# verses

text:
Om jag lät vilda djur dra fram genom landet och göra det folktomt så att det blev så öde att ingen vågade färdas där för djurens skull,


text:
då skulle, så sant jag lever, säger Herren, HERREN, dessa tre män, om de fanns där, varken kunna rädda sina söner eller sina döttrar. Endast de själva skulle räddas, men landet skulle bli öde.


text:
Eller om jag lät svärdet drabba det landet, och sade: "Svärd, far fram genom landet!", och jag på det sättet utrotade både människor och djur ur det,


text:
så skulle, så sant jag lever, säger Herren, HERREN, dessa tre män, om de befann sig i landet, varken kunna rädda sina söner eller sina döttrar. Endast de själva skulle räddas.


text:
Eller om jag sände pest i det landet och utgöt min vrede i blod över det för att utrota både människor och djur ur det,


text:
och om då Noa, Daniel och Job fanns där, så skulle de, så sant jag lever, säger Herren, HERREN, varken kunna rädda son eller dotter. De skulle genom sin rättfärdighet rädda endast sina egna liv.


text:
Därför säger Herren, HERREN: Hur mycket värre blir det inte, när jag sänder mina fyra svåra straffdomar: svärd, hungersnöd, vilddjur och pest över Jerusalem för att där utrota både människor och djur.


text:
Men se, några skall räddas och bli kvar, både söner och döttrar, och de skall föras bort. De skall komma hit till er, och när ni får se hur de lever och handlar skall ni finna tröst för den olycka som jag har låtit komma över Jerusalem, ja, för allt som jag har låtit komma över staden.


text:
De skall vara er till tröst, när ni ser hur de lever och handlar. Ni skall då inse att jag inte utan orsak har gjort allt vad jag har gjort mot Jerusalem, säger Herren, HERREN."


text:
"Du människobarn, på vilket sätt är vinstockens trä förmer än allt annat trä, de grenar som finns på träden i skogen?


text:
Tar man virke av den för att göra något nyttigt? Gör man ens en pinne av den för att på den hänga upp något?


text:
Nej, man ger den till mat åt elden. När dess båda ändar har blivit förtärda av eld, och delen däremellan blivit svedd, duger den då till något nyttigt?


text:
Inte ens när den ännu var oskadd kunde man göra något nyttigt av den. Hur mycket mindre kan den användas till något nyttigt, då elden förtärt den och bränt den!


text:
Därför säger Herren, HERREN: Som jag gör med en vinstock bland skogens träd, när jag ger den till bränsle åt elden, så skall jag göra med Jerusalems invånare.


text:
Jag skall vända mitt ansikte mot dem. De har kommit ut ur elden, men elden skall förtära dem. Ni skall inse att jag är HERREN, när jag vänder mitt ansikte mot dem.


text:
och säg: Så säger Herren, HERREN till Jerusalem: Från Kanaans land kommer du och där är du född. Din far var en amoré och din mor en hetitisk kvinna.


text:
När du föddes skar ingen av din navelsträng, du blev inte tvättad ren med vatten och inte heller ingniden med salt och lindad


text:
Ingen såg på dig med så mycket medlidande att han ville göra något sådant med dig eller förbarma sig över dig, utan man kastade ut dig på öppna fältet. Så frånstötande var du den dag du föddes.


text:
När jag gick förbi där du låg och såg dig sprattla i ditt blod, sade jag till dig där du låg i ditt blod: "Du skall få leva!" Ja, jag sade till dig där du låg i ditt blod: "Du skall få leva!"


text:
Jag förökade dig till många tusen, som växterna på marken. Du växte och blev stor och mycket vacker. Dina bröst blev fasta och ditt hår växte, men du var ännu naken och blottad.


text:
Jag gick förbi där du låg och såg på dig. Och se, din älskogstid var inne. Jag bredde min mantel över dig och täckte över din nakenhet. Jag gav dig mitt trohetslöfte och ingick förbund med dig, säger Herren, HERREN, och du blev min.


text:
Jag klädde på dig brokigt vävda kläder, satte på dig skor av tahasskinn och en huvudbindel av fint linne och en slöja av siden.


text:
Så blev du prydd med guld och silver, och dina kläder var av finaste linne, av siden och broderat tyg. Fint mjöl, honung och olja fick du att äta. Du blev mycket, mycket vacker och nådde en drottnings värdighet.


text:
Ryktet om dig gick ut bland folken för din skönhets skull, ty den var fullkomlig genom de härliga prydnader jag hade satt på dig, säger Herren, HERREN.


text:
Men du förlitade dig på din skönhet och använde din ryktbarhet till att bedriva hor. Du slösade din otukt på var och en som gick förbi. De fick allt.


text:
Dina kläder tog du och gjorde av dem brokiga offerhöjder, där du bedrev hor. Något sådant har aldrig förekommit och skall inte heller mer ske.


text:
Du tog dina härliga smycken av mitt guld och silver, som jag hade givit dig och gjorde av dem mansbilder som du bedrev hor med.


text:
Du tog dina brokigt vävda kläder och klädde dem i dessa, och min olja och min rökelse satte du fram för dem.


text:
Mitt bröd som jag hade givit dig - det fina mjölet, oljan och honungen som jag gav dig att äta - det satte du fram för dem till en ljuvlig doft. Så var det, säger Herren, HERREN.


text:
Du tog dina söner och döttrar, som du hade fött åt mig, och offrade dem till mat åt bilderna. Var det inte nog att du bedrev hor?


text:
Och medan du höll på med sådana vidriga ting och bedrev hor, tänkte du inte på din ungdoms dagar, då du låg naken och blottad och sprattlade i ditt blod.


text:
I alla gathörn byggde du höga altaren åt dig, och du lät din skönhet smutsas ner, och du spärrade ut dina ben åt alla som gick förbi. Ja, du bedrev mycken otukt!


text:
Men se, då räckte jag ut min hand mot dig och minskade din arvslott och utlämnade dig åt dina fienders vilja, åt filisteernas döttrar, som rodnade över ditt skamliga sätt att leva.


text:
Men sedan bedrev du hor med assyrierna, ty du kunde inte få nog. Ja, du bedrev hor med dem, men du blev ändå inte tillfredsställd.


text:
Hur sjukt är inte ditt hjärta, säger Herren, HERREN, eftersom du gör allt detta, gärningar som bara den fräckaste hora kan göra.


text:
Du uppförde valv åt dig i alla gathörn och höga altaren på varje gata. Men du var olik andra skökor eftersom du föraktade skökolön.


text:
Åt alla andra skökor måste man ge gåvor, men du gav gåvor åt alla dina älskare och mutade dem, för att de skulle komma till dig från alla håll och bedriva hor med dig.


text:
När du bedrev hor, gjorde du tvärtemot vad andra kvinnor gör. Ingen sprang efter dig för att bedriva hor, och du betalade i stället för att få betalning. Så bakvänt handlade du.


text:
Så säger Herren, HERREN: Eftersom du har varit så frikostig med din liderlighet och blottat din nakenhet när du bedrev hor med dina älskare, och på grund av alla dina vidriga avgudar, åt vilka du gav dina barns blod,


text:
skall jag samla alla dina älskare, som du har glatt, alla som du har älskat och alla som du har hatat. Alla dessa skall jag samla mot dig från alla håll och klä av dig naken inför dem, så att de får se hela din nakenhet.


text:
Jag skall döma dig efter den lag som gäller för skökor och för dem som utgjuter blod, och jag skall överlämna dig till vredens och nitälskans blodshämnd.


text:
Jag skall ge dig i dina älskares hand, och de skall slå ner dina valv och bryta ner dina offerhöjder, slita av dig kläderna och ta ifrån dig dina härliga smycken och låta dig ligga naken och blottad.


text:
Dina hus skall de bränna upp i eld och döma dig inför många kvinnors ögon. Så skall jag göra slut på ditt horeri, och du skall inte mer kunna betala dina älskare.


text:
Jag skall släcka min vrede på dig, och min nitälskan skall vika ifrån dig. Jag skall få ro och inte längre vara vred.


text:
Eftersom du inte tänkte på din ungdoms dagar utan har väckt min vrede med allt detta, skall också jag låta dina gärningar komma över ditt huvud, säger Herren, HERREN, så att du inte kan lägga ytterligare ondska till alla dina vedervärdigheter.


text:
Du är din mors dotter, hon som övergav sin man och sina barn. Du är dina systrars syster, de som övergav sina män och sina barn. Er mor var en hetitisk kvinna och er far en amoré.


text:
Din äldre syster var Samaria med sina döttrar, hon som bodde norr om dig. Din yngre syster, som bodde söder om dig, var Sodom med sina döttrar.


text:
Men du nöjde dig inte med att vandra på deras vägar och att följa deras vidrigheter. Snart bedrev du värre ting än de på alla dina vägar.


text:
Så sant jag lever, säger Herren, HERREN: Din syster Sodom och hennes döttrar har inte gjort vad du och dina döttrar har gjort.


text:
Se, detta var din syster Sodoms synd: Högmod, överflöd av mat och bekymmerslös säkerhet utmärkte henne och hennes döttrar. Och hon hjälpte inte den nödställde och fattige.


text:
De blev högfärdiga och gjorde sådant som var vidrigt för mig. Därför försköt jag dem, när jag såg detta.


text:
Samaria har inte heller syndat hälften så mycket som du. Du har begått så många fler vidrigheter än dina systrar, att du genom dina avskyvärda handlingar har kommit dem att synas rättfärdiga.


text:
Därför skall du också bära din skam, du som givit dina systrar en ursäkt. Ty genom att du har begått ännu fler vidriga synder än de, framstår de nu som rättfärdiga i jämförelse med dig. Skäms därför och bär din skam eftersom du kommit dina systrar att synas rättfärdiga.


text:
Men jag skall göra slut på deras fångenskap, Sodoms med hennes döttrars fångenskap och Samarias med hennes döttrars fångenskap. Dina fångars fångenskap skall jag också göra slut på mitt ibland dem,


text:
Dina systrar, Sodom och hennes döttrar och Samaria och hennes döttrar, skall åter bli vad de förr var. Även du själv och dina döttrar skall åter bli vad ni förr var.


text:
Det var innan din egen ondska hade blivit uppenbarad så som den blev på den tid då du blev förödmjukad av Arams döttrar och alla däromkring och av filisteernas döttrar, som föraktade dig på alla sidor.


text:
Ty så säger Herren, HERREN: Jag skall göra med dig efter dina gärningar, du som föraktat eden och brutit förbundet.


text:
Men jag skall komma ihåg mitt förbund med dig i din ungdoms dagar och upprätta med dig ett evigt förbund.


text:
Då skall du komma ihåg vad du gjort och skämmas, när du får ta emot dina systrar, de äldre såväl som de yngre. Jag skall ge dem till döttrar åt dig, men inte på grund av ditt förbund.


text:
Då skall du minnas det och skämmas, så att du av skam inte mer öppnar din mun, när jag förlåter dig allt vad du har gjort, säger Herren, HERREN."


text:
Så säger Herren, HERREN: En stor örn med stora vingar och långa vingpennor och täckt med brokiga fjädrar kom till Libanon och tog bort toppen på cedern.


text:
Han tog en planta som växte i landet, och planterade den i fruktbar jord. Han förde den till mycket vatten och satte den som ett pilträd där.


text:
Den växte upp och blev en vinstock med många grenar, men med låg stam för att dess rankor skulle vända sig till honom och dess rötter vara under honom. Den blev en vinstock som bar grenar och sköt skott.


text:
Men det fanns också en annan stor örn med stora vingar och många fjädrar. Och se, vinstocken sköt längtansfullt ut sina rötter till den. Och från platsen där den var planterad sträckte den sina rankor mot honom, för att han skulle vattna den.


text:
Den var planterad i god jord vid mycket vatten, för att den skulle få grenar och bära frukt och bli en utsökt vinstock.


text:
Säg: Så säger Herren, HERREN: Kan det gå väl för den vinstocken? Skall han inte rycka upp rötterna och riva av frukten, så att den torkar och alla de spirande bladen vissnar? Det behövs ej stor kraft eller mycket folk för att rycka upp den med rötterna.


text:
Visst står den fast planterad, men kan det sluta väl för den? När östanvinden når den, skall den då inte helt torka bort? På den plats där den vuxit upp skall den torka bort."


text:
"Säg nu till det upproriska släktet: Förstår ni inte vad detta betyder? Säg dem: Se, kungen i Babel kom till Jerusalem och tog kungen och furstarna och förde dem med sig till Babel.


text:
Sedan tog han en ättling av kungahuset och slöt förbund med honom och lät honom avlägga ed. Men de mäktiga i landet förde han med sig bort,


text:
så att riket skulle vara oansenligt och inte kunna resa sig utan hålla förbundet med honom, om det skulle bestå.


text:
Men denne avföll från honom och skickade sina sändebud till Egypten, för att man där skulle ge honom hästar och mycket folk. Kan det gå väl för honom? Kan han undkomma? Kan den som bryter förbund komma undan?


text:
Så sant jag lever, säger Herren, HERREN: Han skall dö i Babel där den kung bor som gjorde honom till kung, ty han föraktade eden han givit honom och bröt förbundet han slutit med honom.


text:
Inte heller skall farao med stor här och mycket folk hjälpa honom i kriget, när man kastar upp en vall och bygger en belägringsmur till undergång för många människor.


text:
Han föraktade eden och bröt förbundet och gjorde allt detta, fastän han hade givit sitt löfte. Han skall inte komma undan.


text:
Därför säger Herren, HERREN: Så sant jag lever, jag skall låta min ed som han har föraktat och mitt förbund som han har brutit komma över hans huvud.


text:
Jag skall breda ut mitt nät över honom, och han skall fångas i min snara. Jag skall föra honom till Babel och döma honom där för den otrohet som han har begått mot mig.


text:
Alla hans flyktingar och alla hans skaror skall falla för svärd, och de som räddas skall spridas för vinden. Och ni skall inse att jag, HERREN, har talat.


text:
Så säger Herren, HERREN: Jag skall själv ta en kvist från den höga cederns topp och plantera den. Av dess översta grenar skall jag bryta av en späd kvist och själv plantera den på ett högt och brant berg.


text:
På Israels höga berg skall jag plantera den, och den skall få grenar och bära frukt och bli en utsökt ceder. Alla slags fåglar skall bo under den och finna skugga under grenarna.


text:
Alla markens träd skall förstå att jag, HERREN, har böjt ner det höga trädet och upphöjt det låga trädet, och låtit det friska trädet torka och det torra trädet grönska. Jag, HERREN, har talat och skall göra det."


text:
"Vad menar ni med att bruka detta ordspråk om Israels land: "Fäderna har ätit sura druvor, och barnens tänder blir ömma"?


text:
Så sant jag lever, säger Herren, HERREN, ni skall inte längre ha orsak att använda detta ordspråk i Israel.


text:
om han inte håller offermåltid på bergen och inte upplyfter sina ögon till Israels hus avgudar, om han inte kränker sin nästas hustru eller kommer vid en kvinna som har sin månadsblödning,


text:
om han inte förtrycker någon utan ger tillbaka den pant han har fått för skuld, om han inte rånar någon utan ger sitt bröd åt den hungrige och klär den nakne,


text:
om han inte ockrar eller tar oskälig ränta utan håller sin hand borta från allt som är orätt och fäller rätta domar mellan människor,


text:
om han lever efter mina stadgar och håller mina föreskrifter, så att han gör det som är rätt och gott, då är han rättfärdig och skall förvisso få leva, säger Herren, HERREN.


text:
som han själv inte gjorde, ja, till och med håller offermåltid på bergen, kränker sin nästas hustru,


text:
förtrycker den behövande och den fattige, rånar, inte ger tillbaka pant, lyfter blicken till avgudar, bedriver vidriga ting,


text:
ockrar och tar oskälig ränta - skulle en sådan få leva? Han skall inte få leva. Han har gjort allt detta vidriga, därför skall han förvisso dö. Hans blod skall komma över honom.


text:
Men om han får en son som ser alla de synder hans far begår, och fast han ser dem inte handlar på samma sätt:


text:
Han håller inte offermåltid på bergen, han lyfter inte blicken till Israels hus avgudar, han kränker inte sin nästas hustru,


text:
han förtrycker inte någon, han kräver inte pant, han rånar inte utan ger sitt bröd åt den hungrige och klär den nakne,


text:
han förgriper sig inte på den behövande, ockrar inte och tar inte oskälig ränta utan lever efter mina föreskrifter och vandrar efter mina stadgar - då skall han inte dö genom sin fars missgärning utan skall förvisso få leva.


text:
Hans far däremot, som begick våldsgärningar och rövade från sin broder och gjorde sådant bland sina släktingar som inte var gott, se, han skall dö i sin missgärning.


text:
Men ni frågar: "Varför skall inte sonen bära på sin fars missgärning?" Sonen har gjort det som är rätt och rättfärdigt. Han har hållit alla mina stadgar och följt dem, och därför skall han förvisso få leva.


text:
Den som syndar skall dö. En son skall inte bära sin fars missgärning, och en far skall inte bära sin sons missgärning. Den rättfärdiges rättfärdighet skall vara hans egen, och den ogudaktiges ogudaktighet skall vara hans egen.


text:
Men om den ogudaktige vänder om från alla de synder som han har begått och håller alla mina stadgar och gör det som är rätt och rättfärdigt, då skall han förvisso leva och inte dö.


text:
Ingen av de överträdelser han har begått skall då tillräknas honom. Genom den rättfärdighet han har visat skall han få leva.


text:
Skulle jag finna någon glädje i den ogudaktiges död? säger Herren, HERREN. Nej, jag vill att han vänder om från sin väg och får leva.


text:
Men när den rättfärdige vänder om från sin rättfärdighet och handlar orätt och gör samma vidriga gärningar som den ogudaktige, skulle han då få leva? Ingen av de rättfärdiga gärningar som han har gjort skall då bli ihågkommen. Genom den trolöshet som han har begått och genom den synd han har gjort skall han dö.


text:
Ändå säger ni: Herrens väg är inte rätt. Hör då, ni av Israels hus: Är inte min väg rätt? Är det inte era vägar som inte är rätta?


text:
När den rättfärdige vänder om från sin rättfärdighet och gör det som är orätt, så dör han på grund av det. Genom det orätta han har gjort skall han dö.


text:
Men när den ogudaktige vänder om från sin ogudaktighet och gör det som är rätt och rättfärdigt, skall hans liv bli bevarat.


text:
Därför att han kom till insikt och vände om från alla de överträdelser han hade gjort, skall han förvisso leva och inte dö.


text:
Ändå säger Israels hus: Herrens väg är inte rätt! - Är inte mina vägar rätta, ni av Israels hus? Är det inte era vägar som inte är rätta?


text:
Därför skall jag döma er, var och en efter hans gärningar, ni av Israels hus, säger Herren, HERREN. Vänd om och vänd er bort från alla era överträdelser för att er missgärning inte skall få er på fall.


text:
Kasta bort ifrån er alla de överträdelser genom vilka ni har syndat och skaffa er ett nytt hjärta och en ny ande. Ty inte vill ni väl dö, ni av Israels hus?


text:
och säg: Vilken lejoninna var inte din mor! Hon låg bland lejon, hon födde upp sina ungar bland unga lejon.


text:
Men hednafolken fick höra om honom, och han blev fångad i deras grop. Med krok i nosen förde de honom till Egyptens land.


text:
När lejoninnan såg att hon fick vänta förgäves, att hennes hopp blev om intet, tog hon en annan av sina ungar och gjorde honom till ett kraftigt lejon.


text:
Han gick omkring bland lejonen, ja, han blev ett kraftigt lejon. Han lärde sig ta rov och att äta människor.


text:
Han kränkte deras änkor och ödelade deras städer. Landet och allt som fanns där greps av förfäran vid ljudet av hans rytande.


text:
Då satte sig folken upp mot honom från länderna runt omkring. De bredde ut sitt nät över honom, och han blev fångad i deras grop.


text:
Sedan satte de honom i en bur, med krok i nosen, och förde honom till kungen i Babel och satte honom i säkert förvar, för att hans röst inte mer skulle höras bort till Israels berg.


text:
Din mor är som en vinstock i ditt blod, planterad vid vatten, fruktbar och rik på skott ty där fanns mycket vatten.


text:
Den fick starka grenar, användbara till härskarspiror, och stammen växte hög, omgiven av lövverk, så att den syntes genom sin ståtliga växt och sin rikedom på rankor.


text:
Men den blev uppryckt i vrede och kastad till marken, östanvinden förtorkade dess frukt. De starka grenarna bröts av och vissnade, och elden förtärde dem.


text:
Eld har gått ut från en av de yppersta grenarna och har förtärt frukten. Ingen stark gren finns kvar, ingen härskarspira!" En klagosång är detta, och den skall brukas som klagosång.


text:
I det sjunde året, på tionde dagen i den femte månaden kom några av de äldste i Israel för att fråga HERREN, och de satte sig ner framför mig.


text:
"Du människobarn, tala med de äldste i Israel och säg till dem: Så säger Herren, HERREN: Har ni kommit för att fråga mig? Så sant jag lever, jag låter mig inte rådfrågas av er, säger Herren, HERREN.


text:
Men vill du döma dem, ja, vill du döma dem, du människobarn, låt dem då förstå deras fäders avskyvärda handlingar,


text:
och säg till dem: Så säger Herren, HERREN: Den dag jag utvalde Israel lyfte jag min hand till ed inför Jakobs avkomlingar och gjorde mig känd för dem i Egyptens land. Jag lyfte min hand inför dem och sade: Jag är HERREN, er Gud.


text:
På den dagen lovade jag dem med upplyft hand att föra dem ut ur Egyptens land, till det land som jag hade utsett åt dem, ett land som flödar av mjölk och honung, det härligaste av alla länder.


text:
Jag sade till dem: Var och en av er skall kasta bort de styggelser som era ögon fäst sig vid, och ingen får orena sig med Egyptens avgudar. Jag, HERREN, är er Gud.


text:
Men de var upproriska mot mig och ville inte lyssna på mig. De kastade inte bort de styggelser de hade fäst sina ögon vid, och de övergav inte Egyptens avgudar. Då tänkte jag utgjuta min vrede över dem och tömma min förbittring över dem, mitt i Egypten.


text:
Men det jag gjorde skedde för mitt namns skull, för att det inte skulle bli vanärat inför de folk som de levde bland. I deras åsyn hade jag gjort mig känd för dem då jag förde dem ut ur Egypten.


text:
Jag gav dem mina stadgar och kungjorde för dem mina föreskrifter. Den människa som följer dem skall också leva genom dem.


text:
Jag gav dem också mina sabbater som ett tecken mellan mig och dem, för att de skulle inse att jag är HERREN som helgar dem.


text:
Men Israels hus var upproriskt mot mig i öknen. De följde inte mina stadgar utan föraktade mina föreskrifter, trots att den människa som handlar efter dem skall leva genom dem. De vanhelgade svårt mina sabbater. Då tänkte jag utgjuta min förbittring över dem i öknen för att förgöra dem.


text:
Men det jag gjorde skedde för mitt namns skull, för att det inte skulle bli vanärat inför de folk som sett mig föra ut dem.


text:
Jag lyfte också min hand inför dem i öknen och svor att jag inte skulle låta dem komma in i det land som jag hade givit dem, ett land som flödar av mjölk och honung, det härligaste av alla länder.


text:
Jag gjorde detta därför att de föraktade mina föreskrifter och inte följde mina stadgar utan vanhelgade mina sabbater, ty i sina hjärtan följde de sina avgudar.


text:
Jag sade till deras barn i öknen: Ni skall inte vandra efter era fäders stadgar och inte rätta er efter deras föreskrifter och inte heller orena er med deras avgudar.


text:
Håll mina sabbater heliga. Låt dem vara ett tecken mellan mig och er, för att ni skall inse att jag är HERREN, er Gud.


text:
Men deras barn var upproriska mot mig. De vandrade inte efter mina stadgar och höll inte mina föreskrifter, så att de följde dem, trots att den människa som handlar efter dem skall leva genom dem. De vanhelgade också mina sabbater. Då tänkte jag utgjuta min förbittring över dem och tömma min vrede över dem i öknen.


text:
Men jag drog min hand tillbaka och det jag gjorde skedde för mitt namns skull, för att det inte skulle bli vanärat inför de folk som sett hur jag hade fört dem ut.


text:
Jag lyfte min hand inför dem i öknen och svor att skingra dem bland folken och sprida ut dem i länderna,


text:
eftersom de inte lydde mina föreskrifter utan föraktade mina stadgar och vanhelgade mina sabbater och såg längtansfullt efter sina fäders avgudar.


text:
Därför gav jag dem också stadgar som inte var till nytta för dem och föreskrifter som inte kunde ge dem liv.


text:
Jag lät dem orena sig med sina offergåvor, då de lät allt som öppnade moderlivet gå genom eld, ty jag ville slå dem med förfäran, så att de skulle inse att jag är HERREN.


text:
Tala därför till Israels hus du människobarn och säg till dem: Så säger Herren, HERREN: Era fäder har också hädat mig genom sin trolöshet mot mig.


text:
När jag hade låtit dem komma in i det land som jag med upplyft hand hade lovat dem, och de fick se någon hög kulle eller något lummigt träd, offrade de där sina slaktoffer och bar där fram sina offergåvor. Till min förbittring lät de där sina offers ljuvliga doft stiga upp, och de utgöt där sina drickoffer.


text:
Säg därför till Israels hus: Så säger Herren, HERREN: Skall ni orena er på samma sätt som era fäder gjorde och trolöst hålla er till deras vidriga avgudar?


text:
Ni orenar er än i dag med alla era avgudar, genom att ni bär fram era offergåvor och låter era barn gå genom eld. Skulle jag då låta mig rådfrågas av er, ni av Israels hus? Nej, så sant jag lever, säger Herren, HERREN, jag låter mig inte rådfrågas av er.


text:
Förvisso skall inte det få ske som har kommit upp i ert sinne när ni tänker: Vi vill bli som hednafolken, som folken i andra länder. Vi vill tjäna trä och sten.


text:
Så sant jag lever, säger Herren, HERREN, med stark hand och uträckt arm och utgjuten vrede skall jag sannerligen regera över er.


text:
Med stark hand och uträckt arm och utgjuten vrede skall jag föra er ut från folken och samla er från de länder där ni är kringspridda.


text:
Liksom jag dömde era fäder i öknen vid Egyptens land, skall jag också döma er, säger Herren, HERREN.


text:
Jag skall rensa bort ifrån er dem som är upproriska mot mig och begår överträdelser mot mig. Jag skall föra bort dem ur det land där de nu bor, men in i Israels land skall de inte få komma. Ni skall då inse att jag är HERREN.


text:
Men hör nu, ni av Israels hus: Så säger Herren, HERREN: Gå ni och tjäna var och en av er sina avgudar också i fortsättningen, om ni inte vill lyssna på mig! Men vanhelga inte mer mitt heliga namn med era offergåvor och era avgudar.


text:
Ty på mitt heliga berg, på Israels höga berg, säger Herren, HERREN, där skall hela Israels hus tjäna mig, alla som finns i landet. Där skall jag ta emot dem, där skall jag finna behag i era offergåvor och i förstlingen av era gåvor, vad ni än vill helga.


text:
Som en ljuvlig doft skall jag ta emot er, när jag för er ut från folken och samlar er från de länder där ni har varit kringspridda. Jag skall bevisa mig helig bland er inför hednafolkens ögon.


text:
Ni skall inse att jag är HERREN, när jag låter er komma in i Israels land, det land som jag med upplyft hand lovade att ge åt era fäder.


text:
Där skall ni tänka tillbaka på era vägar och på alla de gärningar som ni orenade er med. Ni skall avsky er själva för allt det onda som ni har gjort.


text:
Ni skall inse att jag är HERREN, när jag handlar så med er för mitt namns skull och inte efter era onda vägar och era skamliga gärningar, ni av Israels hus, säger Herren, HERREN."


text:
"Du människobarn, vänd ditt ansikte söderut och predika mot söder, profetera mot skogslandet söderut.


text:
Säg till sydlandets skog: Hör HERRENS ord: Så säger Herren, HERREN: Jag skall tända en eld i dig, och den skall förtära alla dina träd, både de friska och de torra. Den flammande lågan skall inte kunna släckas, alla ansikten från söder till norr skall bli brända av den.


text:
"Du människobarn, vänd ditt ansikte mot Jerusalem och predika mot helgedomarna och profetera mot Israels land.


text:
Säg till Israels land: Så säger HERREN: Se, jag är emot dig och skall dra ut mitt svärd ur skidan och utrota både rättfärdiga och ogudaktiga hos dig.


text:
Eftersom jag skall utrota både rättfärdiga och ogudaktiga hos dig, skall mitt svärd fara ut ur skidan och vända sig mot allt levande från söder till norr.


text:
Men du, människobarn, skall sucka så att dina höfter brister sönder. Under bitter smärta skall du sucka inför deras ögon.


text:
När de frågar dig: Varför suckar du? skall du svara: På grund av ett budskap som har kommit. Alla hjärtan skall förfäras och alla händer sjunka ner. Alla skall tappa modet och alla knän bli som vatten. Se, det kommer, ja, det skall ske! säger Herren, HERREN."


text:
"Du människobarn, profetera och säg: Så säger HERREN: Säg: Ett svärd, ett svärd har slipats och rengjorts.


text:
Det har slipats för att slakta. et har rengjorts för att blixtra. Eller skall vi glädja oss? Min sons spira föraktar allt som är av trä.


text:
Han har lämnat det till polering, till att gripas med handen. Svärdet har slipats, det har rengjorts för att sättas i en dråpares hand.


text:
Ropa och jämra dig, du människobarn, ty det drabbar mitt folk, det drabbar alla Israels furstar. Tillsammans med mitt folk offras de åt svärdet, slå dig därför för ditt bröst.


text:
Se, prövning kommer och vem drabbas om inte den föraktande spiran? Den skall inte bestå, säger Herren, HERREN.


text:
Men du, människobarn, profetera och slå ihop dina händer. Må svärdet slå två gånger, ja, tre, ett svärd som dödar. Det är ett svärd som fäller den störste, som angriper dem från alla håll.


text:
För att deras hjärtan skall smälta av ångest och många falla, sätter jag i deras portar svärdet som hugger ner. O, det är gjort för att flamma som en blixt, det är draget för att slakta!


text:
"Du människobarn, märk ut åt dig två vägar, som den babyloniske kungens svärd kan gå fram på. Låt båda gå ut från ett och samma land. Gör en vägvisare och sätt ut den på den plats där vägen till staden börjar.


text:
Märk ut den väg som svärdet skall gå, dels till Rabba i Ammons land, dels till Juda med det befästa Jerusalem.


text:
Ty kungen i Babel står redan vid vägskälet där de båda vägarna börjar för att bli spådd. Han skakar pilarna, han rådfrågar sina husgudar, han ser på levern.


text:
I sin högra hand får han då ut lotten "Jerusalem". Där skall han sätta upp murbräckor, öppna sin mun till krigsrop, häva upp sin röst till härskri, sätta upp murbräckor mot portarna, kasta upp en vall och bygga en belägringsmur.


text:
Men detta tycks dem vara en falsk spådom. De har ju svurit eder. Men han skall påminna dem om deras missgärning och ta dem till fånga.


text:
Därför säger Herren, HERREN så: Eftersom ni väcker upp minnet av er missgärning, så att era överträdelser har blivit uppenbara och er synd visar sig i allt vad ni gör, eftersom minnet av er har blivit uppväckt, därför skall ni komma att gripas med våld.


text:
Och du dödligt sårade, ogudaktige furste över Israel, din dag kommer då din missgärning har nått sin gräns.


text:
Så säger Herren, HERREN: Tag av dig huvudbindeln, lyft av dig kronan! Allt skall inte förbli som det nu är. Det som är lågt skall upphöjas, och det som är högt skall förödmjukas.


text:
Ruin, ruin, jag skall göra det till en ruin. Det skall inte vara någonting, förrän han som det rätteligen tillhör kommer. Honom skall jag ge det.


text:
Du människobarn, profetera och säg: Så säger Herren, HERREN om Ammons barn och om deras hånfulla ord: Ett svärd, ett svärd är draget, slipat för att slakta, för att förgöra, för att blixtra.


text:
Genom att skåda falska profetsyner om dig, genom att spå lögner om dig, skall du sättas på de slagnas halsar, på ogudaktiga vilkas dag har kommit, tiden då missgärningen har nått sin gräns.


text:
Stick svärdet i skidan igen. På den plats där du blev skapad, i det land som du härstammar från, skall jag döma dig.


text:
Jag skall utgjuta min vrede över dig och blåsa min förbittrings eld mot dig. Jag skall överlämna dig åt vilda människor, som är mästare på att fördärva.


text:
Du skall bli till mat åt elden, ditt blod skall flyta i landet. Ingen skall mer tänka på dig, ty jag, HERREN, har talat."


text:
"Du människobarn, vill du döma, vill du döma blodstaden? Ställ henne då inför alla hennes vidrigheter!


text:
Säg: Så säger Herren, HERREN: O stad, du som utgjuter dina invånares blod, så att din stund måste komma, du som gör avgudar åt dig för att orena dig.


text:
Genom det blod du har utgjutit har du dragit på dig skuld, och genom de avgudar du har gjort har du orenat dig. Så har du påskyndat dina dagars slut och nu kommit till slutet av dina år. Därför skall jag låta dig bli till hån för hednafolken och till åtlöje för alla länder.


text:
Hos dig föraktar man sin far och mor, och mot främlingen utövar man våld. Den faderlöse och änkan förtrycker man.


text:
Falska angivare finns hos dig, villiga att utgjuta blod. På bergen håller man offermåltider, och man bedriver skamliga ting hos dig


text:
Man bedriver avskyvärda ting med sin nästas hustru, och man orenar sin sonhustru. Andra kränker sin syster, sin fars dotter.


text:
För mutor är man hos dig beredd att utgjuta blod. Du ockrar och tar oskälig ränta och plundrar din nästa med våld, och du glömmer mig, säger Herren, HERREN.


text:
Men se, jag slår ihop mina händer i vrede över den orätta vinning du håller på med och över de blodsdåd som sker hos dig.


text:
Menar du att ditt mod kan hållas uppe eller att dina händer är starka nog, när tiden kommer då jag griper in mot dig? Jag, HERREN, har talat och jag fullbordar det också.


text:
Jag skall skingra dig bland hednafolken och sprida ut dig i länderna. Så skall jag skaffa bort all din orenhet ifrån dig.


text:
"Du människobarn, Israels hus har för mig blivit slagg. De är allesammans koppar, tenn, järn och bly i smältugnen. Silverslagg har de blivit.


text:
Därför säger Herren, HERREN så: Eftersom ni alla har blivit slagg, skall jag samla ihop er mitt i Jerusalem.


text:
Som man samlar ihop silver, koppar, järn, bly och tenn mitt i ugnen och där blåser upp eld under det och smälter det, så skall jag samla ihop er i min vrede och förbittring och lägga er i ugnen och smälta er.


text:
Som silver smälts i ugnen så skall ni smältas i den. Och ni skall inse att jag, HERREN, utgjuter min vrede över er."


text:
"Du människobarn, säg till dem: Du är ett land som inte har renats och inte har sköljts av regn på vredens dag.


text:
De profeter som finns där har sammansvurit sig och blivit som rytande, rovgiriga lejon. De slukar människor, de roffar åt sig gods och dyrbarheter och gör många till änkor i landet.


text:
Prästerna kränker min lag och vanhelgar mina heliga ting. De skiljer inte mellan heligt och oheligt och undervisar inte om skillnaden mellan rent och orent. De blundar för mina sabbater, och så blir jag vanhelgad mitt ibland dem.


text:
Furstarna i mitt folk är som rovgiriga vargar. De utgjuter blod och förgör människor för att skaffa sig orättfärdig vinning.


text:
De profeter de har tjänar dem som vitkalkare. De skådar åt dem falska profetsyner och spår åt dem lögnaktiga spådomar. De säger: Så säger Herren, HERREN, fastän HERREN inte har talat.


text:
Folket i landet begår våldsgärningar och stjäl. Den nödställde och fattige förtrycker de, och mot främlingen utövar de våld utan lag och rätt.


text:
Jag sökte bland dem efter någon som skulle bygga en mur och ställa sig i gapet inför mig till försvar för landet så att jag inte skulle fördärva det. Men jag fann ingen.


text:
Därför utgjuter jag min vrede över dem och gör slut på dem med min förbittrings eld. Deras gärningar skall jag låta komma över deras huvuden, säger Herren, HERREN."


text:
De bedrev otukt i Egypten, ja, redan i sin ungdom bedrev de hor. Där kramade man deras bröst och där smektes deras jungfruliga barm.


text:
Den äldre hette Ohola och hennes syster Oholiba. De blev mina och födde söner och döttrar. Namnet Ohola står för Samaria och Oholiba för Jerusalem.


text:
Men Ohola begick äktenskapsbrott i stället för att hålla sig till mig. Hon fick begär till sina älskare, grannarna assyrierna.


text:
Hon gav sig som hora åt dem, de främsta av Assurs alla söner, och åt alla dem hon upptändes av begär till. Hon orenade sig med alla deras eländiga avgudar.


text:
Inte heller gav hon upp sin lösaktighet med egyptierna, som hade fått ligga med henne i hennes ungdom och som hade smekt hennes jungfruliga barm och slösat sin otukt på henne.


text:
De klädde av henne naken, förde bort hennes söner och döttrar och dödade henne själv med svärd. Hon blev ett varnande exempel för andra kvinnor, och de utförde domen över henne.


text:
Men fastän hennes syster Oholiba såg detta, upptändes hon ännu mer av begär och gick ännu längre än systern i sin otukt.


text:
Hon fick begär till sina grannar, Assurs söner. De var ju ståthållare och furstar. De kom klädda i präktiga kläder, ryttare till häst, alla vackra unga män.


text:
Men hon drev sin otukt ännu längre. Hon fick se mansbilder inristade i väggen. Man hade ristat in bilder av kaldeer och målat dem röda.


text:
De var framställda med bälten kring sina höfter och med ståtliga huvudbonader, alla lika kämpar, som Babels söner från Kaldeen.


text:
Babels söner kom då till henne för en kärleksstund och orenade henne genom sin otukt. Först sedan hon hade blivit orenad av dem, vände hon sig i avsky bort ifrån dem.


text:
Men när hon så öppet bedrev sin otukt och blottade sin nakenhet, kände jag avsky och vände mig ifrån henne, så som jag hade vänt mig ifrån hennes syster.


text:
Ändå drev hon sitt horeri ännu längre. Hon tänkte på sin ungdoms dagar, då hon bedrev otukt i Egyptens land,


text:
och hon blev på nytt upptänd av begär till sina älskare där, som hade könsorgan som åsnor och sädesflöde som hingstar.


text:
Din håg stod åter till din ungdoms skamlöshet, när egyptierna smekte din barm, därför att du hade så ungdomliga bröst.


text:
Därför, du Oholiba, säger Herren, HERREN så: Se, jag skall uppegga dina älskare mot dig, dem som du vänt dig ifrån med avsky. Jag skall låta dem komma över dig från alla sidor,


text:
Babels söner och alla kaldeer, pekodeer, soreer och koeer och alla Assurs söner med dem. De är alla åtråvärda unga män, ståthållare och furstar, kämpar och berömvärda män, alla ryttare till häst.


text:
De skall anfalla dig med vapen, vagnar och åkdon i mängd och med skaror av folk. Rustade med skärmar och sköldar och klädda i hjälmar skall de anfalla dig från alla sidor. Jag skall överlämna domen åt dem, och de skall döma dig efter sina lagar.


text:
Jag skall låta min nitälskan gå över dig så att de far fram mot dig i vrede. De skall skära av dig näsa och öron, och de som blir kvar av dig skall falla för svärd. De skall föra bort dina söner och döttrar, och vad som blir kvar av dig skall förtäras av eld.


text:
Så skall jag göra slut på din oanständighet och på din otukt i Egyptens land. Du skall inte mer lyfta upp dina ögon till dem och inte mer tänka på Egypten.


text:
Ty så säger Herren, HERREN: Se, jag skall överlämna dig åt dem som du hatar, åt dem som du har vänt dig bort ifrån med avsky.


text:
Med hat skall de fara fram mot dig och ta ifrån dig allt vad du har skaffat dig. De skall lämna dig naken och blottad. Din otuktiga blygd skall bli blottad liksom din skamlöshet och din otukt.


text:
Detta skall man göra med dig därför att du trolöst förenade dig med hednafolk och orenade dig med deras avgudar.


text:
Så säger Herren, HERREN: Du skall dricka din systers bägare, så djup och så vid som den är, och den skall ge dig hån och förakt. Den rymmer mycket.


text:
Du skall bli full av rus och bedrövelse, en fördärvets och förödelsens bägare är din syster Samarias bägare.


text:
Du skall dricka den till sista droppen, även slicka dess skärvor, och du skall riva sönder dina bröst. Ty jag har talat, säger Herren, HERREN.


text:
Därför säger Herren, HERREN så: Eftersom du har glömt mig och kastat mig bakom din rygg, måste du också bära följderna av din lösaktighet och din otukt.


text:
HERREN sade till mig: Du människobarn, vill du döma Ohola och Oholiba? Tala då om för dem vilka vidrigheter de bedriver.


text:
Ty de har begått äktenskapsbrott och deras händer är fläckade av blod. Med sina eländiga avgudar har de begått äktenskapsbrott. Och barnen som de hade fött åt mig lät de gå igenom eld som mat åt avgudarna.


text:
Dessutom gjorde de mig detta: Samma dag som de orenade min helgedom, vanhelgade de också mina sabbater.


text:
Samma dag som de slaktade sina barn åt avgudarna, gick de in i min helgedom och vanhelgade den. Sådant har de gjort i mitt hus.


text:
De sände också bud efter män som skulle komma fjärran ifrån. Budbärare skickades till dem och de kom, och du tvättade dig, sminkade dina ögon och prydde dig med smycken.


text:
Du satt på en härlig bädd med dukat bord framför dig, och där hade du ställt fram min rökelse och min olja.


text:
Sorglöst sorl hördes därinne, och till de män ur hopen som var där hämtade man också in dryckesbröder från öknen. Dessa satte armband på kvinnornas armar och praktfulla kronor på deras huvuden.


text:
Då sade jag om henne som var utsliten genom sina äktenskapsbrott: Nu skall de bruka henne som en hora, just henne.


text:
Och de gick in till henne som man går in till en hora. Så gick man in till Ohola och till Oholiba, de lösaktiga kvinnorna.


text:
Men rättfärdiga män skall döma dem efter den lag som gäller för horor och sådana som utgjuter blod, ty horor är de, och de har blod på sina händer.


text:
Så säger Herren, HERREN: Kalla samman en folksamling mot dem och lämna ut dem till misshandel och plundring.


text:
Folksamlingen skall stena dem och hugga dem i stycken med svärd och dräpa deras söner och döttrar och bränna upp deras hus i eld.


text:
Så skall jag göra slut på skamlösheten i landet, och alla kvinnor skall varnas så att de inte bedriver sådan skamlöshet som ni.


text:
Man skall låta er skamlöshet komma över er, och ni skall få bära på de synder ni begått med era avgudar. Och ni skall inse att jag är Herren, HERREN."


text:
"Du människobarn, skriv upp namnet på denna dag, just denna dag, ty kungen i Babel har just i dag ryckt fram mot Jerusalem.


text:
Tala till det upproriska folket i en liknelse. Säg till dem: Så säger Herren, HERREN: Sätt på grytan, ja, sätt på den och häll vatten i den.


text:
Du skall ta det bästa av hjorden. Lägg så ved under grytan för att koka benen. Låt den koka starkt, så att även benen blir kokta.


text:
Därför säger Herren, HERREN: Ve över blodstaden, den rostiga grytan, som inte kunnat befrias från rost! Tag bort ur den köttstycke efter köttstycke utan att kasta lott om ordningen.


text:
Ty hennes blod är ännu kvar därinne. På den kala klippan lät hon det rinna ner. Hon göt inte ut det på marken så att mullen har kunnat dölja det.


text:
För att vreden skulle ha sin gång och hämnd utkrävas, lät jag det blod hon utgöt komma på kala klippan, där det inte kunde döljas.


text:
Ja, lägg på mer ved, tänd upp eld, låt köttet kokas väl, låt spadet koka in och benen bli förbrända.


text:
Sätt sedan grytan tom på den glödande kolen till dess den blir så upphettad att kopparn glödgas och orenheten smälts bort ur den och rosten försvinner.


text:
Den har vållat mig mycket arbete men ändå har den myckna rosten inte gått bort. In i elden med rosten!


text:
Din orenhet är skamlig, och därför att du inte blev ren, hur jag än försökte rena dig, skall du nu inte mer bli fri från din orenhet, förrän jag har släckt min vrede på dig.


text:
Jag, HERREN, har talat. Det kommer! Jag skall göra det! Jag skall inte släppa efter, inte visa mildhet och inte ångra mig. Efter ditt sätt att leva och efter dina gärningar skall man döma dig, säger Herren, HERREN."


text:
"Du människobarn, se, genom plötslig död skall jag ta ifrån dig dina ögons lust, men du skall inte klaga eller gråta eller fälla tårar.


text:
I tysthet får du sörja, men du skall inte hålla sorgefest som efter en död. Sätt på dig din huvudbindel och tag skor på dina fötter. Skyl inte ditt skägg och ät inte sorgebröd."


text:
Nästa morgon talade jag till folket, men på aftonen dog min hustru. Följande morgon gjorde jag som jag hade blivit befalld.


text:
Säg till Israels hus: Så säger Herren, HERREN: Se, jag skall vanhelga min helgedom, er stolta härlighet, era ögons lust och er själs längtan. Och era söner och döttrar, som ni har tvingats överge, skall falla för svärd.


text:
Ni skall behålla huvudbindlarna på era huvuden och skorna på era fötter. Ni skall inte hålla dödsklagan eller gråta utan tyna bort genom era missgärningar och sucka med varandra.


text:
Hesekiel skall vara ett tecken för er. Som han har gjort, skall ni komma att göra. När detta händer, skall ni inse att jag är Herren, HERREN.


text:
Men du människobarn skall veta, att på den dag då jag tar ifrån dem deras värn, deras härliga fröjd, deras ögons lust och deras själs begär, deras söner och döttrar,


text:
Den dagen skall din mun öppnas, och du skall tala till flyktingen och inte mer vara stum. Du skall vara ett tecken för dem, och de skall inse att jag är HERREN."


text:
Säg till Ammons barn: Hör Herrens, HERRENS ord: Så säger Herren, HERREN: Eftersom du ropade "ha, ha" mot min helgedom när den blev vanhelgad och mot Israels land när det lades öde och mot Juda hus när det gick i landsflykt,


text:
se, därför skall jag ge dig till österlänningarna, så att de får slå upp sina tältläger och sätta upp sina boningar i dig. De skall äta din frukt och de skall dricka din mjölk.


text:
Jag skall göra Rabba till en betesmark för kameler och ammoniternas land till en lägerplats för fårhjordar, och ni skall inse att jag är HERREN.


text:
Ty så säger Herren, HERREN: Eftersom du klappar i händerna och stampar med fötterna och med allt det förakt du har i din själ gläder dig över Israels lands olycka,


text:
se, därför skall jag räcka ut min hand mot dig och ge dig till byte åt hednafolken. Jag skall utrota dig från folken och utplåna dig ur länderna. Jag skall förgöra dig, och du skall inse att jag är HERREN.


text:
Så säger Herren, HERREN: Eftersom Moab och Seir säger: "Se, det är med Juda hus som med alla andra folk",


text:
därför skall jag öppna Moabs bergsluttningar så att de blir utan städer, utan sina gränsstäder, landets prydnad: Bet-Hajesimot, Baal-Meon och Kirjatajim.


text:
Till besittning åt österlänningarna skall jag ge bort dem tillsammans med ammoniterna, så att man inte mer tänker på Ammons barn bland folken.


text:
Så säger Herren, HERREN: Eftersom Edom har handlat så hämndgirigt mot Juda hus och dragit på sig svår skuld genom sin hämnd,


text:
därför, säger Herren, HERREN, skall jag räcka ut min hand mot Edom och utrota både människor och djur. Jag skall ödelägga det, och från Teman till Dedan skall de falla för svärd.


text:
Jag skall hämnas på Edom genom mitt folk Israel, och de skall handla med Edom enligt min brinnande vrede. Edom skall så få känna min hämnd, säger Herren, HERREN.


text:
Så säger Herren, HERREN: Eftersom filisteerna har handlat så hämndgirigt och med förakt i själen velat hämnas och i sin eviga fiendskap velat fördärva,


text:
därför säger Herren, HERREN så: Se, jag skall räcka ut min hand mot filisteerna och utrota kereteerna och förgöra dem som finns kvar i Kustlandet.


text:
Jag skall hämnas stort på dem, när jag straffar dem i min vrede. Och de skall inse att jag är HERREN, när jag låter min hämnd drabba dem."


text:
Du människobarn, eftersom Tyrus har sagt om Jerusalem: "Ha, ha, folkens port har brutits ner. Då vänder man sig till mig, jag blir rik när hon ligger i ruiner."


text:
Därför säger Herren, HERREN så: Se, jag är emot dig, Tyrus. Jag skall få många hednafolk att resa sig mot dig, liksom havet låter sina böljor resa sig.


text:
De skall förstöra Tyrus murar och riva ner hennes torn. Jag skall skrapa bort allt grus från henne och förvandla henne till en kal klippa.


text:
En torkplats för fisknät skall hon bli, mitt ute i havet, ty jag har talat, säger Herren, HERREN. Hon skall bli ett byte för hednafolken.


text:
Ty så säger Herren, HERREN: Se, jag skall låta Nebukadressar, kungen i Babel, kungarnas kung, norrifrån komma över Tyrus med hästar och vagnar och ryttare och med mycket folk.


text:
Dina döttrar på fastlandet skall han dräpa med svärd. Han skall bygga en belägringsmur mot dig, kasta upp en vall mot dig och resa sina sköldar mot dig.


text:
Med sin murbräcka skall han rikta stötar mot dina murar, och dina torn skall han bryta ner med sina vapen.


text:
Hans hästar är så många att dammet från dem skall övertäcka dig. Vid dånet av hans ryttare och av hans kärror och vagnar skall dina murar skaka när han drar in genom dina portar, så som man drar in i en erövrad stad.


text:
Hans hästar skall med sina hovar trampa sönder alla dina gator. Ditt folk skall han döda med svärd, och dina stolta stoder skall störta till marken.


text:
Man skall röva bort dina skatter och plundra dina handelsvaror. Man skall riva dina murar, och dina vackra hus skall man bryta ner. Stenarna, trävirket och gruset skall kastas i havet.


text:
Ja, jag skall göra dig till en kal klippa, en torkplats för fisknät skall du bli. Aldrig mer skall du byggas upp igen, ty jag, HERREN, har talat, säger Herren, HERREN.


text:
Så säger Herren, HERREN till Tyrus: Kommer då inte kustländerna att bäva vid dånet av ditt fall, när dina sårade jämrar sig och man begår mord hos dig?


text:
Alla furstar vid havet skall stiga ner från sina troner. De skall lägga bort sina mantlar och ta av sig sina broderade kläder. Skräck blir deras klädsel där de sitter på marken. De skall ständigt förskräckas och häpna över dig.


text:
De skall stämma upp en klagosång över dig och säga: "Hur har du inte gått under, du som var bebodd av sjöfolk, du berömda stad, du som var så mäktig på havet, du och dina invånare, du som spred skräck hos alla dina invånare.


text:
Ty så säger Herren, HERREN: "När jag gör dig till en ödelagd stad, lik städer som ingen bor i, när jag låter havets djup stiga upp över dig så att de stora vattnen övertäcker dig,


text:
då störtar jag ner dig till dem som har farit ner i graven, till folk som levde för länge sedan. Likt en plats som sedan länge ligger öde får du ligga där i jordens djup hos dem som har farit ner i graven. Så skall du förbli obebodd medan jag gör härliga ting i de levandes land.


text:
Jag skall låta dig få ett fasansfullt slut, och du skall inte mer finnas till. Man skall söka dig men aldrig någonsin finna dig säger Herren, HERREN."


text:
Säg till Tyrus: Du som bor vid havets portar och driver handel med folken i många kustländer, så säger Herren, HERREN: O Tyrus, du säger själv: Jag är den fullkomliga skönheten.


text:
Av cypress från Senir gjorde de allt ditt träarbete. De hämtade en ceder från Libanon för att göra en mast åt dig.


text:
Av ekar från Basan gjorde de dina åror. De prydde ditt däck med elfenben, inlagt i ädelt trä från kitteernas öländer.


text:
Seglet av fint broderat linne från Egypten hade du som ditt baner. Mörkblått och purpurrött tyg från Elisas öländer hade du till soltält.


text:
Sidons och Arvads invånare var roddare åt dig. De vise, som du hade hos dig, Tyrus, dem tog du till sjömän.


text:
Gebals äldste och dess vise tjänade dig med att täta dina fogar. Havets alla fartyg med sina besättningar tjänade dig vid din byteshandel.


text:
Perser, ludeer och puteer tjänstgjorde som soldater i din här och var ditt krigsfolk. Sköldar och hjälmar hängde de på dig, och dessa gav dig glans.


text:
Arvads söner och din här stod runt omkring på dina murar, och män från Gammad var i dina torn. Sina stora sköldar hängde de upp runt om på dina murar, de gjorde din skönhet fullkomlig.


text:
Tarsis var din handelspartner, ty du var rik på allt. Du fick silver, järn, tenn och bly i utbyte mot dina varor.


text:
Dedans söner handlade med dig, ja, många kustländer var dina kunder. Elfenben och ebenholts förde de till dig som betalning.


text:
Aram var din handelspartner, ty du var rik på konstarbeten. Karbunkelstenar, purpurrött tyg, broderade vävnader och fint linne, koraller och rubiner gav de dig som betalning.


text:
Juda och Israels land handlade med dig. Vete från Minnit, bakverk och honung, olja och balsam gav de dig i utbyte för dina varor.


text:
Damaskus var din handelspartner, ty du var rik på konstarbeten och allt slags gods. De kom med vin från Helbon och med ull från Sahar.


text:
Dan och Javan gav dig tvinnad tråd som betalning. De gav konstsmitt järn, kassia och kalmus i utbyte mot dina varor.


text:
Araberna och Kedars alla furstar tjänade dig med sin handel, med lamm och baggar och bockar drev de handel hos dig.


text:
Sabas och Raamas köpmän gjorde affärer med dig. Kryddor av bästa slag och alla slags ädla stenar och guld gav de dig som betalning.


text:
De gjorde affärer hos dig med vackra kläder, med mörkblå brokigt vävda mantlar, med brokiga täcken, med välslagna, starka rep på din marknad.


text:
Fartyg från Tarsis for i väg med dina bytesvaror. Så fylldes du med gods och blev mycket ärad, där du låg mitt i havet.


text:
Ut på vida vattnen förde de dig, dina roddare. Då kom östanvinden och krossade dig, där du låg mitt i havet.


text:
Ditt gods, dina varor och din handel, dina sjömän och styrmän, de som lagade dina fogar och de som drev din handel, allt krigsfolk som fanns hos dig och allt manskap hos dig, skall sjunka ner i havets djup den dag du faller.


text:
De rakar sig skalliga för din skull och klär sig i säcktyg, de gråter över dig i bitter sorg, under bitter klagan.


text:
Med jämmer stämmer de upp en klagosång över dig, klagande sjunger de om dig: Vem är lik Tyrus, som bringats till tystnad mitt ute i havet?


text:
När dina handelsvaror sattes i land från havet mättade du många folk. Med ditt myckna gods och dina många bytesvaror gjorde du jordens kungar rika.


text:
Men nu, då du har förlist och försvunnit från havet ner i vattnets djup, har dina bytesvaror och allt ditt manskap sjunkit med dig.


text:
Kustländernas alla invånare häpnar över dig, deras kungar står rysande med förfäran i sina ansikten.


text:
Köpmännen ute bland folken visslar hånfullt åt dig. Du har fått ett fasansfullt slut, du skall inte mer finnas till."


text:
"Du människobarn, säg till fursten i Tyrus: Så säger Herren, HERREN: Ditt hjärta är högmodigt och du säger: Jag är en gud, jag tronar på en gudatron mitt ute i havet. Ändå är du bara en människa och inte en gud, hur mycket du än i ditt hjärta tycker dig vara en gud.


text:
Genom din visdom och ditt förstånd har du blivit rik, guld och silver har du samlat i dina förrådshus.


text:
Genom stor visdom med vilken du bedrev din handel har du ökat din rikedom, och så har ditt hjärta blivit högmodigt för din rikedoms skull.


text:
se, därför skall jag låta främlingar komma mot dig, de grymmaste folk. De skall dra sina svärd mot din visdoms skönhet och orena din glans.


text:
Skall du då säga till den som dräper dig: `Jag är en gud`, du som är en människa och inte en gud, i händerna på den som genomborrar dig?


text:
"Du människobarn, stäm upp en klagosång över kungen i Tyrus och säg till honom: Så säger Herren, HERREN: Du var en mönsterbild av fullkomlighet, full av visdom och fullkomlig i skönhet.


text:
I Eden, Guds lustgård, var du, höljd i alla slags ädelstenar: karneol, topas och kalcedon, krysolit, onyx och jaspis, safir, karbunkel och smaragd. Med guld var dina tamburiner och flöjter utsmyckade, framställda den dag du skapades.


text:
Du var en smord, beskyddande kerub, och jag hade satt dig på Guds heliga berg. Där gick du omkring bland gnistrande stenar.


text:
Du var fullkomlig på alla dina vägar från den dag då du skapades, till dess att orättfärdighet blev funnen hos dig.


text:
Genom din stora handel fylldes du med våld, och du syndade. Därför drev jag dig bort från Guds berg och förgjorde dig, du beskyddande kerub mitt bland de gnistrande stenarna.


text:
Eftersom ditt hjärta var högmodigt på grund av din skönhet, och du fördärvade din visdom på grund av din prakt, kastade jag ner dig till jorden och utlämnade dig åt kungar till att beskådas.


text:
Genom dina många missgärningar och din oärliga handel vanhelgade du dina helgedomar. Därför lät jag eld gå ut från dig, och den förtärde dig. Jag gjorde dig till aska på marken inför alla som såg dig.


text:
Alla som kände dig bland folken häpnade över dig. Du fick ett fasansfullt slut och du skall inte mer finnas till."


text:
och säg: Så säger Herren, HERREN: Se, jag skall komma över dig, Sidon, och förhärliga mig i dig. Man skall inse att jag är HERREN, när jag dömer henne och bevisar mig helig i hennes mitt.


text:
Jag skall sända pest över henne och blod på hennes gator, och inne i henne skall döende män falla för svärd, som skall drabba henne från alla sidor. Och man skall inse att jag är HERREN.


text:
Sedan skall det för Israels hus inte mer finnas någon stickande tagg eller något sårande törne bland alla de grannfolk som nu föraktar dem. Och man skall inse att jag är Herren, HERREN.


text:
Så säger Herren, HERREN: När jag samlar Israels hus från de folk där de är kringspridda, skall jag uppenbara min helighet bland dem inför hednafolkens ögon, och de skall sedan bo i sitt land, det som jag gav åt min tjänare Jakob.


text:
De skall bo där i trygghet och bygga hus och plantera vingårdar. Ja, de skall bo i trygghet, när jag dömer alla som bor runt omkring dem och som föraktar dem. Och de skall inse att jag är HERREN, deras Gud."


text:
"Du människobarn, vänd ditt ansikte mot farao, kungen i Egypten, och profetera mot honom och mot hela Egypten.


text:
Säg: Så säger Herren, HERREN: Jag är emot dig, farao, du Egyptens kung, du stora monster, som ligger där i dina strömmar och säger: Nilen är min, jag har själv gjort den.


text:
Jag skall sätta krokar i dina käftar och låta fiskarna i dina strömmar fastna i dina fjäll. Så skall jag dra upp dig ur dina strömmar med alla fiskar som hänger fast vid dina fjäll.


text:
Jag skall kasta dig ut i öknen med alla fiskarna från dina strömmar. Du skall bli liggande på marken och inte tas bort därifrån eller hämtas, ty jag skall ge dig till mat åt markens djur och himlens fåglar.


text:
När de tar dig i sin hand går du sönder och ristar upp hela deras sida. När de stöder sig på dig bryts du av, och du får alla höfter att darra.


text:
Därför säger Herren, HERREN så: Se, jag vill låta svärd drabba dig och jag skall utrota både människor och djur ur dig.


text:
Egyptens land skall skövlas och läggas öde, och de skall inse att jag är HERREN. Detta därför att du sade: Nilfloden är min, jag har själv gjort den.


text:
Se, därför är jag emot dig och dina strömmar, och jag skall göra Egyptens land till en ödemark, till ett ödelagt land, från Migdol till Sevene ända fram till Nubiens gräns.


text:
Ingen människas fot skall gå fram där och ingen fot av något djur. Landet skall ligga obebott i fyrtio år.


text:
Jag skall göra Egyptens land till en ödemark bland ödelagda länder, och dess städer skall ligga öde bland ödelagda städer i fyrtio år. Jag skall skingra egyptierna bland folken och sprida ut dem i länderna.


text:
Ty så säger Herren, HERREN: När fyrtio år har gått, skall jag samla egyptierna från de folk där de är utspridda.


text:
Jag skall göra slut på deras fångenskap och låta dem återvända till Patros land, som de härstammar från. Där skall de bli ett oansenligt rike,


text:
ett rike som är oansenligare än andra riken, så att det inte mer skall kunna upphöja sig över folken. Jag skall låta dem bli så få att de inte kan härska över folken.


text:
Israels folk skall inte mer förlita sig på egyptierna, utan de skall minnas sin synd, när de vänder sig till dem för att få hjälp. Och de skall inse att jag är Herren, HERREN."


text:
"Du människobarn, Nebukadressar, kungen i Babel, har låtit sin här utföra ett hårt arbete mot Tyrus. Varje huvud har blivit skalligt och varje skuldra sönderskavd. Men varken han eller hans här har vunnit något av Tyrus genom det arbete de utfört mot det.


text:
Därför säger Herren, HERREN så: Se, jag ger Egyptens land åt Nebukadressar, kungen i Babel, och han skall föra bort dess rikedomar och plundra och ta byte där. Detta skall hans här få som lön.


text:
Som ersättning för hans arbete ger jag honom Egyptens land, ty för min räkning har de utfört sitt verk, säger Herren, HERREN.


text:
På den tiden skall jag låta ett horn växa upp åt Israels hus, och jag skall låta dig öppna munnen mitt ibland dem. Och de skall inse att jag är HERREN."


text:
Ett svärd skall komma över Egypten, och Nubien skall gripas av ångest när de slagna faller i Egypten, dess rikedomar förs bort och dess grundvalar rivs upp.


text:
Nubier, puteer och ludeer och hela skaran av främmande folk och kubeer och förbundslandets söner skall tillsammans med dem falla för svärd.


text:
Så säger HERREN: Egyptens försvarare skall falla, deras stolta makt skall störtas. Från Migdol till Sevene skall de som bor där falla för svärd, säger Herren, HERREN.


text:
Deras land skall ligga öde bland ödelagda länder, och deras städer skall ligga bland ödelagda städer.


text:
På den dagen skall sändebud på fartyg dra ut från mig för att skrämma Nubien mitt i dess trygghet. Man skall där gripas av ångest som på Egyptens dag, ty se, det kommer.


text:
Så säger Herren, HERREN: Jag skall göra slut på Egyptens överflöd genom Nebukadressar, kungen i Babel.


text:
Han och hans folk med honom, de grymmaste bland hednafolken, skall föras dit för att fördärva landet. De skall dra sina svärd mot Egypten och fylla landet med slagna.


text:
Jag skall göra floderna till torr mark och sälja landet i onda mäns händer. Genom främlingars händer skall jag ödelägga landet med allt som finns i det. Jag, HERREN, har talat.


text:
Så säger Herren, HERREN: Jag skall också förstöra avgudarna och göra slut på avgudabilderna i Nof. Det skall inte mer uppstå någon furste i Egypten, och jag skall låta skräck drabba Egyptens land.


text:
Jag skall tända eld på Egypten, Sin skall gripas av ångest, No skall erövras och Nof överfallas på ljusa dagen.


text:
I Tachpanches blir dagen mörk, när jag bryter sönder Egyptens ok och dess stolta makt upphör att finnas till. Ett moln skall övertäcka det, och dess döttrar skall vandra bort i fångenskap.


text:
"Du människobarn, jag har brutit sönder faraos, den egyptiske kungens arm, och man har inte förbundit den. Man har inte använt läkemedel, inte lindat den eller lagt förband på den för att på nytt göra den stark nog att föra svärdet.


text:
Därför säger Herren, HERREN så: Jag är emot farao, kungen i Egypten, och skall bryta sönder hans armar, både den som ännu är stark och den som redan är bruten, och jag skall låta svärdet falla ur hans hand.


text:
Den babyloniske kungens armar skall jag stärka, och jag skall sätta mitt svärd i hans hand. Men faraos armar skall jag bryta sönder, så att han som en dödsslagen kämpe jämrar sig inför honom.


text:
Jag skall stärka den babyloniske kungens armar, men faraos armar skall sjunka ner. De skall inse att jag är HERREN, när jag sätter mitt svärd i den babyloniske kungens hand, för att han skall räcka ut det mot Egyptens land.


text:
Jag skall skingra egyptierna bland folken och sprida ut dem i länderna. Och de skall inse att jag är HERREN."


text:
"Du människobarn, säg till farao, kungen i Egypten, och till hans larmande hop: Vem är du lik i din storhet?


text:
Se på Assyrien, en gång en ceder på Libanon, med vackra grenar, skuggrik krona och hög stam, som sträckte sin topp upp bland molnen.


text:
Vatten gav den växt, djupa källor gjorde den hög. Källorna lät sina strömmar flyta runt platsen där den var planterad, och sände ut sina flöden till alla andra träd på marken.


text:
Därför fick den högre stam än alla träd på marken. Den fick många kvistar och yviga grenar på grund av det myckna vattnet när den sköt skott.


text:
Alla himlens fåglar byggde sina bon bland grenarna, alla markens djur födde sina ungar under dess grenar, och i skuggan av det bodde alla de stora folken.


text:
Den var vacker genom sin storhet och genom sina grenars längd, ty den hade sin rot vid stora vatten.


text:
Ingen ceder i Guds lustgård gick upp mot den, ingen cypress hade grenar som kunde jämföras med den, ingen lönn bar kvistar som den. Nej, inget träd i Guds lustgård liknade den i skönhet.


text:
Jag hade gjort den så vacker med alla dess grenar att alla Edens träd i Guds lustgård avundades den.


text:
Därför säger Herren, HERREN så: Eftersom den har växt så hög och sträckt sin topp upp bland molnen och förhävt sig i sitt hjärta över att den var så hög,


text:
därför skall jag utlämna den åt den mäktige bland folken. Han skall behandla den som den förtjänar, ty för dess ogudaktighets skull har jag röjt den ur vägen.


text:
Främlingar, de grymmaste folk, har fått hugga ner den och har låtit den ligga. Dess kvistar har fallit på bergen och i alla dalar. Grenarna har brutits av och kastats i landets alla bäckar, och alla folk på jorden måste ge sig bort ifrån dess skugga och låta den ligga.


text:
Detta sker för att inget träd som växer vid vatten skall yvas på grund av sin höjd och sträcka sin topp upp bland molnen, och för att inte ens det väldigaste av dem skall stå där och vara högmodigt, nej, inget träd som har haft vatten att dricka. Ty de är alla bestämda till att dö och måste ner i jordens djup för att vara där bland människors barn, hos dem som har farit ner i graven.


text:
Så säger Herren, HERREN: På den dag, då cedern for ner till dödsriket, lät jag djupet klä sig i säcktyg för dess skull. Jag lät strömmarna stå stilla, och de stora vattnen hölls tillbaka. Jag lät för dess skull Libanon klä sig i svart, och alla träd på marken vissnade i sorg över den.


text:
Vid dånet av dess fall fick jag hednafolken att bäva, när jag störtade ner den i dödsriket till dem som hade farit ner i graven. Men i jordens djup tröstade sig då alla Edens träd, de främsta och bästa på Libanon, alla de som hade haft vatten att dricka.


text:
Också de hade, som det trädet, tvingats fara ner till dödsriket, till dem som var slagna med svärd. Dit for också de som hade varit dess stöd och hade bott i dess skugga bland hednafolken.


text:
Vilket av Edens träd liknar dig i härlighet och storhet? Ändå skall du störtas ner i jordens djup tillsammans med Edens träd och ligga där bland de oomskurna, hos dem som har genomborrats med svärd. Så skall det gå farao och hela hans larmande hop, säger Herren, HERREN."


text:
"Du människobarn, stäm upp en klagosång över farao, kungen i Egypten, och säg till honom: Du var lik ett ungt lejon bland hednafolken. Du liknade monstret i havet, där du for fram i dina strömmar och rörde upp vattnet med dina fötter och grumlade floderna.


text:
Så säger Herren, HERREN: Jag skall breda ut mitt nät över dig genom skaror av många folk, och de skall dra upp dig i mitt garn.


text:
Jag skall kasta upp dig på land och slunga dig bort på det öppna fältet. Jag skall låta alla himlens fåglar slå ner på dig och låta jordens alla vilda djur äta sig mätta på dig.


text:
Jag skall dränka landet med strömmar av ditt blod ända upp till bergen, och bäckarna skall bli fyllda av dig.


text:
När det är ute med dig, skall jag täcka över himlen och förmörka stjärnorna. Jag skall täcka över solen med moln, och månen skall inte lysa mer.


text:
Alla ljus på himlen skall jag göra mörka för din skull och låta mörker komma över ditt land, säger Herren, HERREN.


text:
Många folks hjärtan skall jag bedröva, när jag tillkännager din undergång bland hednafolken, för länder som du inte känner till.


text:
Jag skall få många folk att häpna över dig, och deras kungar skall bäva för din skull, när jag svingar mitt svärd inför deras ögon. Varje ögonblick skall de frukta, var och en för sitt liv, den dag du faller.


text:
Jag skall låta din larmande hop falla för hjältars svärd, grymmast bland hednafolk är de alla. De skall ödelägga Egyptens härlighet, och hela den larmande hopen skall förgöras.


text:
Jag skall utrota all dess boskap vid de många vattnen. Ingen människofot skall mer röra upp vattnet, inte heller boskapsklövar.


text:
Sedan skall jag låta deras vatten sjunka undan och deras strömmar flyta bort som olja, säger Herren, HERREN.


text:
När jag gör Egyptens land till en övergiven ödemark och tar ifrån landet allt som finns där och slår ner alla som bor i landet - då skall de inse att jag är HERREN.


text:
Detta är en klagosång som man skall sjunga. Folkens döttrar skall sjunga den över Egypten med hela dess larmande hop, säger Herren, HERREN."


text:
"Du människobarn, sjung sorgesång över Egyptens larmande folkhop. Befall henne att fara ner i jordens djup tillsammans med döttrarna till mäktiga folkslag, till dem som redan har farit ner i graven.


text:
Bland män som är genomborrade med svärd skall de falla. Svärdet är redo. Släpa bort henne med alla hennes folkskaror.


text:
Starka hjältar skall tala ur dödsriket till honom och till dem som hjälper honom: De har farit hit ner, och nu ligger de där, de oomskurna, genomborrade med svärd.


text:
Där ligger Assur med hela sin skara. Alla är de slagna och har fallit för svärd. Han är omgiven av deras gravar.


text:
Sina gravar har de fått längst ner i gropen. Runt omkring hans grav ligger hans skara. Alla är de slagna, fallna för svärd, de som spred skräck i de levandes land.


text:
Där ligger Elam med hela sin larmande hop runt omkring hans grav. Alla är de slagna och har fallit för svärd. Som oomskurna måste de fara ner i jordens djup, de som spred skräck omkring sig i de levandes land. Nu måste de bära sin skam med de andra som har farit ner i graven.


text:
Bland de slagna har han fått sitt läger med hela sin larmande hop. Runt omkring honom är deras gravar. Oomskurna ligger de där alla, slagna med svärd, ty de spred skräck i de levandes land. Nu måste de bära sin skam tillsammans med dem som har farit ner i graven. De ligger mitt ibland de slagna.


text:
Där ligger Mesek-Tubal med hela sin larmande hop. Runt omkring honom har de sina gravar. Alla är oomskurna och genomborrade med svärd, ty de spred skräck i de levandes land.


text:
Inte heller får de ligga bland de fallna, oomskurna hjältarna, som har farit ner till dödsriket i sin rustning och fått sina svärd lagda under sina huvuden. Nej, deras missgärningar vilar över deras ben, ty de spred skräck i de levandes land.


text:
Där ligger Edom med sina kungar och alla sina furstar. Trots all sin makt har de fått sin plats bland dem som är slagna med svärd. De måste ligga där tillsammans med de oomskurna och med dem som har farit ner i graven.


text:
Där ligger alla Nordlandets furstar och alla sidonier, ty de for ner tillsammans med de slagna. För all den skräck de orsakade genom sin makt har de kommit på skam. De ligger där oomskurna bland dem som genomborrats med svärd. De måste bära sin skam tillsammans med dem som har farit ner i graven.


text:
Farao skall se dem, och han skall trösta sig i sorgen över hela sin larmande hop. Farao och hela hans här är slagna med svärd, säger Herren, HERREN.


text:
Ty jag lät honom bli en skräck i de levandes land, men nu måste han läggas mitt ibland de oomskurna, hos dem som är slagna med svärd, farao med hela sin larmande hop, säger Herren, HERREN."


text:
"Du människobarn, tala till dina landsmän och säg till dem: När jag låter svärdet drabba ett land och folket i det landet utser en man bland sig och gör honom till sin väktare,


text:
men den som får höra ljudet från hornet ändå inte låter varna sig, utan svärdet kommer och tar bort honom, då kommer hans blod över hans eget huvud.


text:
Han hörde ljudet från hornet men lät inte varna sig. Därför kommer hans blod över honom själv. Om han hade låtit varna sig, hade han räddat sitt liv.


text:
Men om väktaren ser svärdet komma och inte blåser i hornet för att varna folket, och svärdet kommer och tar bort någon bland dem, då dör denne genom sin egen missgärning, men hans blod skall jag utkräva av väktarens hand.


text:
Du människobarn, jag har satt dig till väktare för Israels hus för att du på mitt uppdrag skall varna dem, när du hör ett ord från min mun.


text:
När jag säger till den ogudaktige: Du ogudaktige, du måste dö! och du då inte varnar honom för den väg han går, så skall den ogudaktige dö genom sin missgärning, men hans blod skall jag utkräva av din hand.


text:
Men om du varnar den ogudaktige för den väg han går, för att han skall vända om ifrån den, och han ändå inte vänder om ifrån sin väg, då skall han dö genom sin missgärning, men du själv har räddat ditt liv.


text:
Du människobarn, säg till Israels hus: Ni säger: Våra överträdelser och synder tynger oss, och vi förgås genom dem. Hur kan vi då leva?


text:
Svara dem: Så sant jag lever, säger Herren, HERREN, jag gläder mig inte åt den ogudaktiges död. I stället vill jag att den ogudaktige vänder om från sin väg och får leva. Vänd om, vänd om från era onda vägar! Inte vill ni väl dö, ni av Israels hus?


text:
Men du människobarn, säg till dina landsmän: Den rättfärdiges rättfärdighet skall inte rädda honom när han syndar. Den ogudaktige skall inte komma på fall genom sin ogudaktighet, när han vänder om från sin ogudaktighet. Den rättfärdige skall inte heller kunna leva genom sin rättfärdighet när han syndar.


text:
Om jag säger till den rättfärdige att han skall få leva, och han sedan förlitar sig på sin rättfärdighet och gör det som är orätt, så skall ingen av alla hans rättfärdiga gärningar bli ihågkommen, utan han skall dö för det orätta han har gjort.


text:
Om jag säger till den ogudaktige: Du måste dö! och han sedan vänder om från sin synd och gör vad som är rätt och rättfärdigt,


text:
så att han, den ogudaktige, ger tillbaka den pant han har fått och ersätter vad han har stulit och vandrar efter livets stadgar, så att han inte gör det som är orätt, då skall han förvisso få leva och inte dö.


text:
Man skall inte komma ihåg några av de synder han har begått. Eftersom han har gjort vad som är rätt och rättfärdigt, skall han förvisso få leva.


text:
Men när dina landsmän säger: Herrens väg är inte rätt, då är det tvärtom deras egen väg som inte är rätt.


text:
Men om den ogudaktige vänder om från sin ogudaktighet och gör vad som är rätt och rättfärdigt, då skall han få leva.


text:
Ändå säger ni: Herrens väg är inte rätt. Men jag skall döma var och en av er efter hans vägar, ni av Israels hus."


text:
I det tolfte året sedan vi hade blivit bortförda i fångenskap, på femte dagen i tionde månaden, kom en flykting från Jerusalem till mig och berättade: "Staden har fallit."


text:
På kvällen före flyktingens ankomst hade HERRENS hand kommit över mig. På morgonen öppnade han min mun innan mannen kom. Min mun öppnades och jag var inte längre stum.


text:
"Du människobarn, de som bor ibland ruinerna i Israels land säger: Abraham var ensam, och ändå ärvde han landet. Vi är många, så mycket mer måste väl vi då ärva landet!


text:
Säg därför till dem: Så säger Herren, HERREN: Ni äter kött med blodet i, ni riktar blicken mot era eländiga avgudar, och ni låter blod flyta. Skulle ni då ärva landet?


text:
Ni litar på era svärd. Ni gör avskyvärda ting, och ni kränker varandras hustrur. Skulle ni då ärva landet?


text:
Så skall du säga till dem: Så säger Herren, HERREN: Så sant jag lever, de som bor där bland ruinerna skall falla för svärd, och den som finns ute på öppna fältet skall jag låta slukas av de vilda djuren, och de som bor i bergfästen och grottor skall dö genom pest.


text:
Jag skall göra landet öde och tomt och dess stolta makt skall upphöra. Israels berg skall läggas öde, så att ingen går fram där.


text:
Då skall de inse att jag är HERREN, när jag gör landet till en ödslig ödemark på grund av alla de avskyvärda ting som de har gjort.


text:
Men du, människobarn, dina landsmän talar om dig vid murarna och i ingångarna till husen. De talar med varandra och säger: Kom och hör, vad det är för ett ord som nu kommer från HERREN.


text:
De kommer till dig som de brukade göra och sätter sig hos dig som mitt folk. De hör dina ord men gör inte efter dem. De talar ljuvliga ord med munnen, men deras hjärtan strävar efter orätt vinning.


text:
Och se, du är för dem lik den som sjunger kärleksvisor med vacker röst och spelar väl. De hör dina ord men gör inte efter dem.


text:
"Du människobarn, profetera mot Israels herdar, profetera och säg till dem: Så säger Herren, HERREN: Ve er, ni Israels herdar, som bara tagit hand om er själva! Skulle inte herdarna ta hand om hjorden?


text:
I stället åt ni upp det feta, ni klädde er med ullen och slaktade de gödda djuren. Men ni tog inte hand om hjorden.


text:
De svaga stärkte ni inte, de sjuka botade ni inte, de sårade förband ni inte, de som drivit vilse förde ni inte tillbaka, de förlorade sökte ni inte upp, utan med hårdhet och grymhet härskade ni över dem.


text:
De skingrades, eftersom de inte hade någon herde. De blev till mat åt alla markens djur när de skingrades.


text:
Mina får irrar nu omkring på alla berg och alla höga kullar. Över hela landet är mina får kringspridda utan att någon frågar efter dem eller söker upp dem.


text:
Så sant jag lever, säger Herren, HERREN, sannerligen, därför att mina får har lämnats till rov och därför att mina får har blivit ett byte för alla vilda djur - de har ju ingen herde - och eftersom mina herdar inte frågar efter mina får, då herdarna bara tänker på sig själva och inte på mina får,


text:
Så säger Herren, HERREN: Se, jag är emot herdarna och skall utkräva mina får ur deras hand och göra slut på deras herdetjänst. Herdarna skall då inte mer kunna föda sig själva på detta sätt, ty jag skall rädda mina får ur deras gap, så att de inte blir föda åt dem.


text:
Liksom en herde tar sig an sin hjord när han är bland sina får, som varit skingrade, så skall också jag ta mig an mina får och rädda dem från alla de orter dit de skingrades en mulen och mörk dag.


text:
Jag skall föra dem ut från folken och samla ihop dem från länderna och låta dem komma till sitt eget land och föra dem i bet på Israels berg, vid bäckarna och där man i övrigt kan bo i landet.


text:
På goda betesmarker skall jag föra dem i bet, på Israels höga berg skall de få sina betesmarker. Där skall de vila sig på goda betesmarker, och de skall ha rikligt med bete på Israels berg.


text:
De förlorade skall jag söka upp, de som gått vilse skall jag föra tillbaka, de sårade skall jag förbinda, och de svaga skall jag stärka. Men de feta och de starka skall jag förgöra. Jag skall ta hand om dem med rättvisa.


text:
Men ni, mina får, så säger Herren, HERREN: Jag skall döma mellan får och får, mellan baggar och bockar.


text:
Är det inte nog för er att ni får beta på den bästa betesmarken? Måste ni också med era fötter trampa ner vad som är kvar på er betesplats? Är det inte nog för er att ni får dricka det klaraste vattnet? Måste ni också med era fötter grumla vad som har lämnats kvar?


text:
Eftersom ni med sida och bog stöter undan alla de svaga och stångar dem med era horn till dess ni har drivit ut dem och skingrat dem,


text:
därför skall jag rädda mina får så att de inte mer blir ett byte, och jag skall döma mellan får och får.


text:
Jag skall låta en herde uppstå, gemensam för dem alla, och han skall föra dem i bet, nämligen min tjänare David. Han skall föra dem i bet och vara deras herde.


text:
Jag, HERREN, skall vara deras Gud, men min tjänare David skall vara furste ibland dem. Jag, HERREN, har talat.


text:
Jag skall sluta ett fridsförbund med dem. Jag skall göra slut på vilddjuren i landet, så att man tryggt kan bo mitt i öknen och sova i skogarna.


text:
Jag skall låta dem själva och landet runt omkring min höjd bli till välsignelse. Jag skall låta det regna i rätt tid, regnskurar av välsignelse.


text:
Träden på marken skall bära sin frukt och jorden skall ge sin gröda och själva skall de bo trygga i landet. De skall inse att jag är HERREN, när jag bryter sönder deras ok och räddar dem från de människor som har hållit dem i slaveri.


text:
Sedan skall de inte mer vara ett byte för hednafolken, och markens djur skall inte sluka dem, utan de skall bo trygga, och ingen skall skrämma dem.


text:
Jag skall låta en plantering växa upp som skall bli till berömmelse för dem. De som bor där skall inte mer dö av hunger eller föraktas av hednafolken.


text:
De skall inse att jag, HERREN, deras Gud, är med dem och att de, Israels hus, är mitt folk, säger Herren, HERREN.


text:
Ni, mina får, den hjord som jag för i bet, ni är människor och det är jag som är er Gud, säger Herren, HERREN."


text:
Säg till det: Så säger Herren, HERREN: Se, jag är emot dig, du Seirs berg, och jag skall räcka ut min hand mot dig och göra dig till en ödslig ödemark.


text:
Eftersom du alltid har hatat Israels barn och givit dem åt svärdet under deras ofärds tid, när missgärningen hade nått sin gräns,


text:
därför, så sant jag lever, säger Herren, HERREN, skall jag förvandla dig till blod, och blod skall förfölja dig. Eftersom du inte har hatat blod, skall blod förfölja dig.


text:
Jag skall göra Seirs berg till en ödslig ödemark, och jag skall utrota var och en som färdas där, fram eller tillbaka.


text:
Jag skall fylla dina berg med dina slagna. På dina höjder, i dina dalar och vid alla dina bäckar skall män falla för svärd.


text:
Jag skall göra dig till en ödemark för all framtid, och dina städer skall inte mer vara bebodda. Då skall ni inse att jag är HERREN.


text:
Du sade: De båda folken och de båda länderna skall bli mina, vi skall ta dem i besittning - detta fastän HERREN bodde där -,


text:
därför, så sant jag lever, säger Herren, HERREN, skall jag utföra mitt verk med samma vrede och brinnande nit som du i ditt hat har visat mot dem. Jag skall göra mig känd bland dem när jag dömer dig.


text:
Du skall inse att jag är HERREN. Jag har hört alla de föraktfulla ord som du har uttalat mot Israels berg, då du sagt: Det är en ödemark. Vi har fått dem, och vi skall uppsluka dem.


text:
Därför att du gladde dig över att Israels arvedel blev ödelagd, skall jag göra på samma sätt med dig. Du skall bli en ödemark, du Seirs berg och du hela Edom, så stor du är. Då skall de inse att jag är HERREN.


text:
Så säger Herren, HERREN: Eftersom fienden säger om er: "Ha, ha, de urgamla offerhöjderna har nu blivit vår egendom",


text:
därför måste du profetera och säga: Så säger Herren, HERREN: Eftersom man har ödelagt er och från alla sidor längtar efter att få sluka er, för att ni skall tillfalla de övriga folken som deras egendom, och eftersom ni hånas och förtalas av onda människor,


text:
därför, ni Israels berg, lyssna nu till Herrens, HERRENS ord! Så säger Herren, HERREN till bergen och höjderna, till bäckarna och dalarna, till de öde ruinerna och de övergivna städerna, som har lämnats till rov och hån åt de övriga folken runt omkring.


text:
Ja, så säger Herren, HERREN: Sannerligen, i brinnande nitälskan har jag talat mot de övriga folken och mot hela Edom. De har med glädje i hjärtat och med förakt i själen tagit mitt land i besittning för att tömma det och göra det till sitt byte.


text:
Profetera därför om Israels land och säg till bergen och höjderna, till bäckarna och dalarna: Så säger Herren, HERREN: Se, i nitälskan och i vrede har jag talat, eftersom ni hånas av folken.


text:
Därför säger Herren, HERREN så: Jag lyfter min hand och försäkrar: Sannerligen, folken runt omkring er skall själva bli förödmjukade.


text:
Men ni, Israels berg, skall åter grönska och bära frukt åt mitt folk Israel, och de skall snart komma tillbaka.


text:
Jag skall föra samman på er många människor, hela Israels hus. I städerna skall det på nytt bo människor och ruinerna skall byggas upp.


text:
Jag skall föra samman på er mängder av människor och boskap, och de skall bli fruktsamma och föröka sig. Jag skall låta er bli bebodda, alldeles som ni förr var. Jag skall göra er ännu mer gott än tidigare. Och ni skall inse att jag är HERREN.


text:
Jag skall åter låta människor vandra fram över er, nämligen mitt folk Israel. De skall ha er till besittning, och ni skall vara deras arvedel, och ni skall inte mer döda deras barn.


text:
Så säger Herren, HERREN: Eftersom man säger till dig: Du äter människor, och du har gjort ditt folk barnlöst,


text:
därför skall du inte mer få äta människor och inte mer göra ditt folk barnlöst, säger Herren, HERREN.


text:
Jag skall inte mer låta dig höra hån från hednafolken, och du skall inte mer behöva uthärda folkens förakt. Inte heller skall du mer komma ditt folk på fall, säger Herren, HERREN."


text:
"Du människobarn, när Israels folk ännu bodde i sitt land, orenade de det genom sitt sätt att vara och sina gärningar. Som en kvinnas orenhet var deras sätt att vara för mig.


text:
Då utgöt jag min vrede över dem för det blods skull som de hade utgjutit över landet, och därför att de hade orenat det med sina avgudar.


text:
Jag spred ut dem bland hednafolken, och de skingrades i länderna. Efter deras sätt att vara och deras gärningar dömde jag dem.


text:
Men vart de än kom till hednafolken vanärade de mitt heliga namn. Man sade om dem: Detta är HERRENS folk, och ändå måste de lämna sitt land.


text:
Säg därför till Israels hus: Så säger Herren, HERREN: Inte för er skull gör jag detta, ni av Israels hus, utan för mitt heliga namns skull, det som ni har vanärat bland de folk ni har kommit till.


text:
Jag vill helga mitt stora namn, som har blivit vanärat bland folken, därför att ni har vanärat det bland dem, och de skall inse att jag är HERREN, säger Herren, HERREN, när jag bevisar mig helig bland er inför deras ögon.


text:
Jag skall stänka rent vatten på er, så att ni blir rena. Jag skall rena er från all er orenhet och från alla era avgudar.


text:
Jag skall ge er ett nytt hjärta och låta en ny ande komma in i er. Jag skall ta bort stenhjärtat ur er kropp och ge er ett hjärta av kött.


text:
Jag skall låta min Ande komma in i er och göra så att ni vandrar efter mina stadgar och håller mina lagar och följer dem.


text:
Så skall ni få bo i det land som jag gav åt era fäder, och ni skall vara mitt folk och jag skall vara er Gud.


text:
Jag skall frälsa er från all er orenhet. Jag skall kalla fram säden och låta den bli riklig och skall inte mer låta er drabbas av hungersnöd.


text:
Jag skall låta trädens frukt och markens gröda bli riklig, för att ni inte mer skall förödmjukas bland folken genom hungersnöd.


text:
Då skall ni tänka på era onda vägar och på era gärningar, som inte var goda, och ni skall känna avsky för er själva på grund av era missgärningar och era vidrigheter.


text:
Men ni skall veta att det inte är för er skull jag gör detta, säger Herren, HERREN. Ni skall skämmas och blygas för vad ni har gjort, ni av Israels hus.


text:
Så säger Herren, HERREN: När jag har renat er från alla era missgärningar, då skall jag låta städerna på nytt bli bebodda, och då skall ruinerna på nytt byggas upp.


text:
Det ödelagda landet skall åter bli brukat i stället för att ha legat som en ödemark inför var och en som gått fram där.


text:
Då skall man säga: Det landet som var så ödelagt har nu blivit som Edens lustgård, och städerna som var så ödelagda, skövlade och förstörda, de är nu bebodda och befästa.


text:
Då skall de folk som är kvar runt omkring er inse att jag, HERREN, åter har byggt upp det som var förstört och på nytt planterat det som var ödelagt. Jag, HERREN, har talat det, och jag skall göra det.


text:
Så säger Herren, HERREN: Också detta skall jag låta Israels hus be mig om och göra för dem: Jag skall föröka människorna så att de blir som en fårhjord.


text:
Som de heliga fåren, Jerusalems får, vid högtiderna, så skall de hjordar av människor vara som skall fylla de ödelagda städerna. Och de skall inse att jag är HERREN."


text:
HERRENS hand kom över mig, och genom HERRENS Ande fördes jag bort och sattes ner mitt i en dal, som var full med ben.


text:
Han förde mig fram bland dem, och se, de låg där i stora mängder utöver dalen, och se, de var alldeles förtorkade.


text:
Han sade till mig: "Du människobarn, kan de här benen få liv igen?" Jag svarade: "Herre, HERRE, du vet det."


text:
Då sade han till mig: "Profetera över dessa ben och säg till dem: Ni förtorkade ben, hör HERRENS ord:


text:
Jag skall fästa senor vid er och låta kött växa ut på er och övertäcka er med hud och ge er ande, så att ni får liv. Och ni skall inse att jag är HERREN."


text:
Jag profeterade som jag hade blivit befalld. Och när jag profeterade hördes ett rassel, och se, det blev ett sorl, och benen kom åter tillsammans, så att det ena benet fogades till det andra.


text:
Medan jag såg på, växte senor och kött på dem och de täcktes med hud. Men ännu fanns det ingen ande i dem.


text:
Då sade han till mig: "Profetera till Anden, ja profetera, du människobarn, och säg till Anden: Så säger Herren, HERREN: Kom, du Ande, från de fyra väderstrecken och blås på dessa slagna, så att de får liv."


text:
Och jag profeterade som han hade befallt mig. Då kom Anden in i dem, och de fick liv och reste sig upp på sina fötter, en mycket stor skara.


text:
Han sade till mig: "Du människobarn, dessa ben är hela Israels hus. Se, de säger: Våra ben är förtorkade, vårt hopp är ute, det är slut med oss.


text:
Profetera därför och säg till dem: Så säger Herren, HERREN: Se, jag skall öppna era gravar och låta er, mitt folk, komma upp ur era gravar och låta er komma till Israels land.


text:
Jag skall låta min Ande komma in i er, så att ni får liv, och jag skall låta er få bo i ert land. Och ni skall inse att jag, HERREN, har sagt det, och att jag har gjort det, säger HERREN."


text:
"Du människobarn, tag en trästav och skriv på den: För Juda och Israels barn, hans medbröder. Tag sedan en annan trästav och skriv på den: För Josef, en trästav för Efraim och alla av Israels hus, hans medbröder.


text:
då skall du svara dem: Så säger Herren, HERREN: Se, jag skall ta Josefs stav, som är i Efraims hand, det vill säga Israels stammar, hans medbröder, och jag skall foga ihop dem med Juda, med Juda stav, och göra dem till en enda stav, så att de blir ett i min hand.


text:
Säg sedan till dem: Så säger Herren, HERREN: Se, jag skall hämta Israels barn ut från de folk, dit de har vandrat bort. Jag skall samla dem från alla håll och föra dem in i deras land.


text:
Jag skall göra dem till ett enda folk i landet, på Israels berg. En och samma kung skall de alla ha. De skall inte mer vara två folk och inte mer vara delade i två riken.


text:
Och de skall inte mer orena sig med sina avgudar och vidrigheter och med alla slags överträdelser. Jag skall rädda dem från alla orter, där de har syndat, och skall rena dem. De skall vara mitt folk, och jag skall vara deras Gud.


text:
Min tjänare David skall vara kung över dem, och de skall alla ha en och samma herde. De skall leva efter mina föreskrifter och hålla mina stadgar och följa dem.


text:
De skall bo i det land som jag gav åt min tjänare Jakob, det land där era fäder bodde. De skall själva bo där, de och deras barn och deras barnbarn till evig tid, och min tjänare David skall för evigt vara deras furste.


text:
Jag skall sluta ett fridsförbund med dem. Det skall vara ett evigt förbund med dem. Jag skall bereda plats för dem och föröka dem och låta min helgedom stå ibland dem för evigt.


text:
Och folken skall inse att jag är HERREN som helgar Israel, när min helgedom är mitt ibland dem för evigt."


text:
"Du människobarn, vänd ditt ansikte mot Gog i Magogs land, mot storfursten över Rosh, Mesek och Tubal, och profetera mot honom


text:
och säg: Så säger Herren, HERREN: Se, jag är emot dig Gog, du storfurste över Rosh, Mesek och Tubal.


text:
Jag skall föra dig omkring och sätta krokar i dina käftar. Jag skall föra dig ut med hela din här, hästar och ryttare, alla klädda i full rustning, en enorm skara, beväpnade med stora och små sköldar, och alla med svärd i hand.


text:
Gomer och alla dess härskaror, Togarmas folk från den yttersta norden och alla dess härar, ja, många folk har du med dig.


text:
Efter lång tid skall du kallas till tjänst. I kommande år skall du tåga in i ett land som har fått ro från svärdet. De som bor där har samlats från många folk upp till Israels berg som länge legat öde. De har förts ut från folken, så att alla nu bor där i trygghet.


text:
Dit skall du dra upp. Du skall komma som ett oväder och vara som ett moln som täcker landet, du med alla dina härar och med de många folk som följer dig.


text:
Så säger Herren, HERREN: På den dagen skall tankar stiga upp i ditt hjärta, och du skall tänka ut onda planer.


text:
Du skall säga: Jag skall dra upp mot det obefästa landet, jag skall angripa dem som bor där i trygghet, alla som bor där utan murar och varken har bommar eller portar.


text:
Ty du vill plundra och röva och vända din hand mot ödelagda platser, som nu åter är bebodda, och mot ett folk som har samlats från hednafolken och som nu har boskap och ägodelar, där de bor i landets mitt.


text:
Saba och Dedan och Tarsis köpmän och alla furstarna skall då fråga dig: Har du kommit för att röva, har du kallat på dina skaror för att plundra, för att föra bort silver och guld, för att ta boskap och gods, för att ta stort byte?


text:
Profetera därför, du människobarn, och säg till Gog: Så säger Herren, HERREN: På den tiden, när mitt folk Israel åter bor i trygghet, skall du veta det.


text:
Du skall komma från ditt land längst uppe i norr, du själv och många folk med dig, alla ridande på hästar, en stor skara, en talrik här.


text:
Du skall dra upp mot mitt folk Israel likt ett moln för att övertäcka landet. I kommande dagar skall det ske. Jag skall låta dig komma över mitt land, för att hednafolken skall lära känna mig, när jag inför deras ögon bevisar mig helig på dig, du Gog.


text:
Så säger Herren, HERREN: Är du inte den som jag i forna tider talade om genom mina tjänare, Israels profeter? År efter år profeterade de då om att jag skulle låta dig komma över dem.


text:
Men på den dag då Gog kommer över Israels land, säger Herren, HERREN, då skall jag släppa loss min vrede.


text:
I min nitälskan och min vredes eld försäkrar jag: På den dagen skall det bli en stor jordbävning i Israels land.


text:
Då skall de bäva för mig, fiskarna i havet, fåglarna under himlen, djuren på marken och alla kräldjur som rör sig på jorden, och alla människor på jordens yta. Bergen skall slås ner, klipporna störta omkull och alla murar falla till jorden.


text:
Jag skall kalla på svärdet mot honom på alla mina berg, säger Herren, HERREN. Den enes svärd skall vara vänt mot den andres.


text:
Jag skall gå till doms med honom med pest och blod. Slagregn och hagelstenar, eld och svavel skall jag låta regna över honom och hans härar och över de många folk som följer honom.


text:
Så skall jag visa min storhet och helighet och göra mig känd inför många hednafolks ögon. Och de skall inse att jag är HERREN.


text:
Du människobarn, profetera mot Gog och säg: Så säger Herren, HERREN: Se, jag är emot dig, Gog, du storfurste över Rosh, Mesek och Tubal.


text:
Jag skall föra dig omkring, driva dig framåt, hämta dig från landet längst uppe i norr och låta dig komma till Israels berg.


text:
På Israels berg skall du falla med alla dina härar och med de folk som följer dig. Jag skall ge dig till föda åt rovfåglar av alla slag och åt markens djur.


text:
Jag skall sända eld över Magog och över dem som bor i trygghet i kustländerna, och de skall inse att jag är HERREN.


text:
Jag skall göra mitt heliga namn känt bland mitt folk Israel, och jag skall inte mer låta mitt heliga namn bli vanhelgat. Folken skall inse att jag är HERREN, den Helige i Israel.


text:
Sedan skall invånarna i Israels städer gå ut och ta rustningar, små och stora sköldar, bågar och pilar, påkar och spjut som bränsle till att elda med, och de skall elda med det i sju år.


text:
De skall inte behöva hämta ved från marken eller hugga den i skogarna, ty de skall elda med rustningarna. Så skall de ta rov från sina rövare och plundra sina plundrare, säger Herren, HERREN.


text:
På den dagen skall jag i Israel ge åt Gog en gravplats, nämligen "De framtågandes dal" öster om havet, och den skall stänga vägen för dem som vill tåga fram där. Man skall begrava Gog och hela hans larmande hop, och man skall kalla den "Gogs larmande hops dal".


text:
Allt folket i landet skall begrava dem. När jag visar min härlighet skall det bli till berömmelse för dem, säger Herren, HERREN.


text:
De skall utse män som ständigt skall genomvandra landet för att begrava dem som tågade fram där och som ännu ligger kvar ovan jord, och så rena landet. Efter sju månader skall de börja sitt letande.


text:
Då någon av dessa män som genomvandrar landet får se människoben, skall han sätta upp ett märke bredvid dem, till dess att dödgrävarna hinner begrava dem i "Gogs larmande hops dal".


text:
Du människobarn, så säger Herren, HERREN: Säg till alla slags fåglar och till alla markens djur: Samla er och kom hit, kom tillsammans från alla håll till mitt slaktoffer, till ett stort slaktoffer som jag gör i ordning åt er på Israels berg. Ni skall få äta kött och dricka blod.


text:
Ni skall få äta kött av hjältar och dricka blod av jordens furstar, som om de vore baggar och lamm, bockar och tjurar, alla gödda i Basan.


text:
Ni skall få äta er mätta av fett och dricka till dess ni är berusade av blod från det slaktoffer som jag gör i ordning åt er.


text:
Mätta er vid mitt bord av ridhästar och ryttare, av hjältar och allt slags krigsfolk, säger Herren, HERREN.


text:
Jag skall uppenbara min härlighet bland hednafolken, så att de alla ser min dom som jag har verkställt och hur jag har låtit min hand drabba dem.


text:
Hednafolken skall förstå att Israels folk fördes bort i fångenskap för sin missgärning, eftersom de var trolösa mot mig, så att jag måste dölja mitt ansikte för dem. Jag lämnade dem då i deras fienders hand, så att de alla föll för svärd.


text:
Jag handlade med dem som deras orenhet och deras överträdelser förtjänade, och jag dolde mitt ansikte för dem.


text:
Därför säger Herren, HERREN: Nu skall jag göra slut på Jakobs fångenskap och förbarma mig över hela Israels folk och brinna av iver för mitt heliga namn.


text:
De skall glömma sin skam och all den trolöshet som de har begått mot mig, då de nu bor i trygghet i sitt land, utan att någon förskräcker dem.


text:
När jag för dem tillbaka från folken och samlar dem från deras fienders länder, bevisar jag min helighet genom dem inför många hednafolks ögon.


text:
Då skall de inse att jag är HERREN, deras Gud, som förde dem bort i fångenskap bland hednafolken och sedan samlade dem till deras eget land igen och inte lät någon enda bli kvar där.


text:
Jag skall inte mer dölja mitt ansikte för dem, eftersom jag har utgjutit min Ande över Israels hus, säger Herren, HERREN."


text:
I det tjugofemte året av vår fångenskap, vid årets början, på tionde dagen i månaden, i det fjortonde året sedan staden hade blivit intagen, på just den dagen kom HERRENS hand över mig, och han förde mig bort dit.


text:
I syner från Gud förde han mig till Israels land och satte ner mig på ett mycket högt berg. På detta låg söderut något som liknade en stad.


text:
Han förde mig dit, och se, där stod en man som såg ut att vara av koppar. Han hade ett snöre av linne i sin hand samt en mätstång, och han stod i porten.


text:
Mannen sade till mig: "Du människobarn, se med dina ögon och hör med dina öron och lägg märke till allt som jag kommer att visa dig, ty du har förts hit för att jag skall visa dig detta. Tala om för Israels hus allt vad du får se."


text:
Och se, där var en mur runt omkring templet. Mätstången, som mannen hade i sin hand, var sex alnar lång, och varje aln var en handsbredd längre än en vanlig aln. Han mätte murens bredd, den var en stång, och höjden, som också den var en stång.


text:
Därefter gick han till en port som låg mot öster och steg uppför dess trappsteg. Han mätte portens ena tröskel, som var en stång bred, och sedan den andra tröskeln, som också var en stång bred.


text:
Varje vaktkammare var en stång lång och en stång bred, och avståndet mellan vaktkamrarna var fem alnar. Tröskeln vid portens förhus på inre sidan var en stång.


text:
Han mätte upp portens förhus. Det var åtta alnar, och pelarna var två alnar. Portens förhus låg på inre sidan.


text:
Det fanns tre vaktkamrar på var sida i porten mot öster. Alla tre var lika stora, och pelarna på båda sidor var lika stora.


text:
Framför vaktkamrarna fanns en mur som var en aln. En aln var också muren på motsatta sidan. Varje vaktkammare på båda sidorna var sex alnar.


text:
Han mätte porten från den ena vaktkammarens tak till den andras. Den var tjugofem alnar bred, och dörr låg mot dörr


text:
Han mätte upp pelarna till sextio alnar. Fram till pelaren nådde förgården runt omkring portbyggnaden.


text:
Avståndet mellan ingångsportens framsida och förhusets framsida vid den inre portöppningen var femtio alnar.


text:
Det fanns gallerförsedda fönster till vaktkamrarna och till deras pelare invändigt i porten runt omkring och likaså i förhusen. Fönstren satt runt omkring invändigt, och pelarna var prydda med palmer.


text:
Han förde mig till den yttre förgården, och jag såg att ett stengolv täckte den, och trettio tempelkamrar var uppbyggda på stengolvet.


text:
Detta gick utefter portarnas sidoväggar, så att det motsvarade portarnas längd. Detta var det nedre stengolvet.


text:
Sedan mätte han avståndet från den nedre portens framsida till den inre förgårdens yttersida. Det var hundra alnar både på östra sidan och på norra.


text:
Också den hade tre vaktkamrar på var sida samt pelare och förhus, lika stora som den förra portens. Den var femtio alnar lång och tjugofem alnar bred.


text:
Fönstren, förhuset och palmdekorationerna i den var lika stora som i den port som låg mot öster, och man steg upp till den på sju trappsteg, och förhuset låg framför dessa.


text:
En port till den inre förgården fanns mitt emot denna port. Det var i norr som i öster, och han mätte avståndet från den ena porten till den andra. Det var hundra alnar.


text:
Sedan förde han mig till södra sidan, och jag såg en port som vette åt söder. Han mätte dess pelare och förhus. De var lika stora som de andra.


text:
Det fanns fönster på den och på förhuset runt omkring, likadana som de andra fönstren. Den var femtio alnar lång och tjugofem alnar bred.


text:
Trappan dit upp utgjordes av sju trappsteg, och förhuset låg framför dessa. Den var på båda sidor prydd med palmer på sina pelare.


text:
En port till den inre förgården fanns också på södra sidan. Han mätte avståndet från den ena porten till den andra på södra sidan. Det var hundra alnar.


text:
Sedan förde han mig till den inre förgården genom södra porten. Han mätte den södra porten, och den var lika stor som de andra.


text:
Vaktkamrar, pelare och förhus var lika stora som de andra, och den hade fönster liksom förhuset runt omkring. Den var femtio alnar lång och tjugofem alnar bred.


text:
Förhuset låg mot den yttre förgården, och pelarna var prydda med palmer. Uppgången till den utgjordes av åtta trappsteg.


text:
Sedan förde han mig till den inre förgårdens östra sida och mätte porten där. Den var lika stor som de andra.


text:
Vaktkamrar, pelare och förhus var lika stora som de andra, och det fanns fönster på den och på förhuset runt omkring. Den var femtio alnar lång och tjugofem alnar bred.


text:
Förhuset låg mot den yttre förgården, och pelarna var prydda med palmer på båda sidor. Uppgången till det utgjordes av åtta trappsteg.


text:
Så var det också med vaktkamrarna, pelarna och förhuset, och det fanns fönster på den runt omkring. Den var femtio alnar lång och tjugofem alnar bred.


text:
Det stod pelare vid den yttre förgården, och de var prydda med palmer på båda sidor. Uppgången till den utgjordes av åtta trappsteg.


text:
I portens förhus stod två bord på var sida, och på dem skulle man slakta brännoffersdjuren, syndoffersdjuren och skuldoffersdjuren.


text:
Vid den yttre sidovägg som låg norrut när man steg upp till portens ingång, stod två bord, och vid den andra sidoväggen på portens förhus stod också två bord.


text:
Det stod fyra bord på varje sida vid portens sidoväggar, eller tillsammans åtta bord där offerdjuren skulle slaktas.


text:
För brännoffret fanns det också fyra bord av huggna stenar, en och en halv aln långa, en och en halv aln breda och en aln höga. På dem skulle man lägga de redskap som man slaktade brännoffersdjuren och slaktoffersdjuren med.


text:
En handsbredd långa dubbelkrokar var fästa på husets insida runt omkring, och på borden skulle offerköttet läggas.


text:
Utanför den inre porten fanns på den inre gården två tempelkamrar för sångarna. En låg vid den norra portens sidovägg med sin framsida åt söder, och den andra låg vid den östra portens sidovägg med sin framsida åt norr.


text:
Han sade till mig: "Den tempelkammare som vetter åt söder är för de präster som förrättar tjänsten inne i huset.


text:
Den tempelkammare som vetter åt norr är för de präster som förrättar tjänsten vid altaret, alltså för Sadoks söner, som är de av Levis avkomlingar som får träda fram till HERREN för att tjänstgöra inför honom."


text:
Han mätte förgården. Den var hundra alnar lång och hundra alnar bred, en liksidig fyrkant, och altaret stod framför templet.


text:
Sedan förde han mig till husets förhus, och han mätte förhusets pelare. De var fem alnar på varje sida, och var och en av de båda portdörrarna var tre alnar bred.


text:
Förhuset var tjugo alnar långt och elva alnar brett vid trappan som ledde ditupp. Vid dörrposterna stod en pelare på var sida.


text:
Därefter förde han mig till tempelsalen, där han mätte pelarna. På båda sidor var de sex alnar breda - det var bredden på tabernaklet.


text:
Ingången var tio alnar bred, och sidoväggarna vid ingången var fem alnar på vardera sidan. Sedan mätte han salens längd. Den var fyrtio alnar, och dess bredd var tjugo alnar.


text:
Därefter gick han in i det innersta rummet, och han mätte pelarna vid ingången. De var två alnar, och ingången var sex alnar. Ingångens bredd var sju alnar.


text:
Han mätte dess längd. Den var tjugo alnar, och dess bredd framför tempelsalen var tjugo alnar. Han sade till mig: "Detta är det allra heligaste."


text:
Sedan mätte han tempelväggen. Den var sex alnar tjock, och sidokamrarnas bredd var fyra alnar runt omkring hela byggnaden.


text:
Sidokamrarna låg i tre våningar, den ena ovanpå den andra, trettio kamrar i varje våning. Och på den mur som sträckte sig innanför sidokamrarna runt omkring fanns avsatser som de vilade på, ty i själva husväggen skulle de inte vara fastbyggda.


text:
På så sätt blev sidokamrarna bredare ju högre de låg kring byggnaden. Ty templets kringbyggnad sträckte sig med övervåning ovanpå övervåning runt omkring byggnaden. Därför växte bredden inåt, allteftersom våningen låg högre upp. Från den nedersta våningen steg man upp i den översta genom den mellersta.


text:
Jag såg att templet låg på en upphöjd sockel, som sträckte sig runtom. Sidokamrarnas grundvalar var nämligen en hel stång höga, sex alnar till kanten.


text:
Ingångarna till sidokamrarna låg utåt den öppna platsen, en ingång mot norr och en ingång åt söder. Den öppna platsen var fem alnar bred runt omkring.


text:
Den byggnad som vette mot den avskilda tempelgården på västra sidan var sjuttio alnar bred, och byggnadens mur var fem alnar tjock runt omkring och nittio alnar lång.


text:
Sedan mätte han byggnaden. Den var hundra alnar lång. Tempelgården och byggnaden med murarna var tillsammans hundra alnar.


text:
Han mätte också längden på den byggnad som låg invid tempelgården, på dess baksida, samt avsatserna på dess fasad åt båda sidor: De var hundra alnar. Vidare mätte han tempelsalen, den inre delen och förhallen mot förgården,


text:
trösklarna och gallerfönstren och gallerierna runtom i deras tre våningar. Framför tröskeln var det en panel av trä runtom, från golvet till fönstren, och fönstren var täckta.


text:
Från platsen ovanför dörröppningen och ända till templets inre och yttre rum och på alla väggarna runtom i det inre och yttre rummet fanns det med jämna mellanrum


text:
ett människoansikte åt palmen på ena sidan och ett lejonansikte åt palmen på andra sidan. Så var det runt hela huset.


text:
Altaret var av trä, tre alnar högt, och två alnar långt. Hörnen, skivan och sidorna var av trä. Han sade till mig: "Detta är det bord som skall stå inför HERRENS ansikte."


text:
Varje dörr hade två dörrskivor, två vridbara dörrskivor. Den ena dörren hade två dörrskivor och den andra två.


text:
På dörrarna till tempelsalen fanns bilder av keruber och palmer liksom på väggarna. På förhusets framsida, utvändigt, låg ett trapphus av trä.


text:
Gallerförsedda fönster och palmer fanns på båda sidor av förhusets sidoväggar, likså i husets sidokamrar och i trapphusen.


text:
Sedan fördes jag av mannen ut på den yttre förgården på den väg som går åt norr. Han ledde mig till den byggnad med tempelkamrar som låg mitt emot den avskilda tempelgården och mitt emot tempelbyggnaden norrut,


text:
Ut mot den tjugo alnar breda platsen på den inre förgården och ut mot stengolvet på den yttre förgården låg avsatserna på det ena husets främre vägg mitt emot avsatserna på det andra husets främre vägg i tre våningar.


text:
Framför tempelkamrarna gick en tio alnar bred gång till den inre förgården, en väg om en aln, och ingångarna låg mot norr.


text:
Men de översta tempelkamrarna var mindre än de andra, ty avsatserna på främre väggen tog bort mer utrymme från dem än från de nedersta och mellersta kamrarna i byggnaden.


text:
Kamrarna låg nämligen i tre våningar och hade inga pelare så som förgårdarna hade. Därför blev den översta våningens kamrar mer indragna än den nedersta och den mellersta våningens.


text:
En yttre skiljemur gick utmed tempelkamrarna mot den yttre förgården, framför tempelkamrarna, och den var femtio alnar lång.


text:
Längden på tempelkammarbyggnaden mot den yttre förgården var femtio alnar, men åt templet till hundra alnar.


text:
Nedanför dessa tempelkamrar fanns ingången från öster, när man ville komma till dem från den yttre förgården.


text:
Förgårdens mur var som bredast mot öster, och där låg tempelkamrar mitt emot tempelgården och även mitt emot tempelbyggnaden.


text:
Framför kamrarna gick en gång, liksom vid tempelkamrarna på norra sidan, och dessa hade samma längd och bredd. Alla utgångar här var som där i fråga om dörrar och övriga anordningar.


text:
Som det var med dörrarna på tempelkamrarna mot söder, så fanns också här en dörr vid vilken en väg började, den väg som följde skiljemuren österut, när man gick in i tempelkamrarna.


text:
Sedan sade han till mig: "De norra och södra tempelkamrarna som ligger mitt emot tempelgården skall vara de heliga tempelkamrar, där prästerna som får träda fram inför HERREN skall äta det högheliga. Där skall de förvara det högheliga, såväl matoffer som syndoffer och skuldoffer, ty det är en helig plats.


text:
När prästerna har gått in, får de inte gå ut därifrån direkt till den yttre förgården, om de inte där har lämnat kvar de kläder som de har tjänstgjort i, ty dessa är heliga. Först när de har klätt sig i andra kläder, får de gå ut på den plats som är för folket."


text:
När han nu hade avslutat mätningen av det inre tempelområdet, förde han mig ut till den port som låg mot öster. Där mätte han platsen runtom.


text:
Han mätte platsens fyra sidor. Den var omgiven av en mur. Platsens längd var 500 stänger och dess bredd 500 stänger. Den skulle skilja det heliga från det som inte var heligt.


text:
Och se, härligheten från Israels Gud kom från öster, och hans röst var som dånet av stora vatten, och jorden lystes upp av hans härlighet.


text:
Den syn jag då såg var lik den jag såg när jag kom för att fördärva staden. Det var en syn lik den jag såg vid floden Kebar. Och jag föll ner på mitt ansikte.


text:
Och Anden lyfte mig upp och förde mig in på den inre förgården, och se, HERRENS härlighet uppfyllde templet.


text:
Han sade till mig: "Du människobarn, detta är platsen för min tron, platsen för mina fötter, där jag vill bo ibland Israels barn för evigt. Och Israels hus skall inte mer orena mitt heliga namn, varken de själva eller deras kungar, genom sitt horeri och sina kungars döda kroppar och sina offerhöjder.


text:
De som satte sin tröskel bredvid min tröskel och sin dörrpost bredvid min dörrpost, så att bara muren fanns mellan mig och dem, och som orenade mitt heliga namn med sina vidrigheter, dem har jag utrotat i min vrede.


text:
Men nu må de avlägsna sitt otuktiga liv och sina kungars döda kroppar från mig. Då skall jag bo ibland dem för alltid.


text:
Men du människobarn, förkunna nu för Israels hus om detta tempel, så att de skäms för sina synder. Låt dem mäta byggnadsverket.


text:
Om de då skäms för allt vad de har gjort, så upplys dem om och beskriv för deras ögon templets plan och inredning, med utgångar och ingångar, alla former och alla stadgar och lagar som gäller, så att de ger akt på hela dess form och alla lagar om det och följer dem.


text:
Så är lagen om templet: På toppen av berget skall hela området runt omkring vara högheligt. Detta är lagen om templet."


text:
Dessa var måtten på altaret i alnar, varje aln var en handsbredd längre än en vanlig aln. Dess sockel var en aln hög och en aln bred, och kantlisten på ramen, runt omkring utmed kanten, var en fjärdedels aln hög. Detta var altarets underlag.


text:
Avståndet från sockeln vid marken upp till den nedre avsatsen var två alnar, och bredden var en aln. Avståndet från den mindre avsatsen upp till den större var fyra alnar, och bredden var en aln.


text:
Altarhärden var tolv alnar lång och tolv alnar bred, så att dess fyra sidor bildade en liksidig fyrkant.


text:
Avsatsen var fjorton alnar lång och fjorton alnar bred utefter sina fyra sidor. Kanten runt omkring den var en halv aln, och dess sockel sträckte sig en aln runtom. Altarets trappsteg vette åt öster.


text:
Då sade han till mig: "Du människobarn, så säger Herren, HERREN: Detta är stadgarna angående altaret för den dag då det blir upprest, för att man skall offra brännoffer och stänka blod på det.


text:
Då skall du ge en ungtjur till syndoffer åt de levitiska prästerna, som är av Sadoks familj och som får träda fram till mig för att göra tjänst inför mig, säger Herren, HERREN.


text:
Och du skall ta av blodet och stryka på altarets fyra horn och på avsatsens fyra hörn och på kanten runtom. På det sättet skall du rena det och bringa försoning för det.


text:
Sedan skall du ta syndofferstjuren och bränna upp den utanför helgedomen på en bestämd plats som hör till tempelområdet.


text:
Nästa dag skall du föra fram en felfri bock till syndoffer, och man skall rena altaret med den på samma sätt som man renade det med tjuren.


text:
När du så har slutfört reningen, skall du föra fram en felfri ungtjur och en felfri bagge av småboskapen.


text:
Du skall föra fram dem inför HERREN, och prästerna skall strö salt på dem och offra dem som brännoffer åt HERREN.


text:
Under sju dagar skall du dagligen offra en bock till syndoffer. En ungtjur och en bagge av småboskapen, båda felfria, skall också offras.


text:
Men sedan dessa dagar har gått skall prästerna på åttonde dagen och framdeles offra era brännoffer och gemenskapsoffer på altaret. Och jag skall då vara nådig mot er, säger Herren, HERREN."


text:
Därefter förde han mig tillbaka mot helgedomens yttre port, den som vette åt öster. Den var nu stängd.


text:
HERREN sade till mig: "Denna port skall förbli stängd och inte mer öppnas, och ingen skall gå in genom den, ty HERREN, Israels Gud, har gått in genom den. Därför skall den vara stängd.


text:
Dock skall fursten, eftersom han är furste, få sitta där och äta sitt bröd inför HERRENS ansikte. Han skall då gå in genom portens förhus, och samma väg skall han gå ut igen."


text:
Sedan förde han mig genom norra porten till platsen framför huset. Jag fick då se hur HERRENS härlighet uppfyllde HERRENS hus. Då föll jag ner på mitt ansikte.


text:
HERREN sade till mig: "Du människobarn, ge akt på och se med dina ögon och hör med dina öron allt vad jag nu säger till dig om alla stadgar angående HERRENS hus och om alla lagar som rör det. Lägg märke till ingången till huset och helgedomens alla utgångar.


text:
Säg till Israels hus, det upproriska: Så säger Herren, HERREN: Nu får det vara nog med alla vidrigheter ni har bedrivit, ni av Israels hus.


text:
Ni har låtit främlingar med oomskuret hjärta och oomskuret kött komma in i min helgedom och vara där, så att mitt hus har blivit vanhelgat, medan ni bar fram min mat, fett och blod. Mitt förbund har därmed brutits, för att inte tala om alla era andra vidrigheter.


text:
Ni har inte själva utfört tjänsten vid mina heliga föremål, utan ni har satt andra att göra tjänst åt er i min helgedom.


text:
Men så säger Herren, HERREN: Ingen främling med oomskuret hjärta och oomskuret kött får komma in i min helgedom, ingen av de främlingar som finns bland Israels barn.


text:
Också de leviter som gick bort ifrån mig när Israel for vilse, de som då själva for vilse och gick bort ifrån mig och följde sina avgudar, de måste bära sin missgärning.


text:
De skall i min helgedom svara för vakttjänstgöringen vid husets portar och annan tjänstgöring i huset. De skall slakta brännoffer och slaktoffer åt folket och skall stå inför dem och betjäna dem.


text:
Eftersom de betjänade dem inför deras avgudar och därmed var en orsak till synd för Israels folk, därför har jag svurit med upplyft hand, säger Herren, HERREN, att de skall få bära sin missgärning.


text:
De skall inte få komma mig nära för att tjäna som präster inför mig eller för att komma nära mina heliga föremål, de högheliga, utan de skall bära sin skam och de avskyvärda synder som de har bedrivit.


text:
Jag skall låta dem sköta om tempelbyggnaden och utföra allt arbete i den och allt som där skall göras.


text:
Men de levitiska präster, nämligen Sadoks söner, som tjänstgjorde vid min helgedom, när de övriga israeliterna for vilse och gick bort ifrån mig, de skall få träda fram till mig för att göra tjänst inför mig. De skall stå inför mitt ansikte för att offra fett och blod åt mig, säger Herren, HERREN.


text:
De skall gå in i min helgedom, och de skall träda fram till mitt bord för att tjänstgöra inför mig och utföra vad som skall utföras åt mig.


text:
När de kommer in i den inre förgårdens portar, skall de ta på sig linnekläder. De får inte ha på sig något av ylle, när de gör tjänst i den inre förgårdens portar och inne i templet.


text:
De skall ha huvudbonader av linne på huvudet och benkläder av linne runt höfterna. De får inte klä sig i något som gör att de svettas.


text:
När de sedan går ut på den yttre förgården, till folket på den yttre förgården, skall de ta av sig de kläder som de gjort tjänst i och lämna kvar dem i helgedomens tempelkamrar och klä sig i andra kläder, så att de inte gör folket heligt med sina kläder.


text:
En änka eller en frånskild kvinna får han inte ta till hustru utan endast en jungfru av Israels släkt. Men han får ta en änka, om hon är änka efter en präst.


text:
De skall lära mitt folk att skilja mellan heligt och oheligt och undervisa dem om skillnaden mellan orent och rent.


text:
I rättstvister skall de uppträda som domare och skall döma efter mina bud. Mina lagar och stadgar skall de iaktta vid alla mina högtider, och mina sabbater skall de hålla heliga.


text:
Ingen av dem får orena sig genom att gå in till en död. Endast genom far eller mor, son eller dotter eller bror, eller genom en syster som inte har tillhört någon man får han orena sig.


text:
och den dag, då han går in i helgedomen, på den inre förgården, för att göra tjänst i helgedomen, skall han bära fram ett syndoffer för sig, säger Herren, HERREN.


text:
Detta skall vara deras arvedel, att jag själv är deras arvedel. Ni skall inte ge dem någon egendom i Israel, ty jag själv är deras egendom.


text:
Matoffret, syndoffret och skuldoffret skall de äta, och allt tillspillogivet i Israel skall tillhöra dem.


text:
Det första av förstlingsfrukterna och alla slags offergåvor, vad ni än bär fram som offergåva, skall tillhöra prästerna. Det första av ert mjöl skall ni ge åt prästen, för att välsignelse skall vila över ditt hus.


text:
När ni genom lottkastning fördelar landet, skall ni som offergåva åt HERREN, ge en helig del av landet. Denna del skall vara 25.000 alnar lång och 10.000 alnar bred och vara helig till hela sitt omfång runtom.


text:
Av denna skall man ta en liksidig fyrkant till helgedomen, 500 alnar i längd och 500 alnar i bredd, och till utmark runtom 50 alnar.


text:
Av det heliga området skall du stycka av en del, 25.000 alnar i längd och 10.000 i bredd och där skall helgedomen, det allra heligaste, ligga.


text:
Detta är en helig del av landet, och den skall tillhöra prästerna som gör tjänst i helgedomen, dem som får träda fram för att göra tjänst inför HERREN. Detta skall vara en plats åt dem för deras hus, men också en helig plats för helgedomen.


text:
Och ett stycke, 25.000 alnar i längd och 10.000 i bredd, skall förutom 20 tempelkamrar tillhöra leviterna, som gör tjänst i templet, som deras egendom.


text:
Åt staden skall ni ge ett område som är 5.000 alnar brett och 25.000 alnar långt och som gränsar till det heliga offergärdsområdet. Det skall tillhöra hela Israels hus.


text:
Fursten skall få ett område på båda sidor om det heliga offergärdsområdet och stadens egendom. Det skall gränsa till det heliga offergärdsområdet och stadens egendom, dels på västra sidan västerut, dels på östra sidan österut. I längd skall det motsvara en stamlotts utsträckning från västra gränsen till östra.


text:
Detta skall vara hans egendom i Israel. Mina furstar skall då inte mer förtrycka mitt folk, utan de skall låta Israels hus få behålla sitt land såsom det fördelats till deras stammar.


text:
Så säger Herren, HERREN: Nu får det vara nog, ni Israels furstar! Upphör med våld och förtryck och handla rätt och rättfärdigt. Driv inte längre mitt folk från hus och hem, säger Herren, HERREN.


text:
Efan och batmåttet skall hålla samma mått, så att batmåttet rymmer tiondelen av en homer liksom efan rymmer tiondelen av en homer, ty efter homern skall man bestämma måtten.


text:
Sikeln skall innehålla tjugo gera. Tjugo siklar, tjugofem siklar och femton siklar skall minan innehålla hos er.


text:
Detta är den offergåva ni skall ge: En sjättedels efa av var homer vete och en sjättedels efa av var homer korn,


text:
vidare den föreskrivna gåvan av olja, som mäts i bat: En tiondels bat av var kor - som är ett mått på tio bat och lika med en homer. Tio bat utgör en homer.


text:
Dessutom skall ni av småboskapen från Israels vattenrika betesmarker ge ett djur på varje tvåhundratal till matoffer, brännoffer och gemenskapsoffer för att bringa försoning åt folket, säger Herren, HERREN.


text:
Men fursten måste bära fram brännoffer, matoffer och drickoffer på högtiderna, nymånaderna och sabbaterna, vid alla Israels högtidsdagar. Han skall skaffa fram syndoffer, matoffer, brännoffer och gemenskapsoffer för att bringa försoning åt Israels hus.


text:
Så säger Herren, HERREN: På första dagen i första månaden skall du ta en felfri ungtjur och rena helgedomen.


text:
Prästen skall ta lite av syndoffrets blod och stryka på templets dörrposter och på altaravsatsens fyra hörn och på dörrposten till den inre förgårdens port.


text:
Så skall du göra också på sjunde dagen i månaden, för den som av misstag eller av okunnighet har syndat. På detta sätt skall ni bringa försoning för templet.


text:
På fjortonde dagen i första månaden skall ni fira påskhögtid. I sju dagar skall ni hålla högtid, och ni skall då äta osyrat bröd.


text:
Men under högtidens sju dagar skall han varje dag som brännoffer åt HERREN offra sju tjurar och sju baggar, alla felfria, och dagligen en bock som syndoffer.


text:
Som matoffer skall han offra en efa till varje tjur och en efa till varje bagge och en hin olja till varje efa.


text:
På femtonde dagen i sjunde månaden och under högtidens sju dagar skall han bära fram likadana offer, likadana syndoffer, brännoffer och matoffer och lika mycket olja.


text:
Så säger Herren, HERREN: Den inre förgårdens port, den som vetter åt öster, skall vara stängd under de sex arbetsdagarna, men på sabbatsdagen skall den öppnas. Likaså skall den öppnas på nymånadsdagen.


text:
Då skall fursten utifrån gå in genom portens förhus och ställa sig vid portens dörrpost. Prästerna skall förrätta hans brännoffer och hans gemenskapsoffer, och han skall tillbe på portens tröskel och sedan gå ut. Men porten skall inte stängas förrän på kvällen.


text:
Brännoffret som fursten skall bära fram åt HERREN på sabbatsdagen skall utgöras av sex felfria lamm och en felfri bagge.


text:
Som matoffer skall han bära fram en efa till baggen och till lammen så mycket han vill ge som matoffer, och till varje efa skall han offra en hin olja.


text:
Som matoffer skall han offra en efa till tjuren och en efa till baggen och till lammen så mycket han vill ge, och till varje efa skall han offra en hin olja.


text:
När folket i landet kommer inför HERRENS ansikte vid högtiderna, skall den som har gått in genom norra porten för att tillbe gå ut genom södra porten, och den som har gått in genom södra porten skall gå ut genom norra porten. Ingen skall gå tillbaka genom samma port som han har kommit in genom, utan han skall gå ut genom den motsatta.


text:
Vid fester och högtider skall matoffret vara en efa till varje tjur och en efa till varje bagge och till lammen så mycket han vill ge, samt en hin olja till varje efa.


text:
När fursten vill offra ett frivilligt offer, vare sig det är ett brännoffer eller ett gemenskapsoffer som frivilligt offer åt HERREN, skall man öppna för honom den port som vetter åt öster, och han skall offra sitt brännoffer och sitt gemenskapsoffer så som han brukar göra på sabbatsdagen. Därefter skall han gå ut, och man skall stänga porten efter honom.


text:
Varje dag skall du som brännoffer åt HERREN bära fram ett felfritt årsgammalt lamm. Du skall offra ett sådant varje morgon.


text:
Till det skall du varje morgon som matoffer bära fram en sjättedels efa samt en tredjedels hin olja för att fukta mjölet. Detta matoffer åt HERREN skall vara en bestående stadga och gälla för alltid.


text:
Så säger Herren, HERREN: Om fursten ger någon av sina söner en gåva av sin arvedel, skall det tillhöra hans söner. Det är deras egendom som arv.


text:
Men om han ger en gåva av sin arvedel åt någon av sina tjänare, skall den tillhöra tjänaren fram till friåret. Då skall den återgå till fursten. Hans arv tillhör endast hans söner. Dem skall det tillhöra.


text:
Fursten får inte ta något av folkets arvedel så att han tränger ut dem från deras egendom. Endast av sin egen egendom skall han låta sina söner ärva, för att ingen av mitt folk skall trängas undan från den egendom som är hans."


text:
Han förde mig genom den ingång som låg vid sidan om porten till de heliga tempelkamrar som var bestämda för prästerna och som vette åt norr, och jag såg att det fanns en plats längst in mot väster.


text:
Han sade till mig: "Detta är den plats där prästerna skall koka skuldoffret och syndoffret och där de skall baka matoffret för att inte behöva bära ut det på den yttre förgården och därmed göra folket heligt."


text:
Därefter förde han mig ut på den yttre förgården och lät mig gå fram till förgårdens fyra hörn, och jag såg då att i vart och ett av förgårdens hörn fanns en gård.


text:
I förgårdens fyra hörn fanns kringbyggda gårdar, fyrtio alnar långa och trettio alnar breda. De fyra hörngårdarna var lika stora.


text:
Runt omkring dem gick en mur, runt omkring alla fyra, och nertill i muren runt omkring hade man inrättat eldstäder för kokning.


text:
Sedan förde han mig tillbaka till husets ingång, och där fick jag se vatten rinna fram under husets tröskel på östra sidan, ty husets framsida låg mot öster, och vattnet flöt ner under husets södra sida, söder om altaret.


text:
Sedan förde han mig ut genom norra porten och ledde mig fram på en yttre väg till den yttre porten, den som vette åt öster. Där fick jag se vatten välla fram från den södra sidan.


text:
Sedan gick mannen med ett mätsnöre i handen ett stycke mot öster och mätte upp tusen alnar och lät mig gå genom vattnet, och det räckte mig till vristen.


text:
Sedan mätte han upp ytterligare tusen alnar och lät mig där gå genom vattnet, och det räckte mig till knäna. Ännu en gång mätte han upp tusen alnar och lät mig gå genom vattnet som då räckte mig till höfterna.


text:
Ytterligare en gång mätte han upp tusen alnar, och nu var det en ström som jag inte kunde vada över. Vattnet gick så högt att man måste simma. Det var en ström som man inte kunde komma över.


text:
Han sade till mig: "Har du sett det, du människobarn?" Sedan förde han mig tillbaka upp på flodens strand.


text:
Då sade han till mig: "Detta vatten rinner fram mot den östra delen av landet och flyter ner över Hedmarken och sedan ut i havet. Vattnet som bröt fram rinner till havet, och vattnet blir då sunt.


text:
Överallt dit den dubbla strömmen kommer upplivas alla levande varelser som rör sig i stim, och fiskarna blir där mycket talrika, ty när detta vatten kommer dit blir vattnet sunt, och allt får liv där strömmen rinner ut.


text:
Fiskare skall stå utmed den från En-Gedi ända till En-Eglajim, och hela den sträckan skall vara som ett enda fiskeläge. Det skall där finnas fiskar av olika slag och i stor mängd alldeles som i Stora havet.


text:
Och vid strömmens båda stränder skall alla slags fruktträd växa upp. Deras löv skall inte vissna och deras frukt skall inte ta slut. Varje månad skall träden bära ny frukt, ty deras vatten kommer från helgedomen. Deras frukter skall tjäna till föda och deras löv till läkedom."


text:
Så säger Herren, HERREN: Dessa är de gränser efter vilka ni skall utskifta landet som arvedel åt Israels tolv stammar. Josef skall ha två lotter.


text:
Ni skall få det till arvedel, den ena stammen såväl som den andra. Därför att jag med upplyft hand lovade att ge det åt era fäder skall detta land bli er arvedel.


text:
Detta skall vara landets gräns på norra sidan: Från Stora havet längs Hetlonsvägen, där vägen går till Sedad,


text:
Hamat, Berota, Sibrajim, som ligger mellan Damaskus och Hamats områden, det mellersta Haser, som ligger vid Havrans gräns.


text:
Så skall gränsen gå från havet till Hasar-Enon vid Damaskus gräns och vidare allt längre norrut upp mot Hamats gräns. Detta är norra sidan.


text:
På östra sidan skall gränsen börja mellan Havran och Damaskus och gå mellan Gilead och Israels land och utgöras av Jordan. Från nordgränsen neråt till det östra havet skall ni mäta ut den. Detta är östra sidan.


text:
På sydsidan skall gränsen gå från Tamar till Meribots vatten vid Kadesh, längs bäcken fram till Stora havet. Detta är den södra gränsen.


text:
På västra sidan skall gränsen utgöras av Stora havet och gå från sydgränsen till en punkt mitt emot det ställe där vägen går till Hamat. Detta är västra sidan.


text:
Ni skall dela ut det genom lottkastning till arvedel åt er själva och åt främlingarna, som bor och föder barn ibland er. De skall vara för er så som infödda bland Israels barn. De skall med er få arvslott bland Israels stammar.


text:
Detta är namnen på stammarna: Vid norra gränsen längs efter Hetlonsvägen, där vägen går till Hamat, vidare bort mot Hasar-Enan - med Damaskus gräns i norr och längs med Hamat - där skall Dan ha en lott, så att hela sträckan från östra sidan till västra tillhör honom.


text:
Närmast Juda område skall från östra sidan till västra sidan det område sträcka sig som ni skall ge som gåva till HERREN. Ni skall som gåva ge 25.000 alnar i bredd och i längd lika mycket som en stamlott från östra till västra sidan. Helgedomen skall ligga där i mitten.


text:
Av detta heliga område, som ni ger som gåva skall ett stycke tillhöra prästerna, i norr 25.000 alnar, i väster 10.000 alnar i bredd, i öster likaså 10.000 alnar i bredd och i söder 25.000 i längd, och HERRENS helgedom skall ligga där i mitten.


text:
Det skall tillhöra prästerna, dem av Sadoks söner som har blivit helgade och som har gjort tjänst åt mig och som inte for vilse som leviterna gjorde, när de övriga israeliterna for vilse.


text:
Därför skall en särskild del av den offergåva som avstyckats från landet tillhöra dem som ett högheligt område invid leviternas.


text:
Men leviterna skall få ett område som motsvarar prästernas, i längd 25.000 alnar och i bredd 10.000, längden överallt 25.000 och bredden 10.000.


text:
De får inte sälja eller byta bort något av det. De får heller inte på annat sätt överlåta det bästa av landet åt någon annan, ty det är helgat åt HERREN.


text:
Men de 5.000 alnar som blir över på bredden invid de 25.000 skall vara en allmänning för staden, dels att bo på, dels som utmark, och staden skall ligga där i mitten.


text:
Detta är stadens mått: Norra sidan 4.500 alnar, södra sidan 4.500, på östra sidan 4.500 och västra sidan 4.500.


text:
Staden skall ha en utmark som norrut sträcker sig 250 alnar, söderut 250, österut 250 och västerut 250 alnar.


text:
Det som återstår av marken längs det heliga området blir 10.000 alnar österut och 10.000 västerut, och det sträcker sig utmed det heliga området. Avkastningen av detta område skall tjäna till föda åt stadens invånare.


text:
Hela den del som ni skall avskilja skall vara 25.000 alnar långt och 25.000 brett och bilda en fyrkant. Ni skall överlämna denna heliga gåva till staden som dess egendom.


text:
Fursten skall få vad som blir över på båda sidor om det heliga området och stadens område. Det gäller marken fram till det 25.000 alnar breda heliga området, ända till östra gränsen, och likaså västerut marken fram till det 25.000 alnar breda området, ända till västra gränsen. Båda dessa områden som går parallellt med stamlotterna skall tillhöra fursten. Det heliga området med helgedomen skall ligga mitt emellan dem.


text:
Från leviternas område och från stadens område, som ligger mitt emellan furstens områden, skall det som ligger mellan Juda sydgräns och Benjamins nordgräns tillhöra fursten.


text:
Sedan följer de återstående stammarna. Först skall Benjamin ha en lott, från östra sidan till västra.


text:
Närmast Gads område, på dess södra sida, skall gränsen gå från Tamar över Meribas vatten vid Kadesh och vidare till bäcken, fram till Stora havet.


text:
Detta är det land som ni genom lottkastning skall fördela till arvedel åt Israels stammar. Detta skall vara deras stamlotter, säger Herren, HERREN.


text:
och av stadens portar, uppkallade efter Israels stammar, skall tre ligga i norr: Den första är Rubens port, den andra Juda port och den tredje Levi port.


text:
På östra sidan skall den också mäta 4.500 alnar, och ha tre portar: Den första är Josefs port, den andra Benjamins port och den tredje Dans port.


text:
På samma sätt skall också den södra sidan hålla ett mått på 4.500 alnar och ha tre portar: Den första Simeons port, den andra Isaskars port, den tredje Sebulons port.


text:
Västra sidan skall mäta 4.500 alnar och ha tre portar: Den första är Gads port, den andra Asers port, den tredje Naftalis port.


text:
I Juda kung Jojakims tredje regeringsår kom Nebukadnessar, kungen i Babel, mot Jerusalem och belägrade det.


text:
Och Herren gav Jojakim, kungen i Juda, i hans hand liksom en del av kärlen i Guds tempel, och N. förde in dem i sin Guds hus i Sinears land. Kärlen förde han in i sin guds skattkammare.


text:
Kungen befallde sin förste hovmarskalk Aspenas att han av Israels barn skulle låta hämta unga män av kunglig släkt eller av förnäm börd,


text:
sådana som inte hade något kroppsligt lyte utan var vackra att se på. De skulle kunna tillägna sig all slags lärdom, vara kloka, ha lätt för att lära och vara dugliga att tjäna i kungens palats. De skulle få undervisning i kaldeernas språk och litteratur.


text:
Kungen bestämde åt dem en viss tilldelning för var dag av sin egen mat och av det vin han själv drack. Han befallde att man skulle lära upp dem i tre år för att de därefter skulle tjänstgöra hos kungen.


text:
Men förste hovmarskalken gav dem andra namn. Daniel kallade han Beltesassar, Hananja Sadrak, Misael Mesak och Asarja Abed-Nego.


text:
Men för Daniel var det angeläget att inte orena sig med kungens mat eller med vinet som han drack, och han bad förste hovmarskalken att han inte skulle tvingas orena sig.


text:
Men denne sade till Daniel: “Jag fruktar att min herre konungen, som har bestämt vad ni skall äta och dricka, skall finna att ni är magrare än de unga män som är jämnåriga med er. Ni kommer då att dra skuld över mig inför konungen.”


text:
Då sade Daniel till hovmästaren, som förste hovmarskalken satt över Daniel, Hananja, Misael och Asarja:


text:
Jämför oss sedan med de unga män som har ätit av konungens mat och gör med dina tjänare efter vad du då ser.”


text:
Efter de tio dagarna visade de sig vara vackrare att se på och mer välnärda än alla de unga män som hade ätit av kungens mat.


text:
Hovmästaren lät dem då också i fortsättningen slippa den mat som hade varit bestämd för dem och det vin som de skulle ha druckit, och han gav dem grönsaker i stället.


text:
Åt dessa fyra unga män gav Gud kunskap och insikt i all slags skrift och vishet, och Daniel förstod alla slags syner och drömmar.


text:
När tiden var inne då kungen bestämt att de skulle föras fram inför honom, fördes de av förste hovmarskalken inför N..


text:
Kungen talade med dem, och det fanns ingen av dem som kunde jämföras med Daniel, Hananja, Misael och Asarja. De fick då tjänstgöra hos kungen.


text:
Han fann att de i alla frågor som krävde vishet och förstånd var tio gånger klokare än någon annan av de spåmän och besvärjare som fanns i hela riket.


text:
Då kallade kungen till sig sina spåmän, besvärjare, trollkarlar och kaldeer, för att de skulle tala om för honom vad han hade drömt. Och de kom och trädde fram inför kungen.


text:
Då sade kaldeerna till kungen på arameiska: "Må konungen leva för evigt! Berätta drömmen för dina tjänare så skall vi tyda den."


text:
Kungen svarade kaldeerna: "Detta är mitt orubbliga beslut: Om ni inte säger mig drömmen och tyder den skall ni huggas i stycken och era hus göras till sophögar.


text:
Men om ni låter mig veta drömmen och hur den skall tydas, skall ni få gåvor och lön och stor ära av mig. Meddela mig därför drömmen och uttyd den för mig."


text:
De svarade för andra gången: "Konungen må berätta drömmen för sina tjänare, så skall vi tala om vad den betyder."


text:
Kungen svarade: "Jag märker tydligt att ni vill vinna tid, eftersom ni ser att detta är mitt orubbliga beslut.


text:
Om ni inte säger mig drömmen kan domen över en bara bli en. Ni har kommit överens om att ljuga och bedra, i hopp om att tiderna skall förändras. Säg mig nu vad jag har drömt, så vet jag att ni också kan tyda drömmen för mig."


text:
Kaldeerna svarade kungen: "Det finns ingen människa på jorden som kan meddela kungen det han vill veta. Det har aldrig hänt att någon kung, hur stor och mäktig han än varit, har begärt något sådant av någon spåman eller besvärjare eller kaldé.


text:
Det som konungen begär är alltför svårt, och det finns ingen som kan meddela konungen det, ingen utom gudarna. Men de bor inte bland de dödliga."


text:
Detta gjorde kungen så vred och förbittrad att han befallde att man skulle förgöra alla de vise i Babel.


text:
När påbudet om detta hade utfärdats och man skulle döda alla de vise männen, sökte man också efter Daniel och hans vänner för att döda dem.


text:
Då vände sig Daniel med kloka och förståndiga ord till Arjok, översten för kungens drabanter, han som hade dragit ut för att att döda de vise i Babel.


text:
Han frågade Arjok, kungens befälhavare: "Varför har kungen utfärdat denna stränga befallning?" Då talade Arjok om för Daniel hur det var.


text:
Sedan gick Daniel hem och talade om för sina vänner Hananja, Misael och Asarja vad som höll på att hända.


text:
Han uppmanade dem att be himmelens Gud om förbarmande så att denna hemlighet blev uppenbarad för att Daniel och hans vänner inte skulle dödas tillsammans med de övriga vise i Babel.


text:
Han låter tider och stunder skifta, han avsätter kungar och tillsätter kungar, han ger de visa deras vishet och de förståndiga deras förstånd.


text:
Han uppenbarar det som är djupt och fördolt, han vet vad som finns i mörkret och hos honom bor ljuset.


text:
Dig, mina fäders Gud, tackar och prisar jag för att du har gett mig vishet och förmåga och för att du nu har uppenbarat för mig det vi bad dig om. Ty vad kungen ville veta har du uppenbarat för oss."


text:
Sedan gick Daniel in till Arjok, som hade fått order av kungen att förgöra de vise i Babel. Han gick in och sade till honom: "Du skall inte döda de vise i Babel. För mig in till kungen, så skall jag ge honom uttydningen."


text:
Genast förde Arjok Daniel till kungen och sade till honom: "Jag har funnit en man bland de judiska fångarna som kan ge konungen uttydningen."


text:
Kungen sade till Daniel, som hade fått namnet Beltesassar: "Kan du verkligen låta mig veta den dröm som jag har sett och vad den betyder?"


text:
Daniel svarade kungen: "Den hemlighet som konungen vill veta, kan inga vise män, besvärjare, spåmän eller stjärntydare meddela konungen.


text:
Men det finns en Gud i himlen som kan uppenbara hemligheter, och han har låtit konung Nebukadnessar veta vad som skall ske i kommande dagar. Detta var din dröm och den syn du hade på din bädd:


text:
När du, o konung, låg på din bädd, började du tänka på vad som kommer att ske i framtiden, och han som uppenbarar hemligheter lät dig veta vad som skall ske.


text:
För mig har denna hemlighet uppenbarats, inte för att jag är visare än alla andra levande varelser, utan för att uttydningen skulle kungöras för konungen så att du förstår ditt hjärtas tankar.


text:
Du, o konung, såg i din syn en stor staty framför dig, och den var hög och dess glans överväldigande. Den var förskräcklig att se på.


text:
Medan du såg på den revs en sten loss, men inte genom människohänder, och den träffade statyns fötter av järn och lera och krossade dem.


text:
Då krossades alltsammans, järnet, leran, kopparn, silvret och guldet, och allt blev som agnar på en tröskloge om sommaren, och vinden förde bort det så att man inte längre kunde finna något spår av det. Men av stenen som hade träffat statyn blev det ett stort berg som uppfyllde hela jorden.


text:
i din hand har han gett människorna, djuren på marken och fåglarna under himlen, var de än bor, och han har satt dig till herre över alltsammans. Du är det gyllene huvudet.


text:
Men efter dig skall det uppstå ett annat rike, obetydligare än ditt, och därefter ett tredje rike av koppar, och det skall regera över hela jorden.


text:
Det fjärde riket skall vara starkt som järn, för järnet krossar och slår sönder allt. Så som järnet förstör allt annat, skall också detta krossa och förstöra.


text:
Och att du såg fötterna och tårna vara delvis av krukmakarlera och delvis av järn, det betyder att det skall vara ett splittrat rike, men med något av järnets fasthet. Du såg ju att där var järn blandat med lerjord.


text:
Att tårna på fötterna delvis var av järn och delvis av lera betyder att riket skall vara delvis starkt och delvis svagt.


text:
Att du såg järnet vara blandat med jerjord betyder att människor skall blanda sig med varandra genom giftermål men att de inte skall hålla samman, lika lite som järn kan förenas med lera.


text:
Men i de kungarnas dagar skall himmelens Gud upprätta ett rike som aldrig i evighet skall förstöras och vars makt inte skall överlämnas till något annat folk. Det skall krossa och göra slut på alla dessa andra riken, men själv skall det bestå för evigt.


text:
Du såg ju att en sten revs loss från berget, men inte genom människohänder, och att den krossade järnet, kopparn, leran, silvret och guldet. Den store Guden har nu uppenbarat för konungen vad som skall ske i framtiden, och drömmen är sann och uttydningen tillförlitlig."


text:
Då föll kung Nebukadnessar ner på sitt ansikte och tillbad Daniel och befallde att man skulle offra matoffer och rökelseoffer åt honom.


text:
Och kungen sade till Daniel: "Er Gud är i sanning en Gud över alla andra gudar, en Herre över kungar och en som uppenbarar hemligheter, eftersom du har kunnat uppenbara denna hemlighet."


text:
Därefter upphöjde kungen Daniel och gav honom många stora gåvor och satte honom till herre över hela Babels hövdingdöme och till högste föreståndare för alla de vise i Babel.


text:
På Daniels begäran utsåg kungen Sadrak, Mesak och Abed-Nego att förvalta Babels hövdingdöme, men Daniel själv stannade vid kungens hov.


text:
Kung Nebukadnessar lät göra en staty av guld, sextio alnar hög och sex alnar bred. Den lät han ställa upp på Duraslätten i Babels hövdingdöme.


text:
Sedan sände han bud och kallade samman satraper, landshövdingar och ståthållare, fogdar, skattmästare, domare, lagtolkare och alla andra makthavare i hövdingdömena, för att de skulle komma till invigningen av den staty kung Nebukadnessar hade låtit ställa upp.


text:
Då samlades satraperna, landshövdingarna och ståthållarna, fogdarna, skattmästarna, domarna, lagtolkarna och alla andra makthavare i hövdingdömena till invigningen av den staty som kung Nebukadnessar hade låtit ställa upp. När de stod framför den,


text:
När ni hör ljudet av horn, pipor, cittror, lyror, psaltare, säckpipor och alla andra slags instrument, skall ni falla ner och tillbe den staty av guld som Nebukadnessar har låtit ställa upp.


text:
Så snart allt folket hörde ljudet av horn, pipor, cittror, lyror, psaltare och alla andra slags instrument föll de ner, alla folk, stammar och tungomål, och tillbad den staty av guld som kung Nebukadnessar hade låtit ställa upp.


text:
Konungen har befallt att alla människor skall falla ner och tillbe statyn av guld, när de hör ljudet av horn, pipor, cittror, lyror, psaltare, säckpipor och alla andra slags instrument,


text:
Men nu finns här några judiska män, Sadrak, Mesak och Abed-Nego, som du har satt att förvalta Babels hövdingdöme. Dessa män sätter sig över ditt påbud, o konung. De dyrkar inte dina gudar och tillber inte den staty av guld som du har låtit ställa upp."


text:
Då befallde Nebukadnessar i vrede och förbittring av man skulle föra fram Sadrak, Mesak och Abed-Nego. När man hade fört fram dem inför kungen


text:
sade Nebukadnessar till dem: "Är det sant att ni, Sadrak, Mesak och Abed-Nego, inte dyrkar mina gudar och inte tillber den staty av guld som jag har låtit ställa upp?


text:
Allt är nu väl om ni faller ner och tillber den staty som jag har låtit göra, när ni hör ljudet av horn, pipor, cittror, lyror, psaltare, säckpipor och alla andra slags instrument. Men om ni inte tillber, skall ni i samma stund kastas i den brinnande ugnen, och vilken gud skall då kunna rädda er ur mina händer?"


text:
Då svarade Sadrak, Mesak och Abed-Nego kungen: "O Nebukadnessar, vi behöver inte svara dig på detta.


text:
Om det blir så, är vår Gud, som vi dyrkar, mäktig att befria oss ur den brinnande ugnen och att befria oss ur din hand, o konung.


text:
Men om inte, så skall du veta, o konung, att vi ändå inte dyrkar dina gudar och att vi inte vill tillbe den staty av guld som du har låtit ställa upp."


text:
Då fylldes Nebukadnessar av vrede mot Sadrak, Mesak och Abed-Nego, så att hans ansiktsuttryck förvandlades. Han befallde att man skulle göra ugnen sju gånger hetare än man någonsin hade sett den vara.


text:
Och han befallde några av de starkaste männen i hans här binda Sadrak, Mesak och Abed-Nego och kasta dem i den brinnande ugnen.


text:
Så bands dessa iförda sina underkläder, livrockar, mössor och andra kläder och kastades i den brinnande ugnen.


text:
Men eftersom kungens befallning hade varit så sträng och ugnen därför hade blivit oerhört starkt upphettad, blev de män som förde Sadrak, Mesak och Abed-Nego dit upp själva dödade av eldslågorna,


text:
Då blev kung Nebukadnessar förskräckt. Han steg hastigt upp och frågade sina rådsherrar: "Var det inte tre män vi band och kastade i elden?" De svarade kungen: "Jo visst, o konung."


text:
Då sade han: "Ändå ser jag nu fyra män som går lösa och lediga inne i elden, och de är helt oskadda. Och den fjärde ser ut som en gudason."


text:
Sedan gick Nebukadnessar fram till den brinnande ugnens öppning och ropade: "Sadrak, Mesak och Abed-Nego, ni den högste Gudens tjänare, kom ut, kom hit!" Då gick Sadrak, Mesak och Abed-Nego ut ur elden.


text:
Och satraperna, landshövdingarna, ståthållarna och kungens rådsherrar samlades där och såg att elden inte hade haft någon makt över männens kroppar och att håret på deras huvuden inte hade svetts och att deras kläder inte skadats. Man kunde inte ens känna att de luktade bränt.


text:
Nebukadnessar tog då till orda och sade: "Lovad vare Sadraks, Mesaks och Abed-Negos Gud, som sände sin ängel och räddade sina tjänare. De förtröstade så på honom att de överträdde kungens befallning och vågade sina liv för att inte tvingas dyrka eller tillbe någon annan gud än sin egen Gud.


text:
Härmed befaller jag nu att vem det vara må av alla folk och stammar och tungomål, som säger något ovärdigt om Sadraks, Mesaks och Abed-Negos Gud, han skall slitas i stycken, och hans hus skall göras till en sophög. För det finns ingen Gud som kan hjälpa så som han."


text:
<n>(3:31)</n> Kung Nebukadnessar till alla folk och stammar och tungomål som finns på hela jorden. Jag önskar er fred och framgång.


text:
<n>(3:32)</n> Jag finner för gott att härmed kungöra de tecken och under som den högste Guden har gjort med mig.


text:
<n>(3:33)</n> Stora är hans tecken, mäktiga hans under. Hans rike är ett evigt rike, hans välde varar från släkte till släkte.


text:
<n>(4:2)</n> Då fick jag en dröm som skrämde mig. Jag oroades av drömbilder på min bädd och av syner jag såg.


text:
<n>(4:3)</n> Därför befallde jag att man skulle hämta till mig alla de vise i Babel, för att de skulle tala om drömmens uttydning för mig.


text:
<n>(4:4)</n> Spåmännen, besvärjarna, kaldeerna och stjärntydarna kom, och jag berättade drömmen för dem, men de kunde inte ge mig uttydningen.


text:
<n>(4:5)</n> Slutligen kom också Daniel inför mig, han som hade fått namnet Beltesassar efter min guds namn. Heliga gudars ande bor i honom, och jag berättade drömmen för honom på detta sätt:


text:
<n>(4:6)</n> "Beltesassar, du som är den främste bland spåmännen, jag vet att heliga gudars ande bor i dig och att ingen hemlighet är för svår för dig. Säg mig vad jag såg i min dröm och vad den betyder!


text:
<n>(4:7)</n> Detta var den syn jag hade på min bädd: Jag såg i min syn ett träd stå mitt på jorden, och det var mycket högt.


text:
<n>(4:8)</n> Trädet var stort och väldigt och så högt att det räckte upp till himlen och syntes till jordens ände.


text:
<n>(4:9)</n> Lövverket var vackert och trädet var mycket frukt så att det hade föda åt alla. Markusevangelietens djur fann skugga under det och himlens fåglar bodde på grenarna. Allt levande fick sin mat från det.


text:
<n>(4:10)</n> Vidare såg jag i den syn jag hade på min bädd, hur en helig väktare steg ner från himlen.


text:
<n>(4:11)</n> Han ropade med hög röst och sade: Hugg ner trädet och hugg av grenarna, riv bort lövverket och strö ut frukten, så att djuren som ligger under trädet flyr sin väg och fåglarna flyger bort från grenarna.


text:
<n>(4:12)</n> Men stubben med rötterna skall lämnas kvar i jorden bland markens gräs, bunden med kedjor av järn och koppar. Av himlens dagg skall den fuktas och ha sin del med djuren bland markens örter.


text:
<n>(4:13)</n> Hans hjärta skall förvandlas så att det inte mer är en människas hjärta, och ett djurs hjärta skall ges åt honom. Sju tider skall gå fram över honom.


text:
<n>(4:14)</n> Så är det förordnat genom väktarna, och så är det befallt i denna sak av de heliga., för att de levande skall veta att den Högste råder över människors riken och ger dem åt vem han vill. Ja, han upphöjer den ringaste bland människor att härska över dem.


text:
<n>(4:15)</n> Sådan var den dröm jag, kung Nebukadnessar, hade. Men du, Beltesassar, uttyd den nu, för ingen av alla de vise i mitt rike kan ge mig uttydningen, men du kan det, ty heliga gudars ande bor i dig."


text:
<n>(4:16)</n> Då stod Daniel, som också kallades Beltesassar, en stund bestört, full av oroliga tankar. Men kungen tog till orda igen och sade: "Beltesassar, låt inte drömmen och vad den betyder skrämma dig." Beltesassar sade: "Min herre, o att drömmen hade gällt dem som hatar dig., och dess betydelse dina fiender.


text:
<n>(4:17)</n> Trädet som du såg, som var stort och väldigt och så högt att det räckte upp till himlen och syntes över hela jorden,


text:
<n>(4:18)</n> och som hade ett så vackert lövverk och bar så mycket frukt att det hade föda åt alla, trädet som markens djur bodde under och på vars grenar himlens fåglar hade sina nästen,


text:
<n>(4:19)</n> det är du själv, o konung. Du har ju blivit stor och väldig, och din storhet har vuxit och når upp till himlen, och ditt välde sträcker sig till jordens ände.


text:
<n>(4:20)</n> Men att konungen såg en helig väktare stiga ner från himlen och säga: "Hugg ner trädet och förstör det. Dock må stubben med rötterna lämnas kvar i jorden, bunden med kedjor av järn och koppar bland markens gräs. Av himlens dagg skall den fuktas och ha sin del bland markens djur, till dess att sju tider har gått fram över honom",


text:
<n>(4:21)</n> det betyder, o konung, och detta är den Högstes beslut som har drabbat min herre konungen:


text:
<n>(4:22)</n> Du skall stötas ut från människorna och tvingas bo bland markens djur och äta gräs som en oxe och fuktas av himlens dagg. Sju tider skall gå fram över dig till dess du har insett att den Högste råder över människors riken och ger dem åt vem han vill.


text:
<n>(4:23)</n> Men att det gavs befallning om att trädets stubbe med rötterna skulle lämnas kvar, det betyder att du skall få tillbaka ditt rike när du har besinnat att det är himlen som har makten.


text:
<n>(4:24)</n> Därför, o konung, låt mitt råd behaga dig: Gör dig fri från dina synder genom att göra gott och från dina missgärningar genom att vara barmhärtig mot de fattiga, om din framgång skall bestå."


text:
<n>(4:26)</n> Tolv månader senare, när kungen en gång gick omkring på taket av det kungliga palatset i Babel,


text:
<n>(4:27)</n> tog han till orda och sade: "Se, detta är det stora Babel som jag har byggt upp till ett kungavälde genom min krafts styrka, min härlighet till ära!"


text:
<n>(4:28)</n> Medan ordet ännu var i kungens mun kom en röst från himlen: "Till dig, kung Nebukadnessar, skall det sägas: Ditt rike har tagits ifrån dig.


text:
<n>(4:29)</n> Du skall stötas ut från människorna och tvingas bo bland markens djur och äta gräs som en oxe. Så skall sju tider gå fram över dig, till dess att du har insett att den Högste råder över människors riken och ger dem åt vem han vill."


text:
<n>(4:30)</n> I samma ögonblick gick det ordet i uppfyllelse på Nebukadnessar. Han stöttes ut från människorna och måste äta gräs som en oxe. Himlens dagg fuktade hans kropp till dess att hans hår växte och blev som örnfjädrar och till dess att hans naglar blev som fågelklor.


text:
<n>(4:31)</n> Men när den tiden hade gått lyfte jag, Nebukadnessar, upp mina ögon till himlen och fick tillbaka mitt förstånd. Då lovade jag den Högste, jag prisade och ärade honom som lever i evighet. Hans välde är ett evigt välde, hans rike varar från släkte till släkte.


text:
<n>(4:32)</n> Alla som bor på jorden räknas för intet, han gör vad han vill med himlens här och med dem som bor på jorden. Ingen kan stå emot hans hand eller säga till honom: "Vad är det du gör?"


text:
<n>(4:33)</n> Vid samma tid återfick jag mitt förstånd och jag fick tillbaka min härlighet och glans, mitt rike och min ära. Mina rådsherrar och stormän sökte upp mig, och jag blev på nytt insatt i mitt rike och fick ännu större makt.


text:
<n>(4:34)</n> Nu prisar, upphöjer och ärar jag, Nebukadnessar, himmelens Konung, ty alla hans gärningar är sanning och hans vägar rätta, och han kan ödmjuka dem som vandrar i högmod.


text:
När Belsassar var påverkad av vinet, befallde man att man skulle bära in de kärl av guld och silver som hans far Nebukadnessar hade tagit ur templet i Jerusalem. Ur dem skulle sedan kungen och hans stormän, hans gemåler och bihustrur dricka.


text:
Då bar man fram guldkärlen som hade tagits ur templet i Jerusalem, och kungen och hans stormän, hans gemåler och bihustrur drack vin ur dem.


text:
I samma stund visade sig fingrar som av en människohand, som skrev på den vitkalkade väggen mitt emot den stora ljusstaken i kungens palats, och kungen såg handen som skrev.


text:
Då blev kungen blek och fylldes av oroliga tankar, så att han blev alldeles knäsvag och benen vek sig.


text:
Och kungen ropade med hög röst och befallde att man skulle hämta besvärjarna, kaldeerna och stjärntydarna. Kungen sade då till de vise i Babel: "Den som kan läsa denna skrift och ge mig dess uttydning skall bli klädd i purpur, och guldkedjan skall hängas om hans hals, och han skall i makt vara den tredje i riket."


text:
Kung Belsassar blev då ännu med förskräckt. Färgen vek bort från hans ansikte och hans stormän var bestörta.


text:
Men när kungens mor fick höra vad kungen och hans stormän hade sagt, begav hon sig till salen för festmåltiden. Där tog hon till orda och sade: "Må konungen leva för evigt! Låt inte dina tankar förskräcka dig och låt inte färgen vika bort från ditt ansikte.


text:
I ditt rike finns en man, i vilken heliga gudars ande är. I din fars tid visade han sig ha insikt och förstånd och vishet likt gudars vishet. Din far, kung Nebukadnessar, satte honom främst bland spåmännen, besvärjarna, kaldeerna och stjärntydarna. Detta gjorde din far, kungen,


text:
eftersom Daniel, som kungen gav namnet Beltesassar, hade en enastående ande, klokhet, förstånd och skicklighet att uttyda drömmar och lösa gåtor och reda ut invecklade ting. Sänd därför efter Daniel. Han kommer att ge uttydningen."


text:
När Daniel hade förts till kungen sade denne: "Du är ju Daniel, en av de judiska fångar som min far, kungen, förde hit från Juda.


text:
Jag har hört sägas om dig att gudars ande är i dig och att du har visat dig ha insikt och förstånd och utomordentlig vishet.


text:
Nu är det så att de vise och besvärjarna har förts hit till mig för att läsa denna skrift och tyda den för mig, men de kan inte tyda den.


text:
Men om dig har jag hört att du kan ge uttydningar och reda ut invecklade ting. Om du kan läsa skriften och säga mig vad den betyder skall du bli klädd i purpur, och guldkedjan skall hängas om din hals och du skall i makt vara den tredje i mitt rike."


text:
Då sade Daniel till kungen: "Behåll dina gåvor och ge dina belöningar åt någon annan. Jag skall ändå läsa skriften för konungen och ge uttydningen:


text:
och för den storhets skull som Gud hade gett honom darrade människor av alla folk, stammar och tungomål i skräck för honom. Vem han ville dödade han, och vem han ville lät han leva. Vem han ville upphöjde han, och vem han ville ödmjukade han.


text:
Men när hans hjärta förhävde sig och hans ande blev stolt och övermodig, då störtades han från sin kungatron och hans ära togs ifrån honom.


text:
Han blev utstött från människor, och hans hjärta blev likt ett djurs. Han måste bo bland vildåsnor och äta gräs som en oxe och hans kropp fuktades av himlens dagg - detta ända tills han insåg att Gud, den Högste, råder över människors riken och upphöjer vem han vill till att härska över dem.


text:
utan upphöjt dig mot himmelens Herre och låtit bära fram kärlen från hans hus inför dig. Du och dina stormän, dina gemåler och bihustrur har druckit vin ur dem, och samtidigt har du prisat dina gudar av silver och guld, av koppar, järn, trä och sten, gudar som varken ser eller hör eller vet något. Men den Gud som har din ande och alla dina vägar i sin hand, honom har du inte ärat.


text:
Då befallde Belsassar att man skulle klä Daniel i purpur, att guldkedjan skulle hängas om hans hals och att han skulle utropas till den tredje i riket.


text:
Darejaves fann det lämpligt att sätta etthundratjugo satraper över riket, för att de skulle finnas överallt i hans välde.


text:
Över dem satte han tre furstar, och en av dem var Daniel. Inför dessa skulle satraperna avlägga räkenskap, så att kungen inte led någon skada.


text:
Men Daniel utmärkte sig framför de andra furstarna och satraperna, ty en ande utan like var i honom, och kungen övervägde att sätta honom över hela riket.


text:
Då försökte de andra furstarna och satraperna finna något att anklaga Daniel för i det som angick riket. Men de kunde inte finna något att anklaga honom för eller något brottsligt hos honom, eftersom han var trogen i sin tjänst. De fann ingen förseelse och ingen orätt hos honom.


text:
Då sade männen: "Vi lär inte finna något att anklaga den där Daniel för, utom möjligen när det gäller hans gudsdyrkan."


text:
Därefter fick furstarna och satraperna bråttom att komma in till kungen, och de sade till honom: "Må du leva för evigt, konung Darejaves!


text:
Alla rikets furstar, landshövdingar och satraper, rådsherrar och ståthållare har enats om att en kunglig förordning borde antas och ett påbud utfärdas, att vem som helst som under trettio dagar ber till någon annan, gud eller människa, än till dig, o konung, han skall kastas i lejongropen.


text:
Utfärda därför, o konung, ett påbud om detta och låt en skrivelse sättas upp, som efter Mediens och Persiens orubbliga lag inte kan återkallas."


text:
Så snart Daniel fick veta att skrivelsen var uppsatt, gick han in i sitt hus där han i sin övre sal hade fönster öppna i riktning mot Jerusalem. Där föll han ner på sina knän tre gånger om dagen, bad och tackade sin Gud, så som han tidigare hade brukat göra.


text:
De gick då till kungen och frågade honom angående det kungliga påbudet: "Har du inte låtit sätta upp ett påbud med innehållet att vem som helst som under trettio dagar vänder sig i bön till någon annan, gud eller människa, än till dig, o konung, han skall kastas i lejongropen?" Kungen svarade: "Jo, och det påbudet står fast efter Mediens och Persiens orubbliga lag."


text:
Då sade de till kungen: "Daniel, en av de judiska fångarna, har varken tagit hänsyn till dig eller det påbud du har låtit utfärda utan förrättar sin bön tre gånger om dagen."


text:
När kungen hörde detta blev han mycket bedrövad och vinnlade sig om att rädda Daniel. Ända till solnedgången ansträngde han sig att finna en utväg för att rädda honom.


text:
Då fick männen bråttom att komma till kungen, och de sade till honom: "Vet, o konung, att det är Mediens och Persiens lag att inget påbud och ingen förordning som konungen utfärdar kan återkallas."


text:
Då lät kungen hämta Daniel och kasta honom i lejongropen, och kungen sade till Daniel: "Din Gud, den som du så oavbrutet dyrkar, han må rädda dig!"


text:
Och man förde fram en sten och lade den över gropens öppning, och kungen förseglade den med sitt eget och med sina stormäns sigill, för att ingen förändring skulle kunna göras i det som nu hade skett med Daniel.


text:
Sedan gick kungen hem till sitt palats och fastade hela natten och lät inga kvinnor komma in till sig och han kunde inte sova.


text:
När han kom i närheten av gropen ropade han på Daniel med ängslig röst. Han sade: "Daniel, du den levande Gudens tjänare, har din Gud, som du så oavbrutet dyrkar, kunnat rädda dig från lejonen?"


text:
Min Gud har sänt sin ängel och stängt till lejonens gap, så att de inte skadat mig. För jag är utan skuld inför honom och jag har inte heller förbrutit mig mot dig, o konung."


text:
Då blev kungen mycket glad och befallde att man skulle ta upp Daniel ur gropen. När han hade tagits upp kunde man inte upptäcka någon skada på honom, ty han hade förtröstat på sin Gud.


text:
Sedan lät kungen hämta de män som hade anklagat Daniel och han lät kasta dem i lejongropen med deras barn och hustrur, och innan de ännu hade hunnit till botten i gropen överföll lejonen dem och krossade alla deras ben.


text:
Därefter lät kung Darejaves skriva till sitt folk och stammar och tungomål som fanns på hela jorden: "Jag önskar er fred och framgång!


text:
Härmed befaller jag att man inom hela mitt rikes område skall bäva och frukta för Daniels Gud. Ty han är den levande Guden, som evigt förblir. Hans rike kan inte förgöras, hans välde har inget slut.


text:
Han befriar och räddar, han gör tecken och under i himlen och på jorden, han som har befriat Daniel ur lejonens våld."


text:
I den babyloniske kungen Belsassars första regeringsår hade Daniel en dröm och såg en syn när han låg på sin bädd. Sedan skrev han ner drömmen och meddelade huvudinnehållet av den.


text:
Daniel sade: Jag hade en syn om natten och såg hur himlens fyra vindar stormade fram mot det stora havet.


text:
Det första liknade ett lejon, men det hade vingar som en örn. Medan jag ännu betraktade det, rycktes vingarna av djuret och det restes upp från jorden så att det stod på två fötter som en människa, och det fick ett mänskligt hjärta.


text:
Sedan fick jag se ännu ett djur, det andra i ordningen. Det liknade en björn, och det reste sig på sin ena sida, och i gapet hade det tre revben mellan tänderna. Det fick befallningen: Stå upp och sluka mycket kött.


text:
Därefter fick jag se ett annat djur, som liknade en leopard, men på sidorna hade det fyra fågelvingar. Djuret hade fyra huvuden, och det fick stor makt.


text:
Sedan fick jag i min syn om natten se ett fjärde djur, mycket förskräckligt, fruktansvärt och starkt. Det hade stora tänder av järn, det uppslukade och krossade, och det som blev kvar trampade det under fötterna. Det var olikt alla de tidigare djuren och hade tio horn.


text:
Men medan jag såg på hornen fick jag se hur ett annat horn sköt upp mellan dem, ett litet horn som stötte bort tre av de förra hornen. Det hornet hade ögon som liknade människoögon och en mun som talade skrytsamt.


text:
Medan jag såg på djuret sattes troner fram, och den Gamle av dagar satte sig ner. Hans kläder var snövita och håret på hans huvud var som ren ull. Hans tron var av eldslågor och hjulen på den var av flammande eld.


text:
En ström av eld flöt ut från honom. Tusen gånger tusen tjänade honom och tio tusen gånger tio tusen stod inför honom. Han satte sig ner för att döma och böcker öppnades.


text:
Sedan fortsatte jag att se, för de skrytsamma ords skull som hornet talade. Medan jag såg blev djuret dödat, och kroppen förstördes och kastades i den brinnande elden.


text:
I min syn om natten såg jag, och se, en som liknade en människoson kom med himlens skyar, och han närmade sig den Gamle och fördes fram inför honom.


text:
Åt honom gavs makt och ära och rike, och alla folk och stammar och språk måste tjäna honom. Hans välde är ett evigt välde som inte skall ta slut, och hans rike skall inte förstöras.


text:
Jag gick fram till en av dem som stod där och bad honom om en tillförlitlig förklaring på allt detta, och han gav mig denna uttydning:


text:
Därefter vill jag ha en tillförlitlig förklaring till det fjärde djuret som var olikt alla de andra, det som var så förskräckligt och som hade tänder av järn och klor av koppar och som uppslukade och krossade och sedan trampade det som återstod under fötterna.


text:
Likaså ville jag ha förklaring till de tio hornen på dess huvud och till det nya hornet som sköt upp senare och för vilket tre andra horn föll av och som hade ögon och en mun som talade skrytsamt och såg större ut än de övriga.


text:
till dess att den Gamle kom och domen föll till förmån för den Högstes heliga och tiden var inne då de heliga fick ta riket i besittning.


text:
Då svarade han: "Det fjärde djuret betyder att ett fjärde rike skall uppstå på jorden, ett som är olikt alla de andra rikena. Det skall uppsluka hela jorden och trampa ner och krossa den.


text:
De tio hornen betyder att tio kungar skall uppstå i det riket, och efter dem skall en annan uppstå som skall vara olik de förra och som skall slå ner tre kungar.


text:
Denne skall tala mot den Högste och ansätta den Högstes heliga. Han skall sätta sig i sinnet att förändra heliga tider och lagar, och de skall ges i hans hand under en tid och tider och en halv tid.


text:
Men dom skall hållas, och hans välde skall tas ifrån honom och han skall fördärvas och förgöras i grund.


text:
Men riket, makten och väldet över alla riken under himlen skall ges åt det folk som är den Högstes heliga. Hans rike är ett evigt rike, och alla välden skall tjäna och lyda det."


text:
Här slutar drömmen. Men jag, Daniel, fylldes av många oroliga tankar och färgen vek bort från mitt ansikte. Men drömmen bevarade jag i mitt hjärta.


text:
När jag betraktade denna syn såg jag mig själv i Susans borg i hövdingdömet Elam. I min syn såg jag att jag var vid floden Ulai.


text:
När jag såg upp fick jag se en bagge med två horn stå framför floden. Båda hornen var höga, men det ena var högre än det andra, och det som var högre sköt upp sist.


text:
Jag såg baggen stöta med hornen västerut, norrut och söderut, och inget djur kunde stå honom emot och ingen kunde rädda något ur hans våld. Han for fram som han ville och blev mäktig.


text:
När jag funderade på detta, se, då kom en bock västerifrån. Han hade ett väldigt horn i pannan och gick fram över hela jorden, dock utan att röra vid marken.


text:
Han närmade sig baggen med de båda hornen, den som jag hade sett stå framför floden, och han sprang emot honom i raseri.


text:
Jag såg honom komma ända inpå baggen och rasande störta sig över honom, och han stångade baggen och krossade hans båda horn, så att baggen inte hade någon kraft att stå emot honom. Sedan slog han honom till marken och trampade på honom. Det fanns ingen som kunde rädda baggen ur hans våld.


text:
Bocken blev mycket mäktig. Men när han var som starkast brast det stora hornet sönder och fyra andra stora horn kom upp i dess ställe, riktade åt himlens fyra väderstreck.


text:
Från ett av dem sköt ett nytt litet horn ut, som växte till kraftigt mot söder och öster och mot `det härliga landet.`


text:
Det växte ända upp till himlens härskara och kastade några av denna härskara och av stjärnorna ner till jorden och trampade på dem.


text:
Till och med mot härskarans furste företog det sig stora ting och tog bort ifrån honom det dagliga offret, och platsen där hans helgedom stod förstördes.


text:
Tillsammans med det dagliga offret blev en härskara prisgiven för överträdelsens skull. Och hornet slog ner sanningen till jorden och hade framgång i vad det företog sig.


text:
Sedan hörde jag en av de heliga tala, och en annan helig frågade den som talade: "Hur lång tid avser synen rörande det dagliga offret och det förödande avfallet som gör att både helgedomen och härskara förtrampas?"


text:
Då svarade han mig: "Tvåtusentrehundra kvällar och morgnar, sedan skall helgedomen renas och återställas."


text:
När jag, Daniel, hade sett denna syn och försökte förstå den, fick jag se en gestalt som såg ut som en man stå framför mig.


text:
Då kom han nära platsen där jag stod, men jag blev förskräckt när han kom, och jag föll ner på mitt ansikte. Han sade till mig: "Ge akt på detta, du människobarn, ty synen syftar på ändens tid."


text:
Medan han talade med mig, föll jag bedövad ner med mitt ansikte mot jorden. Men han rörde vid mig och reste mig upp igen.


text:
Därefter sade han: "Jag skall låta dig veta vad som skall ske när det lider mot slutet av vreden, för detta syftar på ändens tid.


text:
Men att det brast sönder och att fyra andra uppstod i stället, det betyder att fyra riken skall uppstå av hans folk, men hans kraft skall de inte ha.


text:
Vid slutet av deras välde, när överträdarna har fyllt sina mått, skall en fräck och illasinnad kung uppstå.


text:
Han skall bli stor i kraft, men inte genom egen styrka. Han skall åstadkomma så stort fördärv att man måste förundra sig, och han skall lyckas i allt han gör. Han skall fördärva mäktiga män, och även det heliga folket.


text:
Genom sin klokhet skall han lyckas väl med sitt svek. Han skall anse sig själv överlägsen, och han skall fördärva många mitt i deras trygghet. Ja, han skall sätta sig upp mot furstarnas Furste, men han skall krossas utan hjälp av människohand.


text:
Synen om kvällar och morgnar, som det talats om här, är sann. Men göm du synen, för den syftar på en avlägsen framtid."


text:
Men jag, Daniel, blev kraftlös och låg sjuk en tid. Sedan steg jag upp och utförde min tjänst hos kungen. Synen förundrade mig, men ingen förstod den.


text:
I Ahasveros son Darejaves första regeringsår - han som var av medisk släkt men som hade blivit upphöjd till kung över kaldeernas rike -


text:
i hans första regeringsår kom jag, Daniel, att i skrifterna lägga märke till det antal år som enligt Herrens ord till profeten Jeremia skulle fullbordas angående Jerusalems ödeläggelse, nämligen sjuttio år.


text:
Jag bad till HERREN, min Gud, och bekände: "O Herre, du store Gud som inger fruktan, du som bevarar förbund och nåd mot dem som älskar dig och håller dina bud.


text:
Vi har syndat och gjort orätt, varit ogudaktiga och upproriska. Vi har vänt oss bort från dina bud och föreskrifter.


text:
Vi har inte lyssnat till dina tjänare profeterna, som talade i ditt namn till våra kungar, furstar och fäder och till allt folket i landet.


text:
Du, Herre, är rättfärdig, men vi har dragit skam över oss. Så är det i dag med Juda män och Jerusalems invånare och hela Israel, både de som bor nära och de som bor långt borta i alla andra länder, dit du har fördrivit dem därför att de var trolösa mot dig.


text:
Ja, Herre, vi med våra kungar, furstar och fäder måste gömma våra ansikten i skam därför att vi har syndat mot dig.


text:
och lydde inte HERRENS, vår Guds, röst. Vi vandrade inte efter de lagar som han förelade oss genom sina tjänare profeterna.


text:
Hela Israel överträdde din lag och vek av utan att höra din röst. Därför utgöts också över oss den förbannelse och den ed som står skriven i Guds tjänare Mose lag. Vi hade ju syndat mot honom.


text:
Han höll sina ord som han hade talat mot oss och mot våra domare som dömde oss. Han lät en så stor olycka komma över oss att något liknande det som nu skett i Jerusalem inte har hänt någon annanstans under himlen.


text:
I enlighet med det som står skrivet i Mose lag kom all denna olycka över oss. Men ändå sökte vi inte blidka HERREN, vår Gud, genom att vända om från våra missgärningar och ge akt på din sanning.


text:
Därför vakade HERREN över olyckan och lät den drabba oss, ty HERREN, vår Gud, är rättfärdig i alla de gärningar han gör. Men vi hörde inte hans röst.


text:
Och nu, Herre, vår Gud, du som förde ditt folk ut ur Egyptens land med stark hand och så gjorde dig ett namn som är detsamma än i dag: Vi har syndat, vi har varit ogudaktiga.


text:
Men Herre, för all din rättfärdighets skull, vänd din vrede och förbittring från din stad Jerusalem, ditt heliga berg. På grund av våra synder och våra fäders missgärningar har Jerusalem och ditt folk blivit till smälek för alla som bor omkring oss.


text:
Hör nu, du vår Gud, din tjänares bön och åkallan och låt ditt ansikte lysa över din ödelagda helgedom för Herrens skull.


text:
Böj, min Gud, ditt öra till oss och hör. Öppna dina ögon och se vilken förödelse som har drabbat oss, och se till staden som är uppkallad efter ditt namn. Ty det är inte på grund av vår rättfärdighet utan på grund av din stora barmhärtighet som vi kommer inför dig med våra böner.


text:
O Herre, hör, Herre, förlåt! Herre, lyssna och utför ditt verk utan att dröja - för din egen skull, min Gud, ty din stad och ditt folk är uppkallade efter ditt namn."


text:
Medan jag ännu talade och bad och bekände min egen och mitt folk Israels synd och inför HERREN, min Gud, bar fram min förbön för min Guds heliga berg -


text:
medan jag alltså ännu talade i min bön - kom Gabriel till mig i flygande hast, den man som jag förut hade sett i min syn. Han rörde vid mig, och det var vid tiden för kvällsoffret.


text:
Redan när du började be gick ordet ut och jag har kommit för att ge dig besked, för du är högt älskad. Så ge akt på ordet och förstå synen:


text:
Sjuttio veckor är bestämda över ditt folk och över din heliga stad för att göra slut på överträdelse, försegla synder, försona skuld, föra fram en evig rättfärdighet, fullborda syn och profetia och smörja den Allraheligaste.


text:
Vet därför och förstå: Från den tid då ordet gick ut att Jerusalem skulle återställas och byggas upp till dess den Smorde Fursten kommer, skall det gå sju veckor och sextiotvå veckor. Gator och vallgravar skall på nytt byggas upp, trots tider av svårigheter.


text:
Men efter de sextiotvå veckorna skall den Smorde förgöras, helt utblottad. Och staden och helgedomen skall förstöras av folket till en furste som kommer. Men slutet kommer som en störtflod. Intill änden skall det råda krig. Förödelse är fast besluten.


text:
Han skall stadfästa förbundet med de många under en vecka, och mitt i veckan skall han avskaffa slaktoffer och matoffer. Och på styggelsers vinge skall förödaren komma, till dess att förstöring och oryggligt beslutad straffdom utgjuts över förödaren."


text:
I den persiske kungen Koresh tredje regeringsår fick Daniel, som också kallades Beltesassar, en uppenbarelse. Den uppenbarelsen är sann och gäller en stor vedermöda. Han gav akt på ordet och fick insikt om synen.


text:
Jag åt ingen god mat. Kött och vin kom inte i min mun, och jag smorde inte heller min kropp med olja förrän de tre veckorna hade gått.


text:
När jag såg upp fick jag se en man stå där, klädd i linnekläder. Han hade ett bälte av guld från Ufas kring sina höfter.


text:
Hans kropp tycktes vara av krysolit, hans ansikte var som en blixt, hans ögon som eldsfacklor och hans armar och fötter som glänsande koppar. Ljudet av hans tal var som ett väldigt dån.


text:
Jag, Daniel, var den ende som såg synen. De män som var med mig såg den inte, men stor förskräckelse föll över dem, så att de flydde och gömde sig.


text:
Jag blev ensam kvar, och när jag såg den stora synen försvann all min kraft. Färgen vek från mitt ansikte så att det blev dödsblekt, och jag hade ingen kraft kvar.


text:
Då hörde jag ljudet av hans tal, och när jag hörde det föll jag bedövad ner med mitt ansikte mot jorden.


text:
Sedan sade han till mig: "Daniel, du högt älskade man, ge akt på de ord som jag vill tala till dig och res dig upp på dina fötter, ty jag har nu blivit sänd till dig." När han sade detta till mig reste jag mig bävande upp.


text:
Han sade till mig: "Frukta inte, Daniel, ty redan från första dagen när du vände ditt hjärta till att förstå och ödmjuka dig inför din Gud, har dina ord varit hörda, och jag har nu kommit för dina ords skull.


text:
Fursten över Persiens rike stod emot mig under tjugoen dagar. Då kom Mikael, en av de förnämsta furstarna, till min hjälp, och jag blev kvar där hos Persiens kungar.


text:
Men nu har jag kommit för att undervisa dig om vad som skall hända ditt folk i kommande dagar, för synen syftar på framtiden."


text:
Och se, han som var lik en människoson rörde vid mina läppar. Då öppnade jag min mun och sade till honom som stod framför mig: "Min herre, genom synen har stor ångest gripit tag i mig, och jag har inte någon kraft kvar.


text:
Och hur skulle en sådan som jag, min herres tjänare, kunna tala med en sådan som min herre? Jag har inte någon kraft kvar i mig och förmår inte längre att andas."


text:
Han sade: "Frukta inte, du högt älskade man! Frid vare med dig, var stark, ja, var stark!" När han talade med mig kände jag mig styrkt och sade: "Tala, min herre, för du har styrkt mig."


text:
Då sade han: "Kan du förstå varför jag har kommit till dig? Men jag måste strax vända tillbaka för att strida mot fursten över Persien, och när jag drar bort från honom kommer fursten över Javan.


text:
Dock vill jag meddela dig vad som är skrivet i sanningens bok. Ingen enda hjälper mig mot dessa, ingen utom Mikael, er furste.


text:
Nu skall jag tillkännage sanningen för dig. Ytterligare tre kungar skall uppstå i Persien, och den fjärde skall bli rikare än någon av de andra, och när han har blivit som mäktigast genom sina rikedomar skall han sätta in all sin makt mot Javans rike.


text:
Men när han har kommit skall hans rike falla sönder och delas efter himlens fyra väderstreck. Det skall inte tillfalla hans efterkommande eller förbli lika mäktigt som när han hade makten. Hans rike skall omstörtas och tillfalla andra än dem.


text:
Kungen i Söderlandet skall bli mäktig. Och av hans furstar skall en vara mäktigare än han, och hans herravälde skall bli stort.


text:
Efter några år skall de ingå förbund med varandra och dottern till Söderlandets kung skall komma till kungen i Nordlandet för att träffa en överenskommelse. Men hon skall inte kunna behålla den makt hon vinner och hans makt skall inte heller bestå. Hon skall offras tillsammans med dem som förde henne dit, både hennes far och den man som en tid gav henne makt.


text:
Men en telning från hennes rötter skall stiga upp i hans ställe och dra upp mot nordlandskungens här och tränga in i hans fäste och göra med folket vad han vill och få överhanden.


text:
Deras gudar och avgudabilder och deras dyrbara kärl, både av silver och guld, skall han också föra till Egypten. Sedan skall han under några år lämna nordlandskungen i fred.


text:
Däremot skall denne tränga in i söderlandskungens rike, men han skall vända tillbaka till sitt land igen.


text:
Hans söner skall rusta sig till strid och samla en väldig krigshär, som skall välla fram som en störtflod och tåga in. Den skall komma igen och striden skall föras ända fram till söderlandskungens befästningar.


text:
Då skall kungen i Söderlandet bli förbittrad och dra ut och strida mot kungen i Nordlandet, som skall ställa upp en stor här, men den hären skall ges i den andres hand.


text:
När hären är borta växer söderlandskungens övermod och han skall slå ner tiotusenden, men ändå inte få herraväldet.


text:
Ty kungen i Nordlandet skall ställa upp en ny här, större än den förra, och efter en tid, om några år, skall han komma med en stor krigshär och stora förråd.


text:
Vid samma tid skall många andra resa sig mot kungen i Söderlandet. Våldsmän av ditt eget folk skall göra uppror för att uppfylla profetian, men de kommer att falla.


text:
Och kungen i Nordlandet skall komma och kasta upp vallar och inta en välbefäst stad, och Söderlandets stridskrafter skall inte kunna hålla stånd. Dess utvalda krigsfolk skall inte ha någon kraft att stå emot.


text:
Nordlandets kung, som rycker mot honom, skall göra vad han vill, och ingen skall kunna stå emot honom. Han skall komma in i `det härliga landet`, och förstörelse skall ske genom hans hand.


text:
Han skall komma med hela sitt rikes makt. Men han är villig till förlikning, och en sådan skall han åstadkomma. Han skall ge kungen av Söderlandet en av sina döttrar till hustru för att fördärva honom. Men detta skall inte lyckas och inte vara till hans fördel.


text:
Därefter skall han vända sig mot öländerna och inta många, men en härförare skall göra slut på hans hånfullhet och låta det vända tillbaka över honom själv.


text:
Då skall han vända tillbaka till sitt eget lands befästningar. Men han skall vackla och falla och sedan inte mer finnas till.


text:
På hans plats skall en annan uppstå, en som låter en uppbördsman dra igenom det land som är hans rikes prydnad. Men efter några dagar skall han störtas, dock inte genom vrede eller i strid.


text:
I hans ställe skall en föraktlig man komma, en som man inte har givit kungavärdighet. Oväntat intar han riket genom list.


text:
Ty från den stund han ingått förbund med honom kommer han att handla svekfullt. Han skall dra ut och få övermakten med endast lite folk.


text:
Oväntat skall han komma in i landets bördigaste trakter och göra vad hans fäder och deras fäder inte kunnat göra. Byte och rov och gods skall han strö ut åt sitt folk och intill en viss tid gör han upp onda planer mot befästa platser.


text:
Han skall uppbåda sin kraft och sitt mod mot kungen i Söderlandet och komma med en stor här, men kungen i Söderlandet skall också rusta sig till strid med en mycket stor och mäktig här. Han skall dock inte kunna hålla stånd på grund av de stämplingar som görs mot honom.


text:
De som äter hans bröd skall störta honom. Hans här kommer att svepas bort och många skall bli slagna och falla.


text:
Båda kungarna kommer att ha ont i sinnet. Där de sitter tillsammans vid samma bord talar de lögn, men det skall inte ha någon framgång, ty ännu dröjer slutet till den bestämda tiden.


text:
Han skall vända tillbaka till sitt land med mycket gods, men hans hjärta kommer att vara emot det heliga förbundet. När han har genomfört sitt uppsåt skall han vända tillbaka till sitt land.


text:
På bestämd tid skall han sedan på nytt dra ut mot Söderlandet, men denna senare gång skall det inte gå som den förra.


text:
Ty skepp från Kittim skall komma emot honom, och han skall förlora modet. Då skall han vända tillbaka och rikta sin vrede mot det heliga förbundet och ge vreden fritt utlopp. Och när han har kommit hem, skall han lyssna till dem som har övergivit det heliga förbundet.


text:
Härar från honom skall komma, och de skall orena helgedomen, tillflyktsorten, avskaffa det dagliga offret och ställa upp förödelsens styggelse.


text:
Dem som har kränkt förbundet skall han med smickrande ord locka till avfall, men de av folket som känner sin Gud skall stå fasta och hålla ut.


text:
De förståndiga bland folket skall ge många insikt, men ändå skall de under en tid falla genom svärd och eld, genom fångenskap och plundring.


text:
Men när de faller skall de inte lämnas utan hjälp, och många skall då av falska motiv sluta sig till dem.


text:
En del av de förståndiga skall falla, och de skall luttras så att de blir rena och fläckfria intill ändens tid. För ännu dröjer slutet till den bestämda tiden.


text:
Kungen skall göra vad han vill och skall upphöja sig och förhäva sig över varje gud. Ja, mot gudars Gud skall han tala sådant att man måste förundra sig. Allt skall lyckas honom väl till dess att vredens tid är ute, ty det som har beslutats måste ske.


text:
Han kommer inte att visa någon aktning för sina fäders gudar och inte heller för den som är kvinnors lust eller för någon annan gud, utan han skall upphöja sig över alla.


text:
Men fästenas gud skall han i stället ära, en gud som hans fäder inte har känt skall han ära med guld och silver och ädla stenar och andra dyrbara ting.


text:
Han skall göra vad han vill med starka befästningar med en främmande guds hjälp. De som erkänner honom skall han bevisa stor ära. Han skall låta dem härska över många, och han skall dela ut land åt dem till belöning.


text:
Men vid ändens tid skall kungen i Söderlandet drabba samman med honom. Kungen i Nordlandet skall då storma fram mot denne med vagnar och ryttare och en stor flotta. Han skall rycka in i länderna och svämma över och dra igenom dem.


text:
Han skall också dra in i `det härliga landet`, och många länder skall falla, men dessa skall undkomma hans hand: Edom och Moab och huvuddelen av Ammons avkomlingar.


text:
Han skall erövra skatter av guld och silver och alla slags dyrbara ting i Egypten. Libyer och etiopier skall följa honom.


text:
Då skall han få höra rykten från öster och norr som förskräcker honom. och han skall dra ut i stort raseri för att förstöra och förgöra många.


text:
Sina palatstält skall han slå upp mellan havet och helgedomens härliga berg. Men han går mot sin undergång och ingen hjälper honom."


text:
"På den tiden skall Mikael träda upp, den store fursten, som står som försvarare för dina landsmän. Det kommer en tid av nöd, som inte har haft sin like ända från den dag då människor blev till, ända till den tiden. Men på den tiden skall alla bland ditt folk bli frälsta som finns uppskrivna i boken.


text:
De förståndiga skall då lysa som himlavalvets ljus, och de som har fört många till rättfärdighet, som stjärnor, alltid och för evigt.


text:
Men du, Daniel, göm dessa ord och försegla denna skrift till ändens tid. Många skall forska i den och kunskapen skall bli stor."


text:
När jag, Daniel, såg upp, se, då stod det två andra där, en på flodens ena strand och en på den andra stranden.


text:
En av dem sade till mannen som var klädd i linnekläder och som stod ovanför flodens vatten: "Hur länge dröjer det innan änden kommer med dessa märkliga ting?"


text:
Jag lyssnade till mannen som var klädd i linnekläder och som stod ovanför flodens vatten, och han lyfte sin högra och sin vänstra hand upp mot himlen och svor vid honom som lever för evigt att efter en tid och tider och en halv tid och när det heliga folkets makt är krossad, då skall allt detta vara fullbordat.


text:
Många skall bli renade och tvagna och luttrade, men de ogudaktiga skall bedriva sin ogudaktighet och ingen ogudaktig skall förstå detta, men de förståndiga skall förstå det.


text:
Från den tid då det dagliga offret blir avskaffat och förödelsens styggelse uppställd skall det gå 1290 dagar.


text:
Men gå du bort till dess änden kommer. Sedan du har vilat skall du uppstå till din del vid dagarnas ände."


text:
HERRENS ord som kom till Hosea, Beeris son, när Ussia, Jotam, Ahas och Hiskia var kungar i Juda, och Jerobeam, Joas son, var kung i Israel.


text:
Detta är början av HERRENS ord genom Hosea. HERREN sade till honom: "Gå och skaffa dig en sköka till hustru och skaffa dig barn till en sköka, ty landet har bedrivit hor genom att överge HERREN."


text:
Då gick han bort och tog Gomer, Diblajims dotter, till hustru och hon blev havande och födde en son åt honom.


text:
HERREN sade till honom: "Ge honom namnet Jisreel, ty när ännu en liten tid har gått skall jag straffa Jisreels blodskulder på Jehus hus och göra slut på kungadömet i Israel.


text:
Gomer blev åter havande och födde en dotter. Då sade Herren till honom: "Ge henne namnet Lo-Ruhama, ty jag skall inte mer förbarma mig över Israels hus, utan jag skall förkasta dem.


text:
Men över Juda hus skall jag förbarma mig och jag skall frälsa dem genom HERREN, deras Gud. Men jag skall inte frälsa dem genom båge och svärd eller krig och inte genom hästar och ryttare."


text:
Men antalet av Israels barn skall bli som havets sand, som inte kan mätas, ej heller räknas. Och det skall ske att på den plats där det sades till dem: "Ni är inte mitt folk", skall det sägas till dem: "Ni är den levande Gudens barn".


text:
Juda barn och Israels barn skall förenas och sätta ett enda huvud över sig och de skall dra upp ur landet. Ty stor skall Jisreels dag vara.


text:
Gå till rätta med er mor, gå till rätta. Ty hon är inte min hustru, och jag är inte hennes man. Må hon skaffa bort sin otukt från sig och sina äktenskapsbrott mellan sina bröst.


text:
Annars skall jag klä av henne naken, och låta henne stå där sådan hon var den dag då hon föddes. Jag skall göra henne lik en öken, låta henne bli som ett torrt land och låta henne dö av törst.


text:
Ty deras mor var en otrogen kvinna, hon som födde dem bedrev skamliga ting. Hon sade: "Jag vill följa efter mina älskare som ger mig min mat och mitt vatten, min ull och mitt lin, min olja och min dryck."


text:
Se, därför skall jag stänga din väg med törnen. Jag skall resa en mur framför henne, så att hon inte finner sina stigar.


text:
När hon då löper efter sina älskare, skall hon inte få fatt på dem. När hon söker dem, skall hon inte finna dem. Då skall hon säga: "Jag vill gå tillbaka till min förste man, för jag hade det bättre då än nu."


text:
Men hon har inte förstått, att det var jag som gav henne både säden och vinet och oljan, och som gav henne mycket silver, likaså guld, som de gjorde sin baalsbild av.


text:
Därför skall jag ta tillbaka min säd när tiden är inne, och mitt vin när stunden kommer. Jag skall ta bort min ull och mitt lin, som hon skyler sin nakenhet med.


text:
Nu skall jag blotta hennes blygd inför hennes älskares ögon, och ingen skall rädda henne ur min hand.


text:
Jag skall göra slut på all hennes fröjd, på hennes fester, nymånader och sabbater och på alla hennes högtider.


text:
Jag skall skövla hennes vinstockar och fikonträd, eftersom hon sade: "De är min lön som mina älskare har gett mig." Jag skall göra dem till en vildmark, och markens djur skall äta av dem.


text:
Så skall jag straffa henne för hennes baalsdagar, då hon tände rökelse åt baalerna och smyckade sig med ring och bröstspänne och följde efter sina älskare men glömde mig, säger HERREN.


text:
Sedan skall jag ge henne tillbaka hennes vingårdar och göra Akors dal till en hoppets port. Där skall hon sjunga som i sin ungdoms dagar, som på den dag då hon drog upp ur Egyptens land.


text:
Det skall ske på den dagen, säger HERREN, att du skall kalla mig: "Min man." och inte mer kalla mig: "Min Baal."


text:
På den dagen skall jag för deras räkning sluta ett förbund med djuren på marken, med fåglarna under himlen och med kräldjuren på jorden. Båge och svärd och vad som hör till kriget skall jag bryta sönder och skaffa bort ur landet och låta dem bo i trygghet.


text:
Jag skall trolova dig med mig för evig tid, ja, jag skall trolova dig med mig i rättfärdighet och rätt, i kärlek och barmhärtighet.


text:
Och det skall ske på den dagen, att jag skall bönhöra, säger HERREN, jag skall bönhöra himlen, och den skall bönhöra jorden,


text:
Jag skall plantera henne åt mig i landet. Jag skall förbarma mig över Lo-Ruhama och säga till Lo-Ammi: "Du är mitt folk." Och de skall svara: "Du är min Gud."


text:
HERREN sade till mig: "Gå och älska din hustru igen, fastän hon älskas av en annan och har begått äktenskapsbrott. Älska henne som jag, HERREN, älskar Israels barn, fastän de vänder sig till andra gudar och älskar druvkakor."


text:
Jag sade till henne: "Under lång tid skall du vara hos mig. Bedriv inte otukt och ge dig inte åt någon annan man. Jag skall vara hos dig."


text:
Ty under lång tid skall Israels barn bli utan kung och furste, utan offer och stoder och utan efod och husgudar.


text:
Sedan skall Israels barn vända om och söka HERREN, sin Gud, och David, sin kung. Med fruktan skall de söka HERREN och hans godhet i kommande dagar.


text:
Hör HERRENS ord, ni Israels barn! Ty HERREN går till rätta med dem som bor i landet, eftersom ingen sanning och ingen kärlek och ingen kunskap om Gud finns i landet.


text:
Man svär och ljuger, mördar och stjäl och begår äktenskapsbrott. Man far våldsamt fram, och blodsdåd följer på blodsdåd.


text:
Därför sörjer landet, och allt som lever där tynar bort, både djuren på marken och fåglarna under himlen, till och med fiskarna i havet förgås.


text:
Ingen skall anklaga eller gå till rätta med någon annan. Ditt folk liknar dem som anklagar en präst.


text:
Du skall komma på fall om dagen, också profeten skall komma på fall tillsammans med dig om natten. Också din mor skall jag förgöra.


text:
Mitt folk går under i brist på kunskap. Eftersom du har förkastat kunskap, skall också jag förkasta dig, så att du inte längre är min präst. Du glömde din Guds undervisning, därför skall också jag glömma dina barn.


text:
Därför skall det gå prästen och folket lika. Jag skall straffa dem för deras vägar, och för deras gärningar skall jag vedergälla dem.


text:
De skall äta men inte bli mätta, bedriva otukt men inte föröka sig, ty de har upphört att hålla sig till HERREN.


text:
Mitt folk frågar sin avgudabild av trä till råds och hämtar svar från sin stav, ty en otuktsande har fört dem vilse, så att de bedriver otukt och överger sin Gud.


text:
På bergens toppar offrar de, och på höjderna tänder de rökelse under ekar, popplar och terebinter, eftersom skuggan där är så behaglig. Så blir era döttrar skökor och era sonhustrur äktenskapsbryterskor.


text:
Jag kan inte straffa era döttrar för att de är skökor eller era sonhustrur för att de är äktenskapsbryterskor, ty männen går själva avsides med horor och offrar med tempelskökor. Och folket, som ingenting förstår, går under.


text:
Om du, Israel, vill bedriva otukt, så låt inte Juda dra på sig skuld. Kom inte till Gilgal, gå inte upp till Bet-Aven och svär inte: "Så sant HERREN lever."


text:
Som en bångstyrig kviga spjärnar Israel emot. Hur skall då HERREN kunna föra dem i bet som lamm på en stor äng?


text:
Deras dryckenskap är omåttlig, hejdlöst bedriver de sin otukt. Landets sköldar älskar skamliga ting.


text:
Hör detta, ni präster! Lyssna, ni av Israels hus! Vänd örat till, ni som hör till kungens hus! Domen gäller er. Ty ni har varit en snara för Mispa och ett nät, utbrett på Tabor.


text:
Jag känner Efraim, och Israel är inte fördold för mig. Ty Efraim har nu blivit en sköka, Israel är orenad.


text:
Deras gärningar hindrar dem att vända tillbaka till sin Gud, ty en otuktsande bor i deras bröst, och HERREN känner de inte.


text:
Israels stolthet vittnar emot honom, Israel och Efraim kommer på fall genom sin missgärning. Också Juda kommer på fall med dem.


text:
Med får och nötboskap går de för att söka HERREN, men de finner honom inte. Han har dragit sig undan från dem.


text:
Mot HERREN har de handlat svekfullt, ty de har fött barn som inte är hans. Nu skall nymånadsfesten förtära dem och deras åkrar.


text:
Furstarna i Juda har blivit lika dem som flyttar råmärken. Över dem skall jag ösa min vrede som vatten.


text:
När Efraim såg sin sjukdom och Juda sitt sår, gick Efraim till Assur och sände bud till den store kungen. Men han kan inte hela er, ert sår skall inte läkas.


text:
Ty jag skall vara som ett lejon mot Efraim, som ett ungt lejon mot Juda hus. Jag själv river dem och går min väg, jag släpar bort dem och ingen kan rädda.


text:
Jag vill gå min väg, jag vill vända tillbaka till min boning, till dess de erkänner sin skuld och söker mitt ansikte. I nöden skall de vända sig till mig.


text:
"Kom, låt oss vända om till HERREN. Ty han har rivit oss, han skall också hela oss. Han har slagit oss, han skall också förbinda oss.


text:
Han skall om två dagar på nytt göra oss levande, ja, på tredje dagen skall han låta oss stå upp, så att vi får leva inför hans ansikte.


text:
Låt oss lära känna HERREN, ja, låt oss sträva efter att lära känna honom. Hans uppgång är så viss som morgonrodnadens, och han skall komma till oss lik ett regn, lik ett vårregn som vattnar jorden."


text:
Vad skall jag ta mig till med dig, Efraim? Vad skall jag ta mig till med dig, Juda? Er kärlek är som morgondis, lik daggen som tidigt försvinner.


text:
Därför har jag utdelat mina hugg genom profeterna och dräpt dem genom orden från min mun. Så skall domen över dig stå fram i ljuset.


text:
Lik rövarskaror som ligger i försåt för människor, är prästernas hop. De mördar på vägen till Sikem, de utför skamliga ting.


text:
I Israels hus har jag sett förfärliga ting. Där bedriver Efraim sin otukt, och där orenar sig Israel.


text:
När jag vill hela Israel, då avslöjas Efraims missgärning och Samariens ondska. Ty de handlar svekfullt, tjuvar gör inbrott och rövarskaror plundrar på vägarna.


text:
I sina hjärtan tänker de inte på att jag kommer ihåg all deras ondska. De är nu omgivna av sina egna gärningar, som är inför mitt ansikte.


text:
Alla är de äktenskapsbrytare. De liknar en ugn, som bagaren värmt upp. När han har knådat degen upphör han att elda, till dess att degen har jäst.


text:
Ty de kommer honom nära. Deras hjärtan är som en ugn när de ligger i försåt. Hela natten sover deras bagare, men på morgonen brinner han som en flammande eld.


text:
Alla är de heta som en ugn och de förtär sina domare. Alla deras kungar har fallit, ingen bland dem åkallar mig.


text:
Främlingar har förtärt hans kraft, men han förstår det inte. Trots att han har fått grått hår, märker han det inte.


text:
Israels stolthet vittnar emot honom. De vänder inte om till HERREN, sin Gud, och söker inte hans hjälp trots allt detta.


text:
Men när de går kastar jag ut mitt nät över dem, som om de var fåglar under himlen skall jag dra ner dem. Jag skall straffa dem, så som det är kungjort i deras församling.


text:
Ve över dem, ty de har flytt bort från mig! Fördärv över dem, ty de har avfallit från mig! Jag ville friköpa dem, men de har talat lögnaktigt mot mig.


text:
De ropar inte till mig av hjärtat, utan klagar på sina bäddar. De oroar sig för sin säd och sitt vin, men de vänder sig bort från mig.


text:
De vänder om, men inte till den som är därovan. De är lika en båge som sviktar. Deras furstar skall falla genom svärd, därför att deras tungor är så hätska. Detta skall bli dem till hån i Egyptens land.


text:
Sätt hornet för din mun! Som en örn kommer fienden över HERRENS hus, eftersom de har brutit mitt förbund och syndat mot min lag.


text:
De valde kungar som inte kom genom mig. De tillsatte furstar, utan att jag fick veta det. Av sitt silver och guld gjorde de sig avgudar till deras egen undergång.


text:
Din kalv, Samaria, stinker. Min vrede är upptänd mot dem. Hur länge kommer de att vara oförmögna till renhet?


text:
Från Israel har kalven kommit. En konsthantverkare har gjort den, en gud är den inte. Den skall krossas till smulor, Samarias kalv.


text:
Vind sår de, och storm skall de skörda. Säd skall de inte få. Deras gröda skall inte ge någon föda, och om den ger någon skall främlingar sluka den.


text:
Men hur de än köpslår bland folken, skall jag nu samla dem och låta dem börja en tid av ringhet, förtryckta av furstarnas kung.


text:
Eftersom Efraim har gjort sig så många altaren för att synda,skall också hans altaren bli honom till synd.


text:
Som offergåvor åt mig offrar de kött och äter det, men HERREN gläder sig inte över dem. Nu skall han komma ihåg deras missgärning och straffa dem för deras synder. Till Egypten skall de få vända tillbaka.


text:
Eftersom Israel har glömt bort sin skapare och byggt tempel och eftersom Juda har uppfört många befästa städer, skall jag sända en eld mot hans städer och den skall förtära palatsen i dem.


text:
Gläd dig inte Israel så att du jublar som folken. I trolös avfällighet har du övergivit din Gud. Du har älskat en skökas lön på alla sädeslogar.


text:
De skall inte få bo i HERRENS land. Efraim måste vända tillbaka till Egypten, och i Assyrien skall de tvingas äta oren mat.


text:
De skall inte få offra vin som drickoffer åt HERREN och deras slaktoffer skall ej glädja honom. Dessa skall vara för dem som sorgebröd, alla som äter av det skall bli orena. Ty deras bröd är endast för dem själva och det kommer inte in i HERRENS hus.


text:
Se, även om de kommer undan förödelsen samlar Egypten ihop dem, och Memfis får begrava dem. Deras åtråvärda silver skall nässlor ta i besittning, törne skall växa i deras hyddor.


text:
De kommer, bestraffningens dagar, de kommer, vedergällningens dagar, Israel skall märka det. Som en dåre står då profeten, som en vansinnig är då Andens man för din stora missgärnings skull, ty stor har din fiendskap varit.


text:
Profeten är Guds väktare över Efraim, men snaror väntar honom på alla hans vägar och fiendskap i hans Guds hus.


text:
I djupt fördärv har de sjunkit, nu som i Gibeas dagar. Men han kommer ihåg deras missgärning, han bestraffar deras synder.


text:
Som druvor i öknen fann jag Israel. Jag såg era fäder som förstlingsfrukter på ett fikonträd, då det börjar bära frukt. Men de gick till Baal-Peor och invigde sig åt skammens gud, och de blev vidriga, lika den de älskade.


text:
Efraims härlighet skall flyga bort som en fågel. Ingen skall där föda barn eller gå havande, ingen bli fruktsam.


text:
Och även om de föder upp barn, skall jag ta dessa ifrån dem, så att ingen människa blir kvar. Ja, ve dem när jag vänder mig ifrån dem!


text:
Efraim är vad jag har sett Tyrus vara, en plantering på ängen. Men Efraim skall tvingas föra ut sina barn till den som dräper dem.


text:
All deras ondska finns i Gilgal, det var där jag fick hat till dem. För deras onda gärningars skull skall jag driva ut dem ur mitt hus. Jag skall inte längre bevisa dem kärlek, alla deras furstar är upproriska.


text:
Efraim är slagen, deras rot förtorkad, de skall inte bära frukt. Även om de föder barn, skall jag döda deras kära livsfrukt.


text:
Min Gud skall förkasta dem, ty de har inte lyssnat på honom. De skall bli flyktingar bland hednafolken.


text:
Israel var en frodig vinstock som bar frukt. Men ju mer frukt han fick, dess fler altaren byggde han åt sig. Ju bättre det gick hans land, desto finare stoder reste han.


text:
Deras hjärta är delat, nu skall de lida sitt straff. Han skall själv bryta ner deras altaren och förstöra deras stoder.


text:
Nu skall de säga: "Vi har ingen kung, ty vi fruktar inte HERREN. Och en kung, vad skulle han kunna göra för oss?"


text:
De talar tomma ord, de svär falska eder och sluter förbund, och domen skjuter upp som en giftig planta ur markens fåror.


text:
De som bor i Samaria är rädda för kalven i Bet-Aven. Folket skall sörja över den, avgudaprästerna skall darra, eftersom dess härlighet skall föras bort i fångenskap.


text:
Också han själv skall föras till Assyrien som en gåva åt den store kungen. Skam skall Efraim själv få, Israel skall komma på skam med sina planer.


text:
Ödelagda blir Avens offerhöjder, Israels synd. Törne och tistel skall skjuta upp på deras altaren. Då skall man säga till bergen: "Göm oss" och till höjderna: "Fall över oss."


text:
Israel, ända sedan Gibeas dagar har du syndat. Där trädde de upp utan att kriget mot brottslingarna nådde dem i Gibea.


text:
När jag vill kommer jag att tukta dem. Folken skall samlas mot dem när jag binder dem vid deras dubbla synd.


text:
Efraim är en inkörd kviga, som gärna vill tröska. Men jag skall lägga ett ok över hennes vackra nacke. Jag skall spänna för Efraim, Juda skall plöja, Jakob skall harva.


text:
Så åt er i rättfärdighet, skörda efter kärlekens bud, bryt er ny mark. Det är tid att söka HERREN, till dess han kommer och lär er rättfärdighet.


text:
Ni har plöjt ogudaktighet, ni har skördat orättfärdighet, ni har ätit lögnens frukt. Ty du har förlitat dig på din egen väg, på dina många hjältar.


text:
Stridslarm skall uppstå bland dina stammar, och alla dina befästningar skall ödeläggas, så som Bet-Arbel ödelades av Salman på stridens dag, då man krossade både mödrar och barn.


text:
Sådant skall Betel tillfoga er för er stora ondskas skull. När morgonrodnaden går upp är det förbi, förbi med Israels kung!


text:
Men ju mer de har blivit kallade, desto mer har de dragit sig undan. Åt baalerna offrar de och åt de uthuggna bilderna tänder de rökelse.


text:
Ändå var det jag som lärde Efraim att gå och som tog dem upp i mina armar. Men de förstod inte att jag ville hela dem.


text:
Med lena band drog jag dem, med kärlekens band, jag var för dem lik en som lättar oket över deras nackar, jag böjde mig ner till dem och gav dem mat.


text:
De skall inte få vända tillbaka till Egyptens land utan Assur skall bli deras kung, eftersom de vägrade att omvända sig.


text:
Svärdet skall rasa i deras städer och förstöra deras bommar och frossa omkring sig för deras onda planers skull.


text:
Mitt folk är benäget till otrohet mot mig, och hur mycket man än kallar dem till den som är därovan, upphöjer ändå ingen honom.


text:
Hur skall jag kunna överge dig, Efraim? Skall jag lämna dig, Israel? Hur skall jag kunna göra med dig som med Adma och låta det gå dig som Sebojim? Mitt hjärta vänder sig i mig, all min barmhärtighet vaknar.


text:
Jag vill inte låta dig känna min brinnande vrede, jag vill inte på nytt ödelägga Efraim. Ty jag är Gud och inte en människa, helig är jag ibland er, och med vrede vill jag ej komma.


text:
HERREN skall de följa, och han skall ryta som ett lejon, ja, han skall ryta och barnen skall med bävan samlas västerifrån.


text:
Likt fåglar skall de med bävan komma från Egypten och som duvor från Assurs land. Och jag skall låta dem bo i sina hus, säger HERREN.


text:
Efraim har omgett mig med lögn, Israels hus med svek. Juda är ännu trolös mot Gud, mot den Allraheligaste, den Trofaste.


text:
Efraim jagar efter vind, hela dagen far han efter östanväder, lögn och våld tilltar. Med Assur sluter de förbund, och olja förs till Egypten.


text:
Men HERREN skall gå till rätta med Juda och bestraffa Jakob efter hans vägar. Efter hans gärningar skall han vedergälla honom.


text:
Ja, han kämpade med ängeln och vann seger, han grät och bad honom om nåd. I Betel mötte han honom, och där talade han med oss,


text:
Efraim säger: "Jag har förvisso blivit rik, jag har skaffat mig en förmögenhet. I allt mitt hårda arbete skall man inte finna någon orätt, något som är synd."


text:
Jag är HERREN, din Gud, alltsedan du var i Egyptens land. Jag skall på nytt låta dig bo i tält liksom vid era högtidsdagar.


text:
Jag har talat till profeterna, jag har givit dem många syner, och genom profeterna har jag talat i liknelser.


text:
Är Gilead ett ogärningsnäste? Då skall de bli till intet. Offrar de tjurar i Gilgal? Då skall deras altaren bli stenrösen längs åkerns plogfåror.


text:
Jakob flydde till Arams land, Israel tjänade för en kvinna, för en kvinnas skull vaktade han hjorden.


text:
Efraim har uppväckt bitter vrede. Hans Herre skall låta hans blodskulder drabba honom och låta hans smädelser falla tillbaka på honom själv.


text:
När Efraim talade skälvde man. Han upphöjde sig själv i Israel. Men han ådrog sig skuld genom Baal och dog.


text:
Ändå fortsätter de att synda. De gjuter avgudabilder åt sig av sitt silver, avgudar efter sitt eget förstånd, alltsammans verk av konsthantverkare. Folk säger om dem: "De som offrar människor må kyssa kalvar."


text:
Därför skall de bli lika morgondis, lika daggen som tidigt försvinner, lika agnar som blåser bort från tröskplatsen och lika rök ur en skorsten.


text:
Jag är HERREN, din Gud, alltsedan du var i Egyptens land. Du skall inte veta av någon annan Gud än mig, och ingen annan frälsare finns än jag.


text:
Men ju bättre bete de fick, desto mättare blev de, och när de var helt mätta, blev deras hjärtan högmodiga, och så glömde de mig.


text:
Jag kommer över dem som en björninna som har berövats sina ungar. Jag river sönder det som omger deras hjärtan, och jag slukar dem på platsen som en lejoninna. Markusevangelietens vilddjur skall slita dem i stycken.


text:
Var är din kung? Var finns den som skulle rädda dig i alla dina städer? Och var är dina domare, om vilka du sade: Ge mig en kung och furstar?


text:
Födslovånda skall komma över honom. Men han är en oförståndig son, som inte vill komma ut ur moderlivet när tiden är inne.


text:
Från dödsrikets våld skall jag friköpa dem, från döden skall jag återlösa dem. Du död, var är dina plågor? Du dödsrike, var är din ödeläggelse? Ånger är fördold för mina ögon.


text:
Bäst han står där frodig bland sina bröder, skall en östanvind komma, ett HERRENS väder som stiger upp från öknen. Då skall hans brunn torka upp och hans källa sina ut. Den vinden rövar bort skatten av alla dyrbara föremål.


text:
<n>(14:1)</n> Samaria skall stå med skuld, ty hon har varit upprorisk mot sin Gud. Invånarna skall falla för svärd, deras späda barn skall bli krossade, deras havande kvinnor uppristade.


text:
<n>(14:2)</n> Vänd om, Israel, till HERREN, din Gud, ty genom din missgärning har du kommit på fall.


text:
<n>(14:3)</n> Tag med er ord och vänd åter till HERREN. Säg till honom: "Förlåt oss alla våra synder och tag nådigt emot oss. Då skall vi prisa dig med våra läppar.


text:
<n>(14:4)</n> Assur kan inte rädda oss, vi skall inte mer sitta upp på stridshästar. Vi skall aldrig mer säga: `Vår Gud` till våra händers verk. Ty hos dig finner den faderlöse barmhärtighet."


text:
<n>(14:5)</n> Jag vill hela dem från deras avfall, jag vill älska dem av fri vilja, ty min vrede har vänt sig ifrån dem.


text:
<n>(14:6)</n> Jag skall bli som dagg för Israel, han skall blomstra som en lilja, han skall skjuta rötter som Libanon.


text:
<n>(14:7)</n> Hans avkomlingar skall breda ut sig, han skall bli lik ett olivträd i fägring, han skall dofta som Libanon.


text:
<n>(14:8)</n> De som bor i hans skugga skall återvända. De skall odla säd och grönska som vinstockar. Minnet av honom skall vara som Libanons vin.


text:
<n>(14:9)</n> Efraim, vad har jag mer med avgudar att skaffa? Jag skall bönhöra honom och ta mig an honom. Jag är som en grönskande cypress, hos mig finner du din frukt.


text:
<n>(14:10)</n> Den som är vis förstår detta, den som är förståndig besinnar det. Ty HERRENS vägar är rätta, och på dem vandrar de rättfärdiga, men överträdarna kommer där på fall.


text:
Hör detta, ni äldste, lysna, alla ni som bor i landet. Har något sådant skett i era dagar eller under era fäders tid?


text:
Det här skall ni berätta för era barn, era barn skall säga det till sina barn, och deras barn till ett kommande släkte.


text:
Det som blev kvar efter gräsgnagarna åt gräshopporna upp, det som blev kvar efter gräshopporna åt gräsbitarna upp.


text:
Vakna upp, ni som är druckna, och gråt, jämra er, ni alla som dricker vin, över att druvsaften har tagits bort från er mun.


text:
Ty ett hednafolk har dragit upp över mitt land, ett mäktigt folk som ingen kan räkna, med tänder som ett lejon och kindtänder som en lejoninna.


text:
De har ödelagt min vinstock och förstört mitt fikonträd, skalat dem nakna och kastat bort barken, vita har grenarna lämnats.


text:
Fältet är ödelagt, marken sörjer, ty säden är förstörd. Det nya vinet har torkat bort, och oljan har sinat.


text:
Stå med skam, ni jordbrukare, jämra er, ni vinodlare, över vetet och över kornet, ty skörden på fälten är förstörd.


text:
Vinstocken är förtorkad och fikonträdet har vissnat, granatträdet, palmen och äppelträdet, ja, alla träd på marken har torkat bort glädjen har vissnat bort från människors barn.


text:
Kläd er i säcktyg och klaga, ni präster, jämra er, ni som tjänar vid altaret. Gå in och sitt i säcktyg hela natten, ni min Guds tjänare, ty matoffer och drickoffer finns inte längre i er Guds hus.


text:
Pålys en helig fasta, lys ut en högtidsförsamling. Samla de äldste, samla alla som bor i landet, till HERRENS, er Guds hus, och ropa till HERREN.


text:
Utsädet ligger förtorkat under klumpar av jord, förrådshusen står öde och ladorna förfaller, ty säden har torkat bort.


text:
Hur stönar inte boskapen! Kreaturshjordarna irrar omkring, de finner inget bete. Även fårhjordarna går under.


text:
Till dig, HERRE, ropar jag, ty en eld har förtärt betet i öknen och en eldslåga har förbränt träden på marken.


text:
Också de vilda djuren längtar efter dig, ty vattenbäckarna har torkat ut och en eld har förtärt betet i öknen.


text:
Blås i horn på Sion, låt larmet ljuda på mitt heliga berg, så att alla som bor i landet darrar. Ty HERRENS dag kommer, ja, den är nära,


text:
en dag av mörker och tjocka, en dag av moln och dimma. Likt en gryning som breder ut sig över bergen kommer ett stort och mäktigt folk, vars like inte har funnits och aldrig skall uppstå igen under kommande släkten.


text:
Framför dem går en förtärande eld, bakom dem en förbrännande låga. Som Edens lustgård låg landet framför dem, bakom dem är öde öken. Undan dem finns ingen räddning.


text:
Med ett ljud som av vagnar spränger de fram över bergens toppar, med ett dån som av eld när den förtär strå. De är som ett mäktigt folk, ordnat till strid.


text:
Som hjältar jagar de i väg, likt stridsmän stiger de upp på murarna. Var och en går sin väg rakt fram, ingen viker av från sin stråt.


text:
Den ene tränger inte den andre, var och en går sin givna bana. Mitt igenom vapnen störtar de fram utan att hejdas.


text:
De stormar in i staden, rusar fram på murarna, klättrar upp på husen, går in genom fönstren som tjuvar


text:
HERREN låter sin röst höras framför sin här. Mycket stort är hans härläger, stark är den som utför hans order. Ty stor är HERRENS dag och mycket fruktansvärd. Vem kan uthärda den?


text:
Riv sönder era hjärtan, inte era kläder, och vänd om till HERREN, er Gud. Ty nådig och barmhärtig är han, sen till vrede och stor i nåd, och han ångrar det onda.


text:
Vem vet, kanske vänder han om och ångrar sig och lämnar en välsignelse kvar efter sig till matoffer och drickoffer åt HERREN, er Gud.


text:
Samla folket, helga församlingen, kalla samman de äldste, samla de små barnen, också dem som diar vid bröstet. Må brudgummen komma ut ur sin kammare och bruden ut ur sitt gemak.


text:
Må prästerna, HERRENS tjänare, gråta mellan förhuset och altaret och säga: "HERRE, skona ditt folk och låt inte din arvedel hånas och bli till en nidvisa bland hednafolken. Varför skulle man få säga bland folken: Var är nu deras Gud?"


text:
HERREN svarade och sade till sitt folk: Se, jag skall sända er säd och vin och olja, så att ni blir mätta. Och jag skall inte längre låta hednafolken förakta er.


text:
Fienden från norr skall jag driva långt bort ifrån er, jag skall driva ut honom till ett torrt och öde land, hans förtrupp till havet i öster och hans eftertrupp till havet i väster. Stank skall stiga upp från honom, ja, vedervärdig lukt skall stiga upp från honom, ty stora ting har han gjort.


text:
Frukta inte, ni djur på fältet, ty betesmarkerna i öknen grönskar, och träden bär sin frukt, fikonträden och vinstockarna ger sin rikedom.


text:
Fröjda er, ni Sions barn, var glada i HERREN, er Gud, ty han har givit er Läraren som ger rättfärdighet. Han skall låta rikligt med regn komma ner över er, både höstregn och vårregn som tidigare.


text:
Jag skall ersätta er för de årsgrödor som åts upp av gräshopporna och gräsbitarna, av gräsätarna och gräsgnagarna, den stora här som jag sände ut mot er.


text:
Ni skall äta och bli mätta, och ni skall lova HERRENS, er Guds, namn, hans som har handlat så underbart med er, och mitt folk skall aldrig mer komma på skam.


text:
Ni skall förstå att jag är mitt i Israel, att jag är HERREN, er Gud, och ingen annan. Och mitt folk skall aldrig komma på skam.


text:
Och det skall ske därefter att jag skall utgjuta min Ande över allt kött. Era söner och era döttrar skall profetera, era gamla män skall ha drömmar, era unga män skall se syner.


text:
Solen skall vändas i mörker och månen i blod, innan HERRENS dag kommer, den stora och fruktansvärda.


text:
Och det skall ske att var och en som åkallar HERRENS namn skall bli frälst. Ty på Sions berg och i Jerusalem skall det finnas en räddad skara så som HERREN har sagt, bland kvarlevan som HERREN kallar.


text:
skall jag samla alla hednafolk och föra dem ner till Josafats dal. Där skall jag hålla dom över dem för mitt folks, min arvedel Israels, skull, som de har förskingrat bland hednafolken. De har delat mitt land


text:
och kastat lott om mitt folk. En sköka betalade de med en pojke, och en flicka sålde de för vin som de drack upp.


text:
Och du Tyrus och du Sidon, och ni Filisteens alla trakter, vad vill ni mig? Vill ni vedergälla mig för något? Om ni vill hämnas på mig, skall jag snabbt och med hast låta er hämnd vända tillbaka över era egna huvuden,


text:
Se, jag skall väcka upp dem från den ort dit ni har sålt dem, och det ni har gjort skall jag låta komma över era egna huvuden.


text:
Jag skall sälja era söner och döttrar till folket i Juda och de skall sälja dem till sabeerna, ett folk långt bort i fjärran land. Ty så har HERREN talat.


text:
Ropa ut detta bland hednafolken, kalla till helig strid. Väck upp hjältarna, låt alla krigsmän komma och rycka fram.


text:
Smid era plogbillar till svärd och era vingårdsknivar till spjut. Låt den svage säga: "Jag är stark."


text:
Skynda er att komma, alla ni hednafolk häromkring, och församla er. Sänd, HERRE, dina hjältar dit ner.


text:
Låt hednafolken resa sig och dra ut till Josafats dal, ty där skall jag sitta till doms över alla hednafolk häromkring.


text:
Låt lien gå, ty skörden är mogen. Kom och trampa, ty pressen är full, presskaren flödar över, ty deras ondska är stor.


text:
HERREN ryter från Sion, från Jerusalem låter han sin röst höras, så att himlen och jorden bävar. Men HERREN är en tillflykt för sitt folk, ett skydd för Israels barn.


text:
Och ni skall förstå att jag är HERREN, er Gud, som bor på Sion, mitt heliga berg. Jerusalem skall vara heligt, och främlingar skall inte mer ta vägen genom henne.


text:
Och det skall ske på den tiden att bergen skall drypa av druvsaft och höjderna flöda av mjölk. Alla bäckar i Juda skall flöda av vatten. En källa skall utgå från HERRENS hus och vattna Akaciedalen.


text:
Egypten skall bli en ödemark och Edom en öde öken, därför att de har brukat våld mot Juda folk och utgjutit oskyldigt blod i deras land.


text:
Ord av Amos, en av herdarna från Tekoa. Detta är vad han skådade angående Israel, när Ussia var kung i Juda och Jerobeam, Joas son, var kung i Israel, två år före jordbävningen.


text:
Han sade: HERREN skall ryta från Sion, från Jerusalem skall han låta höra sin röst. Då skall herdarnas betesmarker sörja, Karmels höjd skall torka bort.


text:
Så säger HERREN: För tre överträdelser av Damaskus, ja fyra, skall jag inte ta tillbaka mitt beslut: De har ju tröskat Gilead med sina tröskvagnar av järn.


text:
Jag skall bryta sönder bommarna i Damaskus och utrota dem som bor i Bikat-Aven och den som bär spiran i Bet-Eden. Arams folk skall föras bort till Kir, säger HERREN.


text:
Så säger HERREN: För tre överträdelser av Gaza, ja fyra, skall jag inte ta tillbaka mitt beslut: De har ju fört bort allt folket som fångar och överlämnat dem åt Edom.


text:
Jag skall utrota dem som bor i Asdod och den som bär spiran i Askelon. Jag skall vända min hand mot Ekron, så att filisteernas kvarleva går under, säger Herren, HERREN.


text:
Så säger HERREN: För tre överträdelser av Tyrus, ja fyra, skall jag inte ta tillbaka mitt beslut: De har ju överlämnat allt folket som fångar åt Edom utan att tänka på sitt brödraförbund.


text:
Så säger HERREN: För tre överträdelser av Edom, ja fyra, skall jag inte ta tillbaka mitt beslut: Han har ju förföljt sin bror med svärd och förkvävt all barmhärtighet, han har utan uppehåll låtit sin vrede rasa och ständigt hållit fast vid sin förbittring.


text:
Så säger HERREN: För tre överträdelser av Ammons folk, ja fyra, skall jag inte ta tillbaka mitt beslut: De har ju ristat upp havande kvinnor i Gilead när de ville utvidga sitt område.


text:
Jag skall tända upp en eld mot Rabbas murar, och den skall förtära dess palats under härskri på stridens dag, under storm på ovädrets dag.


text:
Så säger HERREN: För tre överträdelser av Moab, ja fyra, skall jag inte ta tillbaka mitt beslut: Han har ju förbränt benen efter Edoms kung till kalk.


text:
Jag skall sända en eld mot Moab, och den skall förtära Keriots palats. Moab skall dö under stridslarm, under härskri vid basuners ljud.


text:
Den som är domare skall jag utrota ur landet och alla furstarna skall jag dräpa tillsammans med honom, säger HERREN.


text:
Så säger HERREN: För tre överträdelser av Juda, ja fyra, skall jag inte ta tillbaka mitt beslut: De har ju förkastat HERRENS lag och inte hållit hans stadgar utan låtit förleda sig av sina lögngudar som deras fäder hade följt.


text:
Så säger HERREN: För tre överträdelser av Israel, ja fyra, skall jag inte ta tillbaka mitt beslut: De säljer ju den rättfärdige för pengar och den fattige för ett par skor.


text:
Ty de längtar efter att se stoft på de hjälplösas huvuden och kränker rätten för de ödmjuka. Far och son går till samma flicka för att vanhelga mitt heliga namn.


text:
På kläder som tagits i pant sträcker de ut sig vid varje altare, och bötfälldas vin dricker de i sin Guds hus.


text:
Det var jag som förgjorde amoreerna för dem, ett folk så högrest som cedrar och så väldigt som ekar. Jag förgjorde deras frukt upptill och deras rötter nertill.


text:
Det var jag som förde er upp från Egyptens land och som ledde er i öknen i fyrtio år för att ni skulle ta amoreernas land i besittning.


text:
Bland era söner väckte jag upp profeter, bland era unga män nasirer. Är det inte så, ni Israels barn? säger HERREN.


text:
Då skall inte den snabbe finna någon tillflyktsort, den starke inte ha någon nytta av sin kraft och hjälten inte kunna rädda sitt liv.


text:
Då kan bågskytten inte hålla stånd, den snabbfotade inte komma undan och ryttaren inte rädda sitt liv.


text:
Hör detta ord som HERREN har talat mot er, ni Israels barn, mot hela det släkte som jag har fört upp ur Egyptens land. Så har han sagt:


text:
Endast er har jag känt som mitt folk av alla jordens släkter, därför skall jag också straffa er för alla era missgärningar.


text:
Ryter ett lejon i skogen utan att det funnit något rov? Ger ett ungt lejon till ett rytande i kulan utan att det har tagit byte?


text:
Fastnar en fågel i en fälla på marken utan att någon snara är gillrad för den? Slår en fälla upp från marken utan att den gör någon fångst?


text:
Stöter man i basun i en stad utan att folket blir förskräckt? Händer det en olycka i en stad utan att HERREN har vållat den?


text:
När lejonet ryter, vem skulle då inte frukta? När Herren, HERREN talar, vem skulle då inte profetera?


text:
Ropa ut över Asdods palats och över palatsen i Egyptens land, säg: Kom samman på Samarias berg och se den stora förvirring som där råder och förtrycket mitt ibland dem.


text:
Därför säger Herren, HERREN: En fiende skall omringa landet, riva ner ditt starka fäste och plundra dina palats.


text:
Så säger HERREN: Liksom en herde räddar ur lejonets gap ett par benpipor eller en bit av ett öra, så skall Israels folk räddas, de som nu sitter i Samaria i sina soffors hörn och på bäddar av damast.


text:
Den dag då jag straffar Israel för dess överträdelser, skall jag låta straffet komma över Betels altaren, så att altarhornen huggs av och faller till marken.


text:
Jag skall slå ner vinterhus och sommarhus. Elfenbenshusen skall bli förstörda och många hus skall sopas bort, säger HERREN.


text:
Hör detta ord, ni Basans kor på Samarias berg, ni som förtrycker de svaga och krossar de fattiga, ni som säger till era män: "Tag hit, så att vi får dricka."


text:
Herren, HERREN har svurit vid sin helighet: Se, dagar skall komma över er, då man skall hämta upp er med metkrokar och vad som är kvar av er med fiskkrokar.


text:
Då skall ni söka er ut, var och en genom närmaste öppning i muren, och ni skall drivas bort till Harmon, säger HERREN.


text:
Gå till Betel och bedriv er synd, till Gilgal och bedriv än värre synd. Bär på morgonen fram era slaktoffer, på tredje dagen era tionden.


text:
Förbränn syrat bröd till lovoffer, lys ut frivilliga offer, ja, kungör dem. Ty sådant älskar ni ju, ni Israels barn, säger Herren, HERREN.


text:
Jag lät er gå med tomma magar i alla era städer, jag lät er sakna bröd på alla era orter. Och ändå har ni inte vänt om till mig, säger HERREN.


text:
Jag höll tillbaka regnet för er, när det ännu var tre månader kvar till skördetiden. Jag lät det regna över en stad men inte över en annan. En åker fick regn, och den åker som inte fick regn torkade bort.


text:
Två, tre städer stapplade bort till samma stad för att få vatten att dricka, utan att de kunde släcka sin törst. Och ändå har ni inte vänt om till mig, säger HERREN.


text:
Jag lät er drabbas av sot och rost. Era många trädgårdar och vingårdar, era fikonträd och olivträd, åt gräshopporna upp. Och ändå har ni inte vänt om till mig, säger HERREN.


text:
Jag sände pest ibland er som i Egypten. Jag dödade era unga män med svärd och lät era hästar bli tagna som byte. Stanken av era fallna skaror lät jag stiga upp och komma in i er näsa. Och ändå har ni inte vänt om till mig, säger HERREN.


text:
Jag lät ödeläggelse drabba er, liksom när Gud ödelade Sodom och Gomorra. Ni var som en brand, ryckt ur elden. Och ändå har ni inte vänt om till mig, säger HERREN.


text:
Därför skall jag göra så med dig, Israel, och eftersom jag skall göra detta med dig, så bered dig, Israel, att möta din Gud.


text:
Ty se, han som danar bergen och skapar vinden och förkunnar för människan sina tankar, han som gör morgonrodnaden till mörker och går fram över jordens höjder - HERREN, härskarornas Gud, är hans namn.


text:
"Fallen är hon och kan inte mer stiga upp, jungfrun Israel! Hon ligger övergiven på sin egen mark. Ingen finns som reser henne upp."


text:
Ty så säger Herren, HERREN: Den stad som tusen brukade dra ut ifrån, skall få hundra kvar, och den som hundra brukade dra ut ifrån, skall få tio kvar, för Israels hus.


text:
Men sök inte Betel, kom inte till Gilgal och gå inte till Beer-Sheba, ty Gilgal skall föras bort i fångenskap, och av Betel skall inget bli kvar.


text:
Sök HERREN och ni skall leva. Annars skall han komma över Josefs hus likt en eld som förtär, och ingen kan släcka den så att Betel räddas.


text:
Han är den som har gjort Sjustjärnorna och Orion, han som förvandlar djupa mörkret till morgon och gör dagen mörk som natten, han som kallar på havets vatten och häller ut det över jorden - HERREN är hans namn.


text:
Hör därför, ni som trampar på den fattige och tar ifrån honom hans säd som skatt: Ni bygger hus av huggen sten men skall inte få bo i dem, ni planterar ljuvliga vingårdar men skall inte få dricka vin från dem.


text:
Ty jag vet att era överträdelser är många och era synder talrika, ni som förtrycker den rättfärdige och tar mutor och i porten hindrar de fattiga att få rätt.


text:
Sök det goda och inte det onda, så att ni får leva. Då skall HERREN, härskarornas Gud, vara med er, så som ni säger att han är.


text:
Hata det onda och älska det goda och låt rätten härska i porten. Kanske skall HERREN, härskarornas Gud, vara nådig mot Josefs kvarleva.


text:
Därför säger HERREN, härskarornas Gud, Herren: På alla torg skall klagan höras, och på alla gator skall man säga: "Ve, ve!" Mannen på åkern skall man uppmana till sorg, och till klagan dem som kan sjunga sorgesång.


text:
Ve dem som längtar efter HERRENS dag! Varför längtar ni efter den? Herrens dag är mörker och inte ljus.


text:
Det blir som när någon flyr för ett lejon, men möter en björn, och som, när han kommer hem, stöder handen mot väggen och blir biten av en orm.


text:
Ty om ni än offrar åt mig både brännoffer och matoffer, finner jag ingen glädje i dem, era gemenskapsoffer av gödda kalvar vill jag inte se.


text:
Ve de trygga på Sion, de självsäkra på Samarias berg, de förnämsta bland förstlingsfolket, dem som Israels hus brukar vända sig till!


text:
Drag bort till Kalne och se efter, gå därifrån till Stora Hamat och far sedan ner till filisteernas Gat. Är de bättre än rikena här, eller är deras område större än ert område?


text:
Ni vilar på soffor av elfenben och sträcker lättjefullt ut er på era bäddar. Ni äter lamm ur hjorden och kalvar från gödstallet.


text:
Ni dricker vin ur stora skålar och smörjer er med salvor av finaste olja, men bekymrar er inte om Josefs skada.


text:
Därför skall nu dessa som de första föras bort i fångenskap. Det blir slut med skrålet från dem som lättjefullt sträcker ut sig.


text:
Herren, HERREN har svurit vid sig själv, säger HERREN, härskarornas Gud: Jag avskyr Jakobs stolthet och hatar hans palats. Jag skall utlämna staden med allt som finns i den.


text:
När en släkting med likbrännarens hjälp vill föra benen ut ur huset och ropar till den som är inne i huset: "Finns det någon mer än du här?", och denne svarar: "Ingen", så skall han säga: "Tyst! HERRENS namn får inte nämnas."


text:
Springer hästar på klippor eller plöjer man där med oxar? Men ni har förvandlat rätten till gift och rättfärdighetens frukt till malört.


text:
Ty se, jag skall uppväcka ett folk mot er, ni av Israels hus, säger HERREN, härskarornas Gud. Och de skall ansätta er från infartsvägen mot Hamat ända till Arabasänkan.


text:
Detta lät Herren, HERREN mig se: Jag såg gräshoppor skapas när sommargräset började växa upp. Det var sommargräset efter kungsslåttern.


text:
När de hade ätit upp allt grönt i landet sade jag: "Herre, HERRE, förlåt! Hur skall Jakob kunna bestå, han som är så obetydlig?"


text:
Detta lät Herren, HERREN mig se: Jag såg att Herren, HERREN kallade på elden för att utföra hans sak. Och elden förtärde det stora djupet och höll på att förtära landet.


text:
Och HERREN sade till mig: "Vad ser du, Amos?" Jag svarade: "Ett blylod." Då sade HERREN: "Se, jag skall hänga upp ett blylod mitt ibland mitt folk Israel. Jag skall inte skona dem ytterligare en gång.


text:
Isaks offerhöjder skall bli ödelagda och Israels helgedomar förstörda och mot Jerobeams hus skall jag resa mig upp med svärdet."


text:
Amasja, prästen i Betel, sände bud till Jerobeam, Israels kung, och lät säga: "Amos har anstiftat en sammansvärjning mot dig mitt i Israel. Landet härdar inte ut med allt hans ordande.


text:
Ty så har Amos sagt: Jerobeam skall dö genom svärd och Israel skall föras bort i fångenskap från sitt land."


text:
Och Amasja sade till Amos: "Du siare, gå din väg och fly till Juda land. Tjäna där ditt levebröd och profetera där!


text:
Amos svarade Amasja: "Jag är inte en profet, en yrkesprofet. Jag är en boskapsherde som lever av mullbärsfikon.


text:
Därför säger HERREN så: Din hustru skall bli en hora i staden, dina söner och döttrar skall falla för svärd, din jord skall utskiftas med mätsnöre. Själv skall du dö i ett orent land, och Israel skall föras bort i fångenskap från sitt land."


text:
Han sade: "Vad ser du, Amos?" Jag svarade: "En korg med mogen frukt." Då sade HERREN till mig: "Slutet har kommit för mitt folk Israel. Jag skall inte ytterligare en gång skona dem.


text:
Sångerna i palatset skall på den dagen övergå i klagan, säger Herren, HERREN. Döda kroppar i mängd skall i tysthet kastas överallt.


text:
ni som säger: "När är nymånadsdagen förbi så att vi får sälja säd, och sabbaten så att vi får öppna vårt sädesförråd? Då skall vi göra efa-måttet mindre och höja priset och förfalska vågen så att den visar orätt vikt.


text:
Då skall vi köpa de utblottade för pengar och den fattige för ett par skor. Och spillsäden skall vi då sälja som säd."


text:
Skulle inte landet darra när sådant sker, och skulle inte alla dess invånare sörja? Skulle inte hela landet höja sig som Nilen och röras upp och åter sjunka som Egyptens flod?


text:
Det skall ske på den dagen, säger Herren, HERREN, att jag skall låta solen gå ner vid middagstid och lägga landet i mörker mitt på ljusa dagen.


text:
Jag skall förvandla era högtider till sorg och alla era sånger till klagovisor. Jag skall klä allas höfter med säcktyg och göra alla huvuden skalliga. Jag skall låta det bli som när man sörjer ende sonen och låta det sluta som en bitter dag.


text:
Se, dagar skall komma, säger Herren, HERREN, då jag skall sända hunger i landet, inte en hunger efter bröd, inte en törst efter vatten, utan efter att höra HERRENS ord.


text:
De skall driva omkring från hav till hav och springa hit och dit från norr till öster för att söka efter HERRENS ord, men de skall inte finna det.


text:
de som nu svär vid Samariens skam, och säger: "Leve din gud, Dan!" och: "Leve vägen till Beer-Sheba!" De skall falla och inte mer resa sig."


text:
Jag såg Herren stå vid altaret, och han sade: Slå till pelarhuvudena så att trösklarna bävar, och låt spillrorna falla över huvudet på alla som står där. Dem som är kvar skall jag döda med svärd. Ingen av dem skall kunna fly undan, ingen av dem skall kunna rädda sig.


text:
Om de än bröt sig in i dödsriket, skulle min hand hämta dem därifrån. Om de än for upp till himlen, skulle jag störta dem ner därifrån.


text:
Om de än gömde sig på toppen av Karmel, skulle jag där leta fram dem och hämta dem ner. Om de än gömde sig utom synhåll för mig på havets botten, skulle jag där befalla ormen att bita dem.


text:
Om de än gick bort i fångenskap framför sina fiender, skulle jag befalla svärdet att komma dit och dräpa dem. Ja, jag skall låta mitt öga vila på dem till deras olycka och inte till deras lycka


text:
Herren, HERREN Sebaot är den som rör vid jorden, och den smälter och alla dess invånare sörjer. Hela jorden höjer sig som Nilen och sjunker åter som Egyptens flod.


text:
Det är han som bygger sin sal i himlen och har grundat sitt valv över jorden. Han kallar på havets vatten och sprider ut det över jordens yta - HERREN är hans namn.


text:
Är ni inte i mina ögon som nubierna, ni Israels barn? säger HERREN. Förde jag inte Israel upp ur Egyptens land, filisteerna från Kaftor och arameerna från Kir?


text:
Se, Herrens, HERRENS ögon är emot detta syndiga rike, och jag skall utplåna det från jordens yta. Ändå vill jag inte alldeles utplåna Jakobs hus, säger HERREN.


text:
Ty se, jag befaller att Israels hus skall sållas bland alla hednafolken, som om det siktades i ett såll. Inte det minsta korn skall falla på jorden.


text:
Alla syndare i mitt folk skall dö för svärd, de som nu säger: "Oss skall olyckan inte komma nära, över oss skall den inte komma."


text:
På den dagen skall jag resa upp Davids fallna hydda, mura igen dess sprickor och resa upp det som är nerrivet. Jag skall bygga upp den som i forna dagar,


text:
så att de kan ta i besittning vad som är kvar av Edom och av alla hednafolk över vilka mitt namn har nämnts, säger HERREN, han som gör detta.


text:
Se, dagar skall komma, säger HERREN, då plöjaren skall följa skördemannen i spåren och druvtramparen såningsmannen, då bergen skall drypa av druvsaft och alla höjder flöda över.


text:
Jag skall göra slut på mitt folk Israels fångenskap. De skall bygga upp sina ödelagda städer och få bo i dem. De skall plantera vingårdar och få dricka vinet från dem. De skall anlägga trädgårdar och få äta deras frukt.


text:
Jag skall plantera dem i deras eget land. De skall inte mer ryckas upp ur det land som jag har givit dem, säger HERREN, din Gud.


text:
Obadjas profetia Så säger Herren, HERREN om Edom: Ett budskap har vi hört från HERREN, och en budbärare är utsänd bland hednafolken: "Upp, ja, låt oss stå upp och strida mot det!"


text:
Ditt hjärtas övermod har bedragit dig, där du sitter bland bergsklyftorna i din höga boning och säger i ditt hjärta: "Vem kan störta mig ner till jorden?"


text:
Om du än svävade högt som örnen, och mitt ibland stjärnorna byggde ditt bo, så skulle jag ändå störta dig ner därifrån, säger HERREN.


text:
Om tjuvar kommer till dig eller plundrare om natten, ja, då är det ute med dig! Skall de inte stjäla till dess att de fått nog? Om vinbärgare kommer till dig, skall de då lämna kvar en efterskörd?


text:
Till gränsen skall de driva dig ut, alla de som stod i förbund med dig. De skall bedra dig och bli dig övermäktiga, de som du levde i fred med. De som äter ditt bröd skall lägga en snara under dig. Det finns inget förstånd hos dem.


text:
Den dag du stod på avstånd, den dag då främlingar förde bort hans rikedomar och utlänningar drog in genom hans port och kastade lott om Jerusalem, då var också du som en av dem.


text:
Se inte med lust på din broders dag, på hans olyckas dag. Gläd dig inte över Juda barn på deras undergångs dag. Spärra inte upp munnen så stort på nödens dag.


text:
Drag inte in genom mitt folks port på deras ofärds dag. Se inte, också du, på hans olycka med lust på hans ofärds dag. Räck inte ut din hand efter hans rikedomar på hans ofärds dag.


text:
Stå inte vid vägskälet för att slå ner hans flyktingar och utlämna inte hans överlevande på nödens dag.


text:
Ty HERRENS dag är nära för alla hednafolk. Som du har gjort, så skall det göras mot dig. Dina gärningar skall komma tillbaka över ditt eget huvud.


text:
Ty som ni har druckit på mitt heliga berg, skall alla hednafolk få dricka utan uppehåll. De skall dricka, de skall svälja, de skall bli som om de aldrig varit till.


text:
Men på Sions berg skall finnas en räddad skara, och den skall vara helig, och Jakobs hus skall åter råda över sina besittningar.


text:
Då skall Jakobs hus bli en eld och Josefs hus en låga, och Esaus hus skall vara som strå, och de skall tända eld på dem och förtära dem. Ingen skall komma undan av Esaus hus, ty HERREN har talat.


text:
Då skall de som bor i Sydlandet ta Esaus berg i besittning. De som bor i Låglandet skall ta filisteernas land. Också Efraims land och Samariens mark skall man ta i besittning. Och Benjamin skall ta Gilead.


text:
Och de som förts bort av denna Israels här, de som bor i Kanaan ända till Sarefat, liksom de som förts bort från Jerusalem, de som bor i Sefarad, dessa skall ta Negevs städer i besittning.


text:
"Stig upp och bege dig till Nineve, den stora staden, och predika mot den, ty deras ondska har kommit upp inför mitt ansikte."


text:
Men Jona steg upp för att fly till Tarsis, bort från HERRENS ansikte. Och han for ner till Jafo och fann där ett skepp som skulle gå till Tarsis. Han betalade för resan och steg sedan ombord för att fara med dem till Tarsis, bort från HERRENS ansikte.


text:
Men HERREN sände en stark vind ut över havet, och en våldsam storm uppstod och skeppet var nära att krossas.


text:
Sjömännen blev förskräckta och ropade var och en till sin gud, och de vräkte lasten överbord för att lätta skeppet. Men Jona hade gått ner i det inre av skeppet och låg där i djup sömn.


text:
Då gick skeppets kapten till honom och sade: "Hur kan du sova nu? Stig upp och ropa till din gud. Kanske skall den guden tänka på oss, så att vi inte förgås."


text:
De sade till varandra: "Låt oss kasta lott, så att vi får veta vem som har dragit denna olycka över oss." Och när de kastade lott, föll lotten på Jona.


text:
Då sade de till honom: "Säg oss för vems skull denna olycka har kommit över oss. Vad är ditt ärende och varifrån kommer du? Från vilket land är du och vilket folk tillhör du?"


text:
Han svarade dem: "Jag är hebré, och jag fruktar HERREN, himmelens Gud, som har gjort havet och det torra."


text:
Då greps männen av stor förskräckelse och sade till honom: "Vad är det du har gjort!" Av det han berättade fick männen veta att han flydde bort från HERRENS ansikte.


text:
Havet stormade mer och mer, och de sade till honom: "Vad skall vi göra med dig, så att havet blir lugnt?"


text:
Då svarade han dem: "Tag och kasta mig i havet, så skall havet bli lugnt. Jag vet att det är för min skull som denna starka storm har kommit över er."


text:
Då ropade de till HERREN och sade: "HERRE, låt oss inte gå under för den där mannens skull och låt inte oskyldigt blod komma över oss, för du, HERRE, har handlat efter din vilja."


text:
<n>(2:1)</n> Men HERREN sände en stor fisk som slukade Jona, och han var i fiskens buk i tre dagar och tre nätter.


text:
<n>(2:3)</n> Han sade: "Jag ropade till HERREN i min nöd, och han svarade mig. Från dödsrikets buk ropade jag på hjälp, och du hörde min röst.


text:
<n>(2:4)</n> Du kastade mig i djupet, mitt i havet, och strömmar omslöt mig, alla dina brottsjöar och vågor svepte över mig.


text:
<n>(2:5)</n> Jag tänkte: Jag har drivits bort från dina ögon. Men jag skall åter få skåda ditt heliga tempel.


text:
<n>(2:6)</n> Vatten omslöt mig ända upp till halsen, djupet omgav mig, sjögräs snärjde in mitt huvud.


text:
<n>(2:7)</n> Till bergens grund sjönk jag ner, jordens bommar slöts för evigt bakom mig. Men du förde mig levande upp ur graven, HERRE, min Gud.


text:
<n>(2:8)</n> Medan min själ tynade bort i mig tänkte jag på HERREN, och min bön kom till dig i ditt heliga tempel.


text:
<n>(2:10)</n> Med tacksägelse vill jag offra åt dig, vad jag har lovat vill jag infria. Frälsningen är hos HERREN!"


text:
Då steg Jona upp och begav sig till Nineve enligt HERRENS ord. Men Nineve var en stor stad inför Gud, tre dagsresor lång.


text:
Och Jona gick en dagsresa in i staden och predikade och sade: "Om fyrtio dagar skall Nineve bli ödelagt."


text:
Och folket i Nineve trodde Gud och lyste ut en fasta och klädde sig i säcktyg, från den störste till den minste av dem.


text:
När budskapet nådde kungen i Nineve, reste han sig från sin tron och lade av sin mantel och klädde sig i säcktyg och satte sig i aska.


text:
Sedan utropade och förkunnade man i Nineve enligt kungens och hans stormäns befallning: "Ingen människa får smaka något, inte heller något djur, vare sig av nötboskapen eller av småboskapen. De får inte föras i bet eller vattnas.


text:
Både människor och djur skall klä sig i säcktyg. Må var och en ropa till Gud av all kraft och vända om från sin onda väg och från den orätt han gör.


text:
Vem vet, kanske vänder Gud då om och ångrar sig och vänder sig från sin vredes glöd, så att vi inte förgås."


text:
När Gud såg vad de gjorde, att de vände om från sin onda väg, ångrade han det onda som han hade hotat att göra mot dem, och han gjorde det inte.


text:
Och han bad till HERREN och sade: "HERRE, var det inte det jag sade, medan jag ännu var i mitt land! Därför ville jag förekomma det genom att fly till Tarsis. Jag visste ju att du är en nådig och barmhärtig Gud, långmodig och stor i nåd och sådan att du ångrar det onda.


text:
Jona gick ut ur staden och satte sig öster om den. Där gjorde han sig en hydda och satt i skuggan under den för att se hur det skulle gå med staden.


text:
Och HERREN Gud lät en ricinbuske skjuta upp över Jona, för att den skulle ge skugga åt hans huvud och befria honom från hans missmod. Jona var mycket glad över ricinbusken.


text:
Men dagen därpå, när morgonrodnaden gick upp, sände Gud maskar som angrep ricinbusken, så att den torkade bort.


text:
När sedan solen hade gått upp, sände Gud en brännande östanvind, och solen gassade på Jonas huvud så att han blev helt utmattad. Då önskade han sig döden och sade: "Jag vill hellre dö än leva."


text:
Men Gud sade till Jona: "Har du rätt att vara arg för ricinbuskens skull?" Han svarade: "Ja, jag har rätt att vara arg, ända till döds."


text:
Då sade HERREN: "Du ömmar för ricinbusken som du inte har haft någon möda med och inte har dragit upp och som kom till på en natt och förgicks efter en natt.


text:
Och jag skulle inte ömma för Nineve, den stora staden, där det finns mer än 120.000 människor som inte kan skilja mellan höger och vänster, dessutom en mängd djur!"


text:
HERRENS ord till morastiten Mika vid den tid då Jotam,Ahas och hiskia var kungar i Juda, det han skådade angående Samaria och Jerusalem.


text:
Hör alla folk, lyssna du jord och allt som är därpå. Herren,HERREN skall vara ett vittne mot er, Herren från sitt heliga tempel.


text:
Bergen smälter under honom och dalarna bryter fram som vaxet för elden, som vattnet när det störtar utför branten.


text:
Allt detta sker för att Jakob har avfallit, för att Israels hus har syndat. Vem är skyldig till Jakobs avfall? Är det inte Samaria? Och vem till Juda offerhöjder? Är det inte Jerusalem?


text:
Därför skall jag göra Samaria till en stenhög på markentill en plats för vinodling. Jag skall vräka hennes stenar ner i dalen,och blotta hennes grundvalar.


text:
Alla hennes utskurna avgudabilder skall krossas, alla hennes skökogåvor skall brännas upp i eld, alla hennes avgudar skall jag förstöra. Ty genom skökolön har hon skaffat dem, och skökolön skall de bli igen.


text:
Över detta vill jag klaga och jämra mig, jag vill gå utblottad och naken. Jag vill yla som en schakal och klaga som en struts.


text:
Ty hennes sår kan inte läkas, det har kommit ända till Juda, det har nått ända till mitt folks port, ända till Jerusalem.


text:
Drag ut i nakenhet och skam, ni som bor i Safir! De som bor i Saanan vågar sig inte ut. Klagoljuden i Bet-Haesel gör att ni inte kan stanna där.


text:
Spänn travare för vagnen, ni som bor i Lakish, ni som var orsaken till synd hos dottern Sion, ty det var hos er man fann Israels överträdelser.


text:
Därför skall du ge skiljebrev åt Moreset-Gat, Husen i Aksib har blivit som en lögn för Israels kungar.


text:
Ännu en gång skall jag låta erövraren komma över er, ni som bor i Maresa. Ända till Adullam skall den komma, Israels härlighet.


text:
Raka dig skallig och skär av ditt hår för barnen som var din glädje, Gör ditt huvud kalt som gamens, ty de skall föras bort från dig.


text:
Ve dem som tänker ut fördärv och på sin bädd planlägger det som är ont. Så snart morgonen gryr sätter de planerna i verket, om det står i deras makt.


text:
De har begär till åkrar och roffar dem åt sig, till hus och lägger beslag på dem. De använder våld mot människor och hus, mot en man och hans egendom.


text:
Därför säger HERREN så: Se, jag tänker ut ont mot detta släkte. Ni skall inte kunna dra er hals ur det och ni skall inte gå så stolta, ty det blir en ond tid.


text:
På den dagen skall man stämma upp en nidvisa över er och klaga i en klagosång. Man skall säga: "Vi är i grund förstörda. Mitt folks arvslott ändrar han. O, att han skulle rycka den ifrån mig, åt förrädare ger han våra åkrar."


text:
Därför kommer det inte att hos dig finnas någon som får spänna mätsnöre över en jordlott i HERRENS församling.


text:
"Sluta predika", så predikar de. "Om sådant får man inte predika, skall aldrig smädelserna ta slut!"


text:
Är det så du talar, du Jakobs hus? Har HERRENS Ande varit otålig? Har hans gärningar visat något sådant? Är inte mina ord goda mot den som lever rättfärdigt?


text:
Men sedan en tid har mitt folk rest sig upp som en fiende. Ni sliter manteln av dem som går trygga på vägen och inte vill veta av någon strid.


text:
Mitt folks kvinnor driver ni ut från de hem där de har sin glädje. Från deras barn tar ni min härlighet för alltid.


text:
Stå upp och gå er väg, här har ni ingen viloplats. Orenheten drar er i fördärvet, i fruktansvärt fördärv.


text:
Om någon skulle komma med tomt prat, svek och lögn och säga: "Jag kan profetera för dig om vin och starka drycker", då skulle han passa som profet för detta folk.


text:
Jag skall församla dig, Jakob, ja, hela ditt folk. Jag skall samla ihop kvarlevan av Israel, jag skall föra dem tillsammans som fåren till fållan, som en hjord till dess betesmark, så att det uppstår ett sorl av människor.


text:
En som banar väg drar ut framför dem, de bryter sig igenom och tågar fram, genom porten vandrar de ut. Deras kung tågar framför dem, HERREN går i spetsen för dem.


text:
Jag sade: Hör, ni hövdingar i Jakob, ni furstar över Israels hus: Är det inte er sak att veta vad som är rätt?


text:
Ni äter mitt folks kött och flår huden av dem och bryter sönder deras ben för att stycka dem likt något man kastar i grytan, så som man gör med kött som läggs i kitteln.


text:
När de då ropar till HERREN skall han inte svara dem. För det onda de gjort skall han då dölja sitt ansikte för dem.


text:
Så säger HERREN om de profeter som för mitt folk vilse, om dem som ropar: "Allt står väl till!" så länge de har något att tugga med sina tänder. Mot den som inte ger dem något i munnen blåser de upp till helig strid.


text:
Därför skall en natt utan syner komma över er, och mörker utan spådomar. Solen skall gå ner över profeterna och dagen bli mörk över dem.


text:
Siarna skall stå med skam och spåmännen blygas. De skall alla täcka över sitt skägg, ty inget svar kommer från Gud.


text:
Men jag, jag är full av kraft, av HERRENS Ande, av rätt och styrka, så att jag kan förkunna för Jakob hans överträdelse, för Israel hans synd.


text:
Hör då detta, ni hövdingar över Jakobs hus, ni furstar över Israels hus: Ni avskyr det som är rätt, och allt som är rakt gör ni krokigt,


text:
Stadens hövdingar dömer för mutor, prästerna undervisar för betalning och profeterna spår för pengar. Ändå stöder de sig på HERREN och säger: "Är inte HERREN mitt ibland oss? Olycka skall inte drabba oss."


text:
Därför skall Sion för er skull plöjas upp till en åker, Jerusalem bli en stenhop och tempelberget en skogbevuxen höjd.


text:
Det skall ske i den yttersta tiden, att det berg där HERRENS hus är skall stå fast grundat och vara högst bland bergen, upphöjt över höjderna. Och alla folk skall strömma dit.


text:
Ja, många folk skall gå i väg och säga: "Kom, låt oss gå upp till HERRENS berg, till Jakobs Guds hus. Han skall undervisa oss om sina vägar, så att vi kan vandra på hans stigar." Ty undervisningen skall gå ut från Sion, HERRENS ord från Jerusalem.


text:
Han skall döma mellan många folk och skipa rätt åt mäktiga hednafolk, ända bort i fjärran land. Då skall de smida sina svärd till plogbillar och sina spjut till vingårdsknivar. Folken skall inte mer lyfta svärd mot varandra och inte mer träna sig för krig.


text:
Var och en skall sitta under sitt vinträd och under sitt fikonträd utan fruktan, ty så har HERREN Sebaots mun talat.


text:
Ty alla andra folk vandrar vart och ett i sin guds namn, men vi, vi skall vandra i HERRENS, vår Guds, namn, alltid och för evigt.


text:
På den dagen, säger HERREN, skall jag samla ihop de haltande och föra samman dem som drivits bort och dem som jag låtit drabbas av olyckor.


text:
Jag skall låta de haltande bli en kvarleva, och de som drivits långt bort ett mäktigt folk, och HERREN skall vara konung över dem på Sions berg, från nu och till evig tid.


text:
Och du Herdetorn, du dotter Sions kulle, till dig skall det komma, det forna herraväldet skall komma, dottern Jerusalems kungadöme.


text:
Men varför ropar du så högt? Finns det då ingen kung hos dig, har du inte längre någon rådgivare eftersom du har gripits av vånda likt en barnaföderska?


text:
Vrid dig i födslosmärtor, du dotter Sion, likt en kvinna som föder barn, ty nu måste du dra ut ur staden, och bo på öppna fältet. Ända till Babel skall du komma. Där skall du befrias, där skall HERREN förlossa dig ur dina fienders hand.


text:
Nu samlas många hednafolk mot dig, och de säger: "Låt henne bli orenad och låt våra ögon se med lust på Sion."


text:
Men de känner inte HERRENS tankar, de förstår inte hans rådslut, att han har samlat dem som kärvar till tröskplatsen.


text:
Stå upp och tröska, du dotter Sion, ty jag skall ge dig horn av järn och klövar av koppar. Du skall krossa många folk och helga bytet från dem åt HERREN, deras skatter åt hela jordens Herre.


text:
Samla nu dina skaror, du skarornas stad. En belägringsvall har man rest upp mot oss. Israels domare slår man med käpp på kinden.


text:
Men du, Betlehem Efrata, som är så liten bland Juda tusenden, från dig skall det åt mig komma en som skall härska i Israel. Hans ursprung är före tiden, från evighetens dagar.


text:
Därför skall han överge dem fram till den tid då hon som skall föda har fött. Då skall resten av hans bröder få vända tillbaka till Israels barn.


text:
Han skall träda fram och vara en herde i HERRENS kraft, i HERRENS, sin Guds, namns höghet. Och de skall ha ro, ty han skall då vara stor intill jordens ändar


text:
Och han skall vara vår frid. När Assur stormar in i vårt land och tränger in i våra palats, då kan vi ställa upp mot honom sju herdar, ja, åtta furstar ur folket.


text:
Och med svärd skall de beta av Assurs land och Nimrods land ända in i dess portar. Så skall han rädda oss från Assur, om denne kommer in i vårt land och tränger fram över våra gränser.


text:
Jakobs kvarleva skall vara bland många folk som dagg från HERREN, som regnskurar på gräs, vilka inte dröjer för någon mans skull eller väntar för människors skull.


text:
Ja, Jakobs kvarleva skall vara bland hednafolken, mitt ibland många folk, som ett lejon bland djuren i skogen, som ett ungt lejon bland fårhjordar, vilket trampar ner där det går fram och river sitt rov utan att någon räddar det.


text:
Det skall ske på den dagen, säger HERREN, att jag skall utrota dina hästar ur ditt land och förstöra dina vagnar.


text:
Jag skall utrota dina utskurna avgudabilder och dina stoder ur ditt land, och du skall inte mer tillbe dina händers verk.


text:
Hör HERRENS anklagelser, ni berg, lyssna ni jordens fasta grundvalar! Ty HERREN anklagar sitt folk, med Israel vill han gå till rätta.


text:
Jag förde dig upp ur Egyptens land, ur träldomshuset befriade jag dig. Jag sände Mose, Aron och Mirjam framför dig.


text:
Mitt folk, kom ihåg vad Balak, kungen i Moab, hade i sinnet och vad han fick för svar av Bileam, Beors son. Kom ihåg hur det var mellan Sittim och Gilgal och lär dig förstå HERRENS rättfärdiga gärningar.


text:
Med vad skall jag komma inför HERREN och med vad skall jag böja mig för Gud i höjden? Skall jag träda fram inför honom med brännoffer, med årsgamla kalvar?


text:
Gläds HERREN åt bockar i tusental, åt oljeströmmar i tiotusental? Skall jag ge min förstfödde till offer för min överträdelse, min livsfrukt till syndoffer för min själ?


text:
Han har kungjort för dig, o människa, vad gott är. Vad begär väl HERREN av dig annat än att du gör det som är rätt, att du älskar barmhärtighet och vandrar i ödmjukhet med din Gud?


text:
Hör, hur HERREN ropar till staden! Den som är vis ger akt på ditt namn. Hör om straffet och vem han är som har bestämt det.


text:
Finns det ännu i den ogudaktiges hus skatter som förvärvats genom orätt, eller ett alltför litet efa-mått, värt att förbannas?


text:
Eftersom de rika i staden är fulla av våld, och de som bor där talar lögn och har en falsk tunga i sin mun,


text:
Du skall äta men inte bli mätt, hunger skall plåga dig. Vad du skaffar undan skall du inte kunna rädda, och vad du räddar skall jag ge åt svärdet.


text:
Du skall så men inte få skörda, du skall pressa oliver men inte få smörja dig med oljan. Du skall pressa ut druvmust men inte få dricka vinet.


text:
Man håller fast vid Omris stadgar och allt vad Ahabs hus har gjort. Ni följer deras råd. Därför skall jag göra dig till ett öde land och invånarna i staden till hån. Ja, mitt folks förakt skall ni få bära.


text:
Ve mig! Det är med mig som när frukten är insamlad om sommaren, som när efterskörden efter vinbärgningen är slut. Ingen druvklase mer finns att äta, inget tidigt fikon som jag har längtat efter.


text:
De fromma är försvunna från jorden, ingen bland människorna är ärlig. Alla ligger de på lur efter blod, var och en vill fånga den andre i sitt nät.


text:
Deras händer är skickliga att göra det onda. Fursten begär gåvor och domaren mutor. Den mäktige kräver öppet vad han har begär till. Så gör de gemensam sak.


text:
Den bäste bland dem är som ett törnsnår, den ärligaste värre än en törnhäck. Det kommer en dag för dina väktare, din räkenskapsdag. Då grips de av förvirring.


text:
Tro inte på någon vän, lita inte på någon förtrogen. För henne som vilar i din famn måste du vakta din muns dörrar.


text:
Ty sonen föraktar sin far, dottern trotsar sin mor, sonhustrun sin svärmor, och var och en har sin egen familj till fiender.


text:
Men jag, jag skall skåda efter HERREN, jag skall hoppas på min frälsnings Gud. Min Gud skall höra mig.


text:
Gläd dig inte över mig, du min fiende. Om jag har fallit, skall jag resa mig igen. Om jag sitter i mörkret, är HERREN mitt ljus.


text:
Eftersom jag har syndat mot HERREN skall jag bära hans vrede, till dess att han tar sig an min sak och skaffar mig rätt. Han skall föra mig ut i ljuset, och jag skall se hans rättfärdighet.


text:
Min fiende skall se det och täckas av skam, han som sade till mig: "Var är nu HERREN, din Gud?" Mina ögon skall se på honom, hur han trampas ner som smuts på gatan.


text:
På den dagen skall man komma till dig från Assur och från Egyptens städer, från Egypten och ända till floden, från hav till hav och från berg till berg.


text:
Vakta med din stav ditt folk, din arvedels hjord, som bor avskild i skogen, mitt i ett fruktbart land. Låt den gå i bet i Basan och i Gilead som under forna dagar.


text:
Hednafolken skall se det och komma på skam, med all sin makt. De skall lägga handen på munnen, deras öron skall bli döva.


text:
De skall slicka stoftet som ormar, likt markens kräldjur. Med bävan skall de överge sina hålor, skräckslagna skall de söka HERREN, vår Gud. För dig skall de frukta.


text:
Vem är en Gud som du, som förlåter missgärning och inte tillräknar överträdelse för kvarlevan av sin arvedel. Han håller inte fast vid sin vrede för evigt, ty han har behag till nåd.


text:
Han skall åter förbarma sig över oss och trampa på våra missgärningar. Du skall kasta alla deras synder i havets djup.


text:
Du skall bevisa trofasthet mot Jakob och nåd mot Abraham, så som du med ed lovade våra fäder i forntidens dagar.


text:
HERREN är en nitälskande Gud och en hämnare. HERREN tar hämnd och vredgas, HERREN tar hämnd på sina ovänner, han har vrede i förvar åt sina fiender.


text:
HERREN är sen till vrede men stor i kraft, han låter ingen gå ostraffad. HERREN har sin väg i storm och oväder, och molnen är dammet under hans fötter.


text:
Han straffar havet och låter det torka ut, alla floder låter han sina. Då tynar Basan och Karmel bort och Libanons grönska vissnar.


text:
Bergen darrar för honom och höjderna smälter ner. Jorden bävar för hans ansikte, världen och alla som bor där.


text:
Vem kan bestå inför hans förbittring, vem kan uthärda hans vredes glöd? Hans vrede brinner som eld och klipporna rämnar inför honom.


text:
Vad ni än tänker ut mot HERREN skall han komma med fullständig ödeläggelse. Nöden skall inte komma två gånger.


text:
Om de än är hopslingrade som törnsnår och druckna av sitt drickande, skall de alla förtäras som torrt gräs.


text:
Så säger HERREN: "Hur starka och många de än är, skall de ändå mejas ner och försvinna. Jag har plågat dig, men skall inte plåga dig mer.


text:
Men om dig, Nineve, har HERREN befallt: "Det skall inte mer finnas några efterkommande med ditt namn. Ur dina gudars hus skall jag utrota alla bilder, både skurna och gjutna. Jag skall göra i ordning en grav åt dig, ty du är ingenting värd."


text:
Se, över bergen kommer han som frambär gott budskap, han som förkunnar frid. Fira dina högtider, Juda, infria dina löften. Ty den onde skall inte mer dra fram genom dig, han är helt tillintetgjord.


text:
En folkförskingrare drar upp mot dig. Bevaka dina fästen! Spana utåt vägen, rusta dig, samla all din kraft.


text:
HERREN skall återställa Jakobs storhet liksom Israels storhet, ty plundrare har plundrat dem och fördärvat deras vinstockar.


text:
Hans hjältars sköldar har färgats röda, krigsmännen går klädda i scharlakan. Vagnarna gnistrar av stålglans, den dag han gör sig redo, och man svingar sina spjut av cypress.


text:
På gatorna stormar vagnarna fram, de kör om varandra på torgen. De ser ut som bloss, som blixtar far de i väg.


text:
Han kommer ihåg sina väldiga kämpar. De stapplar där de rusar fram. De skyndar mot stadens murar och skyddstaken görs redo.


text:
Det är bestämt: Hon skall kläs av och föras bort. Hennes slavflickor skall sucka som duvor och slå sig för bröstet.


text:
Nineve var sedan gammalt som en vattenrik damm, men nu flyr vattnet bort. "Stanna! Stanna!" Men ingen vänder sig om.


text:
Tom, tömd, förödd! Modlösa hjärtan, vacklande knän! Darrande höfter överallt! Alla ansikten är blossande röda.


text:
Var är nu lejonens kula, den plats där de unga lejonen åt sitt byte, där lejonet och lejoninnan och lejonungen strövade omkring, utan att någon skrämde dem?


text:
Lejonet rev i stycken tills ungarna fick nog, dödade åt sina lejoninnor och fyllde sina hålor med byte, sina kulor med sönderrivna djur.


text:
Se, jag är emot dig, säger HERREN Sebaot. Jag skall låta dina vagnar gå upp i rök, och dina unga lejon skall förtäras av svärd. Jag skall utrota ditt rövade gods från jorden, och röster av dina sändebud skall inte mer höras.


text:
Ryttare stormar fram, svärden ljungar och spjuten blixtrar. Slagna i mängd och högar av lik, det är ingen ände på döda, man stupar över döda kroppar.


text:
Allt detta på grund av det myckna horeri hon bedrev, den vackra horan, trolldomskonsternas mästarinna, hon som sålde folken genom sitt horeri och folkstammar genom sin trolldom.


text:
Se, jag skall vända mig mot dig, säger HERREN Sebaot. Jag skall lyfta upp ditt mantelsläp över ditt ansikte och låta folken se din nakenhet och kungariken din skam.


text:
Och det skall ske att var och en som ser dig skall fly från dig och säga: "Nineve är ödelagt, vem har medlidande med henne?" Var kan jag finna tröstare åt dig?


text:
Är du bättre än No-Amon, hon som tronade vid Nilens strömmar? Vatten omgav henne, hon hade havet till vall och vatten till mur.


text:
Också hon fördes bort i landsflykt och fångenskap, även hennes barn blev krossade i alla gathörn. Man kastade lott om hennes ärade män, och alla hennes stormän fängslades med kedjor.


text:
Alla dina fästen liknar fikonträd med brådmogen frukt. När man skakar dem faller fikonen i munnen på den som vill äta.


text:
Se, krigsfolket hos dig är som kvinnor. Ditt lands portar står vidöppna för dina fiender. Eld förtär dina bommar.


text:
Ös upp vatten åt dig för belägringen och förstärk dina fästen. Stig ner i leran och trampa i murbruket. Gör tegelformen stark.


text:
Där skall elden förtära dig och svärdet utrota dig, det skall sluka dig som gräsmaskar, även om du är talrik som gräsmaskar och förökar dig som gräshoppor.


text:
Du har fler köpmän än himlens stjärnor, fler än himlens stjärnor, som gräsmaskar plundrar de och flyger sedan bort.


text:
Dina furstar är som gräshoppor, dina befälhavare som gräshoppssvärmar. De stannar i häckarna en kall dag. När solen kommer fram flyr de bort och sedan vet ingen var de finns.


text:
Dina herdar har slumrat in, du Assurs kung, dina förnäma män ligger i ro. Ditt folk är skingrat uppe på bergen, och ingen samlar ihop det.


text:
Det finns ingen läkedom för din skada, oläkligt är ditt sår. Alla som hör vad som hänt dig klappar i händerna över dig. Ty vem har inte drabbats av din ständiga ondska?


text:
HERRE, hur länge skall jag ropa på hjälp, utan att du hör, ropa högt till dig över våld, utan att du räddar?


text:
Varför låter du mig se ondska, och hur kan du själv se på sådant elände? Fördärv och våld är inför mig, split och kiv uppstår.


text:
Därför blir lagen utan kraft, och rätten kommer aldrig fram. Den ogudaktige omringar den rättfärdige och rätten blir förvrängd.


text:
Se er omkring bland hednafolken, ja, skåda! Häpna, ja, häpna! Ty en gärning utför jag i era dagar, som ni inte kommer att tro när man berättar den.


text:
Ty se, jag skall uppväcka kaldeerna, det vilda och snabba folket, som drar ut vida omkring på jorden för att ta i besittning boplatser som inte är deras.


text:
Deras hästar är snabbare än leoparder och vildare än vargar om aftonen. Deras ryttare spränger fram, de kommer fjärran ifrån. De flyger i väg likt örnen, som störtar sig över sitt rov.


text:
De gör kungar till åtlöje, furstar hånar de. De hånskrattar åt alla befästningar, de kastar upp jordvallar och intar dem.


text:
Så drar de vidare som vinden, de fortsätter framåt och ådrar sig skuld. Deras egen styrka är deras gud.


text:
Har inte du, HERRE, alltid varit till, du min Gud, min Helige? Vi skall inte dö! HERRE, till en dom har du satt dem, till en tillrättavisning har du berett dem, du vår klippa.


text:
Dina ögon är för rena för att se på det onda. Du som inte står ut med att se någon orätt, hur kan du då se på de trolösa och tiga när den ogudaktige slukar den som är mer rättfärdig än han?


text:
De drar upp dem alla med sin krok och fångar dem i sitt nät. De samlar dem i sitt garn, därför jublar de och är glada.


text:
Därför offrar de åt sitt nät och tänder rökelse åt sitt garn. Genom dem blir deras andel fet och deras mat välsmakande.


text:
Jag vill stå på min vaktpost och ställa mig i tornet. Jag vill spana för att se vad han skall tala till mig, vilket svar jag skall få på min klagan.


text:
Herren svarade mig och sade: Skriv upp synen och rista in den på skrivtavlor, så att den lätt kan läsas.


text:
Ty ännu måste synen vänta på sin tid, men den skyndar mot sin fullbordan och ljuger inte. Om den dröjer, vänta på den, ty den kommer helt visst, den skall inte utebli.


text:
Ja, vinet bedrar honom. Han är en högmodig man och skall inte komma till ro. Han spärrar upp sitt gap som dödsriket, han är som döden och kan inte mättas. Han samlar alla hednafolk till sig, han drar till sig alla folkslag.


text:
Skall de inte alla stämma upp en visa om honom, en smädesång med gåtfulla ord och säga: Ve dig som lägger på hög det som inte är ditt - hur länge till? - och tynger dig med pantsatt gods.


text:
Kommer inte dina fordringsägare att plötsligt resa sig och de som ansätter dig att vakna upp så att du blir ett byte för dem?


text:
Eftersom du själv har plundrat många hednafolk, skall också andra folk plundra dig på grund av blodsdåd mot människor och våld mot land och stad och alla som bor där.


text:
Ve den som skaffar orätt vinning åt sitt hus för att bygga sin boning högt upp och så rädda sig undan olyckans våld.


text:
Se, kommer det inte från HERREN Sebaot, att folken arbetar sig trötta för det som bränns upp och sliter ut sig till ingen nytta?


text:
Ve dig som bjuder din nästa att dricka, som blandar i ditt gift och gör dem berusade för att få se deras nakenhet.


text:
Du är mättad med skam och inte med ära. Drick också du och visa att du är oomskuren! Bägaren i HERRENS högra hand skall vändas mot dig, vanära skall komma över din härlighet.


text:
Ty våldet mot Libanon skall övertäcka dig, och ödeläggelsen, som förskräckte dess djur, på grund av blodsdåd mot människor och våld mot land och stad och alla som bor där.


text:
Vad nytta gör en avgud som en människa har skurit till, eller en gjuten avgud som är en falsk lärare? Ty den som gör den förtröstar på sitt eget verk. Han gör avgudar som inte kan tala.


text:
Ve den som säger till träbiten: "Vakna!" och till en stum sten: "Stå upp!" Kan den undervisa? Visst är den överdragen med guld och silver, men det finns ingen ande i den.


text:
HERRE, jag har hört budskapet om dig och jag bävar. HERRE, låt ditt verk få liv igen i våra dagar, låt det bli känt i vår tid. I din vrede må du tänka på att förbarma dig.


text:
Gud kommer från Teman, den Helige från berget Paran. Sela. Hans härlighet övertäcker himlen, av hans lov är jorden full.


text:
Han träder fram och jorden skakar, för hans blick bävar hednafolken. Urgamla berg splittras, eviga höjder sjunker ner. Hans vägar är eviga.


text:
Är HERREN förbittrad på floderna? Är din vrede upptänd mot strömmarna eller din förbittring mot havet, när du far fram med dina hästar, med dina segervagnar?


text:
Avhöljd och blottad är din båge, som edsvurna pilar är ditt ord. Sela. Du låter floder klyva jorden.


text:
Bergen ser dig och bävar, störtregn forsar ner, djupet låter höra sin röst, mot höjden lyfter det sina händer.


text:
Sol och måne står stilla i sin boning vid skenet av dina pilar som far fram, vid glansen av ditt blixtrande spjut.


text:
Du drar ut för att frälsa ditt folk, för att frälsa din smorde. Du krossar taket på den ogudaktiges hus, du bryter ner det från tinnarna till grunden. Sela.


text:
Med hans egna spjut genomborrar du huvudet på hans krigare, när de stormar fram för att fördriva mig. Deras glädje är att i hemlighet sluka den betryckte.


text:
Jag hör det och darrar i mitt innersta, vid dånet skälver mina läppar. Röta tränger in i benen i min kropp. Jag darrar där jag står, ty jag måste stilla vänta på olyckans dag, att den skall komma över det folk som angriper oss.


text:
Fikonträdet blomstrar inte mer, och vinstocken ger ingen skörd. Olivträdets frukt slår fel, och fälten ger ingen föda. Fåren rycks bort ur fållorna, och ingen boskap finns i stallen.


text:
HERREN, Herren är min starkhet. Han gör mina fötter som hjortens och låter mig gå fram över mina höjder. För sångmästaren, med mitt strängaspel.


text:
HERRENS ord kom till Sefanja, son till Kushi, son till Gedalja, son till Amarja, son till Hiskia, när Josia, Amons son, var kung i Juda.


text:
Jag skall förgöra människor och djur, jag skall förgöra fåglarna under himlen och fiskarna i havet och de som blir andra till fall, tillsammans med de ogudaktiga, ja, jag skall utrota människorna från jordens yta, säger HERREN.


text:
Jag skall sträcka ut handen mot Juda och mot alla dem som bor i Jerusalem. Jag skall från denna plats utrota vad som finns kvar av Baal, avgudaprästernas namn tillsammans med prästerna,


text:
dem som på taken tillber himlens härskara och dem som tillber och svär vid HERREN men också svär vid Malkam,


text:
Var stilla inför Herren, HERREN! Ty HERRENS dag är nära. HERREN har tillrett ett slaktoffer, han har helgat dem han har inbjudit.


text:
Och det skall ske på dagen för HERRENS slaktoffer att jag skall straffa furstarna och kungasönerna och alla som klär sig i utländska kläder.


text:
Jag skall på den dagen straffa alla som hoppar över tröskeln, dem som fyller sin herres hus med våld och svek.


text:
Och det skall ske på den dagen, säger HERREN, att klagorop skall höras från Fiskarnas port och jämmer från Nya staden och ett mäktigt dån från höjderna.


text:
Jämra er, ni som bor i Mortelkvarteret, ty det är förbi med hela skaran av köpmän, utrotade är alla som handlar med silver.


text:
Och det skall ske på den tiden att jag skall leta igenom Jerusalem med lyktor och straffa de män som nu lever där i lugn och ro och säger i sina hjärtan: "Inte gör HERREN något gott och inte gör han något ont."


text:
Och det skall ske att deras ägodelar skall lämnas till plundring och deras hus läggas öde. De skall bygga hus men inte få bo i dem, de skall plantera vingårdar men inte få dricka vinet från dem.


text:
HERRENS stora dag är nära, ja, nära, och den kommer med hast. Hör, det är HERRENS dag! Då ropar hjältarna i ångest.


text:
En vredens dag är den dagen, en dag av ångest och nöd, en dag av ödeläggelse och förödelse, en dag av mörker och dimma, en dag av moln och dis,


text:
Då skall jag ge människorna en sådan ångest att de går omkring som blinda, därför att de har syndat mot HERREN. Deras blod skall spridas som stoft och deras kroppar som orenlighet.


text:
Varken deras silver eller deras guld skall kunna rädda dem på HERRENS vredes dag. Av hans nitälskans eld skall hela jorden förtäras. Ty fullständigt och med hast skall han göra slut på alla dem som bor på jorden.


text:
innan ännu beslutet genomförs - som agnar far den dagen fram - innan HERRENS vredesglöd kommer över er, ja, innan HERRENS vredes dag kommer över er.


text:
Sök HERREN, alla ni ödmjuka i landet, ni som gör vad han befaller. Sök rättfärdighet, sök ödmjukhet, kanske blir ni beskyddade på HERRENS vredes dag.


text:
Gaza skall bli övergivet och Askelon förvandlat till en ödemark. Asdod skall drivas ut mitt på ljusa dagen och Ekron ryckas upp med rötterna.


text:
Ve er som bor på landsträckan utmed havet, ni av kereteernas folk! HERRENS ord är emot dig, Kanaan, du filisteernas land. Jag skall fördärva dig, så att ingen mer skall bo där.


text:
Landsträckan utmed havet skall bli betesmarker, där herdarna har sina brunnar och fåren sina fållor.


text:
Den skall tillfalla kvarlevan av Juda hus. Där skall de föra sin boskap i bet. I Askelons hus skall de lägga sig om kvällen, ty HERREN, deras Gud, skall se till dem och göra slut på deras fångenskap.


text:
Jag har hört hur Moab hånat och Ammons barn talat föraktfulla ord, hur de hånat mitt folk och handlat övermodigt mot deras land.


text:
Därför, så sant jag lever, säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Moab skall bli som Sodom och Ammons barn som Gomorra, ett tillhåll för nässlor och en saltgrop, en ödemark till evig tid. Kvarlevan av mitt folk skall plundra dem, ja, återstoden av mitt folk skall få dem till arvedel.


text:
Så skall det gå dem för deras högmod, ty de har hånat HERREN Sebaots folk och handlat övermodigt mot dem.


text:
Fruktansvärd skall HERREN vara mot dem. Han skall förgöra alla jordens gudar, och alla folkens kustländer skall tillbe honom, varje folk på sin ort.


text:
Han skall sträcka ut handen mot norr och fördärva Assur och förvandla Nineve till en ödemark, torr som öknen.


text:
Där skall hjordar lägra sig, alla slags vilda djur. Både pelikaner och hägrar skall om natten bo på dess pelarhuvuden. En röst skall eka i fönstren och förödelse skall vara på trösklarna, ty cederpanelen är bortriven.


text:
Detta är den jublande staden som satt så trygg och tänkte för sig själv: "Jag och ingen annan!" Hur har den inte blivit en ödemark, ett tillhåll för vilda djur! Alla som går där fram skall vissla åt den och slå ihop händerna.


text:
Hon lyssnar inte till någon, hon tar inte emot tillrättavisning, på HERREN förtröstar hon inte och sin Gud nalkas hon ej.


text:
Hennes styresmän därinne är rytande lejon, hennes domare är kvällens vargar, som ingenting spar till morgonen.


text:
Hennes profeter är skrävlare, trolösa män. Hennes präster vanhelgar det som är heligt och gör våld på lagen.


text:
HERREN är rättfärdig därinne, han gör inget orätt. Morgon efter morgon låter han sin rätt gå fram i ljuset, den uteblir aldrig. Men den orättfärdige vet inte av någon skam.


text:
Jag utrotade hednafolk, deras murtorn förstördes, deras gator gjorde jag öde, och ingen gick där längre. Deras städer skövlades, och ingen människa, nej ingen enda bodde där.


text:
Jag sade: "O, att du ville frukta mig, och ta emot tuktan." Då skulle stadens boning inte utplånas, den skulle inte drabbas av allt det som jag bestämt som straff. Men i stället steg de tidigt upp för att hinna med sina fördärvliga gärningar.


text:
Vänta därför på mig, säger HERREN, på den dag då jag står upp för att ta byte. Ty detta är mitt domslut: Jag skall förena folk och samla kungariken för att utgjuta över dem min förbittring, hela min vredes hetta. Ty av min nitälskans eld skall hela jorden förtäras.


text:
Då skall jag ge folken renade läppar, och de skall alla åkalla HERRENS namn och tillsammans tjäna honom.


text:
Från trakten bortom Nubiens floder skall mina tillbedjare, mitt förskingrade folk, frambära offer åt mig.


text:
På den dagen skall du inte längre blygas för alla de överträdelser som du har begått mot mig. Ty då skall jag avskilja från dig dem som jublar så segervisst hos dig, och du skall inte längre förhäva dig på mitt heliga berg.


text:
Men jag skall lämna kvar i dig ett folk som är ödmjukt och svagt, och de skall förtrösta på HERRENS namn.


text:
Kvarlevan av Israel skall inte längre göra orätt, inte tala lögn, och i deras mun skall inte finnas en falsk tunga. De skall finna föda och lägga sig ner utan att någon förskräcker dem.


text:
Jubla, du dotter Sion, höj glädjerop, du Israel! Var glad och fröjda dig av hela ditt hjärta, du dotter Jerusalem!


text:
HERREN har tagit bort straffdomarna från dig, han har röjt din fiende ur vägen. HERREN, Israels Konung, bor i dig. Du skall inte längre frukta något ont.


text:
HERREN, din Gud, bor i dig, en hjälte som frälsar. Han gläder sig över dig med lust, han tiger stilla i sin kärlek, han fröjdas över dig med jubel."


text:
Jag skall samla dem som sörjer för högtidernas skull, dem som varit skilda från dig och nu bär föraktets börda.


text:
Se, jag skall på den tiden ta itu med alla som plågat dig. Jag skall frälsa de haltande och samla de fördrivna. Jag skall låta dem bli till lovsång och berömmelse på hela jorden, där de var så hånade.


text:
På den tiden skall jag föra er hem, ja, då skall jag föra er samman. Ty jag skall låta er bli till berömmelse och lovsång bland jordens alla folk, när jag gör slut på er fångenskap inför era ögon, säger HERREN.


text:
I kung Darejaves andra regeringsår, i sjätte månaden, på första dagen i månaden, kom HERRENS ord genom profeten Haggai till Serubbabel, Sealtiels son, ståthållare i Juda, och till översteprästen Josua, Josadaks son. Han sade:


text:
Så säger HERREN Sebaot: Detta folk säger: "Tiden har inte kommit, tiden att åter bygga upp HERRENS hus."


text:
Ni sår mycket men skördar litet. Ni äter men blir inte mätta. Ni dricker men släcker inte törsten. Ni klär er men blir inte varma. Den som får inkomst har hål i börsen.


text:
Gå upp till bergen, hämta trävirke och bygg upp mitt hus, så skall jag glädja mig över det och visa min härlighet, säger HERREN.


text:
Ni väntade er mycket, men se, det blev litet. Och när ni förde det hem, då blåste jag bort det. Varför? säger HERREN Sebaot. Därför att mitt hus ligger i ruiner, medan ni har bråttom, var och en med sitt eget hus.


text:
Jag har kallat på torka att komma över landet och över bergen, över säden, vinet och oljan, över det som jorden alstrar, över människor och djur och över era händers arbete.


text:
Serubbabel, Sealtiels son, och översteprästen Josua, Josadaks son, med hela kvarlevan av folket, lyssnade till HERRENS, sin Guds, röst och till profeten Haggais ord, eftersom HERREN, deras Gud, hade sänt honom, och folket fruktade HERREN.


text:
Då sade Haggai, HERRENS sändebud, genom ett budskap från HERREN till folket: "Jag är med er, säger HERREN."


text:
Och HERREN uppväckte en iver hos Serubbabel, Sealtiels son, ståthållare i Juda, och hos översteprästen Josua, Josadaks son, och hos hela kvarlevan av folket, så att de började arbeta på HERREN Sebaots, sin Guds, hus.


text:
<n>(2:1)</n> Detta skedde på tjugofjärde dagen i sjätte månaden av kung Darejaves andra regeringsår.


text:
<n>(2:2)</n> I sjunde månaden, på tjugoförsta dagen i månaden, kom HERRENS ord genom profeten Haggai. Han sade:


text:
<n>(2:3)</n> Säg till Serubbabel, Sealtiels son, ståthållare i Juda, och till översteprästen Josua, Josadaks son, och till kvarlevan av folket:


text:
<n>(2:4)</n> Vilka är kvar bland er som har sett detta hus i dess forna härlighet? Hur tycker ni att det ser ut nu? Är det inte som vore det ingenting i era ögon?


text:
<n>(2:5)</n> Men var nu frimodig, du Serubbabel, säger HERREN, var frimodig, du överstepräst Josua, Josadaks son, var frimodiga, alla ni människor i landet, säger HERREN. Arbeta, ty jag är med er, säger HERREN Sebaot.


text:
<n>(2:6)</n> Detta löfte gav jag er när ni drog ut ur Egypten, och min Ande är mitt ibland er. Frukta inte!


text:
<n>(2:7)</n> Så säger HERREN Sebaot: Inom kort skall jag än en gång komma himlen och jorden, havet och det torra att skaka.


text:
<n>(2:8)</n> Jag skall skaka om alla hednafolk och alla folkens skatter skall komma hit. Och jag skall uppfylla detta hus med härlighet, säger HERREN Sebaot.


text:
<n>(2:10)</n> Den kommande härligheten hos detta hus skall bli större än den förra, säger HERREN Sebaot, och på denna plats skall jag ge frid, säger HERREN Sebaot.


text:
<n>(2:11)</n> På tjugofjärde dagen i den nionde månaden av Darejaves andra regeringsår kom HERRENS ord till profeten Haggai. Han sade:


text:
<n>(2:13)</n> "Om någon bär heligt kött i fliken av sin mantel och så med fliken rör vid något bakat eller kokt, vid vin eller olja eller vid någon annan mat, blir då detta heligt?" Prästerna svarade: "Nej."


text:
<n>(2:14)</n> Åter frågade Haggai: "Om den som har blivit oren genom en död rör vid något av allt detta, blir det då orent?" Prästerna svarade: "Ja, det blir orent."


text:
<n>(2:15)</n> Då sade Haggai: "Så är det med detta folk, så är det med detta hednafolk inför mig, säger HERREN, ja, så är det med allt vad deras händer gör: Vad de där offrar är orent.


text:
<n>(2:16)</n> Lägg nu noga märke till det som sker, från denna dag och framöver! Innan man lagt sten på sten till HERRENS tempel, hur var det då?


text:
<n>(2:17)</n> Om någon kom till en sädesskyl som skulle ge tjugo mått, gav den endast tio, om någon kom till vinpressen för att ösa upp femtio kärl, gav den endast tjugo.


text:
<n>(2:18)</n> Jag slog er med sot och rost och alla era händers verk med hagel, och ändå vände ni er inte till mig, säger HERREN.


text:
<n>(2:19)</n> Lägg noga märke till det som sker från denna dag och framöver, från den tjugofjärde dagen i nionde månaden, från den dag då grunden lades till HERRENS tempel.


text:
<n>(2:20)</n> Finns någon säd ännu kvar i kornboden? Nej, och varken vinstocken eller fikonträdet, varken granatträdet eller olivträdet har ännu burit någon frukt. Men från denna dag skall jag välsigna."


text:
<n>(2:21)</n> HERRENS ord kom för andra gången till Haggai, på tjugofjärde dagen i samma månad. Han sade:


text:
<n>(2:23)</n> Jag skall omstörta kungatroner och göra hednarikenas makt om intet. Jag skall välta omkull vagnarna och dem som kör dem, och hästarna med sina ryttare skall störta. Den ene skall falla för den andres svärd.


text:
<n>(2:24)</n> På den dagen, säger HERREN Sebaot, skall jag ta dig, min tjänare Serubbabel, Sealtiels son, säger HERREN, och göra dig till en signetring. Ty dig har jag utvalt, säger HERREN Sebaot."


text:
I åttonde månaden av Darejaves andra regeringsår kom HERRENS ord till profeten Sakarja, son till Berekja, son till Iddo. Han sade:


text:
Säg därför till folket: Så säger HERREN Sebaot: Vänd om till mig, säger HERREN Sebaot, så skall jag vända om till er, säger HERREN Sebaot.


text:
Var inte som era fäder. För dem predikade gångna tiders profeter och sade: "Så säger HERREN Sebaot: Vänd nu om från era onda vägar och era onda gärningar". Men de lyssnade inte och aktade inte på mig, säger HERREN.


text:
Nej, men mina ord och mina stadgar som jag gav mina tjänare profeterna, de nådde era fäder. Och de vände om och sade: "Som HERREN Sebaot hade beslutat att göra med oss enligt våra vägar och våra gärningar, så har han också handlat med oss."


text:
På tjugofjärde dagen i elfte månaden, som är månaden Sebat, i Darejaves andra regeringsår, kom HERRENS ord till profeten Sakarja, son till Berekja, son till Iddo. Han sade:


text:
Jag hade en syn om natten, och se, en man red på en röd häst. Han stod bland myrtenträden i dalsänkan. Bakom honom stod andra hästar, röda, bruna och vita.


text:
Jag frågade: "Min herre, vilka är dessa?" Ängeln som talade med mig sade: "Jag vill låta dig se vilka de är."


text:
Mannen som stod bland myrtenträden svarade: "Det är dessa som HERREN har sänt att fara omkring på jorden."


text:
Och de svarade HERRENS ängel som stod bland myrtenträden: "Vi har farit omkring på jorden, och se, hela jorden är lugn och stilla."


text:
Då sade HERRENS ängel: "HERRE Sebaot, hur länge skall det dröja innan du förbarmar dig över Jerusalem och Juda städer? Du har visat din förbittring mot dem nu i sjuttio år."


text:
Och ängeln som talade med mig sade sedan: "Ropa ut: Så säger HERREN Sebaot: Jag nitälskar för Jerusalem och brinner av nit för Sion.


text:
Jag är mycket vred på hednafolken som sitter så säkra, ty medan jag endast var lite vred hjälpte de ondskan att förökas.


text:
Därför säger HERREN så: Jag har vänt tillbaka till Jerusalem i barmhärtighet. Mitt hus skall byggas där, säger HERREN Sebaot, och mätsnöret skall spännas över Jerusalem.


text:
Ropa ut än en gång: Så säger HERREN Sebaot: Än en gång skall mina städer flöda över av det som är gott. HERREN skall än en gång trösta Sion, än en gång skall han utvälja Jerusalem."


text:
Jag frågade ängeln som talade med mig: "Vad betyder dessa?" Han svarade mig: "Det är dessa horn som har skingrat Juda, Israel och Jerusalem."


text:
Jag frågade: "Varför har dessa kommit och vad skall de göra?" Han svarade: "Där är de horn som skingrade Juda, så att ingen kunde lyfta upp huvudet. Men smederna har kommit för att förskräcka dem och slå av hornen på de hednafolk som har lyft sitt horn mot Juda land, för att skingra dem som bor där."


text:
Då frågade jag: "Vart går du?" Han svarade: "Att mäta Jerusalem för att se hur brett och långt det skall bli."


text:
Han sade till denne: "Skynda i väg och säg till den unge mannen: Jerusalem skall ligga som en obefäst plats, på grund av den stora mängd människor och djur som finns därinne.


text:
Och jag själv, säger HERREN, skall vara en mur av eld omkring staden, och jag skall vara härligheten därinne."


text:
Upp, upp! Fly från landet i norr, säger HERREN, ty som himlens fyra vindar har jag skingrat er, säger HERREN.


text:
Ty så säger HERREN Sebaot, han som för sin härlighets skull har sänt mig till hednafolken som har plundrat er: "Den som rör vid er, rör vid hans ögonsten.


text:
Se, jag lyfter min hand mot dem, och de skall bli ett byte för sina slavar." Ni skall då förstå att HERREN Sebaot har sänt mig.


text:
Många hednafolk skall på den dagen sluta sig till HERREN och bli mitt folk, och jag skall bo i dig. Du skall förstå att HERREN Sebaot har sänt mig till dig.


text:
Sedan lät han mig se översteprästen Josua stå inför HERRENS ängel, och Satan stod vid hans högra sida för att anklaga honom.


text:
Men HERREN sade till Satan: "HERREN skall straffa dig, Satan. Ja, HERREN skall straffa dig, han som har utvalt Jerusalem. Är då inte denne en brand ryckt ur elden?"


text:
Och ängeln sade till dem som stod inför honom: "Tag av honom de orena kläderna." Sedan sade han till Josua: "Se, jag har tagit din missgärning från dig, och jag skall klä dig i högtidskläder."


text:
Då sade jag: "Sätt också en ren bindel på hans huvud." Och de satte en ren bindel på hans huvud och tog på honom kläderna, medan HERRENS ängel stod där.


text:
"Så säger HERREN Sebaot: Om du vandrar på mina vägar och håller mina befallningar, så skall du få styra mitt hus och vakta mina förgårdar. Du skall få en plats att vandra på bland dem som står här.


text:
Hör Josua, du överstepräst, du och dina medbröder som sitter här inför dig, dessa män skall vara ett tecken: Se, jag skall låta min tjänare Telningen komma.


text:
Se den sten som jag har lagt inför Josua! Över denna enda sten vakar sju ögon, och se, jag skall gravera in en inskrift på den, säger HERREN Sebaot. Och jag skall utplåna detta lands missgärning på en enda dag.


text:
På den dagen, säger HERREN Sebaot, skall var och en kunna bjuda in sin vän under sin vinstock och sitt fikonträd."


text:
Han sade till mig: "Vad ser du?" Jag svarade: "Jag ser en ljusstake, helt av guld, med sin oljeskål upptill och med sina sju lampor. Sju rör går till de särskilda lamporna däruppe.


text:
Då sade han till mig: "Detta är HERRENS ord till Serubbabel: Inte genom styrka, inte genom kraft, utan genom min Ande, säger HERREN Sebaot.


text:
Vem är du, du stora berg? Inför Serubbabel skall du förvandlas till jämn mark. Ty han skall föra fram slutstenen medan man ropar: Nåd, nåd över den!"


text:
"Serubbabels händer har lagt grunden till detta hus. Hans händer skall också göra det färdigt och du skall förstå att HERREN Sebaot har sänt mig till er.


text:
Ty vem vill förakta den ringa begynnelsens dag? De gläds över att se murlodet i Serubbabels hand, dessa HERRENS sju ögon som far omkring över hela jorden?"


text:
Och jag frågade honom igen: "Vad betyder de två olivkvistarna intill de två gyllene rännor som den gyllene oljan rinner ner igenom?"


text:
Ängeln sade till mig: "Vad ser du?" Jag svarade: "Jag ser en bokrulle flyga fram. Den är tjugo alnar lång och tio alnar bred."


text:
Då sade han till mig: "Detta är förbannelsen som går ut över hela landet. Var och en som stjäl skall från och med nu bli utrotad enligt denna skrift, och var och en som svär skall från och med nu bli utrotad enligt denna skrift.


text:
Jag har låtit den gå ut, säger HERREN Sebaot, för att den skall komma in i tjuvens hus och in i huset hos den som svär falskt vid mitt namn. Den skall stanna där i huset och fräta upp det med trävirke och stenar."


text:
Sedan kom ängeln som talade med mig fram och sade till mig: "Lyft nu upp dina ögon och se vad som kommer fram."


text:
"Vad är det?" frågade jag. "Det är en sädeskorg" svarade han och tillade: "Så förhåller det sig med dem i hela landet."


text:
Han sade: "Detta är ondskan." Och han stötte åter ner henne i korgen och slog igen blylocket över öppningen.


text:
Jag lyfte därefter upp ögonen och såg, och se, två kvinnor kom fram, och vinden tog tag i deras vingar, ty de hade vingar som storken. De lyfte upp korgen mellan jorden och himlen.


text:
Han svarade mig: "Till Sinears land för att bygga ett hus åt henne, och när det är färdigt skall hon sättas ner på sin plats."


text:
Jag lyfte åter upp ögonen och såg, och se, fyra vagnar kom fram mellan två berg, och bergen var av koppar.


text:
Vagnen med de svarta hästarna drar mot nordlandet, och de vita följer efter dem, medan de fläckiga drar mot sydlandet."


text:
När de starka gav sig av, var de ivriga att fara omkring på jorden. Då sade han: "Ge er av, far ut över jorden!" Och de for ut över jorden.


text:
Och han ropade på mig och sade: "Se, de som drar ut mot nordlandet låter min Ande finna ro i nordlandet."


text:
Tag emot gåvorna från de landsflyktiga, från Heldaj, Tobia och Jedaja. Gå samma dag bort till det hus som tillhör Josua, Sefanjas son. Dit har de begett sig efter återkomsten från Babel.


text:
Du skall ta emot silver och guld och göra kronor som du skall sätta på översteprästen Josuas, Josadaks sons, huvud.


text:
Och du skall säga till honom: "Så säger HERREN Sebaot: Se, en man, hans namn är Telningen. Under honom skall det gro, och han skall bygga HERRENS tempel.


text:
Ja, det är han som skall bygga HERRENS tempel. Han skall vinna härlighet och sitta på sin tron och regera. En präst skall han vara på sin tron, och frid skall råda mellan båda.


text:
Fjärran ifrån skall man komma för att bygga på HERRENS tempel, och ni skall förstå att HERREN Sebaot har sänt mig till er. Så skall ske om ni lyder HERRENS, er Guds, röst."


text:
I kung Darejaves fjärde regeringsår kom HERRENS ord till Sakarja, på fjärde dagen i nionde månaden, som är månaden Kislev.


text:
och för att fråga prästerna i HERREN Sebaots hus och profeterna följande: "Skall jag gråta och fasta i femte månaden, som jag har gjort i många år?"


text:
"Säg till allt folket i landet och till prästerna: När ni nu i sjuttio år fastat och klagat i femte och sjunde månaden, har det då varit för mig ni har fastat?


text:
Är inte detta de ord som HERREN predikade genom gångna tiders profeter, medan Jerusalem ännu levde i lugn och ro med sina städer omkring sig och medan Sydlandet och Låglandet ännu var bebodda?"


text:
Förtryck inte änkan och den faderlöse, främlingen och den fattige och tänk inte ut ont mot varandra i era hjärtan."


text:
Men de ville inte ge akt på detta utan var upproriska och stängde till sina öron så att de inte hörde.


text:
De gjorde sina hjärtan hårda som diamant så att de inte hörde den undervisning och de ord som HERREN Sebaot genom sin Ande hade sänt genom gångna tiders profeter. Därför kom stor vrede från HERREN Sebaot.


text:
"Jag skall skingra dem genom en stormvind bland alla hednafolk som de inte känner." Så har nu landet blivit öde efter dem, ingen kommer eller går, ty de gjorde det ljuvliga landet till en ödemark.


text:
Så säger HERREN Sebaot: Jag nitälskar för Sion med stor iver, med stor vrede nitälskar jag för henne.


text:
Så säger HERREN: Jag skall vända åter till Sion för att bo mitt i Jerusalem, och Jerusalem skall kallas "sanningens stad" och HERREN Sebaots berg "det heliga berget".


text:
Så säger HERREN Sebaot: Än en gång skall gamla män och kvinnor finnas på Jerusalems gator, var och en med sin stav i handen för sin höga ålders skull.


text:
Så säger HERREN Sebaot: Även om det kan te sig alltför underbart för kvarlevan av detta folk i de dagarna, skall det därför te sig alltför underbart också för mig? säger HERREN Sebaot.


text:
Jag skall låta dem komma och bo i Jerusalem, de skall vara mitt folk och jag skall vara deras Gud i sanning och rättfärdighet.


text:
Så säger HERREN Sebaot: Fatta mod, ni som i de här dagarna hör dessa ord från de profeter som talade på den tid då grunden lades till HERREN Sebaots hus, templet som skulle byggas upp.


text:
Ty före den tiden hade varken människor eller djur lön för sin strävan. Ingen hade ro för sina ovänner, vare sig han gick ut eller in ty jag vände alla människor mot varandra.


text:
Men nu vill jag inte längre vara som i gångna dagar mot kvarlevan av detta folk, säger HERREN Sebaot.


text:
Ty nu skall friden ge utsäde, vinstocken ge sin frukt, jorden sin gröda och himlen sin dagg. Jag skall låta kvarlevan av detta folk få ärva allt detta.


text:
Och liksom ni, både Juda hus och Israels hus, har varit en förbannelse bland hednafolken, så skall ni nu, då jag frälst er, bli en välsignelse. Frukta inte, fatta mod!


text:
Ty så säger HERREN Sebaot: Liksom jag beslöt att straffa er, när era fäder väckte min vrede säger HERREN Sebaot, och jag då inte ångrade det,


text:
så har jag i denna tid beslutat att vända om för att göra gott mot Jerusalem och Juda hus. Frukta inte!


text:
Men detta är vad ni skall göra: Tala sanning med varandra, döm i era portar rätta domar som ger frid.


text:
Tänk inte ut ont mot varandra i era hjärtan och ha inte kärlek till falska eder, ty allt sådant hatar jag, säger HERREN.


text:
Så säger HERREN Sebaot: Fastedagarna i fjärde, femte, sjunde och tionde månaden skall för Juda hus bli till fröjd och glädje, ja, till glada högtider. Och sanning och frid skall ni älska.


text:
Och de som bor i den ena staden skall gå till den andra och säga: "Låt oss gå och bönfalla inför HERREN och söka HERREN Sebaot, jag själv skall också gå."


text:
Ja, många folk och mäktiga hednafolk skall komma och söka HERREN Sebaot i Jerusalem, och de skall åkalla HERREN.


text:
Så säger HERREN Sebaot: På den tiden skall tio män, av alla språk och länder, gripa tag i mantelfållen på en judisk man och säga: "Låt oss gå med er, för vi har hört att Gud är med er."


text:
En profetia, HERRENS ord mot Hadraks land. I Damaskus skall det slå ner, ty HERREN har sitt öga på andra människor såväl som på Israels alla stammar.


text:
Men se, Herren skall göra henne fattig och störta ner hennes välde i havet och hon skall förtäras av eld.


text:
Askelon skall se det och frukta, Gaza skall darra av ångest, liksom Ekron, ty dess hopp kommer på skam. Gaza mister sin kung, och i Askelon kommer ingen att bo.


text:
Men när jag har ryckt blodmaten ur deras mun och styggelsen från deras tänder, då skall också av dem bli en kvarleva åt vår Gud, de skall bli som stamfurstar i Juda, och Ekrons folk skall bli som jebusiterna.


text:
Jag skall slå upp mitt läger omkring mitt hus mot härar och mot den som kommer och går. Ingen förtryckare skall längre komma över dem, ty jag vaktar nu med öppna ögon.


text:
Fröjda dig storligen, du Sions dotter! Höj jubelrop, du Jerusalems dotter! Se, din konung kommer till dig, rättfärdig och segerrik är han. Han kommer ödmjuk, ridande på en åsna, på en åsninnas föl.


text:
Jag skall utrota vagnar ur Efraim och hästar ur Jerusalem. Stridens bågar skall utrotas, och han skall tala frid till hednafolken. Hans herravälde skall nå från hav till hav, och från floden intill jordens yttersta gränser.


text:
När det gäller dig skall jag för ditt förbundsblods skull befria dina fångar från hålan där inget vatten finns.


text:
Vänd åter till ert fäste, ni fångar som har ett hopp. Ja, i dag förkunnar jag för er att jag skall ge er dubbelt igen.


text:
Ty jag skall spänna Juda som min båge och lägga Efraim som pil på den, jag skall väcka upp dina söner, du Sion, mot dina söner, du Javan, och göra dig lik en hjältes svärd.


text:
Ja, HERREN skall uppenbara sig över dem och som en blixt skall hans pil fara ut. Herren, HERREN skall blåsa i hornet, och med söderns stormar skall han dra fram.


text:
HERREN Sebaot skall beskydda dem. De skall sluka sina fiender och trampa slungstenarna under fötterna. De skall dricka och föra oväsen som av vin. De skall fyllas som en offerskål, som altarets hörn.


text:
HERREN, deras Gud, skall frälsa dem på den dagen, ty de är hans hjord, hans folk. De är ädelstenar i en krona, strålande över hans land.


text:
Hur stor är inte hans godhet, hur stor är inte hans skönhet! Unga män skall blomstra av brödsäd och unga kvinnor av vin.


text:
Bed HERREN om regn i vårregnets tid. HERREN gör åskmolnen, skurar av regn ger han människorna, gröda på marken åt var och en.


text:
Men husgudarna talar svek, spåmännen skådar lögn, bedrägliga drömmar talar de, tomhet är deras tröst. Därför drar folket bort likt en fårhjord. De lider nöd, ty de har ingen herde.


text:
Mot herdarna är min vrede upptänd, och ledarna skall jag straffa. HERREN Sebaot har omsorg om sin hjord, Juda hus, och skall göra den till en stolt stridshäst åt sig.


text:
Från Juda skall hörnstenen komma, från honom stödjepelaren, från honom bågen till striden, från honom allt vad styresman heter.


text:
De skall likna hjältar som under striden trampar ner smuts på gatan. Ja, de skall strida, ty HERREN är med dem, och ryttarna på sina hästar skall komma på skam.


text:
Jag skall ge styrka åt Juda hus och Josefs hus skall jag frälsa. Jag skall föra dem tillbaka, ty jag skall förbarma mig över dem, och de skall vara som om jag aldrig hade förkastat dem. Ty jag är HERREN, deras Gud, jag skall bönhöra dem.


text:
Efraims män skall bli som hjältar, deras hjärtan skall glädja sig som av vin. Deras barn skall se det och bli glada, deras hjärtan skall fröjda sig i HERREN.


text:
Jag skall vissla på dem och föra dem samman, ty jag har befriat dem. De skall bli lika talrika som förut.


text:
När jag planterar dem bland folken skall de tänka på mig i fjärran land. De skall få leva med sina barn och komma åter.


text:
Jag skall föra dem tillbaka från Egyptens land, och från Assur skall jag samla dem. Till Gileads land och till Libanon skall jag föra dem, och där skall inte finnas utrymme nog för dem.


text:
Han skall dra fram genom ett hav av nöd, havets vågor skall han näpsa, och alla Nilflodens djup skall torka ut. Assurs stolthet skall brytas ner och spiran tas ifrån Egypten.


text:
Jämra dig, du cypress, ty cedern har fallit, de härliga träden är skövlade. Jämra er, ni Basans ekar, ty skogen, den ogenomträngliga, är fälld.


text:
Hör herdarnas jämmer, när deras härlighet skövlas! Hör de unga lejonens vrål, när Jordans härlighet skövlas!


text:
ty de som köper dem slaktar dem utan att straffas, och de som säljer dem säger: Lovad vare HERREN att jag blir allt rikare! Inte heller deras herdar förbarmar sig över dem.


text:
Ty jag skall inte längre förbarma mig över dem som bor i landet", säger HERREN. "Se, jag skall överlämna människorna åt varandra och åt deras kung. De skall ödelägga landet, och jag skall inte rädda någon ur deras hand."


text:
Och jag blev en herde för slaktfåren, de olyckliga fåren: Jag tog två stavar, den ena kallade jag Nåd, och den andra kallade jag Endräkt. Så blev jag en herde för fåren.


text:
Och inom en månad förgjorde jag de tre herdarna. Jag blev otålig på dem, och de fick i sin tur ovilja mot mig.


text:
Då sade jag till fåren: "Jag vill inte längre vara er herde. Det som håller på att dö, det må dö, och det som håller på att förgås, det må förgås. Och de som blir kvar må äta upp varandra."


text:
Så tog jag min stav Nåd och bröt sönder den för att upplösa det förbund som jag hade slutit med alla folk.


text:
Så upplöstes det på den dagen, och de olyckliga fåren som gav akt på mig förstod att detta var HERRENS ord.


text:
Och jag sade till dem: "Om ni finner för gott, så ge mig min lön. Men om inte, så låt det vara." Då vägde de upp min lön, trettio siklar silver.


text:
Och HERREN sade till mig: "Kasta det åt krukmakaren!" - det härliga pris som de ansåg mig vara värd. Och jag tog de trettio silversiklarna och kastade dem i HERRENS hus åt krukmakaren.


text:
Därefter bröt jag sönder min andra stav, Endräkt, för att upplösa broderskapet mellan Juda och Israel.


text:
Ty se, jag skall låta en herde uppstå i landet, en som inte sköter om de får som håller på att gå under, inte uppsöker de förlorade, inte helar de sårade och inte sörjer för de friska men äter köttet av de feta och river sönder deras klövar."


text:
Ve över den ovärdige herden som överger sin hjord. Må ett svärd träffa hans arm och hans högra öga. Må hans arm helt förtvina och hans högra öga helt förmörkas.


text:
En profetia, HERRENS ord om Israel. Så säger HERREN, han som har utspänt himlen och lagt jordens grund och som har format människans ande i henne:


text:
Se, jag skall göra Jerusalem till en berusningens kalk för alla folk runt omkring. Också Juda skall drabbas, när Jerusalem blir belägrat.


text:
Det skall ske på den dagen att jag skall göra Jerusalem till en tung sten för alla folk. Var och en som lyfter den skall göra sig illa på den. Och alla jordens folk skall församla sig mot henne.


text:
På den dagen, säger HERREN, skall jag slå alla hästar med förvirring och deras ryttare med vanvett. Men över Juda hus skall jag öppna mina ögon, när jag bland folken slår alla hästar med blindhet.


text:
Då skall Juda stamfurstar säga i sina hjärtan: "Jerusalems invånare är vår styrka, genom HERREN Sebaot som är deras Gud."


text:
På den dagen skall jag låta Juda stamfurstar bli som brinnande fyrfat bland ved och som flammande facklor bland halmkärvar, så att de förtär alla folk runt omkring, både åt höger och åt vänster. Men Jerusalem skall fortfarande trona på sin plats, där det nu ligger.


text:
HERREN skall frälsa Juda hyddor först, för att inte härligheten hos Davids hus och Jerusalems invånare skall överträffa Juda härlighet.


text:
På den dagen skall HERREN beskydda Jerusalems invånare. På den dagen skall den svagaste bland dem vara som David, och Davids hus skall vara som Gud, såsom HERRENS ängel framför dem.


text:
Men över Davids hus och över Jerusalems invånare skall jag utgjuta nådens och bönens Ande, så att de ser upp till mig som de har genomborrat. De skall sörja honom så som man sörjer ende sonen, och de skall gråta bittert över honom, så som man gråter över sin förstfödde.


text:
Landet skall sörja, var släkt för sig: Davids hus och släkt för sig och deras kvinnor för sig; Natans hus och släkt för sig och deras kvinnor för sig;


text:
Levi hus och släkt för sig och deras kvinnor för sig; Simeis släkt för sig och deras kvinnor för sig,


text:
På den dagen skall Davids hus och Jerusalems invånare ha en öppen källa till rening från synd och orenhet.


text:
På den dagen skall det ske, säger HERREN Sebaot, att jag skall utrota avgudarnas namn ur landet, så att man inte mer skall komma ihåg dem. Också profeterna och den orene anden skall jag ta bort ur landet.


text:
Om någon ändå uppträder som profet, så skall hans far och mor, de som fött honom, säga till honom: "Du kan inte få leva, för du talar lögn i HERRENS namn." Och hans egna föräldrar, hans far och mor, skall sticka ner honom när han profeterar.


text:
Det skall ske på den dagen att profeterna skall skämmas för sina syner, när de profeterar. De skall inte längre klä sig i en mantel av hår för att bedraga,


text:
utan var och en skall säga: "Jag är ingen profet. Jag är åkerbrukare och redan i min ungdom blev jag köpt till slav."


text:
Om man då frågar honom: "Vad är det för sår du har på händerna?" skall han svara: "Dem har jag fått hemma hos mina vänner."


text:
Svärd, upp mot min herde, mot den man som står mig nära! säger HERREN Sebaot. Slå herden så att fåren skingras. Ty jag skall vända min hand mot de små.


text:
Det skall ske i hela landet, säger HERREN, att två tredjedelar skall utrotas och gå under, men en tredjedel skall lämnas kvar.


text:
Den tredjedelen skall jag låta gå genom eld. Jag skall luttra dem som man luttrar silver, pröva dem som man prövar guld. De skall åkalla mitt namn och jag skall bönhöra dem. Jag skall säga: "Detta är mitt folk." Och folket skall svara: "HERREN är min Gud."


text:
Ty jag skall samla alla hednafolk till strid mot Jerusalem. Staden kommer att intas, husen plundras och kvinnorna våldtas. Halva staden skall föras bort i fångenskap. Men återstoden skall inte bli utrotad.


text:
På den dagen skall han stå med sina fötter på Oljeberget, mitt emot Jerusalem, österut. Och Oljeberget skall delas mitt itu, från öster till väster, till en mycket stor dal genom att ena hälften av berget viker undan mot norr och andra hälften mot söder.


text:
Och ni skall fly ner i dalen mellan mina berg, ty dalen mellan bergen skall sträcka sig till Asel. Ni skall fly som när ni flydde för jordbävningen på Ussias, Juda kungs, tid. Då skall HERREN, min Gud, komma och alla heliga med dig.


text:
Det blir en särskild dag, känd av HERREN, inte dag och inte natt. Men det skall ske att när aftonen kommer blir det ljust.


text:
Det skall ske på den dagen att rinnande vatten skall utgå från Jerusalem, ena hälften mot Östra havet och andra hälften mot Västra havet. Både sommar och vinter skall det vara så.


text:
HERREN skall vara konung över hela jorden. På den dagen skall det ske: HERREN är en och hans namn är ett.


text:
Hela landet, från Geba till Rimmon, söder om Jerusalem, skall förvandlas till en slätt. Men staden skall vara upphöjd och förbli på sin plats, från Benjaminsporten till den plats där den förra porten stod, till Hörnporten, och från Hananeltornet till de kungliga vinpressarna.


text:
Detta är den plåga med vilken HERREN skall slå alla de folk som drar ut mot Jerusalem: Han skall låta deras kött ruttna medan de ännu står på sina fötter, deras ögon skall ruttna i sina hålor, och deras tunga skall ruttna i deras mun.


text:
Det skall ske på den dagen att HERREN skall sända stor förvirring bland dem. De skall bära hand på varandra, och den enes hand skall lyftas mot den andres.


text:
Också Juda skall föra krig i Jerusalem. Och skatter skall samlas från alla hednafolk runt omkring, guld, silver och kläder i stor mängd.


text:
Plågan skall på samma sätt drabba hästar och mulåsnor, kameler och åsnor och alla andra djur där i lägren.


text:
Det skall ske att var och en som är kvar av alla de hednafolk som kom emot Jerusalem skall dra dit upp, år efter år, för att tillbe konungen, HERREN Sebaot, och för att fira lövhyddohögtiden.


text:
Men om någon av jordens folkstammar inte drar upp till Jerusalem för att tillbe konungen, HERREN Sebaot, skall inget regn komma över dem.


text:
Om Egyptens folkstam inte drar upp och kommer dit, skall inte heller något regn komma. Detta blir den plåga som HERREN skall slå hednafolken med, de som inte drar upp för att fira lövhyddohögtiden.


text:
Detta skall vara det straff som drabbar Egypten, ja, det straff som drabbar alla hednafolk som inte drar upp för att fira lövhyddohögtiden.


text:
På den dagen skall det på hästarnas bjällror stå: "Helgad åt HERREN", och grytorna i HERRENS hus skall vara som offerskålarna framför altaret.


text:
Varje gryta i Jerusalem och Juda skall vara helgad åt HERREN Sebaot, så att var och en som frambär offer kan komma och ta en sådan för att laga till köttet. Ingen kanané skall mer finnas i HERREN Sebaots hus på den dagen.


text:
Jag har älskat er, säger HERREN. Och ni frågar: "På vilket sätt har du älskat oss?" Var inte Esau bror till Jakob? säger HERREN. Jakob älskade jag,


text:
Om Edom säger: "Vi är krossade, men vi skall åter bygga upp ruinerna", så säger HERREN Sebaot: De bygger upp, men jag skall riva ner. De skall kallas "ogudaktighetens land" och "det folk som HERREN är vred på för evigt".


text:
En son hedrar sin far, en tjänare sin herre. Om nu jag är en far, var är då den heder som borde visas mig? Och om jag är en herre, var är då fruktan för mig? Detta säger HERREN Sebaot till er präster som föraktar mitt namn. Och ni frågar: "På vilket sätt har vi föraktat ditt namn?"


text:
Jo, genom att ni på mitt altare offrar oren mat. Och ni frågar: "På vilket sätt har vi kränkt din renhet?" Genom att ni säger: "HERRENS bord betyder ingenting."


text:
Om ni bär fram ett blint djur som offer, är inte det något ont? Om ni bär fram det som är lamt och sjukt, är inte det något ont? Kom med sådant till din ståthållare! Tror du han blir glad och tar nådigt emot dig? säger HERREN Sebaot.


text:
Men bönfall nu inför Gud att han må vara nådig mot oss. Genom er har detta skett. Kan han då bli vänligt sinnad mot er? säger HERREN Sebaot.


text:
Om ändå någon av er ville stänga tempeldörrarna, så att ni inte förgäves tänder upp eld på mitt altare! Jag har inte behag till er, säger HERREN Sebaot, offergåvorna från er hand finner jag ingen glädje i


text:
Från solens uppgång till dess nedgång skall mitt namn bli stort bland hednafolken, på alla orter skall man bära fram rökoffer och rena offergåvor åt mitt namn. Ja, stort skall mitt namn bli bland hednafolken, säger HERREN Sebaot.


text:
Ni säger: "Inte är det mödan värt!" och så handhar ni det vanvördigt, säger HERREN Sebaot. Som offer bär ni fram det som är stulet och djur som är halta och sjuka. Sådant offrar ni. Och det skulle jag med glädje ta emot av er? säger HERREN.


text:
Förbannad är den som handlar svekfullt, den som i sin hjord har ett djur av hankön, men ändå, när han gör ett löfte, offrar åt HERREN det som är vanställt. Ty jag är en stor Konung, säger HERREN Sebaot, och mitt namn är fruktat bland hednafolken.


text:
Om ni inte vill höra, om ni inte lägger på hjärtat att ge mitt namn ära, säger HERREN Sebaot, då skall jag sända förbannelse mot er. Jag skall förbanna era välsignelser, ja, jag har redan förbannat dem, eftersom ni inte lägger detta på hjärtat.


text:
Se, jag skall straffa er avkomma och kasta orenlighet i ansiktet på er, orenlighet från era högtidsoffer, och man skall bära bort er tillsammans med den.


text:
Och ni skall förstå att jag har gett er denna befallning, för att mitt förbund med Levi skall bestå, säger HERREN Sebaot.


text:
Mitt förbund med honom var liv och frid, och jag gav honom detta för att han skulle frukta mig. Och han fruktade mig och bävade för mitt namn.


text:
Sann undervisning var i hans mun, ingen orätt fanns på hans läppar. I frid och uppriktighet vandrade han med mig, och han omvände många från deras missgärningar.


text:
Ty prästens läppar skall bevara kunskap, och undervisning skall man hämta från hans mun. Han är en budbärare från HERREN Sebaot.


text:
Men ni har vikit av från vägen, genom er undervisning har många kommit på fall. Ni har fördärvat förbundet med Levi, säger HERREN Sebaot.


text:
Därför har jag gjort er föraktade och förnedrade inför allt folket, eftersom ni inte har hållit er till mina vägar och tagit hänsyn till människor när ni undervisar.


text:
Har vi inte alla en enda Fader? Har inte en enda Gud skapat oss? Varför handlar vi då svekfullt mot varandra och kränker våra fäders förbund?


text:
Juda har handlat svekfullt, och avskyvärda ting har bedrivits i Israel och i Jerusalem. Ty Juda har kränkt det HERREN håller heligt, det som han älskar, och de har gift sig med kvinnor som dyrkar främmande gudar.


text:
HERREN skall från Jakobs tält utrota var och en som gör detta, både hög och låg och den som bär fram gåvor till HERREN Sebaot.


text:
Och för det andra gör ni detta: Ni översköljer HERRENS altare med tårar, gråt och klagan, eftersom han inte längre vill se till offergåvan eller ta emot något från er hand med glädje.


text:
Och ni frågar: "Varför?" Jo, HERREN har varit vittne mellan dig och din ungdoms hustru. Du har handlat trolöst mot henne, fastän hon är din maka, din hustru som du ingått förbund med.


text:
Har inte han gjort dem till ett? Det som är kvar av ande tillhör honom. Och varför ett? Han söker avkomma som hör Gud till. Så tag vård om er ande och handla inte trolöst mot er ungdoms hustru.


text:
Jag hatar skilsmässa, säger HERREN, Israels Gud, och att man höljer sig i våld som i en klädnad, säger HERREN Sebaot. Så tag vård om er ande och handla inte trolöst.


text:
Ni tröttar ut HERREN med era ord. Ni frågar: "På vilket sätt har vi tröttat ut honom?" Jo, ni säger: "Den som gör det onda är god i HERRENS ögon, och han gläder sig över dem", eller: "Var är Gud som dömer?"


text:
Se, jag skall sända min budbärare och han skall bereda vägen för mig. Och den Herre som ni söker skall plötsligt komma till sitt tempel, förbundets ängel som ni längtar efter. Se, han kommer, säger HERREN Sebaot.


text:
Men vem kan uthärda den dag då han kommer, och vem kan bestå när han uppenbarar sig? Ty han är som en guldsmeds eld och som en tvättares såpa.


text:
Likt en guldsmed skall han sätta sig ner och rena silvret. Han skall rena Levi söner, luttra dem som guld och silver, så att de kan bära fram åt HERREN en offergåva i rättfärdighet.


text:
Jag skall komma till er och hålla dom. Jag skall snabbt träda upp som vittne mot trollkarlar och äktenskapsbrytare, mot dem som svär falskt, mot dem som undanhåller arbetaren hans lön och förtrycker änkan och den faderlöse, mot dem som vränger rätten för främlingen och inte fruktar mig, säger HERREN Sebaot.


text:
Alltsedan era fäders dagar har ni vikit av från mina stadgar och inte hållit dem. Vänd om till mig så skall jag vända om till er, säger HERREN Sebaot. Men ni frågar: "Varför skall vi vända om?"


text:
Får en människa stjäla från Gud? Ändå stjäl ni från mig. Ni säger: "Vad har vi stulit från dig?" Tionde och offergåvor.


text:
För in allt tionde i förrådshuset, så att det finns mat i mitt hus. Pröva mig nu i detta, säger HERREN Sebaot, om jag inte kommer att öppna för er himlens fönster och låta välsignelse strömma ut över er i rikt mått.


text:
Och för er skull skall jag näpsa gräshopporna så att de inte fördärvar frukten på marken. Inte heller skall vinstocken på fältet bli utan frukt, säger HERREN Sebaot.


text:
Ni har sagt: "Det är meningslöst att tjäna Gud. Vad vinner vi på att hålla hans bud och gå sörjande inför HERREN Sebaot?"


text:
Nu prisar vi de högmodiga lyckliga. De som handlar ogudaktigt uppmuntras, de sätter Gud på prov och slipper ändå undan.


text:
Men då talade de som fruktar HERREN med varandra, och HERREN gav akt och lyssnade. En minnesbok blev skriven inför honom för dem som fruktar HERREN och ärar hans namn.


text:
De skall vara mina, säger HERREN Sebaot, min egendom på den dag då jag utför mitt verk. Jag skall visa medömkan med dem så som en man visar medömkan med sin son som tjänar honom.


text:
Då skall ni åter se skillnaden mellan den rättfärdige och den ogudaktige, mellan den som tjänar Gud och den som inte tjänar honom.


text:
Se, dagen kommer, den brinner som en ugn. Då skall alla högmodiga och alla som handlar ogudaktigt vara som halm. Dagen som kommer skall bränna upp dem, säger HERREN Sebaot, den skall lämna kvar varken rot eller kvist.


text:
Men för er som fruktar mitt namn skall rättfärdighetens sol gå upp med läkedom under sina vingar. Då skall ni komma ut och hoppa likt kalvar som släpps ur sitt bås.


text:
Ni skall trampa ner de ogudaktiga, ty de skall vara som stoft under era fötter på den dag då jag utför mitt verk, säger HERREN Sebaot.


text:
Kom ihåg min tjänare Mose lag som jag gav honom befallning om på Horeb, stadgarna och föreskrifterna som gäller hela Israel.


text:
Han skall vända fädernas hjärtan till barnen och barnens hjärtan till deras fäder, så att jag inte kommer och slår landet med tillspillogivning.


text:
Alltså blir det tillsammans fjorton släktled från Abraham till David, fjorton led från David till fångenskapen i Babylon och från fångenskapen i Babylon till Kristus fjorton led.


text:
Med Jesu Kristi födelse gick det till så: hans mor Maria var trolovad med Josef, men innan de hade kommit tillsammans, visade det sig att hon var havande genom den helige Ande.


text:
Josef, hennes man, var god och rättfärdig. Han ville inte dra vanära över henne, och därför beslöt han att i hemlighet skilja sig från henne.


text:
Men när han tänkte på detta, se, då visade sig en Herrens ängel för honom i en dröm och sade: "Josef, Davids son, var inte rädd att ta till dig Maria, din hustru, ty barnet i henne har blivit till genom den helige Ande.


text:
Hon skall föda en son, och du skall ge honom namnet Jesus, ty han skall frälsa sitt folk från deras synder."


text:
Se, jungfrun skall bli havande och föda en son, och man skall ge honom namnet Immanuel, det betyder Gud med oss.


text:
När Josef vaknade upp ur sömnen, gjorde han som Herrens ängel hade befallt och tog sin hustru till sig.


text:
När Jesus var född i Betlehem i Judas breven på kung Herodes tid, se, då kom visa män från Östern till Jerusalem


text:
och frågade: "Var är judarnas nyfödde konung? Vi har sett hans stjärna gå upp och har kommit för att tillbe honom."


text:
Och han samlade folkets alla överstepräster och skriftlärda och frågade ut dem, var Messias skulle födas.


text:
Du Betlehem i Juda land, inte är du minst bland Juda furstar, ty från dig skall utgå en furste, som skall vara en herde för mitt folk Israel."


text:
Då kallade Herodes i hemlighet till sig de visa männen och frågade ut dem om när stjärnan hade visat sig.


text:
Sedan skickade han dem till Betlehem och sade: "Gå och sök noga efter barnet, och när ni har funnit det, underrätta mig, så att även jag kan komma och tillbe det."


text:
De lyssnade till kungen och begav sig i väg. Och se, stjärnan som de hade sett gå upp gick nu före dem, tills den stannade över den plats där barnet var.


text:
Och de gick in i huset och fick se barnet med Maria, dess mor. Då föll de ner och tillbad det, och de tog fram sina skatter och överlämnade gåvor till barnet: guld, rökelse och myrra.


text:
Och sedan de i en dröm hade blivit varnade för att vända tillbaka till Herodes, tog de en annan väg hem till sitt land.


text:
När de visa männen hade farit, se, då visade sig en Herrens ängel i en dröm för Josef och sade: "Stig upp och ta med dig barnet och dess mor och fly till Egypten och stanna där tills jag säger till dig, ty Herodes kommer att söka efter barnet för att döda det."


text:
Där stannade han tills Herodes hade dött, för att det skulle uppfyllas som Herren hade sagt genom profeten: Ut ur Egypten kallade jag min son.


text:
När Herodes såg att han hade blivit vilseledd av de visa männen, blev han ursinnig, och han lät döda alla de pojkar i Betlehem och hela dess omgivning som var två år och därunder, detta enligt den tid som han noga tagit reda på av de visa männen.


text:
Ett rop hördes i Rama, gråt och högljudd klagan: Rakel sörjde sina barn, och hon ville inte låta trösta sig, eftersom de inte längre fanns till.


text:
Ängeln sade: "Stig upp och tag med dig barnet och dess mor och bege dig till Israels land, ty de som ville ta barnets liv är döda."


text:
Men när han hörde att Arkelaus var kung över Judas breven efter sin far Herodes, vågade han inte bege sig dit. Och sedan han i en dröm hade blivit varnad för detta, drog han bort till Galileens område.


text:
Han bosatte sig i en stad som heter Nasaret, för att det skulle uppfyllas som var sagt genom profeterna att Jesus skulle kallas nasaré.


text:
Om honom heter det hos profeten Jesaja: En röst ropar i öknen: Bana väg för Herren, gör stigarna raka för honom!


text:
Johannes bar kläder av kamelhår och hade ett läderbälte om livet, och hans mat var gräshoppor och vildhonung.


text:
Men när han såg att många fariséer och sadduceer kom för att bli döpta av honom, sade han till dem: "Ni huggormsyngel vem har fått er att tro att ni kan fly undan den kommande vredesdomen?


text:
Och tro inte att ni kan säga till er själva: Vi har Abraham till fader. Jag säger er att Gud av dessa stenar kan uppväcka barn åt Abraham.


text:
Redan är yxan satt till roten på träden. Varje träd som inte bär god frukt blir nerhugget och kastat i elden.


text:
Jag döper er i vatten till omvändelse, men den som kommer efter mig är starkare än jag. Jag är inte ens värd att ta av honom hans sandaler. Han skall döpa er i den helige Ande och i eld.


text:
Han har sin kastskovel i handen och skall rensa sin tröskplats och samla sitt vete i logen, men agnarna skall han bränna upp i en eld som aldrig släcks."


text:
Men Johannes försökte hindra honom och sade: "Det är jag som behöver döpas av dig, och du kommer till mig."


text:
Jesus svarade honom: <J>"Låt det ske nu. Ty så bör vi uppfylla all rättfärdighet."</J> Då lät han det ske.


text:
När Jesus hade blivit döpt, steg han genast upp ur vattnet. Och se, himlen öppnades, och han såg Guds Ande sänka sig ner som en duva och komma över honom.


text:
Då kom frestaren fram och sade till honom: "Om du är Guds Son, så befall att de här stenarna blir bröd."


text:
Jesus svarade: <J>"Det står skrivet: Människan lever inte bara av bröd, utan av varje ord som utgår från Guds mun."</J>


text:
och sade: "Om du är Guds Son, så kasta dig ner! Det står ju skrivet: Han skall ge sina änglar befallning om dig, och de skall bära dig på händerna, så att du inte stöter din fot mot någon sten."


text:
Därefter tog djävulen honom upp på ett mycket högt berg och visade honom alla riken i världen och deras härlighet.


text:
Då sade Jesus till honom: <J>"Gå bort, Satan! Ty det står skrivet: Herren, din Gud, skall du tillbe, och endast honom skall du tjäna."</J>


text:
Han lämnade Nasaret och bosatte sig i Kapernaum, som ligger vid sjön på Sebulons och Naftalis område,


text:
- det folk som sitter i mörker skall se ett stort ljus, och för dem som bor i dödens land och skugga skall ett ljus gå upp.


text:
När Jesus vandrade utmed Galileiska sjön, fick han se två bröder, Simon som kallas Petrus och hans bror Andreas, kasta ut nät i sjön. De var fiskare.


text:
Han gick vidare och fick då se två andra bröder,Jakob, Sebedeus son, och hans bror Johannes, där de satt i båten tillsammans med sin far Sebedeus och gjorde i ordning sina nät. Han kallade på dem,


text:
Jesus vandrade omkring i hela Galileen och undervisade i deras synagogor och predikade evangeliet om riket och botade alla slags sjukdomar och krämpor bland folket.


text:
Ryktet om honom gick ut över hela Syrien, och man förde till honom alla som led av olika slags sjukdomar och plågor, besatta, månadssjuka och lama, och han botade dem.


text:
Och mycket folk följde honom från Galileen och Dekapolis, från Jerusalem och Judas breven och från andra sidan Jordan.


text:
När Jesus såg folkskarorna, gick han upp på berget. Han satte sig ner, och hans lärjungar kom fram till honom.


text:
<J>Saliga är ni, när människor hånar och förföljer er, ljuger och säger allt ont om er för min skull.</J>


text:
<J>Gläd er och jubla, ty er lön är stor i himlen. På samma sätt förföljde man profeterna före er.</J>


text:
<J>Ni är jordens salt. Men om saltet förlorar sin sälta, hur skall man då göra det salt igen? Det duger bara till att kastas ut och trampas ner av människor.</J>


text:
<J>Inte heller tänder man ett ljus och sätter det under skäppan, utan man sätter det på ljushållaren, så att det lyser för alla i huset.</J>


text:
<J>Låt på samma sätt ert ljus lysa för människorna, så att de ser era goda gärningar och prisar er Fader i himlen.</J>


text:
<J>Tro inte att jag har kommit för att upphäva lagen eller profeterna. Jag har inte kommit för att upphäva utan för att fullborda.</J>


text:
<J>Amensäger jag er: Innan himmel och jord förgår, skall inte en enda bokstav inte en pricki lagenförgå, förrän allt har skett.</J>


text:
<J>Den som därför upphäver ett av dessa minsta bud och lär människorna så, han skall kallas den minste i himmelriket. Men den som håller dem och lär människorna dem, han skall kallas stor i himmelriket.</J>


text:
<J>Jag säger er att om er rättfärdighet inte går långt utöver de skriftlärdas och fariséernas, skall ni inte kommain i himmelriket.</J>


text:
<J>Ni har hört att det är sagt till fäderna: Du skall inte mörda. Den som mördar är skyldig inför domstolen.</J>


text:
<J>Jag säger er: Den som är vred på sin broder är skyldig inför domstolen, och den som säger till sin broder: Ditt dumhuvud, är skyldig inför Stora rådet, och den som säger: Din dåre, är skyldig och döms till det brinnande Gehenna.</J>


text:
<J>Därför, om du bär fram din gåva till altaret och där kommer ihåg att din broder har något emot dig,</J>


text:
<J>så lämna din gåva framför altaret och gå först och försona dig med din broder, och kom sedan och bär fram din gåva.</J>


text:
<J>Var angelägen om att göra upp med din motpart när du är med honom på vägen, så att din motpart inte överlämnar dig till domaren och domaren överlämnar dig till fångvaktaren och du blir kastad i fängelse.</J>


text:
<J>Jag säger er: Var och en som med begär ser på en kvinna har redan begått äktenskapsbrott med henne i sitt hjärta.</J>


text:
<J>Om ditt högra öga förleder dig till synd, så riv ut det och kasta det ifrån dig! Det är bättre för dig att en av dina lemmar går förlorad än att hela din kropp kastas i Gehenna.</J>


text:
<J>Och om din högra hand förleder dig till synd, så hugg av den och kasta den ifrån dig! Det är bättre för dig att en av dina lemmar går förlorad än att hela din kropp kommer tillGehenna.</J>


text:
<J>Jag säger er: Var och en som skiljer sig från sin hustru av något annat skäl än otukt, han blir orsak till att äktenskapsbrott begås med henne, och den som gifter sig med en frånskild kvinna begår äktenskapsbrott.</J>


text:
<J>Ni har vidare hört att det är sagt till fäderna: Du skall inte svära falsktoch: Du skall hålla din ed inför Herren.</J>


text:
<J>Inte heller skall du svära vid ditt huvud, ty du kan inte göra ett enda hårstrå vitt eller svart.</J>


text:
<J>Jag säger er: Stå inte emot den som är ond, utan om någon slår dig på den högra kinden, så vänd också den andra åt honom.</J>


text:
<J>Om någon vill ställa dig inför rätta och ta din livklädnad, så låt honom få din mantel också.</J>


text:
<J>Då är ni er himmelske Faders barn. Han låter sin sol gå upp över onda och goda och låter det regna över rättfärdiga och orättfärdiga.</J>


text:
<J>Och om ni hälsar endast på era bröder, vad gör ni för märkvärdigt med det? Gör inte hedningar det också?</J>


text:
<J>Akta er för att utföra goda gärningar för att människor skall se er. Då får ni ingen lön hos er Fader i himlen.</J>


text:
<J>När du ger en gåva, blås då inte i trumpet för dig, som hycklarna gör i synagogorna och på gatorna för att människor skall berömma dem. Amen säger jag er: De har fått ut sin lön.</J>


text:
<J>När ni ber skall ni inte vara som hycklarna. De älskar att stå och be i synagogorna och i gathörnen för att synas av människor. Amen säger jag er: De har fått ut sin lön.</J>


text:
<J>Nej, när du ber, gå in i din kammare och stäng din dörr och be till din Fader i det fördolda. Då skall din Fader, som ser i det fördolda, belöna dig.</J>


text:
<J>Och när ni ber skall ni inte rabbla långa böner som hedningarna. De menar att de skall bli bönhörda för sina många ords skull.</J>


text:
<J>Ty om ni förlåter människorna deras överträdelser, skall er himmelske Fader också förlåta er.</J>


text:
<J>När ni fastar, se inte så dystra ut som hycklarna. De vanställer sina ansikten för att visa människor att de fastar. Amen säger jag er: De har fått ut sin lön.</J>


text:
<J>så att människor inte ser att du fastar, utan endast din Fader som är i det fördolda. Då skall din Fader, som ser i det fördolda, belöna dig.</J>


text:
<J>Samla inte skatter på jorden, där rost och mal förstör och där tjuvar bryter sig in och stjäl.</J>


text:
<J>Samla er skatter i himlen, där varken rost eller mal förstör och där inga tjuvar bryter sig in och stjäl.</J>


text:
<J>Men är ditt öga sjukt, ligger hela din kropp i mörker. Om nu ljuset i dig är mörker, hur djupt är då inte mörkret!</J>


text:
<J>Ingen kan tjäna två herrar. Antingen kommer han då att hata den ene och älska den andre, eller kommer han att hålla sig till den ene och se ner på den andre. Ni kan inte tjäna både Gud och mammon.</J>


text:
<J>Därför säger jag er: Gör er inte bekymmer för ert liv, vad ni skall äta eller dricka, inte heller för er kropp, vad ni skall klä er med. Är inte livet mer än maten och kroppen mer än kläderna?</J>


text:
<J>Se på himlens fåglar. De sår inte, de skördar inte och samlar inte i lador, och ändå föder er himmelske Fader dem. Är inte ni värda mycket mer än de?</J>


text:
<J>Och varför gör ni er bekymmer för kläder? Se på ängens liljor, hur de växer. De arbetar inte och spinner inte.</J>


text:
<J>Om nu Gud ger sådana kläder åt gräset, som i dag står på ängen och i morgon kastas i ugnen, hur mycket mer skall han då inte klä er? Så lite tro ni har!</J>


text:
<J>Gör er därför inte bekymmer och fråga inte: Vad skall vi äta? eller: Vad skall vi dricka? eller: Vad skall vi klä oss med?</J>


text:
<J>Gör er alltså inte bekymmer för morgondagen. Den skall själv bära sitt bekymmer. Var dag har nog av sin egen plåga.</J>


text:
<J>Ty med den dom ni dömer med, skall ni bli dömda, och med det mått ni mäter med, skall det mätas uppåt er.</J>


text:
<J>Eller hur kan du säga till din broder: Låt mig ta bort flisan ur ditt öga, du som har en bjälke i ditt eget öga?</J>


text:
<J>Du hycklare, ta först bort bjälken ur ditt eget öga! Då kommer du att se så klart att du kan ta ut flisan ur din broders öga.</J>


text:
<J>Ge inte det heliga åt hundarna och kasta inte era pärlor för svinen. De trampar ner dem och vänder sig om och sliter sönder er.</J>


text:
<J>Ty var och en som ber, han får, och den som söker, han finner, och för den som bultar skall dörren öppnas.</J>


text:
<J>Om ni som är onda förstår att ge era barn goda gåvor, hur mycket mer skall då inte er Fader i himlen ge det som är gott åt dem som ber honom.</J>


text:
<J>Därför, allt vad ni vill att människorna skall göra er, det skall ni också göra dem. Detta är lagen och profeterna.</J>


text:
<J>Gå in genom den trånga porten. Ty den port är vid, och den väg är bred som leder till fördärvet, och det är många som går fram på den.</J>


text:
<J>Och den port är trång, och den väg är smal som leder till livet, och det är få som finner den.</J>


text:
<J>Akta er för de falska profeterna, som kommer till er klädda som får men i sitt inre är rovlystna vargar.</J>


text:
<J>På deras frukt skall ni känna igen dem. Inte plockar man väl vindruvor från törnbuskar eller fikon från tistlar?</J>


text:
<J>Inte skall var och en som säger Herre, Herre till mig komma in i himmelriket, utan den som gör min himmelske Faders vilja.</J>


text:
<J>Många skall säga till mig på den dagen: Herre, Herre, har vi inte profeterat med hjälp av ditt namnoch med hjälp av ditt namn drivit ut onda andar och med hjälp av ditt namn gjort många kraftgärningar?</J>


text:
<J>Den som därför hör dessa mina ord och handlar efter dem, han liknar en förståndig man som byggde sitt hus på klippan.</J>


text:
<J>Regnet öste ner, störtfloden kom och vindarna blåste och kastade sig mot det huset. Men det föll inte, eftersom det var grundat på klippan.</J>


text:
<J>Men den som hör dessa mina ord och inte handlar efter dem, han liknar en dåre som byggde sitt hus på sanden.</J>


text:
<J>Regnet öste ner, störtfloden kom och vindarna blåste och slog mot det huset, och det föll samman, och dess fall var stort."</J>


text:
Jesus räckte ut handen och rörde vid honom och sade: <J>"Jag vill. Bli ren!"</J> Genastblev mannen ren från sin spetälska.


text:
Och Jesus sade till honom: <J>"Se till att du inte talar om detta för någon, men gå och visa dig för prästen och bär fram den offergåva som Mose har föreskrivit, till ett vittnesbörd för dem."</J>


text:
Officeren svarade: "Herre, jag är inte värd att du går in under mitt tak, men säg bara ett ord, så blir min tjänare frisk.


text:
Också jag är en man som står under andras befäl, och jag har soldater under mig. Säger jag till en: Gå, så går han, och till en annan: Kom, så kommer han, och till min tjänare: Gör det här, så gör han det."


text:
När Jesus hörde det, blev han förvånad och sade till dem som följde honom: <J>"Amen säger jag er: I Israel har jag inte hos någon funnit en så stark tro.</J>


text:
<J>Jag säger er: Många skall komma från öster och väster och ligga till bords med Abraham och Isak och Jakob i himmelriket.</J>


text:
Till officeren sade Jesus: <J>"Gå, som du tror skall det ske dig."</J> Och i samma ögonblick blev hans tjänare frisk.


text:
När det blev kväll, förde man till honom många besatta. Och han drev ut de onda andarna med ett ord och botade alla sjuka,


text:
för att det skulle uppfyllas som var sagt genom profeten Jesaja: Han tog på sig våra svagheter, och våra sjukdomar bar han.


text:
När Jesus såg att en folkskara samlades omkring honom, befallde han att man skulle fara över till andra sidan sjön.


text:
Jesus sade till honom: <J>"Rävarna har lyor och himlens fåglar har bon, men Människosonen har inget att vila huvudet mot."</J>


text:
Han sade: <J>"Varför är ni rädda? Så lite tro ni har!"</J> Sedan reste han sig och talade strängt till vindarna och sjön, och det blev alldeles lugnt.


text:
När Jesus kom över till gadarenernas område på andra sidan sjön, kom två besatta emot honom ut från gravarna. De var så våldsamma att ingen kunde ta sig fram på den vägen.


text:
Nu skrek de: "Vad har vi med dig att göra, du Guds Son? Har du kommit hit för att plåga oss i förtid?"


text:
Han sade till dem: <J>"Far i väg!"</J> Då kom de onda andarna ut och for in i svinen. Och hela hjorden störtade utför branten ner i sjön och omkom i vattnet.


text:
De som vaktade svinen flydde in i staden och berättade alltsammans, också det som hade hänt med de besatta.


text:
Hela staden gick då ut för att möta Jesus, och när de fick se honom, bad de att han skulle lämna deras område.


text:
Där förde de till honom en lam man, som låg på en bädd. Och då han såg deras tro, sade han till den lame: <J>"Var vid gott mod, mitt barn. Dina synder är förlåtna."</J>


text:
<J>Men ni skall veta att Människosonen har makt här på jorden att förlåta synder."</J> Sedan sade han till den lame: <J>"Stig upp, ta din bädd och gå hem!"</J>


text:
Jesus gick vidare och fick se en man som hette Matteus sitta utanför tullhuset. Han sade till honom: <J>"Följ mig!"</J> Då steg Matteus upp och följde honom.


text:
När Jesus sedan var gäst i hans hem, kom många publikaner och syndare och låg till bords tillsammans med Jesus och hans lärjungar.


text:
Fariséerna fick se det och frågade hans lärjungar: "Varför äter er mästare med publikaner och syndare?"


text:
<J>Gå och lär er vad detta ord betyder: Jag vill se barmhärtighet, inte offer. Ty jag har inte kommit för att kalla rättfärdiga, utan syndare."</J>


text:
Sedan kom Johannes lärjungar fram till honom och frågade: "Varför fastar inte dina lärjungar, när både vi och fariséerna fastar?"


text:
Jesus svarade dem: <J>"Inte kan väl brudgummens vännersörja, så länge brudgummen är hos dem? Men det skall komma dagar när brudgummen tas ifrån dem, och då skall de fasta.</J>


text:
<J>Ingen sätter en lapp av okrympt tyg på en gammal mantel. I så fall skulle den påsatta lappen riva bort ännu mer från manteln och revan bli värre.</J>


text:
<J>Inte heller slår man nytt vin i gamla skinnsäckar. Om man gör det sprängs säckarna, och vinet rinner ut och säckarna förstörs. Nej, nytt vin häller man i nya säckar, så att både vin och säckar bevaras."</J>


text:
Medan Jesus talade till dem, kom en synagogföreståndare och föll ner för honom och sade: "Min dotter har just dött. Men kom och lägg din hand på henne, så får hon liv igen."


text:
Och se, en kvinna som hade lidit av blödningar i tolv år närmade sig Jesus bakifrån och rörde vid hörntofsen på hans mantel.


text:
Jesus vände sig om, och då han fick se henne, sade han: <J>"Var vid gott mod, min dotter. Din tro har frälst dig."</J> Och från det ögonblicket var kvinnan botad.


text:
När Jesus kom fram till synagogföreståndarens hus och såg flöjtblåsarna och folkskaran som höll dödsklagan,


text:
sade han: <J>"Gå härifrån! Den lilla flickan är inte död. Hon sover."</J> Då hånskrattade de åt honom.


text:
Då Jesus gick därifrån, följde två blinda efter honom och ropade: "Förbarma dig över oss, Davids son!"


text:
Och när han kom hem, gick de fram till honom. Jesus frågade dem: <J>"Tror ni att jag kan göra detta?"</J> De svarade: "Ja, Herre."


text:
Och när han hade drivit ut den onde anden, talade den stumme. Och folket häpnade och sade: "Aldrig har man sett något sådant i Israel."


text:
Men fariséerna sade: "Det är med hjälp av de onda andarnas furste som han driver ut de onda andarna."


text:
Jesus gick omkring i alla städer och byar, och han undervisade i deras synagogor och predikade evangeliet om riket och botade alla slags sjukdomar och krämpor.


text:
När han såg folkskarorna, förbarmade han sig över dem, eftersom de var rivna och slagna, som får utan herde.


text:
Jesus kallade till sig sina tolv lärjungar och gav dem makt att driva ut orena andar och att bota alla slags sjukdomar och krämpor.


text:
Detta är namnen på de tolv apostlarna: först Simon, som kallas Petrus, och hans bror Andreas, vidare Jakob, Sebedeus son, och hans bror Johannes,


text:
Dessa tolv sände Jesus ut, och han befallde dem: <J>"Gå inte in på hedningarnas område eller in i någon samaritisk stad.</J>


text:
<J>Bota sjuka, uppväck döda, gör spetälska rena och driv ut onda andar. Det ni har fått som gåva, ge det som gåva.</J>


text:
<J>inte lädersäck för resan, inte två livklädnader, inte sandaler eller stav. Ty arbetaren är värd sin mat.</J>


text:
<J>När ni kommer in i en stad eller by, ta då reda på vem som är värdig, och stanna där tills ni lämnar den orten.</J>


text:
<J>Om huset är värdigt, skall den frid ni tillönskar komma över det. Men om det inte är värdigt, skall er frid vända tillbaka till er.</J>


text:
<J>Och om man inte tar emot er eller lyssnar till era ord, så lämna det huset eller den staden och skaka av dammet från era fötter.</J>


text:
<J>Amen säger jag er: För Sodoms och Gomorras land skall det på domens dag bli drägligare än för den staden.</J>


text:
<J>Se, jag sänder ut er som får mitt ibland vargar. Var därför listiga som ormar och oskyldiga som duvor.</J>


text:
<J>Akta er för människorna. De skall utlämna er åt domstolar, och i sina synagogor skall de gissla er.</J>


text:
<J>Och ni kommer att föras inför landshövdingar och kungar för min skull, för att vittna inför dem och hedningarna.</J>


text:
<J>Men när man utlämnar er,så bekymra er inte för hur ni skall tala eller vad ni skall säga. Det kommer att ges åt er i den stunden,</J>


text:
<J>En bror skall utlämna sin bror till att dödas och en far sitt barn, och barn skall sätta sig upp mot sina föräldrar och döda dem.</J>


text:
<J>Och ni skall bli hatade av alla för mitt namns skull. Men den som håller ut intill slutet skall bli frälst.</J>


text:
<J>Och när man förföljer er i en stad, så fly till en annan. Amen säger jag er: Ni hinner inte igenom Israels städer, förrän Människosonen kommer.</J>


text:
<J>Det är nog för lärjungen att det går med honom som med hans lärare, och för tjänaren att det går med honom som med hans herre. Har man kallat husets Herre för Beelsebul, hur mycket mer skall man då inte kalla hans tjänare så.</J>


text:
<J>Var alltså inte rädda för dem. Ty ingenting är dolt som inte skall uppenbaras, och ingenting är gömt som inte skall komma i dagen.</J>


text:
<J>Vad jag säger till er i mörkret skall ni säga i ljuset, och vad ni hör viskas i ert öra skall ni ropa ut på taken.</J>


text:
<J>Var inte rädda för dem som dödar kroppen men inte kan döda själen. Frukta i stället honom som kan fördärva både själ och kropp i Gehenna.</J>


text:
<J>Säljs inte två sparvar för ett kopparmynt? Och inte en enda faller till marken utan er Faders vilja.</J>


text:
<J>Var och en som bekänner mig inför människorna, honom skall också jag bekänna inför min Fader i himlen.</J>


text:
<J>Men var och en som förnekar mig inför människorna, honom skall också jag förneka inför min Fader i himlen.</J>


text:
<J>Tro inte att jag har kommit för att skapa fred på jorden. Jag har inte kommit med fred utan med svärd.</J>


text:
<J>Jag har kommit för att skilja en son från sin far, en dotter från sin mor och en sonhustru från sin svärmor,</J>


text:
<J>Den som älskar sin far eller mor mer än mig är mig inte värdig, och den som älskar sin son eller dotter mer än mig är mig inte värdig.</J>


text:
<J>Den som finner sitt liv skall mista det, och den som mister sitt liv för min skull skall finna det.</J>


text:
<J>Den som tar emot en profet därför att det är en profet, han skall få en profets lön. Och den som tar emot en rättfärdig man därför att det är en rättfärdig, han skall få en rättfärdig mans lön.</J>


text:
<J>Och den som ger en av dessa små en bägare friskt vatten att dricka, därför att det är en lärjunge - amen säger jag er: Han skall inte gå miste om sin lön."</J>


text:
När Jesus hade gett sina tolv lärjungar alla dessa föreskrifter, gick han därifrån för att undervisa och predika i deras städer.


text:
<J>Blinda får sin syn, lama går, spetälska blir rena, döva hör, döda uppstår och för fattiga predikas glädjens budskap.</J>


text:
När de hade gått, började Jesus tala till folket om Johannes: <J>"Vad gick ni ut i öknen för att se?Ett strå som vajar för vinden?</J>


text:
<J>Om inte, vad gick ni ut för att se? En man klädd i fina kläder? Se, de som bär fina kläder finns i kungapalatsen.</J>


text:
<J>Men vad gick ni då ut för att se? En profet? Ja, det säger jag er: Han är ännu mer än en profet.</J>


text:
<J>Det är om honom det står skrivet: Se, jag sänder min budbärare framför dig, och han skall bereda vägen för dig.</J>


text:
<J>Amen säger jag er: Bland dem som är födda av kvinnor har ingen trätt fram som är större än Johannes Döparen. Men den mindre i himmelriket är större än han.</J>


text:
<J>Och från Johannes Döparens dagar ända till nu är himmelriket utsatt för våld, och våldsmän förtrycker det.</J>


text:
<J>Vad skall jag likna detta släkte vid? De liknar barn, som sitter på torgen och ropar till andra barn:</J>


text:
<J>Vi har spelat flöjt för er, men ni dansade inte. Vi har sjungit sorgesånger, men ni grät inte.</J>


text:
<J>Människosonen kom, och han äter och dricker, och då säger man: Se, vilken frossare och drinkare, en vän till publikaner och syndare! Men Visheten har fått rätt av sina barn."</J>


text:
Sedan började Jesus gå till rätta med de städer där han hade utfört sina många kraftgärningar och förebrå dem att de inte hade omvänt sig.


text:
<J>"Ve dig, Korasin! Ve dig, Betsaida! Ty om de kraftgärningar som har utförts hos er hade blivit gjorda i Tyrus och Sidon, skulle de för länge sedan ha omvänt sig i säck och aska.</J>


text:
<J>Och du, Kapernaum,skall du kanske upphöjas till himlen? Nej, ner i helvetet skall du fara. Ty om de kraftgärningar som har utförts i dig hade gjorts i Sodom, skulle det ha stått ännu i dag.</J>


text:
Vid den tiden sade Jesus: <J>"Jag prisar dig, Fader, du himlens och jordens Herre, för att du har dolt detta för de visa och kloka och uppenbarat det för de små.</J>


text:
<J>Allt har min Fader överlämnat åt mig. Och ingen känner Sonen utom Fadern. Inte heller känner någon Fadern utom Sonen och den som Sonen vill uppenbara honom för.</J>


text:
<J>Ta på er mitt ok och lär av mig, ty jag är mild och ödmjuk i hjärtat. Då skall ni finna ro för era själar.</J>


text:
Vid den tiden gick Jesus genom ett sädesfält på sabbaten. Hans lärjungar var hungriga och började rycka av ax och äta.


text:
När fariséerna såg det, sade de till honom: "Se, dina lärjungar gör det som inte är tillåtet på sabbaten."


text:
Han svarade dem: <J><J>"Har ni inte läst vad David gjorde, när han och hans följeslagare var hungriga:</J>


text:
<J>hur han gick in i Guds hus och åt skådebröden, som varken han eller de som var med honom fick äta, utan endast prästerna?</J>


text:
<J>Eller har ni inte läst i lagen att prästerna i templet på sabbaten bryter mot sabbaten och ändå är utan skuld?</J>


text:
<J>Om ni hade förstått vad detta betyder: Jag vill se barmhärtighet och inte offer, så skulle ni inteha dömt de oskyldiga.</J>


text:
Där fanns en man som hade en förtvinad hand. De frågade Jesus: "Är det tillåtet att bota på sabbaten?" De ville nämligen ha något att anklaga honom för.


text:
Han svarade dem: <J>"Vem av er skulle inte gripa tag i sitt får och dra upp det om det faller i en grop, och det också på sabbaten?</J>


text:
<J>Hur mycket mer är inte en människa värd än ett får! Alltså är det tillåtet att göra gott på sabbaten."</J>


text:
Sedan sade han till mannen: <J>"Räck ut din hand."</J> Han räckte ut den, och den var nu lika frisk som den andra.


text:
Se min tjänare, som jag har utvalt, min älskade, i vilken min själ har sin glädje. Jag skall låta min Ande komma över honom, och han skall förkunna rätten för folken.


text:
Ett brutet strå skall han inte krossa, och en rykande veke skall han inte släcka, förrän han har fört rätten till seger.


text:
Sedan förde man till Jesus en besatt som var blind och stum, och han botade honom, så att den stumme talade och såg.


text:
När fariséerna hörde det, sade de: "Det är bara med hjälp av Beelsebul, de onda andarnas furste, som han driver ut de onda andarna."


text:
Men Jesus visste vad de tänkte och sade till dem: <J>"Ett rike som är splittrat blir ödelagt, och en stad eller en familj som är splittrad kommer inte att bestå.</J>


text:
<J>Och om jag driver ut de onda andarna med hjälp av Beelsebul, med vems hjälp driver då era söner ut dem? De kommer därför att vara era domare.</J>


text:
<J>Eller hur kan någon gå in i den starkes hus och plundra honom på vad han äger utan att först ha bundit den starke? Sedan kan han plundra hans hus.</J>


text:
<J>Därför säger jag er: All synd och hädelse skall människorna få förlåtelse för, men hädelse mot Anden skall inte förlåtas.</J>


text:
<J>Den som säger något mot Människosonen skall få förlåtelse. Men den som talar mot den helige Ande skall inte få förlåtelse vare sig i den här tidsåldern eller i den kommande.</J>


text:
<J>Om ni förutsätter att trädet är bra, så är frukten bra, eller att trädet är dåligt, så är frukten dålig. Ty av frukten känner man trädet.</J>


text:
<J>Huggormsyngel, hur skulle ni som är onda kunna tala något gott? Vad hjärtat är fullt av, det talar munnen.</J>


text:
<J>En god människa tar ur sitt goda förråd fram det som är gott, och en ond människa tar ur sitt onda förråd fram det som är ont.</J>


text:
<J>Men jag säger er att för varje onyttigt ord som människor talar, skall de stå till svars på domens dag.</J>


text:
Han svarade dem: <J>"Ett ont och trolöst släkte kräver ett tecken, men det skall inte få något annat tecken än profeten Jonas tecken.</J>


text:
<J>Ty liksom Jona var i den stora fiskens buk i tre dagar och tre nätter, så skall Människosonen vara i jordens inre i tre dagar och tre nätter.</J>


text:
<J>Män från Nineve skall vid domen träda upp mot detta släkte och bli det till dom, eftersom de omvände sig vid Jonas predikan. Och se, här är mer än Jona.</J>


text:
<J>Drottningen av Söderlandet skall vid domen träda upp mot detta släkte och bli det till dom. Ty hon kom från jordens yttersta gränser för att lyssna till Salomos vishet. Och se, här är mer än Salomo.</J>


text:
<J>När en oren ande har farit ut ur en människa, vandrar han genom ökentrakter och letar efter en viloplats men finner ingen.</J>


text:
<J>Då säger han: Jag vill vända tillbaka till mitt hus, som jag lämnade. När han då kommer och finner det tomt och städat och pyntat,</J>


text:
<J>går han bort och tar med sig sju andra andar, värre än han själv, och de går in och bor där. Så blir för den människan det sista värre än det första. På samma sätt kommer det också att gå för detta onda släkte."</J>


text:
Medan Jesus ännu talade till folket, stod hans mor och hans bröder utanför och ville tala med honom.


text:
Då samlades det så mycket folk hos honom att han steg i en båt och satt i den, medan allt folket stod på stranden.


text:
<J>En del föll på stenig mark, där det inte hade mycket jord. Det sköt genast upp, eftersom det inte hade djup jord.</J>


text:
Han svarade dem: <J>"Ni har fått lära känna himmelrikets hemligheter, men det har inte de andra.</J>


text:
<J>Ty den som har skall få, och det i överflöd, men den som inte har, från honom skall tas också det han har.</J>


text:
<J>Jag talar till dem i liknelser, eftersom de ser utan att se och hör utan att höra eller förstå.</J>


text:
<J>På dem uppfylls Jesajas profetia: Även om ni hör, skall ni inte förstå, och även om ni ser, skall ni inte se.</J>


text:
<J>Ty detta folks hjärta är förstockat. De hör illa med sina öron, och de sluter sina ögon, så att de inte ser med ögonen eller hör med öronen eller förstår med hjärtat och vänder om, så att jag får bota dem.</J>


text:
<J>Amen säger jag er: Många profeter och rättfärdiga längtade efter att få se det ni ser, men fick inte se det, och få höra det ni hör, men fick inte höra det.</J>


text:
<J>När någon hör budskapet om riket men inte förstår det, kommer den onde och rycker bort det som blivit sått i hans hjärta. Detta är sådden vid vägen.</J>


text:
<J>men inte har någon rot. Han håller ut endast en tid, och möter han lidande eller förföljelse för ordets skull, så kommer han genast på fall.</J>


text:
<J>Det som såddes bland tistlar är den som hör ordet, men världsliga bekymmer och bedräglig rikedom kväver ordet, så att det blir utan frukt.</J>


text:
<J>Men det som såddes i god jord är den som hör ordet och förstår, och som bär frukt, hundrafalt och sextiofalt och trettiofalt."</J>


text:
En annan liknelse framställde han för dem: <J>"Himmelriket är likt en man som sådde god säd i sin åker.</J>


text:
<J>Då gick tjänarna till sin herre och sade: Herre, visst sådde du god säd i din åker? Varifrån har då ogräset kommit?</J>


text:
<J>Han svarade: En ovän har gjort det. Tjänarna frågade honom: Vill du att vi skall gå och samla ihop det?</J>


text:
<J>Låt båda växa tillsammans fram till skörden. Och när skördetiden är inne, skall jag säga till skördemännen: Samla först ihop ogräset och bind det i knippen som skall brännas upp, men vetet skall ni samla in i min loge."</J>


text:
Han framställde också en annan liknelse för dem: <J>"Himmelriket är likt ett senapskorn, som en man tar och sår i sin åker.</J>


text:
<J>Det är minst av alla frön, men när det har växt upp är det störst bland alla köksväxter och blir som ett träd, så att himlens fåglar kommer och bygger bo i grenarna."</J>


text:
Ännu en liknelse framställde han för dem: <J>"Himmelriket är likt en surdeg, som en kvinna tar och blandar in i tre måttmjöl, till dess alltsammans blir syrat."</J>


text:
för att det skulle uppfyllas som var sagt genom profeten: Jag vill öppna min mun för att tala i liknelser. Jag skall förkunna vad som har varit dolt sedan världens skapelse.


text:
Sedan lämnade Jesus folkskaran och gick hem. Hans lärjungar kom då fram till honom och sade: "Förklara för oss liknelsen om ogräset i åkern."


text:
<J>Ovännen som sådde det är djävulen. Skördetiden är tidsålderns slut, och skördemännen är änglar.</J>


text:
<J>Människosonen skall sända ut sina änglar, och de skall samla ihop och föra bort ur hans rike alla som blir andra till fall och lever i laglöshet,</J>


text:
<J>Då skall de rättfärdiga lysa som solen, i sin Faders rike. Hör, du som har öron att höra med!</J>


text:
<J>Himmelriket är likt en skatt som är gömd i en åker. En man finner den och gömmer den, och i sin glädje går han och säljer allt vad han äger och köper den åkern.</J>


text:
<J>Och när han har funnit en mycket dyrbar pärla, går han och säljer allt vad han äger och köper den.</J>


text:
<J>När den blir full, drar man upp den på stranden och sätter sig ner och samlar de goda fiskarna i kärl, men de dåliga kastar man bort.</J>


text:
<J>Så skall det vara vid tidsålderns slut. Änglarna skall gå ut och skilja de onda från de rättfärdiga</J>


text:
Då sade han till dem: <J>"Därför är varje skriftlärd, som har blivit en himmelrikets lärjunge, lik en man som ur sitt förråd hämtar fram både nytt och gammalt."</J>


text:
Han kom till sin hemstad och undervisade dem i deras synagoga, och de blev mycket förvånade och sade: "Varifrån har han fått denna vishet och dessa kraftgärningar?


text:
Är det inte snickarens son? Heter inte hans mor Maria och hans bröder Jakob och Josef och Simon och Judas?


text:
Och de tog anstöt av honom. Men Jesus sade till dem: <J>"En profet är alltid föraktad i sin hemstad och i sin egen familj."</J>


text:
och han sade till sina tjänare: "Det är Johannes Döparen som har uppstått från de döda, och därför verkar dessa krafter i honom."


text:
Herodes hade nämligen låtit gripa Johannes och slå honom i bojor och sätta honom i fängelse för Herodias skull, som var gift med hans bror Filippus.


text:
Herodes ville döda honom, men han var rädd för folket, eftersom man ansåg att Johannes var en profet.


text:
Man bar in Johannes huvud på ett fat och gav det åt den lilla flickan, och hon bar det till sin mamma.


text:
Johannes lärjungar kom och tog den döda kroppen och begravde den. Sedan gick de och berättade alltsammans för Jesus.


text:
När Jesus hörde detta, for han med båt därifrån till en enslig plats, där de kunde vara för sig själva. Men folket fick höra det och följde efter honom till fots från städerna.


text:
När han steg ur båten, fick han se en stor folkskara, och han förbarmade sig över dem och botade de sjuka bland dem.


text:
På kvällen kom lärjungarna fram till honom och sade: "Platsen här ligger ensligt till, och det är redan sent. Sänd i väg folket, så att de kan gå in i byarna och köpa sig mat."


text:
Sedan befallde han folket att slå sig ner i gräset. Och han tog de fem bröden och de två fiskarna, såg upp mot himlen, tackade Gud, bröt bröden och gav dem till lärjungarna, och de gav dem till folket.


text:
Strax därefter befallde han sina lärjungar att stiga i båten och före honom fara över till andra sidan sjön, medan han själv sände i väg folket.


text:
Sedan gick han upp på berget för att få vara för sig själv och be. När det blev kväll, var han ensam där.


text:
Båten befann sig redan många stadier från land och var hårt ansatt av vågorna, eftersom vinden låg emot.


text:
När lärjungarna fick se honom gå på sjön, blev de förskräckta och sade: "Det är en vålnad." Och de skrek, så rädda var de.


text:
Men när han såg hur häftigt vinden låg på, blev han rädd och började sjunka. Då ropade han: "Herre, hjälp mig!"


text:
Genast räckte Jesus ut handen och grep tag i honom och sade: <J>"Så lite tro du har! Varför tvivlade du?"</J>


text:
Männen på platsen kände igen honom och skickade ut bud i hela trakten, och man förde till honom alla som var sjuka


text:
och bad honom att de åtminstone skulle få röra vid hörntofsen på hans mantel. Och alla som rörde vid den blev friska.


text:
<J>Gud har sagt: Hedra din far och din mor och: Den som förbannar sin far eller mor skall straffas med döden.</J>


text:
<J>Men ni påstår: Om någon säger till sin far eller mor: Vad du kunde ha fått av mig, det ger jag som offergåva,</J>


text:
<J>Det som kommer in i munnen gör inte människan oren. Men det som går ut ur munnen, det orenar henne."</J>


text:
Lärjungarna gick då fram till honom och sade: "Vet du att fariséerna tog illa vid sig, när de hörde detta?"


text:
Jesus svarade: <J>"Varje planta, som min himmelske Fader inte har planterat, skall ryckas upp med roten.</J>


text:
<J>Låt dem vara. De är blinda ledare för blinda. Och om en blind leder en blind, faller båda i gropen."</J>


text:
<J>Ty från hjärtat kommer onda tankar, mord, äktenskapsbrott, otukt, stöld, falskt vittnesbörd och hädelser.</J>


text:
Då kom en kanaaneisk kvinna från dessa trakter och ropade: "Herre, Davids Son, förbarma dig över mig! Min dotter är svårt besatt."


text:
Men han svarade henne inte med ett ord. Hans lärjungar gick då fram och bad honom: "Skicka i väg henne! Hon följer ju efter oss och ropar."


text:
Då svarade Jesus henne: <J>"Kvinna, din tro är stor. Det skall bli som du vill."</J> Och från det ögonblicket var hennes dotter botad.


text:
Jesus begav sig därifrån och gick längs Galileiska sjön, och sedan gick han upp på berget och satte sig där.


text:
Mycket folk kom till honom, och de hade med sig lama, blinda, krymplingar, stumma och många andra, som de lade ner vid hans fötter, och han botade dem.


text:
Och folket häpnade, när de såg stumma tala, krymplingar bli friska, lama gå och blinda se. Och de prisade Israels Gud.


text:
Jesus kallade till sig sina lärjungar och sade: <J>"Det gör mig ont om dessa människor. De har redan varit hos mig i tre dagar och har inget att äta. Jag vill inte låta dem ge sig i väg hungriga. De kan duka under på vägen."</J>


text:
Lärjungarna frågade honom: "Var skall vi här i ödemarken få så mycket bröd, att vi kan mätta så många?"


text:
Och han tog de sju bröden och fiskarna, tackade Gud, bröt bröden och gav dem åt lärjungarna, och lärjungarna gav åt folket.


text:
Fariséerna och sadduceerna kom fram och ville snärja Jesus och begärde att han skulle visa dem ett tecken från himlen.


text:
<J>och på morgonen: I dag blir det oväder, för himlen är röd och mulen. Himlens utseende förstår ni att tyda, men tidernas tecken kan ni inte tyda.</J>


text:
<J>Ett ont och trolöst släkte begär ett tecken, men det skall inte få något annat tecken än Jonas tecken."</J> Och han lämnade dem och gick sin väg.


text:
Jesus märkte det och sade: <J>"Varför samtalar ni med varandra om att ni inte har bröd? Så lite tro ni har!</J>


text:
<J>Förstår ni ännu ingenting? Kommer ni inte ihåg de fem bröden till de fem tusen och hur många korgar ni fick?</J>


text:
<J>Hur kunde ni tro att jag talade till er om bröd? Jag sade ju att ni skulle akta er för fariséernas och sadduceernas surdeg."</J>


text:
Då förstod de att han inte hade talat om att akta sig för surdeg i bröd, utan för fariséernas och sadduceernas lära.


text:
Då Jesus kom till trakten av Caesarea Filippi, frågade han sina lärjungar: <J>"Vem säger folket att Människosonen är?"</J>


text:
De svarade: "Somliga säger Johannes Döparen, andra Elia och andra Jeremia eller någon av profeterna."


text:
Jesus sade till honom: <J>"Salig är du, Simon, Jonas son. Ty kött och blod har inte uppenbarat detta för dig, utan min Fader som är i himlen.</J>


text:
<J>Jag säger dig: Du är Petrus, och på denna klippa skall jag bygga min församling, och helvetets portar skall inte få makt över den.</J>


text:
<J>Jag skall ge dig himmelrikets nycklar Allt vad du binder på jorden skall vara bundet i himlen, och allt vad du löser på jorden skall vara löst i himlen."</J>


text:
Från den tiden började Jesus förklara för sina lärjungar att han måste gå till Jerusalem och lida mycket genom de äldste och översteprästerna och de skriftlärda och att han måste dödas och på tredje dagen uppväckas.


text:
Då tog Petrus honom åt sidan och började motsäga honom: "Gud är nådig mot dig, Herre. Detta skall aldrig hända dig."


text:
Men Jesus vände sig om och sade till Petrus: <J>"Gå bort ifrån mig, Satan! Du vill få mig på fall. Vad du tänker är inte Guds tankar utan människotankar."</J>


text:
Jesus sade till sina lärjungar: <J>"Om någon vill följa mig, skall han förneka sig själv och ta sitt kors på sig och följa mig.</J>


text:
<J>Den som vill bevara sitt liv skall mista det, men den som mister sitt liv för min skull, han skall vinna det.</J>


text:
<J>Ty vad hjälper det en människa, om hon vinner hela världen men tar skada till sin själ? Eller vad kan en människa ge i utbyte mot sin själ?</J>


text:
<J>Människosonen skall komma i sin Faders härlighet med sina änglar, och då skall han löna var och en efter hans gärningar.</J>


text:
<J>Amen säger jag er: Några av dem som står här skall inte smaka döden, förrän de får se Människosonen komma i sitt rike."</J>


text:
Sex dagar därefter tog Jesus med sig Petrus och Jakob och hans bror Johannes och förde dem upp på ett högt berg för att vara ensam med dem.


text:
Petrus sade till Jesus: "Herre, det är gott föross att vara här. Om du vill, skall jag göra tre hyddor, en åt dig, en åt Mose och en åt Elia."


text:
Medan han ännu talade, se, då sänkte sig ett lysande moln ner över dem. Och en röst ur molnet sade: "Denne är min Son, den Älskade. I honom har jag min glädje. Lyssna till honom!"


text:
På väg ner från berget befallde Jesus dem: <J>"Tala inte om för någon vad ni har sett, förrän Människosonen har uppstått från de döda."</J>


text:
<J>Men jag säger er: Elia har redan kommit, och de kände inte igen honom utan gjorde med honom alldeles som de ville. På samma sätt skall också Människosonen få lida genom dem."</J>


text:
och sade: "Herre, förbarma dig över min son! Han är månadssjuk och plågas svårt. Ofta faller han i elden och ofta i vattnet.


text:
Jesus svarade: <J>"Du fördärvade släkte som inte vill tro! Hur länge skall jag vara hos er? Hur länge skall jag stå ut med er? För honom till mig!"</J>


text:
Och Jesus talade strängt till den onde anden, och den for ut ur honom. Från det ögonblicket var pojken botad.


text:
Då lärjungarna hade blivit ensamma med Jesus, gick de fram och frågade: "Varför kunde inte vi driva ut honom?"


text:
Han svarade: <J>"Därför att ni har så lite tro. Amen säger jag er: Om ni har tro, bara som ett senapskorn, skall ni säga till detta berg: Flytta dig dit bort, och det kommer att flytta sig. Ingenting skall vara omöjligt för er."</J>


text:
När de var samlade i Galileen, sade Jesus till dem: <J>"Människosonen skall utlämnas i människors händer,</J>


text:
De gick sedan till Kapernaum, och de som tog upp tempelskatten kom fram till Petrus och frågade: "Betalar inte er mästare tempelskatt?"


text:
"Jo", svarade han. Sedan Petrus hade kommit hem, frågade Jesus honom, innan Petrus hunnit säga något: <J>"Vad tror du, Simon? Av vilka tar jordens kungar upp tull och skatt, av sina söner eller av andra?"</J>


text:
<J>Men för att vi inte skall stöta oss med dem, så gå ner till sjön och kasta ut en krok. Ta sedan den första fisk som du får upp och öppna gapet på den. Då skall du hitta ett silvermynt. Ta det och ge åt dem för min och din räkning."</J>


text:
och sade: <J>"Amen säger jag er:Om ni inte omvänder er och blir som barn, kommer ni inte in i himmelriket.</J>


text:
<J>Men den som förleder en av dessa små som tror på mig, för honom vore det bättre att en kvarnsten hängdes om hans hals och han sänktes i havets djup.</J>


text:
<J>Ve över världen som förför. Förförelser måste komma, men ve den människa genom vilken förförelsen kommer.</J>


text:
<J>Om din hand eller din fot förleder dig till synd, så hugg av den och kasta den ifrån dig. Det är bättre för dig att gå in i livet stympad eller halt än att ha båda händerna och båda fötterna i behåll och kastas i den eviga elden.</J>


text:
<J>Och om ditt öga förleder dig till synd, så riv ut det och kasta det ifrån dig. Det är bättre för dig att gå in i livet med ett öga än att ha båda ögonen i behåll och kastas i det brinnande Gehenna.</J>


text:
<J>Se till att ni inte föraktar någon enda av dessa små. Jag säger er att deras änglar i himlen alltid ser min himmelske Faders ansikte.</J>


text:
<J>Vad tror ni? Om någon har hundra får och ett av dem kommer bort, lämnar han då inte de nittionio i bergen och går ut och letar efter det som gått vilse?</J>


text:
<J>Och om han finner det, amen säger jag er: Han gläder sig mer över det fåret än över de nittionio som inte har gått vilse.</J>


text:
<J>Så är det inte heller er himmelske Faders vilja att någon enda av dessa små skall gå förlorad.</J>


text:
<J>Om din broder har begått en synd, så gå och ställ honom till svars enskilt, mellan fyra ögon. Omhan lyssnar på dig, har du vunnit din broder.</J>


text:
<J>Men om han inte lyssnar, ta då med dig en eller två andra, för att varje sak må avgöras efter två eller tre vittnens ord.</J>


text:
<J>Lyssnar han inte till dem, så säg det till församlingen. Lyssnar han inte heller till församlingen, då skall han vara för dig som en hedning och publikan.</J>


text:
<J>Amen säger jag er: Allt vad ni binder på jorden skall vara bundet i himlen, och allt vad ni löser på jorden skall vara löst i himlen.</J>


text:
<J>Vidare säger jag er: Om två av er här på jorden kommer överens om att be om något, vad det än är, så skall de få det av min Fader i himlen.</J>


text:
Då gick Petrus fram och frågade Jesus: "Herre, hur många gånger skall min broder försynda sig mot mig och få min förlåtelse? Upp till sju gånger?"


text:
<J>När han började granskningen, förde man fram till honom en som var skyldig tio tusen talenter.</J>


text:
<J>Eftersom han inte kunde betala, befallde hans herre att han och hans hustru och barn och allt vad han ägde skulle säljas och skulden betalas.</J>


text:
<J>Tjänaren föll ner för honom och bad: Ha tålamod med mig, så skall jag betala dig alltsammans.</J>


text:
<J>Men när tjänaren kom ut, träffade han en av sina medtjänare, som var skyldig honom hundra denarer. Han tog fast honom och ville strypa honom och sade: Betala, vad du är skyldig!</J>


text:
<J>Men han gick inte med på det utan gick och lät sätta honom i fängelse, tills han hade betalat vad han var skyldig.</J>


text:
<J>När hans medtjänare såg vad som hände, blev de mycket upprörda och gick och talade om alltsammans för sin herre.</J>


text:
<J>Då kallade hans herre honom till sig och sade: Du onde tjänare! Hela skulden efterskänkte jag dig,därför att du bad mig.</J>


text:
<J>Borde inte du också ha förbarmat dig över din medtjänare, liksom jag förbarmade mig över dig?</J>


text:
<J>Och i sin vrede överlämnade hans herre honom till fångvaktarna, tills han hade betalt allt vad han var skyldig.</J>


text:
<J>Så skall också min himmelske Fader göra med er, om ni inte var och en av hjärtat förlåter sin broder."</J>


text:
När Jesus hade avslutat detta tal, lämnade han Galileen och gick genom landet på andra sidan Jordan till Judas brevens område.


text:
Några fariséer kom fram till honom och ville snärja honom och sade: "Är det tillåtet att skilja sig från sin hustru av någon anledning?"


text:
<J>och sade: Därför skall en man lämna sin far och mor och hålla sig till sin hustru, och de två skall vara ett kött?</J>


text:
<J>Så är de inte längre två utan ett kött. Vad Gud har fogat samman skall människan inte skilja åt."</J>


text:
De sade till honom: "Varför har då Mose befallt att mannen skall ge hustrun ett skilsmässobrev och skicka bort henne?"


text:
Han svarade: <J>"Därför att era hjärtan är så hårda tillät Mose er att skiljas från era hustrur, men från början var det inte så.</J>


text:
<J>Jag säger er: Den som skiljer sig från sin hustru av något annat skäl än otukt och gifter sig med en annan, han begår äktenskapsbrott."</J>


text:
Hans lärjungar sade till honom: "Om det är så med mannens ställning till hustrun, då är det ingen fördel med att gifta sig."


text:
<J>Det finns de som inte kan gifta sig, därför att de är födda sådana, och de som inte kan det, därför att människor gjort dem sådana. Och det finns andra som för himmelrikets skull inte gifter sig. Den som kan förstå detta, må ta det till sig."</J>


text:
Sedan bar man fram barn till Jesus, för att han skulle lägga händerna på dem och be. Men lärjungarna visade bort dem.


text:
Då sade Jesus: <J>"Låt barnen komma till mig och hindra dem inte! Ty himmelriket tillhör sådana."</J>


text:
En man kom fram till Jesus och frågade: "Mästare, vad skall jag göra för gott för att få evigt liv?"


text:
Jesus sade till honom: <J>"Varför frågar du mig om det goda? En är den Gode, och vill du gå in i livet, så håll buden."</J>


text:
Han frågade honom: "Vilka?" Jesus svarade: <J>"Du skall inte mörda, Du skall inte begå äktenskapsbrott, Du skall inte stjäla, Du skall inte vittna falskt,</J>


text:
Jesus svarade: <J>"Vill du vara fullkomlig, gå och sälj vad du äger och ge åt de fattiga. Då skall du få en skatt i himlen. Och kom sedan och följ mig."</J>


text:
Jesus sade till sina lärjungar: <J>"Amen säger jag er: det är svårt för en rik att komma in i himmelriket.</J>


text:
<J>Ja, jag säger er: det är lättare för en kamel att komma igenom ett synålsöga än för en rik att komma in i Guds rike."</J>


text:
Jesus sade till dem: <J>"Amen säger jag er: Vid pånyttfödelsen, när Människosonen sätter sig på sin härlighets tron, då skall också ni som har följt mig sitta på tolv troner och döma Israels tolv stammar.</J>


text:
<J>Och var och en som för mitt namns skull har lämnat hus eller bröder eller systrar eller far eller mor eller barn eller åkrar, han kommer att få hundrafalt igen och skall ärva evigt liv.</J>


text:
<J>Men många som är de första skall bli de sista, och många som är de sista skall bli de första.</J>


text:
<J>Ty himmelriket är likt en husbonde som tidigt på morgonen gick ut för att leja arbetare till sin vingård.</J>


text:
<J>Också vid elfte timmen gick han ut och fann några andra stå där, och han sade till dem: Varför står ni här hela dagen arbetslösa?</J>


text:
<J>De svarade honom: Därför att ingen har lejt oss. Han sade då till dem: Gå till min vingård, ni också.</J>


text:
<J>På kvällen sade vingårdens herre till sin förvaltare: Kalla på arbetarna och ge dem deras lön. Men börja med de sista och sluta med de första.</J>


text:
<J>De där som kom sist har gjort en timme, och du har jämställt dem med oss, som har stått ut med dagens slit och hetta.</J>


text:
<J>Han svarade en av dem: Min vän, jag gör dig ingen orätt. Kom du inte överens med mig om en denar?</J>


text:
<J>Får jag inte göra som jag vill med det som är mitt? Eller ser du med onda ögon på att jag är så god?</J>


text:
När Jesus var på väg upp till Jerusalem, tog han de tolv lärjungarna åt sidan och sade till dem, där de gick vägen fram:


text:
<J>"Se, vi går nu upp till Jerusalem, och Människosonen kommer att överlämnas till översteprästerna och deskriftlärda. De skall döma honom till döden</J>


text:
<J>och utlämna honom åt hedningarna, som skall håna och gissla och korsfästa honom. Och på tredje dagen skall han uppstå."</J>


text:
Modern till Sebedeus söner gick då fram till Jesus tillsammans med sina söner. Hon föll på knä och ville be honom om något.


text:
Han frågade henne: <J>"Vad vill du?"</J> Hon sade till honom: "Lova att mina båda söner här får sitta bredvid dig i ditt rike, den ene på din högra sida och den andre på din vänstra."


text:
Jesus svarade: <J>"Ni vet inte vad ni ber om. Kan ni dricka den kalk som jag skall dricka?"</J> De svarade: "Det kan vi."


text:
Jesus sade till dem: <J>"Min kalk skall ni dricka, men platsen på min högra sida och platsen på min vänstra sida är det inte min sak att ge bort, utan de skall tillfalla dem som min Fader har berett dem för."</J>


text:
Men Jesus kallade dem till sig och sade: <J>"Ni vet att folkens ledare uppträder som herrar över sina folk och att deras stormän använder sin makt över dem.</J>


text:
<J>Men så skall det inte vara bland er. Nej, den som vill vara störst bland er skall vara de andras tjänare,</J>


text:
<J>Så har inte heller Människosonen kommit för att bli tjänad utan för att tjäna och ge sitt liv till lösen för många."</J>


text:
Två blinda satt där vid vägen, och när de fick höra att Jesus gick förbi, ropade de: "Förbarma dig över oss, Herre, Davids son!"


text:
Folket uppmanade dem strängt att tiga. Men de ropade ännu högre: "Förbarma dig över oss, Herre, Davids son!"


text:
Jesus stannade och kallade dem till sig och frågade: <J>"Vad vill ni att jag skall göra för er?"</J>


text:
och sade till dem: <J>"Gå till byn som ligger framför er. Där skall ni genast finna en åsna som står bunden med ett föl bredvid sig. Lös dem och led dem till mig.</J>


text:
<J>Och om någon säger något till er, skall ni svara: Herren behöver dem. Han kommer då omedelbart att skicka i väg dem."</J>


text:
Säg till Sions dotter: Se, din konung kommer till dig, ödmjuk, ridande på en åsna, på ett åsneföl, en arbetsåsnas föl.


text:
Folkskaran som var mycket stor bredde ut sina mantlar på vägen. Andra skar kvistar från träden och strödde på vägen.


text:
Och folket, både de som gick före honom och de som följde efter, ropade: Hosianna, Davids son! Välsignad är han som kommer i Herrens namn. Hosianna i höjden!


text:
Jesus kom in på tempelplatsen och drev ut alla som sålde och köpte där. Han slog omkull borden för dem som växlade pengar och bänkarna för dem som sålde duvor.


text:
och sade till dem: <J>"Det är skrivet: Mitt hus skall kallas ett bönens hus. Men ni har gjort det till ett rövarnäste."</J>


text:
När översteprästerna och de skriftlärda såg de under som han gjorde och barnen som ropade i templet: "Hosianna, Davids son!", blev de mycket upprörda


text:
och frågade honom: "Hör du vad de säger?" Jesus svarade dem: <J>"Ja, har ni aldrig läst: Ur barns och spädbarns mun låter du en lovsång stiga upp till dig"?</J>


text:
Han fick då se ett fikonträd vid vägen och gick fram till det men fann inget annat än blad på det. Då sade han: <J>"Aldrig någonsin skall det växa frukt på dig."</J> Och genast vissnade fikonträdet.


text:
När lärjungarna såg det, blev de mycket förvånade och frågade: "Hur kunde fikonträdet vissna så plötsligt?"


text:
Jesus svarade dem: <J>"Amen säger jag er: Om ni har tro och inte tvivlar, skall ni inte bara kunna göra det jag gjorde med fikonträdet. Ni skall också kunna säga till detta berg: Lyft dig och kasta dig i havet, och det skall ske.</J>


text:
Jesus gick upp till templet och undervisade. Då kom översteprästerna och folkets äldste fram till honom och frågade: "Vad har du för fullmakt att göra detta, och vem har gett dig den fullmakten?"


text:
Jesus svarade dem: <J>"Också jag vill ställa en fråga till er. Svarar ni mig på den, skall jag säga er vad jag har för fullmakt att göra detta.</J>


text:
<J>Johannes dop, varifrån kom det? Från himlen eller från människor?"</J> De överlade med varandra och sade: "Säger vi: Från himlen, kommer han att svara: Varför trodde ni då inte på honom?


text:
Säger vi: Från människor, måste vi vara rädda för folket, eftersom alla anser att Johannes var en profet."


text:
Därför svarade de: "Vi vet inte." Jesus sade till dem: <J>"Då säger inte heller jag er vad jag har för fullmakt att göra detta."</J>


text:
<J>"Vad anser ni om detta? En man hade två söner. Han gick till den förste och sade: Min son, gå i dag och arbeta i min vingård.</J>


text:
<J>Mannen vände sig då till den andre och sade samma sak. Han svarade: Ja, herre, men han gick inte.</J>


text:
<J>Vilken av de båda gjorde som fadern ville?"</J> De svarade: "Den förste." Jesus sade till dem: <J>"Amen säger jag er: Publikaner och horor skall gå in i Guds rike men inte ni.</J>


text:
<J>Ty Johannes kom till er på rättfärdighetens väg, men ni trodde inte på honom. Publikaner och horor trodde på honom. Och fastän ni såg det, ångrade ni er inte heller efteråt och trodde på honom.</J>


text:
<J>Lyssna till en annan liknelse. En husbonde planterade en vingård, satte stängsel kring den, högg ut en vinpressoch byggde ett vakttorn. Sedan arrenderade han ut den till vingårdsarbetare och reste bort.</J>


text:
<J>När skördetiden närmade sig, skickade han sina tjänare till vingårdsarbetarna för att få sin del av avkastningen.</J>


text:
<J>Men vingårdsarbetarna grep hans tjänare. En slog de, en annan dödade de och en tredje stenade de.</J>


text:
<J>Men när vingårdsarbetarna fick se sonen, sade de till varandra: Här har vi arvtagaren! Kom, låt oss döda honom, så får vi hans arv.</J>


text:
De sade till honom: "Onda som de är, skall han låta dem få en ond död, och han skall arrendera ut vingården till andra vingårdsarbetare, som ger honom avkastningen i rätt tid."


text:
Jesus sade till dem: <J>"Har ni aldrig läst i Skrifterna: Den sten som byggnadsarbetarna kastade bort har blivit en hörnsten. Herren har gjort den till detta, och underbar är den i våra ögon?</J>


text:
<J>Den som faller på den stenen skall krossas, och den som stenen faller på skall smulas sönder."</J>


text:
<J>Då sände han ut andra tjänare och befallde dem att säga till de inbjudna: Jag har gjort i ordning min måltid. Mina oxar och min gödboskap är slaktade och allt är färdigt. Kom till bröllopet!</J>


text:
<J>Men de brydde sig inte om det utan gick sin väg, en till sitt jordbruk, en annan till sina affärer.</J>


text:
<J>Då blev kungen vred och skickade ut sina trupper och lät döda mördarna och brände ner deras stad.</J>


text:
<J>Sedan sade han till sina tjänare: Allt är klart för bröllopet, men de inbjudna var inte värdiga.</J>


text:
<J>Tjänarna gick då ut på vägarna och samlade alla de mötte, både onda och goda, och bröllopssalen fylldes med gäster.</J>


text:
<J>När kungen kom in för att se sina gäster, lade han märke till en man som inte var klädd i bröllopskläder.</J>


text:
<J>Då sade kungen till tjänarna: Bind honom till händer och fötter och kasta ut honom i mörkret här utanför! Där skall man gråta och skära tänder.</J>


text:
De sände till honom sina lärjungar tillsammans med herodianerna, som skulle säga: "Mästare, vi vet att du är ärlig och ger en rätt undervisning om Guds väg och inte tar parti för någon utan behandlar alla lika.


text:
Säg oss nu: Vad anser du? Är det tillåtet att betala skatt till kejsaren eller är det inte tillåtet?"


text:
De svarade: "Kejsarens". Då sade han till dem: <J>"Ge då kejsaren det som tillhör kejsaren, och Gud det som tillhör Gud."</J>


text:
Samma dag kom det fram några sadduceer till Jesus. - De påstår att det inte finns någon uppståndelse. - Och frågade honom:


text:
"Mästare, Mose har sagt: Om någon dör barnlös, skall hans bror gifta sig med änkan och skaffa barn åt sin bror.


text:
Nu fanns det bland oss sju bröder. Den förste gifte sig och dog, och då han inte hade några barn, lämnade han sin hustru efter sig åt sin bror.


text:
<J>Ty vid uppståndelsen gifter man sig inte och blir inte bortgift, utan man är som änglarna i himlen.</J>


text:
<J>Jag är Abrahams Gud och Isaks Gud och Jakobs Gud? Han är inte en Gud för döda utan för levande."</J>


text:
Han svarade: <J>Du skall älska Herren din Gud av hela ditt hjärta och av hela din själ och av hela ditt förstånd.</J>


text:
<J>Herren sade till min Herre: Sätt dig på min högra sida, tills jag har lagt dina fiender under dina fötter.</J>


text:
<J>Allt vad de lär er skall ni därför göra och hålla, men efter deras gärningar skall ni inte handla. Ty de talar men handlar inte.</J>


text:
<J>De binder ihop tunga bördor och lägger dem på människornas axlar, men själva vill de inte ens med sitt finger flytta på dem.</J>


text:
<J>Och alla sina gärningar gör de för att människor skall se dem. De gör sina böneremmar breda och sina hörntofsarstora.</J>


text:
<J>Var och en som upphöjer sig skall bli förödmjukad, och var och en som ödmjukar sig skall bli upphöjd.</J>


text:
<J>Ve er, skriftlärda och fariséer, ni hycklare! Ni stänger himmelriket för människor. Själva kommer ni inte in, och dem som försöker komma dit hindrar ni att komma in.</J>


text:
<J>"Ve er, skriftlärda och fariséer, ni hycklare! Ni äter änkorna ur husen och uräktar er med era långa böner. Därför skall ni få en så mycket strängare dom".</J>


text:
<J>Ve er, skriftlärda och fariséer, ni hycklare! Ni far omkring över land och hav för att göra någon till en proselyt, och när han har blivit det, gör ni honom till ett Gehennas barn, dubbelt värre än ni själva.</J>


text:
<J>Ve er, ni blinda ledare! Ni säger: Om någon svär vid templet, betyder det ingenting. Men om någon svär vid guldet i templet, då är han bunden vid sin ed.</J>


text:
<J>Ni säger också: Om någon svär vid altaret, betyder det ingenting. Men om någon svär vid gåvan på altaret, då är han bunden vid sin ed.</J>


text:
<J>Ve er, skriftlärda och fariséer, ni hycklare! Ni ger tionde av mynta, dill och kummin men försummar det som är viktigast i lagen: rätten, barmhärtigheten och troheten. Det ena borde ni göra utan att försumma det andra.</J>


text:
<J>Ve er, skriftlärda och fariséer, ni hycklare! Ni rengör utsidan av bägaren och fatet, men inuti är de fulla av rofferi och omåttlighet.</J>


text:
<J>Ve er, skriftlärda och fariséer, ni hycklare! Ni liknar vitkalkade gravar. Utanpå ser de vackra ut, men inuti är de fulla av de dödas ben och allt slags orenhet.</J>


text:
<J>Så är det också med er. Utanpå ser ni ut att vara rättfärdiga, men inuti är ni fulla av hyckleri och ondska.</J>


text:
<J>Ve er, skriftlärda och fariséer, ni hycklare! Ni bygger profeternas gravar och pryder de rättfärdigas minnesstenar</J>


text:
<J>och säger: Om vi hade levt på våra fäders tid, skulle vi inte ha varit med om att utgjuta profeternas blod.</J>


text:
<J>Därför sänder jag till er profeter, visa män och skriftlärda. Somliga av dem skall ni döda och korsfästa, andra skall ni gissla i era synagogor och förfölja från stad till stad.</J>


text:
<J>Så kommer över er allt rättfärdigt blod som är utgjutet på jorden, från den rättfärdige Abels blod till Sakarias, Barakias sons, blod, honom som ni mördade mellan templet och altaret.</J>


text:
<J>Jerusalem, Jerusalem, du som mördar profeterna och stenar dem som är sända till dig. Hur ofta har jag inte velat samla dina barn, så som hönan samlar sina kycklingar under vingarna, men ni ville inte.</J>


text:
<J>Ty jag säger er: Härefter skall ni inte att se mig, förrän ni säger: Välsignad är han som kommer i Herrens namn."</J>


text:
När Jesus lämnade templet och var på väg ut, kom hans lärjungar fram och visade honom på tempelbyggnaderna.


text:
Men han sade till dem: <J>"Ni ser allt detta. Amen säger jag er: Här skall inte lämnas sten på sten. Allt skall brytas ner."</J>


text:
När Jesus sedan satt på Oljeberget och lärjungarna var ensamma med honom, gick de fram till honom och frågade: "Säg oss: När skall detta ske, och vad blir tecknet på din återkomst och den här tidsålderns slut?"


text:
<J>Ni kommer att höra stridslarm och rykten om krig. Se då till att ni inte blir skrämda. Ty detta måste hända, men därmed har slutet ännu inte kommit.</J>


text:
<J>Folk skall resa sig mot folk och rike mot rike, och det skall bli hungersnöd och jordbävningar på den ena platsen efter den andra.</J>


text:
<J>Då skall man utlämna er till att misshandlas och dödas, och ni kommer att bli hatade av alla folk för mitt namns skull.</J>


text:
<J>Och detta evangelium om riket skall predikas i hela världen till ett vittnesbörd för alla folk, och sedan skall slutet komma.</J>


text:
<J>När ni då ser `förödelsens styggelse`, som profeten Daniel talar om, stå på helig plats - den som läser detta bör noga lägga märke till det -</J>


text:
<J>Ty då skall det bli en så stor nöd att något liknande inte förekommit sedan världens begynnelse och aldrig mer skall förekomma.</J>


text:
<J>Och om inte den tiden förkortades, skulle ingen människa bli frälst. Men för de utvaldas skull kommer den tiden att förkortas.</J>


text:
<J>Ty falska messiasgestalter och falska profeter skall träda fram och göra stora tecken och under för att om möjligt bedra även de utvalda.</J>


text:
<J>Om de alltså säger till er: Han är i öknen, så gå inte dit, eller: Han är i de inre rummen, så tro det inte.</J>


text:
<J>Ty liksom blixten går ut från öster och syns ända borta i väster, så skall Människosonens ankomst vara.</J>


text:
<J>Strax efter de dagarnas nöd skall solen förmörkas och månen inte ge sitt sken. Stjärnorna skall falla från himlen, och himlens krafter skall skakas.</J>


text:
<J>Då skall Människosonens tecken synas på himlen, och jordens alla folk skall jämra sig, när de ser Människosonen komma på himlens moln med stor makt och härlighet.</J>


text:
<J>Med starkt basunljud skall han sända ut sina änglar, och de skall samla hans utvalda från de fyra väderstrecken, från himlens ena ända till den andra.</J>


text:
<J>Lär av en jämförelse med fikonträdet. Redan när kvisten blir mjuk och bladen spricker ut, vet ni att sommaren är nära.</J>


text:
<J>Men om den dagen eller stunden vet ingen något, inte himlens änglar, inte ens Sonen, ingen utom Fadern.</J>


text:
<J>Som människorna levde dagarna före floden: de åt och drack, gifte sig och blev bortgifta, ända till den dag då Noa gick in i arken,</J>


text:
<J>och de visste ingenting, förrän floden kom och ryckte bort dem alla - så skall Människosonens ankomst vara.</J>


text:
<J>Men det förstår ni attom husets ägare visste när på nattentjuven kom, då skulle han hålla sig vaken och inte tillåta att någon bröt sig in i hans hus.</J>


text:
<J>Om det finns en trogen och förståndig tjänare, som av sin herre blivit satt över de andra tjänarna för att ge dem mat i rätt tid,</J>


text:
<J>då skall hans herre komma en dag när tjänaren inte väntar honom och i en stund han inte känner till</J>


text:
<J>och hugga honom i stycken och låta honom få sin plats bland hycklare. Där skall man gråta och skära tänder.</J>


text:
<J>Då skall himmelriket liknas vid tio jungfrur som tog sina lampor och gick ut för att möta brudgummen.</J>


text:
<J>De förståndiga svarade: Den räcker kanske inte både för oss och för er. Gå i stället till dem som säljer och köp.</J>


text:
<J>Men när de hade gått för att köpa kom brudgummen. Och de som stod färdiga gick med honom in till bröllopsfesten, och dörren stängdes.</J>


text:
<J>Det kommer att bli som när en man skulle resa utomlands. Han kallade till sig sina tjänare och lämnade sin förmögenhet åt dem.</J>


text:
<J>En gav han fem talenter, en annan två och en tredje en talent - var och en efter hans förmåga. Sedan gav han sig i väg.</J>


text:
<J>Den som hade fått fem talenter gick genast och satte dem i omlopp och tjänade fem talenter till.</J>


text:
<J>Den som hade fått fem talenter kom då och lämnade fram fem talenter till och sade: Herre, fem talenter överlämnade du åt mig. Nu har jag tjänat fem till.</J>


text:
<J>Hans herre sade till honom: Bra, du gode och trogne tjänare. Du har varit trogen i det lilla. Jag skall sätta dig över mycket. Gå in i din herres glädje!</J>


text:
<J>Så kom den som hade fått två talenter fram och sade: Herre, två talenter överlämnade du åt mig. Här är två till som jag har tjänat.</J>


text:
<J>Också den som hade fått en talent kom fram. Han sade: Herre, jag vet att du är en hård man, som skördar där du inte har sått och samlar in där du inte har strött ut.</J>


text:
<J>Hans herre svarade honom: Du onde och late tjänare. Du visste att jag skördar där jag inte har sått och samlar in där jag inte har strött ut.</J>


text:
<J>Då borde du ha satt in mina pengar i en bank, så att jag hade fått igen det som är mitt med ränta när jag kom.</J>


text:
<J>Ty var och en som har skall få, och det i överflöd, men den som inget har, från honom skall tas också det han har.</J>


text:
<J>När Människosonen kommer i sin härlighet och alla änglar med honom, då skall han sätta sig på sin härlighets tron.</J>


text:
<J>Och alla folk skall samlas inför honom, och han skall skilja dem från varandra, som en herde skiljer fåren från getterna.</J>


text:
<J>Då skall konungen säga till dem som står på hans högra sida: Kom, ni min Faders välsignade, och ta i besittning det rike som stått färdigt åt er från världens begynnelse.</J>


text:
<J>Ty jag var hungrig och ni gav mig att äta. Jag var törstig och ni gav mig att dricka. Jag var främling och ni tog emot mig.</J>


text:
<J>Jag var naken och ni klädde mig. Jag var sjuk och ni besökte mig. Jag var i fängelse och ni kom till mig.</J>


text:
<J>Då skall de rättfärdiga svara honom: Herre, när såg vi dig hungrig och gav dig att äta, eller törstig och gav dig att dricka?</J>


text:
<J>Då skall konungen svara dem: Amen säger jag er: Allt vad ni har gjort för en av dessa mina minsta bröder, det har ni gjort mot mig.</J>


text:
<J>Sedan skall han säga till dem som står på den vänstra sidan: Gå bort ifrån mig, ni förbannade, till den eviga elden som är beredd åt djävulen och hans änglar.</J>


text:
<J>Ty jag var hungrig och ni gav mig inte att äta. Jag var törstig och ni gav mig inte att dricka.</J>


text:
<J>Jag var främling och ni tog inte emot mig, naken och ni klädde mig inte, sjuk och i fängelse och ni besökte mig inte.</J>


text:
<J>Då skall de svara: Herre, när såg vi dig hungrig eller törstig eller som främling eller naken eller sjuk eller i fängelse och tjänade dig inte?</J>


text:
<J>Då skall han svara dem: Amen säger jag er: Allt vad ni inte har gjort för en av dessa minsta, det har ni inte heller gjort för mig.</J>


text:
<J>"Ni vet att det om två dagar är påsk. Då skall Människosonen bli utlämnad till att korsfästas."</J>


text:
kom en kvinna fram till honom. Hon hade en alabasterflaska med mycket dyrbar olja och hällde ut den över hans huvud, där han låg till bords.


text:
Jesus märkte det och sade till dem: <J>"Varför oroar ni kvinnan? Hon har gjort en god gärning mot mig.</J>


text:
<J>Amen säger jag er: Överallt i hela världen, där detta evangelium predikas, skall man också berätta vad hon gjorde och komma ihåg henne."</J>


text:
och sade: "Vad vill ni ge mig om jag utlämnar honom åt er?" Då vägde de upp trettio silvermynt åt honom.


text:
Första dagen i det osyrade brödets högtidgick lärjungarna fram till Jesus och frågade: "Var vill du att vi skall ställa i ordning, så att du kan äta påskalammet?"


text:
Han svarade: <J>"Gå in i staden till den och den och säg till honom: Mästaren säger: Min stund är nära. Hos dig vill jag äta påskalammet med mina lärjungar."</J>


text:
Då blev de mycket bedrövade och började fråga honom, den ene efter den andre: "Inte är det väl jag, Herre?"


text:
<J>Människosonen går bort, som det står skrivet om honom, men ve den människa genom vilken Människosonen blir förrådd. Det hade varit bättre för honom att han inte hade blivit född."</J>


text:
Judas, han som skulle förråda honom, sade: "Rabbi, inte är det väl jag?" Jesus svarade: <J>"Du har själv sagt det."</J>


text:
Medan de åt tog Jesus ett bröd, tackade Gud, bröt det och gav åt lärjungarna och sade: <J>"Tag och ät. Detta är min kropp."</J>


text:
<J>Jag säger er: Från denna stund kommer jag inte att dricka av det som vinstocken ger, förrän på den dag då jag dricker det nytt tillsammans med er i min Faders rike."</J>


text:
Då sade Jesus till dem: <J>"Denna natt skall ni alla överge mig. Ty det står skrivet: Jag skall slå herden, och fåren i hjorden skall skingras.</J>


text:
Jesus sade till honom: <J>"Amen säger jag dig: Denna natt, innan tuppen gal, skall du tre gånger förneka mig."</J>


text:
Petrus svarade honom: "Om jag än måste dö med dig, skall jag aldrig förneka dig." Så sade också alla de andra lärjungarna.


text:
Sedan gick Jesus med dem till en plats som heter Getsemane, och han sade till lärjungarna: <J>"Sitt här, medan jag går dit bort och ber."</J>


text:
och han sade till dem: <J>"Min själ är djupt bedrövad, ända till döds. Stanna kvar här och vaka med mig."</J>


text:
Och han gick lite längre bort, föll ner på ansiktet och bad: <J>"Min Fader, om det är möjligt, låt denna kalk gå ifrån mig. Men inte som jag vill utan som du vill."</J>


text:
När han kom tillbaka till lärjungarna och fann att de sov, sade han till Petrus: <J>"Kunde ni då inte vaka en kort stund med mig?</J>


text:
<J>Håll er vakna och be, så att ni inte kommer i frestelse. Anden är villig, men köttet är svagt."</J>


text:
Sedan gick han bort för andra gången och bad: <J>"Min Fader, om denna kalk inte kan tas ifrån mig, utan jag måste dricka den, så ske din vilja."</J>


text:
Sedan gick han till lärjungarna och sade till dem: <J>"Ni sover nu och vilar er. Se, stunden har kommit, då Människosonen skall överlämnas i syndares händer.</J>


text:
Medan han talade kom Judas, en av de tolv, och med honom en folkhop med svärd och påkar, utskickad av översteprästerna och folkets äldste.


text:
Jesus sade till honom: <J>"Min vän, varför är du här?"</J> Då gick de fram och grep Jesus och höll fast honom.


text:
En av dem som var med Jesus förde handen till sitt svärd, drog det och högg till översteprästens tjänare och högg så av honom örat.


text:
Då sade Jesus till honom: <J>"Stick ditt svärd i skidan! Ty alla som drar svärd skall dödas med svärd.</J>


text:
<J>Eller menar du att jag inte kan be min Fader att han nu sänder till min tjänst mer än tolv legioner änglar?</J>


text:
I samma stund sade Jesus till folkhopen: <J>"Som mot en förbrytare har ni gått ut med svärd och påkar för att gripa mig. Var dag har jag suttit i templet och undervisat utan att ni grep mig.</J>


text:
<J>Men allt detta har skett för att profeternas skrifter skulle uppfyllas."</J> Då övergav alla lärjungarna honom och flydde.


text:
De som hade gripit Jesus, förde honom till översteprästen Kajfas, där de skriftlärda och de äldste hade samlats.


text:
Petrus följde Jesus på avstånd fram till översteprästens gård. Där gick han in och satte sig bland rättstjänarna för att se hur det skulle sluta.


text:
Översteprästerna och hela Stora rådet sökte nu skaffa fram något falskt vittnesmål mot Jesus för att kunna döma honom till döden.


text:
Men Jesus teg. Då sade översteprästen till honom: "Jag besvär dig vid den levande Guden, att du säger oss om du är Messias, Guds Son."


text:
Jesus sade till honom: <J>"Du själv sade det. Men jag säger er: Härefter skall ni se Människosonen sitta på Maktens högra sida och komma på himlens moln."</J>


text:
Då rev översteprästen sönder sina kläder och sade: "Han har hädat. Behöver vi några fler vittnen? Se, ni har nu hört hädelsen.


text:
Petrus satt ute på gården. En tjänsteflicka kom då fram till honom och sade: "Du var också tillsammans med Jesus från Galileen."


text:
När han sedan gick ut i porten, fick en annan tjänsteflicka se honom, och hon sade till dem som var där: "Den där mannen var tillsammans med Jesus från Nasaret."


text:
Strax därefter kom de som stod där fram till Petrus och sade: "Visst är du också en av dem. Ditt uttal avslöjar dig."


text:
Då kom Petrus ihåg det ord som Jesus hade sagt: <J>"Innan tuppen gal, skall du tre gånger förneka mig."</J> Och han gick ut och grät bittert.


text:
Men då Judas, som hade förrått Jesus, såg att Jesus var dömd, ångrade han sig och lämnade tillbaka de trettio silvermynten till översteprästerna och de äldste


text:
och sade: "Jag har syndat och förrått oskyldigt blod." De svarade: "Vad rör det oss? Du vill se det så."


text:
Översteprästerna tog mynten och sade: "Det är inte tillåtet att lägga dem i offerkistan, eftersom det är blodspengar."


text:
Då uppfylldes det som var sagt genom profeten Jeremia: Och jag tog de trettio silvermynten, det pris som Israels barn hade satt på honom som hadevärderats,


text:
Jesus ställdes nu inför landshövdingen. Denne frågade honom: "Är du judarnas konung?" Jesus svarade: <J>"Du själv säger det."</J>


text:
När de nu var samlade, frågade Pilatus dem: "Vem vill ni att jag skall frige, Barabbas eller Jesus, som kallas Messias?"


text:
Medan Pilatus satt på domarsätet, sände hans hustru bud till honom och lät säga: "Ha ingenting att göra med denne rättfärdige man! Jag har i natt lidit mycket i en dröm för hans skull."


text:
Men översteprästerna och de äldste övertalade folkmassan att begära att Barabbas skulle friges och Jesus dödas.


text:
När landshövdingen frågade dem: "Vilken av de två vill ni att jag skall frige åt er?", svarade de: "Barabbas".


text:
Pilatus frågade dem: "Vad skall jag då göra med Jesus, som kallas Messias?" Alla svarade: "Korsfäst honom!"


text:
Då Pilatus såg att ingenting hjälpte utan att oväsendet bara ökade, tog han vatten och tvättade sina händer i folkets åsyn och sade: "Jag är oskyldig till denne mans blod. Ni får själva svara för det."


text:
Därefter tog landshövdingens soldater Jesus med sig in i pretoriet och samlade hela vaktstyrkan kring honom.


text:
vred ihop en krona av törne och satte den på hans huvud, och i hans högra hand satte de en käpp. Sedan böjde de knä inför honom och hånade honom och sade: "Leve judarnas konung!"


text:
När de hade hånat honom, tog de av honom manteln och satte på honom hans egna kläder och förde bort honom till att korsfästas.


text:
Över hans huvud hade man satt upp anklagelsen mot honom. Där stod skrivet: "Detta är Jesus, judarnas konung."


text:
och sade: "Du som bryter ner templet och bygger upp det på tre dagar, hjälp dig själv, om du är Guds Son, och stig ner från korset!"


