történt aztán, hogy miután evett kenyeret és miután ivott; megnyergelték neki a szamarat (a prófétának, akit visszahozott).


text:
És mikor elment, egy oroszlán bukkant rá az úton, és megölte őt; és holtteste ott volt elterülve az úton és a szamár mellette állt, az oroszlán is a holttest mellett állt.


text:
Mikor aztán emberek mentek el arra, és meglátták a holttestet az úton elterülve, az oroszlánt pedig a holttest mellett állva; bementek és elbeszélték a városban, melyben az öreg próféta lakott.


text:
Mikor ezt hallotta a próféta, aki őt visszavitte az útról, azt mondta: Az Isten embere az, aki engedetlen volt az Úr szája iránt; ezért az Úr az oroszlánnak adta, és az széttépte őt és megölte őt az Úr szava szerint, melyet szólott neki.


text:
És mikor elment, ott találta holttestét az úton elterülve, a szamár pedig és az oroszlán ott álltak a holttest mellett; nem ette meg az oroszlán a holttestet és nem tépte szét a szamarat.


text:
Akkor felvette a próféta az Isten emberének holttestét és feltette a szamárra, hogy visszavigye azt; aztán bement az öreg próféta városába, hogy gyászt tartson és eltemesse azt.


text:
Miután pedig eltemette őt, azt mondta fiainak, mondván: Ha meghalok, temessetek engem ebbe a sírba, melybe az Isten embere van temetve; csontjai mellé tegyétek csontjaimat.


text:
Mert bizonnyal beteljesedik a szó, melyet az Úr szavával kiáltott az oltár ellen, mely Bétélben van; és minden bámaház ellen, mely Samária városaiban van.


text:
Ez után az eset után nem tért meg Járobeám az ő gonosz útjáról; hanem ismét tett a nép köréből bámapapokat, akinek kedve volt, papságot adott neki,76 hogy legyen bámapap;


text:
és ezzel a dologgal szolgált rá Járobeám házának bűnhődésére; és elvesztésére és a föld színéről való kipusztítására.


text:
És azt mondta Járobeám a feleségének: Kelj fel, kérlek, végy álruhát magadra, hogy ne tudják, hogy te Járobeám felesége vagy; és menj el Sílóba. Most ott van Ahija próféta, ő mondta meg rólam, hogy király leszek a nép felett;


text:
tehát végy magadhoz tíz kenyeret, kalácsokat és egy köcsög mézet, és menj be hozzá: ő megmondja neked, mi lesz a fiúval.


text:
Úgy is tett Járobeám felesége; felkelt és elment Sílóba, és bement Ahija házába. Ahija azonban nem bírt látni, mert szemei megálltak az öregségtől;


text:
hanem az Úr mondta Ahijának: Most érkezett Járobeám felesége, hogy megtudjon valamit tőled fia felől, mert az beteg; így s így beszélj neki. És úgy kellett volna lenni, hogy mikor bemegy, ő ismeretlennek tettesse magát;


text:
de úgy lett, hogy mihelyt meghallotta Ahija lábainak zaját, amint bement az ajtón, azt mondta: Jöjj be, Járobeám felesége; mire való volna, hogy te ismeretlennek tettesd magadat; mikor én küldve vagyok hozzád kemény üzenettel?


text:
Eredj, mondd meg Járobeámnak: Így mondta az Úr, Izráel Istene: Mivelhogy én kiemeltelek téged a nép közül; és fejedelemmé tettelek téged népem felett, Izráel felett;


text:
és elszakítottam az országot Dávid házától és neked adtam; de te nem lettél olyan, mint Dávid szolgám, aki megtartotta parancsolataimat és aki teljes szívéből követett engem, csak azt cselekedvén, ami az én szemeimben helyes;


text:
hanem gonoszabbul cselekedtél mindazoknál, akik teelőtted voltak; és annyira mentél, hogy más isteneket készítettél magadnak, éspedig öntött képeket az én bosszantásomra, engem pedig a hátad mögé vetettél:


text:
ezért én ezennel veszedelmet hozok Járobeám házára, és kiirtom Járobeám hímjét, kötöttet és szabadot Izráelben; és kiseprem Járobeám házának utolját, mint a szemetet kiseprik, fogytáig.


text:
Akije Járobeámnak a városban hal meg, azt az ebek eszik meg, akije pedig a mezőn hal meg, azt az ég madarai eszik meg; mert az Úr szólott.


text:
És gyászt tart érte egész Izráel, úgy temetik el őt, mert egyedül ez kerül sírba a Járobeáméi közül; mert Járobeám házából ebben találtatott valami jó az Úr iránt, Izráel Istene iránt.


text:
Mert állít az Úr magának egy királyt Izráel fölé, aki kiirtja Járobeám házát ma; aztán mi lesz előbb-utóbb is?


text:
Levágja az Úr Izráelt, mint a nád bolyong a vízben, és kitépi Izráelt erről a jó földről, melyet atyáiknak adott, és elszórja őket a Folyón túl; amiért szent fákat csináltak maguknak, bosszantván az Urat.


text:
Erre fölkelt Járobeám felesége és elment; mikor megérkezett Tircába, amint a ház küszöbén bement, meghalt a gyermek.


text:
Mikor eltemették őt, gyászt tartott érte egész Izráel; az Úr szava szerint, melyet szólt az ő szolgája, Ahija próféta által.


text:
Járobeámnak egyéb dolgai pedig, hogyan hadakozott és hogyan uralkodott; tudvalevőleg meg vannak írva az Izráel királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
Az idő pedig, melyben Járobeám uralkodott, huszonkét esztendő volt; akkor elaludt atyáival, és fia, Nádáb lett helyébe a király.


text:
Rehabeám pedig, Salamon fia, Júdában volt király; negyvenegy éves volt Rehabeám, mikor király lett, és tizenhét évig uralkodott Jeruzsálemben, abban a városban, melyet az Úr Izráel minden törzse közül arra választott, hogy oda helyezze az ő nevét. És anyja neve Naamá volt, az ammoni.


text:
És Júda azt cselekedte, ami rossz az Úr szemeiben; úgyhogy bűneikkel, melyekkel vétkeztek, féltékenyebbé tették őt, mint mindaz, amit atyáik elkövettek.


text:
Mert ők is építettek maguknak bámákat, szent köveket és szent fákat: minden magas halmon és minden zöldellő fa alatt;


text:
sőt szerelempap is volt az országban. Egészen azoknak a nemzeteknek utálatosságai szerint cselekedtek, melyeket az Úr kiűzött Izráel fiai elől.


text:
Ezért történt Rehabeám király ötödik esztendejében, hogy felvonult Sisák, Egyiptom királya Jeruzsálem ellen.


text:
És elvette az Úr házának kincseit, a király házának kincseit, egyáltalán mindent elvett; elvette azokat az aranypajzsokat is mind, melyeket Salamon csináltatott.


text:
Rehabeám király aztán rézpajzsokat csináltatott helyettük; és a testőrök parancsnokainak kezeire bízta, akik a király házának ajtajánál álltak őrt.


text:
És valahányszor a király bement az Úr házába, ezeket hordták a testőrök; aztán visszavitték őket a testőrök szobájába.


text:
Egyéb dolgai pedig Rehabeámnak, és minden, amit tett, tudvalevőleg meg vannak írva a Júda királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
Mikor elaludt Rehabeám az ő atyáival és eltemettetett atyáival Dávid városában (anyjának neve pedig Naamá volt, az ammoni), fia, Abijá lett király helyébe.


text:
Járobeámnak, Nebát fiának, Izráel királyának tizennyolcadik évében lett pedig Abijá király Júda felett.


text:
És járt atyjának minden bűnében, melyet előtte cselekedett; és nem volt a szíve hiánytalanul az Úrral, az ő Istenével, mint atyjának, Dávidnak szíve;


text:
hanem Dávidért adott neki az Úr, az ő Istene szövétneket Jeruzsálemben; felállítván utána fiát, és fenntartván Jeruzsálemet;


text:
mivel Dávid azt cselekedte, ami helyes volt az Úr szemeiben; és nem tért el semmitől, amit parancsolt neki egész életében, csak a hitti Urijá dolgában.


text:
Abijá egyéb dolgai pedig és minden, amit cselekedett; tudvalevőleg meg vannak írva a Júda királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
És háború volt Abijá és Járobeám között. Mikor elaludt Abijá atyáival és eltemették őt Dávid városában; fia, Ászá lett helyébe király.


text:
Ugyanis kivitette a szerelempapokat az országból; és eltávolította azokat a bálványokat mind, melyeket atyái csináltattak.


text:
Sőt anyját, Maakát is eltávolította az anyakirálynéságból, mert egy szörnyet csináltatott az Aserának; és Ászá kivágatta az ő szörnyét, és megégette a Kidron völgyében.


text:
Felvonult ugyanis Baesá, Izráel királya Júda ellen, és megépíttette Rámát; hogy se kimenetelt, se bemenetelt ne engedjen Ászának, Júda királyának.


text:
Erre fogta Ászá mindazt az ezüstöt és aranyat, ami még volt az Úr házának kincstárában, és a király házának kincseit, és szolgái kezébe adta, és elküldte őket Ászá király Benhadadhoz, Hezjon fiának, Tabrimmonnak fiához, Szíria királyához, aki Damaszkuszban székelt, mondván:


text:
Szövetség van köztem és közted, atyám közt és atyád közt: itt küldök neked ajándékul ezüstöt és aranyat, nosza bontsd fel szövetségedet Baesával, Izráel királyával, hogy vonuljon el rólam.


text:
És hallgatott Benhadad Ászá királyra, ráküldte seregeinek vezéreit Izráel városaira, és megverte Ijjont, Dánt és Ábél-Bét-Maakát; és az egész Genezáretet Naftali egész földjével együtt. <n>[53]</n>


text:
Ászá király pedig összehívatta egész Júdát, senki sem volt mentes, és elhordták Rámá köveit és fáit, melyekkel Baesá épített; és megépítette velük Ászá király Benjámin Gebáját és Micpát.


text:
Ászának minden egyéb dolga pedig, és minden győzelme, és minden, amit tett, a városok is, melyeket épített, tudvalevőleg meg vannak írva a Júda királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben. Csak vénsége idején beteg volt a lábaira.


text:
Mikor elaludt Ászá atyáival, és eltemettetett atyáival atyja, Dávid városában; fia, Jósafát lett a király helyébe.


text:
Izráel királyai Nádábtól Ahábig Nádáb pedig, Járobeám fia, Ászának, Júda királyának második évében lett király Izráel felett; és két esztendeig uralkodott Izráelen.


text:
És azt cselekedte, ami gonosz az Úr szemeiben; mert atyja útján járt, és annak vétkében, mellyel vétekbe vitte Izráelt.


text:
De összeesküvést szőtt ellene Baesá, Ahija fia az Izsakhár házából, és levágta őt Baesá Gibbetonban, mely a filiszteusoké volt; mikor Nádáb és egész Izráel éppen ostromolta Gibbetont.


text:
És történt, hogy mikor király lett, levágta Járobeám egész házát, egy lelket sem hagyott Járobeámtól, egészen kipusztította; az Úr szava szerint, melyet szólt az ő szolgája által, a sílói Ahija által.


text:
Járobeám vétkéért, mellyel vétkezett, és amely vétekbe vitte Izráelt: bosszantásával, mellyel bosszantotta az Urat, Izráel Istenét.


text:
Nádábnak egyéb dolgai pedig, és minden, amit tett; tudvalevőleg meg vannak írva az Izráel királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
Ászának, Júda királyának harmadik évében lett király Baesá, Ahija fia egész Izráel felett Tircában huszonnégy esztendeig.


text:
És azt tette, ami gonosz az Úr szemeiben: Járobeám útján járt és annak vétkében, amely vétekbe vitte Izráelt.


text:
Amiért felemeltelek a porból és fejedelemmé tettelek népem felett, Izráel felett; és te mégis Járobeám útján jártál és vétekbe vitted népemet, Izráelt, hogy bosszantsanak engem vétkeikkel:


text:
én ezennel kiseprem Baesá utolját és házának utolját; és olyanná teszem házadat, mint Járobeámnak, a Nebát fiának házát.


text:
Akije Baesának a városában hal meg, megeszik az ebek; akije pedig a mezőn hal meg, megeszik az ég madarai.


text:
Baesának egyéb dolgai pedig, és amiket tett, és győzelme: tudvalevőleg meg vannak írva az Izráel királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
De Úr szavának bizonyult az is, amit Jéhu próféta által, Hanáni fia által mondott Baesá felől és háza felől, éspedig mindazért, ami olyat tett, ami rossz az Úr szemeiben, ingerelvén őt kezei csinálmányával, olyanná lévén, mint Járobeám háza; annak dacára, hogy leverte azt.


text:
Ászának, Júda királyának huszonhatodik évében lett király Élá, Baesá fia Izráel felett Tircában két esztendeig.


text:
Akkor összeesküvést szőtt ellene szolgája, Zimri, a szekérhad felének a vezére. Mikor ő egyszer Tircában részegen ivott Arcának, a tircai udvarnagynak házában; 10 bement Zimri és leütötte őt, és miután megölte őt Ászának, Júda királyának huszonhetedik évében, király lett helyébe.


text:
És történt, hogy mikor királlyá lett, mihelyt trónjára ült, levágatta Baesá egész házát, nem hagyott belőle egy hímet sem, sem rokont, sem barátot.


text:
Tehát kipusztította Zimri Baesá egész házát az Úr szava szerint, melyet szólott Baesá felől Jéhu próféta által.


text:
Baesá minden vétkéért, és fiának, Élának vétkeiért; melyekkel vétkeztek és amely vétekbe vitték Izráelt, ingerelvén az Urat, Izráel Istenét hiábavalóságaikkal.


text:
Egyéb dolgai pedig Élának, és minden, amit tett, tudvalevőleg meg vannak írva az Izráel királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
Ászának, Júda királyának huszonhetedik évében lett király Zimri hét napig Tircában; mikor a nép táborban volt Gibbeton ellen, mely a filiszteusoké volt.


text:
Mikor aztán meghallotta a táborban levő nép, mondván: Összeesküvést szőtt Zimri és le is vágta a királyt; az egész Izráel Omrit, a hadvezért tette királlyá Izráel felett aznap a táborban.


text:
És történt, hogy mikor Zimri látta, hogy a várost bevették, bement a király házá nak várába; és magára gyújtotta a király házát tűzzel, és meghalt.


text:
Vétkeiért, melyekkel vétkezett, azt cselekedvén, ami rossz az Úr szemeiben; járván Járobeám útján, és vétkében, melyet elkövetett, hogy vétekbe vigye Izráelt.


text:
Egyéb dolgai pedig Zimrinek és összeesküvése, amelyet szőtt, tudvalevőleg meg vannak írva az Izráel királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
Akkor meghasonlott a nép, Izráel, kétfelé; a nép egyik fele Tibnit követte, Ginat fiát, őt tévén királlyá, a másik fele pedig Omrit.


text:
De erőt vett az a nép, mely Omrit követte, azon a népen, mely Tibnit, Ginat fiát követte; tehát mikor meghalt Tibni; Omri lett a király.


text:
Ászának, Júda királyának harmincegyedik évében lett király Omri Izráel felett tizenkét esztendeig. Tircában uralkodott hat esztendeig;


text:
akkor meg vette Samária hegyét Sémertől két tálentum ezüstön; és megépítette a hegyet, és elnevezte a várost, melyet épített, Sémernek, a hegy urának nevéről, Samáriának.


text:
És Omri azt cselekedte, ami rossz az Úr szemeiben; és gonoszabbul cselekedett, mint valamennyi elődje.


text:
Egészen Járobeámnak, a Nebát fiának útján járt, és vétkében, amely vétekbe belevitte Izráelt: hogy ingereljék az Urat, Izráel Istenét hiábavalóságaikkal.


text:
Egyéb dolgai pedig Omrinak, melyeket véghez vitt, és győzelme, melyet szerzett, tudvalevőleg meg vannak írva az Izráel királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
És Áháb, Omri fia Ászának, Júda királyának harmincnyolcadik évében lett király Izráel felett; és huszonkét esztendeig uralkodott Áháb, Omri fia Izráelen Samáriában.


text:
Az volt a legkisebb, hogy Járobeámnak, Nebát fiának vétkeiben járt; hanem feleségül vette Izébelt, Etbaálnak, a cidoniak királyának leányát, és annyira ment, hogy a Baált szolgálta, és az előtt borult le.


text:
Aztán elkészítette a szent fát; és még többet is tett Áháb, hogy ingerelje az Urat, Izráel Istenét Izráel valamennyi királyánál inkább, akik őelőtte voltak.


text:
Az ő napjaiban építette meg a bétéli Hiél Jerikót; elsőszülöttje, Abirám árán tette le alapját, és legkisebbjének, Szegubnak árán állította fel kapuit, az Úr szava szerint, melyet szólott Józsué által, Nún fia által.


text:
És azt mondta a tisbi Illyés, a gileádi Tisbéből Áhábnak: Él az Úr, Izráel Istene, akinek szolgálatában állok, hogy ezekben az években harmat, sem eső nem lesz; csak az én szavamra.


text:
Elment tehát, és az Úr szava szerint cselekedett: elment és letelepedett a Kerit völgyében, mely a Jordántól keletre van.


text:
És a hollók vittek neki kenyeret és húst reggel, szintén kenyeret és húst este; a patakból pedig ihatott.


text:
Kelj fel, menj el Cárefátba, mely Cidonhoz tartozik, és telepedjél le ott; már rendeltem is ott egy özvegyasszonyt eltartásodra.


text:
Erre felkelt és elment Cárefátba, és mikor a város kapujához ért, éppen ott volt egy özvegyasszony, aki fát szedegetett. Azt megszólította és azt mondta neki: Hozz nekem, kérlek, egy kis vizet az edényben, hogy igyam.


text:
Mikor pedig elment, hogy hozzon, utánakiáltott és azt mondta: Hozz nekem, kérlek, egy falat kenyeret magaddal.


text:
Mire az azt mondta: Él az Úr, a te Istened, hogy nincs nekem kenyerem, csak egy marok lisztem a vékában és egy kis olaj a korsóban; most éppen egy-két darab fát szedegetek, aztán hazamegyek és elkészítem azt magamnak és fiamnak, hogy együk meg, és azután haljunk meg.


text:
De Illyés azt mondta neki: Ne félj, menj haza, tégy úgy, mint szóltál; csak először nekem csinálj belőle egy kis lepényt és hozd ki nekem, magadnak pedig és fiadnak azután csinálj;


text:
mert így mondta az Úr, Izráel Istene: A lisztes véka nem fut végére és az olajos korsó ki nem fogy: addig a napig, amikor esőt ad az Úr a föld színére.


text:
A lisztes véka nem jutott végére és az olajos korsó nem fogyott ki: az Úr szava szerint, melyet Illyés által szólott.


text:
Történt pedig ezek után a dolgok után, hogy megbetegedett az asszonynak, a ház tulajdonosnőjének fia; és betegsége oly nagyon erős lett, hogy nem maradt benne lélegzet.


text:
Akkor azt mondta Illyésnek: Mi közöm hozzád, Isten embere? Azért jöttél hozzám, hogy emlékezetbe hozd és megöld a fiamat.


text:
Illyés pedig azt mondta: Add ide a fiadat. És elvette azt az öléből, és felvitte a felházba, ahol ő lakott, és lefektette az ő ágyára.


text:
Akkor kiáltott az Úrhoz, és azt mondta: Uram, Istenem, hát erre az özvegyre is veszedelmet bocsátottál, akinél én vendég vagyok, megölvén a fiát?


text:
És mikor háromszor kinyújtózkodott a gyermek felett, felkiáltott az Úrhoz, és azt mondta: Uram Istenem, oh térjen vissza ennek a gyermeknek lelke őbeléje!


text:
Akkor fogta Illyés a gyermeket és levitte őt a felházból a házba és odaadta anyjának; és azt mondta Illyés: Lásd, él a fiad.


text:
Mire azt mondta az asszony Illyésnek: Most tudom csak, hogy Isten embere vagy te; és az Úr szava igazság a szádban.


text:
És történt sok idő múlva, hogy az Úr szava lett Illyéshez a harmadik évben, mondván: Eredj, jelenjél meg Áháb előtt, hadd adjak esőt a föld színére.


text:
úgyhogy mikor Izébel az Úr prófétáit kiirtotta, Obadja vett száz prófétát, és elrejtette őket ötven emberenként egy barlangba és ellátta őket kenyérrel és vízzel),


text:
és azt mondta Áháb Obadjának: Eredj el az országban minden vízforráshoz és minden patakhoz; talán találunk füvet, hogy lovat és öszvért életben tartsunk, és ne kelljen a barom egy részét kiirtanunk.


text:
És felosztották maguk közt az országot, hogy bejárják; Áháb ment az egyik úton külön, és Obadja ment a másik úton külön.


text:
Obadja éppen az úton volt, mikor egyszer csak szembement vele Illyés; mikor megismerte, arcra esett és azt mondta: Te vagy-e az, Uram, Illyés?


text:
Él az Úr, a te Istened, hogy nincs nemzet és királyság, ahova el nem küldött uram téged keresni, és ha azt mondták: Nincs; akkor megeskette a királyságot és a nemzetet, hogy nem találnak téged.


text:
Hiszen meglehet, hogy mikor én elmegyek tőled, az Úr lelke elvisz téged, nem tudom, hova, és akkor, ha elmegyek Áhábnak jelenteni és nem talál téged, engem öl meg; pedig a te szolgád az Úr tisztelője ifjúságától fogva.


text:
Ugye tudtára esett uramnak, mit csináltam, mikor Izébel megölette az Úr prófétáit; hogy elrejtettem az Úr prófétái közül száz embert, ötven-ötven emberével a barlangba, és elláttam őket kenyérrel és vízzel.


text:
Az pedig azt mondta: Nem én háborítottam meg Izráelt, hanem te és atyád háza; azzal, hogy elhagytátok az Úr parancsait, és te a baálok után mentél.


text:
De most küldj el és gyűjtsd hozzám egész Izráelt a Kármel hegyére; a Baálnak négyszázötven prófétáját is, és Astárté94 négyszáz prófétáját, akik Izébel asztalánál esznek.


text:
akkor Illyés odaállt az egész nép elé, és azt mondta: Meddig akartok kétfelé sántikálni? Ha az Úr az Isten, menjetek őutána, ha pedig a Baál, menjetek az után; de nem felelt neki a nép semmit.


text:
Akkor azt mondta Illyés a népnek: Én maradtam meg egyedül az Úr prófétájának; a Baál prófétái pedig négyszázötvenen vannak.


text:
Tehát adjanak nekünk két bikát, és ők válasszák maguknak az egyik bikát, darabolják fel és tegyék fel a fára, de tüzet ne tegyenek; én pedig elkészítem a másik bikát, felteszem a fára, de tüzet nem teszek.


text:
Aztán ti hívjátok segítségül a ti istenetek nevét, én meg segítségül hívom az Úr nevét; és akkor amelyik Isten a tűzzel felel, az lesz az Isten. Erre azt mondták: Helyes a beszéd!


text:
Aztán azt mondta Illyés a Baál prófétáinak: Válasszátok ki magatoknak az egyik bikát és ti készítsétek el először, mert ti vagytok a többség; és hívjátok segítségül istenetek nevét, de tüzet ne tegyetek.


text:
Fogták tehát a bikát, melyet adtak nekik és elkészítették, aztán segítségül hívták a Baál nevét reggeltől délig, mondván: Oh, Baál, hallgass meg minket!; de se hang, se felelő; és sántikáltak az oltár körül, melyet csináltak.


text:
Délben aztán csúfolta őket Illyés és azt mondta: Kiáltsatok nagy hangon, mert isten ő, de bizonyosan elgondolkozott, vagy szükségén van, vagy útja van; talán alszik, hogy ébredjen fel.


text:
És kiáltottak nagy hangon és vagdalták magukat szokásuk szerint kardokkal és lándzsákkal; míg folyt a vér rajtuk.


text:
Mikor aztán elmúlt dél, őrjöngtek addig, amikor az ételáldozatot szokták bemutatni; de se hang, se felelő, se meghallgatás.


text:
Akkor azt mondta Illyés az egész népnek: Lépjetek ide hozzám. Mikor az egész nép odalépett hozzá, helyreállította az Úrnak lerombolt oltárát.


text:
Vett ugyanis Illyés tizenkét követ a Jákób fiaiból álló törzsek száma szerint, akihez lett az Úr szava, mondván: Izráel legyen a neved;


text:
és megépítette a köveket oltárnak az Úr nevére; és az oltár körül egy árkot csinált, mintegy két széáh magra való helyet.


text:
És azt mondta: Töltsetek meg négy vedret vízzel és öntsétek az égő áldozatra és az oltárra. Aztán azt mondta: Ismételjétek meg; és megismételték; megint mondta: Harmadszor is; és harmadszor is megismételték,


text:
Az ételáldozat bemutatásának idején aztán előlépett Illyés próféta, és azt mondta: Uram, Ábrahám, Izsák és Izráel Istene, ma ismertessék meg, hogy te vagy Isten Izráelben, és én a te szolgád vagyok; és a te szavadra cselekedtem mindezeket a dolgokat.


text:
Felelj nekem, Uram, felelj nekem, hogy tudja meg ez a nép, hogy te vagy az Isten, Uram; és te visszafelé fordítottad szívüket!


text:
Erre tűz esett le az Úrtól és megemésztette az égő áldozatot és a fát és a köveket és a port; a vizet is felnyalta, mely az árokban volt.


text:
Illyés pedig azt mondta nekik: Fogjátok meg a Baál prófétáit, senki el ne meneküljön közülük. És mikor megfogták őket, Illyés levitette a Kison patakához, és ott levágatta őket.


text:
És Áháb felment enni és inni; Illyés pedig felment a Kármel tetejére és lehajolt a földre; és arcát a térdei közé tette.


text:
És azt mondta legényének: Eredj fel, kérlek, tekints a tenger felé. Mikor felment és odatekintett, azt mondta: Nincs semmi. Erre azt mondta: Menj vissza hétszer.


text:
Hetedúttal aztán azt mondta: Ahol egy kicsi felhő száll fel a tengerből, mint az ember tenyere; ő azt mondta: Eredj föl, mondd Áhábnak: Fogass be és menj le, el ne akasszon az eső.


text:
És addig-addig, hogy az ég elsötétült a sűrű felhőktől és széltől, és nagy eső lett. És mikor Áháb szekérre ült és elment Jizréelbe;


text:
Mikor Áháb elmondott Izébelnek mindent, amit Illyés cselekedett, és főképpen, hogy minden prófétát megöletett karddal:


text:
akkor Izébel követet küldött Illyéshez, mondván: Úgy tegyenek az istenek és úgy folytassák, hogy holnap ilyenkor olyanná teszem életedet, mint azok közül egynek élete.


text:
Mikor ezt látta, felkelt, és elment puszta életével; és eljutott Beérsebába, mely Júdához tartozik. És legényét otthagyta,


text:
maga pedig elment a sivatagba egynapi járásra; és mikor egy rekettyebokorhoz ért, az alá leült. És halálra kívánta lelkét és azt mondta: Elég már, Uram, vedd el az életemet, mert nem vagyok én jobb atyáimnál.


text:
Aztán lefeküdt és elaludt egy rekettyebokor alatt; de egyszerre csak megérintette őt egy angyal és azt mondta neki: Kelj fel, egyél.


text:
Mikor odatekintett, íme fejénél tüzes kövön sült lepény volt és egy korsó víz; evett tehát és ivott, aztán ismét lefeküdt.


text:
De ismét visszatért az Úr angyala, megérintette őt és azt mondta: Kelj fel, mert erőd felett való lesz az út.


text:
Erre fölkelt, evett és ivott; és elment annak az ételnek erejével negyven nap és negyven éjjel az Isten hegyéig, Hórebig.


text:
És mikor ott bement a barlangba, és ott hált (íme az Úr szava lett hozzá és azt mondta neki: Mi bajod van neked itt, Illyés?


text:
És azt mondta: Nagy féltékenység emészt az Úrért, a seregek Istenéért, mert elhagyták szövetségedet Izráel fiai, oltáraidat lerombolták, prófétáidat pedig fegyverrel ölték meg; csak én maradtam egyedül, az én életemet is keresték, hogy elvegyék.


text:
Erre azt mondta: Eredj ki, és állj a hegyre az Úr elé), egyszerre csak átvonult az Úr, és nagy és erős hegyeket hasogató és sziklákat tördelő szél az Úr előtt, nem a szélben volt az Úr; és a szél után földindulás, nem a földindulásban volt az Úr;


text:
Mikor azt Illyés meghallotta, eltakarta arcát köpenyével, és a barlang nyílásába állt; és íme szózat lett hozzá és azt mondta: Mi bajod van neked itt, Illyés?


text:
És azt mondta: Nagy féltékenység emészt az Úrért, Izráel Istenéért, mert elhagyták szövetségedet Izráel fiai, oltáraidat lerombolták, prófétáidat pedig fegyverrel ölték meg; csak én maradtam egyedül, az én életemet is keresték, hogy elvegyék.


text:
Erre azt mondta neki az Úr: Menj, térj vissza utadon Damaszkusz sivatagába; és mikor odaérsz, kend királlyá Hazáelt Szíria felett.


text:
Jéhut pedig, Nimsi fiát kend királlyá Izráel felett; és Elisát, Sáfát fiát Ábél-Meholából, kend fel prófétává magad helyett.


text:
És lesz, hogy aki megmenekül Hazáel kardjától, azt megöli Jéhu; és aki megmenekül Jéhu kardjától, azt megöli Elisa.


text:
De meghagyok Izráelben hétezeret: minden térdet, mely nem hajolt meg Baál előtt, és minden ajkat, mely nem csókolta meg őt.


text:
Mikor onnét elment, előtalálta Elisát, Sáfát fiát, aki éppen szántott, tizenkét iga volt előtte, és ő a tizenkettedikkel volt; és Illyés átment hozzá, és reá vetette a köpenyét.


text:
Erre az otthagyta a marhát és Illyés után futott, és azt mondta: Hadd csókoljam meg, kérlek, atyámat és anyámat és hadd kövesselek téged!; mire ő azt mondta: Eredj, menj vissza, mert mit csináltam veled?


text:
Vissza is ment tőle, és vett egy iga-marhát és megáldozta, a marhák szerszámainál pedig megfőzte húsukat és a népnek adta és ettek; aztán felkelt, elment Illyés után, és szolgája lett neki


text:
Benhadad pedig, Szíria királya, összegyűjtötte egész haderejét, úgyhogy harminckét király volt vele, és ló és harci szekér; és felvonult és ostrom alá vette Samáriát, és hadakozott ellene.


text:
és azt mondta neki: Így mondta Benhadad: Ezüstöd és aranyad az enyém; feleségeid és legderekabb fiaid is az enyémek.


text:
Izráel királya pedig felelt és azt mondta: Amint mondtad, uram király: tied vagyok én, és mindenem, amim van.


text:
Erre megint visszajöttek a követek és azt mondták: Így mondta Benhadad, mondván: Ha megüzentem neked, hogy ezüstödet és aranyadat, feleségeidet és fiaidat nekem kell adnod:


text:
holnap ilyenkor bizonnyal elküldöm hozzád szolgáimat, hogy kutassák ki házadat és szolgáid házát; és akkor mindent, ami szemeidnek kedves, magukhoz vesznek és elhoznak.


text:
Akkor hívatta Izráel királya az ország véneit mind, és azt mondta: Most megérthetitek és beláthatjátok, hogy ez rosszat akar; hiszen mikor hozzám küldött feleségeimért és fiaimért, ezüstömért és aranyamért, hát nem tagadtam meg tőle.


text:
Tehát azt mondta Benhadad követeinek: Mondjátok meg uram királyomnak: Amit először üzentél szolgádnak, mindent megteszek, de ezt a dolgot nem tehetem meg. Mikor a követek elmentek és megvitték a szót,


text:
arra üzent neki Benhadad és azt mondta: Úgy tegyenek velem az istenek és úgy folytassák; hogy Samária pora markonként sem lesz elég annak az egész népnek, mely nyomomban van.


text:
És mikor az ezt a szót meghallotta, éppen ivott a királyokkal a sátorban, azt mondta szolgáinak: Fejlődjetek fel!; és felfejlődtek a város ellen.


text:
Akkor egyszerre egy próféta lépett Áhábhoz, Izráel királyához, és azt mondta: Így mondta az Úr: Látod ezt az egész nagy sokaságot? Íme én kezedbe adom azt ma, hogy megtudd, hogy én vagyok az Úr.


text:
Áháb pedig azt mondta: Ki által? Azt mondta: Így mondta az Úr: A tartományok fejedelmeinek legényei által. Erre azt mondta: Ki kezdje a hadakozást? Azt mondta: Te.


text:
Tehát szemlére állította a tartományok fejedelmeinek legényeit, és kétszázharmincketten voltak; és azután szemlére állította a többi népet, Izráel fiait mind, hétezeren voltak.


text:
Aztán kivonultak délben; Benhadad akkor éppen ivott részegen a sátorokban a királyokkal, a harminckét királlyal, aki neki segített.


text:
Mikor kivonultak a tartományok fejedelmeinek legényei először: Benhadad kiküldött, és azt jelentették neki, mondván: Valami emberek jöttek ki Samáriából.


text:
Erre azt mondta: Ha békélni jöttek ki, fogjátok meg őket elevenen; ha pedig hadakozni jöttek ki, elevenen fogjátok meg őket.


text:
De azok, mihelyt kijöttek a városból, a tartományok fejedelmeinek legényei, és a csapat, mely mögöttük volt,


text:
vágták, ki-ki a maga emberét, úgyhogy a szírek futottak, Izráel üldözte őket; Benhadad is, Szíria királya lovasokkal menekült el lovon.


text:
Mikor Izráel királya így kirohant és vágta a lovakat és a harci szekereket, és nagy vereséget okozott a szíreknek;


text:
odalépett a próféta Izráel királyához, és azt mondta neki: Menj, szedd össze erődet és gondold meg és nézd meg, mit kell cselekedned; mert esztendő ilyenkorra Szíria királya felvonul ellened.


text:
Szíria királyának pedig azt mondták az ő szolgái: Hegyek istenei az ő isteneik, azért voltak erősebbek nálunk; de hadakozzunk csak velük a síkon, bizony erősebbek leszünk náluk!


text:
És te szedj magadnak egy sereget, olyat, mint az volt, mely elesett mellőled, és lovakat, mint azok a lovak voltak, és harci szekereket, mint azok a harci szekerek voltak, aztán ha a síkon hadakozunk velük, bizony erősebbek leszünk náluk; és hallgatott a szavukra és úgy tett.


text:
Így történt aztán, hogy az év fordulatán Benhadad szemlére állította a szíreket; és felvonult Afékába Izráellel hadakozni.


text:
Izráel fiai is szemlére álltak és ellátták őket élelemmel; de mikor kivonultak elébük, úgy táboroztak Izráel fiai előttük, mint két kecskefalka, a szírek pedig teletöltötték a földet.


text:
Akkor odalépett az Isten embere, megszólította Izráel királyát és azt mondta: Így mondta az Úr: Mivel a szírek azt mondták: Hegyek Istene az Úr és a völgyeknek nem Istene ő; ezért ezt az egész nagy sokaságot a kezedbe adom, hogy megtudjátok, hogy én vagyok az Úr.


text:
És így táboroztak egymással szemben hét napig; a hetedik napon történt aztán, hogy hadakozásra került a dolog, és akkor Izráel fiai levágtak a szírekből százezer gyalogost egy nap.


text:
Mikor pedig a megmaradottak Áfékába menekültek, a városba, rájuk esett a kőfal; arra a huszonkétezer emberre, aki megmaradt. Benhadad is elmenekült, és mikor a városban egyik szobából másik szobába ment be,


text:
azt mondták neki szolgái: Íme mi hallottuk, hogy Izráel házának királyai kegyelmes királyok: hadd vegyünk hát, kérlek, zsákruhákat derekunkra és köteleket a fejünkre, és menjünk ki Izráel királyához, talán életben hagyja lelkedet.


text:
És zsákruhákat kötöttek derekukra és köteleket a fejükre, és mikor Izráel királya elé jutottak, azt mondták: Szolgád, Benhadad mondja: Hadd éljen, kérlek, az én lelkem! Erre ő azt mondta: Hát még él? Testvérem ő.


text:
És ezt az emberek jóra szerették volna magyarázni, tehát siettek és felkapták a szót, vajon tőle van-e, és azt mondták: Testvéred Benhadad? Ő pedig azt mondta: Menjetek be, hozzátok őt el. Mikor aztán kiment hozzá Benhadad, felvette azt a szekérre.


text:
És az azt mondta neki: Azokat a városokat, melyeket elvett atyám atyádtól, visszaadom, és utcákat tarthatsz magadnak Damaszkuszban, mint atyám tartott Samáriában. Én pedig ez alatt a feltétel alatt elbocsátalak. Miután így szerződést kötött vele, elbocsátotta őt.


text:
Egy ember pedig a prófétafiak közül azt mondta társának az Úr szavával: Vágj meg engem, kérlek!; de az az ember vonakodott őt megvágni.


text:
Tehát azt mondta neki: Amiért nem hallgattál az Úr szavára, mihelyt elmégy tőlem, megöl téged az oroszlán. És amint elment mellőle, ráakadt az oroszlán, és megölte.


text:
Aztán talált egy másik embert, és azt mondta: Vágj meg engem, kérlek; az az ember aztán megvágta őt, úgy, hogy sebet vágott rajta.


text:
Akkor elment a próféta és az útra állt a királyra várva; de elváltoztatta magát a szemeire tett takaróval.


text:
Mikor aztán a király arra ment, ő odakiáltott a királynak; és azt mondta: Szolgád ki volt vonulva a háborúba, és egyszer csak odatért hozzám valaki, egy embert hozott hozzám és azt mondta: Őrizd ezt az embert, ha valamiképpen eltűnik, a te életed lesz élete helyett, vagy fizetsz egy tálentum ezüstöt.


text:
És míg szolgád itt és ott foglalatoskodott, hát az eltűnt. Erre azt mondta neki Izráel királya: Így lesz ítéleted, magad határoztál.


text:
Ekkor hamar levette a takarót szemeiről; és megismerte őt Izráel királya, hogy a próféták közül való;


text:
ő pedig azt mondta neki: Így mondta az Úr: Amiért elbocsátottad kézből az én örök szentségre szánt emberemet; tehát a te életed lesz élete helyett, és néped népe helyett.


text:
Történt pedig ezek után a dolgok után, hogy egy szőlője volt a jizréeli Nábótnak, aki Jizréelben volt; Áhábnak, Izráel királyának palotája mellett;


text:
és szólt Áháb Nábótnak, mondván: Add nekem a szőlődet, hogy legyen nekem veteményes kertemmé, mert közel van az én házam mellett, és én adok neked helyette egy annál jobb szőlőt, ha neked úgy tetszik, pénzt adok neked ennek árába.


text:
És Áháb rosszkedvűen és haragosan érkezett haza a miatt a szó miatt, amit az jizréeli Nábót szólt neki, hogy azt mondta: Nem adom neked ősi örökségemet; és lefeküdt ágyára és elfordította arcát és nem evett kenyeret.


text:
Akkor bement hozzá felesége, Izébel; és beszélt hozzá: Miért oly rosszkedvű a lelked, hogy kenyeret nem eszel?


text:
Erre elbeszélte neki: Szóltam a jizréeli Nábótnak, és azt mondtam neki: Add nekem a szőlődet pénzért, vagy ha te kívánod, szőlőt adok neked helyette; és azt mondta: Nem adom neked szőlőmet!


text:
Felesége, Izébel pedig azt mondta neki: Neked most királyi hatalmat kell gyakorolnod Izráelen; kelj fel, egyél kenyeret és legyen jó kedved, majd én neked adom a jizréeli Nábót szőlőjét.


text:
Ezzel leveleket írt Áháb nevében és megpecsételte az ő pecsétjével; és elküldte a leveleket a városabeli vénekhez és nemesekhez, akik Nábóttal együtt laktak.


text:
Aztán ültessetek két mihaszna embert vele szemben, akik tegyenek ellene tanúbizonyságot, mondván: Káromoltad Istent és a királyt; erre vigyétek ki és kövezzétek meg őt, hogy haljon meg.


text:
És úgy cselekedtek városának emberei, a vének és a nemesek, akik városában laktak, mint ahogyan megküldte nekik Izébel; mint ahogyan meg volt írva a levelekben, melyeket hozzájuk küldött.


text:
Akkor bejött a két mihaszna ember, és leültek vele szemben. És tanúbizonyságot tettek a mihaszna emberek Nábót ellen a nép előtt, mondván: Káromolta Nábót Istent és a királyt! Erre kivitték őt a városon kívül és megkövezték őt kövekkel, és meghalt.


text:
És mikor Izébel hallotta, hogy meg van kövezve Nábót és meghalt; azt mondta Izébel Áhábnak: Kelj fel, vedd birtokba a jizréeli Nábót szőlőjét, melyet pénzért nem akart neked adni, mert már nem él Nábót, mert meghalt.


text:
Így történt, hogy mikor Áháb hallotta, hogy Nábót meghalt; felkelt Áháb, hogy lemenjen a jizréeli Nábót szőlőjébe, birtokba venni azt.


text:
Kelj fel, menj le Áháb elé, Izráel királya elé, aki Samáriában van; éppen most Nábót szőlőjében van, ahova lement, hogy birtokba vegye;


text:
és szólj neki, mondván: Így mondta az Úr: Hát öltél és örököltél is? Aztán szólj neki, mondván: Így mondta az Úr: Amely helyen az ebek Nábót vérét felnyalták, nyalják fel az ebek a te véredet is.


text:
És mikor Áháb azt mondta Illyésnek: Hát megtaláltál, ellenségem?; az azt mondta: Megtaláltalak, amiért eladtad magadat, hogy azt tedd, ami rossz az Úr szemeiben.


text:
Íme én veszedelmet hozok reád és kiseperlek az utolsóig; és kiirtom Áhábnak hímjét, kötöttet és szabadot Izráelben.


text:
És olyanná teszem házadat, mint Járobeámnak, Nebát fiának házát, és mint Baesának, Ahija fiának házát; az ingerlés miatt, hogy felingereltél és bűnbe vitted Izráelt.


text:
Akije Áhábnak a városban hal meg, az ebek eszik meg; akije a mezőn hal meg, az ég madarai eszik meg.


text:
(De nem is volt, aki úgy eladta volna magát, mint Áháb, hogy azt tegye, ami rossz az Úr szemeiben; mert őt a felesége, Izébel izgatta.


text:
Úgyhogy ő nagyon undok dolgokat cselekedett, amennyiben a bálványokat követte; egészen úgy, mint az emoriak cselekedtek, akiket kiűzött az Úr Izráel fiai elől.)


text:
És történt, hogy amint hallotta Áháb ezeket a beszédeket, megszaggatta ruháit, zsákruhát vett testére és böjtölt; zsákruhába is feküdt le, és halkan járt.


text:
Láttad-e, hogy megalázta magát Áháb előttem? Mivelhogy megalázta magát előttem, nem az ő idejében hozom a veszedelmet, fia idejében hozom el a veszedelmet házára.


text:
azt mondta Izráel királya az ő szolgáinak: Tudjátok-e, hogy Rámót-Gileád a miénk; és mi hallgatunk, ahelyett, hogy elvennők azt Szíria királyának kezéből.


text:
Jósafátnak pedig azt mondta: Eljössz-e velem a háborúba Rámót-Gileádba? Mire azt mondta Jósafát Izráel királyának: Én úgy mint te, az én népem úgy, mint a te néped, lovaim úgy, mint a te lovaid.


text:
Erre Izráel királya összegyűjtötte a prófétákat, mintegy négyszáz embert, és azt mondta nekik: Hadba vonuljak-e Rámót-Gileád ellenvagy elhagyjam? Azt mondták: Vonulj fel, és az Úr a király kezébe adja.


text:
És azt mondta Izráel királya Jósafátnak: Van még egy ember, akitől meg lehet kérdezni az Urat, de én azt gyűlölöm, mert nem szokott nekem jót prófétálni, hanem rosszat: Mikája, a Jimlá fia; mire Jósafát azt mondta: Ne mondjon ilyet a király.


text:
Ezalatt Izráel királya és Jósafát, Júda királya Samária kapunyílásának piacán ültek, ki-ki a maga trónján, díszbe öltözve; és a próféták mind ott prófétáltak előttük.


text:
És Cidkijjá, a Kenaáná fia vas-szarvakat csinált magának; és azt mondta: Ezekkel ökleled fel a szíreket, míg meg nem semmisíted őket.


text:
A többi próféták is így prófétáltak, mondván: Vonulj fel Rámót-Gileádba és szerencsés leszel, mert az Úr kezébe adja a királynak.


text:
A követ pedig, aki elment Mikáját elhívni, beszélt neki, mondván: Nézd csak, kérlek, a próféták szava egyhangúlag jó a királynak; legyen hát a te szavad olyan, mint azoké, te is szólj jót.


text:
Mikor odaért a királyhoz, azt mondta neki a király: Mikája, hadba vonuljak-e Rámót-Gileád ellen vagy elhagyjuk? És azt mondta neki: Vonulj fel és szerencsés leszel, mert az Úr kezébe adja a királynak.


text:
Erre azt mondta neki a király: Hányszor eskesselek meg, hogy nekem csak valóságot beszélj az Úr nevében?


text:
Akkor azt mondta: Láttam egész Izráelt szétszóródva a hegyeken, mint a juhokat, melyeknek nincs pásztoruk; és az Úr azt mondta: Nincs ezeknek uruk, térjen vissza ki-ki az ő házához békességben.


text:
Izráel királya pedig azt mondta Jósafátnak: Ugye mondtam neked, nem szokott nekem jót jövendölni, csak rosszat.


text:
Továbbá azt mondta: Halld meg azért az Úr szavát: láttam az Urat trónján ülni és az egész mennyei sereget mellette állani jobbról és balról.


text:
És azt mondta az Úr: Ki csábítja felvonulásra Áhábot, hogy aztán elessék Rámót-Gileádban?; mire egyik egyet, másik mást mondott.


text:
Akkor kijött ez a szellem, az Úr elé állt, és azt mondta: Én elcsábítom őt; az Úr pedig azt mondta neki: Mivel?


text:
Azt mondta: Elmegyek, és hazugság szelleme leszek minden prófétájának szájában; erre azt mondta: Csábítsd el, el is tudod, eredj, és tégy úgy!


text:
Most tehát íme az Úr hazugság szellemét adta mindezeknek a prófétáidnak szájába; mert az Úr veszedelmet szólt felőled.


text:
Erre Cidkijjá, Kenaáná fia odalépett, állon ütötte Mikáját és azt mondta: Hol ment át az Úr szelleme tőlem, hogy veled beszéljen?


text:
Mikája pedig azt mondta: Majd meglátod azon a napon, melyen egyik szobából a másik szobába mégy, hogy elrejtőzzél.


text:
Erre Izráel királya azt mondta: Fogd meg Mikáját és vidd vissza őt Ámonhoz, a város fejéhez, és Jóás királyfihoz;


text:
és mondd: Így mondta a király: Tegyétek ezt a börtönbe; és tartsátok szűk kenyéren és szűk vízen, amíg megjövök békével.


text:
Amire Mikája azt mondta: Ha valóban visszatérsz békével, nem az Úr szólt általam. Majd azt mondta: Halljátok meg népek mind.


text:
azt mondta Izráel királya Jósafátnak: Álruhába kell öltöznöm és úgy mennem a hadakozásba, de te öltözz a magad ruháidba; és álruhába öltözött, Izráel királya úgy ment bele a hadakozásba.


text:
Tudniillik Szíria királya parancsot adott a vele levő harci szekerek harminckét vezetőjének, mondván: Ne hadakozzatok se kicsinnyel, se naggyal; egyedül csak Izráel királyával.


text:
Így történt, hogy mikor meglátták a harci szekerek vezetői Jósafátot, és azt gondolták, hogy bizonyára ő az Izráel királya; hát odafordultak, hogy ellene hadakozzanak.


text:
De mikor Jósafát felkiáltott, és a harci szekerek vezetői látták, hogy nem Izráel királya ő; akkor visszafordultak tőle.


text:
Egy ember pedig meghúzta az íjat véletlenre, és eltalálta Izráel királyát a páncélöv között és a vért között; mire azt mondta kocsisának: Fordulj meg és vígy ki engem a táborból, mert megsebesültem.


text:
De a hadakozás felhágott azon a napon, és a király állva maradt a szekérben a szírek előtt; estére azonban meghalt, mert kifolyt a vér a sebből a szekér belsejébe.


text:
Mikor a szekeret mosták Samária halastavában, az ebek nyalták a vérét, a parázna nők pedig fÚrödtek; az Úr szava szerint, melyet szólott.


text:
Áhábnak egyéb dolgai pedig, és minden, amit tett, valamint az elefántcsont ház, melyet épített, és minden város, melyet megépített; tudvalevőleg meg vannak írva az Izráel királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
És Jósafát harmincöt éves volt, mikor királlyá lett és huszonöt évig uralkodott Jeruzsálemben; anyjának a neve pedig Azubá, Silhi leánya volt.


text:
Egyéb dolgai pedig Jósafátnak, és győzelme, melyet szerzett, és amit hadakozott; tudvalevőleg meg vannak írva a Júda királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
És Jósafát Tarsis-hajókat csináltatott, hogy Ofirba menjenek aranyért, de nem mentek; mert összetörtek a hajók Ecjon-Geberben.


text:
Akkor mondta Ahazjá, Áháb fia Jósafátnak: Járjanak az én szolgáim a te szolgáiddal a hajókon, de Jósafát nem egyezett bele.


text:
És mikor Jósafát elaludt az ő atyáival és eltemettetett atyáival atyja, Dávid városában; fia, Jórám lett helyébe a király. Izráelben


text:
Ahazjá, Áháb fia Jósafátnak, Júda királyának tizenhetedik évében lett király Izráel felett Samáriában; és két esztendeig uralkodott Izráel felett.


text:
És azt tette, ami rossz az Úr szemeiben; tudniillik atyja útján és anyja útján járt, Járobeámnak, a Nebát fiának útján, aki bűnbe vitte Izráelt. 54 És szolgálta a Baált és leborult előtte; így ingerelte az Urat, Izráel Istenét, egészen úgy, mint atyja cselekedett.


text:
Mikor egyszer Ahazjá kiesett a rácson az ő felházában, mely Samáriában volt, és megbetegedett: követeket küldött és azt mondta nekik: Menjetek el és tudakozódjatok Baál Zebúbtól, Ekron istenétől, vajon felgyógyulok-e a betegségből.


text:
Ezért az Úr angyala szólt a tisbi Illyésnek: Kelj fel, menj fel Samária királyának követeivel szembe; és szólj nekik: Talán nincs Isten Izráelben; azért mentek ti Baál Zebúbtól, Ekron istenétől tudakozni?


text:
Ezért tehát így mondta az Úr: Az ágyról, melyre felmentél, le nem szállsz, hanem kétség nélkül meghalsz. Ezzel elment Illyés.


text:
azt mondták neki: Egy ember jött fel velünk szembe és azt mondta nekünk: Menjetek, térjetek vissza a királyhoz, aki küldött benneteket, és így szóljatok neki: Így mondta az Úr: Talán nincs Isten Izráelben, azért küldesz te Baál Zebúbhoz, Ekron istenéhez tudakozódni? Ezért az ágyról, melyre felmentél, le nem szállsz, hanem kétség nélkül meghalsz.


text:
Erre ő így szólt nekik: Milyen volt a megjelenése annak az embernek, aki feljött veletek szembe és ezeket a szavakat szólta hozzátok?


text:
Mikor mondták neki: Egy szőrruhás ember és bőröv volt a derekára kötve; akkor azt mondta: A tisbi Illyés az.


text:
És küldött hozzá egy ötvenedes tisztet a maga ötven emberével. Mikor az felment hozzá, ő éppen a hegy tetején ült. És mikor szólt neki: Isten embere, a király szólt: Szállj le;


text:
Illyés így felelt és így szólt az ötvenedes tiszthez: Hát ha Isten embere vagyok én, szálljon le tűz az égből, és egyen meg téged és ötven emberedet; és tűz szállt le az égből, és megette azt és ötven emberét.


text:
És ismét küldött hozzá másik ötvenedes tisztet a maga ötven emberével. Mikor az megszólította és beszélt hozzá: Isten embere, így mondta a király: Hamar szállj le;


text:
Illyés így felelt és így szólt nekik: Ha én Isten embere vagyok, szálljon le tűz az égből, és egyen meg téged és ötven emberedet; és Isten tüze szállt le az égből és megette azt és ötven emberét.


text:
Akkor megint egy harmadik ötvenedes tisztet küldött a maga ötven emberével; és mikor felment és odaért az ötvenedes tiszt, térdre esett Illyés előtt és könyörgött neki, és így beszélt hozzá: Istennek embere, legyen drága szemeidben az én életem és szolgáidnak, ennek az ötven embernek élete.


text:
Íme tűz szállt alá az égből és megette az előbbi két ötvenedes tisztet és ötven emberét; de most legyen drága az én életem szemeidben.


text:
Ekkor így szólt az Úr angyala Illyéshez: Menj le vele, ne félj tőle; és felkelt és lement vele a királyhoz.


text:
És így beszélt neki: Így mondta az Úr: Amiért követeket küldtél Baál Zebúbhoz, Ekron istenéhez tudakozódni (talán azért, mert nincs Isten Izráelben, kinek szavát tudakozni lehetne), ezért az ágyról, melyre felmentél, nem szállsz le, hanem bizonnyal meghalsz.


text:
Meg is halt az Úr szava szerint, melyet Illyés által szólt, és Jórám lett helyébe a király Jórám júdai királynak, Jósafát fiának második évében; neki ugyanis nem volt fia.


text:
Ahazjá egyéb dolgai pedig, melyeket cselekedett, tudvalevőleg meg vannak írva az Izráel királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
Illyést Elisa mellől elragadja egy tüzes szekér Mikor pedig felvitte az Úr Illyést a forgószélben az égbe, az így volt. Mikor elment Illyés és Elisa Gilgálból,


text:
azt mondta Illyés Elisának: Maradj itt, kérlek, mert az Úr engem Bétélig küldött; de Elisa azt mondta: Él az Úr és él a te lelked, hogy nem hagylak el téged; és lementek Bétélbe.


text:
Akkor kimentek a prófétafiak, akik Bétélben voltak, Elisához, és azt mondták neki: Tudod-e, hogy ma az Úr elveszi uradat fejed fölül? És azt mondta: Én is tudom, hallgassatok.


text:
Megint azt mondta neki Illyés: Elisa, maradj itt kérlek, mert az Úr engem Jerikóba küldött; de az azt mondta: Él az Úr, és él a te lelked, hogy nem hagylak el téged; és bementek Jerikóba.


text:
Akkor odaléptek a prófétafiak, akik Jerikóban voltak, Elisához, és azt mondták neki: Tudod-e, hogy ma az Úr elveszi uradat fejed fölül? És azt mondta: Én is tudom, hallgassatok.


text:
Megint azt mondta neki Illyés: Maradj itt, kérlek, mert az Úr engem a Jordánhoz küldött; de az azt mondta: Él az Úr és él a te lelked, hogy nem hagylak el téged; és elmentek mind a ketten.


text:
A prófétafiak közül is elment ötven ember, de megálltak távol messze; ők ketten pedig a Jordánnál álltak meg.


text:
És fogta Illyés a köpenyét, összegöngyölte és megütötte a vizet; erre a víz elvált kétfelé, és mind a ketten átmentek szárazon.


text:
 És mikor átmentek, azt mondta Illyés Elisának: Kérj, mit tegyek neked, mielőtt elvétetem tőled?Elisa pedig azt mondta: Jusson nekem, kérlek, két rész a benned lévő szellemből.


text:
Erre azt mondta: Nehéz dolgot kértél: ha látod, mikor elvétetem tőled, legyen úgy; ha nem, nem lesz meg.


text:
Amint ők így mendegéltek folyton beszélgetve, hát ihol egy tűz-szekér és tűz-lovak, melyek elválasztották őket egymástól; és Illyés a forgószélben felment az égbe.


text:
Elisa pedig, mikor ezt látta, hát felkiáltott: Atyám, atyám, Izráel szekérhada és lovagjai! És mikor már nem látta őt, megragadta ruháit, és két darabba hasította azokat.


text:
Majd fogta az Illyés köpenyét, mely leesett róla, megütötte a vizet és azt mondta: Hol van az Úr, Illyés Istene? És neki is, mikor megütötte a vizet, elvált kétfelé, mire Elisa keresztülment.


text:
Mikor meglátták őt a próféták, akik távol Jerikóban voltak, azt mondták: Illyés lelke Elisára szállt; és elébe mentek és földre borultak előtte.


text:
De mikor azt mondták neki: Íme van a te szolgáiddal ötven ember, derék emberek, hadd menjenek el és kutassák uradat, hátha felvette őt az Úr lelke és valamelyik hegyre vagy valamelyik völgybe vetette; akkor azt mondta: Ne küldjetek.


text:
Mikor azonban már az unalomig unszolták őt, akkor azt mondta: Küldjetek; el is küldtek ötven embert, akik három nap kutatták, de nem találták őt.


text:
Mikor aztán visszatértek hozzá, éppen Jerikóban lakott; azt mondta nekik: Ugye mondtam nektek, ne menjetek?


text:
Egyszer azt mondták a város emberei Elisának: Íme, kérlek, a város fekvése jó, mint uram láthatja; de a víz rossz, és a vidéken elvetélések vannak.


text:
Azzal kiment a víz forrásához, sót vetett bele és azt mondta: Így mondta az úr: Meggyógyítottam ezt a vizet, nem lesz innét többé halál, sem elvetélés.


text:
Onnét pedig felment Bétélbe; és mikor éppen felfelé ment az úton, kisfiúk jöttek ki a városból és csúfolták őt, és azt mondták neki: Jöjj fel kopasz, jöjj fel kopasz!


text:
Erre hátrafordult, és mikor meglátta őket, megátkozta őket az Úr nevében; mire két medve jött ki az erdőből, és széttépett közülük negyvenkét gyermeket.


text:
Jórám pedig, Áháb fia,6 Jósafátnak, Júda királyának tizennyolcadik évében lett király Izráel felett Samáriában; és tizenkét esztendeig uralkodott.


text:
És azt cselekedte, ami rossz az Úr szemeiben, csak nem annyira, mint atyja és anyja; ugyanis a Baál szent fáját eltávolította, melyet atyja csináltatott;


text:
Mésa pedig, Móáb királya juhtenyésztő volt; és Izráel királyának százezer bárányt és százezer kos-gyapjat szolgáltatott.


text:
ment és küldött Jósafáthoz, Júda királyához, mondván: Móáb királya elpártolt tőlem, eljössz-e velem Móáb ellen a háborúba? És azt mondta: Elmegyek, úgy én, mint te, úgy az én népem, mint a te néped, úgy az én lovaim, mint a te lovaid.


text:
Elment tehát Izráel királya, Júda királya és Edom királya, és mikor hétnapi utat megkerültek: nem volt víz a tábor számára, sem a barom számára, mely nyomukban volt.


text:
Akkor azt mondta Izráel királya: Jaj, hát azért hívta ide az Úr ezt a három királyt, hogy Móáb kezébe adja őket!


text:
Jósafát pedig azt mondta: Hát nincs itt az Úrnak egy prófétája, hogy megkérdezzük általa az Urat? Erre megszólalt egy Izráel királyának szolgái közül, és azt mondta: Itt van Elisa, Sáfát fia, aki vizet öntött Illyés kezeire.


text:
És azt mondta Jósafát: Annál van az Úr szava; ezzel lementek hozzá Izráel királya és Jósafát, meg Edom királya.


text:
Elisa pedig azt mondta Izráel királyának: Mi közöm nekem tehozzád? Eredj atyád prófétáihoz és anyád prófétáihoz; de azt mondta neki Izráel királya: Nem, mert az Úr hívta ezt a három királyt, hogy Móáb kezébe adja őket.


text:
Erre azt mondta Elisa: Él a Seregek Ura, akinek szolgálatában állok, hogy ha Jósafátra, Júda királyára nem volnék tekintettel; téged nem vennélek tekintetbe, meg sem látnálak.


text:
Most azonban hozzatok nekem egy hárfást; és történt, hogy mikor a hárfás hárfázott, reá szállott az Úr keze.


text:
Mert így mondta az Úr: Nem láttok szelet és nem láttok esőt, az a völgy mégis megtelik vízzel; és ihattok ti, és jószágaitok és barmaitok.


text:
Úgyhogy levertek minden erődített várost és minden kiváló várost, és minden jó fát kivágtok és minden vízforrást betömtök; és minden jó szántóföldet elrontotok kövekkel.


text:
És úgy lett, reggel, mikor az ételáldozatot szokták bemutatni, egyszerre csak víz jött Edom felől; úgyhogy a föld tele lett vízzel.


text:
És egész Móáb hallotta, hogy felvonultak ellene a királyok háborúra; tehát behívtak mindenkit, aki már övet köthetett, és feljebb, és megálltak a határon.


text:
És reggel, mikor korán felkeltek, a nap éppen rásütött a vízre; tehát Móáb távolról úgy látta, hogy a víz vöröslik, mint a vér.


text:
Úgyhogy azt mondták: Vér ez, bizonyára elpusztultak a királyok, leverte egyik a másikát; most tehát prédára Móáb!


text:
Mikor azonban Izráel táborához értek, felkeltek az izráeliek és megverték a móábiakat úgy, hogy megfutamodtak előttük; aztán benyomultak, vervén a móábiakat.


text:
És a városokat lerombolták, és minden jó szántóföldre mindenki egy-egy követ dobott, úgyhogy betöltötték, és minden vízforrást betömtek, és minden jó fát kivágtak úgy, hogy csak Kír-Hareszet falában hagyták meg a köveket.


text:
Mikor azt körülvették a parittyások és leverték, és Móáb királya látta, hogy ő alul maradt a hadakozásban; maga mellé vett hétszáz kardforgató embert, hogy Edom királyával szemben keresztül törjenek, de nem bírtak.


text:
Akkor fogta elsőszülött fiát, aki király lett volna az ő helyébe, és megáldozta őt égő áldozatul kőfalon, mire nagy harag támadt Izráelre; úgyhogy elvonultak tőle és visszatértek az országba.


text:
Egy asszony a prófétafiak feleségei közül, kiáltott egyszer Elisához, mondván: Férjem, a te szolgád meghalt, és te tudod, hogy szolgád az Úr tisztelője volt; és a hitelező eljött, hogy elvegye mind a két gyermekemet magának rabszolgául.


text:
És azt mondta neki Elisa: Mit csináljak veled, mondd meg nekem, mid van neked a háznál? Es azt mondta: Nincs a te szolgálódnak semmije a háznál, csak egy olajos korsója.


text:
Mire azt mondta neki: Eredj el és kérj magadnak edényeket kívülről, minden szomszédodtól, Úres edényeket, ne keveset.


text:
Aztán menj be és zárd be az ajtót magad mögött és fiaid mögött, úgy önts mindezekbe az edényekbe; és a telét tedd odább.


text:
És elment tőle és bezárta az ajtót maga mögött és fiai mögött; azok adogatták neki, ő meg töltögette.


text:
Mikor aztán az edények tele voltak, úgy, hogy mikor azt mondta fiának: Adj ide nekem még egy edényt, az azt mondta neki: Nincs több edény; akkor megállt az olaj.


text:
Akkor elment és jelentette az Isten emberének, aki azt mondta: Menj, add el az olajat és fizesd ki adósságodat; te pedig fiaiddal élj abból, ami megmarad.


text:
Történt egy nap, hogy Elisa átment Súnémbe, és volt ott egy nagyasszony, aki ott tartotta őt kenyeret enni; így aztán valahányszor átment, oda tért be kenyeret enni.


text:
És az egyszer azt mondta férjének: Úgy veszem észre, kérlek, hogy Istennek egy szent embere az, aki mindig átjár hozzánk;


text:
csináljunk hát egy kis erkély-szobát és tegyünk oda neki egy ágyat, asztalt, széket és gyertyatartót; hogy mikor hozzánk jön, oda térjen be.


text:
Aztán azt mondta legényének, Géházinak: Hívd ide ezt a súnémi asszonyt; és mikor odahívta azt, és megállt előtte


text:
(mikor ugyanis azt mondta neki: Mondd neki, kérlek: Hogy mivel te ezt a sok alkalmatlanságot okoztad magadnak értünk, mit lehetne érted tenni, van-e valami, amiért szólni kellene a királynak vagy a hadvezérnek; akkor az azt mondta: Népem között lakom én.


text:
Mikor pedig ő erre azt mondta: Tehát mit lehetne érte tenni; akkor Géházi mondta: Valóban, nincs neki fia, és a férje vén ember.


text:
azt mondta: Esztendő ilyenkorra fiat fogsz ölelni; de az azt mondta: Ne, uram, Isten embere, ne csald meg szolgálóleányodat!


text:
De az asszony teherbe esett és esztendőre fiat szült; abban az időben, melyet Elisa megmondott neki.


text:
És hívatta férjét és azt mondta: Küldd ide nekem, kérlek, az egyik szolgát és egy szamarat; hadd fussak el az Isten emberéhez, de mindjárt megjövök.


text:
Erre az azt mondta: Miért mégy te most ahhoz, ma nincs újhold, sem szombat; ő pedig azt mondta: Nem baj.


text:
Ezzel felnyergelte a szamarat, és azt mondta legényének: Hajts és menj, meg ne állj nekem a nyargalásban, ha nem mondom neked.


text:
Elment tehát és megérkezett az Isten emberéhez a Kármel hegyére; és mikor meglátta őt az Isten embere távolról, azt mondta legényének, Géházinak: Itt van az a súnémi asszony.


text:
Nosza fuss, kérlek, elébe, és mondd neki: Jól vagy-e te, jól van-e férjed, jól van-e a gyermek? Az azt mondta: Jól;


text:
de mikor odaért az Isten emberéhez a hegyre, megragadta a lábait (mire Géházi odaugrott, hogy ellökje őt, de az Isten embere azt mondta: Hagyd őt, mert el van keseredve a lelke, és az Úr eltitkolta tőlem és nem jelentette meg nekem);


text:
Erre azt mondta Géházinak: Övezd fel derekadat, fogd a kezedbe botomat és menj, ha találkozol valakivel, ne köszönj neki, és ha valaki neked köszön, ne fogadd; és tedd a botomat a gyermek arcára.


text:
De azt mondta a gyermek anyja: El az Úr és él a te lelked, hogy nem hagylak el téged; tehát felkelt és elment utána.


text:
Géházi pedig elment előttük és rátette a botot a gyermeknek arcára, de se hang, se hallgatás; tehát visszatért elébe és jelentette neki, mondván: Nem ébredt fel a gyermek.


text:
Aztán felhágott és ráfeküdt a gyermekre és rátette száját a szájára, szemeit a szemeire és kezeit a kezeire; és amint így reá borult, megmelegedett a gyermek teste.


text:
Azután ismét járt a szobában egyet oda, egyet ide, és felhágott és reá borult; és akkor prüsszentett a gyermek, hétszer is, aztán kinyitotta a gyermek a szemeit.


text:
Ő pedig kiáltott Géházinak és azt mondta: Hívd ide ezt a súnémi asszonyt; és odahívta. Mikor bement hozzá, azt mondta: Vedd a fiadat.


text:
Mikor Elisa visszatért Gilgálba, éppen éhség volt az országban; és amint egyszer a prófétafiak előtte ültek, azt mondta legényének: Tedd föl a nagy fazekat és főzz valami főzeléket a prófétafiaknak.


text:
Egy meg kiment a mezőre paréjt szedni, és közben valami vad indát talált, és arról teleszedte a ruháját vad keserű uborkával; és mikor hazament, beleaprította a főzelékes fazékba, mert nem ismerték.


text:
Mikor aztán kiöntötték az embereknek, hogy egyenek; alighogy megízlelték a főzeléket, felkiáltottak és azt mondták: Halál van a fazékban, Isten embere!; és nem tudtak enni.


text:
Ő pedig azt mondta: Hozzatok ide lisztet; és azt belevetette a fazékba; aztán azt mondta: Öntsd ki a népnek, hadd egyenek. Akkor már semmi rossz nem volt a fazékban.


text:
Egyszer jött egy ember Baál Sálisából, és hozott az Isten emberének kenyér-zsengéül húsz árpakenyeret és friss gabonafejet a tarisznyájában; és ő azt mondta: Add a népnek, hadd egyenek.


text:
De szolgája azt mondta: Hogy adjam ezt száz ember elé? És azt mondta: Add a népnek, hadd egyenek, mert így mondta az Úr: Enni és hagyni!


text:
Naamán pedig, Szíria királyának hadvezére, nagy ember volt az ő ura előtt és tekintélyes, mert általa adott az Úr győzelmet Szíriának. És e férfiú, derék ember, bélpoklos volt.


text:
Egyszer a szírek kivonultak portyázni, és fogságra vittek Izráel országából egy kisleányt; és az Naamán feleségénél szolgált.


text:
És azt mondta úrnőjének: Vajha lenne az én uram az előtt a próféta előtt, aki Samáriában van: majd kivenné őt bélpoklosságából!


text:
Naamán pedig elment és jelentést tett urának, mondván: Így és így beszélt az a leány, aki Izráel országából való.


text:
Mire azt mondta Szíria királya: Eredj, menj el, levelet is küldök Izráel királyának; és elment, és vitt magával tíz tálentum ezüstöt és hatezer aranyat, meg tíz váltóruhát.


text:
És bevitte a levelet Izráel királyához, mondván: Most pedig, mikor e levél hozzád érkezik, íme hozzád küldöm szolgámat, Naamánt, hogy vedd ki őt bélpoklosságából.


text:
Mikor Izráel királya elolvasta a levelet, megszaggatta ruháit és azt mondta: Hát Isten vagyok én, aki öl és elevenít, hogy ez énhozzám küld valakit, hogy vegyem ki bélpoklosságából? Tudjátok meg hát és lássátok, hogy csak alkalmat keres ellenem.


text:
Mikor pedig az Isten embere, Elisa meghallotta, hogy Izráel királya megszaggatta ruháit, elküldött a királyhoz, mondván: Miért szaggattad meg ruháidat? Hadd jöjjön ő hozzám, és tudja meg, hogy van próféta Izráelben.


text:
követet küldött hozzá Elisa, mondván: Eredj, fÚrödjél meg hétszer a Jordánban, akkor helyreáll a tested és tiszta leszel.


text:
Megharagudott ezért Naamán és elment; mert azt mondta: Hiszen azt gondoltam, legalábbis kijön hozzám és oda áll, és segítségül hívja az Úrnak, az ő Istenének nevét és a hely felé lendíti kezét, úgy veszi ki a bélpoklost.


text:
Hát nem jobb-e Amana és Párpár, Damaszkusz folyóvizei Izráel minden vizénél, nem megfÚrödhetem-e azokban, hogy tiszta legyek? Ezzel megfordult és elment haraggal.


text:
De hozzáléptek szolgái és beszéltek neki, és azt mondták: Atyám, ha nagy dolgot mondott volna neked a próféta, ugye megtennéd? Hát még ezt, mikor azt mondta neked: FÚrödjél meg és tiszta leszel!


text:
Tehát lement és megmerült a Jordánban hétszer az Isten emberének szava szerint; mire helyreállt a teste, mint egy kisfiú teste, és tiszta lett.


text:
Akkor visszatért az Isten emberéhez egész táborával, és mikor bement, megállt előtte és azt mondta: Most megtudtam, hogy nincs Isten az egész földön, hanem csak Izráelben; most tehát fogadj el, kérlek, valami hálaajándékot szolgádtól.


text:
De azt mondta: Él az Úr, akinek szolgálatában állok, hogy nem fogadom el. És bár kényszerítette őt, hogy elfogadja, visszautasította.


text:
Akkor azt mondta Naamán: Hát, ha nem, akkor legalább adassék szolgádnak egy pár öszvér terű föld; mert a te szolgád nem visz többé égő áldozatot és vágóáldozatot más isteneknek, hanem csak az Úrnak.


text:
Erre a dologra nézve bocsásson meg az Úr a te szolgádnak: mikor az én uram Rimmon házába megy, hogy ott leboruljon, ha az én kezemre támaszkodik, én is leborulok Rimmon házában: ezt a dolgot, a Rimmon házában való leborulásomat bocsássa meg az Úr szolgádnak.


text:
azt gondolta Géházi, Elisának az Isten emberének legénye: Lám, megkímélte az én uram Naamánt, ezt a szírt, nem fogadta el tőle, amit hozott; él az Úr, hogy én utána futok, és elfogadok tőle valamit.


text:
Így Géházi utána sietett Naamánnak; és mikor Naamán látta, hogy őutána fut, leugrott elébe a szekérről és azt mondta: Hogy vagy?


text:
Az azt mondta: Jól, uram küldött engem, mondván: Éppen most érkezett hozzám két ifjú Efraim hegyéről a prófétafiak közül; kérlek, adj nekik egy tálentum ezüstöt és két váltóruhát.


text:
Naamán pedig azt mondta: Tessék, végy két tálentumot; így késztette őt és bekötött két tálentum ezüstöt két zacskóba, és két váltóruhát, és két legényének adta, és azok vitték előtte.


text:
és mikor elmentek, ő bement és ura elé állt. Mikor azt mondta neki Elisa: Honnét, Géházi? Ő azt mondta: Nem volt a te szolgád elmenve se ide, se oda.


text:
Mire az azt mondta neki: Nem volt elmenve az én szívem, mikor valaki eléd fordult szekeréről? Hát ez az ideje a pénzt elfogadni és ruhákat, olajfákat, szőlőket, juhot, marhát, szolgákat és szolgálóleányokat venni?


text:
Ezért Naamán bélpoklossága reád ragad és magodra örökké; és olyan bélpoklosan ment ki előle, mint a hó.


text:
Egyszer azt mondták a prófétafiak Elisának: Nézd, kérlek, ez a hely, ahol mi előtted ülünk, szűk nekünk.


text:
Menjünk hát el a Jordánhoz, és onnét vegyen mindenikünk egy-egy gerendát, és ott csináljunk magunknak egy helyet, hogy ott telepedjünk le; és azt mondta: Menjetek.


text:
Történt pedig, hogy az egyik, amint ledöntötte a gerendát, a vízbe ejtette a fejszevasat; és felkiáltott és azt mondta: Jaj, uram, pedig ezt kölcsönkértem!


text:
Az Isten embere pedig azt mondta: Hová esett? És mikor megmutatta neki a helyet, metszett egy fát és odadobta, így felúsztatta a vasat;


text:
Mikor egyszer a szír király Izráelben hadakozott, szolgáival megtanácskozta, mondván: Ezen és ezen a helyen ütöm fel táboromat.


text:
Az Isten embere pedig megüzente Izráel királyának, mondván: Őrizkedjél azon a helyen átmenni; mert ott vannak megszállva a szírek.


text:
És így Izráel királya elküldött arra a helyre, melyet az Isten embere mondott neki, hogy figyelmeztesse őt, és ott elővigyázatos volt; nem egyszer, sem kétszer.


text:
Felháborodott ezen a dolgon Szíria királyának szíve; tehát hívatta szolgáit és azt mondta nekik: Hát nem mondjátok meg nekem, hogy a mieink közül ki tart Izráel királyával?


text:
Erre azt mondta egyik szolgája: Nem, uram király; hanem Elisa, az a próféta, aki Izráelben van, az szokta megjelenteni Izráel királyának azokat a beszédeket, melyeket te ágyasházadban beszélsz.


text:
Erre azt mondta: Menjetek, nézzétek meg, hol van, hogy odaküldjek és megfogassam őt; mire jelentés ment neki, mondván: Jelenleg Dótánban.


text:
Tehát lovakat, szekérhadat és tekintélyes sereget küldött oda; akik éjjel érkeztek meg, és körülvették a várost;


text:
úgyhogy mikor az Isten emberének szolgálattevője reggel korán felkelt és kiment, már sereg vette körül a várost, és ló és szekérhad. De mikor legénye azt mondta neki: Jaj, uram, mit csináljunk?


text:
Akkor imádkozott Elisa és azt mondta: Uram, kérlek, nyisd meg a szemeit, hogy lásson; mire az Úr megnyitotta a legény szemeit, és látta, hogy a hegy tele van tűz-lovakkal és szekérhaddal Elisa körül.


text:
Mikor meg lementek hozzá, akkor meg azért imádkozott, és azt mondta: Verd meg, kérlek, ezt a pogány népet vaksággal; és megverte őket vaksággal Elisa szavára.


text:
Akkor aztán azt mondta nekik Elisa: Nem ez az út és nem ez a város, jertek utánam, hadd vezesselek benneteket ahhoz az emberhez, akit kerestek; és elvezette őket Samáriába.


text:
Mihelyt pedig bementek Samáriába, azt mondta Elisa: Uram, nyisd meg ezeknek a szemeit, hogy lássanak; és mikor az Úr megnyitotta szemeiket, hát látták, hogy Samária közepén vannak.


text:
De azt mondta: Ne vágd! Hát akiket kardokkal és íjaddal fogságra viszel, te le szoktad vágni? Tégy elébük kenyeret és vizet, hogy egyenek és igyanak, aztán menjenek urukhoz.


text:
Es nagy lakomát rendezett nekik, és miután ettek és ittak, elbocsátotta őket és elmentek urukhoz; és azóta szír portyázók többé nem jöttek be Izráel országába.


text:
Történt pedig ezek után, hogy Benhadad, Szíria királya összegyűjtötte egész táborát; és felvonult, és ostrom alá fogta Samáriát;


text:
és oly nagy éhínség lett Samáriában, míg ők ostromolták, hogy végül egy szamárfej nyolcvan ezüst, és egy negyed káb galambganéj öt ezüst lett.


text:
Egyszer pedig, amint Izráel királya arra ment el a kőfalon, egy asszony odakiáltott neki, mondván: Uram király, segíts meg!


text:
Aztán azt mondta neki a király: Mi bajod van? Az pedig azt mondta: Ez az asszony azt mondta nekem: Add a fiadat, hogy együk meg ma, az én fiamat pedig holnap együk meg.


text:
Tehát megfőztük a fiamat és megettük; de mikor másnap azt mondtam neki: Add a fiadat, hogy együk meg, akkor ő elrejtette a fiát.


text:
Amint pedig a király az asszony szavait hallotta, megszaggatta ruháit (és mivel a kőfalon ment el, látta a nép, hogy íme alól zsákruha van a testén),


text:
és azt mondta: Úgy tegyen velem az Isten és úgy folytassa; hogy Elisának, a Sáfát fiának feje ma nem marad rajta;


text:
és amint Elisa otthon ült és vele ültek a vének, odaküldött egy embert azok közül, akik előtte voltak. Mielőtt a követ megérkezett volna hozzá, ő azt mondta a véneknek: Látjátok-e, hogy ez a gyilkos fajzat18 ideküldött, hogy fejemet vétesse? Vigyázzatok, amint megérkezik a követ, zárjátok be az ajtót és szorítsátok őt az ajtóba; nem hangzanak-e mögötte urának léptei?


text:
Még ő beszélt velük, mikor a király egyszerre csak lecsapott rá és azt mondta: Íme ez a veszedelem az Úrtól van, mit várjak még az Úrra?


text:
Erre azt mondta Elisa: Halljátok az Úr szavát: Így mondta az Úr: Holnap ilyenkor egy széáh zsemlyeliszt egy sekel, és két széáh árpa egy sekel lesz Samária kapujában.


text:
Felelt erre a királynak az a törzstisztje, kinek kezére támaszkodik, az Isten emberének, és azt mondta: Ha mindjárt ablakokat csinál is az Úr az égre, vajon lehetséges-e ilyen dolog? Mire az azt mondta: Majd meglátod szemeiddel, de belőle nem eszel.


text:
Négy bélpoklos ember pedig a kapu előtt volt; azok meg azt mondták egymásnak: Mit ülünk mi itt, míg meghalunk?


text:
Ha azt mondjuk: Menjünk be a városba; hát a városban éhség van, tehát ott meghalunk; ha pedig itt maradunk, akkor is meghalunk: így hát nosza, pártoljunk át a szír táborba: ha életben hagynak bennünket, élünk; ha pedig megölnek bennünket, hát meghalunk.


text:
Tehát alkonyatkor felkeltek, hogy bemennek a szír táborba; és mikor a szír tábor széléig jutottak, akkor már nem volt ott senki.


text:
Ugyanis az Úr a szír táborral szekérhad zörgését, lovak dobogását, nagy sereg robogását hallatta; úgyhogy azt mondták egymásnak: Íme felbérelte ellenünk Izráel királya a hittiek királyait és az egyiptomiak királyait, hogy reánk jöjjenek;


text:
és így felkeltek és alkonyatkor elmenekültek, és ott hagyták sátoraikat, lovaikat és szamaraikat, a tábort úgy, amint volt, puszta életükkel menekültek el.


text:
Mikor tehát ezek a bélpoklosok a tábor széléhez érkeztek, bementek egy sátorba, ettek, ittak, az ezüstöt, aranyat és ruhákat pedig elvitték onnét, és elmentek és elrejtették; aztán visszatértek és másik sátorba mentek be, onnét is vittek és elrejtették.


text:
Akkor azonban azt mondták egymásnak: Mi nem becsületesen cselekszünk, e mai nap örömmondás napja, és mi hallgatunk; pedig ha világos reggelig várunk, büntetés ér bennünket: most tehát jertek, menjünk be, és tegyünk jelentést a királyi palotában.


text:
Tehát mikor odaértek, szólították a város kapusait, és jelentést tettek nekik, mondván: Bementünk a szír táborba, és íme nem volt ott sem ember, sem emberi nesz; hanem csak lovak megkötve, szamarak megkötve, és sátorok úgy, amint voltak.


text:
felkelt a király éjjel, és azt mondta szolgáinak: Meg kell nektek mondanom, mit csináltak velünk a szírek: észrevették, hogy mi éhezünk, tehát kivonultak a táborból, elrejtőzvén a mezőn, gondolva: Ha kijönnek a városból, megfogjuk őket elevenen, és bemegyünk a városba.


text:
Erre felelt egyik szolgája, és azt mondta: Tehát vigyenek, kérlek, vagy ötöt a megmaradt lovakból, hogy megmaradtak a városban, úgy mutatnak majd azok, mint az egész sokaság, Izráel, hogy megmaradt a városban, úgy mutatnak azok, mint Izráel egész sokasága, hogy teljes; tehát küldjünk el, majd meglátjuk.


text:
Vettek tehát két lófogatot; és elküldte a király a szír tábor után, mondván: Menjetek és nézzétek meg.


text:
Miután pedig egész a Jordánig elmentek utánuk, és kitűnt, hogy az egész út tele van ruhákkal és felszerelésekkel, melyeket a szírek ijedt sietségükben elhánytak; visszatértek a követek és jelentették a királynak.


text:
Erre kiment a nép és kifosztotta a szír tábort; és egy széáh zsemlyeliszt egy sekel, két széáh árpa egy sekel lett, az Úr szava szerint.


text:
A király pedig azt a törzstisztet, akinek a kezére támaszkodni szokott, a kapuhoz rendelte, és eltiporta őt a nép a kapuban; és meghalt aszerint, amint az Isten embere beszélt, aki megmondta ezt, mikor a király lement hozzá.


text:
Mikor ugyanis az Isten embere a királyhoz beszélt, mondván: Két széáhárpa egy sekel és egy széáh zsemlyeliszt egy sekel lesz holnap ilyenkor Samária kapujában;


text:
akkor az a törzstiszt felelt az Isten emberének, és azt mondta: Ha mindjárt ablakot csinál is az Úr az égre, vajon lehetséges-e ilyen dolog? Mire az azt mondta: Majd meglátod szemeiddel, de belőle nem eszel.


text:
Egyszer Elisa így szólt annak az asszonynak, akinek a fiát feltámasztotta, mondván: Kelj fel és eredj el, te és házad, és tartózkodjál, ahol tartózkodhatsz; mert az Úr elrendelte az éhséget, és be is jött az országba hét esztendőre.


text:
És felkelt az asszony és az Isten emberének szava szerint cselekedett; elment ő és háza, és a filiszteusok földjén tartózkodott hét esztendeig.


text:
Mikor pedig hét esztendő múlva visszatért az asszony a filiszteusok földjéről, és elment, hogy segítséget kérjen a királytól háza és szántóföldje ügyében:


text:
hát a király éppen akkor beszélt Géházival, az Isten emberének legényével, mondván: Beszéld el nekem, kérlek, mindazokat a nagy dolgokat, melyeket Elisa cselekedett.


text:
És mikor az éppen azt beszélte el a királynak, hogyan támasztotta fel a halottat, ihol az asszony meg, akinek a fiát feltámasztotta, segítséget kért a királytól háza és szántóföldje dolgában; úgyhogy Géházi azt mondta: Uram király, ez az az asszony, és ez a fia, akit Elisa feltámasztott!


text:
Erre megkérdezte a király az asszonyt és elbeszélte neki: aztán adott mellé a király egy kamarást, mondván: Adass vissza mindent, ami az övé volt, a szántóföldnek egész jövedelmét is attól a naptól fogva, hogy elhagyta az országot, mostanig.


text:
Mikor Elisa Damaszkuszba érkezett, Benhadad, Szíria királya éppen beteg volt. Mikor jelentést tettek neki, mondván: Az Isten embere ideérkezett;


text:
azt mondta a király Hazáelnek: Vígy magaddal ajándékot és menj az Isten embere elé; és kérdezd meg általa az Urat, mondván: Meggyógyulok-e ebből a betegségből?


text:
És elment elébe Hazáel, vitt magával ajándékot, éspedig mindenféle damaszkuszi jót, negyven teve terhét; és mikor odaért, megállt előtte és azt mondta: Fiad, Benhadad, Szíria királya küldött engem hozzád, mondván: Meggyógyulok-e ebből a betegségből?


text:
Elisa pedig azt mondta neki: Eredj, mondd: Nem fogsz meggyógyulni; mert az Úr mutatta nekem, hogy meg fog halni.


text:
És azt mondta Hazáel: Miért sír az én uram? És azt felelte: Mert tudom, micsoda veszedelmet hozol Izráel fiaira, erődítményeiket tűzbe borítod, ifjaikat megölöd karddal, csecsemőiket szétloccsantod és terhes asszonyaikat felhasítod.


text:
De Hazáel azt mondta: Hát mi a te szolgád, ez az eb, hogy ezt nagy dolgot meg tudná tenni? Mire Elisa azt mondta: Az Úr téged királynak mutatott nekem Szíria felett.


text:
Mikor aztán elment Elisától és bement urához, és az azt mondta neki: Mit mondott neked Elisa?; akkor azt mondta: Azt mondta nekem: Okvetlen meggyógyulsz.


text:
Másnap pedig fogott egy terítőt, vízbe mártotta és az arcára terítette, és meghalt; és Hazáel lett királlyá helyébe


text:
És Jórámnak, Áháb fiának, Izráel királyának (és Jósafátnak, Júda királyának) ötödik évében lett király Jórám, Jósafátnak, Júda királyának fia.


text:
És Izráel királyainak útján járt, mint Áháb háza cselekedte, mert Áháb leánya volt a felesége; tehát azt cselekedte, ami rossz az Úr szemeiben.


text:
De nem akarta az Úr elpusztítani Júdát az ő szolgájának, Dávidnak kedvéért; aminthogy azt mondta neki, hogy szövétneket ad neki fiaiban minden időben.


text:
Akkor átment Jórám Cáirba és az egész szekérhad vele; de mikor ő egy éjszaka felkelt és megverte az edomiakat, akik őt bekerítették és a szekérhad vezéreit, akkor a nép elmenekült sátoraiba.


text:
Jórámnak egyéb dolgai pedig, és minden, amit cselekedett, tudvalevőleg meg vannak írva a Júda királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
És miután Jórám elaludt az ő atyáival és eltemettetett az ő atyáival a Dávid városában; Ahazjá, a fia lett helyébe a király.


text:
Jórámnak, Áháb fiának, Izráel királyának tizenkettedik évében lett király Ahazjá, Jórámnak, Júda királyának fia.


text:
Huszonkét éves volt Ahazjá, mikor királlyá lett, és egy évig uralkodott Jeruzsálemben; és anyjának neve Ataljá volt, Izráel királyának, Omrinak leánya.


text:
És Áháb házának útján járt, és azt cselekedte, ami rossz az Úr szemeiben, mint Áháb háza; hiszen Áháb házának a veje volt.


text:
És mikor elment Jórámmal, Áháb fiával a Hazáel szír király elleni háborúba Rámót-Gileádba; a szírek megsebesítették Jórámot.


text:
Mikor pedig Jórám király visszatért, hogy Jizréelben gyógyíttassa magát sebeiből, melyeket a szírek ütöttek rajta Rámában, mikor Hazáel szír királlyal hadakozott; akkor meg lement Ahazjá, Jórám fia, Júda királya meglátogatni Jórámot, Áháb fiát Jizréelben, mert rosszul volt.


text:
Elisa próféta pedig előszólított egyet a prófétafiak közül; és azt mondta neki: Övezd fel derekadat, vedd magadhoz ezt az olajos palackot, és eredj el Rámót-Gileádba.


text:
Mikor odaérkezel, nézd meg, hol van Jéhu, Jósafátnak, a Nimsi fiának fia, aztán menj be, állítsd fel őt társai közül és vidd be őt az egyik szobából a másik szobába.


text:
Akkor fogd az olajos palackot, öntsd a fejére és mondd: Így mondta az Úr: Ezennel királlyá kenlek Izráel felett; ezzel nyisd ki az ajtót és fuss el, ne várakozzál.


text:
Mikor bement és a sereg vezérei éppen ott ültek, azt mondta: Szó van nálam hozzád, oh vezér! Jéhu pedig azt mondta: Kihez valamennyiünk közül?


text:
És azt mondta: Hozzád, vezér! Mikor pedig felkelt és bement a házba, a fejére öntötte az olajat; és azt mondta neki: Így mondta az Úr, Izráel Istene: Királlyá kenlek téged az Úr népén, Izráelen.


text:
És levágod uradnak, Áhábnak házát; és bosszút állok szolgáimnak, a prófétáknak véréért és minden Úr-imádónak véréért Izébelen.


text:
És olyanná teszem Áháb házát, mint Járobeámnak, a Nebát fiának házát; és mint Baesának, Ahija fiának házát.


text:
Izébelt pedig az ebek eszik meg Jizréel mezején, és nem lesz ki eltemesse; ezzel kinyitotta az ajtót és elfutott.


text:
És mikor Jéhu kijött ura szolgáihoz, és mondták neki: Hogy vagy? Miért jött hozzád ez az őrült? Ő azt mondta nekik: Ti ismeritek az embert és beszédét.


text:
Mikor pedig erre azt mondták: Hiába, ki kell jelentened előttünk; és ő megmondta: Ezt meg ezt mondta nekem, mondván: Így mondta az Úr: Ezennel királlyá kenlek Izráel felett;


text:
akkor hamar fogta ki-ki a maga ruháját, alája tették a lépcső tetejére, aztán megfújták a kÚrtöt és azt mondták: Jéhu a király!


text:
Mikor pedig Jéhu, Jósafátnak, a Nimsi fiának fia így összeesküdött Jórám ellen, Jórám éppen Rámót-Gileádot őrizte egész Izráellel Hazáel szír király ellen;


text:
de akkor visszatért Jórám király Jizréelbe magát gyógyíttatni azokból a sebekből, melyeket a szírek ütöttek rajta, mikor Hazáel szír királlyal hadakozott; tehát azt mondta Jéhu: Ha úgy gondoljátok, ki ne szökjék senki a városból, hogy elmenjen hírt vinni Jizréelbe.


text:
Ezzel kocsira ült Jéhu és elment Jizréelbe, mert Jórám ott feküdt; és Ahazjá, Júda királya odament Jórámot meglátogatni.


text:
Mikor az őr, aki Jizréelben a tornyon állt, látta Jéhu csapatát amint megérkezett, és azt mondta: Egy csapatot látok én; azt mondta Jórám: Végy egy lovast és küldd elébük, hogy mondja: Jól vagy-e?


text:
Elment tehát a lovas elébe és azt mondta: Így mondta a király: Jól vagy-e? Amire Jéhu azt mondta: Mi közöd hozzá, jól vagyok-e, fordulj mögém! Az őr pedig jelentette, mondván: A követ hozzájuk érkezett, de vissza nem tér.


text:
Erre második lovast küldött. Mikor hozzájuk ért és azt mondta: Így mondta a király: Jól vagy-e?; azt mondta Jéhu: Mi közöd hozzá, jól vagyok-e, fordulj mögém!


text:
Az őr pedig jelentette, mondván: Hozzájuk érkezett, de nem tér vissza; de a hajtás olyan, mint Jéhunak, a Nimsi fiának hajtása, mert őrületesen hajt.


text:
Akkor azt mondta Jórám: Fogj be; és mikor befogtak szekerébe, kiment Jórám, Izráel királya, és Ahazjá, Júda királya, mindenik a maga szekerén, és amint kimentek Jéhu elé, éppen a jizréeli Nábót mezején találták őt.


text:
Mihelyt pedig Jórám meglátta Jéhut, azt mondta: Jól vagy-e, Jéhu? Az pedig azt mondta: Mi a jóllét anyádnak, Izébelnek sok paráznasága és boszorkánysága mellett?


text:
Jéhu pedig tele kézre fogta az íjat és Jórámot lapockái között találta úgy, hogy a nyíl a szívén jött ki, és lerogyott szekerében;


text:
és azt mondta törzstisztjének, Bidkárnak: Vedd fel és vesd a jizréeli Nábót földtáblájára; mert emlékezzél, hogy én és te kettesben lovagoltunk atyja, Áháb mögött, és az Úr ezt az orákulumot mondta róla:


text:
Bizony Nábót vérét és fiainak vérét, melyet tegnap láttam, ez az Úr mondása, ezen a tagon fizetem meg neked, ez az Úr mondása; most tehát vedd fel, vesd őt arra a tagra, az Úr szava szerint.


text:
Ahazjá pedig, Júda királya, mikor ezt látta, elmenekült Bét Ha-Gan felé; de mikor Jéhu üldözőbe vette és azt mondta: Őt is; levágták őt a szekéren a Gúr hágóján, mely Jibleám mellett van, és Megiddóba menekült, ott halt meg.


text:
Szolgái aztán elvitték őt szekéren Jeruzsálembe; és a maga sírjába temették el atyáival a Dávid városában.


text:
Aztán bement Jéhu Jizréelbe; Izébel pedig, mihelyt meghallotta, kifestette szempilláit és felpiperézte fejét, úgy nézett ki az ablakon;


text:
Ő pedig az ablakra emelvén tekintetét, azt mondta: Ki van velem, ki?; mire két, három kamarás kitekintett hozzá,


text:
ő pedig azt mondta: Lökjétek le őt, és lelökték; és vére ráfreccsent a falra és a lovakra, melyek összetaposták.


text:
Mikor aztán bement, evett és ivott; akkor mondta: Nézzetek csak utána ennek az átkozottnak és temessétek el őt, hiszen királyleány volt.


text:
De mikor elmentek, hogy eltemessék őt, nem találtak belőle mást, csak a koponyát, a lábakat és a kézfejeket.


text:
Mikor visszatértek és ezt jelentették neki, azt mondta: Az az Úr szava, melyet szólt az ő szolgája, a tisbi Illyés által, mondván: Jizréel földjén az ebek eszik meg Izébel húsát,


text:
és olyan lesz Izébel hullája Jizréel földjén, mint a ganéj a mező színén; úgyhogy nem mondhatják: Ez Izébel.


text:
Volt pedig Áhábnak hetven fia Samáriában; írt tehát Jéhu leveleket és elküldte Samáriába Jizréel fejeihez, a vénekhez és Áháb nevelőihez, mondván:


text:
Most pedig, amint ez a levél hozzátok jut, akiknél uratok fiai vannak; és akiknél vannak a harci szekerek és a lovak, az erődített városok és a fegyverek:


text:
szemeljétek ki a legjobbat és a legalkalmasabbat uratok fiai közül, tegyétek atyja trónjára; és hadakozzatok uratok házáért.


text:
De azok igen-igen féltek, mert azt mondták: Íme két király nem állt meg előtte; hát hogyan állhatnánk meg mi?


text:
Tehát elküldött a palotanagy és a városparancsnok, és a vének és nevelők Jéhuhoz, mondván: Mi a te szolgáid vagyunk, és amit nekünk mondasz, mindent megteszünk; nem teszünk senkit királlyá, tedd, amit jónak látsz.


text:
Erre másodszor írt nekik levelet, mondván: Ha ti velem vagytok és az én szavamra hallgattok, vegyétek fejét a férfiaknak, uratok fiainak, és jertek hozzám holnap ilyenkor Jizréelbe. A király fiai pedig, hetven férfi, a város nagyjainál voltak, akik nevelték őket;


text:
tehát amint a levél hozzájuk jutott, fogták a király fiait és levágták őket, hetven férfit; aztán kosarakba rakták fejeiket és elküldték neki Jizréelbe.


text:
Mikor a követ bement és jelentette neki, mondván: Elhozták a király fiainak fejeit; azt mondta: Tegyétek őket két rakásba a kapubejáratba reggelig.


text:
Reggel aztán mikor kiment, megállt, és azt mondta az egész népnek: Igazatok van: igen, én összeesküdtem uram ellen és megöltem őt, és ki vágatta le ezeket mind?


text:
Tudjátok meg tehát, hogy nem esik földre az Úr szavából, amit az Úr szólt Áháb háza ellen. Így hajtotta végre az Úr, amit az ő szolgája által, Illyés által szólt.


text:
És miután Jéhu Jizréelben mind levágatta, akik megmaradtak Áháb házából, és minden nagyjait, ismerőseit és papjait úgy, hogy nem hagyta meg egy maradékát sem;


text:
akkor felkelt, nekiindult és elment Samáriába. Éppen egy juhnyíró háznál volt, a pásztorok az úton voltak,


text:
hogy Jéhu rájuk bukkant Ahazjá júdai király testvéreire, és azt mondta: Kik vagytok ti? Mikor azt mondták: Ahazjá testvérei vagyunk mi, és a király fiait meg az anyakirályné fiait meglátogatni jöttünk le;


text:
akkor azt mondta: Fogjátok meg őket élve; és megfogták őket élve. És levágták őket a juhnyíró ház ciszternájába, negyvenkét embert, egyet sem hagyott meg belőlük.


text:
Mikor onnét elment, szembe találta Jónádábot, Rékáb fiát, és miután köszönt, azt mondta neki: Van olyan egyenes a szíved, mint az én szívem a te szívedhez? Jónádáb pedig azt mondta: Van. Ha van, add a kezed! És kezét adta, mire beemelte őt magához a szekérbe,


text:
és azt mondta: Jer velem és meglátod, milyen féltékeny vagyok az Úrra; és elvitték azt az ő szekerén.


text:
Aztán bement Samáriába, és levágatta Áhábnak minden maradékát Samáriában, míg ki nem pusztította azt; az Úr szava szerint, melyet Illyéshez szólott.


text:
Akkor összegyűjtötte Jéhu az egész népet, és azt mondta nekik: Áháb kevéssé szolgálta a Baált; Jéhu nagyon fogja őt szolgálni.


text:
Most tehát Baálnak minden prófétáját, minden tisztelőjét és minden papját hívjátok hozzám, senki ne hiányozzék, mert nagy vágó áldozatot tervezek a Baálnak, senki, aki hiányozni fog, nem marad életben; de ezt Jéhu cselből tette, hogy elveszítse a Baál tisztelőit.


text:
És miután Jéhu egész Izráelbe elküldött, bejött Baálnak minden tisztelője, és senki sem marad el, aki be ne jött volna; úgyhogy mikor bementek a Baál házába, megtelt a Baál háza zugtól zugig.


text:
És mikor kihozta nekik a ruhát, bement Jéhu Jónádábbal, Rékáb fiával a Baál házába; és azt mondta a Baál tisztelőinek: Kutassátok ki és nézzétek meg, hogy nincs-e itt veletek valaki az Úr tisztelői közül, hanem hogy Baál tisztelői csak maguk vannak-e?


text:
Mikor pedig bementek vágóáldozatokat és égő áldozatokat készíteni; Jéhu nyolcvan embert helyezett el magának kívül, és azt mondta: Aki elszalaszt valakit azok közül az emberek közül, akiket én most kezetekre juttatok, élete lesz annak élete helyett.


text:
Mikor aztán befejezte az égő áldozat bemutatását, azt mondta Jéhu a testőröknek és a törzstiszteknek: Jertek be, vágjátok őket, senki ki ne menjen!; és vágták őket kard élével. És miután elhányták a testőrök és a törzstisztek, elmentek oda, ahol Baál templomos város volt;


text:
csak Járobeámnak, a Nebát fiának bűneitől, melyekkel bűnbe vitte Izráelt, azoktól nem tért el Jéhu; az aranyborjúktól, amelyek Bétélben és amelyek Dánban voltak.


text:
És azt mondta az Úr Jéhunak: Amiért jól hajtottad végre, ami helyes volt az én szemeimben, egészen úgy cselekedtél Áháb házával, mint én gondoltam: fiaid negyedíziglen ülnek Izráel trónján.


text:
De Jéhu nem vigyázott, hogy teljes szívéből az Úrnak, Izráel Istenének törvényében járjon; nem tért el Járobeám bűneitől, aki bűnbe vitte Izráelt.


text:
a Jordántól napkeletre a Gileád egész földjét, a gádiakat, a rúbenieket és a manassiakat; Aroértől fogva, mely Arnon patakjánál van, mind Gileádot, mind Básánt.


text:
Egyéb dolgai pedig Jéhunak, és minden, amit tett, és miden győzelme tudvalevőleg meg vannak írva az Izráel királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
És miután Jéhu elaludt az ő atyáival és eltemették őt Samáriában, fia, Jóáház lett helyébe a király.


text:
Ataljá pedig, Ahazjá anyja látta, hogy fia meghalt; tehát felkelt és elveszítette az egész királyi magot.


text:
De Jóseba, Jórám király leánya, Ahazjá húga fogta Jóást, Ahazjá fiát, és kilopta őt a megölendő királyfiak közül, őt és aki az ágyasházban éppen szoptatta; és elrejtették őt Ataljá elől, úgyhogy azt nem ölték meg.


text:
De a hetedik esztendőben elküldött Jójáda és elhozatta a káriak és a testőrök századparancsnokait és bevitte őket magával az Úr házába; és miután szövetséget kötött velük és megeskette őket az Úr házában, megmutatta nekik a királyfit.


text:
Aztán utasítást adott nekik, mondván: Ez a feladat, melyet teljesítenetek kell: közületek a harmadrész szombati szolgálatos és a királyi palotai szolgálatot látja el;


text:
míg a másik harmadrész a Szúr kapuban, a harmadik pedig a testőrök mögötti kapuban van. A palotai szolgálatot pedig szakaszonként látjátok el:


text:
tehát az a két részetek is mind, akinek szombaton kimenője van, teljesítsen szolgálatot az Úr házában a király körül.


text:
És vegyétek körül a királyt kereken, mindenkinek fegyvere a kezében legyen, és aki a sorokhoz ér, megölettessék; és legyetek a királlyal kimentében és bejöttében.


text:
És a századparancsnokok egészen úgy cselekedtek, amint Jójáda pap pa rancsolta, magához vette ki-ki a maga embereit, a szombati szolgálatosokat a szombati kimenősökkel és bementek Jójáda paphoz.


text:
És kiadta a pap a századparancsnokoknak a Dávid királytól való dárdákat és pajzsokat; melyek az Úr házában voltak.


text:
Akkor felálltak a testőrök, mindenik fegyverrel kezében, a ház jobb oldalától a ház bal oldaláig az oltárhoz és a házhoz; a király felé körül:


text:
és kihozta a királyfit, reá tette a koronát és a bizonyságot; és miután így királlyá tették és felkenték őt, tapsoltak és azt mondták: Éljen a király!


text:
És mikor látta, hogy a király az álláson áll szokás szerint, a parancsnokok és kÚrtök pedig a király mellett, és az egész vidéki nép örvendez és fújja a kÚrtöket; akkor megszaggatta Ataljá a ruháit és kiáltott: Összeesküvés, összeesküvés!


text:
Jójáda pap pedig utasította a századparancsnokokat, a sereg elöljáróit, és azt mondta nekik: Vezessétek ki őt a sorokon belül, és aki bemegy utána, meg kell ölni karddal; ugyanis azt gondolta a pap: Ne ölettessék meg az Úr házában.


text:
Aztán megkötötte Jójáda a szövetséget az Úr között meg a király között és a nép között, hogy ők az Úr népévé lesznek; továbbá a király között meg a nép között.


text:
És bement az egész vidéki nép a Baál házába és azt lerontották, oltárait és képeit teljesen összetörték, és Mattánt, a Baál papját, megölték az oltárok előtt; az Úr háza fölé pedig hivatalokat állított fel a pap.


text:
Aztán fogta a századparancsnokokat és a káriakat meg a testőröket és az egész vidéki népet, és levitték a királyt az Úr házából, és bementek a testőrök kapuján a királyi palotába, és beleült a királyok székébe.


text:
És az egész vidéki nép örvendezett és a város nyugodt volt; mikor Atalját megölték karddal a királyi palotában.


text:
Jéhu hetedik évében lett király Jóás és negyven évig uralkodott Jeruzsálemben; és anyjának neve Cibja, Beérsebából való volt.


text:
Jóás pedig azt mondta a papoknak: Minden szentségpénzt, mely az Úr házába forgó pénzben folyik be, kinek-kinek becslés szerint való személyváltsági pénzét; minden pénzt, mely valakinek a szívében fölmerül, hogy vigye be az Úr házába,


text:
magukhoz vehetnek a papok, ki-ki attól, aki neki adja; de ők javíttassák ki a ház romlását mindenütt, ahol azon a romlás találtatik.


text:
magához hívatta Jóás király Jójáda papot a papokkal együtt, és azt mondta nekik: Miért nem javíttattátok ki a ház romlását? Most már ne vegyetek el pénzt azoktól, akik nektek adják, hanem a ház romlására adjátok át azt.


text:
Akkor Jójáda pap vett egy ládát, lyukat fúratott a fedelébe; és úgy tette azt az oltár mellé, hogy jobbra esett, mikor az ember az Úr házába bement, hogy abba tegyék a papok, a küszöb őrizői mindazt a pénzt, ami az Úr házába befolyt.


text:
És mikor látták, hogy sok a pénz a ládában; olyankor felment a király íródeákja és a főpap, és csomókba kötözték és megszámlálták az Úr házában levő pénzt.


text:
A lemért pénzt aztán a munka végeztetőinek kezére adták, akik az Úr házához voltak rendelve; azok adták azt ki aztán az ácsoknak és építőknek, akik az Úr házán dolgoztak,


text:
meg a kőműveseknek és kőfaragóknak, valamint fák és faragott kövek bevásárlására az Úr háza romlásának kijavításához; és egyáltalán mindenre, ami kiadás a ház javítására volt.


text:
De nem csináltattak az Úr házához ezüstszilkéket, késeket, hintőcsészéket, kÚrtöket, semmiféle aranyedényt és ezüstedényt abból a pénzből, mely az Úr házába befolyt;


text:
És nem számoltatták meg azokat az embereket, akiknek a kezére a pénzt adták, hogy adják a munka végzőinek; hanem azok becsületre jártak el.


text:
Akkor vonult fel Hazáel, Szíria királya és hadakozott Gát ellen és miután azt bevette, megfordult Hazáel, hogy Jeruzsálem ellen vonuljon fel.


text:
De Jóás, Júda királya, vette mindazokat a szentségeket, melyeket ősei, Jósafát, Jórám és Ahazjá, Júda királyai felszenteltek, és amiket maga szentelt fel, valamint mindazt az aranyat, amely az Úr házának kincstárában és a királyi palotában található volt; és elvonult Jeruzsálem alól.


text:
Jóás egyéb dolgai pedig, és minden, amit tett, tudvalevőleg meg vannak írva a Júda királyainak dolgairól szóló évkönyvekben.


text:
És felkeltek szolgái, összeesküvést szőttek és levágták Jóást a Milló házban, mely Szillába megy alá.


text:
Józákár, Simeát fia és Józábád, Sómér fia, az ő szolgái vágták pedig le őt, és meghalt; és mikor eltemették őt atyáival a Dávid városában, a fia, Amacjá lett a király helyébe.


text:
Jóásnak, Ahazjá fiának, Júda királyának huszonharmadik évében lett király Jóáház, Jéhu fia Izráel felett Samáriában tizenhét esztendeig.


text:
És azt cselekedte, ami rossz az Úr szemeiben, és Járobeámnak, Nebát fiának vétkét követte, amellyel vétekbe ejtette Izráelt, attól nem tért el.


text:
Ezért felgerjedt az Úr haragja Izráelre, és Hazáelnek, Szíria királyának kezébe adta őket, és Benhadadnak, Hazáel fiának kezébe az egész idő alatt.


text:
De mikor megengesztelte Jóáház az Úr orcáját; hallgatott rá az Úr, mert látta Izráel sanyargatását, hogy sanyargatta őket Szíria királya;


text:
<n>[adott is az Úr Izráelnek szabadítót, úgyhogy kimentek Szíria keze alól, és úgy laktak Izráel fiai sátoraikban, mint annak előtte;


text:
mégsem távoztak el Járobeám házának vétkétől, mellyel vétekbe ejtette Izráelt, abban jártak; sőt a szent fa is megmaradt Samáriában]</n>;


text:
tudniillik nem hagyott meg Jóáháznak több hadi népet, mint ötven lovast, tíz szekeret és tízezer gyalogost; mert elveszítette őket Szíria királya, és porrá tette őket, megtiporván.


text:
Jóáház egyéb dolgai pedig, és minden, amit tett, győzelme is, tudvalevőleg meg vannak írva az Izráel királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
Jóásnak, Júda királyának harminchetedik esztendejében lett királlyá Jóás, Jóáház fia Izráelen Samáriában tizenhat esztendeig.


text:
És azt cselekedte, ami rossz az Úr szemeiben; semmiben nem tért el Járobeámnak, Nebát fiának vétkétől, mellyel vétekbe ejtette Izráelt, abban járt.


text:
Egyéb dolgai pedig Jóásnak, és minden, amit tett, győzelme is, melyet Amacjá felett, Júda királya felett vívott, tudvalevőleg meg vannak írva az Izráel királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
És mikor elaludt Jóás az ő atyáival, Járobeám ült a királyi székébe; és eltemettetett Jóás Samáriában Izráel királyaival.


text:
Mikor Elisa abba a betegségbe esett, amelyben meghalt; lement hozzá Jóás, Izráel királya, és sírt felette és azt mondta: Atyám, atyám! Izráel harci szekere és lovagjai!


text:
Akkor azt mondta Izráel királyának: Fogd kezedbe az íjat, és kezébe fogta; Elisa pedig rátette kezeit a király kezeire,


text:
és azt mondta: Nyisd ki az ablakot keletre, és kinyitotta; akkor azt mondta Elisa: Lőjj; és mikor lőtt, azt mondta: Szabadítás nyila az Úrtól, éspedig szabadítás nyila Szíria ellen, mert megvered Szíriát Afékában a megsemmisítésig.


text:
Aztán azt mondta: Vedd fel a nyilakat; és felvette, mire azt mondta Izráel királyának: Sújts a földre, és sújtott háromszor, akkor megállt.


text:
Megharagudott ezért rá az Isten embere és azt mondta: Ötször vagy hatszor kellett volna sújtani, akkor megverted volna Szíriát a megsemmisítéséig, de most háromszor vered meg Szíriát.


text:
Aztán meghalt Elisa, és eltemették őt. Móábi portyázók szoktak pedig betörni az országba évről-évre.


text:
Így történt, hogy mikor egyszer egy embert akartak eltemetni és egyszerre meglátták a portyázó csapatot; hát bedobták az embert Elisa sírjába, és elmentek.


text:
És mikor az ember Elisa csontjaihoz ért, feléledt és lábaira állt.Hazáel pedig, Szíria királya sanyargatta Izráelt Jóáház egész idejében;


text:
de megszánta őket az Úr és könyörült rajtuk és hozzájuk fordult az Ábrahámmal, Izsákkal és Jákóbbal kötött szövetségéért; és nem akarta őket elpusztítani, és még eddig nem vetette el őket:


text:
akkor visszavette Jóás, Jóáház fia Benhadadnak, Hazáel fiának kezéből azokat a városokat, melyeket az elvett a háborúban az ő atyáinak, Jóáháznak kezéből. Háromszor megverte őt Jóás, és visszavette Izráel városait.


text:
Jóásnak, Jóáház fiának, Izráel királyának második évében lett király Amacjá, Jóásnak, Júda királyának fia.


text:
Huszonöt éves volt, mikor király lett, és huszonkilenc évig uralkodott Jeruzsálemben; és anyjának a neve Jóaddán volt, Jeruzsálemből.


text:
És azt cselekedte, ami helyes az Úr szemeiben, csak nem úgy, mint atyja, Dávid; egészen úgy tett, mint atyja, Jóás cselekedett.


text:
És mikor megszilárdult kezében az uralom; levágatta azokat a szolgáit, akik atyját, a királyt levágták.


text:
De a gyilkosok fiait nem ölette meg, aszerint, amint meg van írva Mózes Tanításának könyvében, ahogy megparancsolta az Úr, mondván: Ne ölettessenek meg atyák fiakért, se fiak ne ölettessenek meg atyákért, hanem mindenki a maga vétkéért ölettessék meg.


text:
Ő vágta le Edomot a Sóvölgyben, tízezer embert, és elfoglalta Szelát a háborúban; és Jokteélnek nevezte a nevét, mind e mai napig.


text:
Akkor küldött Amacjá követeket Jóáshoz, Jóáháznak, Jéhu fiának fiához, Izráel királyához, mondván: Nosza, nézzünk szembe egymással!


text:
Erre küldött Jóás, Izráel királya Amacjához, Júda királyához, mondván: A libánonbeli bogáncskóró elküldött a libánonbeli cédrushoz, mondván: Add a leányodat a fiamnak feleségül; akkor arra ment egy libánonbeli mezei vad, és eltaposta a bogáncskórót.


text:
Mivel Edomot valóban megverted és felfuvalkodottá tett a szíved: dicsekedjél és ülj otthon; miért hívnád ki a veszedelmet, és esnél el te és Júda veled?


text:
De nem hallgatott Amacjá, és felvonult Jóás, Izráel királya, és szembenéztek egymással ő és Amacjá, Júda királya Bét-Semesben, mely Júdához tartozik.


text:
Amacját pedig, Júda királyát, Jóásnak, Ahazjá fiának fiát megfogta Jóás, Izráel királya Bét-Semesben; aztán bement Jeruzsálembe, és lerontatott Jeruzsálem kőfalából Efraim kapujától a Szegletkapuig négyszáz singnyit.


text:
És vette mindazt az aranyat és ezüstöt és mindazokat az edényeket, melyek az Úr házában és a királyi palota kincstárában találhatók voltak, valamint a túszokat; és visszatért Samáriába.


text:
Egyéb dolgai pedig Jóásnak, amiket cselekedett, és győzelme, melyet kivívott Amacjá felett, Júda királya felett; tudvalevőleg meg vannak írva az Izráel királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
És mikor elaludt Jóás az ő atyáival és eltemettetett Samáriában Izráel királyaival; fia, Járobeám lett helyébe a király.


text:
Amacjá pedig, Jóás fia, Júda királya Jóásnak, Jóáház fiának, Izráel királyának halála után tizenöt évig élt.


text:
Amacjá egyéb dolgai pedig tudvalevőleg meg vannak írva a Júda királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
Mikor Jeruzsálemben összeesküvést szőttek ellene, Lákisba menekült; akkor utána küldtek Lákisba, és ott ölték meg.


text:
Júda egész népe pedig vette Azarját, aki tizenhat éves volt; és királlyá tették őt atyja, Amacjá helyébe.


text:
Amacjának, Jóás júdai király fiainak tizenötödik esztendejében lett király Járobeám, Jóás izráeli király fia Samáriában negyvenegy esztendeig.


text:
És azt cselekedte, ami rossz az Úr szemeiben; semmiben nem tért el Járobeámnak, Nebát fiának vétkétől, mellyel vétekbe ejtette Izráelt.


text:
Ő állította vissza Izráel határát Hamát bejárójától fogva a Síkság tengeréig; az Úrnak, Izráel Istenének szava szerint, melyet szólott az ő szolgája, Jóna által, Amittai fia, a Gát-Héferből való próféta által.


text:
Mert látta az Úr Izráel igen keserű nyomorúságát; hogy oda a kötött és oda a szabad, és nincs ki segítsen Izráelen.


text:
Pedig az Úr nem gondolta, hogy eltörli Izráel nevét az ég alól; tehát megszabadította őket Járobeám által, Jóás fia által.


text:
Járobeám egyéb dolgai pedig, és minden, amit tett, és győzelme, melyet kivívott, és hogy visszaállította Júda Damaszkuszát és Hamátját Izráelhez; tudvalevőleg meg vannak írva az Izráel királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
Járobeámnak, Izráel királyának huszonhetedik esztendejében lett királlyá Azarjá, Amacjá júdai király fia.


text:
Tizenhat éves volt, mikor királlyá lett, és ötvenkét esztendeig uralkodott Jeruzsálemben; és anyjának neve Jekoljá volt, Jeruzsálemből.


text:
És megverte az Úr a királyt, mert bélpoklos lett halála napjáig, és egy szabadon álló házban lakott; és Jótám királyfi volt a ház felett, ő ítélte a föld népét.


text:
Egyéb dolgai pedig Azarjának, és minden, amit tett, tudvalevőleg meg vannak írva a Júda királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
És mikor Azarjá elaludt atyáival és eltemették őt atyáival Dávid városában; fia, Jótám lett helyébe a király.


text:
Azarjának, Júda királyának harmincnyolcadik évében lett királlyá Járobeám fia, Zekarja Izráelen, Samáriában hat hónapig.


text:
És azt cselekedte, ami rossz az Úr szemeiben, úgy mint atyái cselekedtek; nem tért el Járobeámnak, Nebát fiának vétkétől, mellyel vétekbe ejtette Izráelt.


text:
És összeesküvést szőtt ellene Sallum, Jábes fia, és levágta őt a nép előtt; és miután megölte őt, király lett a helyébe.


text:
Egyéb dolgai pedig Zekarjának íme meg vannak írva az Izráel királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
Ez az Úr beszéde, melyet Jéhu felől szólt, mondván: Fiaid negyedízig ülnek Izráel trónján. És így lett.


text:
Sallum, Jábes fia király lett Uzzija júdai király harminckilencedik esztendejében; és egy hónapig uralkodott Samáriában.


text:
Akkor felvonult Menáhem, Gádi fia Tircából, bement Samáriába, és leverte Sallumot, Jábes fiát Samáriában; és miután őt megölte, király lett a helyébe.


text:
Egyéb dolgai pedig Sallumnak, és összeesküvése, melyet szőtt; íme meg vannak írva az Izráel királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
Akkor verte le Menáhem Tifszahot és mindent, ami benne volt, és határait, Tircától; mivel nem tárt kaput, tehát leverte, és viselős asszonyait mind felhasíttatta.


text:
Azarjá júdai király harminckilencedik esztendejében lett király Menáhem, Gádi fia Izráelen, tíz esztendeig Samáriában.


text:
És azt cselekedte, ami rossz az Úr szemeiben; nem tért el Járobeámnak, Nebát fiának vétkétől, mellyel vétekbe ejtette Izráelt.


text:
Az ő napjaiban tört rá Púl, Asszíria királya az országra, és Menáhem ezer tálentum ezüstöt <n>[vetett ki]</n>; hogy hadereje mellette legyen, a királyságnak az ő kezén való megerősítésére.


text:
És ezt a pénzt kivetette Menáhem Izráelre, minden tehetős emberre, hogy megadja Asszíria királyának, ötven ezüst sekelt egy emberre; ezzel visszatért Asszíria királya, és nem maradt ott az országban.


text:
Egyéb dolgai pedig Menáhemnek, és minden, amit cselekedett; tudvalevőleg meg vannak írva az Izráel királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
Azarjá júdai király ötvenedik esztendejében lett király Pekahja, Menáhem fia Izráelen, Samáriában két esztendeig.


text:
És azt cselekedte, ami rossz az Úr szemeiben; nem tért el Járobeámnak, a Nebát fiának vétkétől, mellyel vétekbe ejtette Izráelt.


text:
És összeesküvést szőtt ellene Pekah, Remalja fia, az ő törzstisztje, és levágta őt Samáriában a királyi palota várában Argobbal és Arjével, és ötven ember volt vele Gileád fiai közül; és miután megölte őt, király lett a helyébe.


text:
Egyéb dolgai pedig Pekahjának, és minden, amit tett; íme meg vannak írva az Izráel királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
Azarjá júdai király ötvenkettedik esztendejében lett király Pekah, Remalja fia Izráelen, Samáriában húsz esztendeig.


text:
Pekah izráeli király idejében jött Tiglat-Pileszer asszír király, és elvette Ijjont, Ábél-Bét-Maakát, Jánoahot, Kédest, Hácort, és Gileádot meg Galileát, Naftali egész földjét; és fogságba vitte őket Asszíriába.


text:
Akkor Hósea, Elá fia összeesküvést szervezett Pekah, Remalja fia ellen és levágta őt, és miután megölte őt, király lett a helyébe Jótámnak, Uzzija fiának huszadik évében.


text:
Egyéb dolgai pedig Pekahnak, és minden, amit cselekedett; íme meg vannak írva az Izráel királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
Pekahnak, Remalja fiának, Izráel királyának második évében lett király Jótám, Uzzija júdai király fia.


text:
Huszonöt éves volt, mikor királlyá lett, és tizenhat évig uralkodott Jeruzsálemben; és anyjának Jerusá volt a neve, Cádók leánya.


text:
Csak a bámák nem szűntek meg, még a nép áldozott és tömjénezett a bámákon. Ő építtette meg az Úr házának Felső kapuját.


text:
Egyéb dolgai pedig Jótámnak, és minden, amit tett; tudvalevőleg meg vannak írva a Júda királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
Azokban a napokban kezdte az Úr rábocsátani Júdára Recint, Szíria királyát és Pekahot, Remalja fiát.


text:
És mikor elaludt Jótám atyáival és eltemettetett atyáival atyja, Dávid városában; fia, Áház lett helyébe a király.


text:
Húszesztendős volt Áház, mikor királlyá lett, és tizenhat esztendeig uralkodott Jeruzsálemben; de nem azt cselekedte, ami az Urnak, az ő Istenének szemében helyes:


text:
hanem Izráel királyainak útján járt, és fiát is átvitte a tűzön, azoknak a nemzeteknek undokságai szerint, akiket az Úr kiűzött Izráel fiai elől.


text:
Akkor vonult fel Recin, Szíria királya és Pekah, Remalja fia, Izráel királya Jeruzsálemet vívni; ostromolták is Áházt, de nem tudták lebírni.


text:
(Abban az időben vette vissza Recin, Szíria királya Elátot Szíriának, és űzte ki a júdaiakat Elátból; és edomiak mentek Elátba és ott laknak mind a mai napig.)


text:
Áház pedig követeket küldött Tiglat-Pileszerhez, Asszíria királyához, mondván: Szolgád és fiad vagyok: vonulj fel és szabadíts meg engem Szíria királyának kezéből és Izráel királyának kezéből, akik reám támadtak.


text:
Egybevette Áház az ezüstöt és az aranyat, mely az Úr házában és a királyi palota kincstárában található volt; és elküldte Asszíria királyának ajándékba.


text:
És meghallgatta Asszíria királya és felvonult Asszíria királya Damaszkusz ellen, bevette azt és fogságra vitte Kírbe; Recint pedig megölte.


text:
Mikor aztán Áház király Damaszkuszba ment Tiglat-Pileszer asszír király elé, és meglátta az oltárt, mely Damaszkuszban volt; megküldte Áház király Urijá papnak az oltár képét és mintáját minden alkatrészére vonatkozólag.


text:
És megépíttette Urijá pap az oltárt: egészen amilyent küldött Áház király Damaszkuszból, olyat csináltatott Urijá pap, mire megjött Áház király Damaszkuszból.


text:
Mikor aztán megjött a király Damaszkuszból, megnézte a király az oltárt; és az oltárhoz járult a király és felment reá;


text:
és elfüstölögtette égő áldozatát és ételáldozatát, kiöntötte italáldozatát; és ráhintette visszafizetési áldozatának vérét az oltárra.


text:
És a rézoltárt, mely az Úr előtt állt, elmozdíttatta a ház elől, az új oltár közül és az Úr háza közül; és az új oltártól oldalt tétette azt északra.


text:
És parancsot adott Áház király Urijá papnak, mondván: A nagy oltáron füstölögtesd a reggeli égő áldozatot és az estéli ételáldozatot, valamint a király égő áldozatát és ételáldozatát, továbbá az ország egész népének égő áldozatát, valamint ételáldozatukat és italáldozatukat, és minden égő áldozat vérét és minden vágóáldozat vérét arra hintsd; a rézoltár pedig legyen nekem tudakozódni.


text:
És levagdaltatta Áház király a rekeszeket az állványokról és eltávolította róluk a medencét is, a tengert is levétette a rézökrökről, melyek alatta voltak, és kőpádimentomra tétette azt.


text:
És a szombati fedett folyosót, melyet az Úr házába építettek, és a király külső bejáratát megváltoztatta az Úr házában; Asszíria királya miatt.


text:
Egyéb dolgai pedig Áháznak, melyeket cselekedett, tudvalevőleg meg vannak írva a Júda királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
Mikor elaludt Áház atyáival és eltemettetett atyáival Dávid városában, fia, Hizkija lett helyébe a király.


text:
Áház júdai királynak tizenkettedik esztendejében lett király Hósea, Elá fia Samáriában Izráelen kilenc esztendeig.


text:
És azt cselekedte, ami rossz az Úr szemeiben; de nem annyira, mint Izráelnek a királyai, akik őelőtte voltak.


text:
De mikor Asszíria királya összeesküvésen kapta Hóseát, hogy követeket küldött Szó egyiptomi királyhoz és nem vitte fel az adót Asszíria királyának, mint évről-évre; letartóztatta őt Asszíria királya és börtönbe záratta.


text:
Aztán felvonult Asszíria királya az egész ország ellen; és miután felvonult Samáriához, három évig ostromolta azt.


text:
Hósea kilencedik évében bevette Asszíria királya Samáriát, és fogságra vitte Izráelt Asszíriába, és letelepítette őket Hálahban és Kábornál a Gózán folyójánál, és Média városaiban.


text:
Így történt, mert Izráel fiai vétkeztek az Úr ellen, az ő Istenük ellen, aki felhozta őket Egyiptom országából, a Faraónak, Egyiptom királyának keze alól; és más isteneket tiszteltek.


text:
És azoknak a nemzeteknek törvényeiben jártak, melyeket kiűzött az Úr Izráel fiai elől; és amiket Izráel királyai csináltak.


text:
Mivel alattomban olyanokat gondoltak Izráel fiai az Úrról, az ő Istenükről, melyek nem helyesek; bámákat építettek maguknak minden városukban, az őrtoronytól az erődített városig.


text:
És szent köveket és szent fákat állítottak fel maguknak minden magas halmon és minden zöldellő fa alatt.


text:
És ott füstölögtettek minden bámán, mint azok a nemzetek, melyeket számkivetett az Úr előlük; és cselekedtek gonosz dolgokat, bosszantván az Urat.


text:
És mikor óvta az Úr Izráelt és Júdát minden próféta és minden látnok által, mondván: Térjetek meg gonosz utaitokról és tartsátok meg parancsolataimat, törvényeimet egészen a szerint a tanítás szerint, amit atyáitoknak parancsoltam; és amit szolgáim, a próféták által küldöttem hozzátok:


text:
akkor nem hallgatták meg; hanem megkeményítették magukat, atyáik nyakához hasonlóan, akik nem hittek az Úrban, az ő Istenükben.


text:
És megvetették az ő törvényeit és szövetségét, melyet atyáikkal kötött, és bizonyságtételeit, melyekkel óvta őket; és jártak a hiábavalóság után (és hiábavalóskodtak), és azok után a nemzetek után, melyek körülöttük voltak, melyekre nézve megparancsolta nekik az Úr, hogy ne tegyenek úgy, mint azok.


text:
És elhagyták minden parancsolatát az Úrnak, az ő Istenüknek, és öntött képet csináltak maguknak, két borjút; és csináltak szent fát, és leborultak az ég egész serege előtt, és szolgálták a Baált.


text:
És átvitték fiaikat és leányaikat a tűzön, és jövendőt mondtak és bűvöltek; és eladták magukat, hogy azt cselekedjék, ami rossz az Úr szemeiben, bosszantván őt.


text:
Ezért megharagudott az Úr Izráelre nagyon, és eltávolította őket színe elől; csak Júda törzse maradt meg egyedül.


text:
(Júda sem tartotta meg az Urnak, az ő Istenének parancsolatait, hanem Izráel törvényeiben járt, melyeket az csinált;


text:
tehát elvetette az Úr Izráel egész magvát és megalázta őket és fosztogatók kezébe adta őket, míglen ellökte őket színe elől.)


text:
Mert elszakította Izráelt Dávid házától, és azok Járobeámot, Nebát fiát tették királlyá; Járobeám pedig eltántorította Izráelt az Úr követésétől és vétekbe ejtette őket, nagy vétekbe.


text:
míglen eltávolította az Úr Izráelt színe elől, mint szólott minden szolgája, a próféták által. Így ment fogságra Izráel az ő földjéről Asszíriába mind e mai napig.


text:
És Asszíria királya Bábelből, Kútából, Avvából, Hamátból és Szefárvaimból vitt be népet és letelepítette Samária városaiba Izráel fiainak helyébe; és azok birtokba vették Samáriát és városaiban laktak.


text:
És mivel ott lakásuk kezdetén nem félték az Urat; az Úr rájuk bocsátotta az oroszlánokat és öldököltek köztük.


text:
És mondták Asszíria királyának, mondván: A nemzetek, melyeket fogságba hurcoltál és Samária városaiban telepítettél le, nem ismerik az ország Istenének szertartását; tehát rájuk bocsátotta az oroszlánokat, és azok most ölik őket, mivelhogy nem ismerik az ország Istenének szertartását.


text:
Akkor parancsot adott Asszíria királya mondván: Vigyetek oda egyet a papok közül, akiket onnét hurcoltatok fogságba, (azok menjenek és lakjanak ott); hogy tanítsa meg őket az ország Istenének szertartására.


text:
Odament tehát egy azok közül a papok közül, akiket Samáriából hurcoltak fogságba, és letelepedett Bétélben; és az megtanította őket, miképpen tiszteljék az Urat.


text:
Emellett mindenik nemzet megcsinálta a maga istenét; és elhelyezte a bámaházba, amit a samaritánusok csináltak, mindenik nemzet a maga városában, melyben lakott.


text:
Így a Babilonból való emberek megcsinálták Szukkót-Benótot, a Kútból való emberek megcsinálták Nérgált; és a Hamátból való emberek megcsinálták Asimát.


text:
Az avviak pedig megcsinálták Nibházt és Tartákot; és a szefárvaimbeliek elégették fiaikat tűzben Adrammeleknek és Anammeleknek, Szefárvaim isteneinek.


text:
Tehát az Úr tisztelőivé lettek; de a maguk köréből állítottak maguknak bámapapokat, akik a bámaházakban végeztek értük szolgálatot.


text:
Az Úr tisztelői lettek; de a maguk isteneit szolgálták azoknak a nemzeteknek a szertartása szerint, ahonnét fogságba hurcolták őket.


text:
Mind e mai napig a régi szertartások szerint járnak ők el; nem az őket illető törvények szerint és szertartások szerint, és a szerint a tanítás és parancsolat szerint tisztelik az Urat és járnak el, melyet az Úr Jákób fiainak parancsolt, akinek az Izráel nevet adta,


text:
és szövetséget kötött velük az Úr és megparancsolta nekik, mondván: Ne tiszteljetek más isteneket; és ne boruljatok le előttük és ne szolgáljátok őket és ne áldozzatok nekik;


text:
hanem az Urat, aki felhozott titeket Egyiptom országából nagy erővel és kinyújtott karral, azt tiszteljétek; és az előtt boruljatok le és annak áldozzatok.


text:
És azokat a törvényeket és szertartásokat, és azt a tanítást és parancsolatot, melyet nektek írt, tartsátok meg, megcselekedvén minden időben; és ne tiszteljetek más isteneket.


text:
Hanem az Urat tiszteljétek, a ti Isteneteket; és ő megszabadít benneteket minden ellenségetek kezéből.


text:
Így ezek a nemzetek az Úr tisztelőivé lettek, és emellett istenképeiket szolgálták; fiaik és unokáik is úgy tettek, mint atyáik cselekedtek, mind e mai napig.


text:
Történt pedig Hósea izráeli királynak, Elá fiának harmadik évében; hogy királlyá lett Hizkija, Áház júdai király fia.


text:
Huszonöt éves volt, mikor királlyá lett, és huszonkilenc esztendeig uralkodott Jeruzsálemben; és anyjának neve Abi volt, Zekarja leánya.


text:
Ő távolította el a bámákat, törette le a szent köveket, és vágatta ki a szent fákat és törette össze a rézkígyót, melyet Mózes csináltatott, mert addig az ideig tömjéneztek neki Izráel fiai, és Nehustánnak nevezték.


text:
Az Úrban, Izráel Istenében bízott; úgyhogy utána Júda minden királya közt nem volt olyan, mint ő, sem azok közt, akik előtte voltak.


text:
És ragaszkodott az Úrhoz, nem tért el tőle; és megtartotta parancsolatait, melyeket az Úr Mózesnek parancsolt.


text:
Vele is volt az Úr, amibe fogott, minden sikerült neki; az asszír király ellen is fellázadt, és nem szolgálta őt.


text:
És történt Hizkija király negyedik évében, azaz Hósea izráeli királynak, Elá fiának hetedik évében: felvonult Szalmanasszár asszír király Samária ellen és ostrom alá vette azt.


text:
Bevették pedig azt három év múlva; Hizkija hatodik évében, azaz Hósea izráeli király kilencedik évében vetetett be Samária.


text:
És fogságra vitte Asszíria királya Izráelt Asszíriában; és Hálahban és Hábornál, a Gózán folyójánál és Média városaiban telepítette le őket.


text:
Azért, mert nem hallgattak az Úrnak, az ő Istenüknek szavára és áthágták az ő szövetségét, mindazt, amit Mózes, az Úr szolgája parancsolt; sem meg nem hallgatták, sem meg nem cselekedték.


text:
Hizkija király tizennegyedik évében pedig felvonult Szanherib asszír király Júda minden erődített városa ellen, és elfoglalta azokat.


text:
Akkor Hizkija júdai király elküldött az asszír királyhoz Lákisba, mondván: Vétkeztem, térj vissza tőlem, amit reám vetsz, viselem; és az asszír király Hizkija júdai királyra háromszáz tálentum ezüstöt és harminc tálentum aranyat vetett.


text:
És Hizkija odaadta mindazt az ezüstöt, ami az Úr házában és a királyi palota kincstárában található volt.


text:
Ugyanabban az időben megvagdaltatta Hizkija az Úr templomtermének ajtószárnyait és az oszlopokat, melyeket Hizkija júdai király boríttatott be arannyal, azokat is az asszír királynak adta.


text:
De Asszíria királya elküldte a Tartánt, a Rab-Száriszt és a Rabsákét Lákisból Hizkija királyhoz tekintélyes haddal Jeruzsálembe; és azok felvonultak és megérkeztek Jeruzsálembe, és mikor felvonultak és megérkeztek, felálltak a felső tó csatornájánál, mely a Kallómező országútján van.


text:
És mikor a királyt hívatták, kiment hozzájuk Eljákim, Hilkija fia, aki a palota felett volt; és Sébna, az íródeák, meg Jóáh, Ászáf fia, a kancellár.


text:
És azt mondta nekik a Rabsáké: Mondjátok, kérlek, Hizkijának: Így mondta a nagy király, Asszíria királya: Micsoda ez a bizodalom, melybe bíztál?


text:
Azt gondoltad, hogy a szóbeszéd már tanács és erő a háborúban? Hát kiben bíztál, hogy ellenem fellázadtál?


text:
Hát igen, bíztál ebben a törött nád-botban, Egyiptomban, melyre aki támaszkodik, belemegy a tenyerébe és átlyukasztja azt; ilyen a Faraó, Egyiptom királya mindazoknak, akik benne bíznak.


text:
Ha pedig azt mondjátok nekem: Az Urban, a mi Istenünkben bízunk: nemde ő az, akinek bámáit és oltárait Hizkija eltávolította és azt mondta Júdának és Jeruzsálemnek: Ez előtt az oltár előtt boruljatok le Jeruzsálemben?


text:
De most fogadj, kérlek, urammal, Asszíria királyával: én kész vagyok neked kétezer lovat adni, ha te a magad részéről lovasokat tudsz rájuk adni;


text:
hát hogy verhetnél vissza egyetlen pasát az én uram legkisebb szolgái közül? És te Egyiptomban bíztál harci szekerek és lovasok dolgában.


text:
Most pedig talán én az Úr nélkül vonultam fel e hely ellen, hogy azt elpusztítsam? Az Úr mondta nekem: Vonulj fel ez ellen az ország ellen és pusztítsd el azt.


text:
És azt mondta Eljákim, Hilkija fia, és Sébna meg Jóáh a Rabsákénak: Beszélj, kérlek, szírül a te szolgáddal, mert mi megértjük; ne pedig zsidóul beszélj velünk a nép füleibe, mely a kőfalon van.


text:
De azt mondta nekik a Rabsáké: Vajon a te uradhoz és tehozzád küldött engem az én uram, hogy szóljam ezeket a beszédeket; nem azokhoz a férfiakhoz-e, akik a kőfalon ülnek, hogy a saját ganéjukat egyék és a saját vizeletüket igyák veletek együtt?


text:
Ezzel felállt a Rabsáké és nagy hangon kiáltott zsidóul; és szólt és azt mondta: Halljátok a nagy királynak, Asszíria királyának szavát!


text:
Így mondta a király: Meg ne tévesszen benneteket Hizkija; mert nem bír benneteket megmenteni az ő kezéből.


text:
És ne bíztasson titeket Hizkija az Urral, mondván: Bizonnyal megment minket az Úr, és nem adatik ez a város Asszíria királyának kezébe.


text:
Ne hallgassatok Hizkijára; mert így mondta Asszíria királya: Szerezzetek velem békét és jertek ki hozzám, és egyetek ki-ki a saját szőlőtőkéjéről és fügefájáról, és igyátok a saját kutatok vizét,


text:
míg eljövök, és elviszlek benneteket egy olyan országba, mint a ti országotok, gabona és must országba, kenyér és szőlőhegy országba, olajfa és méz országba, hogy éljetek és meg ne haljatok; tehát ne hallgassatok Hizkijára, mikor csábít benneteket, mondván: Az úr megment minket.


text:
Hol vannak Hamátnak és Árpádnak istenei, hol Szefárvaim, Héna és Ivva istenei; hát Samáriát megmentették kezemből?


text:
Kik azok az országok minden istenei közül, akik megmentették országukat az én kezemből; hogy az Úr megmenthetné kezemből Jeruzsálemet?


text:
És a nép hallgatott, és nem felelt neki semmit; mert a király parancsa az volt, mondván: Ne feleljetek neki.


text:
Aztán bement Eljákim, Hilkija fia, aki a palota felett volt, és Sébna, az íródeák meg Jóáh, Ászáf fia, a kancellár Hizkijához megszaggatott ruhákban; és jelentést tettek neki a Rabsáké beszédeiről.


text:
És mikor Hizkija király ezt hallotta, megszaggatta ruháit; és zsákruhába burkolódzott és bement az Úr házába.


text:
Eljákimot pedig, aki a palota felett volt, meg Sébnát, az íródeákot, és a papok véneit zsákruhákba burkolódzva elküldte Jesaja prófétához, Ámóc fiához.


text:
és azt mondták neki: Így mondta Hizkija: Nyomorúságnak, fenyítésnek és megvetésnek napja e mai nap; mert a fiak a szüléshez jutottak, és erő nincs a szülésre.


text:
Talán meghallja az Úr, a te Istened a Rabsáké egész beszédét, akit ura, Asszíria királya küldött, hogy káromolja az élő Istent, és megfenyíti e beszédekért, melyeket hallott az Úr, a te Istened; emeld fel tehát imádságodat a maradékért, mely még megvan.


text:
azt mondta nekik Jesaja: Ezt mondjátok uratoknak: Így mondta az Úr: Ne félj azok miatt a beszédek miatt, melyeket hallottál, melyekkel Asszíria királyának legényei szidalmaztak engem.


text:
Íme én oly lelket adok belé, hogy amint hírt hall, visszatér országába; és elejtem őt kard által a saját országában.


text:
Akkor a Rabsáké visszatért és Asszíria királyát Libná ellen hadakozva találta (hallotta ugyanis, hogy Lákisból elment,


text:
mert azt hallotta Tirhaka szerecsen király felől, mondván: Íme kivonult veled hadakozni); és az ismét küldött követeket Hizkijához, mondván:


text:
Így mondjátok Hizkijának, Júda királyának, mondván: Meg ne tévesszen téged a te Istened, akiben bízol, mondván: Nem adatik Jeruzsálem Asszíria királyának kezébe.


text:
Hiszen te hallottad, mit csináltak Asszíria királyai minden országgal, feláldozván őket;96 és te megmenekülnél?


text:
Vajon azoknak a nemzeteknek istenei, amelyeket atyáim elpusztítottak, megmentették-e őket: Gózánt és Háránt és Recefet és Eden fiait, akik Telasszárban vannak?


text:
És elvette Hizkija a levelet a követek kezéből és elolvasta; aztán felment az Úr házába és kiterítette azt Hizkija az úr előtt.


text:
És imádkozott Hizkija az Úr előtt, és azt mondta: Uram, Izráel Istene, ki a Kerubokon ülsz, te vagy az Isten egyedül a föld minden királysága felett; te alkottad az eget és a földet.


text:
Hajtsd ide, Uram, füledet, és halld, nyisd ki, Uram, szemeidet, és lásd; és halld meg Szanherib szavait, melyeket küldött, hogy káromolja az élő Istent.


text:
és isteneiket a tűzbe vetették; de azok nem Istenek voltak, hanem emberi kéz csinálmányai, fa és kő, tehát elveszíthették őket.


text:
De most, Urunk Istenünk, minket szabadíts meg a kezéből; hogy tudja meg a föld minden országa, hogy te vagy Isten, Uram, egyedül!


text:
Akkor Jesaja, Ámóc fia, küldött Hizkijához, mondván: Így mondta az Úr, Izráel Istene: Amit imádkoztál hozzám Szanherib asszír király felől, hallottam.


text:
Ez a beszéd, melyet az Úr szólt felőle: Megvet téged, kinevet téged Cion szűz leánya, fejet csóvál utánad Jeruzsálem lánya.


text:
Kit káromoltál és szidtál, ki ellen emeltél hangot, és hordoztad fennen szemeidet? Izráelnek Szentje ellen!


text:
Követeid által káromoltad az Urat és azt mondtad: Szekereim tömegével én felmentem hegyek magasságaira a Libánon zugaiba! És kivágtam legmagasabb cédrusait, legválogatottabb ciprusait, és bementem legvégső szállására, kertje erdejébe.


text:
Nemde hallottad, régtől fogva készítettem ezt, ősidőktől fogva alakítottam ezt: most elhoztam. Így kellett puszta romokba döntened megerősített városokat;


text:
míg lakosaik tehetetlenül elcsüggedtek és megszégyenültek. Mezei növénnyé lettek, sarjadó zöldséggé, háztetők füvévé, és üszöggé kalászhányás előtt.


text:
Ellenem való dühöngésed miatt, és mert kevélységed felhatott fülembe: karikámat orrodba vetem, és zabolámat szádba, és visszatérítelek az úton, amelyen jöttél.


text:
És neked ez e jel: Ebben az évben utótermést kell ennetek, és a második évben sarjútermést; a harmadik évben aztán vessetek és arassatok, és ültessetek szőlőket és egyétek gyümölcsüket.


text:
Mert Jeruzsálemből származik a maradék, és a menekültség a Cion hegyéről; a Seregek Urának féltékenysége teszi ezt.


text:
Ezért így mondta az Úr Asszíria királyáról: Nem jön be ebbe a városba; és nem lő oda nyilat és nem állít ellenébe pajzsot, és nem hány ellene töltést.


text:
És azon éjjel történt, hogy kijött az Úr angyala, és levágott az asszír táborban száznyolcvanötezeret; és mikor reggel korán felkeltek, íme mind hullák voltak, meg voltak halva.


text:
És mikor egyszer istenének, Niszróknak házában leborult, fiai, Adrammelek és Sarecer levágták őt karddal, és ők elmenekültek Ararát földjére; király tehát fia, Eszarhaddon lett a helyébe.


text:
Azokban a napokban halálosan megbetegedett Hizkija; és bement hozzá Jesaja próféta, Ámóc fia, és azt mondta neki: Így mondta az Úr: Rendeld el házadat, mert te halálodon vagy, nem fogsz meggyógyulni.


text:
Oh Uram, emlékezzél meg arról, hogy hűséggel jártam előtted és teljes szívvel, és azt cselekedtem, ami jó a te szemeidben; és sírt Hizkija nagy sírással.


text:
Térj vissza és mondd Hizkijának, népem fejedelmének: Így mondta az Úr, atyádnak, Dávidnak Istene: Hallottam imádságodat, láttam könnyeidet; íme én meggyógyítalak téged, holnapután felmehetsz az Úr házába.


text:
És megtoldom napjaidat tizenöt esztendővel, az asszír király kezéből is kimentelek téged és ezt a várost; és megoltalmazom ezt a várost magamért és szolgámért, Dávidért.


text:
Aztán azt mondta Jesaja: Hozzatok egy darab fügesajtot; mikor aztán hoztak, és rátették a kelésre, meggyógyult.


text:
Mikor pedig azt mondta Hizkija Jesajának: Mi a jel arra, hogy meggyógyít engem az Úr és holnapután felmehetek az Úr házába;


text:
azt mondta Jesaja: Ez legyen neked a jel az Úrtól, hogy teljesíti az Úr a szót, amit kimondott: haladjon-e az árnyék tíz fokkal, vagy visszatérjen tíz fokkal?


text:
Mire Hizkija azt mondta: Könnyű az árnyéknak tíz fokkal lehajolni; nem, hanem térjen vissza az árnyék hátrafelé tíz fokkal.


text:
Akkor kiáltott Jesaja próféta az Úrhoz; és ő visszatérítette az árnyékot azokon a fokokon, melyeken leszállt, Áház fokain hátrafelé tíz fokkal.


text:
Abban az időben küldött Berodák Baladán, Baladán fia, babilóniai király levelet és ajándékot Hizkijának; mert hallotta, hogy Hizkija beteg volt.


text:
És Hizkija hallgatott rájuk és megmutatta nekik egész kincses házát, az ezüstöt és az aranyat, a fűszerszámokat és a drága kenetet, és egész szertárát és mindent, ami kincstáraiban található volt; nem volt semmi, amit meg nem mutatott nekik Hizkija az ő házában és egész birodalmában.


text:
Akkor bement Jesaja próféta Hizkija királyhoz; és azt mondta neki: Mit mondtak ezek az emberek, és honnét jönnek hozzád? És azt mondta Hizkija: Messze országból jöttek, Babilóniából.


text:
Erre azt mondta: Mit láttak házadban? És azt mondta Hizkija: Mindent láttak, ami házamban van, nem volt semmi, amit meg nem mutattam volna nekik kincstáraimban.


text:
Íme napok jőnek, és elvitetik minden, ami házadban van, és amit felhalmoztak atyáid a mai napig, Babilóniába; nem marad semmi, azt mondja az Úr.


text:
Fiaidból is, akik tőled származnak, akik neked születnek, visznek el, hogy kamarások legyenek a babilóniai király házában.


text:
És azt mondta Hizkija Jesajának: Jó az Úr szava, melyet szóltál; aztán azt mondta: Ugye, ha béke és biztonság lesz az én napjaimban.


text:
Egyéb dolgai pedig Hizkijának, és minden győzelme, és hogy megcsináltatta a tavat és a vízvezetéket, és bevitette a vizet a városba; tudvalevőleg meg vannak írva a Júda királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
Tizenkét éves volt Manassé, mikor királlyá lett, és ötvenöt évig uralkodott Jeruzsálemben; és anyjának a neve Hefciba volt.


text:
És azt cselekedte, ami rossz az Úr szemeiben; azoknak a nemzeteknek undoksága szerint, amelyeket elűzött az Úr Izráel fiai elől.


text:
És ismét felépíttette a bámákat, melyeket elveszített atyja, Hizkija; és oltárokat állított a Baálnak, és szent fát csináltatott, mint Áháb cselekedett, Izráel királya, és leborult az ég egész seregének és azokat szolgálta.


text:
És átvitte fiát a tűzön, felhőnézést, bűvölést űzött, halottidézőket és jósmestereket tartott; sok olyat tett, ami rossz az Úr szemeiben, bosszantván őt.


text:
És elhelyezte a szent fa faragott képét, melyet csináltatott; abban a házban, amelyről azt mondta az Úr Dávidnak és fiának, Salamonnak: Ebben a házban és Jeruzsálemben, melyet Izráel minden törzse közül választottam, helyezem el nevemet örökre.


text:
És nem mozdítom el többé Izráel lábát arról a földről, melyet atyáiknak adtam; ha csak vigyáznak, hogy egészen aszerint cselekedjenek, amint parancsoltam nekik, és egészen a szerint a tanítás szerint, amit parancsolt nekik szolgám, Mózes.


text:
De nem fogadtak szót és Manassé eltévelyítette őket, hogy még inkább a rosszat cselekedjék, mint azok a nemzetek, melyeket kipusztított az Úr Izráel fiai elől.


text:
Mert Manassé júdai király ezeket az undokságokat cselekedte, gonoszabbakat tett, mint mindaz, amit az emoriak tettek, akik őelőtte voltak; és vétekbe ejtette Júdát is az ő bálványaival:


text:
ezért, így mondta az Úr, Izráel Istene: Íme én oly veszedelmet hozok Jeruzsálemre és Júdára; hogy mindenkinek, aki hallja, mind a két füle megcsendül bele.


text:
És kifeszítem Jeruzsálem felett Samária mérőzsinórját és Áháb házának függőmértékét; és kitörlöm Jeruzsálemet, mint kitörlik a tálat, kitörlik és szájára fordítják.


text:
És elvetem örökségem maradékát, és ellenségeik kezébe adom őket, hogy legyenek zsákmányává és ragadományává minden ellenségüknek.


text:
Amiért azt cselekedték, ami rossz az én szemeimben, és bosszantottak engem; attól a naptól kezdve, melyen kijöttek atyáik Egyiptomból, mind e mai napig.


text:
De nagyon sok ártatlan vért is ontott Manassé, annyira, hogy Jeruzsálemet színültig megtöltötte; azon a vétkén kívül, hogy vétekbe ejtette Júdát, hogy azt cselekedje, ami rossz az Úr szemeiben.


text:
Egyéb dolgai pedig Manassénak, és minden, amit tett, és vétke, mellyel vétkezett; tudvalevőleg meg vannak írva a Júda királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
És mikor elaludt Manassé atyáival és eltemettetett háza kertjében, az Uzza kertjében; a fia, Ámon lett helyébe a király.


text:
Huszonkét éves volt Ámon, mikor királlyá lett, és két évig uralkodott Jeruzsálemben; és anyjának a neve Mesullemet volt, Hárúc leánya, Jotbából.


text:
És egészen azon az úton járt, amelyen atyja járt; és azokat a bálványokat szolgálta, akiket atyja szolgált, és azok előtt borult le.


text:
De a föld népe mind levágta azokat, akik Ámon király ellen összeesküdtek; és királlyá tette a föld népe a fiát, Jósiát a helyébe.


text:
Egyéb dolgai pedig Ámonnak, melyeket cselekedett; tudvalevőleg meg vannak írva a Júda királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
Nyolcéves volt Jósia, mikor királlyá lett, és harmincegy évig uralkodott Jeruzsálemben; és anyjának a neve Jedida volt, Adájá leánya Bockátból.


text:
És azt cselekedte, ami helyes az Úr szemeiben; és egészen atyjának, Dávidnak útján járt, és nem tért el sem jobbra, sem balra.


text:
Történt pedig Jósia király tizennyolcadik esztendejében: elküldte a király Sáfánt, Acaljának, Mesullám fiának fiát, az íródeákot, az Úr házába, mondván:


text:
Menj fel Hilkija főpaphoz, hogy készítse el a pénzt, mely befolyt az úr házába; melyet gyűjtöttek a küszöb őrizői a néptől.


text:
És adják azt a munka végeztetőinek kezére, akik az Úr házához vannak rendelve; és azok adják azt a munka végzőinek, akik az Úr házában vannak, hogy a ház romlását kijavítsák:


text:
az ácsoknak, az építőknek és a kőműveseknek; valamint fák és faragott kövek vásárlására a ház kijavításához.


text:
Ekkor azt mondta Hilkija főpap Sáfán íródeáknak: A tanítás könyvét megtaláltam az Úr házában; ezzel átadta Hilkija a könyvet Sáfánnak, ki elolvasta azt.


text:
Mikor aztán Sáfán íródeák bement a királyhoz és választ vitt a királynak; és azt mondta: Kitöltötték szolgáid a pénzt, mely a házban találtatott, és átadták azt a munka végeztetőinek kezébe, akik az Úr házához vannak rendelve:


text:
jelentést is tett Sáfán íródeák a királynak, mondván: Egy könyvet adott nekem Hilkija pap; és elolvasta azt Sáfán a király előtt.


text:
És parancsot adott a király Hilkija papnak, Ahikámnak, a Sáfán fiának, Akbórnak, Mikája fiának, Sáfán íródeáknak és Aszájá királyi szolgának, mondván:


text:
Menjetek, kérdezzétek meg az Urat érettem és a népért, és általában egész Júdáért e megtalált könyv szavai felől; mert nagy az Úr haragja, mely felgyulladt ellennünk, amiért atyáink nem hallgattak e könyv szavaira, hogy mindenben úgy cselekedtek volna, amint meg van írva ránk vonatkozólag.


text:
Akkor elment Hilkija pap, Ahikám, Akbór, Sáfán és Aszájá Hulda prófétaasszonyhoz, ki Sallumnak, Tikva fiának, Harhász unokájának, a ruhák őrizőjének a felesége volt, és Jeruzsálemben a második kerületben lakott; és szóltak neki.


text:
És azt mondta nekik: Így mondta az Úr, Izráel Istene: Mondjátok a férfiúnak, aki titeket hozzám küldött:


text:
Így mondta az Úr: Íme én veszedelmet hozok erre a helyre és lakosaira: a könyv minden szavát, melyet olvasott Júda királya.


text:
Azért, amiért elhagytak engem és más isteneknek tömjéneztek, hogy bosszantsanak engem kezeik minden csinálmányával felgyulladt haragom e hely ellen, és nem alszik el.


text:
Júda királyához pedig, aki titeket küldött az Urat megkérdezni, ezt mondjátok: Így mondta az Úr, Izráel Istene: Ami azokat a szavakat illeti, melyeket hallottál:


text:
Amiért meglágyult a szíved és megaláztad magadat az Úr előtt, mikor hallottad, amit ez ellen a hely ellen és lakosai ellen szóltam, hogy iszonyattá és átokká lesznek, és megszaggattad ruháidat és sírtál előttem; én is meghallgattalak, ez az Úr mondása.


text:
Ezért íme én atyáidhoz takarítalak téged, és sírodba takaríttatsz békességgel, és nem látnak szemeid semmit abból a veszedelemből, melyet én erre a helyre hozok.


text:
És mikor a királynak választ vittek, elküldött a király; és mind összegyűjtötték hozzá Júda és Jeruzsálem véneit.


text:
Aztán felment az Úr házába, és vele Júda minden embere és Jeruzsálem minden lakója, továbbá a papok és a próféták, szóval az egész nép, kicsinytől fogva nagyig; és elolvasta füleikbe a szövetség könyvének minden szavát, mely az Úr házában találtatott.


text:
Akkor az oszlophoz állt a király, és megkötötte a szövetséget az Úr előtt, hogy az Urat fogja követni és megtartja parancsolatait, bizonyságtételeit és törvényeit teljes szívvel és teljes lélekkel, érvényre emelvén e szövetség szavait, melyek meg vannak írva ebben a könyvben; és az egész nép beállt a szövetségbe.


text:
Erre parancsot adott a király Hilkija főpapnak és a másodpapoknak, valamint a küszöb őrizőinek, hogy vigyenek ki az Úr templomterméből minden edényt, mely a Baálnak, Aserának108 és az ég egész seregének készült; és elégette azokat Jeruzsálemen kívül a Kidron mezőségein, és porukat Bétélbe vitték.


text:
És megszüntette a bálványpapokat, akiket Júda királyai állítottak be, a bámákon füstölögtettek Júda városaiban és Jeruzsálem környékén; és akik a Baálnak füstölögtettek, a napnak, a holdnak és az állatövnek egyszóval az ég egész seregének.


text:
És a szent fát kivitette az Úr házából Jeruzsálemen kívül a Kidron patakjához és elégette azt a Kidron patak völgyében és porrá zúzta; és porát a nép fiainak sírjaira hányatta.


text:
És lerontotta a szerelempapok házait, akik az Úr házában voltak; ahol az asszonyok kárpitokat szőttek Aserának.


text:
És mind bevitette a papokat Júda városaiból, és megfertőztette a bámákat, melyeken azok a papok füstölögtettek, Gebától Beérsebáig; és lerontatta a kapubámákat, melyek Jósua városkormányzó kapubejáratában voltak, mely balra esik, ha valaki a város kapuján bemegy.


text:
De nem mehettek fel a bámapapok az Úr oltárához Jeruzsálemben; hanem kovásztalan kenyeret ehettek testvéreik között.


text:
Megfertőztette a Tófetet is, mely Hinnom fiainak völgyében volt; hogy senki át ne vihesse fiát vagy leányát a tűzön Moloknak.


text:
És eltávolította a lovakat, melyeket Júda királyai a Napnak állítottak, amerre az Úr házába bemennek, Nátán-Melek kamarás csarnoka felé, mely a Parvarimban van;nap szekereit pedig elégette tűzzel.


text:
És az oltárokat, melyek a háztetőn, Áház felházán voltak, melyeket Júda királyai csináltattak, valamint azokat az oltárokat, melyeket Manassé csináltatott az Úr házának mindkét udvarában, ledöntötte a király; és mikor letörette onnét, porukat a Kidron patakba hányatta.


text:
Azokat a bámákat is, melyek Jeruzsálemtől keletre, melyek az Olajfák hegyétől délre voltak, melyeket Salamon, Izráel királya építtetett Astárténak, a cidoniak undokságának, és Kámosnak, Móáb undokságának, és Milkomnak, Ammon fiai utálatosságának, megfertőztette a király.


text:
És összetörette a szent köveket és kivágatta a szent fákat; és betöltötte a helyüket embercsontokkal.


text:
És azt az oltárt is, mely Bétélben volt, a bámát, melyet Járobeám, Nebát fia csináltatott, aki vétekbe ejtette Izráelt, azt az oltárt is és a bámát ledöntette; és a bámát felégette porrá zúzván, a szent fát pedig elégette.


text:
És amint körülnézett Jósia, meglátta a sírokat, melyek ott a hegyen voltak, és odaküldött és elhozatta a csontokat a sírokból, és elégette az oltáron, és így megfertőztette azt; az Úr szava szerint, melyet az Isten embere hirdetett, aki ezeket a dolgokat hirdette.


text:
Aztán azt mondta: Micsoda sírkő az, melyet látok? És mikor azt mondták neki a város emberei: Az Isten emberének sírja, aki Júdából jött és ezeket a dolgokat hirdette a bétéli oltár ellen, amiket te megcselekedtél;


text:
akkor azt mondta: Hagyjátok őt, senki meg ne mozgassa csontjait! Tehát nem bántották a csontjait, annak a prófétának a csontjaival együtt, aki Samáriából érkezett.


text:
És a bámaházakat is, melyek Samária városaiban voltak, melyeket Izráel királyai bosszantásul csináltattak, mind eltávolíttatta Jósia; és egészen a szerint az eljárás szerint bánt el velük, melyet Bétélben követett.


text:
A bámák papjait pedig, melyek ott voltak,mind megáldozta az oltárokon, és embercsontokat égetett el rajtuk; így tért vissza Jeruzsálembe.


text:
Akkor megparancsolta a király az egész népnek, mondván: Rendezzetek pászkát az Úrnak, a ti Isteneteknek úgy, mint meg van írva e szövetségkönyvben.


text:
Mert nem rendeztek ilyen pászkát a bírák idejétől fogva, akik Izráelt ítélték; Izráel királyainak és Júda királyainak egész idejében sem:


text:
És a halottidézőket és jósmestereket is, meg a házi isteneket és bálványokat, és általában mindazokat az undokságokat, melyek láthatók voltak Júda országában és Jeruzsálemben, kiirtotta Jósia; hogy érvényre emelje a tanítás szavait, melyek meg vannak írva abban a könyvben, melyet Hilkija pap talált az Úr házában.


text:
Es őelőtte nem volt király, aki, mint ő, úgy megtért volna az Úrhoz, teljes szívéből, teljes lelkéből és minden erejéből, teljesen a Mózes Tanítása szerint; utána sem támadt olyan, mint ő.


text:
Csakhogy az Úr nem tért meg haragjának nagy hevétől, úgy fellobbant haragja Júda ellen mindazokért a bosszantásokért, melyekkel Manassé bosszantotta őt.


text:
Úgyhogy azt mondta az Úr: Júdát is eltávolítom színem elől úgy, mint Izráelt eltávolítottam; és elvetem ezt a várost, melyet választottam, Jeruzsálemet, és a házat, melyről azt mondtam: Ott legyen az én nevem.


text:
Egyéb dolgai pedig Jósiának, és minden, amit tett; tudvalevőleg meg vannak írva a Júda királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
Az ő napjaiban vonult fel Nékó Faraó, Egyiptom királya az asszír király ellen az Eufrátesz folyamhoz; és mivel Jósia király szembement vele, megölte őt Megiddóban, amint meglátta őt.


text:
És szolgái szekéren vitték őt el Megiddóból holtan, és elvitték Jeruzsálembe, és mikor eltemették őt a sírjába, vette a föld népe Jóáházt, Jósia fiát, és felkenték őt és királlyá tették őt atyja helyébe.


text:
Huszonhárom éves volt Jóáház, mikor királlyá lett, és három hónapig uralkodott Jeruzsálemben; és anyjának a neve Hamutál volt, Jirmejá leánya Libnából.


text:
És fogságba vetette őt Nékó Faraó Riblában, Hamát országában, hogy ne uralkodjon Jeruzsálemben; az országra pedig száz tálentum ezüst és egy tálentum arany bírságot vetett.


text:
És Nékó Faraó Jósia fiát, Eljákimot tette királlyá atyja, Jósia helyébe, és elváltoztatta a nevét Jójákimra; Jóáházt pedig elvitte, így jutott Egyiptomba, és ott halt meg.


text:
Az ezüstöt és aranyat pedig megadta Jójákim Faraónak, de rovatalt vetett az országra, hogy a pénzt Faraó parancsa szerint megadhassa; kire mennyi rovatalt tettek, annyi ezüstöt és aranyat hajtott be a föld népén, hogy Nékó Faraónak adja.


text:
Huszonöt éves volt Jójákim, mikor királlyá lett, és tizenegy évig uralkodott Jeruzsálemben; és anyjának a neve Zebudda volt, Pedája leánya Rumából.


text:
Az ő napjaiban vonult fel Nabukadneccár, Babilónia királya; és Jójákim szolgája lett neki három évig, akkor megfordult és fellázadt ellene.


text:
És rábocsátotta az Úr a káld portyázókat, a szír portyázókat, a móábi portyázókat és Ammon fiainak portyázóit; és rábocsátotta őket Júdára, hogy elveszítsék azt, az Úr beszéde szerint, melyet szolgái, a próféták által szólott.


text:
Csak az Úr parancsára történhetett ez Júdán, hogy eltávolítsa színe elől Manassé vétkei miatt, egészen annak megfelelően, amit cselekedett.


text:
És az ártatlan vért is, melyet ontott, hogy betöltötte Jeruzsálemet ártatlan vérrel; azt sem akarta az Úr megbocsátani.


text:
Egyéb dolgai pedig Jójákimnak, általában minden, amit tett; tudvalevőleg meg vannak írva a Júda királyainak viselt dolgairól szóló évkönyvben.


text:
És többé nem jött ki Egyiptom királya az ő országából; mert Babilónia királya mindent elvett, ami az egyiptomi királyé volt, Egyiptom patakjától fogva az Eufrátesz folyamig.


text:
Tizennyolc éves volt Jójákin, mikor királlyá lett, és három hónapig uralkodott Jeruzsálemben; és anyjának a neve Nehusta volt, Elnátán leánya Jeruzsálemből.


text:
Abban az időben vonultak fel Nabukadneccár babilóniai király szolgái Jeruzsálem ellen; és a város ostrom alá került.


text:
Jójákin júdai király kivonult a babilóniai királyhoz, ő és anyja meg szolgái, tisztjei és kamarásai; és fogságba vette őt a babilóniai király uralkodásának nyolcadik évében.


text:
Aztán kivitette onnét az Úr házának minden kincsét és a királyi palota kincseit; és szétvagdaltatta mindazt az aranyfelszerelést, amit Salamon, Izráel királya csináltatott az Úr templomtermébe, amiképpen az Úr szólott.


text:
Egész Jeruzsálemet pedig fogságra vitte, mind a tiszteket, mind a sereg vitézeit mind, tízezer foglyot, és minden kovácsot és lakatost; nem maradt más, csak a föld népének legszegényei.


text:
Így fogságra vitte Jójákint Babilóniába; a király anyját és a király feleségeit és kamarásait, valamint az ország hatalmasait is elvitte fogságra Jeruzsálemből Babilóniába.


text:
És minden birtokos embert, hétezeret, és a kovácsokat és a lakatosokat, ezeret; mind erős, harcképes emberek, akiket elvitt Babilónia királya fogságra Babilóniába.


text:
És nagybátyját, Mattanját tette helyébe királlyá Babilónia királya; és a nevét Cidkijjára változtatta.


text:
Huszonegy éves volt Cidkijjá, mikor királlyá lett, és tizenegy évig uralkodott Jeruzsálemben; és anyja neve Hamutál volt, Jirmejá leánya Libnából.


text:
Mert az Úr haragja folytán annyira jutott a dolog Jeruzsálemben és Júdában, hogy elvetette őket színe elől; és Cidkijjá fellázadt Babilónia királya ellen.


text:
És akkor, uralkodásának kilencedik évében, a tizedik hónapban, a hónap tizedikén megérkezett Nabukadneccár babilóniai király maga és egész serege Jeruzsálem ellen és tábort ütött körülötte; és őrtornyot építettek ellene körös-körül.


text:
A negyedik hónapban a hónap kilencedikén, mikor oly erős lett az éhség a városban, hogy a föld népének nem volt kenyere;


text:
betörték a várost, mire az egész hadi nép kimenekült éjjel a két kőfal között lévő kapu útján, mely a király kertjén van, a város körül pedig káldok voltak kereken, és elmentek a síkság útjára.


text:
És a káld sereg űzőbe vette a királyt, és Jerikó síkságán utolérték őt; de egész serege szétszóródott mellőle.


text:
És Cidkijjá fiait levágták a szemei előtt; aztán Cidkijjá szemeit megvakították, és őt bilincsbe verték, úgy vitték Babilóniába.


text:
Az ötödik hónapban pedig, a hónap hetedikén, ez volt Nabukadneccár babilóniai király uralkodásának tizenkilencedik éve; Jeruzsálembe érkezett Nabuzaradán testőrparancsnok, a babilóniai király szolgája.


text:
Es felégette az Úr házát és a királyi palotát, és Jeruzsálem minden házát; és minden nagy házat felégetett tűzzel.


text:
És a nép maradványát, mely megmaradt a városban, és az elpártoltakat, akik a babilóniai királyhoz pártoltak, és a mesteremberek maradványát fogságra vitte Nabuzaradán testőrparancsnok.


text:
És a rézoszlopokat, melyek az Úr házában voltak, és az állványokat meg a réztengert, melyek az Úr házában voltak, összetörték a káldok; és azok rezét elvitték Babilóniába.


text:
Elvitték az üstöket is, lapátokat is, a késeket is, a csészéket is, egyáltalán minden rézedényt, mellyel szolgálatot végeztek.


text:
A serpenyőket is, a hintőcsészéket is, ami arany, arany, és ami ezüst, ezüst; és mind elvitte a testőrparancsnok.


text:
Ami a két oszlopnak, az egy tengernek, és az állványoknak, melyeket Salamon csináltatott az Úr házának; megmérhetetlen súlyú volt mindezeknek a műtárgyaknak a reze.


text:
Tizennyolc sing volt az egyik oszlop magassága, és rézpárta volt rajta, és a párta magassága három sing, és csipkézet és gránátalmák voltak a pártán körül, mind rézből; ilyenek voltak a másik oszlopnál is a csipkézeten.


text:
És elvitt a városból egy kamarást, aki tiszttartó volt a harcosok felett, és ötöt a király belső emberei közül, akik a városban találtattak, és a hadvezér íródeákját, aki a föld népét sorozta; és hatvan embert a föld népéből, akik a városban találtattak.


text:
A babilóniai király pedig levágatta őket, és megölette őket Riblában, Hamát országában. Így ment fogságba Júda a maga földjéről.


text:
Ami pedig azt a népet illeti, mely megmaradt Júda országában, melyet otthagyott Nabukadneccár babilóniai király; afölé kirendelte Gedalját, Sáfán fiának, Ahikámnak fiát.


text:
És mikor a seregvezérek embereikkel együtt valamennyien meghallották, hogy a babilóniai király kirendelte Gedalját, elmentek Gedaljához Micpába: éspedig Ismáél, Netanja fia, Johánán, Káréah fia; Szerája, Tanhumet fia, a netofáti; és Jaazanja, a Maakáti fia; maguk és embereik.


text:
És megesküdött nekik Gedaljá, és embereiknek, és azt mondta nekik: Ne féljetek a káldok szolgáitól; maradjatok az országban, szolgáljátok Babilónia királyát, és jó dolgotok lesz.


text:
A hetedik hónapban azonban az történt, hogy jött Ismáél, Elisáma fiának, Netanjának fia, királyi magból való, és vele tíz ember, és levágták Gedalját úgy, hogy meghalt; egyben azokat a zsidókat és káldokat is, akik vele voltak Micpában.


text:
Erre felkelt az egész nép, kicsinytől nagyig, a seregvezérek is, és elmentek Egyiptomba; mert féltek a káldoktól.


text:
Történt pedig Jójákin júdai király fogságának harminchetedik évében, a tizenkettedik hónapban, a hónap huszonhetedikén; hogy Evil-Merodák babilóniai király trónra léptének évében felemelte Jójákin júdai király fejét, és kihozta őt a börtönből.


text:
És jóságosan beszélt vele; székét pedig feljebb tette azoknak a királyoknak a székénél, akik vele voltak Babilóniában.


text:
Ami pedig élelmét illeti, állandó élelmet szolgáltattak ki neki a király részéről, minden nap az arra a napra valót; élete minden napjában.


text:
És Ébernek két fia született; az egyiknek a neve Peleg volt, mert az ő idejében oszlott meg a föld, fivérének a neve pedig Joktán.


text:
És Keturá fiai: Ábrahám másodfelesége szülte Zimránt, Joksánt, Medánt, Midjánt, Jisbakot és Suahot; Joksán fiai pedig Sebá és Dedán.


text:
És ezek a királyok, akik Edom országában uralkodtak, mielőtt király uralkodott volna Izráel fiai között: Bela, Beór fia, és városának a neve Dinhába.


text:
Mikor Húsám meghalt, királlyá lett helyébe Hadad, Bedád fia, aki Midjánt megverte Móáb mezején, és városának neve Avit.


text:
Mikor Baál Hánán meghalt, királlyá lett helyébe Hadad, és városának neve Pái; feleségének neve pedig Mehétabeél, Mé-Záháb leányának, Matrédnek leánya.


text:
Júda fiai: Ér, Ónán és Sélá, hárman születtek neki Súa leányától, a kanaáni nőtől; azonban Ér, Júda elsőszülöttje gonosz volt az Úr szemeiben és megölte őt.


text:
Kálebnek pedig, Hecron fiának feleségétől, Azubától és Jerióttól születtek gyermekei; és ezek a fiaik: Jéser, Sóbáb és Ardon.


text:
Azután bement Hecron Gileád atyjának, Mákirnak leányához, ugyanis mikor ő hatvanéves volt, elvette azt; és az szülte neki Szegubot.


text:
de elvették tőlük a gesuriak és szírek Jáir faluit és Kenátot meg leányvárosait, hatvan várost. Mindezek Mákirnak, Gileád atyjának fiai.


text:
Hecron halála után pedig bement Káleb Efratához, atyjának, Hecronnak feleségéhez, és az szülte neki Ashúrt, Tekoa atyját.


text:
És Jerahmeélnek, Hecron elsőszülöttjének fiai voltak: az elsőszülött Rám; azután Búná, Óren, Ócem és Ahija.


text:
És Sésánnak nem voltak fiai, hanem csak leányai; de volt Sésánnak egy egyiptomi szolgája, a neve Jarha;


text:
És Kálebnek, Jerahmeél testvérének fiai voltak Mésa, az ő elsőszülöttje, ő volt Zíf atyja; és Marésának, Hebron atyjának fiai.


text:
ő szülte Saafot is, Madmanná atyját, és Sevát, Makbéná atyját és Gibeá atyját; és Káleb leánya volt Akszá.


text:
És Kirjat-Jeárim nemzetségei a jétriek, a pútiak, a sumátiak és a misráiak; ezektől jöttek ki a coráiak és az estáoliak.


text:
És az írástudók nemzetségei, kik Jabécben laktak: tireátiak, simeátiak, szukátiak; ezek a kéniek, akik Hamáttól, Rékáb házának atyjától erednek.


text:
Ezek voltak Dávid fiai, akik Hebronban születtek neki: az elsőszülött Amnon, a jizréeli Abinoámtól, második Dániel, a kármeli Abigailtól;


text:
Hat született neki Hebronban, és ott hét évig és hat hónapig uralkodott; harminchárom évig uralkodott pedig Jeruzsálemben.


text:
És ezek születtek neki Jeruzsálemben: Simea, Sóbáb, Nátán és Salamon, négy, Batsuától, Ammiél leányától;


text:
Jósia fiai voltak pedig: az elsőszülött Johánán, a második Jójákim; a harmadik Cidkijjá, a negyedik Sallum.


text:
Reájának pedig, Sóbál fiának fia volt Jahat, Jahat fia pedig Ahumái és Lahád; ezek a corátiak nemzetségei.


text:
és Penuél, Gedor atyja, és Ezer, Húsá atyja: ezek Húrnak, Efrata elsőszülöttjének, Bét-Lehem atyjának fiai.


text:
És Jabéc tekintélyesebb volt testvéreinél; és Jabécnek nevezte őt el, mondván: Mert fájdalommal szültem.


text:
Jabéc pedig Izráel Istenéhez kiáltott, mondván: Ha megáldván megáldasz engem, és kiszélesíted határomat, és velem lesz a kezed és megtartasz veszedelemtől, hogy ne érjen fájdalom: és megadta Isten, amit kért.


text:
És Ezra fia Jéter, Méred, Efer és Jálon; <n>[és ezek a fiai Bitjának, Faraó leányának, akit elvett Méred]</n>, ő szülte Mirjámot, Sammait és Jisbáhot, Éstemóa atyját.


text:
Zsidó felesége pedig szülte Jéredet, Gedor atyját, Hébert, Szokó atyját és Jekutiélt, Zánoah atyját.


text:
Sélának, Júda fiának fiai Ér, Léká atyja, és Laadá, Marésá atyja; és a patyolat munkások házának, Asbéa házának nemzetségei;


text:
továbbá Jókim és Kozebá emberei, és Jóás és Száráf, akik Móábon uralkodtak, és Jásubi-Lehem; de ezek régi dolgok.


text:
Ők voltak a fazekasok, és Netáim és Gedérá lakosai; a királynál, az ő dolgában laktak ott. Zohétfia.


text:
És Simeinek tizenhat fia és hat leánya volt, de testvéreinek nem volt sok fia; és minden nemzetségük sem volt oly sok, mint Júda fiai.


text:
Bét-Markabótban, Hacar-Szúszimban, Bét-Biriben és Saarajimban; ezek voltak az ő városaik Dávid uralkodásáig.


text:
és minden hozzájuk tartozó falu, mely ezek körül a városok körül van, Baálig; ez volt az ő lakhelyük, nemzetségi lajstromuk is volt nekik.


text:
ezek a név szerint felsoroltak fejedelmek voltak nemzetségeikben; és ősháztájuk nagyon megszaporodott.


text:
És találtak egy kövér és jó legelőt, és a föld tágas, nyugodt és békés volt; mert Hámból valók voltak, akik azelőtt ott laktak.


text:
Bementek tehát ezek, a név szerint megírtak, Hizkija júdai király idejében, és leverték sátoraikat és a meúniakat, akiket ott találtak, és végrehajtották rajtuk az örök szentséget mind e mai napig, és letelepedtek a helyükbe; mert ott legelő volt juhaiknak.


text:
Ötszáz ember pedig közülük, Simeon fiai közül elment Széir hegyvidékére; és Pelatjá, Nearjá, Refájá és Uzziél, Jisi fiai voltak az élükön;


text:
És Rúbennek, Izráel elsőszülöttjének fiai. Tudniillik ő volt az elsőszülött, de mert megfertőztette atyja ágyát, elsőszülöttsége Izráel fiai közül József fiainak adatott; de nem lehetett a nemzetségi lajstromban az elsőszülöttségre bejegyezni,


text:
mert Júda volt a leghatalmasabb testvérei között, belőle volt fejedelemnek való is; de az elsőszülöttség Józsefé lett.


text:
Nemzetségbeli testvérei pedig, amint bejegyeztettek a nemzetségi lajstromba leszármazásuk szerint: a fő Jeiél, aztán Zekarja;


text:
kelet felé pedig odáig terjedt lakása, amerre az Eufrátesz folyamnál kezdődő sivatagba mennek. Tudniillik nyájuk megsokasodott Gileád földjén;


text:
tehát Saul napjaiban háborút folytattak a hágáriakkal; és mikor azok elestek a kezük alatt, azok sátoraiban laktak Gileád egész keleti határán.


text:
Ezek az Abihail fiai, ki Húri fia, ki Járóah fia, ki Gileád fia, ki Mikáél fia, ki Jesisai fia, ki Jahdó fia, ki Búz fia.


text:
Rúben fiai, a gádiak és a Manassé féltörzse, a derék vitézek közül pajzs és fegyverhordozó, íjjal lövő, hadban gyakorlott férfiak: negyvennégyezer és hétszázhatvanan hadba vonulók,


text:
És megsegíttettek ellenükben és kezükbe adattak a hágáriak és mind, akik velük voltak; mert az Istenhez kiáltottak segítségért a harcban, és meghallgatta őket, mert bíztak benne.


text:
És elzsákmányolták nyájaikat, ötvenezer tevéjüket, kétszázötvenezer juhot és kétezer szamarat; és százezer élő embert;


text:
Manassé féltörzsének fiai pedig Básántól Baál Hermonig, Szenirig és Hermon hegyéig laktak az országban; ők sokan voltak.


text:
Ezek pedig ősház-tájaik fői: Efer, Jisei, Eliél, Azriél, Jirmejá, Hódavjá és Jahdiél, derék vitéz emberek, híres emberek, ősháztájaiknak fői.


text:
De kötelességszegést követtek el atyáik Istene ellen; és az ország azon népeinek isteneit bálványozták, melyeket Isten kiirtott előlük.


text:
Ezért felindította Izráel Istene Púl asszír király lelkét és Tiglat-Pileszer asszír király lelkét, úgyhogy fogságra hurcolta őket, a rúbenieket, gádiakat és Manassé féltörzsét; és elvitte őket Hálahba, Háborhoz, és Hárába, s Gózán folyójához mind e mai napig.


text:
és Johánán fia volt Azarjá; ő az, aki pap volt abban a házban, melyet Salamon épített Jeruzsálemben.


text:
és a gyülekezet sátorának hajléka előtt szolgáltak az énekkel, míg felépítette Salamon az Úr házát Jeruzsálemben; de rendes szolgálatban állottak.


text:
Ezek pedig azok, akik állottak, és a fiaik: a kehátiak fiai közül Hémán, az énekes, Jóel fia, ki Sámuel fia,


text:
míg Áron és fiai, kik az égő áldozati oltáron és a füstölő oltáron füstölögtettek, a szentek szentjének minden szolgálatára; az Izráelért való engesztelési szertartás végzésére, egészen úgy, mint Mózes, az Isten szolgája parancsolta.


text:
Ezek pedig az ő lakhelyeik, sátortáboraik szerint, határaikban: Áron fiainak a kehátiak nemzetségéből, mert ezekre esett a sors,


text:
Tehát Áron fiainak adták a menedékvárosokat, Hebront és Libnát meg legelőit; Jattirt és Éstemóát meg legelőit;


text:
És Benjámin törzséből Gebát meg legelőit, Álemetet meg legelőit és Anatótot meg legelőit; városuk összesen tizenhárom város nemzetségeik szerint.


text:
Kehát többi fiainak pedig a törzs nemzetségéből, féltörzsből, Manassé féltörzséből sors által tíz várost.


text:
Gérson fiainak pedig nemzetségeik szerint Izsakhár törzséből, Áser törzséből, Naftali törzséből és Manassé törzséből Básánban tizenhárom várost.


text:
Merári fiainak nemzetségeik szerint Rúben törzséből, Gád törzséből és Zebulon törzséből sors által tizenkét várost.


text:
És átadták sors által Júda fiainak törzséből, Simeon fiainak törzséből és Benjámin fiainak törzséből ezeket a városokat, amelyeket név szerint megneveznek.


text:
Manassé féltörzséből pedig Anért meg legelőit és Bileámot meg legelőit; Kehát fiainak többi nemzetsége számára.


text:
Gérsom fiainak, Manassé féltörzsének nemzetségéből Gólánt Básánban meg legelőit; és Astárótot meg legelőit.


text:
Naftali törzséből pedig Kédest Galileában meg legelőit és Hammont meg legelőit; és Kirjátajimot meg legelőit.


text:
És a jerikói Jordánon túl, a Jordántól keletre, Rúben törzséből Bécert a sivatagban meg legelőit és Jahcát meg legelőit;


text:
És Tóla fiai Uzzi, Refájá, Jeriél, Jahmai, Jibszám és Sámuel, ősháztájaik fői; Tólának derék vitézei voltak nemzedékeik szerint, számuk Dávid idejében huszonkétezer-hatszáz volt.


text:
És körülöttük voltak nemzedékeik szerint, ősháztájanként a hadsereghez tartozó portyázó seregek, harminchatezer, mert sok feleségük és fiuk volt.


text:
Testvéreik is, általában Izsakhár minden nemzetsége, derék vitézek voltak; lajstromuk nyolcvanhétezeret tett ki összesen.


text:
És Bela fiai Ecbon, Uzzi, Uzziél, Jerimót és Iri, öt, ősháztáj-fejedelmek, derék vitézek; és lajstromuk huszonkétezer-harmincnégy.


text:
És Béker fiai Zemirá, Jóás, Eliézer, Eljoénai, Omri, Jerémót, Abijá, Anatót és Álemet; ezek mind Béker fiai.


text:
Ezek mind Jediaél fiai, ősháztáj-fejedelemként, derék vitézek; tizenhétezer-kétszáz vonult hadba a háborúban.


text:
És Mákir Huppimtól és Suppimtól vett feleséget, kinek a húgát Maakának hívták. És a másiknak a neve Celofhád volt. És Celofhádnak lányai voltak;


text:
Maaká pedig, Mákir felesége, fiút szült és annak a Péres nevet adta, testvérének a neve pedig Séres volt; és ennek a fiai voltak Ulám és Rekem;


text:
ennek fia Zábád, ennek fia Sutelah, ennek fia Ezer és Eleád; akiket megöltek a bennszülött gáti emberek, mikor lementek, hogy nyájaikat elhajtsák.


text:
Mikor pedig bement feleségéhez és az anya lett és fiút szült; annak ő a Beriá nevet adta, mert veszedelem esett a házán.


text:
Birtokuk pedig és lakhelyük Bétél volt és leányvárosai; és keletre Naarán, nyugatra pedig Gézer és leányvárosai, és Sikem és leányvárosai Azzáig és leányvárosaiig.


text:
És Manassé fiainak kezén Bét-Seán és leányvárosai, Taanák és leányvárosai, Megiddó és leányvárosai, Dór és leányvárosai; ezekben laktak Izráel fiának, Józsefnek fiai.


text:
Mindezek Áser fiai, az ősháztájak fejedelmei, válogatottak, derék vitézek, a fejedelmek fői; és hadi szolgálatra szóló lajstromukban számuk huszonhatezer ember.


text:
És ezek Ehud fiai; ezek azok, akik Geba lakosainak ősháztáj-fejedelmei, és száműzték őket Mánahatba.


text:
És Saharajimnak Móáb mezején születtek gyermekei azóta, hogy elbocsátotta Husim és Baara nevű feleségeit;


text:
továbbá Beriá és Sema, ők voltak Ajjálon lakosainak ősháztáj-fejedelmei; ők szalasztották meg Gát lakosait;


text:
És Ácélnek hat fia volt, és ezek a neveik: Azrikám, Bókru, Ismáél, Searjá, Obadja és Hánán; mindezek Ácél fiai.


text:
Ulám fiai derék vitéz emberek voltak, íjjal bánók, és sok fiuk és unokájuk volt, százötven; mindezek Benjámin fiaihoz tartoztak.


text:
Így egész Izráel nemzetségi lajstromba volt véve, tudvalevőleg be is vannak írva Izráel királyainak könyvébe. Mikor Júda fogságra vitetett Babilóniába hűtlensége miatt,


text:
és a saját birtokukban, házaikban lévő első lakosok, Izráel, a papok, a léviták és a templomszolgák;


text:
És Jibnejá, Jerohám fia, Elá, Uzzi fia, ki Mikri fia; és Mesullám, Sefatjá fia, ki Reuél fia, ki Jibnijjá fia.


text:
És testvéreik nemzedékeik szerint kilencszázötvenhat; mindezek a férfiak ősháztáj-fejedelmek voltak az ő ősháztájaikban.


text:
aztán Azarjá, a Hilkija fia, ki Mesullám fia, ki Cádók fia, ki Merájót fia, ki Ahitúbnak, az Isten háza fejedelmének fia.


text:
És Adájá, Jerohám fia, ki Pashúr fia, ki Malkijá fia; és Maaszai, Adiél fia, ki Jahzérá fia, ki Mesullám fia, ki Mesillémit fia, ki Immér fia.


text:
És testvéreik, ősháztájaik fejedelmei, ezerhétszázhatvan; derék emberek az Isten házában való szolgálat munkájára.


text:
És Obadja, a Semájá fia, ki Gálál fia, ki Jedutun fia; és Berekjá, az Ászá fia, ki Elkáná fia, aki a netófátiak faluiban lakott.


text:
És Sallum, a Kóré fia, ki Ebjászáf fia, ki Kórah fia, és atyja családjából való testvérei, a kórahiak, a küszöbőri szolgálat munkájára valók a sátornál; atyáik is az Úr táboránál a bejárat őrizői voltak;


text:
A küszöbökhöz ajtónállóknak kiválasztottak összesen kétszáztizenketten voltak; ők, akiknek nemzetségi lajstromai faluikban voltak, ők, akiket Dávid és Sámuel, a látnok állított be hivatalukba.


text:
Mert ők tisztségben voltak, az ajtónállók négy hőse, ők, a léviek; tehát rájuk voltak bízva az Isten házának csarnokai és kincstárai is.


text:
Közülük voltak megbízva a szolgálati edényekkel is; mert azokat megszámlálva vitték be, és megszámlálva vitték ki.


text:
Szintén közülük voltak az edények fölé állítva, és a szenthely minden felszerelése fölé; és a zsemlyeliszt, a bor, az olaj, a tömjén és a fűszerszámok fölé.


text:
És Mattitja a léviták közül, ő a kórahi Sallum elsőszülöttje; a serpenyős készítmények fölött volt tisztségben.


text:
Testvéreik közül, a kehátiak közül pedig némelyek a szent kenyerekkel voltak megbízva, hogy szombatonként kirakják.


text:
És ezek, az énekesek, a léviek ősháztáj-fejedelmei, kik a csarnokokban voltak munkamentesen; mert nappal és éjjel tartoztak szolgálatban lenni;


text:
És Ácélnek hat fia volt, és ezek a neveik: Azrikám, Bókru, Ismáél, Searjá, Obadja és Hánán; ezek Ácél fiai.


text:
Mikor a filiszteusok hadakoztak Izráel ellen; megfutamodott Izráel népe a filiszteusok előtt, és hullottak a megölöttek a Gilboa hegyén.


text:
Akkor a hadakozás Saulra nehezedett, és mikor megtalálták őt az íjászok; megreszketett az íjászoktól.


text:
És azt mondta Saul a fegyverhordozójának: Húzd ki kardodat, és szúrj keresztül engem vele, nehogy ide jöjjenek ezek a körülmetéletlenek és csúfot űzzenek belőlem! De nem akarta fegyverhordozója, mert félt nagyon; tehát Saul fogta a kardot és beledőlt.


text:
Mikor pedig Izráel egész népe, mely a völgyben volt, látta, hogy megfutamodtak és hogy meghaltak Saul és fiai; elhagyták városaikat és elmenekültek, és jöttek a filiszteusok és letelepedtek bennük.


text:
Történt pedig másnap, hogy eljöttek a filiszteusok a megölötteket kifosztani; és megtalálták Sault és fiait elesve a Gilboa hegyén.


text:
És kifosztották őt, és levették fejét és felszerelését; és elküldték a filiszteusok országába körül, hogy örömhírt mondjanak bálványaiknak és a népnek.


text:
és felkelt minden derék ember, és felvették Saul testét és fiai testét és elvitték őket Jábesbe, és eltemették csontjaikat a cserfa alatt Jábesben, és böjtöltek hét napig.


text:
Így halt meg Saul hűtlenségéért, melyet elkövetett az Úr ellen az Úr igéjén, melyet nem tartott meg; és hogy a halottidézőt is megkérdezte, jóslatot keresvén,


text:
Ezelőtt is, mikor Saul volt is a király, te voltál az, aki Izráelt ki- és bevezetted; és azt mondta neked az Úr, a te Istened: Te legeltesd népemet, Izráelt, és te légy fejedelem népemen, Izráelen.


text:
Elmentek tehát Izráel vénei mind a királyhoz Hebronba, és Dávid szövetséget kötött velük Hebronban az Úr előtt; és királlyá kenték Dávidot Izráel felett, az Úrnak Sámuel által adott igéje szerint. <n>[1-13]</n>


text:
De mikor Dávid és egész Izráel elment Jeruzsálembe, azaz Jebuszba, mert ott a jebusziak voltak az ország lakói;


text:
azt mondták Jebusz lakosai Dávidnak: Ide be nem jössz; Dávid azonban bevette Cion erődítését, ez Dávid városa.


text:
Akkor mondta Dávid: Bárki először vágja a jebusziakat, fővé és fejedelemmé lesz; és Jóáb ment fel először, és fővé lett.


text:
És megépíttette a várost körül, a Millótól fogva egész kereken; Jóáb pedig a város többi részét újította meg.


text:
És ezek a Dávid hőseinek fői, akik erősködtek mellette királyságáért egész Izráellel együtt, hogy királlyá tegyék őt; az Úrnak Izráelre mondott szava szerint.


text:
És ez Dávid hőseinek felsorolása: Jásobeám, Hakmóni fia, a törzstisztek feje, ő rengette meg dárdáját háromszáz megölött felett egyszerre.


text:
Ő jelen volt Dáviddal Paszdammimban, mikor a filiszteusok összegyülekeztek ott a háborúra, és volt egy darab föld tele árpával; és mikor a nép megfutamodott a filiszteusok elől,


text:
ők megálltak a földdarab közepén és megtartották azt és megverték a filiszteusokat; úgyhogy az Úr nagy diadalt adott.


text:
Egyszer lementek hárman a harminc fő közül a sziklára Dávidhoz az Adullám barlangjába; mikor a filiszteusok serege éppen a Ráfák völgyében táborozott.


text:
Erre áttört a három a filiszteusok táborán és vizet merített Bét-Lehem kútjából, mely a kapuban volt, és elhozta és bevitte Dávidnak; de Dávid nem akarta meginni, hanem kiöntötte italáldozatul az Úrnak.


text:
És azt mondta: Az én Istenem mentsen meg engem attól, hogy ezt tegyem, vajon ezeknek a férfiaknak a vérét igyam meg lelkestől? Mert életük veszedelmével hozták ezt; és nem akarta meginni. Ilyeneket cselekedett ez a három hős.


text:
És Abisai, Jóáb testvére volt a feje e háromnak, és ő rengette meg dárdáját háromszáz megölött felett; és neve volt a három között.


text:
Benájá, Jójáda fia, egy derék ember fia, tettekben nagy, Kabceélből; ő vágta le Móáb két Áriéljét, és ő szállt le és vágta le az oroszlánt a veremben egy havas napon.


text:
Ugyanő vágta le azt az egyiptomi embert, akinek magassága öt sing volt, és az egyiptomi kezében olyan dárda volt, mint a takácsok zugolyfája, ő pedig vesszővel ment rá; és kiragadta a dárdát az egyiptomi kezéből, és a saját dárdájával ölte meg őt.


text:
Ezek azok, akik Dávidhoz mentek Ciklágba, mikor még száműzve volt Saul elől, a Kís fia elől. Ők is a hősökhöz tartoztak, akik a háborúban segítettek,


text:
felszerelve íjjal, kik jobb- és balkézzel parittyáztak és nyilaztak az íjjal. Saul testvérei közül Benjáminból:


text:
a fő Ahiézer és Jóás, a gibeai Ha-Semáá fiai, és Jeziél meg Pelet, Azmávet fiai; Beráká és Jéhu, az anatóti.


text:
Jismajá, a gibeoni, a harminchoz tartozó és a harminc élén álló hős; és Jirmejá, Jahaziél, Johánán és a gedérái Józábád.


text:
A gádiak közül is pártoltak át Dávidhoz az erődbe, a sivatagba derék vitézek, háborúba való hadi emberek, akik pajzsot és dárdát sorakoztatnak; orcáik oroszlánorcák, gyorsaságra nézve pedig olyanok, mint a zergék a hegyeken.


text:
Ezek azok, akik átkeltek a Jordánon az első hónapban, mikor az éppen egészen betöltötte partjait; és mindenkit megszalasztottak a völgyekben keletre és nyugatra.


text:
kiment Dávid eléjük, megszólalt és azt mondta nekik: Ha békességgel jöttetek hozzám engem segíteni, eggyé lesz veletek a szívem; de ha engem ellenségeimnek elárulni, holott nem tapad bűn a kezemhez, lássa meg atyáink Istene és büntesse meg.


text:
Erre lélek szállta meg Amászait, a harmincak fejét: Neked, Dávid, és veled, Isai fia, békesség! Béke neked és béke annak, aki téged segít; mert megsegít téged a te Istened. Erre befogadta őket Dávid és a portyázó sereg főivé tette őket.


text:
Manasséból is pártoltak Dávidhoz, mikor a filiszteusokkal hadba vonult Saul ellen, de nem segítette őket; mert megtanácskozás folytán elküldték őt a filiszteusok fejedelmei, mondván: A mi fejünk árán fog urához, Saulhoz pártolni;


text:
mikor tehát elment Ciklágba, akkor pártoltak hozzá Manasséból Adná, Józábád, Jediaél, Mikáél, Józábád, Elihú és Cilletai; Manasséhoz tartozó nemzetségek fejedelmei.


text:
És ők segítségül voltak Dávid mellett a portyázó sereg ellen, mert derék vitézek voltak mindnyájan; és vezérek voltak a hadseregben.


text:
Ez a felsorolása a hadi fegyverzetben levők főinek, kik Dávidhoz érkeztek Hebronba, hogy Saul királyságát őreá fordítsák az Úr parancsa szerint.


text:
Benjámin fiai közül, Saul testvérei közül háromezer; többségük ugyanis mindeddig megtartották Saul házának szolgálatát.


text:
Manassé féltörzséből tizennyolcezer; akik név szerint kijelöltettek, hogy elmenjenek Dávid királlyá tételére.


text:
Izsakhár fiai közül, akik meg tudták érteni az időket, hogy tudják, mit kell Izráelnek cselekedni; kétszáz főemberük, és testvéreik mind az ő parancsukra.


text:
Zebulonból ötvenezer hadba vonuló, háborúra felsorakozva teljes hadi felszerelésben; éspedig egy szívvel felsorakozva.


text:
A Jordánon túlról pedig a rúbeniek, gádiak és Manassé féltörzse közül teljes háborús hadi felszerelésben százhúszezer.


text:
Mindezek a hadra kelt férfiak, csatarendbe sorakozva, teljes szívvel érkeztek Hebronba, Dávidot egész Izráel felett királlyá tenni; de a többi Izráel is egy szívvel azon volt, hogy királlyá tegye Dávidot.


text:
Sőt a hozzájuk közel valók is, egész Izsakhárig, Zebulonig és Naftaliig, hoztak kenyeret szamarakon, tevéken, öszvéreken és marhákon, eleséget, lisztet, fügesajtot, aprószőlő sajtot, bort, olajat, marhát és juhot tömegesen; mert öröm volt Izráelben.


text:
és azt mondta Dávid Izráel egész gyülekezetének: Ha jónak találjátok és az Úrtól, a mi Istenünktől van, sÚrgősen küldjünk el testvéreinkhez, Izráel minden vidékén maradtak, és velük a papok és a léviták, az ő legelőik városaiban; hogy gyülekezzenek hozzánk,


text:
És azt mondta az egész gyülekezet, hogy úgy kell tenni; mert helyes ez a dolog az egész nép szemében.


text:
Tehát összegyűjtötte Dávid egész Izráelt az egyiptomi Sihórtól a hamáti bejáróig; hogy meghozzák az Isten ládáját Kirjat-Jeárimból.


text:
És felvonult Dávid és egész Izráel Baalába, Kirjat-Jeárimba, mely Júdához tartozik; hogy felhozza onnét az Isten ládáját, az Úrét, aki a Kérubokon ül, ahol neveztetik a Név.


text:
Dávid pedig és egész Izráel táncoltak az Isten előtt teljes erejükből; énekekre, hárfákra, kobzokra, dobokra, cimbalmokra és kÚrtökre.


text:
Mikor így Kidon szérűjéhez értek; Uzza kinyújtotta kezét, hogy megfogja a ládát, mert megrántották a marhák.


text:
Erre fellobbant az Úr haragja Uzzára, és lesújtotta őt, amiért kinyújtotta kezét a ládára; és meghalt ott, az Úr előtt.


text:
Dávid is fellobbant, hogy ilyen vágást vágott az Úr Uzzán; és elnevezte azt a helyet Perec-Uzzának mind a mai napig.


text:
Egyben megfélemlett Dávid az Istentől azon a napon, mondván: Hogyan vigyem be magamhoz az Isten ládáját?


text:
És ott maradt az Isten ládája Obed-Edom családjánál az ő házában három hónapig; és megáldotta az Úr Obed-Edom házát, és mindenét, amije volt.


text:
És követeket küldött Hirám, Tírusz királya Dávidhoz, és cédrusfákat, kőműveseket és ácsokat; hogy neki házat építsenek.


text:
Így tudta meg Dávid, hogy megerősítette őt az Úr a királyságban Izráel felett; mert igen felmagasztaltatott a királysága az ő népéért, Izráelért.


text:
És ezek a nevei azoknak a szülötteknek, akik Jeruzsálemben lettek neki: Sammua, Sóbáb, Nátán és Salamon.


text:
Mikor a filiszteusok meghallották, hogy Dávidot királlyá kenték egész Izráel felett, felvonult az egész filiszteusság Dávidot megkeresni; Dávid pedig, mikor ezt meghallotta, kivonult eléjük.


text:
megkérdezte Dávid az Istent, mondván: Felmenjek-e a filiszteusok ellen, kezembe adod-e őket? És azt mondta neki az Úr: Menj fel és kezedbe adom őket.


text:
Mikor felvonultak Baál Perácimba, és Dávid ott megverte őket, azt mondta Dávid: Áttörte az Isten ellenségeimet kezem által, mint ahogyan a vizek áttörnek; azért nevezték el azt a helyet Baál Perácimnak.


text:
Mikor Dávid megint megkérdezte az Istent, azt mondta neki az Isten: Ne vonulj fel utánuk; kerüld meg őket, hogy a balzsamfák felől menj nekik.


text:
És mikor majd a lépés zaját hallod a balzsamfák tetején, akkor vonulj ki a hadakozásra; mert az Isten kivonult előtted a filiszteusok táborát megverni.


text:
És úgy cselekedett Dávid, mint ahogyan az Isten parancsolta neki; és verték a filiszteus tábort Gibeontól egész Gézerig.


text:
És csináltatott magának házakat Dávid városában; és helyet készített az Isten ládájának és egy sátort vont fel a számára.


text:
Akkor azt mondta Dávid: Csak a léviták valók az Isten ládájának hordozására; mert őket választotta az Úr, hogy az Isten ládáját hordozzák és körülötte szolgálatot teljesítsenek örökre.


text:
És összehívatta Dávid egész Izráelt Jeruzsálembe; hogy felvigyék az Úr ládáját helyére, melyet készített neki.


text:
És magához hívatta Dávid Cádók és Abjátár papokat; továbbá Úriél, Aszájá, Jóel, Semájá, Eliél és Amminádáb lévitákat,


text:
és azt mondta nekik: Ti vagytok a Lévi ősháztájak fői: szenteljétek be magatokat és testvéreiteket, hogy felvigyétek az Úrnak, Izráel Istenének ládáját a helyre, melyet készítettem neki.


text:
Mivel először nem ti vittétek; azért tett az Úr, a mi Istenünk csapást köztünk, mert nem szabály szerint kerestük őt.


text:
és úgy vitték a léviták fiai az Isten ládáját, amint megparancsolta Mózes az Úr szava szerint: vállukon, a rudakkal véve magukra.


text:
És azt mondta Dávid a léviták vezetőinek, hogy állítsák fel énekes testvéreiket zeneszerszámokkal, kobzokkal, hárfákkal és cimbalmokkal; hogy zengjenek emelt hangon örömmel.


text:
És felállították a léviták Hémánt, Jóel fiát, és testvérei közül Ászáfot, Berekjá fiát; testvéreik, Merári fiai közül pedig Etánt, Kúsájá fiát,


text:
és velük másodrendű testvéreiket: Zekarját, Bént, Jaaziélt, Semirámótot, Jehiélt, Unnit, Eliábot, Benáját, Maaszéját, Mattitját, Elifeléhút, Miknejáhút, Obed-Edomot és Jeiélt, az ajtónállókat.


text:
Zekarját, Aziélt, Semirámótot, Jehiélt, Unnit, Eliábot, Maaszéját és Benáját, hogy kobzokkal a tenort;


text:
Mattitját, Elifeléhút, Miknejáhút, Obed-Edomot, Jehiélt és Azazjáhút, hogy hárfákkal a basszust vezessék;


text:
továbbá Sebanjá, Jósafát, Netanél, Amászai, Zekarja, Benájá és Eliézer papokat, hogy kÚrtökkel kÚrtöljenek az Isten ládája előtt; valamint Obed-Edomot és Jehijját, a láda ajtónállóit.


text:
Így ment Dávid és Izráel vénei, a nemzetségek fői, örömmel vivén fel az Úr frigyládáját Obed-Edom házából.


text:
Mikor aztán megsegítette az Isten az Úr frigyládáját vivő lévitákat: hét bikát és hét kost áldoztak.


text:
És Dávid patyolat felöltőbe volt öltözve, a léviták is mind, kik a ládát vitték, és az énekesek, és Kenanjá, az előadás vezetője az énekesek közt; Dávidon gyolcs vállraöltő is volt.


text:
Így vitte fel egész Izráel az Úr frigyládáját ujjongással és kÚrtszóval, harsonákkal és cimbalmokkal; kobzokkal és hárfákkal zengedezve.


text:
És történt, hogy mikor az Úr frigyládája bevonult Dávid városába; Mikal, a Saul leánya, éppen akkor tekintett ki az ablakon, és meglátta, hogy Dávid, a király hogyan ugrál és táncol, és megvetette őt szívében.


text:
És mikor bevitték az Isten ládáját és felállították azt a sátor közepén, melyet Dávid vonatott fel neki; akkor égő áldozatokat és visszafizetési áldozatokat mutattak be az Isten előtt.


text:
Mikor pedig elvégezte Dávid az égő áldozatok és visszafizetési áldozatok bemutatását; megáldotta a népet az Úr nevében.


text:
Aztán osztott az egész Izráel népének férfitól asszonyig: kinek-kinek egy egész kenyeret, egy pohár bort és egy kalácsot.


text:
Azután rendelt az Úr ládája elé a léviták közül szolgálattevőket, hogy hirdessék, vallást tegyenek róla és dicsérjék az Urat, Izráel Istenét.


text:
Ászáfot, a főt, utána Zekarját másodiknak; aztán Jeiélt, Semirámótot, Jehiélt, Mattitját, Eliábot, Benáját, Obed-Edomot zeneszerszámokkal, kobzokkal és hárfákkal, míg Ászáf cimbalommal zengett;


text:
Adjátok az Úrnak neve tiszteletét; hozzatok ajándékot és jertek elébe; boruljatok le az Úr előtt szentség díszében;


text:
És mondjátok: Tarts meg minket, üdvünk Istene, és gyűjts össze és ments meg minket a nemzetektől: hogy vallást tehessünk szent nevedről; hogy dicsekedhessünk dicséreteddel:


text:
Áldott legyen az Úr, Izráel Istene, öröktől fogva mindörökké. Erre az egész nép azt mondta: Ámen, és: Dicséret az Úrnak!


text:
Aztán ott hagyta az Úr frigyládája előtt Ászáfot és testvéreit; hogy végezzék a szolgálatot a láda előtt szüntelen, minden nap dolgát a maga napján.


text:
Hogy égő áldozatokat áldozzanak az Úrnak az égő áldozati oltáron szüntelen reggel és este; éspedig egészen úgy, mint meg van írva az Úr tanításában, melyet Izráelre nézve parancsolt.


text:
És velük Hémánt és Jedutunt meg a többi választottakat, akik név szerint megjelöltettek; vallást tenni az Úrról, hogy örökkévaló az ő kegyelme.


text:
És náluk, Hémánnál és Jedutunnál, kÚrtöket és cimbalmokat a zenélők számára és az istenes ének szerszámait; Jedutun fiait pedig a kapuhoz.


text:
És egyszer, mikor Dávid a saját házában lakott; azt mondta Dávid Nátán prófétának: Íme én cédrusházban lakom, az Úr frigyládája pedig kárpitok alatt.


text:
Hiszen én nem laktam házban attól a naptól fogva, melyen felhoztam Izráelt mind e mai napig; hanem sátorból sátorba voltam, és hajlékból hajlékba.


text:
Bárhol, ahol vándoroltam egész Izráellel, szóltam-e egy szót Izráel valamelyik bírájához, akit megbíztam, hogy legeltesse népemet, mondván: Miért nem építettetek nekem cédrusházat?


text:
Most tehát így mondd szolgámnak, Dávidnak: Így mondta a seregek Ura: Én kivettelek téged a cserényből, a juhok mögül; hogy fejedelemmé légy népem fölött, Izráel fölött:


text:
és veled voltam mindenütt, ahol jártál, és kiirtottam előled minden ellenségedet; és oly nevet szereztem neked, mint a legnagyobbak neve, akik a földön vannak:


text:
és helyet jelöltem ki népemnek, Izráelnek és elplántáltam őt, hogy lakjon a maga helyén és meg ne rendüljön többé; és álnokság fiai ne sanyargassák őt többé, mint eleintén:


text:
és azoktól a napoktól fogva, mikor bírákat rendeltem népem fölé, Izráel fölé, neked aláztam meg minden ellenségedet: így jelentettem ki neked, hogy az Úr épít neked házat.


text:
Ha tehát majd betelnek napjaid, hogy elmenj atyáiddal, és feltámasztom utánad a te magodat, aki lesz fiaid közül; és megerősítem az ő királyságát:


text:
én atyja gyanánt leszek neki és ő fiam gyanánt lesz nekem; és kegyelmemet nem távolítom el tőle, mint eltávolítottam attól, aki teelőtted volt;


text:
Akkor bement Dávid király és leült az Úr előtt; és azt mondta: Ki vagyok én, Úr Isten, és mi az én házam, hogy engem idáig juttattál?


text:
És ez nem volt elég szemeidben, oh Isten, hanem beszéltél szolgád háza felől a messze jövőre vonatkozólag; és úgy láttál engem, mint embersort a legfelsőbbig, Úr Isten.


text:
Uram, a te szolgádért és a te szíved szerint cselekedted mindezt a nagy dolgot; hogy kijelentsd mindezt a nagy dolgot.


text:
Uram, nincs olyan, mint te, és nincs Isten rajtad kívül; mind a szerint, amit füleinkkel hallottunk.


text:
És ki olyan, mint a te néped, Izráel? Egyetlen nemzet a földön, melyért elment az Isten, hogy megváltsa magának népül, hogy nagyságos és félelmetes nevet szerezz magadnak, nemzeteket űzvén el néped elől, melyet megváltottál Egyiptomból.


text:
És most, Uram, a szó, melyet szolgád felől és az ő háza felől szóltál, legyen erős mindörökké; és cselekedjél úgy, amiképpen szóltál.


text:
Akkor erős és nagy lesz a neved örökké, mondván: A seregek Ura, Izráel Istene Isten Izráel felett; és szolgádnak, Dávidnak háza erősen áll előtted.


text:
Mivel te, Istenem, felfedted szolgád fülébe, hogy házat építesz neki; ezért úgy találta a te szolgád, hogy imádkozzék előtted.


text:
most tehát tessék neked megáldani szolgádnak házát, hogy előtted legyen örökre; ha te, Uram, megáldottad, akkor áldott örökre.


text:
És történt ezután, hogy megverte Dávid a filiszteusokat és megalázta őket; és elvette Gátot és leányvárosait a filiszteusok kezéből.


text:
Mikor Dávid megverte Hadadézert, Cóbá királyát Hamátban, amint hatalmát az Eufrátesz folyamnál felállítani ment:


text:
elfoglalt tőle Dávid ezer szekeret, hétezer lovast és húszezer gyalog-embert; és inát szegte Dávid minden szekérbe való lónak, csak száz szekérbe való lovat hagyott meg belőlük.


text:
Mikor pedig a damaszkuszi szírek segítségére jöttek Hadadézernek, Cóbá királyának; levágott Dávid a szírekből huszonkétezer embert.


text:
Tibhatból és Kúnból, Hadadézer városaiból pedig igen sok rezet vitt Dávid; abból csináltatta Salamon a réztengert, az oszlopokat és a rézedényeket.


text:
Mikor aztán meghallotta Tóu, Hamát királya, hogy megverte Dávid Hadadézernek, Cóbá királyának egész hadseregét;


text:
elküldte fiát, Hadorámot Dávid királyhoz, hogy köszöntse őt és üdvözölje, hogy hadakozott Hadadézerrel és megverte azt, tudniillik Tóunak hadakozó fele volt Hadadézer; egyben mindenféle arany, ezüst és rézedényt.


text:
Azokat is az Úrnak szentelte Dávid király azzal az ezüsttel és arannyal együtt, melyet a többi nemzetektől elhozott; Edomtól, Móábtól, Ammon fiaitól, a filiszteusoktól és Amálektől.


text:
És hivatalnokokat állított Edomba, tudniillik az edomiak mind szolgái lettek Dávidnak; így megsegítette az Úr Dávidot mindenütt, ahova ment.


text:
És Benájá, a Jójáda fia a kerétiek és a pelétiek felett volt; Dávid fiai pedig az elsők a király mellett.


text:
És történt ezután, hogy meghalt Náhás, Ammon fiainak királya; és fia lett helyébe a király. <n>[1-11,1; 12,26-31]</n>


text:
Akkor azt mondta Dávid: Kedvességet akarok tanúsítani Hánun iránt, Náhás fia iránt, mert az ő atyja kedvességet tanúsított énirántam; tehát követeket küldött Dávid, hogy vigasztalja őt atyja felől. De mikor megérkeztek Dávid szolgái Ammon fiainak országába Hánunhoz, hogy őt vigasztalják,


text:
azt mondták Ammon fiainak fejedelmei Hánunnak: Vajon azért küldött-e Dávid hozzád vigasztalókat, hogy megtisztelje szemeidben atyádat; vajon nem azért jöttek-e szolgái hozzád, hogy kikutassák és felforgassák és kikémleljék az országot?


text:
Erre Hánun megfogatta Dávid szolgáit, megnyíratta őket és elmetszette ruháikat felében, egészen az alfelükig; és úgy bocsátotta el őket, és elmentek.


text:
De mikor jelentést tettek Dávidnak ezekről a férfiakról, eléjük küldött, mert nagyon meg voltak szégyenítve a férfiak; és azt mondta a király: Maradjatok Jerikóban, míg kinő a szakállatok, aztán térjetek vissza.


text:
Mikor látták Ammon fiai, hogy gyűlöletesekké lettek Dávidnál; Hánun és Ammon fiai ezer tálentum ezüstöt küldtek, hogy a mezopotámiai szírektől és a maakái és cóbái szírektől szekereket és lovasokat fogadjanak zsoldjukba.


text:
És miután fogadtak maguknak harminckétezer szekeret, és Maaká királyát és népét, kik megérkeztek és tábort ütöttek Médebától keletre; Ammon fiai összegyülekeztek városaikból, és hadra keltek.


text:
Akkor Ammon fiai kivonultak és csatarendbe állottak a kapunyílás előtt; a királyok pedig, akik érkeztek, magukban voltak a mezőn.


